ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-ושישים-ושבע של הכנסת השש-עשרה, 2004-10-12 00:00

ראובן ריבלין: גבירותי ורבותי חברי הכנסת, סגני יושב-ראש הכנסת, היום יום שלישי, כ"ז בתשרי התשס"ה, 12 בחודש אוקטובר 2004 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, באבחת חרב הפכה סיני, "ארץ האפשרויות הבלתי-מוגבלות", רחבת החלום ומסעירת הנפש, לשדה קטל של אנשים, נשים וטף, שביקשו רק רגע של שלווה.

ראובן ריבלין: סיני, אומר המדרש, נקראה כך על שום ששם ירדה השנאה לעולם, כשישראל קיבלו את התורה ואומות העולם קינאו.

ראובן ריבלין: חג שמחת תורה השתא, בסיני, הפך ליומם של השונאים.

ראובן ריבלין: השונאים, המקנאים בעם היהודי, בעם בישראל, יהודים ומוסלמים, עם יהודי שחי וקיים, הגואל ובונה את הארץ הטובה הזאת.

ראובן ריבלין: הטרור הקיצוני, שאחדים ממפעיליו מנופפים בשם אלוהים לשווא, מכיר רק דרך אחת – דרך המוות.

ראובן ריבלין: אבל אנחנו, חלקנו בני יצחק ויעקב, כולנו בני אברהם, נמשיך בכל עוז בדרך החיים.

ראובן ריבלין: הפעם לא הסתפקו הרוצחים בשפיכות דמים.

ראובן ריבלין: הם גם רצו לפוצץ את מרקם השלום השברירי עם מצרים, כדי להוכיח, למי שעדיין מאמין אחרת, כי לא ייתכנו כאן יחסי שכנות בינינו לבין העולם הערבי הסובב אותנו.

ראובן ריבלין: הטרור הזה הופנה שוב לא רק כלפי יהודים, אלא גם כלפי כל מי שהעז לקבל את קיומנו כאן בארצנו.

ראובן ריבלין: זוהי מלחמת בני אור מול בני חושך, ובמלחמה כזאת מי שסבור שניתן להבחין בין טרור א' לטרור ב', בין טרור אסור לטרור לגיטימי, ובשפה פשוטה יותר, בין טרור שטובח "רק" ביהודים ובישראלים לבין טרור שפוגע באחרים, מגלה כל פעם מחדש כי גם הוא עצמו הופך למטרה.

ראובן ריבלין: אירופה חוותה זאת על בשרה, ועתה גם מצרים מגלה זאת, ולא בפעם הראשונה.

ראובן ריבלין: בשם הכנסת כולה ברצוני להודות לאנשי יחידת החילוץ של צה"ל, לפיקוד העורף, למשטרת ישראל, למגן-דוד-אדום, לכבאים, למתנדבי זק"א ולכל מי שסירב לוותר על הסיכוי להציל ולו נפש אחת מן התופת.

ראובן ריבלין: מכאן נשלח גם תנחומים למשפחות הכואבות ששכלו את יקיריהן, וברכת רפואה שלמה לפצועים.

ראובן ריבלין: בשעה זו מובלים אם ושני בניה לקבורות, ואנחנו כולנו יחד מרכינים ראש לזכר כל הקורבנות, ישראלים טובים, אשר נפלו, יהודים ומוסלמים, יהודים מכל חלקי הארץ, וערבים מיפו ומלוד.

ראובן ריבלין: תהיה נשמת כולם צרורה בצרור החיים.

ראובן ריבלין: הודעה לפי סעיף 53 לחברת הכנסת רוחמה אברהם.

ראובן ריבלין: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, גם במושב הנוכחי, כמו במושבים הקודמים, אנחנו לא שוכחים ולא נשכח את יקירינו השבויים והנעדרים.

רוחמה אברהם-בלילא: השנים חולפות והכאב הולך ומתעצם.

רוחמה אברהם-בלילא: השנים רודפות זו את זו והפצע נשאר פתוח.

רוחמה אברהם-בלילא: מסע הייסורים לבירור גורל הבנים נמשך, וכולנו מקווים שנראה בקרוב את קצו.

רוחמה אברהם-בלילא: אומה שלמה מצפה בכיליון עיניים ליום שבו ישובו ארצה היקירים אל חיק משפחותיהם, ועד לבוא היום הזה לא נפסיק, אף לא לרגע אחד, את המאמצים להחזירם הביתה בשלום: את רב-סמל צבי פלדמן, את רב-סמל זכריה באומל, את רב-סמל יהודה כץ, את רב-סרן רון ארד, את רב-טוראי גיא חבר ואת יונתן פולארד.

רוחמה אברהם-בלילא: כולנו נושאים היום תפילה, שמהרה יתקיים בכם מאמר הנביא ישעיה: "לקרא לשבוים דרור, ולאסורים פקח קוח".

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: ונזכור שעזאם עזאם עדיין יושב בכלא במצרים.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחברת הכנסת רוחמה אברהם.

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחה היום על שולחן הכנסת החלטה בדבר תיקוני טעויות בחוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004), התשס"ג–2003, ובחוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון מס' 50 והוראת שעה), התשס"ב-2002.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה למזכיר הכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי, לפני שנעבור לנאומים בני דקה, אני מבקש להבהיר ולמסור פרטים על אירוע שאירע כאן אתמול במליאת הכנסת, שעה שדנו בהודעת ראש הממשלה ובהצעות האי-אמון שהוגשו על-ידי חברי הכנסת מוחמד ברכה ודליה איציק בשם הסיעות השונות.

ראובן ריבלין: אתמול לפני הישיבה הראשונה של הכנסת עשינו כאן ניסיון הצבעה, והכול פעל כשורה.

ראובן ריבלין: בתחילת הישיבה ביקשתי לקיים פעם נוספת ניסיון הצבעה, ואכן עשיתי זאת, ביחד עם כמה חברי כנסת שישבו באולם, והכול פעל כשורה.

ראובן ריבלין: לצערי הרב, כמה שעות לאחר מכן, כאשר עמדנו בפני ההצבעה לקבוע מי בעד ומי נגד הצעות הסיעות לגבי הודעת ראש הממשלה, כמו גם הודעתו של ראש הממשלה עצמו בדבר רישום הודעתו בפני הכנסת, נתברר שהשורה השלישית בגוש המרכזי נותקה ממערכת ההצבעה.

ראובן ריבלין: מובן שחמתי בערה על אנשי המינהלה, על העובדה שאנחנו לאחר פגרה מוצאים את עצמנו בכשל של האפשרות לקיים הצבעות נאותות בכנסת ישראל.

ראובן ריבלין: הוצאנו ממון רב על המערכת, והמערכת היא מעולה.

ראובן ריבלין: כעסתי, מטבע הדברים, על כך שהיא לא מתפקדת בזמנים ובמקרים חשובים ביותר.

ראובן ריבלין: נתברר לאחר מכן, שאחד המתגים שנמצאים בראשיתה של כל שורה משני הצדדים נותק.

ראובן ריבלין: כמובן אינני יכול לדעת מי ניתק אותו ולמה ניתקו אותו.

אברהם הירשזון: חברי הכנסת בעד התנתקות.

ראובן ריבלין: אני לא יודע אם הכנסת היתה בעד ההתנתקות אבל זה נותק, מה שמראה לך שלפעמים גם בלי שאתה בעד התנתקות אתה מתנתק.

איוב קרא: - - -

ראובן ריבלין: למה לך לחשוב?

ראובן ריבלין: תן לי לסיים, חבר הכנסת איוב קרא.

ראובן ריבלין: אשמח לתת לך את האפשרות לדבר מייד לאחר מכן.

איוב קרא: חברי הכנסת רצו להתנתק מתוכנית ההתנתקות.

ראובן ריבלין: לא, לא, אני מדבר כרגע על מקרה מאוד מביך.

ראובן ריבלין: התברר לנו לאחר מכן, עם תום הישיבה, שאכן אחד המתגים פשוט היה בחוץ, ובהינף יד אפשר היה להכניס אותו פנימה.

ראובן ריבלין: קשה מאוד להוציא אותו כי הוצאתו קשורה באחיזה במתג, משבת, שאינו מאפשר יציאה בלי שלוחצים על מקום מסוים.

ראובן ריבלין: כל אחד יכול לראות זאת בראשית השורה, ולהבחין שהבעיה היא בעיה די מסובכת.

אורי אריאל: מה המניע לפשע?

ראובן ריבלין: אני לא יודע מה היה המניע.

ראובן ריבלין: אני יודע רק את העובדה.

ראובן ריבלין: אני לא יודע מה היה המניע.

ראובן ריבלין: אני יודע רק שהעובדה היתה שזה היה בחוץ.

ראובן ריבלין: אני לא שם אדם רשע בשום פנים ואופן, אלא אם כן יש לי הוכחה, חלילה, שאכן כך הדבר.

ראובן ריבלין: אני מתאר לעצמי שקרה פה איזה מקרה יוצא דופן שגרם לכך שהמתג יצא.

יעקב מרגי: העיתונות הבינה ככה.

ראובן ריבלין: אני אומר בצורה מפורשת, שאתמול אמרתי לרדיו ולטלוויזיה בשידור ישיר בצורה הברורה ביותר שאינני חושד באיש, אבל העובדות מדברות בעד עצמן, שהמתג היה בחוץ.

ראובן ריבלין: ייתכן שזו באמת מקריות ושמשהו קרה בלי כוונה.

ראובן ריבלין: ייתכן, חלילה, שהיתה גם כוונה.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר, שמעולם לא חשבתי שחברת הכנסת אילנה כהן, שבמקרה יושבת על-יד אותו מקום, והמתג סמוך לרגליה, היתה זו שפעלה או עשתה דבר כזה.

ראובן ריבלין: לא עלה בדעתי, ונדמה לי שלא עלה בדעתה מעולם לעשות דבר כזה.

ראובן ריבלין: יש לי צער רב על כך שכולם שואלים אותה ופונים אליה בשאלות ובחקירות איך קרה הדבר שלידה נותק הקשר.

ראובן ריבלין: אם היה רוצה מישהו לנתק, היה יכול לעשות זאת במשך חמש שעות הדיון שהיו כאן.

ראובן ריבלין: כמובן גם יכול להיות שכאשר עוברים ויוצאים, קורה משהו שגורם למתג לצאת.

ראובן ריבלין: לא שמישהו קרע אותו, אלא הוציא אותו.

ראובן ריבלין: אני מבקש לומר לכולם, שאין חשד ואפילו לא קצה של חשד בחברת הכנסת אילנה כהן או בכל חבר כנסת אחר אשר פעל ועשה את אשר עשה.

ראובן ריבלין: לצערנו הרב, קרה הדבר וגם נעשה זאת לעין השמש ולעין הציבור כולו, ואנו רק יכולים להצטער.

ראובן ריבלין: אני מקווה שכמובן לא היה זדון בעניין זה.

ישראל אייכלר: האם תזמין את המשטרה?

ראובן ריבלין: לא, חלילה.

ראובן ריבלין: אבל, חבר הכנסת אייכלר, כמובן כל דבר כזה, חלילה - אם יש מישהו שחושב שאפשר לעשות תעלול כזה או אחר גם בנושאים שבהם המחלוקת היא קשה, הרף לו, משום שזה לא דבר שמועיל לנו בתור הנציגים היחידים של הריבון בישראל, שהוא אזרחי מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לכולם.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, אפשר להעיר הערה?

ראובן ריבלין: בהחלט.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, אני חושב שמה שקרה היה באמת תקלה מקרית לחלוטין, אבל אני רוצה להגיד לך: אתה, כמי שאמון על כבוד הכנסת, שמעתי אותך וראיתי אותך אתמול בטלוויזיה וגם ברדיו, והתחושה שהציבור קיבל היא, ששוב חברי הכנסת לא יודעים לשמור על כבודו של הבית ומישהו חמד לו לצון והוא החליט לבצע איזה מעשה מאוד מוזר.

אבשלום וילן: בלי שבדקתי, אני כמעט משוכנע שהיתה פה תקלה מקרית ושלא היתה פה כוונת זדון של איש.

אבשלום וילן: צריך למצוא את הדרך לתקן זאת, כי הרושם הציבורי שנוצר מהסיפור הזה בתקשורת, גם אתמול בלילה וגם הבוקר, הוא מאוד-מאוד לא לכבודה של הכנסת, וחבל.

אבשלום וילן: יש לנו מספיק נושאים רציניים לדון בהם, וחבל שנוריד את כבודו של הבית.

ראובן ריבלין: אני מודה לך על הערתך.

ראובן ריבלין: עם זאת, אני מוכרח לומר, שאי-אפשר להתעלם מהעובדות ואל לנו לשים את עצמנו תמימים ומיתממים.

ראובן ריבלין: צריך להתריע ולומר, שאם, חלילה, יד זדון פגעה במערכת ההצבעה - שכן קשה מאוד מבחינה טכנית, חבר הכנסת וילן, שדבר כזה יקרה, אבל זה בהחלט יכול לקרות, ואפילו בהסתברות של אחד למיליון, וההסתברות היא לא הרבה יותר רחוקה מכך - לכן אני חושב שמה שאמרתי ראוי שיישמע על-ידי כל אחד ואחד מאתנו.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר, כאחד מוותיקי הבית, יחד עם חבר הכנסת רן כהן, שהוא עוד ותיק ממני, שאנחנו מקפידים מאוד על כבודו של הבית, אבל להתעלם ממעשה שיכול להיראות בעיני מאן דהוא כתעלול או כדבר מותר - אסור לנו, ואסור לעבור על כך לסדר-היום.

ראובן ריבלין: כמובן, אני מדגיש פעם נוספת, ואני מודה לך על הערתך, שלא עלה מצדי חשד, לא חשד של הסתברות ולא חשד ישיר, שאחד מחברי הכנסת, ספציפי, עשה זאת.

ראובן ריבלין: אבל, זה נעשה באולם הכנסת, באולם המליאה, שבו נמצאים רק חברי כנסת.

ראובן ריבלין: אומנם היו גם חברי כנסת לשעבר והיו אורחים, אבל רק - - -

אורי אריאל: אחד מהם נפגע - - -

ראובן ריבלין: אני לא - - -

אורי אריאל: - - - כל השרים לשעבר.

אורי אריאל: יכול להיות שאחד מהם - - -

ראובן ריבלין: יכול להיות.

ראובן ריבלין: הכול יכול להיות.

ראובן ריבלין: אז למה הוא לא עשה זאת בשורה הראשונה אלא דווקא בשורה השנייה?

יעקב ליצמן: אדוני, ברור לך שאף אחד לא חשב שאפשר לשבש את ההצבעה.

יעקב ליצמן: לכן, אני לא חושב שיעלה על הדעת שזה מישהו מחברי הכנסת, כי כל חבר כנסת יודע שיש ארבע דרכים: יש או כך או כך או הצבעה שמית.

יעקב ליצמן: זה ברור לך שאף אחד - - -

ראובן ריבלין: לי ברור, ואני בהחלט נוטה להיות אחד מבית הלל.

ראובן ריבלין: עם זה, הדבר מדבר בעד עצמו.

יעקב ליצמן: יכול להיות - - -

ראובן ריבלין: כאן, בכנסת, כאשר עשינו ניסיון לפני כן כל המערכת פעלה.

ראובן ריבלין: פתאום ולפתע ברגע המכריע זה קרה.

ראובן ריבלין: צריך להתריע ולהרתיע, ואני בטוח רק שאין צורך בשום משטרה על מנת שתבוא ותחקור, שכן אף אחד לא יוכל לגלות זאת, אלא אותו אדם שעשה זאת.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, אני שמח לשמוע שאני שולט על השורה החשובה הזאת.

ראובן ריבלין: אני מודיע לך, שאני גם שמח שאתה הוא השולט, אבל אם אתה הולך ממקומך, כל אחד יכול להגיע למקומך.

ראובן ריבלין: היום, אני בטוח גם, שוב, שכבר לא יקרו דברים כאלה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אני מאוד מודה לכם.

ראובן ריבלין: עכשיו, תואילו ותעזרו לי על-ידי כך שמי שרוצה להשתתף בנאומים בני דקה יצביע.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: אין להצבעה - אם זה בעד, נגד או נמנע - חשיבות, והעיקר שזה יירשם.

ראובן ריבלין: אני מבקש מחבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה להיות ראשון הדוברים.

ראובן ריבלין: הוא מצטיין הנואמים בכנס הקודם של הכנסת.

רן כהן: בקשר לנושא הקודם: חס וחלילה, לא עולה על הדעת של אף אחד שמישהו מעובדי הכנסת עשה זאת.

ראובן ריבלין: ודאי.

רן כהן: אני אומר זאת - - -

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה.

ראובן ריבלין: יש כמה סדרנים אתנו כאן.

ראובן ריבלין: לא עולה על הדעת בעניין זה שמישהו עשה זאת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בסוף השבוע - ייתכן, בהסתברות מעטה, שזה יהיה ביום חמישי, אבל בוודאי ביום שישי הקרוב אנחנו נתחיל את צום הרמדאן הבא על כולנו לטובה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בהזדמנות הזאת אני רוצה לברך את כל המאמינים ואת ציבור הצמים ואת ציבור המוסלמים לקראת חג הרמדאן הקדוש הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בהזדמנות הזאת חייבים כולנו לזכור, שעובדי מועצות מקומיות, על-פי רוב במועצות מקומיות ערביות - חרף השביתה, חרף החלטת בית-הדין לעבודה וחרף כל המאמצים, עדיין נמצאים עובדי מועצות מקומיות ערבים בעראבה, בבעינה, במשהד במיוחד, שם זה שנתיים וחצי, ובעין-מאהל ובכפרים אחרים שלא קיבלו משכורת חודשים רבים, ואולי שנה או שנה וחצי ושנתיים וחצי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חשוב מאוד שעוד לפני מועד הצום ולפני כניסת החודש האנשים האלה יקבלו את משכורתם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבל שהממשלה איננה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם השר המקשר איננו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל, אני מאמין שהדברים יגיעו לכתובתם ושמי שאחראי לעניין הזה חייב לעשות את מלאכתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: נתתי לך 20 שניות יותר, כי על הרמדאן לא לקחתי חשבון.

ראובן ריבלין: מדוע לא יודעים אם זה יהיה ביום רביעי או חמישי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: החודש הוא החודש של הירח, ובחודש של הירח אנחנו כמוסלמים מקפידים להסתכל על הירח בעיניים ולא עושים את החישובים שאנשים אחרים עושים, ועושים זאת מראש, בלי להתחשב אם הירח הופיע או לא הופיע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הבנתי.

ראובן ריבלין: בסדר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יולי אדלשטיין, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת אייכלר.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לצערי הרב, תמה לה הפגרה והתחיל כנס החורף של מושב הכנסת, ואני עדיין לא יכול לשנות את הנושא.

יולי יואל אדלשטיין: כמדי יום שלישי אני רוצה להזכיר לכולנו, שליונתן פולארד לא היתה שום פגרה ולא חופשות בחוץ-לארץ.

יולי יואל אדלשטיין: הוא עדיין נמק בכלאו בארצות-הברית.

יולי יואל אדלשטיין: אני קורא לכולנו לעשות את כל מה שביכולתנו על מנת להביא לשחרורו סוף-סוף בקרוב ולראותו כאן במדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת אלדד.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, במשך שנים רבות אמרו לנו שהדמוקרטיה אוסרת לאכוף חינוך יהודי ערכי, תפילה בבתי-ספר.

ישראל אייכלר: אסור לכפות חינוך כי זה דבר שכל אחד עושה כפי שהוא רוצה.

ישראל אייכלר: והנה, באה ממשלת ההתנתקות מן היהדות ומנסה לכפות, לפי החלטות ועדות חכמי הדור, ועדות דברת למיניהן, כל מיני תוכניות ליבה לכל ילדי ישראל.

ישראל אייכלר: אני שואל: ממה נפשך?

ישראל אייכלר: אם מותר למדינה לכפות יסודות וערכי חינוך, מדוע ויתרנו על החינוך היהודי, שכל ילד יהודי יבין ויאמין ב"שמע ישראל ה' אלוקינו ה' אחד", ב"זכור את יום השבת לקדשו" וב"לא תרצח"?

ישראל אייכלר: ואם הדמוקרטיה מחייבת שכל הורה וכל קהילה וכל רשת יחנכו לפי ערכי המשפחה והקהילה והעדה והדת שלה, מי נתן לשרת החינוך או לפקידיה את הסמכות לכפות חינוך ולמנוע תקציבים שוויוניים לכל זרם שרוצה לחנך את הנער על-פי דרכו?

ישראל אייכלר: אם מדינה דמוקרטית צריכה לספק שירותי כבישים, מים, חשמל ודברים כאלה, ללא ערכים, מי שמם לבוא ולכפות את הליבה שהיא קבעה?

ישראל אייכלר: ואני לא נכנס בכלל לשאלה מה תוכן הליבה עצמה.

ישראל אייכלר: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אייכלר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אריה אלדד, ואחריו – חבר הכנסת יצחק כהן.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מניח שכולנו נדהמנו והזדעזענו כששמענו על השר לשעבר, גונן שגב, ועל החשד כי סחר בסמים.

אופיר פינס-פז: הדוקטור לשעבר.

אריה אלדד: התביישנו כשראינו תמונות, כיצד הוא מושך כסף בכרטיס אשראי שדווח על גנבתו, ותמהנו עד לאיזה שפל יכול להגיע מי שהיה נבחר ציבור, מחוקק, שר.

אריה אלדד: ואז נזכרתי איך הפך לשר ואיך קנתה הממשלה את התמיכה בהסכם אוסלו במחיר מיניסטריון, ועוד אחד במחיר "מיצובישי".

אריה אלדד: לכן אין צורך להתפלא שמי שהיה למכירה אז, הגיע לאן שהגיע.

אריה אלדד: ואסון אוסלו קם והיה בחטאי האיש הזה, גם בחטאי האיש הזה.

אריה אלדד: לא הייתי נזכר, לולא היתה הסיטואציה דומה היום.

אריה אלדד: לממשלה אין רוב, והיא עלולה לנסות ולקנות בכל מחיר תמיכה באסון הבא.

אריה אלדד: רק שנזכור וניזהר.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אלדד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן, ואחריו – חבר הכנסת רן כהן.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: כולנו הזדעזענו מהפיגוע האיום והנורא שהיה במלון בטאבה ובעוד שני מלונות לאורך חופי סיני.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, ראש השב"כ אבי דיכטר התריע בצורה חדה וברורה וממוקדת להפחיד על הפיגועים האלה.

יצחק כהן: הכתובת היתה על הקיר באותיות של ניאון.

יצחק כהן: משום מה, שר בממשלה הפך את ההתרעה הזאת לחוכא ואטלולא, ואני מתכוון לשר המשפטים.

יצחק כהן: בסיטואציה אחרת הוא היה צריך לקחת ביטוח אחריות מצרית.

יצחק כהן: שר המשפטים הביך את ראש השב"כ בישיבת הממשלה שלאחר ראש השנה.

יצחק כהן: שר המשפטים, טומיסלב למפל, המכונה טומי לפיד, הביך את ראש השב"כ אבי דיכטר, והפך את ההתרעה הממוקדת, הברורה, הבהירה, לחוכא ואטלולא.

יצחק כהן: הוא גרם לישראלים לזלזל בהתרעה הזאת, והם ירדו למלונות וקרה מה שקרה.

יצחק כהן: על דבר כזה אסור שנעבור לסדר-היום.

יצחק כהן: שר המשפטים חייב להיחקר בבית הזה, ואם הוא צריך לשלם במשרתו על דבר כזה, אז הבית הזה צריך לשלוח אותו הביתה.

יצחק כהן: יש הרבה סיבות לשלוח אותו הביתה, וזאת עוד סיבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת טאהא.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, היום שמענו שצה"ל מקציב לכל חקלאי פלסטיני שברשותו כרם זיתים, למסוק את הזיתים שלו רק במשך שלושה ימים.

רן כהן: הרמטכ"ל, בוועדת החוץ והביטחון, אומנם הניח את דעתנו כאשר הסביר שמדובר לא בשלושה ימים מסוימים, אלא לכל חלקה שלושה ימים, כדי שהצבא יוכל לתאם ולהגן על אותם חקלאים, כדי שיוכלו למסוק את הזיתים שלהם.

רן כהן: אבל אני חייב לומר, אדוני היושב-ראש, שהדבר בכל זאת מעורר חרדה וחלחלה, כיוון שהרמטכ"ל הסביר מה קורה.

רן כהן: אותם מתנחלים קיצונים, בריונים, יורדים עם הנשק על החקלאים, יורים ופוגעים בהם ומסכנים גם את חיילי צה"ל.

רן כהן: הם יוצרים מצב ללא נשוא, של אנשים שנוהגים בבריונות בחקלאים, שכל מה שהם רוצים הוא לקיים את עצמם מהזיתים שלהם.

רן כהן: לאיזו רמת בריונות הדבר הזה מגיע?

רן כהן: נדמה לי שנצטרך לעסוק בזה באחת מישיבות הכנסת, כדי למנוע חרפה לישראל.

רן כהן: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת רן כהן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ואסל טאהא, ואחריו – חבר הכנסת מג'אדלה.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, גם אני מצטרף לברכות לרגל חודש הרמדאן, ומצטרף לדרישה של חברי הכנסת, שעל שר הפנים לפרוע את המשכורות שעד עכשיו לא שולמו לעובדי הרשויות המקומיות בהרבה כפרים ערביים בצפון, בדרום ובמרכז.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, הפעולה הצבאית בעזה נמשכת, מתגלגלת לתוך העיר, מתגלגלת למחנות הפליטים.

ואסל טאהא: עד עכשיו היא קצרה 120 הרוגים, כל הרוג רביעי הוא ילד.

ואסל טאהא: המודל הוא הילדה אימן, שנרצחה על-ידי חיילי צה"ל ברפיח.

ואסל טאהא: אחרי וידוא ההריגה רוקנו מחסנית שלמה בגופה.

ואסל טאהא: את המודל הזה של הרצח, של ההריגה, יש להפסיק.

ואסל טאהא: לכן חובתנו בכנסת לתבוע מהממשלה להפסיק את הפעולה הזאת ולסגת מעזה ולסגת מהמחנות.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, יש מקום גם להיענות לדעת הקהל הבין-לאומית, שתובעת מישראל להפסיק את הפעולה ולפתוח במשא-ומתן עם הפלסטינים.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת טאהא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, ואחריו – חברת הכנסת פינקלשטיין.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, אני, כמובן, מצטרף לברכות למאמינים ולצמים.

גאלב מג'אדלה: היות שחבר הכנסת רן כהן לא השלים מבחינת הזמן את מה שהוא התחיל, וגם אני התכוונתי לדבר על הנושא הזה, אני פונה אליך, אדוני היושב-ראש.

גאלב מג'אדלה: לי יש ידיעות ואינפורמציה אישית, מכמה אזרחים, שמה שתיאר חבר הכנסת רן כהן הוא קצה קצהו של הדבר.

גאלב מג'אדלה: אני פונה אליך אישית כיושב-ראש הכנסת, כאדם שוחר שלום, כאדם שמגלה בתקופה הקצרה שהייתי כאן את מיטב האנושיות, להתערב אצל הגורמים הנוגעים בדבר כדי לאפשר לחקלאי ולאיכר הפלסטיני הפשוט והצנוע לפרנס את משפחתו בכבוד בחודש הזה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת מג'אדלה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, ואחריה – חבר הכנסת והבה.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו אחרי פגרה, ושוב יום שלישי, ואני מתמידה בדברי בנאום הקצר שאני נושאת בנושא ההתנתקות, עד שההתנתקות תיעלם מן העולם.

גילה פינקלשטיין: אני מאמינה שהיא אכן תיעלם.

אופיר פינס-פז: עד שהמפד"ל תיעלם מן העולם.

גילה פינקלשטיין: עיוור מי שלא מבחין במה שהולך להתרחש כאן במהלך השנה הקרובה.

גילה פינקלשטיין: עשרות ואף מאות אלפי אנשים יעשו הכול כדי שתוכנית העקירה – לא ההתנתקות, העקירה ההזויה של ממשלת ישראל – לא תתבצע.

גילה פינקלשטיין: ברור לנו כי יוזמי התוכנית המרושעת כבר התנתקו מזמן מעם ישראל, אך לשמחתי העם היהודי הציוני עדיין שפוי ולא ייתן יד לגירוש יהודים מהאדמות שלהם, מהבית שלהם, מהמשכן שלהם אלפי שנים.

גילה פינקלשטיין: מישהו מהאולימפוס בכנסת חייב להתעורר.

גילה פינקלשטיין: המהלך חייב להיפסק, ועכשיו.

גילה פינקלשטיין: יישובים שלמים שעלו על הקרקע לבקשות ממשלות ישראל לדורותיהן, ואשר תושביהם הוגדרו כחלוצי הדור, מתבקשים להתפנות כעת ללא הסכם מדיני, ללא הבנה עם היריב הפלסטיני ובידיעה ברורה שקיימת סכנה ממשית לביטחונם של התושבים בערי הדרום עם פירוק היישובים בחבל-קטיף.

גילה פינקלשטיין: אלפי יהודים צפויים לעקירה מבתיהם, ואפילו לא ראינו דמעה אחת מחבורת השרים שנשאו לשווא את שם שלמות הארץ במשך דורות.

גילה פינקלשטיין: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מגלי והבה, ואחריו – חברת הכנסת אתי לבני.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ברצוני לשלוח מכאן את תנחומי למשפחות השכולות ולאחל החלמה לפצועים מהפיגוע האחרון בטאבה.

מגלי והבה: הפיגוע האחרון בטאבה הוכיח לנו, שאותם טרוריסטים, אותם פונדמנטליסטים שיושבים כל הזמן ומתכננים פיגועים נגד חפים מפשע, ללא הבחנה בין ישראלי לצרפתי, לרוסי או למצרי – צריך להילחם בהם מלחמת חורמה.

מגלי והבה: שמעתי קודם את חבר הכנסת ואסל טאהא מגנה את חיילי צה"ל.

מגלי והבה: אני מייעץ לו באותה מידה שיפנה לאותם משלחי "קסאם", שיגנה את הטרוריסטים האלה, שכל תפקידם הוא להרוג חפים מפשע.

מגלי והבה: מי שרוצה שלום, צריך לדבר שלום ולא לגנות רק את חיילי צבא-הגנה לישראל, שעושים לילות כימים על מנת להבטיח את ביטחון תושבינו.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אתי לבני, בבקשה, ואחריה - חבר הכנסת מוחמד ברכה.

אתי לבני: אדוני היושב-ראש, חברותי, חברי חברי הכנסת, אתמול הונחה על שולחן הכנסת הצעת חוק של חבר הכנסת צבי הנדל, הקובעת שביישוב קטן עד 500 משפחות יהיה אפשר להחליט על הרכב אותו יישוב.

אתי לבני: ההצעה הזאת הובאה בפני נשיאות הכנסת להחלטה אם היא ראויה להיות מונחת.

אתי לבני: ההצעה לוותה בחוות דעת משפטית של היועצת המשפטית ששונתה.

אתי לבני: תחילה חוות הדעת אמרה שהמלה ערבי בהצעת החוק לא ראויה והיא גזענית, וכאשר המלה נשמטה ורק נשאר שיקול הדעת, היא אושרה.

אתי לבני: אני רוצה לומר לכנסת הזאת, שהצעת החוק הזאת, למרות ההכשר שהיא קיבלה מהיועצת המשפטית, היא הצעת חוק שאיננה ראויה.

אתי לבני: ספר החוקים שלנו איננו צריך לכלול הצעות חוק וחוקים גזעניים, אף שהם תחת מסווה אחר.

אתי לבני: שיקול הדעת של נשיאות הכנסת היה צריך להיות כזה שימנע להעלות את הצעת החוק הזאת.

ראובן ריבלין: תודה רבה, אני רק רוצה להבהיר, וחבר הכנסת ברכה גם כן יוכל להתייחס לזה לאחר מכן.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת לבני, אני רוצה לומר לך, שחבר הכנסת הנדל הגיש הצעת חוק שנפסלה על-ידי היועצת המשפטית, ולאחר התייעצות עם חבר הכנסת הנדל היא שונתה לא במלה אחת, אלא שונתה בכמה מלים.

ראובן ריבלין: אני בנשיאות מעולם לא חשבתי שאני יכול לתמוך בהצעה, אם כי גם לא התנגדתי לה.

ראובן ריבלין: היא עברה ברוב קולות של ארבעה מסגני היושב-ראש, שהם ארבעה מתוך שמונת חברי הנשיאות, בהתנגדותם של שניים ובהימנעותי ובהיעדרו של חבר הכנסת וסגן היושב-ראש פרופסור נודלמן.

אופיר פינס-פז: יש פורום ערעור על זה, אדוני?

ראובן ריבלין: אפשר להצביע נגד זה בזמן - - -

אופיר פינס-פז: על החלטת נשיאות יש פורום ערעור?

ראובן ריבלין: אני לא בטוח, אבל אני אברר.

ראובן ריבלין: אין ערעור.

קריאה: יש בבג"ץ.

ראובן ריבלין: אין ערעור, יש בג"ץ.

ראובן ריבלין: הוא צודק, כי על החלטות יש ערעור לוועדת הכנסת או לוועדת הפירושים.

ראובן ריבלין: בעניין זה אין ערעור, ויש אפשרות כמובן להצביע נגד, כמו שיש אפשרות לפנות לבג"ץ, אני רק לא מציע זאת מטעמים אחרים.

אתי לבני: שאלה ליושב-ראש.

אתי לבני: אני הייתי מבקשת, אם תוכל לנמק את ההימנעות שלך, מדוע חשבת במובן מסוים שהצעת חוק כזאת אינה ראויה.

ראובן ריבלין: אני לא נמצא פה בשאלות-תשובות, אבל אני אומר כך: אם למשל היה נאמר שקהילה יכולה לחיות על-פי התקנון שלה, אני חשבתי שלגבי הנושא של הלאום - כי לצערנו הרב במדינה זו, כשהיה לי ויכוח עם אחד מראשי הערים היותר-מופלאים, שלא היה ממפלגתי, טדי קולק, ואמרתי שאני הייתי שמח מאוד אם ערביי ירושלים היו חיים אתי בבית; יש שכן טוב, יש שכן רע, זה לא תלוי בעניין כזה או אחר, בעוד הם חשבו שצריך שיהיה אזור ערבי ואזור יהודי.

ראובן ריבלין: יש גם כאלה שאומרים "הם שם, ואנחנו פה" והיפרדות וכל מיני דברים כאלה.

ראובן ריבלין: אינני חושב שהדבר ראוי, אבל בסך הכול יש קבוצות אתניות שחיות מתוך רצון, במסגרת המוגבלת והמצומצמת שלהן.

ראובן ריבלין: זה בהחלט דבר שהוא ראוי לדיון.

ראובן ריבלין: אני לא יכולתי להצביע בעניין הזה, כי פה היתה התייחסות שהיתה לה הצהרה ולא רק ממשות מהותית.

ראובן ריבלין: מובן שאני בדרך כלל לא אוהב להימנע, אלא אם כן אני נמנע באופן מופגן, אבל פה בהחלט יכול להיות מצב שבו תרצה קהילה לחיות במסגרתה היא ולא במסגרת אחרת, אבל על בסיס לאומי זה דבר שיש בו, נדמה לי, הצהרתיות.

ראובן ריבלין: בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אתמול התפרסם הדוח של "מרכז יפה למחקרים אסטרטגיים".

מוחמד ברכה: יש כל מיני מסקנות, חלקן מקוממות, במיוחד המסקנה בנושא הדמוגרפי, שזאת אחת הסכנות המרכזיות למדינה.

מוחמד ברכה: אבל שמתי לב שאחת המסקנות היא מה שנוגע לאפשרות של שלום עם סוריה.

מוחמד ברכה: "מרכז יפה" קובע בדוח שלו, שממשלת ישראל החמיצה את האפשרות לפתוח משא-ומתן לשלום עם סוריה.

מוחמד ברכה: למרות ועל אף האיתותים הברורים והחד-משמעיים של הממשלה הסורית ושל ההנהגה הסורית, ממשלת ישראל התעלמה לחלוטין מהעניין הזה.

מוחמד ברכה: אם אני מחבר את זה למה שאמר יועצו של ראש הממשלה, מר וייסגלס, בנושא של ההתנתקות שהועלתה על מנת להקפיא את התהליך המדיני, אני יכול להקיש מזה שהממשלה נסה כל עוד כוחה במותניה מכל אפשרות של שלום עם הפלסטינים, עם הסורים ועם כל אחד אחר.

מוחמד ברכה: אני רוצה להגיד לאדוני היושב-ראש, שהנושא של שימור הכיבוש, של שימור חוסר היציבות, הוא דבר מובנה.

מוחמד ברכה: הממשלה הזאת מתפרנסת מהמתיחות ומהעימות.

מוחמד ברכה: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברים, אני מבקש להצטמצם לדקה, מה עוד שיש אפשרויות אין-סופיות לדבר בכנסת.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת יעקב ליצמן, ואחריו - חבר הכנסת איוב קרא.

יעקב ליצמן: תודה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתייחס לנושא הליבה.

יעקב ליצמן: השבוע התפרסם בעיתון "הארץ" ובכלי התקשורת, שוועדת-דברת רוצה להנהיג תשעה קריטריונים בנושא הליבה.

יעקב ליצמן: מעבר לכך שאני חושב שזה פוגע בחינוך הכללי במיוחד, אנחנו לא נאפשר לזה להיכנס לחינוך החרדי.

יעקב ליצמן: אנחנו לא נאפשר חמישה ימי לימודים ושהילדים יסתובבו בחוץ בלי השגחה.

יעקב ליצמן: אנחנו גם לא נאפשר פיקוח על רשת החינוך העצמאי, כאשר החינוך העצמאי, יסודו היה שהוא ממש עצמאי בלי התערבות משרד החינוך.

יעקב ליצמן: לצערי, משרד החינוך מנסה להיכנס בדלת האחורית ולהתערב גם בתוכן וגם באופן שבו לומדים.

יעקב ליצמן: אנחנו לא ניתן לא לליבה, לא למיצ"ב ולא לוועדת-דברת להיכנס לחינוך החרדי.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא, ואחריו - חבר הכנסת אליעזר כהן; צ'יטה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני ראיתי לנכון בפתיחת מושב הכנסת הנוכחי להעלות על נס את האפשרות שעזאם עזאם הכלוא במצרים ישוחרר במיוחד אחרי המכה הנוראה, האיומה והמזעזעת שהיתה בטאבה.

איוב קרא: כמחווה הומנית, אני קורא גם לנשיא מצרים ולראשי המדינה במצרים להתחשב בנסיבות וגם בסיטואציה שנוצרה, שבסולידריות אמיתית סביב נושא הטרור כולנו גם נמצא אוזן קשבת למקרה הומני זה.

איוב קרא: הבחור נמצא במצב קשה גם מבחינה בריאותית.

איוב קרא: כיושב-ראש השדולה למענו בכנסת הייתי רוצה לראות אותו סוף-סוף מגיע חזרה למשפחתו.

איוב קרא: אני חושב שזאת שעת כושר חשובה, לאור הטרור במצרים ובסביבה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: עזאם עזאם, אם הוא צריך להשתחרר - בלי שום קשר לכך, זה ברור.

אליעזר כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, נשיא המדינה דיבר בימים אלה על כך שצריך להכניס לבתי-סוהר את כל אלה שמסיתים במדינת ישראל.

אליעזר כהן: שלשום, בעיתון "מעריב", כותרת במאמר מטעמה של דוברת לזכויות האזרחים בשם אביר קופטי, האומר שההתפרצות זה עניין של זמן.

אליעזר כהן: היא מסיתה להתפרצות ערביי ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה מסית.

אליעזר כהן: אני מציע לנשיא מדינת ישראל לשלוח את השליש שלו ולהכניס אותה מעבר לסורגים.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת כהן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יעקב מרגי, ואחריו - חבר הכנסת וילן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - - לא על אחרים.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מבין ללבם של ראש הממשלה ושר החוץ שניסו למתן את התגובות לגבי הסנקציות שהמצרים הערימו על כוחות החילוץ ועל הפצועים.

יעקב מרגי: אבל זה הזמן לומר, שהגיע הזמן שהמצרים יטפלו בעניין הגבול המצרי, ההברחות והברחת אמצעי הלחימה שנועדו לפגיעה בישראל.

יעקב מרגי: עם עין אחת פקוחה ועין אחת ממצמצת, כדאי שהם יבינו שזה יכול לחזור אליהם כמו בומרנג, וכמו בומרנג גדול.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת מרגי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אבשלום וילן, ואחריו - חבר הכנסת אורי אריאל.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מה שתיארו פה קודמי - חבר הכנסת רן כהן וחבר הכנסת גאלב מג'אדלה - לגבי מה שקורה שנה אחר שנה במסיק הזיתים, מחייב התייחסות מיוחדת של הכנסת.

אבשלום וילן: גם מי שמאמין בארץ-ישראל השלמה - אינני מעלה על דעתי שיש פה חבר כנסת אחד שחושב שהתעללות בחקלאים תמימים מוסקי זיתים היא לתפארת מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: מי שמאמין בארץ-ישראל השלמה מאמין בכל עצי הזיתים בארץ-ישראל.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, בשבועיים האחרונים אני מטפל במקרה של ילדים שצריכים להגיע מחירבת טובא לכפר בשם טוואנה, ליד חוות-מעון, מאחז בלתי חוקי.

אבשלום וילן: כבר פעמיים - גם בשבת האחרונה בשעות אחר הצהריים - תקפו רעולי פנים, כנראה מאחד המאחזים הבלתי-חוקיים באזור, את המלווים של הילדים, פצעו אותם, וזה הסתיים בבתי-חולים.

אבשלום וילן: משטרת ישראל חוקרת, השר לביטחון הפנים הבטיח לי את מלוא הרצינות, מפקד ש"י הבטיח חקירה במלוא הרצינות, והפורעים והליסטים אינם נתפסים.

אבשלום וילן: פעם אחר פעם הם מכים עד כדי צורך בטיפול בבית-חולים באנשים שמלווים ילדים לבית-ספר.

אבשלום וילן: האם אין זו בושה למדינה שכאלה הם אזרחיה?

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, אנחנו חייבים לקיים בשבוע הבא כאן, בכנסת ישראל, דיון לפי סעיף 86 על ההתנהגות הזאת בשטחים, מה קורה לנו ומהו הפרצוף המוסרי של מדינת ישראל.

אבשלום וילן: אם נגיע על כך להסכמה, נוכל להוריד אותה גם לשטח.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אני רוצה שחבר הכנסת ותיק כמוך יזכור, שסעיף 86 תלוי בכך שחברי כנסת שמייצגים סיעות שהן למעלה ממחצית הכנסת יגישו הצעות.

ראובן ריבלין: אז אני יכול לבוא ולשקול יחד עם הנשיאות להעביר זאת לדיון על-פי סעיף 86.

ראובן ריבלין: תגישו והכול יהיה ראוי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, יש פה רגעים של אור, רגעים של נחת.

אורי אריאל: אחד מהם היה אתמול, כאשר הודעתו של ראש הממשלה אומנם נרשמה בפרוטוקול, אבל כידוע לא אושרה.

אורי אריאל: למען לא יהיה זה אירוע בודד, גם ועדת הכספים דחתה היום את בקשת הממשלה לתקצב את ההתנתקות על רקע מחסור בכספים לדברים חשובים רבים אחרים.

אורי אריאל: אני מעריך שהבית הזה יתמיד ולא ייתן לעניין הזה לעבור.

אורי אריאל: ברשות

אורי אריאל: כם, אני אעבור לנושא אחר.

אורי אריאל: התפרסם היום שהשר לביטחון פנים, באישור ראש הממשלה, סגר עם הירדנים שהם יסגרו חלקים בהר-הבית.

אורי אריאל: לא ידוע לי שכנסת ישראל אישרה ויתור על חלקים מירושלים ועוד בהר-הבית.

אורי אריאל: המצב האומלל הזה שראש הממשלה ושרים אחרים מטפחים את הירדנים בהר-הבית ונותנים להם מעמד כמעט ריבוני, הוא בלתי נסבל, הוא בושה לעם העתיק הזה, וראוי שיחזרו בהם וייטלו ריבונות בהר קודשנו.

אורי אריאל: תודה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אורי אריאל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אופיר פינס, אחרון הדוברים - בבקשה, אדוני.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, צה"ל הוא בבת-עיננו, אבל משהו רע מאוד עובר על הארגון הזה.

אופיר פינס-פז: עם כל הכבוד שאנחנו רוחשים לו, ואכן אנחנו רוחשים לו, אי-אפשר שלא לשים לב לדברים.

אופיר פינס-פז: זה התחיל בפרשת האלונקה באמבולנס של אונר"א, שחשבו שהיא טיל "קסאם".

אופיר פינס-פז: זה התברר כמהומה על לא מאומה, דבר שהביך מאוד את כולנו, ולפי דעתי גם גרם נזק.

אופיר פינס-פז: הדבר השני הוא שילדה פלסטינית בת 13, 14 עשו לה לכאורה - העניין עדיין בבדיקה - וידוא הריגה.

אופיר פינס-פז: מצאו אותה עם 20 קליעים, והרמטכ"ל בא לישיבת ממשלה פורמלית ואמר שלא היה, אין וידוא, לא קרה כלום, כאשר באותו זמן הפרקליט הצבאי הראשי הורה על פתיחת חקירת מצ"ח, כי יש כנראה יסוד סביר לפתיחת חקירה.

אופיר פינס-פז: אני שואל: מה קורה לרמטכ"ל?

אופיר פינס-פז: מה קורה למנהיג של הצבא?

אופיר פינס-פז: אני רוחש כבוד רב לרמטכ"ל, אבל אני מוצא לנכון לקרוא לו מהבמה הזאת ולבקש ממנו להתעשת ולשמור על אמינותו של צה"ל, שהיא העוצמה הגדולה יותר, אולי אפילו יותר מהעוצמה הצבאית שעומדת לרשותנו.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אני מודה לחבר הכנסת פינס.

ראובן ריבלין: [נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת אהוד רצאבי לעלות ולמסור לכנסת דוח על ביקורו ביפן.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, שר האוצר יציג את החוקים בפני הכנסת, ייערך דיון, ותשובת שר האוצר והצבעה יהיו במועד מאוחר יותר.

אהוד רצאבי: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, בתפקידי כיושב-ראש אגודת הידידות הפרלמנטרית ישראל-יפן הוזמנתי על-ידי ממשלת יפן לפגישות עבודה וביקור בארצם.

אהוד רצאבי: במהלך הפגישות השונות נעזרתי רבות באנשי השגרירות שלנו שם, ועל כך ברצוני להודות לשגריר אלי כהן ולכל הצוות.

אהוד רצאבי: במהלך הביקור נפגשתי עם השליח היפני למזרח התיכון, מר ארימה, שאותו פגשתי גם בביקורו הקודם בארץ, עם מנכ"ל משרד החוץ לענייני המזרח התיכון ואפריקה, מר יושיקאווה, וצוות משרדו, עם יושב-ראש אגודת הידידות יפן-ישראל בפרלמנט היפני, ה"דייט", מר הוסאיי נורוטה, עם שר הטקס של ארמון הקיסר, מר קוואשימה, עם ראשי ה-Keidanren, ארגון התעשיינים היפני, ועם ראשי לשכת המסחר יפן-ישראל.

אהוד רצאבי: כמו כן נפגשתי עם מר ססקי, יושב-ראש חברת הענק NEC, ועם אנשי קונצרן האלקטרוניקה "פנסוניק".

אהוד רצאבי: החלק הטקסי של ביקורי כלל ביקור באנדרטת הזיכרון בהירושימה וביקור בבניין ה"דייט", הפרלמנט היפני.

אהוד רצאבי: הביקור הסתיים במסיבת עיתונאים שארגנה השגרירות הישראלית בטוקיו, ובה השתתפו נציגים מכל כלי התקשורת המובילים ביפן.

אהוד רצאבי: יש לזכור את מעמדה של יפן מבחינת ישראל, גם במצב המדיני שלנו וגם במצב המסחרי-העסקי, אשר ליפן בו חלק חשוב ביותר.

אהוד רצאבי: יש לדעת כי יחסי המדינות, שהיו מצוינים במהלך שנות ה-90, נמצאים בהידרדרות מאז שנת 2000, ומכאן חשיבות הביקור ותוצאותיו.

אהוד רצאבי: כל פגישותי התאפיינו באווירה טובה ולבבית.

אהוד רצאבי: השליח ארימה אמר, כי להבדיל מפעמים קודמות, הוא משוכנע ברצינות כוונותיו של ראש הממשלה שרון בנושא תוכנית ההתנתקות.

אהוד רצאבי: הוא ציין כי אחרי הנסיגה הישראלית יפן תבחן אפשרות לסייע כלכלית גם לישראל, נוסף על תרומתה לרשות הפלסטינית.

אהוד רצאבי: המנכ"ל לענייני המזרח התיכון במשרד החוץ היפני, מר יושיקאווה, הסכים בצער לטענתי, כי התקשורת היפנית מוטה לטובת הפלסטינים, ואמר כי היא אכן מדגישה את הסבל הפלסטיני יותר מאת סבלם של הישראלים.

אהוד רצאבי: לדעתו, רק הגברת ביקורים בישראל מצד גורמים יפניים תאזן את תמונת המצב בקרב הציבור היפני, והוא יעמול כדי לשפר את מצב היחסים בין שתי המדינות.

אהוד רצאבי: יש חשיבות גדולה ויוצאת דופן להצהרות מעין אלה מפיו של פקיד בכיר זה.

אהוד רצאבי: בפגישותי תיארתי בפני מארחי את המצב הפוליטי בישראל.

אהוד רצאבי: העליתי את הצורך שיפן תסיר את הערת האזהרה על ביקורים בישראל, המונעת מתיירים ומאנשי עסקים לבקר כאן.

אהוד רצאבי: לבקשתי זו נעניתי, כי הנושא נבחן כעת במשרד החוץ היפני ונשקל בחיוב.

אהוד רצאבי: אני שמח לבשר לכנסת כי עמיתי, חבר הפרלמנט מר נורוטה, צפוי להגיע בחודש ינואר 2005 בראש משלחת של חברי פרלמנט לביקור בישראל.

אהוד רצאבי: אני משוכנע כי הכנסת תדע לקבל את פניהם בכבוד הראוי.

אהוד רצאבי: ביקשתי ממר נורוטה לצרף למשלחתו גם אנשי עסקים, כדי להגביר את שיתופי הפעולה העסקיים בין המדינות, תוך ניסיון להחזירם למצב שבו היינו בשנות ה-90.

אהוד רצאבי: כמו כן תגיע משלחת אנשי עסקים גדולה מיפן בחודש נובמבר הקרוב לתערוכת הטלקום ולוועידת ראש הממשלה.

אהוד רצאבי: במהלך הביקור נחשפתי לשתי בעיות קשות.

אהוד רצאבי: הישראלי המכוער - צעירים רבים עוסקים ברוכלות לא חוקית, בסחר בסמים, והגרוע מכול, בסחר בדרכונים ישראליים.

אהוד רצאבי: בפעילויות אלה מעורבת המאפיה היפנית, ה"יאקוזה".

אהוד רצאבי: מתברר כי צעירים ישראלים מוכרים את דרכונם, ואחר כך מדווחים לקונסוליה שהוא אבד.

אהוד רצאבי: ידוע לי שדרכונים ישראליים אלה הגיעו לידי סוחרי דרכונים אירנים ופקיסטנים.

אהוד רצאבי: מדובר בבעיית ביטחון חמורה, ועל כל הנוגעים בדבר לחסום את התופעה לאלתר.

אהוד רצאבי: פניתי בנושא הזה גם לשר הפנים.

אהוד רצאבי: השתתפות ישראל בתערוכת "אקספו 2005" - לצערי הרב, ישראל לא אישרה את השתתפותה בתערוכת "אקספו 2005", שתתקיים בחודש מרס 2005 בעיר נגויה, שוב מסיבות תקציביות.

אהוד רצאבי: לדעתי, אסור להחמיץ הזדמנות זו להציג את הישגיה הטכנולוגיים והמדעיים של ישראל בפורום עולמי חשוב זה.

אהוד רצאבי: אני קורא לשר האוצר ולשר התמ"ת למצוא את התקציב הדרוש כדי להקים שם את ביתן ישראל, אם זה עדיין לא מאוחר מדי.

אהוד רצאבי: לסיום, במהלך ביקורי חשתי כי יש נכונות יפנית וכוונה אמיתית לשפר את היחסים בין המדינות, ועל כך יש לברך.

אהוד רצאבי: אני קורא למשרד החוץ לחזק את הקשר ולארגן חילופי משלחות.

אהוד רצאבי: אני פונה גם לקהילה העסקית להמשיך ולהגיע ליפן.

אהוד רצאבי: על הכנסת לעמול ולהדק את הקשרים עם ה"דייט", הפרלמנט היפני.

אהוד רצאבי: יפן היא מעצמה חשובה במציאות הבין-לאומית הנוכחית.

אהוד רצאבי: יש חברי פרלמנט שאוהדים אותנו ומכירים ביכולותינו, לרבות הטכנולוגיות.

אהוד רצאבי: חשוב לטפח את הקשר עמם, ובאמצעותם עם הציבור היפני, במטרה להחזיר את מערכת היחסים בין המדינות לזו שהיתה ואף לשפרה.

אהוד רצאבי: כפי שציינתי, בינואר הקרוב מגיעה משלחת חברי פרלמנט גדולה לארץ.

אהוד רצאבי: אני קורא לחברי הבית להצטרף לאגודת הידידות הפרלמנטרית כדי להשתתף וליזום אירועים, אשר ללא ספק יחזקו קשר חשוב זה.

אהוד רצאבי: לסיום, רצוני להודות למשרד החוץ היפני שיזם, לאנשי משרד החוץ הישראלי ולשגריר לשעבר יצחק ליאור, שהפכו סיור זה למועיל עוד יותר.

אהוד רצאבי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מודה לחבר הכנסת רצאבי לא רק על הדוח שלו ועל השירות הרב שהוא עשה לכנסת ישראל וגם למדינת ישראל בביקורו ביפן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רצאבי הוזמן להיות אורח של ממשלת יפן ושל הפרלמנט היפני כיושב-ראש אגודת הידידות הישראלית-יפנית, ואני מברך אותו על העבודה הברוכה שעשה על מנת לקדם את היחסים, קודם כול בין שני הפרלמנטים.

ראובן ריבלין: אנחנו נשמח לארח את חברי המשלחת הפרלמנטרית היפנית שתהיה כאן, ובהחלט נחזיר להם כגמולם על האירוח היפה שאירחו אותך.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לכם.

ראובן ריבלין: הצעת חוק השקעות משותפות בנאמנות (תיקון מס' 9), התשס"ד–2004;

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/121).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אני מזמין את כבוד שר האוצר וראש הממשלה לשעבר, בנימין נתניהו, על מנת שיבוא ויציג בפני הכנסת את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 141), התשס"ד–2004, וכן את הצעת חוק השקעות משותפות בנאמנות (תיקון מס' 9), ואת הצעת חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות ובניהול תיקי השקעות (תיקון מס' 6).

ראובן ריבלין: שלושת החוקים יוצגו על-ידי כבוד השר ולאחר מכן נקיים שני דיונים: את הדיון הראשון בנפרד, ולאחר מכן את הדיון על שני הסעיפים האחרונים בנפרד.

ראובן ריבלין: בבקשה, כבוד השר.

בנימין נתניהו: תודה.

בנימין נתניהו: אני מבקש שתשובתי תינתן במועד אחר.

ראובן ריבלין: כבר הודעתי שתשובת השר והצבעה יהיו במועד אחר.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק הראשונה היא לתיקון פקודת מס הכנסה, מס' 141.

בנימין נתניהו: המהות של מה שאנחנו מנסים לעשות כאן היא להשוות בין המיסוי על ההון של ניירות ערך זרים לניירות ערך מקומיים.

בנימין נתניהו: היום קיים פער בין המס על רווחי הון במכירת נייר ערך זר, שעומד על 35%, לבין המס בשיעור 15% שחל על מכירת נייר ערך שנסחר בבורסה שלנו.

בנימין נתניהו: שיעור המס על מכירת נייר ערך זר היה אמור להשתוות לזה החל על נייר ערך אחר רק לגבי נייר ערך זר שיירכש החל משנת המס 2007 ואילך.

בנימין נתניהו: פער המיסוי הזה בין נייר ערך זר לנייר ערך אחר הנסחר בבורסה גורם לעיוותים גדולים מאוד בשיקולי ההשקעה, ומבחינת יעילות שוק ההון אין מקום להבחין בין שיעורי המס כאמור.

בנימין נתניהו: אגב, את הדבר הזה רואים בכל השווקים ובכל המדינות.

בנימין נתניהו: מכיוון שהמשק גלובלי, מסירים את ההבחנות בין המיסוי על ניירות ערך מקומיים וזרים בהרבה-הרבה מדינות.

בנימין נתניהו: לכן אנחנו מציעים להקדים את המועד שבו יופחת שיעור המס החל על רווח הון במכירת נייר ערך זר לשיעור המס החל על מכירת נייר ערך רגיל משנת 2007 למרס 2005.

בנימין נתניהו: אנחנו מבקשים לקבוע, שהמס בשיעור 35% יחול רק לגבי החלק של רווח ההון הריאלי המיוחס לתקופה המסתיימת בתום שנת המס 2004.

בנימין נתניהו: כלומר, עד סיום השנה הזאת נחיל מס בשיעור 35%, ובמרס נעבור לשיעור השני.

בנימין נתניהו: במקביל אנחנו מציעים להקדים את הפחתת שיעורי המס החל לגבי דיבידנד וריבית על ניירות ערך זרים המשתלמים בשנת המס 2005 ואילך, כששיעור המס החל על דיבידנד יופחת מ-35% ל-25% ושיעור המס החל על ריבית יופחת מ-35% ל-15%.

בנימין נתניהו: אנחנו מציעים גם לקבוע, שרווח ההון הריאלי במכירת ניירות ערך זרים בידי קופות גמל יהיה פטור ממס החל משנת המס 2005 במקום מס שחל בשנת המס 2006 – אנחנו מקדימים גם כאן – שכן קופת גמל פטורה ממס על כלל הכנסותיה שאינן מעסק.

בנימין נתניהו: מס בשיעור 35% יחול רק על חלק רווח ההון עד תום שנת 2004.

בנימין נתניהו: יש לנו גם התייחסות להכנסות מקרנות הנאמנות.

בנימין נתניהו: מוצע שתוקדם לשנת המס 2005 ההשוואה בין המס החל על נייר ערך זר, שכיום מכירתו חייבת במס בשיעור של 24% ומשנת 2007 מכירתו פטורה ממס, לפטור ממס שקיים כבר היום במכירת נייר ערך זר.

בנימין נתניהו: החוק הזה משווה את המיסוי בין ניירות ערך זרים לניירות ערך מקומיים.

נסים זאב: מה השיקול שהיה עד היום, שהיה שונה, והפער היה כל כך גדול?

בנימין נתניהו: היה ניסיון לכאורה לעודד רכישת ניירות ערך זרים כאן, אבל אנחנו מגלים שאלה ניסיונות מלאכותיים – איך נגיד את זה בז'רגון של הרחוב?

בנימין נתניהו: הם לא מחזיקים מים.

בנימין נתניהו: אתה נמצא היום בשוק עולמי.

בנימין נתניהו: מדינות פתוחות לגמרי לא עושות הגבלות עלינו, אבל אנחנו עושים הגבלות עליהן.

בנימין נתניהו: זה קשה, זה לא נתפס היום.

בנימין נתניהו: פעם זה היה.

נסים זאב: ומה ביחס למקומות אחרים בעולם?

נסים זאב: שיעור המס הוא גם 35%?

בנימין נתניהו: הבנתי מה שאתה שואל, זאת שאלה טובה מאוד.

בנימין נתניהו: תלוי באילו מדינות, אבל באופן כללי הייתי אומר ש-15% זה בסדר, זה מקום טוב, לא בדיוק באמצע, אבל לא מופלג.

בנימין נתניהו: למה?

בנימין נתניהו: כי כל העולם מתחרה היום על ההון, וכל המדינות, במיוחד המדינות שאנחנו מתחרים אתן, דווקא מדינות מאוד אגרסיביות, מתחרות ומורידות כל הזמן את שיעורי המיסוי.

בנימין נתניהו: מאוד נוח לעבוד בתוך המדינות האלה ומן המדינות האלה.

בנימין נתניהו: המגמה של המיסוי הולכת ויורדת כל הזמן והיא תלך ותרד יותר ויותר מהר, כך שאני לא אתפלא אם בעוד כמה שנים יבוא הנה שר האוצר – אני לא יודע מי זה יהיה – ויגיד: שיעור מס של 15% גבוה מדי, כי בסינגפור זה אפס.

בנימין נתניהו: זה יכול לקרות.

בנימין נתניהו: הדברים האלה קורים.

בנימין נתניהו: הם מתרחשים הלכה למעשה לנגד עינינו.

בנימין נתניהו: התשובה על השאלה שלך היא, שכרגע זה בסדר, זה ממקם אותנו במקום טוב, אבל לא לעולם חוסן, ויהיו לנו עוד הרבה דברים שילחצו עלינו להוריד הלאה.

בנימין נתניהו: ברגע זה אני חושב שזאת השוואה נכונה ושיעור נכון.

בנימין נתניהו: הצעות החוק הבאות הן הצעת חוק הסדרת העיסוק בייעוץ ההשקעות ובניהול תיקי ההשקעות (תיקון מס' 6) והצעת חוק השקעות משותפות בנאמנות (תיקון מס' 9).

בנימין נתניהו: הצעות החוק האלה באות לתקן את חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות ובניהול תיקי השקעות משנת 1995 וגם את חוק השקעות משותפות בנאמנות מ-1994.

בנימין נתניהו: המטרה העיקרית של הצעות החוק היא להתאים את ההוראות בעניין הדיווח בהתאם לחוקים לדיווח באמצעות מערכת גילוי נאות אלקטרונית, להלן אקרא לזה מגנ"א, שהוקמה ברשות לניירות ערך.

בנימין נתניהו: יש לנו היום מערכת דיווח אינטרנטית שלא מחייבת הפקדת המסמכים כפי שהכרנו, ואנחנו רוצים להתאים את חובות הדיווח בהתאם להתפתחות הזאת.

בנימין נתניהו: מערכת המגנ"א הזאת קולטת את מכלול הדיווחים המדווחים אלקטרונית לרשות לניירות ערך והיא מביאה אותם לידיעת הציבור באמצעות רשת האינטרנט.

בנימין נתניהו: לאור זאת אנחנו מציעים לבטל את חובת הגשת המסמכים לפי החוקים הללו לרשם החברות, משום שהחובה הזאת, שנועדה להפוך את הדיונים לפומביים, בעצם מתייתרת מכיוון שיש דיווח אלקטרוני לכל העולם, לא רק לכל העם.

ראובן ריבלין: אינטרנט מספיק?

ראובן ריבלין: אין צורך גם בעיתון?

בנימין נתניהו: לא, אין צורך.

ראובן ריבלין: זאת התקדמות, זאת מהפכה.

בנימין נתניהו: בעקבות המעבר לדיווחים האלקטרוניים מוצע לקבוע, שהעתק מאושר של המסמך שהוגש לרשות לניירות ערך, לרבות פלט של המסמך שהוגש באמצעות המגנ"א, יתקבל בכל הליך משפטי כמקור ויהווה ראיה חלוטה לכך שהמסמך המקורי נמצא בידי הרשות.

בנימין נתניהו: אתה מפרסם באינטרנט, לוקח פלט ונותן את זה - - -

מל פולישוק-בלוך: אדוני השר, חבל שאתם לא מאפשרים לכל האוכלוסייה אינטרנט.

מל פולישוק-בלוך: - - - קריאה לכל תלמיד בישראל ולכל אחד בישראל לקבל את הכלי האלמנטרי הזה.

בנימין נתניהו: זה שייך להצעות אחרות, שאני בטוח שגם תעלי בפני, ובצדק, אם כי אנחנו עושים כאן פעולה.

בנימין נתניהו: בשל המורכבות שכרוכה במעבר לדיווח באמצעות מערכת אלקטרונית - - -

ראובן ריבלין: כבוד השר, אני מכיר שר תקשורת שהיה בעבר והתחיל את פעולת האינטרנט.

ראובן ריבלין: גם החדירה של האינטרנט, שאדוני התחיל בה כראש ממשלה, היא מדהימה בארץ.

ראובן ריבלין: עם זאת, הידיעה המשפטית מהאינטרנט מחייבת אולי את הצורך במתן אפשרות לכל אזרח שתהיה לו נגישות לזה.

ראובן ריבלין: עיתון רשמי זה ידיעה משפטית, זו לא ידיעה קונסטרוקטיבית, עיתון הוא דבר שניתן.

בנימין נתניהו: כמה אזרחים קונים את העיתון?

ראובן ריבלין: אתה צודק.

ראובן ריבלין: בלי כל ספק זאת מהפכה.

ראובן ריבלין: מאז החתימה הדיגיטלית, אני חושב שזאת מהפכה - - -

מל פולישוק-בלוך: אני מברכת על זה, אני רק אומרת שבאותה הזדמנות - - -

ראובן ריבלין: היום יש יותר ויותר אנשים, בוודאי אלה שהחוק נוגע להם, שעוסקים בעניין ולכולם יש נגישות לאינטרנט.

בנימין נתניהו: חברת הכנסת פולישוק צודקת שאנחנו צריכים לעשות פעולה להרחבת הנגישות, אבל גם אז לא יהיה לך ביטחון מלא.

בנימין נתניהו: אתה יכול לעשות דבר אחר – אני לא מציע את זה כרגע – תשים דוכן, כספומט ציבורי, שכל אחד יוכל לבוא ולחפש.

ראובן ריבלין: אתה יכול לעשות את זה.

מל פולישוק-בלוך: עשו את זה כבר בירושלים.

ראובן ריבלין: הממשלה יכולה להעמיד, כמו עיתון.

בנימין נתניהו: יש לזה פתרונות.

בנימין נתניהו: אני חושב שזה יותר בהיבט המשפטי של האוניברסליות.

ראובן ריבלין: מבחינה משפטית זאת מהפכה.

בנימין נתניהו: זה שינוי מאוד מעניין וחשוב במה שהוא מסמל, יותר מאשר הדבר עצמו.

בנימין נתניהו: בשל המורכבות שכרוכה במעבר לדיווח באמצעות מערכת אלקטרונית, יש צורך לבצע את תהליך הפעלת המעבר בהדרגה.

בנימין נתניהו: לכן אנחנו לא יכולים לקבוע מראש את מועד ההתחלה.

בנימין נתניהו: אנחנו רוצים לוודא רק את תחילתן של ההוראות במועד שייקבע על-ידי שר האוצר, לפי הצעת הרשות לניירות ערך.

בנימין נתניהו: אנחנו רוצים להשאיר בידינו את המרווח של ההכנה הדרושה.

בנימין נתניהו: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה, ואחר כך להעביר אותה לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

בנימין נתניהו: אנחנו מציעים גם לעניין פדיון ומכירה של יחידה בקרן נאמנות פטורה - - -

ראובן ריבלין: אדוני עכשיו מתייחס להצעת חוק השקעות משותפות בנאמנות.

בנימין נתניהו: נכון.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

בנימין נתניהו: - - - פטורה או מעורבת על-ידי קופת גמל.

נסים זאב: - - -

ראובן ריבלין: כן, אתם תוכלו להתייחס לכל חוק בנפרד.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, לחוק הראשון בנפרד, לאחר מכן נקיים דיון על שני החוקים הבאים בדיון משולב.

ראובן ריבלין: השר יציג את השלושה יחד מפאת עיסוקיו הרבים.

ראובן ריבלין: לשר האוצר אין סגן שר אוצר, ולא שר אחר במשרדו.

בנימין נתניהו: את זה צריך לשנות, אדוני.

ראובן ריבלין: זה תלוי באדוני, לא בי, אני יכול רק לאשר לו.

בנימין נתניהו: אנחנו מציעים שעניין פדיון או מכירה של יחידה בקרן נאמנות פטורה או מעורבת על-ידי קופת גמל, שלמעלה מ-25% משוויין הממוצע של השקעותיה בשנת המס הן בניירות ערך זרים, תוקדם לשנת המס 2005 ההשוואה בין המס החל בפדיון או במכירה כאמור, שהיום עומד על 35%, ומשנת 2006 יהיה פטור ממס - אנחנו רוצים לפטור ממס את הפדיון החל ממכירה במקרה של נייר ערך רגיל.

בנימין נתניהו: כמו כן, לפי הוראת חלק ה' לפקודת מס הכנסה, שעניינו רווחי הון, חבר בני-אדם המוכר נייר ערך שאינו רשום למסחר בבורסה, חייב במס על רווח ההון הריאלי בשיעור של 25%.

בנימין נתניהו: אבל אם נייר הערך נרשם למסחר בבורסה, מחויב רווח ההון הריאלי, לפי סעיף 6 לחוק מס ההכנסה משנת 1985, במס בשיעור של 35%.

בנימין נתניהו: המטרה שלנו היא לעודד רישום ניירות ערך למסחר בבורסה, ואנחנו מציעים לכן לקבוע הסדר מיוחד שיחול לעניין רווח ההון שיהיה לחבר בני-אדם במכירת נייר ערך של חברה, שניירות הערך שלה, כולם או חלקם, רשומים בבורסה, ושהוחזק על-ידי החבר לפני הרישום למסחר, כפי שנאמר כאן.

בנימין נתניהו: לפי ההסדר המוצע לא יחולו על רווח ההון האמור הוראות סעיף 6 לחוק התיאומים, ויחולו הוראות חלק ה' לפקודה, בשינויים מסוימים.

בנימין נתניהו: זה מסובך, אבל תקראו את החוק, ואני מבקש שהדיון יתקיים, אחרי הקריאה הראשונה, בוועדת הכספים, ויוכן לקריאה השנייה והשלישית.

בנימין נתניהו: תודה, אדוני היושב-ראש.

נסים דהן: נתחיל בדיון על הצעות החוק שעל סדר-היום.

נסים דהן: היום 4 יהיה דיון נפרד, 5 ו-6 יהיה דיון משולב.

נסים דהן: ראשון הדוברים - חבר הכנסת אהוד רצאבי.

נסים דהן: אחריו – חברי הכנסת אילן ליבוביץ וחיים אורון.

אהוד רצאבי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אכן הצעות חוק ראויות וחשובות מאין כמוהן, ואני שמח שסוף-סוף, בחודש אוקטובר 2004, אנחנו מגישים את הצעות החוק האלה לאישורה של הכנסת בקריאה ראשונה.

אהוד רצאבי: הצעת החוק שדנה בהשוואת שיעורי המס על ניירות ערך זרים לשיעורי המס החלים על ניירות ערך ישראליים ראויה ביותר.

אהוד רצאבי: המצב שבו על ניירות ערך ישראליים הוטל מס מגן בשיעור של 20% פחות מאשר על מי שרוצה לסחור בניירות ערך זרים, יצר עיוות במקורות הכספיים של המשק, ויצר עדיפות להשקעה דווקא דרך הבורסה הישראלית, במקום לאפשר לכל אדם ואדם להחליט איך הוא מקצה את משאבי הכסף שלו.

אהוד רצאבי: זה דבר נוסף שאסור לשכוח אותו, וגם כמובן יגרום להתייעלות המשק הישראלי ולהתייעלות כל השוק של ניירות הערך.

אהוד רצאבי: אבל, עם כל הדברים הטובים, תמיד יש גם דברים פחות טובים.

אהוד רצאבי: אני שמח ששר האוצר יושב כאן באולם מכיוון שהיום, בוועדת הכספים – וזה גם נמצא על שולחננו - יש החלטה בדבר תיקוני טעויות בחוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב), וכמו כן בחוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה), וכן הלאה.

אהוד רצאבי: שר האוצר, הגיע הזמן לעצור את החקיקה החפוזה.

נסים דהן: חבר הכנסת פריצקי וחברת הכנסת גמליאל.

נסים דהן: יש חברי כנסת שעוד לא יודעים שבמליאה לא מדברים בטלפון.

נסים דהן: בבקשה.

אהוד רצאבי: ראוי להגיש את החוקים האלה במועד, ולא לדון בהם ברגע האחרון, ולעתים אפילו מאוחר מדי.

אהוד רצאבי: אני זוכר את הדיונים שהיו בוועדת הכספים לגבי אי-הפעלת חוק התיאומים שלושה חודשים אחרי שהשנה נסתיימה, והנה אנחנו נמצאים כבר כמעט חודשיים לפני סוף השנה הזאת.

אהוד רצאבי: צריך להחליט על זה כבר היום.

אהוד רצאבי: חוק מיסוי מקרקעין, אותו תיקון מס' 50, שפג תוקפו בדצמבר 2003, שמן הצורך היה להאריך אותו, ודובר על כך שיוארך לתקופה נוספת, עד היום לא הוגש לדיון.

אהוד רצאבי: כללו אותו בתוך תיקון נוסף, שכבר שינו את מספרו לתיקון מס' 53, וכל אותן הטבות חבויות בתוכו במסך איום ונורא של מקלות מס נוספים.

אהוד רצאבי: אם תשאל אותי, שר האוצר, החוק הזה לא יאושר לפני ינואר, פברואר, כאשר כל הלשכות המקצועיות רבות על מה שקורה שם.

אהוד רצאבי: מה שיוצא - יוצא ששוק הנדל"ן נפגע, יוצא שהיזמים נפגעים, עסקאות לא מתבצעות, כיוון שכולם מחכים.

אהוד רצאבי: האמן לי שאני מקבל אין-סוף טלפונים: יהיו עסקאות קומבינציה?

אהוד רצאבי: יהיו עסקאות שחלוף?

אהוד רצאבי: אנחנו דיברנו על זה לפני כחצי שנה, אתה ואני, אמרת לתת לזה "פוש", וזה גם מה שאמרתי לך אתמול, שר האוצר.

אהוד רצאבי: אנחנו מלאים בכוונות טובות, אבל איפה שהוא שם למטה, אנשים מסוימים, בעלי כוונות כאלה ואחרות – טובות כולן - עוצרים את מלאכת החקיקה לטובת המשק, עוצרים את הכוונות שלך, כשר האוצר, לדחוף את המשק קדימה, ומעכבים משיקולים שונים ומוזרים את החקיקה הטובה.

אהוד רצאבי: לכן, אני קורא מעל במה זו כמובן לאשר את שלושת החוקים האלה, שכולם טובים למשק הישראלי, ולך, שר האוצר, לדחוף את החבר'ה שלך להגיש את החוקים במועד ולא לאחר המועד, ולאשר אותם רטרואקטיבית.

אהוד רצאבי: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת חיים אורון.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מודה שגם כששמעתי את דבריו של שר האוצר שהקריא כמה פרקים מהחוק, אני לא בטוח אם כל מה שיש בתוכו חשוף לעיניו.

חיים אורון: אני מודה שלעיני לא.

חיים אורון: אני גם מודה שאני אצביע בעד העברת החוק בקריאה ראשונה לוועדת הכספים, ואני את עמדתי אקבע בוועדת כספים בדיון ענייני על סעיפיו ועל פרטיו, שאני מצהיר כאן שאני לא מכיר אותם כרגע.

חיים אורון: העיקרון שמונח ביסוד השוואת התנאים ויצירת מציאות של אי-יצירת העדפה שהיא תוצאה של מקום או תוצאה של איזה מבנה עסקי כזה או אחר – זו נראית לי על פניה כהצעה נכונה.

חיים אורון: את השאר אני רוצה לבדוק לגופו של עניין.

חיים אורון: את יתרת זמני אני רוצה להקדיש דווקא לנושא אחר, שהוא מאוד קשור בדיון הזה, כי אנחנו עוסקים פה בכל מיני נושאים שמנסים לשכלל את פעולת הבורסה הישראלית.

חיים אורון: השאלה שמטרידה אותי, אדוני שר האוצר, היא למה בכל מיני השוואות בין-לאומיות שאתה מאוד-מאוד אוהב אותן, שיעור המס בבורסה הישראלית הוא מאוד-מאוד נמוך ומאוד-מאוד חלקי כאשר מדובר ברווחי הון.

חיים אורון: הוא רק בקטע מאוד מסוים.

חיים אורון: יש לנו ויכוח גדול, שאני לא רוצה לפתוח אותו עכשיו, אם באמת שיעור המס הישיר במדינת ישראל הוא גבוה כפי שאתם אומרים, או המסים העקיפים הם גבוהים, ואם יש מקום בסדר העדיפויות הקיים, למשל עכשיו כאשר אתם אומרים: אנחנו נגדיל את הגירעון בגין ההתנתקות - אתמול אמרו ב-4 פרומיל, אבל בוא נחכה לסוף ונראה בכמה זה ייגמר.

חיים אורון: זה לא ייגמר ב-4 פרומיל, אלא אם כן יבוא מן מהשמים או מארצות-הברית ויכסה פה הוצאות שאני כרגע לא רואה מאיפה הן באו, ואז יעלו את הגירעון.

חיים אורון: יש 2.4 מיליארדי שקלים, אגב סכום די דומה, שבמקרה שבינואר הקרוב אתה עושה הפחתות מס על-פי החלטה קודמת, כי זה טייס אוטומטי, אז פה יגדילו את הגירעון.

חיים אורון: ואני אומר בזהירות, שאני לא בטוח שאם היית נדרש לקבל החלטה על הפחתות מס בגין הגדלת גירעון היית אומר "נייט".

חיים אורון: אז מה עושים?

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, הגדלת הגירעון לא בגין הפחתות מס.

חיים אורון: הגדלת הגירעון היא בגין ההתנתקות, כי ההתנתקות זה חשבון אחר.

חיים אורון: זה קצת בוכהלטריה, אדוני שר האוצר.

חיים אורון: היות שהתקציב הוא תקציב, ואת זה אתה אומר לנו תמיד, והוא כולו חבילה אחת, אז אני יכול להגיד שאתה מממן את הפחתת המס בגירעון, ואתה תגיד לי: לא, אני מממן את ההתנתקות בגירעון.

חיים אורון: בשורה האחרונה זה אותו הדבר.

חיים אורון: ואז אני מגיע לדיון היום פה.

חיים אורון: למה אין הצדקה להיכנס למסלול של העלאת שיעורי המס על הבורסה לשיעורים שמקובלים בעולם, לא במדינות הכי קיצוניות?

אהוד רצאבי: עד שנת 2002 לא היה מס על הבורסה.

אהוד רצאבי: משנת 2003 יש - - -

חיים אורון: ידידי חבר הכנסת רצאבי, את הטענה הזאת אי-אפשר לזרוק כלפי, כי הייתי אחד מחברי הכנסת היחידים, שכשראש הממשלה המנוח רבין ביטל את ההצעה של שר האוצר שוחט, הצביע נגדו - אף-על-פי שהייתי בקואליציה, הצבעתי נגד ביטול המס שהיה אז, ועכשיו אני שמח שיש מס.

חיים אורון: אבל רגע, יש לי הרגשה שיש מס בשיעורים די נמוכים, מאוד נמוכים, אתה איש מקצוע בתחומים הללו, ובתחום מסוים אין מס על ריבית וכו' וכו', או בקטעים מאוד רחבים יש פטורים ממס על רווחי הון, המס לא מקיף את כל שוק ההון, ואנחנו ככה - באה מנוחה ליגע.

חיים אורון: פה יש מנוחה ליגע, למה בתחומים אחרים אין?

חיים אורון: אגב, היו הצעות יותר רדיקליות בתחום הזה של הדוח הכולל של בן-בסט שבוצעו רק בחלקן.

נסים זאב: אתה רוצה שאנשים לא ישקיעו בכלל?

חיים אורון: תמיד מפחידים אותי שאנשים לא ישקיעו בכלל.

חיים אורון: האם באמריקה לא משקיעים בכלל?

חיים אורון: באירופה לא משקיעים בכלל?

נסים זאב: אין המסים שיש כאן.

חיים אורון: אני אומר לך, שיש מסי בורסה גבוהים מאלה שיש כאן.

חיים אורון: תשאל את השכן שלך, שזה המקצוע שלו.

אהוד רצאבי: נטל המס בארצות-הברית הוא 30% - - -

חיים אורון: חברים יקרים, כאשר רוצים להוריד מסים מדברים אתי על המס המסוים.

חיים אורון: איך יכול להיות מס בשיעור של 51%?

חיים אורון: כאשר רוצים להעלות מסים מדברים אתי על נטל המס הכולל.

חיים אורון: סליחה, נטל המס הכולל לגבי מי שמרוויח בבורסה, ועל-ידו אדם מפרי עמלו משלם 49%, ואם אתה מעמיס עליו גם את מס בריאות וגם את הביטוח הלאומי, אתה מגיע ל-60%.

חיים אורון: מה שאני לא אוהב לעשות, אבל אתם בדרך כלל עושים את זה - על אותו שקל שהאחד הרוויח מעבודה והשני הרוויח מהון, האחד שילם 15% והשני שילם 50% או 60%.

חיים אורון: אני לא אומר להטיל 60%.

חיים אורון: עוד מישהו יחשוב שאני מציע מעל הדוכן להטיל מס רווחי הון 60%.

חיים אורון: לא בזה מדובר.

חיים אורון: אבל זה שאתה פתאום קופץ ואומר לי: נטל המס גבוה במדינת ישראל - אז קודם כול, נטל המס במדינת ישראל של המסים הישירים אינו גבוה, ומס רווחי בורסה הוא מס של נטל מס ישיר.

חיים אורון: בכל ההשוואות הבין-לאומיות נטל המס של מסים ישירים במדינת ישראל הוא נמוך.

חיים אורון: הוא גבוה כשמחברים אליו את המס העקיף.

חיים אורון: חברת הכנסת פולישוק, הוא יאשר את מה שאמרתי עכשיו.

מל פולישוק-בלוך: לא, אני לא מסכימה אתך וגם הוא לא מסכים אתך.

חיים אורון: מה הוא לא מסכים אתי?

מל פולישוק-בלוך: 50% מס ישיר, ולא מס - - -

חיים אורון: חברת הכנסת מלי פולישוק, את מדברת על שיעור המס השולי ואני מדבר על נטל המס.

חיים אורון: את מדברת מתי מגיעים לשיעור המס השולי, ואני מדבר על נטל המס.

חיים אורון: אלו מושגים שונים.

חיים אורון: לפעמים יש עובד שמתפרנס יפה, ואני מאחל לו כל טוב, שמגיע לשיעור מס שולי של 50% מוקדם מדי גם לדעתי, ואני מצפה גם מאנשי שינוי לראות את התמונה, ועל-ידו חברו או הוא עצמו ממקורות שלו הרוויח את אותו סכום בדיוק כמו משכורתו דרך שוק ההון, ומשלם עליו 15%.

מל פולישוק-בלוך: אבל אתה יודע שזה סוג של חיסכון לאותו אחד - - -

חיים אורון: ומה קורה עם אותו אחד שאין לו חיסכון, הוא רק משתכר מעבודה?

מל פולישוק-בלוך: מה זה שייך?

חיים אורון: זה בדיוק הוויכוח.

מל פולישוק-בלוך: הבורסה היא גם חיסכון, היא לא רק של אותם - - -

נסים דהן: חברת הכנסת מלי פולישוק וחבר הכנסת אורון, אתם הפכתם את המליאה לאחת מוועדות הכנסת.

נסים דהן: זה בסדר שיש לנו זמן בסדר-היום, אבל בכל זאת, גם את הזמן ניצלנו.

נסים דהן: נא לסיים.

חיים אורון: חברת הכנסת פולישוק, המחלוקת בינך וביני ברורה.

חיים אורון: היא לא מקרית.

חיים אורון: אני לא נושא פה נאום נגד בורסה.

חיים אורון: הבורסה היא מערכת מרכזית בחיים המודרניים ובה מתנהל מסחר.

חיים אורון: תמיד מביאים לי את האלמנה ושבעת בניה החוסכת בבורסה, ואיך אתה מטיל עליה מס.

חיים אורון: ובפתח הצר של האלמנה ושבעת בניה מכניסים את מי שנכנס לשם עם המיליונים והמיליארדים שלו והוא פטור ממס.

חיים אורון: את זה, אגב, אומרים חלק מהאנשים האלה.

חיים אורון: אני לא מציע שיעורי מס שונים ממה שמקובל בעולם.

חיים אורון: אותם שיעורים בדיוק.

חיים אורון: בין השאר - תקשיבי טוב למה שאני אומר - בשביל להוריד עוד את המס לאותה שכבת ביניים שמשתכרת 6,000, 7,000, 9,000, 10,000 שקל בחודש, שנטל המס עליה הוא גדול מדי גם היום.

חיים אורון: יש מי שאומר על-פי השקפתך, בשביל להוריד להם לא צריך מסים בכלל, כי ניתן פחות שירותים.

חיים אורון: אף-על-פי שאת מאוד בעד שניתן למדען הראשי ולחוק עידוד המדע - זה הכול ממקורות התקציב.

חיים אורון: ממשלה קטנה אין לה כסף לזה, רק ממשלה קטנה בפטנט שלכם יש לה כסף לזה.

חיים אורון: ממשלה קטנה, בסוף אין לה כסף לבריאות, ואין לה כסף לחינוך, ואין לה כסף למדען הראשי, ואין לה כסף לחוק עידוד השקעות הון.

חיים אורון: זה מה שקורה לממשלה הקטנה.

חיים אורון: אבל אני בטוח שבחודשים הקרובים יהיה עוד הרבה זמן להמשיך את הוויכוח הזה.

נסים דהן: אתה חבר בוועדה, זה יגיע לשם.

חיים אורון: אבל בוועדה אין לי מיקרופונים עם טלוויזיה.

נסים דהן: נסדר לך.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת דני יתום - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת יגאל יאסינוב - נוכח.

יגאל יאסינוב: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, האמת שכששמעתי אותך, חבר הכנסת אורון, לכמה דקות אפילו הסכמתי עם מה שאמרת, אבל פתאום נזכרתי שאתם הרי מתנגדים לרפורמה שמורידה מסים.

יגאל יאסינוב: מה זה בעצם "מס הוגן"?

חיים אורון: לא שמעת מה שדיברתי על הורדת מס?

יגאל יאסינוב: סליחה, סליחה, שמעתי, שמעתי, שמעתי.

יגאל יאסינוב: אני רוצה להגיד לך: אתה בעצמך אמרת כרגע שבחלק מסוים חייבים להוריד מס.

יגאל יאסינוב: נכון?

יגאל יאסינוב: חייבים להוריד מסים, אבל כדי להוריד מסים, אתה צריך להבין שאותם אנשים שמרוויחים מהבורסה – רק שתדע, לי אין חלק בבורסה, אין לי מניות, עוד לא הספקתי להגיע לחסכונות כדי לשחק בבורסה, אבל אני אומר לך שאנשים מביאים משם את הכסף, רובם, אני לא מדבר על אותם אנשים שעוסקים בזה כעסק היחיד.

יגאל יאסינוב: רוב האנשים שאתה חושב שאתה מייצג אותם, העובדים הפשוטים, שיש להם גרושים בחסכונות, להם, העלייה במסים ומסי הון בבורסה יכולה לפגוע בחסכונות, ואז מה יהיה אתם כשהם יגיעו לגיל המבוגר?

חיים אורון: עד 100,000 שקלים יש פטור.

חיים אורון: גמרנו את ההסכם?

חיים אורון: 100,000 שקלים זה הרבה?

נסים דהן: חבר הכנסת אורון, החלטת לחוקק את החוק בשלוש קריאות דווקא במליאה ולא להמשיך בוועדה.

נסים דהן: אומנם יש לנו זמן, אבל אל תגזים.

יגאל יאסינוב: תביא את ההסכם לוועדה, ויכול להיות שזה יהיה הסכם הוגן וטוב.

יגאל יאסינוב: תביא את זה, זה בידיים שלך, לכך נבחרת.

יגאל יאסינוב: קודם כול, תעבירו את זה ותתמכו בחוקים האלה, שאני חושב שהם חוקים טובים מאוד, ואני אשמח לתמוך בהם היום.

יגאל יאסינוב: תבוא אחר כך עם העסקה שלך לוועדה, ויכול להיות שגם האוצר בסופו של דבר יסכים לה.

יגאל יאסינוב: היום בוועדה לזכויות הילד פתאום נתקלנו בדבר שאני רוצה להסב את תשומת לבך אליו, כבוד שר האוצר: חסר כסף לתוכניות שיקום ילדים נפגעי תקיפה מינית ותקיפות אחרות.

יגאל יאסינוב: דיברנו על זה היום, וזה מסתכם, אפילו לא במיליוני שקלים, מדובר במאות ולפעמים בעשרות אלפי שקלים.

יגאל יאסינוב: כרגע קיבלנו מחלק מהעמותות דיווח: כ-90% מהתקציבים אלה תקציבים מתרומות.

יגאל יאסינוב: המדינה חייבת לשנות את גישתה פה, כי שיקום היום של ילדים שנפגעו הוא קטן פי-20 ממה שתוציא המדינה אחר כך אם לא יטפלו בהם.

יגאל יאסינוב: גם את זה למדנו היום.

יגאל יאסינוב: לקראת התקציב שמגיע צריך להוסיף לדבר הזה כסף, אולי על חשבון משהו אחר.

יגאל יאסינוב: ראינו בזבוזי כסף מתקציב הביטחון, ואת זה למדנו מהדוח האחרון של מבקר המדינה.

יגאל יאסינוב: אולי משם חייבים היום לקחת.

יגאל יאסינוב: לגבי הגדלת גירעון של 0.4% לתוכנית ההתנתקות - אני מתנגד באופן טבעי לכל הגדלת גירעון.

יגאל יאסינוב: אם יש אפשרות למצוא את הכסף במקום אחר – אולי; אם יש אפשרות להביא לכיסוי ההוצאות האלה בתמיכה מהאמריקנים, מהאירופים – הם מאוד רוצים את ההתנתקות, שיוציאו כסף.

בנימין נתניהו: נניח שהייתי בא ואומר: צריך עוד 0.4% מהאוצר לטובת ההתנתקות, אבל אני לא מגדיל את הגירעון, אני לוקח משר הבריאות, מה היו אומרים?

בנימין נתניהו: היו אומרים ששר האוצר בא לטרפד את תוכנית ההתנתקות בזה שהוא מכריח בחירה בין ההתנתקות לבין הבריאות.

יגאל יאסינוב: אני מסכים אתך, אני פשוט אומר שזה אולי הדבר היחיד שמסביר את הגדלת הגירעון.

בנימין נתניהו: השווקים נפגעו.

יגאל יאסינוב: זה דבר אחר.

יגאל יאסינוב: בכל מקרה הייתי שוקל חוק שלא ייתן להגדיל גירעון מעל שיעור מסוים, בכל מקרה.

בנימין נתניהו: יש לנו חוק כזה.

בנימין נתניהו: הבעיה היא מה אתה עושה כשיש לך - - -

יגאל יאסינוב: אני מוריד מהצבא.

יגאל יאסינוב: בתקציב הביטחון מבזבזים כספים סתם, בחינם.

יגאל יאסינוב: ראית את זה.

יגאל יאסינוב: לא מזמן הגשתי שאילתא לשר הביטחון, והתברר שהשנה הצבא הוציא המון כסף להסעות לקברי צדיקים וכל הדברים האלה.

יגאל יאסינוב: זה לא התפקיד של הצבא.

יגאל יאסינוב: יכול להיות שצריך לעשות את זה, אבל למה החיילים?

בנימין נתניהו: אולי תראה לי את זה.

יגאל יאסינוב: אני אביא לך את זה.

נסים דהן: תתרכז בנושא.

יגאל יאסינוב: החוקים שדנים בהם היום, יש בהם גם פגם.

יגאל יאסינוב: הפגם הוא שלא הצלחנו להסביר לתושבי מדינת ישראל שחייבים לעשות את הרפורמה הזאת.

יגאל יאסינוב: ומרצ, יחד, אני לא יודע איך הם נקראים עכשיו, יבואו ויסבירו שהחוקים האלה הם רק לטובת העשירים.

יגאל יאסינוב: זאת הבעיה.

יגאל יאסינוב: הבעיה היא שהחוקים טובים, אבל אתה, שר האוצר, לא מספיק הסברת את הדבר הזה גם בתקשורת וגם לאנשים הפשוטים.

יגאל יאסינוב: גם פה דיברת אתנו, אבל בנאום שלך לא שמעתי בדיוק את הדברים האלה.

יגאל יאסינוב: יש אחוז מסוים של ישראלים שרואים את ערוץ הכנסת.

יגאל יאסינוב: היית צריך להסביר להם: חברים, אנחנו עושים את זה כדי שהחסכונות שלכם יהיו יותר גדולים וכדי שהכסף שאתם מביאים לבורסה יביא לכם יותר רווח וכדי שלילדים שלכם יהיה יותר.

יגאל יאסינוב: זה הפגם במה שקורה היום.

יגאל יאסינוב: תודה.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת נסים זאב.

נסים דהן: אומנם אני לא מקפיד כל כך על הזמן, כיוון שיש לנו זמן – ביטלו נושא אחד, והנושא השני גם כן קצר – אבל אי-אפשר לנצל את הזמן הזה כדי לעשות כאן את הדיונים במקום בוועדה.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, כבוד השר, אני מסכים בעיקרון שיש להשוות במיסוי, ולא צריך להיות הבדל בין משקיעים זרים לבין אזרחים שמשקיעים גם בעניין הזה, לא צריך להיות הבדל בניירות ערך של חברות ישראליות וחברות זרות המשקיעות כאן, ובהחלט יש לעודד רישום ניירות ערך למסחר בבורסה ולבטל את פער המיסוי החד בין מכירת ניירות ערך זרים לבין מכירת ניירות ערך אחרים שנסחרים בבורסה, אשר גורם לעיוותים בשיקולי השקעה.

נסים זאב: כדי לייעל את שוק ההון ובאמת לאפשר שיקול דעת לכל משקיע ומשקיע שרוצה, אין מקום להבחין בין שיעורי המס – כדי שבאמת יהיה שיקול דעת, כדי שכל אחד ואחד שרוצה להשקיע ורוצה להחליט, המס לא צריך בעצם לשנות את עמדתו.

נסים זאב: השאלה שלי היא אם זה באמת נכון מבחינתה של מדינת ישראל, שאנחנו לא מפסידים היום משקיעים שבעצם היו מעדיפים עד היום כן לסחור בניירות ערך ישראליים.

נסים זאב: הרי למעשה, בכל הנושא של ייצור וייבוא אנחנו כבר נמצאים בירידה גדולה, כי יש יותר ייבוא מייצור.

נסים זאב: לא קיימת העבודה העברית שהיתה פעם, כי היום לא משתלם לייצר במדינת ישראל.

נסים זאב: העלות של עובד במדינת ישראל גבוהה יותר לאותו משקיע, ולכן הוא מעדיף להביא את הסחורה מסין או מכל מקום אחר בעולם.

נסים זאב: לכן, כשאדוני השר מדבר בכל פעם על אנשים שצריכים לעבוד יותר, וקורא להם לצאת לשוק העבודה – כביכול זו כל הבעיה של אותם אנשים שאינם עובדים – זה לא שהם אינם רוצים לעבוד, הם אינם יכולים לעבוד.

נסים זאב: אין להם היכן לעבוד, מכיוון שהפלדה שמייבאים מטורקיה, למשל, בהשוואה לפלדה שמייצרים במדינת ישראל – אף שהממשלה משתתפת – עדיין יותר זולה.

נסים זאב: אז למה שאותו סוחר, שרוצה להשקיע ולרכוש כמות גדולה של פלדה, יעדיף את הישראלי?

נסים זאב: רק כיוון שהוא ישראלי?

נסים זאב: הרי אנחנו יודעים שהיום השיקולים לגבי פרוטות משנים בעצם את שיקול הדעת.

נסים זאב: לכן, אדוני השר, אני לא בטוח אם מישהו בדק את זה לעומק – מה קורה ממחר בבוקר; האם הבורסה הישראלית לא תיפגע.

נסים זאב: נכון שאדוני צודק בכך שיש להשוות, וגם אני בעד להשוות.

נסים זאב: אבל אם היינו חיים כך עד היום, יכול להיות שמחר נמצא את עצמנו במצב שבו כל מי שחשב פעם להשקיע בבורסה, יעדיף את הבורסה לניירות בהשקעה זרה על פני השקעה ישראלית.

נסים זאב: השאלה היא אם לא נצא מופסדים מכך באופן שאולי נתחרט יום לאחר הצעת החוק, לאחר שזה יתממש.

נסים זאב: אם אדוני יוכל לענות לי על כך, אשמח לקבל תשובה.

נסים זאב: תודה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת אברהם רביץ – אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת עזמי בשארה – אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת יצחק לוי – אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת אורי יהודה אריאל.

צבי הנדל: - - -

בנימין נתניהו: - - -

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני שר האוצר, החוקים שמונחים כאן לפנינו הם חשובים.

אורי אריאל: אני מצטרף להערתו של חבר הכנסת רצאבי, שלפיה ראוי לשים לב ולנסות לעשות את מה שאתה רוצה במילא, אבל אין מזרזין אלא למזורזין – להעביר אותם מוקדם יותר, כך שהם יסתדרו גם עם שנות המס וגם פשוט יועילו מוקדם יותר.

אורי אריאל: הרי אם הם חוקים טובים, הם בוודאי היו טובים גם לפני איזה זמן.

אורי אריאל: היות שאתה רוצה בכך, לא נותר אלא לתת לך אולי רוח גבית.

אורי אריאל: אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת ולבקש ממך התייחסות לשני נושאים בקצרה.

אורי אריאל: הנושא הראשון – קראתי ושמעתי שהיית בשדרות.

אורי אריאל: השקעת שם זמן רב, כיאה וכראוי במצב המסובך והקשה שם, לרבות המפגש עם המשפחות שיקיריהן הילדים נהרגו.

אורי אריאל: לא רחוק משם, מרחק של כמטחווי קשת, יושבים יהודים רבים, באיום לא יותר קטן, הייתי אומר.

אורי אריאל: אין תחרות בדברים הללו.

אורי אריאל: הרי זאת איננה תחרות בריאה – זה לא שחוכמת פצמ"רים מרבה משהו.

אורי אריאל: יש עליהם גם איזה איום – שוב, ניזהר ולא נקרא לו איום קיומי – של גירוש מבתיהם.

אורי אריאל: לא באים לבקר, לא נפגשים, לא משוחחים – יש בזה איזה קושי.

אורי אריאל: אני לא אומר עכשיו מי בעד ומי נגד – דעתך נשמעה.

אורי אריאל: תדברו עם האנשים.

אורי אריאל: תושיטו יד.

אורי אריאל: ראש הממשלה - בשיא הזהירות אני אומר, זה דבר נורא.

אורי אריאל: הוא עומד כאן ומדבר על הרגישות שלו לאנשים, וביד השנייה חותם את גזר-דינם.

אורי אריאל: אז דעתו לא התקבלה אתמול – אני חושב שבין השאר בגלל זה, כי הוא עדיין לא מצא זמן לדבר עם האנשים שהוא מגרש מבתיהם בשם כל מיני עניינים.

אורי אריאל: הוא עושה את זה – בסדר.

בנימין נתניהו: הוא לא אמר שהוא לא יעשה את הפעולה.

בנימין נתניהו: הוא אמר שהוא ער להשלכות האנושיות.

אורי אריאל: הוא עד כדי כך ער לכך, שמאז שהוא המציא את התוכנית הזאת – או הרל"ש שלו המציא אותה, או מישהו המציא אותה – הוא לא מצא זמן פעם אחת, ולו דקה אחת, לפגוש אחד מהמתיישבים האלה.

בנימין נתניהו: אגב, דווקא בנושא שהעלית בתחילת דבריך, על ההזדהות עם נפגעים – הוא הלך לבית שאולי ספג את האבדה הגדולה ביותר.

אורי אריאל: דוד חטואל, שמשפחתו נרצחה, השם ייקום דמם.

צבי הנדל: - - -

אורי אריאל: הוא הלך לשם, זה נכון.

אורי אריאל: שוב – מה שעשה עשה.

אורי אריאל: אני בעיקר רוצה לבקש ממך, כי אני דובר אליך.

אורי אריאל: כשהוא יהיה כאן, אני אדבר אליו.

אורי אריאל: אני רק הזכרתי את העובדה, שלצערי אתמול הוא דיבר על כך בפאתוס מצד אחד, על הרגישות.

אורי אריאל: מצד שני, עם כל העיסוקים, יש לי הצעה גם לך וגם לשאר חברי הממשלה: תמצאו את הזמן לדבר עם האנשים בצורה כזאת או בצורה אחרת.

אורי אריאל: אולי הם יבואו אליכם – יכול להיות.

אורי אריאל: תראו, אתם יושבים בממשלה – אתה שר האוצר – ומחליטים על תוכנית הטבות מסוימת לאזור כולו.

אורי אריאל: שדרות ובנותיה, הייתי אומר.

אורי אריאל: כפר-עזה כמו סעד, כמו מקומות אחרים.

אורי אריאל: המועצה האזורית אשכול.

צבי הנדל: כל הקיבוצים.

אורי אריאל: קיבוצים כמו מושבים כמו עיירות.

אורי אריאל: אין הבדל – בצדק.

אורי אריאל: כולם אזרחי ישראל.

אורי אריאל: כולם היו בנינו.

אורי אריאל: מה ההבדל?

אורי אריאל: אבל יש רק סוג אחד של אזרחים שהם שונים.

אורי אריאל: אתה שואל את עצמך – מן הסתם הם חטאו.

אורי אריאל: יש משהו פגום בהם.

אורי אריאל: אחרת, מי היה מפלה אותם?

אורי אריאל: הרי אנחנו אמונים שלא להפלות – לא בחקיקה, לא בתקנות ולא בשום דבר.

אורי אריאל: בחוקים שהנחתם כאן היום, האם יש מישהו שיש עליו יותר מס בבורסה או פחות כי הוא כזה?

אורי אריאל: לא.

אורי אריאל: בסדר, מאה אחוז.

אורי אריאל: הגיש ידידי חבר הכנסת צבי הנדל הצעת חוק שאומרת שביישובים כפריים קטנים התושבים יקבעו את אופי היישוב.

אורי אריאל: קרי: יכול להיות יישוב יהודי שלא ייכנס בו ערבי.

אורי אריאל: אבל את אותו דבר הוא אומר על ערבים.

אורי אריאל: הוא לא אומר שערבים לא יוכלו לקבוע.

אורי אריאל: גם ערבים ביישוב קטן יקבעו שזהו יישוב שהוא ערבי.

אורי אריאל: התעוררות.

אורי אריאל: מה קרה?

אורי אריאל: איזה גזען.

אורי אריאל: הוא בסך הכול מנסה להסדיר מציאות שקיימת בארצנו הקטנה זה 100 שנה של ההתיישבות – יש יישובים ערביים ויש יישובים יהודיים.

אורי אריאל: הערבוב לא תמיד מוכיח את עצמו.

אורי אריאל: בעיר גדולה הוא לא מציע את זה.

אורי אריאל: אני שואל את עצמי – ויסלח לי חבר הכנסת הנדל אם ניקח לדוגמה את אשתו – במה חטאה רחל הנדל אשתו?

אורי אריאל: מה היא עשתה בגני-טל שלא מגיע לה או לילדיה סיוע, אם היא צריכה, בתחום הפסיכולוגי או החינוכי?

אורי אריאל: אבל לא נוח לי לדבר על משפחת הנדל.

אורי אריאל: אז ניקח את דוד חטואל – הזכרת אותו.

אורי אריאל: במה פשע האיש היקר הזה, שרצחו את אשתו וארבעת ילדיהם והיא בהיריון בחודש השביעי?

אורי אריאל: במה פשע דוד חטואל שלא יקבל אותה עזרה?

אורי אריאל: אותה עזרה, לא יותר.

אורי אריאל: הייתי יוצא מתוך הנחה שאולי הם "חטפו" רק 4,000 פצמ"רים – ולמי שלא יודע מבין מאזינינו, פצמ"ר זה פצצת מרגמה – אולי מפני שהם "חטפו" 4,000 פצמ"רים לא מגיע להם.

אורי אריאל: או נניח שמפני שיש פה חלק מחברי הבית שקוראים להם מתנחלים, שילכו למר גורלם.

אורי אריאל: למה המדינה צריכה להתעסק עם זה?

אורי אריאל: למה זה צריך לעניין אותה?

אורי אריאל: אבל היות שאני מכיר אותך, אינני חושד לרגע בעניין הזה.

אורי אריאל: קיימנו דיון בראשותו של חבר הכנסת שאול יהלום בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אורי אריאל: הזמנו את נציגי הממשלה.

אורי אריאל: ומי לא בא?

אורי אריאל: מי לא הגיע לישיבה אצל חבר הכנסת שאול יהלום?

אורי אריאל: – האיש המרכזי בעניין.

אורי אריאל: בעצם שניים: האחד הוא מנכ"ל משרד ראש הממשלה שזומן ולא הגיע, כי מה לו ולצרות של אנשים כאלה, והשני הוא נציג משרדך, נציג משרד האוצר.

אורי אריאל: אני רוצה בכל זאת לבקש ממך, עדיין אפשר לתקן זאת, אף שהיתה החלטת ממשלה.

אורי אריאל: זה לא נוח לפתוח, זה עוד תקציב.

אורי אריאל: תעשו השוואה.

אורי אריאל: אל תפגעו בילדים.

נסים דהן: - - -

אורי אריאל: אני מסיים.

אורי אריאל: הדבר השני שאני רוצה לעמוד עליו בדקה – היה לנו עליו דיון היום בוועדת העלייה והקליטה – הוא נושא קליטת יהודי אתיופיה.

אורי אריאל: אשתדל להגיד זאת בעדינות מסוימת: זה כתם.

אורי אריאל: המציאות שם היא כתם עלינו כמדינת ישראל, מדינה יהודית דמוקרטית.

אורי אריאל: אין בעולם, בכל הגלובוס, מדינה אחת שממשלת ישראל קבעה, וגם העזה לכתוב זאת, שיש קווטה.

אורי אריאל: אין קווטה, אין מכסה.

אורי אריאל: יש לי בקשה אליך, וגם לראש הממשלה, הסירו את הכתם הזה מעלינו, ויפה שעה אחת קודם.

אורי אריאל: לא ייזכר לכם הדבר הזה לטובה בשום מקום אף פעם.

אורי אריאל: תודה.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת איוב קרא.

נסים דהן: אחריו – חבר הכנסת יעקב מרגי, ואם אינו נוכח – חבר הכנסת אופיר פינס-פז, ואם אינו נוכח – חבר הכנסת מאיר פרוש, ואם אינו נוכח – חבר הכנסת אלי אפללו, ואם אינו נוכח – חבר הכנסת דניאל בנלולו, ואחריו – חבר הכנסת ישראל אייכלר.

נסים דהן: אני מבקש הפעם להקפיד קצת יותר על הזמנים.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, החוקים שמביא לכאן שר האוצר היום הם חוקים שמסמלים יותר מכל דבר אחר את הדבר היפה שנעשה מאז כהונתו של שר האוצר בניסיון להביא להשוואה במדיניות הכלכלית בין ישראל לבין המערב.

איוב קרא: עד כניסתו של שר האוצר לתפקיד אנחנו יודעים מה היה נטל המס על החברות, על העסקים, ולאט לאט אנחנו רואים מדיניות נכונה - להביא את מדינת ישראל למצב שבעצם נוכל להציג אותה בראייה אובייקטיבית נכונה מבחינת נטל המס.

איוב קרא: אני חושב שדבר זה יבוא לידי ביטוי בכך שבכל זאת, עם כל המצב הביטחוני הקשה, נוכל לבשר על צמיחה טובה בסופו של התהליך.

איוב קרא: אין לי ספק שהיינו במצב של פשיטת רגל.

איוב קרא: אין על כך ויכוח.

איוב קרא: אף ששמעון פרס אתמול, לצערי הרב, כאילו רמז מה עשינו.

איוב קרא: לא אשכח את התקופה ששמעון פרס החזיק את התיק הגדול של הפיתוח האזורי, שנידב לו ראש הממשלה לשעבר אהוד ברק, תיק שבעצם היה צריך להביא למזרח תיכון חדש, וחוץ מהתיק שראיתי אותו אוחז בו בכנסת ומטייל מהמשרד עד לכאן, לא פיתח שום דבר.

איוב קרא: והוא בא בטענות כאילו אין כלכלה.

איוב קרא: הרי אנחנו הידרדרנו.

איוב קרא: לא האמנתי לרגע שאפשר יהיה להבריא את הכלכלה.

איוב קרא: חשבתי שאנחנו רצים ריצת אמוק לפשיטת רגל של המדינה.

איוב קרא: אפילו האשראי של ישראל בכל מקום בעולם נפגע בצורה קשה ביותר.

איוב קרא: ואנחנו בעצם עצרנו את הדהירה למטה.

איוב קרא: אני אישית, כחבר ועדת הכספים, לא האמנתי שנהיה אפילו במצב של קיפאון, לא רק של צמיחה, כי חשבתי שאנחנו במצב של הידרדרות טוטלית מבחינה כלכלית.

איוב קרא: והנה אתמול עוד מטיפים לנו מוסר.

איוב קרא: מה נעשה חוץ מזה שדיבר אהוד ברק בזמנו על מיגור האבטלה ועל זה שתהיה צמיחה?

איוב קרא: חוץ מזה שהזמינו את הנגר הנה והביאו עוד כיסאות לממשלה בזמנו, לא נעשה דבר.

איוב קרא: מספר המובטלים המשיך לגדול בתקופתו של אהוד ברק.

איוב קרא: לא ראיתי אפילו מובטל אחד שסודר, חוץ מכמה עסקני מפלגה שנכנסו לממשלה וכמה עסקנים שסודרו במשרדי הממשלה.

איוב קרא: איננו יכולים לשכוח דברים אלה.

איוב קרא: מה, הם חושבים שלא עקבנו?

איוב קרא: לא ראינו?

איוב קרא: לכן, מר פרס אינו יכול לבוא בטענות.

איוב קרא: אם הוא היה מצמיח איזה קשר כלכלי עם הזיות השלום שלו, אם היה מביא למפנה בחשיבה של השלום כלפי ישראל, אין לי בעיה שגם יטיף לנו מוסר.

איוב קרא: אבל חוץ מהתיק הזה שהלך לעולמו עם הקמת הממשלה הנוכחית, שום דבר לא נעשה בדבר הזה.

איוב קרא: הייתי מאוד רוצה לראות את הזקנה מנהרייה, שדיבר עליה ברק, מחלימה.

איוב קרא: היא גססה ומתה בתקופתו, לצערי הרב.

איוב קרא: יכול להיות שאנחנו לא מביאים מדיניות שמתאימה למפלגת העבודה ולדרכה, אבל אין לי ספק, בסיטואציה שאנחנו חיים בה, שאין כיוון אחר, אין מדיניות אחרת.

איוב קרא: כי אם נמשיך לשלם משכורות, נמשיך לשלם קצבאות ולהביא את הנטל הזה על המדינה - בסופו של דבר כמה יכולה המדינה להרים את הדגל הזה בצורה הזאת?

איוב קרא: אדוני שר האוצר, אני יכול לומר לך, שעקב אכילס של הכלכלה בישראל כרגע הוא העובדים הזרים והקצבאות, לצערי הרב.

איוב קרא: עם כל ה"פוש" שניתן לדבר הזה בממשלה הנוכחית, לדעתי, הם עדיין עקב אכילס של האפשרות להביא לצמיחה.

איוב קרא: צריך להרגיל את האנשים שאין דבר כזה ללכת ללשכת העבודה, לקבל קצבה בלי לעשות שום דבר.

איוב קרא: "בטן-גב" צריך להיגמר פה.

איוב קרא: לא חשוב מה הוא יעשה, הוא צריך לקום בבוקר, לדעת שיש לו סדר-יום וללכת.

איוב קרא: ההרגל הזה ללכת ללשכת העבודה, להירשם וללכת הביתה לישון, הוא אסון, הוא מחלה.

איוב קרא: זה דבר חולני, לא בריא למובטל ולממשלה, שבעצם כל הנטל הזה נופל עליה.

איוב קרא: לכן, אם יש דבר שהייתי רוצה לראות - הייתי רוצה לראות השקעות של המדינה, לפתות בכל דרך אפשרית שיבואו הנה משקיעים זרים ולהפסיק את בריחת ההון מישראל לחוץ-לארץ.

איוב קרא: זה דבר שהוא בעוכרינו.

איוב קרא: אלה דברים שצריכים לשים בהם את הדגש לקראת השנה הבאה, וגם לגבות את השכבות החלשות ולפתור את בעיית הרשויות.

איוב קרא: אלה הדברים שעומדים על סדר-היום, כי אין לי ספק שלאנשי העסקים, לאנשים שיש להם יוזמות עסקיות, המדיניות של האוצר טובה.

איוב קרא: אין לי ספק שבמעמד הביניים המצב היום טוב.

איוב קרא: יש לנו קצת בעיה עם השכבות החלשות, ואם נלך לתיקונים בדברים הללו, אין לי ספק שיהיה אפילו קונסנזוס על המדיניות של שר האוצר.

איוב קרא: תודה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

נסים דהן: אני חוזר: חבר הכנסת יעקב מרגי - אינו נמצא.

נסים דהן: חבר הכנסת אופיר פינס-פז - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת מאיר פרוש - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת אלי אפללו - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת דניאל בנלולו - אינו נוכח.

נסים דהן: בבקשה, חבר הכנסת ישראל אייכלר.

נסים דהן: אחריו – חבר הכנסת מוחמד ברכה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שר האוצר בנימין נתניהו נוהג לומר, שהמדינה חייבת לצאת לצמיחה, וכולנו מסכימים אתו.

ישראל אייכלר: הוא אומר שצריך להוציא אנשים ממעגל העוני, ונאמר אמן.

ישראל אייכלר: אני מסכים שצריך לעודד אנשים להתפרנס מעבודה, ולא לשבת באקדמיה למדעי הרוח, אנשים שאינם מייצרים ואינם מביאים שום פרנסה לאף אחד, ולקבל משכורות מהמדינה.

ישראל אייכלר: אני מסכים שכל מי שצורך תרבות, כמו מי שצריך לחם או בשר, שהמדינה לא תסבסד אותו אלא שישלם מכיסו את עלות הלחם או הבשר או התרבות שהוא יבחר בה.

ישראל אייכלר: מי שרוצה לספק תרבות ולהתפרנס מתרבות, מתקשורת, שיעמוד בתחרות על לבו של הצרכן, והצרכן ישלם כמה שהוא רוצה על איזו תרבות שהוא רוצה.

ישראל אייכלר: אבל, אנחנו לא יכולים להסכים לפגיעה בילדים, בזקנים או בחולים.

ישראל אייכלר: שר האוצר ציין שבשנה הזאת, בתקציב הבא, יהיה שיפור לגבי הזקנים, לגבי הבריאות, לגבי חולים.

ישראל אייכלר: כאן אני רוצה לקבוע, שאין דמו של זקן או דמו של חולה יקר יותר מדמו של ילד בריא.

ישראל אייכלר: אני לא רוצה שילדים יצאו לעבודה.

ישראל אייכלר: לכן, הפגיעה בקצבאות הילדים איננה מעודדת עבודה, כי הילדים האלה לא יצאו לעבודה כמו שהזקנים לא יצאו לעבודה והלא-בריאים לא יצאו לעבודה.

ישראל אייכלר: אלא מה?

ישראל אייכלר: יש טענה שההורים יצאו לעבודה.

ישראל אייכלר: זה מביא אותי לטענה שקודם כול במגזר החרדי שאני מייצג אותו, גיל העבודה היצרנית של האנשים - אין יותר מובטלים בציבור החרדי מאשר בציבור האחר.

ישראל אייכלר: אם לא הובנתי, אומר זאת שוב: בגיל שבו בדרך כלל אדם כבר יוצא לעבודה, אחרי שהוא גומר צבא, טיולים והכול וכבר מתחיל לעבוד, באותו גיל רוב הציבור החרדי כבר יוצא לעבודה, לפרנסה ולמלאכה.

ישראל אייכלר: מעטים מאוד נשארים בגילים המבוגרים האלה, נניח 25 ומעלה, ויושבים ולומדים, ואשריהם ואשרי חלקם.

ישראל אייכלר: אבל, זה מיעוט קטן מאוד.

ישראל אייכלר: רוב האנשים יוצאים להתפרנס ולעבוד בעבודה ובמלאכה, אף ש-750,000 משרות במגזר הציבורי כמעט סגורות בפני הציבור החרדי.

ישראל אייכלר: כלומר, הציבור החרדי ברובו, שמשלם מסים, והוא משלם מסים, כי אינני מכיר פקיד מס הכנסה או מע"מ שנותן הנחה לחרדים, אף שאומרים עליהם שהם לא משלמים מסים - הציבור הזה במסיו יחד עם המגזר הפרטי כולו מממן את שכרו של המגזר הציבורי, לרבות את המסים שהמגזר הציבורי משלם.

ישראל אייכלר: אפשר להניח, ושמעתי זאת גם מכלכלנים בכירים, ונדמה לי ששר האוצר רמז על זה, שלפחות 40% מהמגזר הציבורי אפשר לחסוך ואפשר להסתדר ולתת שירותים בלעדיו ושיצא לעבודה.

ישראל אייכלר: אז מה עולה לי עובד במגזר הציבורי שאיננו עובד?

ישראל אייכלר: הוא עולה לי חשמל במשרד, טלפון, מזגן, ריהוט, פלוס המשכורת והמסים שהמדינה משלמת עליו, פלוס רכב והוצאות וכו' ועוד משרות שהוא מסדר לכמה חברים וקרובים.

ישראל אייכלר: את כל ההון העתק הזה הציבור החרדי לא מקבל כמעט בכלל.

ישראל אייכלר: צריך להיבחר לכנסת כדי להיות עובד המגזר הציבורי, אם אתה חרדי.

ישראל אייכלר: נכון?

נסים דהן: נא לסיים.

אורי אריאל: זה מוגבל ל-120.

ישראל אייכלר: 120.

ישראל אייכלר: כן.

ישראל אייכלר: לכן, אני אומר שהציבור החרדי הוא ציבור עובד, וזה הוכח על-ידי כל מי שבדק זאת באמת.

ישראל אייכלר: כל מסע ההסתה שנעשה כאילו זה ציבור שאינו עובד ולכן צריך לפגוע בילדים שלו כדי שהוא יצא לעבודה - זו פשוט תפיסה מוטעית, כי אנשים לא יכולים לפרנס את ילדיהם ב-170 שקל של הביטוח הלאומי.

ישראל אייכלר: אנשים שיש להם שישה-שבעה ילדים לא יכולים לחיות מהביטוח הלאומי.

ישראל אייכלר: זה אולי עוזר למשהו שבמשהו.

ישראל אייכלר: לכן, אני מבקש משר האוצר, שבתקציב הבא 700 מיליון השקל שרוצים לקצץ בינואר - כמו שאצל הזקנים מבינים שצריך להוסיף, אצל הילדים אינני מבקש להוסיף.

ישראל אייכלר: אם רוצים שוויון בין ילדים, אני בעד.

ישראל אייכלר: אבל, את הסכום שהאוצר רוצה לקצץ בקצבאות הילדים לא לקצץ, והכלכלה הישראלית לא תיפגע, גם אם העשירים שמקבלים את הכספים האלה לא יוכלו להשקיע בנדל"ן בטורונטו או במזרח-אירופה מהכספים ששואבים מן העניים.

ישראל אייכלר: תודה רבה לך.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

נסים דהן: אחריו - חברי הכנסת ג'מאל זחאלקה ומשה גפני.

נסים דהן: אם הוא לא יהיה נוכח - חבר הכנסת מגלי והבה, ואחריו - חברי הכנסת אחמד טיבי, אברהם בייגה שוחט, אריה אלדד.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק המוצעת על-ידי שר האוצר ומשרד האוצר היא הצעת חוק שבאה להקל או להשוות הקלות בכל מה שקשור במכירת ניירות ערך.

מוחמד ברכה: זה יכול להישמע טוב, כאילו זה סוג של הקלה.

מוחמד ברכה: נכון, זו הקלה לאנשים הרלוונטיים.

מוחמד ברכה: אבל, דווקא במצב שבו הערך החברתי של העבודה ומיסוי העבודה איננו חל על הבורסה, שהרווחים שלה הם לא מעבודה, ואף שהיתה התקדמות זעירה, לדעתי, בכל מה שנוגע למיסוי הבורסה בשנים האחרונות, עדיין רווחי ההון הם שוק פרוץ לרווחים ספקולטיביים.

מוחמד ברכה: לדעתי, כל עוד מיסוי הבורסה איננו מיסוי אמיתי, לפחות שמשתווה למיסוי העבודה, יש פה גם כשל כלכלי, אבל גם כשל מוסרי.

מוחמד ברכה: דווקא במצבים שאנחנו חיים בהם היום, שבהם אנו מגרדים כדי לתמוך בסל הבריאות וכדי לתמוך ברשויות המקומיות וכדי לסייע לשכבות החלשות, כביכול, דבר שלא קורה, ודיברנו על זה אתמול, והשר דיבר על זה אתמול - דווקא במצב שבו יש צורך בגיוס כספים למטרות החברתיות האלה ובמצב של חוסר יציבות כלכלי, חברתי ופוליטי, באים היום לתת הקלות אבל גם להעלים עין מהצורך במיסוי אמיתי של הבורסה.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה דבר שקשה מאוד להסכים לו.

מוחמד ברכה: שמעתי את חבר הכנסת אורון, שאמר שיש כל מיני צדדים שהם עדיין לא ברורים לו ולא נהירים לו, ולכן הוא יתמוך בקריאה ראשונה וינהל את הדיון הממצה והמעמיק בוועדת הכספים.

מוחמד ברכה: אני הגעתי למסקנה הפוכה מזו של חבר הכנסת אורון.

מוחמד ברכה: גם אם יש דברים שהם בלתי נהירים והם לא ברורים דיים, אני, כחבר אופוזיציה, מתנגד להצעת החוק, וששר האוצר יגייס לו רוב כדי להעביר אותה.

מוחמד ברכה: ואז אנחנו נדון בזה ביתר פירוט כחברי ועדת הכספים, וזה יבוא מאוחר יותר למליאה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, אם הוא יעבור את המשוכה של ועדת הכספים.

מוחמד ברכה: אבל, אני מתפלא על חבר הכנסת אורון, שהוא חבר אופוזיציה מסור מאוד ואדם מאוד הגיוני ומאוד הגון, שדווקא שופט את הדברים לקולא ולא לחומרא, וזאת דווקא כאשר יש מצב חברתי כל כך קשה ויש מחסור כל כך קשה בשירותים החברתיים.

מוחמד ברכה: ברשות היושב-ראש, אני רוצה לעבור לנקודה נוספת.

מוחמד ברכה: אני רוצה דווקא לנצל את נוכחות שר האוצר באולם.

מוחמד ברכה: כשהובא על-ידי משרד הפנים, בתמיכת משרד האוצר, כולנו, בכנסת הזאת, תמכנו בחוק שהיה אמור לפתור את בעיית הרשויות המקומיות על-ידי תוכנית הבראה, ואז להזרים כספים.

מוחמד ברכה: אדוני השר, בזמנו התרעתי גם בוועדת הכספים וגם במליאה על עצם העובדה שהתניית תשלום שכר בתוכנית הבראה היא דבר שהוא בלתי חוקי בעליל.

מוחמד ברכה: שכר צריך לשלם בגין עבודה.

מוחמד ברכה: אדם שעשה את העבודה שלו, צריך לשלם לו את המשכורת, ולא להתנות זאת אפילו בתוכניות הבראה הגיוניות, על אחת כמה וכמה כשמדובר עכשיו בתוכניות הבראה שהן מסחטה של הרשות המקומית ושל השלטון המקומי, כדי להצטמק וכדי להתכרבל במתחם צר, בזמן שעל הרשויות המקומיות מוטלות מטלות ויש שירותים שהן צריכות לספק לאזרח הרבה מעבר למה שהיה קודם לכן, כשעוד הממשלה "הריכוזית", בלשונו של שר האוצר, נתנה שירותים וקצבאות וכו'.

מוחמד ברכה: דווקא כשמקצצים בכל השירותים האלה ובכל הקצבאות שהיו, העומס על הרשות המקומית הוא הרבה מעבר למה שהיה.

מוחמד ברכה: ודווקא בעידן הזה הרשויות מתבקשות להתכווץ.

מוחמד ברכה: אז אני אגיד את המשפט הזה של להצטלב - להגיד שמה שצריך לקצץ צריך לקצץ, ומה שצריך להתייעל צריך להתייעל.

מוחמד ברכה: זה נכון, אבל גם אחרי שיעשו את מה שיעשו, מי ייתן את השירותים?

מוחמד ברכה: איך ייתנו את השירותים?

מוחמד ברכה: במצב של מיליון עניים, מי ישלם את המסים?

מוחמד ברכה: מי ישלם את הארנונה?

מוחמד ברכה: זה יהיה מעגל קסמים.

מוחמד ברכה: הממשלה לא תשלם מפני שאין להם הכנסה עצמית, ואין הכנסה עצמית מפני שהמצב הכלכלי כל כך חמור, וזה מתכון בטוח להתמוטטות ולקריסת השלטון המקומי.

מוחמד ברכה: לולא הייתי מחסידי השיטה הדמוקרטית והפרדת הרשויות, שיהיה שלטון מרכזי ושלטון מקומי, הייתי אומר: בבקשה, שכל ראשי הרשויות יבואו לשר האוצר או לראש הממשלה ויפקידו את מפתחות הרשויות שלהם שם, ושהממשלה תטפל בצרכים של הציבור.

מוחמד ברכה: אבל כל זה נושא אחד, והנושא של המשכורות הוא נושא אחר.

מוחמד ברכה: שר האוצר יגיד שיש התקדמות.

מוחמד ברכה: נכון, אני יודע שיש התקדמות, שיש הרבה רשויות שקיבלו - - -

מגלי והבה: איפה הטעות שלך?

מוחמד ברכה: אני לא מניח שיש לי טעות, אתה מניח שיש לי טעות.

מגלי והבה: יש יישובים שיש בהם שחיתויות, שיש ארבע משכורות וסגנים שמקבלים יותר ממך כחבר הכנסת.

מוחמד ברכה: הצטלבתי ואמרתי שמה שצריך לייעל נייעל, וצריך לייעל.

מוחמד ברכה: אתה לא חייב להצטלב, שאתה חבר הליכוד, כדי לנגח אותי.

מוחמד ברכה: תעזוב את זה.

מוחמד ברכה: הרי גם אתה צריך לתת תשובות לאנשים שם – גם בבית-ג'ן וגם בחורפיש.

מוחמד ברכה: מה הסיפור כאן?

מוחמד ברכה: על מה אתה מתווכח?

מוחמד ברכה: אם יש שחיתות, צריך להרוס את הראש של השחיתות, בסדר?

מגלי והבה: למה בכסרא-סמיע אין איחור של משכורת אחת?

מגלי והבה: למה אין גירעון?

מגלי והבה: כי יש ניהול נכון.

נסים דהן: להזכיר לך, אתה דובר אחריו, אם אתה רוצה.

נסים דהן: אתה יכול לנצל את זכות הדיבור עכשיו, מהמקום, ובזה גמרת להיום.

מוחמד ברכה: אתה לא צריך לצבור מניות מולי בעניין הזה.

מוחמד ברכה: תחפש נושא אחר ותמצא.

מוחמד ברכה: השאלה המרכזית: יש התקדמות בנושא של תשלומי משכורת ברשויות המקומיות ובמועצות הדתיות, אבל יש גם מקומות שאנשים נמקים במצב בלתי נסבל, חודשים רבים - לא חודש ולא שניים ולא שלושה.

מוחמד ברכה: מה פשעו האנשים האלה?

מוחמד ברכה: יש שחיתות או אין שחיתות, יש התייעלות או אין התייעלות – מה פשעו האנשים האלה?

מוחמד ברכה: עד מתי נמשיך למשוך את העגלה הזאת ולדקלם אותם הדברים?

מוחמד ברכה: אני חושב שיש מקום, עוד לפני הגשת התקציב, שמשרד האוצר ייכנס בעובי הקורה ויחסל את פרשת המשכורות, זאת אומרת שישלם את המשכורות.

מוחמד ברכה: אחר כך, אם הוא רוצה לבוא בדין עם רשות מסוימת או עם ראש מועצה מסוים, שיעשה מה שהוא רוצה, אבל משכורות אסור להתנות ואסור לעכב.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

בנימין נתניהו: חבר הכנסת ברכה, אפילו אם אני שולח את הכסף, ועשינו את זה, הכסף לא מגיע.

בנימין נתניהו: למה הוא לא מגיע?

מוחמד ברכה: כי הוא שוקע.

בנימין נתניהו: הוא מתעקל בדרך.

מוחמד ברכה: אבל יצרנו תעלה כדי לתעל את הכסף לכיס של העובדים.

בנימין נתניהו: אני יצרתי.

מוחמד ברכה: בסדר, ואנחנו תמכנו בזה.

מוחמד ברכה: אבל אנחנו מרגישים מרומים כחברי כנסת.

בנימין נתניהו: אני מעדכן אותך, שתדע.

נסים דהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה, אני מציע שתתקרב לשר ותדברו ביניכם.

מוחמד ברכה: הדברים שהשר אומר חשובים לכל הכנסת, זה לא נושא אישי ביני לבינו.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

נסים דהן: השר תמיד יכול להתערב בדיון ולומר מעל הדוכן את כל אשר על לבו.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ההצעה שלפנינו היא חלק מהמדיניות הכלכלית, ממדיניות המיסוי של שר האוצר.

ג'מאל זחאלקה: ברצוני להעיר כמה הערות, כי מביאים לנו חוקים בכנסת, כל אחד בנפרד, ובסוף זה מצטבר למדיניות כללית, ואנחנו צריכים לשים את הדברים בקונטקסט.

ג'מאל זחאלקה: באופן כללי המדיניות של שר האוצר, להפחית מסים משכבות הביניים, מחטיאה את המטרה, משתי סיבות.

ג'מאל זחאלקה: סיבה אחת, שמטפלים במסים הישירים ומשאירים כמו שהם את המסים הלא-ישירים, והם רבים, ומטבעם הם מסים רגרסיביים.

ג'מאל זחאלקה: כביכול ההקלה במסים הישירים משאירה את המצב של המיסוי הלא-ישיר, שהוא כבד מאוד בארץ, וגם בהשוואה למדינות אירופיות, שהחלק של המיסוי הלא-ישיר הוא עדיין הרבה יותר גדול, באופן יחסי לכל הארצות המתקדמות עם כלכלה חזקה.

ג'מאל זחאלקה: הערה שנייה, האוצר אומר לאנשים: אנחנו מקלים עליכם ב-100, 200, 300, 400 שקלים במיסוי לחודש, והאדם שמח, נכנסים לו עוד 400 שקלים בחודש.

ג'מאל זחאלקה: אבל האוצר באותו זמן תוחב את ידו אל תוך הכיס של אותו אזרח ולוקח ממנו לא 400 שקלים, אלא 600 ו-700 שקלים – על-ידי ביטול קצבאות, על-ידי ביטול כל מיני הטבות, על-ידי חיוב האזרח לשלם כל מיני תשלומים, על-ידי צמצום מגמתי וקונסיסטנטי בשירותים החברתיים שניתנים על-ידי המדינה, ובעצם על-ידי מדיניות שלא הוצהר עליה מעולם בפומבי, אבל ברור לאן מובילה הדרך, והיא חיסול מדינת הרווחה בכלל.

ג'מאל זחאלקה: אז מה תועיל הפחתה בכך וכך שקלים במיסוי, כשמצד שני מצמצמים את השירותים לאזרח והוא נאלץ לשלם עליהם?

ג'מאל זחאלקה: בסופו של דבר בחשבון הכלכלי, כל אזרח יכול לעשות את החשבון אם המדיניות הכלכלית החדשה עזרה לו, השאירה לו יותר כסף פנוי או פחות כסף פנוי.

ג'מאל זחאלקה: וכל אזרח, משום-מה, למרות ההצהרות, למרות הכול, יגיד לך שמצבו הורע מבחינה כלכלית.

ג'מאל זחאלקה: הרבה חברי כנסת אומרים: אם כל כך טוב, למה כל כך רע?

ג'מאל זחאלקה: כל כך טוב, כי מורידים קצת במס הכנסה, וכל כך רע, כי לוקחים ממקומות אחרים, ואתה נאלץ לשלם יותר ממה שאתה מקבל, כי בקצבאות ילדים ובדברים אחרים אתה מקבל פחות.

ג'מאל זחאלקה: בסופו של חשבון יותר רע.

ג'מאל זחאלקה: זה בקשר למיסוי.

ג'מאל זחאלקה: אומרים שיש צמיחה, והצמיחה היא מזור.

ג'מאל זחאלקה: באמת, הנתונים האחרונים מורים על צמיחה מסוימת, אבל זאת צמיחה דיפרנציאלית.

ג'מאל זחאלקה: יש התאוששות בשוק ההיי-טק, יש התאוששות בעסקים הגדולים, אבל אין עוד מקומות תעסוקה, האבטלה לא יורדת.

ג'מאל זחאלקה: האוצר ושר האוצר עוסקים כל הזמן ביעדים, מציבים לעצמם יעדים פיסקליים, יעדים כלכליים, ולא מציבים יעדים חברתיים.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להעיר הערה בקשר ליעדים חברתיים.

ג'מאל זחאלקה: יש מדינות שקבעו יעדים חברתיים.

ג'מאל זחאלקה: בשנת 2000 היתה ועידה במדריד בקשר לשאלת התעסוקה, ואני יודע שהשאלה הזאת מטרידה את שר האוצר ואת ראש הממשלה ואת כל הממשלה - אחוזי התעסוקה הנמוכים בארץ, יחסית לעולם.

ג'מאל זחאלקה: הציבו יעד ועבדו עליו, ורואים שבמדינות שהציבו יעד, העלייה באחוז התעסוקה הרבה יותר גדולה מזו שבמדינות שבהן לא הציבו יעד של העלאת אחוז המועסקים.

ג'מאל זחאלקה: אני נותן עכשיו עצה, שאני חושב שהיא חשובה מאוד, לשר האוצר.

ג'מאל זחאלקה: אם הוא רוצה באמת להעלות את אחוז המועסקים במשק בפרק זמן קצר ובצורה אמיתית, צריך לטפל במוקדי התעסוקה הנמוכה.

ג'מאל זחאלקה: מוקד התעסוקה הכי נמוך בארץ הוא תעסוקת נשים ערביות, שנפלטו משוק העבודה בשנים האחרונות, כשסגרו את כל מפעלי הטקסטיל וכל מפעלי הפלסטיק וכל מפעלי התעשייה המסורתית, ולא נוצרו מקומות עבודה חדשים שיקלטו את האנשים האלה.

ג'מאל זחאלקה: היום באקדמיה, באוניברסיטאות ובכל בתי-הספר או המכללות העל-תיכוניות, יותר מ-50% הן נשים ערביות.

ג'מאל זחאלקה: לא מדובר ב-50%, אלא ביותר מ-50%.

מל פולישוק-בלוך: 56%.

ג'מאל זחאלקה: בחורות ערביות מצליחות בבגרות יותר מבחורים ערבים ב-12%, בצורה משמעותית.

ג'מאל זחאלקה: הנשים הערביות רוצות לצאת וללמוד ולעבוד.

ג'מאל זחאלקה: צריך לתת להן הזדמנות.

ג'מאל זחאלקה: מלת המפתח בעניין הזה – ובזה אני מסיים, ואני מקווה ששר האוצר יקשיב לי – היא ליצור מקומות תעסוקה קרוב למקום המגורים.

ג'מאל זחאלקה: מטבע הדברים, בגלל העבודה עם המשפחה, בגלל הטיפול בילדים ומכל מיני סיבות - כל יום יוצאים מאום-אל-פחם אולי 2,000 פועלים שעובדים בתל-אביב; אי-אפשר להוציא באותה שיטה נשים מאום-אל-פחם, אבל אם פותחים מפעלים בסביבה או מייצרים בסביבה הקרובה מקומות תעסוקה לנשים, אני חושב שזה אפשרי.

ג'מאל זחאלקה: שיעור המועסקות בקרב הנשים הערביות עומד היום על 23%; יש כאלה שאומרים 20%, אבל לא משנה.

ג'מאל זחאלקה: שיעור הגברים הערבים שעובדים הוא 62%, בדיוק כמו הגברים היהודים, כך שהפער הוא לרעת הנשים, ואת זה אפשר להעלות בצורה דרסטית בתוך תקופה קצרה.

ג'מאל זחאלקה: ללכת לצפון תל-אביב ולהעלות את שיעור המועסקים מ-70% ל-73% דורש הרבה יותר מאמצים מלהקפיץ את האחוזים במקומות שיש בהם מוקדי תעסוקה נמוכה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך לעשות מיפוי במקומות האלה, באזורי הפריפריה, ביישובים מסוימים - בחברה הערבית אנחנו מאבחנים את זה בעיקר אצל נשים ערביות – ולטפל בזה.

ג'מאל זחאלקה: אני מבטיח שבתוך כמה שנים אפשר יהיה להעלות את שיעור המועסקים במשק ב-5% לפחות.

ג'מאל זחאלקה: יש לזה השלכות כלכליות וחברתיות בל ישוערו.

ג'מאל זחאלקה: זה מצמצם את העוני, זה מעלה את מעמד האשה, זה יוצר משק יותר יצרני, זה עוזר לחברה הערבית וזה גם דוחף לכיוון השוויון.

ג'מאל זחאלקה: אני פונה לשר האוצר בבקשה לטפל בבעיה הזאת ברצינות.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת משה גפני - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת מגלי והבה, בבקשה.

נסים דהן: חבר הכנסת אחמד טיבי - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת אריה אלדד - אחריו.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, יש לי בעיה, תעזור לי.

בנימין נתניהו: הוזמנתי על-ידי ראש הממשלה לכנס.

נסים דהן: אדוני השר, אנחנו נפעל על-פי התקנון, ולא נאפשר לחרוג ממנו כדי שהבעיה שלך תיפתר מהר.

נסים דהן: אדוני, חמש דקות לרשותך.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אדוני שר האוצר, אני רוצה לברך על הצעת החוק, שמבקשת להביא להפחתת מס בכמה תחומים וגם להקדים אותה, כי לפי התוכנית שלך ההפחתה היתה מתוכננת לשנה הבאה.

מגלי והבה: אני סבור שהפחתת מס, לא משנה באיזה תחום, היא מנוע צמיחה אמיתי למשק.

מגלי והבה: אני גם יודע את המחשבה שלך על כך שביום מן הימים אזרחי ישראל ישלמו 30% מס.

מגלי והבה: אלה שמדברים בססמאות, אני אומר להם, כשהם באים בטענות לשר האוצר או לתוכנית הכלכלית, שאנחנו התחלנו עם צמיחה שלילית של 1.5% במשק, והיום בשנה הזאת אנחנו מדברים על 4% צמיחה במשק, אז שיעשו את החשבון הפשוט הזה.

מגלי והבה: דיברו לפני חברי חברי הכנסת הערבים.

מגלי והבה: אנחנו הרי נוסעים בוואדי-עארה ובנצרת ובמקומות האחרים.

מגלי והבה: המצב הכלכלי טוב, וההכנסות של האנשים, של האוכלוסייה הערבית – כי בבית יש יותר מעובד אחד - בממוצע טובות.

מגלי והבה: כשמדברים על העדפה ועל לתת העדפה להעסקת נשים, אני חושב שזה דבר חשוב מאוד.

מגלי והבה: היום אחוז ההשכלה בקרב הנשים גבוה יותר, דיברו על 56%, אבל אף אחד לא מונע בעדן מלהצטרף לכל עבודות - - -

בנימין נתניהו: 56% ממה?

מגלי והבה: 56% מהגברים הערבים.

בנימין נתניהו: מסך כל המשכילים?

ג'מאל זחאלקה: מסך כל הסטודנטים הערבים.

מל פולישוק-בלוך: - - - בקרב האוכלוסייה הערבית - 56%.

מגלי והבה: המשק היום פתוח לקליטה.

מגלי והבה: אני רואה משכילות ערביות בכל תחומי המשק, ואני לא מדבר רק על הסקטור הציבורי.

מגלי והבה: אדוני שר האוצר יודע על הרצון לפתוח את המשרות או להוציא למכרז את המשרות המיועדות בהעדפה מתקנת לאוכלוסייה הערבית.

מגלי והבה: אנחנו מדברים על 150 משרות בתחילת השנה הזאת, שנת 2005.

מגלי והבה: זאת הזדמנות לתקן את המצב ולתת לאותן נשים להשתלב.

מגלי והבה: אני יודע גם שיש דירקטוריונים שמראש מבקשים משכילות ערביות שיכולות להיכנס לדירקטוריון.

מגלי והבה: זה הכיוון החיובי שאנחנו צריכים ללכת עליו.

מגלי והבה: אני רוצה לחזור לדברי חבר הכנסת ברכה ולנושא הרשויות המקומיות.

מגלי והבה: זה לא סוד שעשינו הכול כדי להקל את המצוקה של הרשויות, בייחוד בנושא תשלום לעובדים.

מגלי והבה: אבל, אדוני שר האוצר, יש רשויות, לצערי הרב - והן רבות - שלא היו מוכנות להיכנס אפילו לתוכנית הבראה.

מגלי והבה: אתה בא לרשות, ואתה רואה שלאותו ראש רשות יש שלושה או ארבעה סגנים בשכר, ואותם אנשים קיבלו משכורת אפילו לפעמים גבוהה יותר מחבר כנסת, אז מאיפה הכסף הזה?

מגלי והבה: הרי לא קוטפים אותו מהעצים.

מגלי והבה: זה בא מאותו תקציב שאנחנו מדברים עליו של אותה רשות.

מגלי והבה: אז כל התוכניות להבראת הרשויות ברורות, על מנת להביא למצב שלכל רשות יהיה מספר העובדים שישרת אותה, ישרת את האוכלוסייה שלה, ושלא יהפכו את הרשויות ללשכת תעסוקה שנייה.

מגלי והבה: לפעמים אתה מגיע לרשויות שבהן אנשים רבים לא עושים דבר.

מגלי והבה: עדיף שיצאו למשק לעבוד מאשר יחכו למשיח.

מגלי והבה: אני יודע שעכשיו היתה תוספת של 800 מיליון שקל, תוספת שאישרנו לרשויות.

מגלי והבה: אם ינוצלו במקומות הנכונים וברשויות יעמדו בתוכניות שהתחייבו עליהן, זה ייתן לנו פתח לבנות רשויות טובות יותר, ונוכל להביא לרווחת העובדים.

מגלי והבה: כסרא-סמיע זו דוגמה לרשות של כמה אלפים שמשלמים בה משכורת במועד שצריך לשלם, ויש לה תוכניות פיתוח והיא סיימה פרויקטים גדולים שהמדינה סייעה בידה לבנות אותם.

בנימין נתניהו: מה אחוז הגבייה?

מגלי והבה: אצלם האחוז הוא גבוה, דומני 56%.

מגלי והבה: יישוב שהופיע הרבה בתקשורת בגלל שחיתויות של ראש רשות כזה או אחר הגיע למה שהגיע, ואני אומר את זה באחריות.

מגלי והבה: כשאתה מדבר על כך שראש רשות בתקופה שאין שקל אחד בקופת הרשות מרשה לעצמו לקבל 230,000 שקל – אין מה להתווכח עם עובדות, אלה מספרים של משרד הפנים ושל משרד האוצר - כשהעובדים לא מקבלים 14 חודש משכורת, יכולים לצעוק מהבוקר עד הערב "איפה הצדק?", אבל עובדתית זה קרה.

מגלי והבה: לכן, כשאנחנו מטפלים טיפול יסודי בהבראת הרשויות, הכול מתבסס על כך שברגע שיחתמו על תוכנית הבראה שמקובלת על כולם ומאושרת, אני חושב ששום דבר לא יעיק.

מגלי והבה: אני בטוח שאנחנו לא נהיה, לא משרד הפנים ובוודאי ובוודאי לא משרד האוצר – אני זוכר איזה לחצים הפעלת, אדוני שר האוצר, כדי לעקוף את כל המכשלות בדרך, אותה הסתדרות שאפילו אחרי שאישרו את תוכניות ההבראה באותן רשויות המשיכה להתעקש שאי-אפשר לפטר עובדים שהם מעל לתקן ושהם מיותרים.

מגלי והבה: אדוני שר האוצר, אני רוצה לנצל את הבמה הזאת ולומר לגבי אותן רשויות שהן במצב כלכלי קשה ושהורדנו להן את הנחת המס של 13% ושל 15%, והן לא רבות, שיש לבחון מחדש – ואנחנו נציג לך את התוכנית – ברשויות האלה, כמו בית-ג'ן, כמו כסרא-סמיע, איך אפשר להכניס להן את הסיוע הזה, על מנת להעלות את הרמה הסוציו-אקונומית של כלל האוכלוסייה ולהעלות אותן על דרך המלך.

מגלי והבה: תודה רבה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת אריה אלדד.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני שר האוצר, חברי חברי הכנסת, החוקים שהוצגו ראויים בוודאי.

אריה אלדד: אני אומר בוודאי לא כמי שמבין בניירות ערך, אלא כמי שדברי שר האוצר בדרך כלל אמונים עלי, כי עיקרי שיטתו מקובלים עלי.

אריה אלדד: אבל אני תמה איך המדינה הזאת מצליחה לתקן ולשכלל חוקי ניירות ערך כדי להשוות, מעבר לגבולות, ניירות ערך זרים ומקומיים מבחינת שיעורי המיסוי עליהם, כי היא רוצה להיות חלק מהכפר הגלובלי, מהמשק הגלובלי, מהשוק הגלובלי.

אריה אלדד: אבל המדינה כביכול אינה יודעת לתקן באותה שקדנות, באותו להט, לא את חוקי ניירות הערך שלה, אלא את הערכים שעליהם היא מושתתת.

אריה אלדד: לפני שאנחנו הופכים להיות גלובליים כל כך, אנו צריכים לזכור שעל הגלובוס הזה אין זכות קיום למי שאינו יודע לשמור לעצמו את כברת הארץ שלו, אין זכות קיום למי שנותן את אדמתו לאויביו.

אריה אלדד: לו יצויר מצב שאנו במצוקה כלכלית כזאת שבגללה החלטנו למכור את נחלתנו כדי לחיות, נניח.

אריה אלדד: אנשים מגיעים לעתים לפת לחם ומוכרים כל מה שיש להם.

אריה אלדד: כלכלה כזאת אני מבין.

אריה אלדד: אבל אני גם יודע שאיכר אמיתי, אדם שחי על אדמתו ומחובר אליה, לא מוכר אותה בעד כל הון שבעולם.

אריה אלדד: רק ספקולנט, מי שאינו מחובר באמת, יתנתק וימכור.

אריה אלדד: אבל אנחנו, לא רק שחינם אנחנו נותנים את אדמתנו לאויבים, אלא כדי לממן את 5 המיליארדים שהוויתור הזה, המתנה הזאת שאנחנו הולכים לתת לאויבים הולכת לעלות לנו, אנחנו הולכים להגדיל את הגירעון של המדינה.

אריה אלדד: מגדילים גירעון כדי לגרש יהודים מעל אדמתם.

אריה אלדד: באמת, אין למדינה משהו טוב יותר לעשות ב-5 המיליארדים האלה?

אריה אלדד: וכמה מיליארדים אנחנו שופכים על הגדר שהערבים למדו לעקוף אותה בסולם שעולה 100 שקל?

אריה אלדד: בעניין הזה אתה, אדוני שר האוצר, אתה יודע שתוכנית עקירת היישובים, המכונה במכבסת המלים שלנו "התנתקות", לא תביא לשום שיפור בביטחון.

אריה אלדד: היא גם לא תשפר את מעמדנו בעולם, משום שמייד תביא ללחץ נוסף להמשיך ולעקור.

אריה אלדד: אתה יודע שהיא משמיטה את הבסיס המוסרי, המשפטי, החוקי, הציוני, לישיבתנו בארץ כולה.

אריה אלדד: אתה גם רואה שראש הממשלה התנתק ממפלגתו, ממפלגתך, ממצביעיו, ממצביעיך, מהמצע שלכם, מהאידיאולוגיה שלכם, מהאידיאולוגיה שבשמה נבחרתם.

אריה אלדד: ואתה, אתה מתבקש לממן את ההרפתקה הזאת, לתת גיבוי כלכלי-כספי לגירוש יהודים מבתיהם בארץ-ישראל.

אריה אלדד: לא הגיעה השעה, אדוני שר האוצר, לקרוא תיגר על התוכנית ועל מי שמוביל אותה?

אריה אלדד: תודה רבה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת יוסף פריצקי, בבקשה.

נסים דהן: אחריו - חברי הכנסת דהאמשה, וילן, גמליאל, אלסאנע ומלכיאור.

נסים דהן: אם הם לא יהיו נוכחים, כנראה חבר הכנסת פריצקי יהיה האחרון, אבל הם תמיד יכולים להגיע.

בנימין נתניהו: בדרך כלל אינני מזדרז.

נסים דהן: כבודו משוחרר.

נסים דהן: לרגל המצב שכבודו צריך להשתתף בישיבה אצל ראש הממשלה, אם ילך אנחנו נקבל את זה בהבנה.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, זה הנאום הראשון שלי כחבר כנסת בכנסת השש-עשרה.

נסים דהן: אז הבא בתור יברך אותך.

יוסף יצחק פריצקי: לא, אין צורך, אני מתברך בנאום הזה ואני שמח לחזור לכנסת.

יוסף יצחק פריצקי: זה נעים וזה טוב.

נסים דהן: ברוך הבא.

יוסף יצחק פריצקי: תודה רבה.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני שר האוצר, אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת כדי להפנות את תשומת לבך ואת תשומת לבה של הכנסת למשבר עצום שאנחנו הולכים ומתקרבים אליו, והוא משבר האנרגיה, ולהתחיל להשתמש במערכת המס כדי להתחיל לטפל בבעיות האנרגיה.

יוסף יצחק פריצקי: מחיר הנפט, אדוני שר האוצר, מגיע ל-53-54 דולר לחבית והוא הולך לעלות יותר ויותר.

יוסף יצחק פריצקי: מדינת ישראל תלויה כמובן בייבוא נפט.

יוסף יצחק פריצקי: האנרגיה שלנו מיובאת כולה.

יוסף יצחק פריצקי: רוב הנפט בעולם, כפי שהסברתי בזמני כשהייתי שר התשתיות בממשלה, מצוי היום בידי מדינות שעוינות אותנו או אין להן קשרים אתנו.

יוסף יצחק פריצקי: במחירים כאלה, כאשר המלאי הולך ויורד והביקוש, בעיקר מסין ומהודו, הולך ועולה, אנחנו עלולים לעמוד בפני קטסטרופה אנרגית לא בעוד הרבה זמן, בעוד שנים מספר.

יוסף יצחק פריצקי: בלי אנרגיה - אדוני שר האוצר מבין במה מדובר – מחיר החשמל יעלה, התעשייה תצטרך לשלם יותר כסף, הפער יגבר, מחיר התחבורה יעלה.

יוסף יצחק פריצקי: המחירים הם מחירים אדירים.

יוסף יצחק פריצקי: אנחנו, אדוני שר האוצר, מוכרחים להיערך לזה.

יוסף יצחק פריצקי: אירופה נערכת לזה, ארצות-הברית נערכת לזה, ואנחנו לא נערכים.

יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה לתת לך דוגמה, אדוני שר האוצר, לדבר שאני ניסיתי לעשותו ולא הצלחתי.

יוסף יצחק פריצקי: שאלתי את עצמי למה אין דודי שמש בתעשייה.

יוסף יצחק פריצקי: למה?

יוסף יצחק פריצקי: למה יש דוד שמש בכל בית ובית בישראל ואין דודי שמש בתעשייה?

יוסף יצחק פריצקי: גיליתי.

יוסף יצחק פריצקי: למה?

יוסף יצחק פריצקי: משום שמערכת המס אינה מכירה בדוד שמש כהוצאה.

יוסף יצחק פריצקי: היא מפחתת את דוד השמש.

יוסף יצחק פריצקי: הפחת הוא 4%-5% לשנה, בעוד שכאשר בעל המפעל קונה דלק לחימום מים, זו הוצאה מוכרת.

יוסף יצחק פריצקי: באתי אל רשויות המס ואמרתי: תכירו בדבר הזה כפחת מואץ ונחסוך דלק.

יוסף יצחק פריצקי: אני כבר לא מדבר על זיהום האוויר, אני כבר לא מדבר על הערכים הירוקים, אבל נחסוך דלק.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני, יותר קל לעקור שן בלי הרדמה מאשר לשנות את תקנות המס.

יוסף יצחק פריצקי: אני לא מבין.

יוסף יצחק פריצקי: אנחנו מוכרחים להיכנס למערכת מיסוי שתתמרץ אנרגיות חלופיות.

יוסף יצחק פריצקי: חובה לעשות את הדבר הזה, שאם לא כן אויה לנו ואבוי לנו.

יוסף יצחק פריצקי: יש לנו שמש בישראל ואנחנו לא מנצלים אותה.

יוסף יצחק פריצקי: אנחנו נתחיל לשלם הון תועפות - אז מי שזה אצלו הוצאה מוכרת אומר: אני, מה אכפת לי.

יוסף יצחק פריצקי: אבל בסופו של דבר הרי כל המשק משלם את זה.

יוסף יצחק פריצקי: את הדבר הזה, אדוני השר, מוכרחים לעשות, ומהר.

יוסף יצחק פריצקי: אני אתכבד להגיש לכנסת ולך נייר לעניין, איך להתייחס למשבר האנרגיה העולמי ואיך המדינה, הממשלה, הכנסת, מוכרחות להיערך לו, כי זה עניין לא פוליטי; הוא חוצה מפלגות, חוצה אנשים.

יוסף יצחק פריצקי: זו המדינה שלנו.

יוסף יצחק פריצקי: לא נוכל להתקדם, כי אנחנו מייצרים כמעט 10,000 מגוואט לשנה על 6 מיליונים, הביקוש לחשמל עולה, אנחנו צריכים לנהל את צד הביקושים, יותר נכון, אנחנו צריכים לנהל את משק האנרגיה שלנו, שאם לא כן נעמוד בפני קטסטרופה.

יוסף יצחק פריצקי: אשר על כן, אדוני השר, הצעת החוק שהבאת היא בוודאי טובה, היא בוודאי ראויה ואני אתמוך בה.

יוסף יצחק פריצקי: הואיל ונותרה לי עוד דקה אחת, אני מבקש להתייחס למצב הפוליטי שהיה כאן אתמול.

יוסף יצחק פריצקי: יושב-ראש שינוי, השר יוסף לפיד, נפגש היום עם ראש הממשלה והסכים לקואליציה שבה יהיו שותפות מפלגת העבודה וסיעת יהדות התורה.

יוסף יצחק פריצקי: כאשר הוא נשאל למה לא סיעת ש"ס, הוא אמר: סיעת ש"ס לא.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, אני מוכרח לומר כך.

יוסף יצחק פריצקי: אני מבין עמדה שאני חושב שהיא נכונה, האומרת: איננו יכולים לשבת בקואליציה עם הסיעות החרדיות.

יוסף יצחק פריצקי: אני גם מבין עמדה אחרת.

יוסף יצחק פריצקי: אני מבין עמדה שבאה ואומרת: רבותי, יש אירוע היסטורי ששמו התנתקות, הפסקת כיבוש, ולכן כל דיכפין ייתי וישב - ערבי, יהודי, חילוני, חרדי, דתי, לא חשוב, כי יש לנו מטרה משותפת ולכן אנחנו זונחים את הכול.

יוסף יצחק פריצקי: מה שאני לא מבין, או אולי להוותי אני חושב שאני כן מבין, זה מישהו שאומר: אלה כן ואלה לא.

יוסף יצחק פריצקי: אני חושב שיש רק סיבה אחת שיכולה להצדיק את הדבר הזה, ומפאת כבודה של הכנסת לא אפרט, אבל אני מניח שהיושבים כאן, וגם הצופים בבית, יודעים אותה היטב.

יוסף יצחק פריצקי: תודה רבה.

נסים דהן: תודה, אדוני.

נסים דהן: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, אחריו - חבר הכנסת אבשלום וילן, אחריו - חברת הכנסת גילה גמליאל, אחריה - חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחריו – חבר הכנסת מלכיאור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, ממשלה שאיננה, ושר אוצר שבחר לצאת דווקא ברגע הזה - ופוטר אותי מלהתייחס עניינית להצעת החוק שלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הייתי רוצה להתאמץ, לנסות להבין קצת דברים, להתמודד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מודה, אני לא ברמה שלו, לא מבחינת ההבנה הכלכלית ולא מבחינת הבנת הכלכלה העולמית וכל הדברים האלה, אבל לפי מה שכתוב הייתי אולי מתייחס לדברים ברמה הצנועה שאני מסוגל לה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאמור, אני פטור מלעשות את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בגדול, טוב שנדע כולנו, כפי שהזהרתי לא אחת, השר הזה הולך לפי תיאוריה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התיאוריה הזאת, בסיכומו של דבר רוצה לרכז את כל ההון שבעולם בידי בעלי ההון, לא רק במדינה הזאת, אלא שעושים מהעולם כולו מדינה אחת, גלובליזציה כזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסוף כל בעלי ההון יהיו מרוכזים, וכל שאר בני-האדם ייהפכו לפועלים, בלשון המעטה.

יוסף יצחק פריצקי: מהון להון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כן, אפילו לעבדים, משועבדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה כל זאת?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הייתי יכול להבין שצריך לעשות רפורמה כלכלית, אני בעד למסות את הבורסה, למסות את ההון, למסות אותם הרבה יותר חזק ולא להפחית ולהוריד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאשר אדם פרטי עובד והוא מגיע לתקרה של 50% מס - העמל, האדם הפשוט - אז כדאי שזה שעוסק רק בניירות ערך, בבורסה ובהון, ישלם לפחות אותו אחוז מס.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יותר צודק שישלם הרבה יותר, כי יש לו הון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי הצדק אומר שמי שיש לו לכאורה, הוא חייב לשלם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שיש לו מיליונים, הוא ישלם יותר ממי שיש לו המשכורת היומית או החודשית שלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא יותר סביר ויותר צודק?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו כלכלה שיכולתי להבין, וזו כלכלה – עם כל הגלובליזציה וכל ההון – שיכולה היתה לעשות איזה צדק חברתי, ולחלק את המסים לפי ההכנסות, לפי ההון, לפי העושר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שעשיר יותר ישלם יותר, ומי שעשיר פחות ישלם פחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה יותר צודק מזה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה בדיוק הניגוד המוחלט למדיניות שהשר הזה מנהיג בארצנו, וזה הניגוד המוחלט לכל הרפורמה הכלכלית ולמה שהוא עושה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יכול להיות שמבחינה מסוימת, של תיאוריה כלכלית, יש בזה גם איזה היגיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: צריך להתמודד, להילחם על שווקים, להילחם עם ראשי ההון הגדולים בעולם, אבל צריך לעשות את זה על-ידי צדק חברתי ולאפשר גם לעמלים ולפשוטי העם לחיות במינימום של כבוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רוצה להרחיב עכשיו על המצב שבו נתון המשק ועל העוני המעמיק, ועל עובדי מועצות שלא קיבלו משכורת, כי אני רוצה לעבור לשפה הערבית, ואני חושש שהיושב-ראש לא יהיה כל כך רחב לב אתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מקווה שהוא יהיה.

נסים דהן: כל זמן שהשעון מרשה לך, אני לא יכול להפריע לך אפילו אם אני רוצה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני יודע, אדוני היושב-ראש, שלפני דיברו הרבה, ולא כל כך הקפדת על השעון, בלשון המעטה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחי המאזינים בכל מקום, הנושא הוא החוקים הכלכליים של שר האוצר, שבאמצעותם הוא רוצה לערוך רפורמות בכל הקשור להון ולמסים שאנו משלמים על המניות בבורסה, קרנות החיסכון, החסכונות וכיוצא באלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי שכל המגיע מידי שר זה ותוכניותיו הכלכליות, בסופו של דבר יעשיר את העשירים וירושש את העניים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דבר זה הולך וקרב אפילו במישור העולמי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא חותר לכך שההון ירוכז בידי עשירי העולם, והתוצאה תהיה שכל פשוטי העם, העמלים ובני העם הרגילים יהפכו להיות לא רק עובדים ועניים בלבד, כי אם עבדים לקפיטליזם, ועבדים לכלכלת העולם הצנטרליסטית, שאליה מבקשות תיאוריות אלה להגיע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומר שניתן היה להתחרות במישור העולמי ובשוק העולמי הקפיטליסטי, אבל בו בזמן לשמור על סוג של צדק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: והרי אין צודק מכך שהמס המשולם יעלה בקנה אחד עם הרכוש ועם העושר – העשירים ישלמו את החלק הגדול ביותר מהמסים, בעוד העמלים ישלמו את החלק הקטן ביותר מהמסים לפי משכורתם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דבר זה ניתן להיעשות, וזה הצדק שאליו ניתן לשאוף במדינה הרוצה לעשות צדק בקרב תושביה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולם שר האוצר לא בא לשם כך, ואין הוא שואף להגיע לצדק כזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני, לכל הפחות, לא אתמוך כלל ועיקר בהצעת חוק זו בהצבעה, בעזרת האל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לכולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ) תודה רבה.

נסים דהן: תודה, ואפילו לא הפרענו לך.

נסים דהן: חבר הכנסת אבשלום וילן.

נסים דהן: חברת הכנסת גילה גמליאל.

נסים דהן: חבר הכנסת טלב אלסאנע – מוותר?

נסים דהן: לא?

נסים דהן: זכותך.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הקשבתי קשב רב לדבריו של שר האוצר גם היום גם אתמול.

טלב אלסאנע: הוא מנסה לנחם את השכבות שנפגעות מהמדיניות הכלכלית שלו על-ידי זה שהוא מסביר, שלפעמים אדם חולה נזקק לניתוח.

טלב אלסאנע: הניתוח כואב מאוד, והמנותח לא כל כך אוהב את המנתח.

טלב אלסאנע: לכן, הוא מנסה להסביר את המצוקה שלו, שהוא עושה את זה בלב כבד, והוא מבין שהוא עושה טוב לחברה, אפילו אם הם לא מקבלים את זה ברוח טובה.

טלב אלסאנע: הצרה היא שכנראה בסופו של דבר, אף שהמנתח סבור שהצליח, המנותח ימות על שולחן הניתוחים.

טלב אלסאנע: אנשים סובלים, ואנשים סובלים מאוד מהמדיניות הזאת.

טלב אלסאנע: ראש הממשלה הוא כמו מורה שלוקח כיתה, מתוך 30 התלמידים שבכיתה הוא מנסה לרוץ ולהתקדם עם שלושה-ארבעה תלמידים טובים.

טלב אלסאנע: כל הזמן הוא מתפאר בארבעת התלמידים המצוינים האלה, ומתעלם מ-26 התלמידים שלא מדביקים את הפערים, ויש כאלה שהוא לא נותן להם שום יחס.

טלב אלסאנע: לאחר מכן הוא בוחן את עצמו אך ורק על-פי ההישגים של אותו מספר מצומצם של תלמידים.

טלב אלסאנע: המדיניות שלו נבחנת בהשלכות החברתיות הרחבות שלה על כלל האוכלוסייה.

טלב אלסאנע: הוא שר אוצר לא רק לעשירים, אלא שר אוצר לכל האוכלוסייה במדינה.

טלב אלסאנע: המדיניות הכלכלית נבחנת בהיקף הזה.

טלב אלסאנע: אפשר היום להלעיט אותנו במספרים ובנתונים, ומה אומר הבנק העולמי, ומה אומרים אחרים, השאלה היא מה הוא יכול להגיד למשפחה החד-הורית, מה הוא יכול להגיד לאנשים שרוצים לקנות לחם בסוף החודש.

טלב אלסאנע: יש יותר מ-330,000 ילדים מתחת לקו העוני, מיליון ו-200,000 אנשים מתחת לקו העוני.

טלב אלסאנע: זו השאלה, מה הוא אומר להם, לא מה הוא מצטט, ומה אומרים ואיך בוחנים את ההתפתחות או הצמיחה הכלכלית.

טלב אלסאנע: כולם יודעים שהצמיחה היא מנת חלקם של חברות היי-טק ושל אנשים שמסוגלים, אבל כמה אחוזים מכלל האוכלוסייה אלה מייצגים?

טלב אלסאנע: גם הצעות החוק שמונחות בפנינו אינן באות להיטיב באופן משמעותי עם כלל האוכלוסייה.

טלב אלסאנע: אין בהן שינוי מדיניות.

טלב אלסאנע: להיפך, יש בהן המשך המדיניות - איך לעודד בעלי הון, איך לעזור לעוד השקעות.

טלב אלסאנע: זה טוב מאוד, בלי בעלי ההון שמשקיעים ומפתחים אין מסים ואין הכנסות, זה נכון, אבל זה לא פוטר את שר האוצר מלהתייחס לשאר אזרחי המדינה.

טלב אלסאנע: הדבר הנוסף, במדינה יש אזרחים שסובלים יותר, ויש מי שסובלים פחות, אבל בתוך אלה שסובלים יותר יש ציבור ערבי.

טלב אלסאנע: ממשלת ישראל ישבה, בדקה, הקימה ועדה, החליטה שיש צורך לסגור פערים.

טלב אלסאנע: היא קיבלה החלטות, והיא אינה מכבדת את ההחלטות שלה.

טלב אלסאנע: לאחרונה היתה ועדת-אור שדנה בצרכים של הציבור הערבי, והיא בחנה את הסיבות שגרמו לאירועים הקשים שהיו.

טלב אלסאנע: היא אמרה שיש נסיבות וגורמים עמוקים מאוד שתרמו תרומה כזאת או אחרת להתפתחות הקשה שהיתה.

טלב אלסאנע: חלק מזה הוא עניין של פערים בתקציבים, אבל הדבר הזה הולך ומעמיק ואין שינוי ואין הסקת מסקנות, אף שדיברו על זה.

טלב אלסאנע: אנחנו לא מוצאים ביטוי לכך במדיניות הכלכלית, ואני מקווה שהשינוי יתבטא במסגרת תקציב המדינה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, אני שמעתי את חבר הכנסת אריה אלדד, שעלה לכאן.

טלב אלסאנע: הוא דיבר על המחיר שהממשלה הולכת לשלם למפונים בגוש-קטיף.

טלב אלסאנע: לדעתי, הוא העלה סוגיה חשובה.

טלב אלסאנע: חבר הכנסת אריה אלדד, השאלה המתחייבת היא כמה הכיבוש עולה למדינת ישראל - -

אריה אלדד: הכיבוש המוסלמי - - -

נסים דהן: חבר הכנסת אלדד, נא לתת לו לסיים כי הגיע זמנו.

נסים דהן: נא לא להיכנס אתו עכשיו לוויכוח.

טלב אלסאנע: - - מה העלות התקציבית של אחזקת השטחים בגדה וברצועה.

טלב אלסאנע: אני לא מדבר על העלות המוסרית, כי אני לא רוצה להתווכח אתך על המחיר המוסרי הכבד שהחברה כאן משלמת.

טלב אלסאנע: אני מדבר על המחיר הכספי, התקציבי, שהחברה משלמת, ההשקעה הביטחונית, כוחות הביטחון עם מסוקים וטנקים, שלא לדבר על המחיר בדמים שמשלמים לצערנו שני העמים.

טלב אלסאנע: המחיר של הכיבוש הוא מחיר אדיר תקציבית, נוסף על המחירים האחרים בתחומים האחרים, והעדר שלום עם מדינות ועמים בסביבה.

טלב אלסאנע: לכן, לדעתי, מדינה קטנה כמו מדינת ישראל איננה יכולה להמשיך ולשאת בנטל התקציבי האדיר של שליטה בעם אחר.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור - אינו נוכח.

נסים דהן: רבותי חברי הכנסת, תשובת הממשלה והצבעה על הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 141) יהיו במועד אחר.

נסים דהן: היינו אמורים לעבור לשאר החוקים ששר האוצר הציע כאן.

נסים דהן: בפועל אין כאן ישיבת ממשלה.

אריה אלדד: זה היה דיון משולב.

נסים דהן: לא, דיון משולב יהיה בשני החוקים הבאים.

נסים דהן: אין פה נציגות ממשלה.

נסים דהן: אני מכריז על הפסקה של שתי דקות כדי לברר אם הממשלה תשתתף או לא תשתתף.

נסים דהן: אם לא, נמשיך בדיוק כרגיל.

נסים דהן: בינתיים המזכירה תודיע.

נסים דהן: (הישיבה נפסקה בשעה 18:42 ונתחדשה בשעה 18:44.

נסים דהן: )

נסים דהן: אנחנו פותחים את הדיון אחרי הפסקה קצרה, אחרי שהתברר שהממשלה לא תוכל להיות מיוצגת כאן היום.

נסים דהן: אנחנו נמשיך בדיון אף שאין כאן ממשלה, כי אנחנו לא ניתן לממשלה להכתיב את סדר-יומה של הכנסת.

נסים דהן: אנחנו נמשיך אף שהממשלה לא נמצאת.

נסים דהן: סגנית המזכיר יחד עם יושב-ראש הכנסת ודאי יעירו לממשלה שלא מקובל שלא משתתפים כאן שרי ממשלה בשעת דיון כזה חשוב בחוקים שהממשלה ודאי מעוניינת בהם.

נסים דהן: בינתיים הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק זכויות נפגעי עבירה (תיקון מס' 2), התשס"ה-2004, והצעת חוק מגבלות על חזרתו של עבריין מין לסביבת נפגע העבירה, התשס"ה-2004, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: החלטת ועדת האתיקה בעקבות הקובלנה של מר אליעזר וולטמן, מנכ"ל עמותת אומ"ץ, נגד חברי הכנסת שמעון פרס, בנימין בן-אליעזר, דליה איציק וחיים רמון.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: הצעת חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות ובניהול תיקי השקעות (תיקון מס' 6), התשס"ד–2004

נסים דהן: אנחנו עוברים לדיון משולב בשתי הצעות חוק, הצעת חוק השקעות משותפות בנאמנות (תיקון מס' 9), והצעת חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות ובניהול תיקי השקעות (תיקון מס' 6) - קריאה ראשונה.

נסים דהן: שר האוצר הציג את הצעות החוק, ואנחנו נמצאים בשלב הדיון של חברי הכנסת.

נסים דהן: כמו שאמרתי, תשובת הממשלה, תשובת השר והצבעה יהיו במועד מאוחר יותר.

נסים דהן: חבר הכנסת אילן ליבוביץ - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת חיים אורון ויתר על זכותו.

נסים דהן: חבר הכנסת דני יתום - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת יגאל יאסינוב - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת נסים זאב.

נסים דהן: אחריו - חבר הכנסת אברהם רביץ, ואם הוא לא יהיה נוכח - חבר הכנסת עזמי בשארה, ואם הוא לא יהיה נוכח – חבר הכנסת יצחק לוי, ואם הוא לא יהיה נוכח - חבר הכנסת אורי יהודה אריאל.

נסים דהן: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, הצעת חוק ההשקעות משותפות בנאמנות (תיקון מס' 9) באה להקל ואולי לפטור מחובה של הגשת דוחות.

נסים זאב: למעשה, התיקון מבטל את חובת הגשתם של מסמכים לפי אותם סעיפים כפי שהשר הזכיר קודם לכן, ולרשום אותם ולדווח לרשם החברות, הואיל והחובה האמורה, שנועדה להפוך את המסמכים לפומביים, בעצם מיותרת לאור השינוי שהיום יש האינטרנט.

נסים זאב: קוראים לזה מערכת גילוי נאות אלקטרונית, ולכן רוצים להקל כמה שאפשר.

נסים זאב: אני בעד להקל, אבל לא להכביד מצד שני על אותן משפחות הסובלות ממצוקות העוני בישראל.

נסים זאב: הסכנה הולכת וגדלה, היא הפכה להיות מכת מדינה.

נסים זאב: בשנים האחרונות היא הפכה לאחת הבעיות המרכזיות כשאנחנו מדברים על ביטחון.

נסים זאב: החברה אינה מסוגלת להתמודד עם העוני כאשר אנחנו מדברים על משפחות מעוטות יכולת.

נסים זאב: בעיית העוני נתפסת כאחת משתי הבעיות המרכזיות, ממש לצד בעיית הביטחון במדינת ישראל.

נסים זאב: 60% מהציבור בישראל חשים ומעריכים שבעיית העוני עוד תתרחב מעבר לממדים הנוכחיים, אף ששר האוצר בא מחדש כל פעם עם בשורות חדשות ומשדר לציבור בישראל שאנחנו הולכים לקראת צמיחה.

נסים זאב: הציבור לא קונה את זה.

נסים זאב: עובדה ש-60% במדינת ישראל מאמינים וחשים שהעוני הולך, ילך ויתרחב.

נסים זאב: יתירה מזו, 32% מהציבור חשים שגם הם עשויים באחד מן הימים להיות באותו מעגל העוני ולהיות עניים.

נסים זאב: אחת התופעות שמהן סובלות המשפחות מעוטות היכולת וילדיהן היא בעיית התזונה הלקויה או התת-תזונה, תת-תזונה שלא היתה קיימת במדינת ישראל.

נסים זאב: בעבר, כשדיברו על משפחות שסובלות, היה איזה זעזוע; היום אנחנו חיים בשגרה כזאת, כאילו שזה דבר מובן מאליו, ויש קיצוצים ויש אבטלה, ואם שומעים על עוד מאות ואלפים משפחות כאלה, אנחנו בעצם משלימים עם העובדה.

נסים זאב: 54% מהציבור בישראל מכירים בכך שבישראל קיים רעב; כבר לא מדובר על חוסר תזונה, מדובר על אנשים רעבים.

נסים זאב: כאשר שר האוצר השכם והערב מביא לפה את הבשורות - ורק אתמול שמעתי אותו, הוא חזר על אותם דברים שאמר בעבר: אנחנו צריכים לקצץ בקצבאות, שילכו לעבוד, אנחנו עוברים ממצב של מענקים למצב שאנשים ילכו ויעבדו – מה אפשר לומר לבעלי המשפחות שעובדים ואינם מקבלים את משכורתם, והממשלה לא עושה כדי לתת את משכורתם של אותם עובדים במשך כל כך הרבה חודשים, ולעובדים שפוטרו מעבודתם בגלל סגירת מפעלים?

נסים זאב: אמרתי קודם לכן, אדוני היושב-ראש, שמפעלים נסגרים כי לא משתלם היום לפתוח מפעלים, כי התחרות בשוק היא קשה מאוד, וכל יזם וכל בעל מפעל מעדיף לייבא ולא לייצר.

נסים זאב: כאשר אין ייצור, אי-אפשר להחזיק פועלים, כי אין בשביל מה להחזיק אותם.

נסים זאב: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת אורי יהודה אריאל.

נסים דהן: אתה לא חייב.

נסים דהן: נראה כאילו כפאו שד לדבר.

נסים דהן: אתה לא חייב לדבר.

נסים דהן: זה נראה כאילו כפאו שד לדבר.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אף אחד לא כפני לעלות ולדבר, אדוני היושב-ראש, אלא שדיברתי עם חברי, חבר הכנסת אלדד וחבר הכנסת הרב בני אלון, על ההכנות לבחירות הקרבות ובאות, שהרי ברור לכולם פה שזה כבר מגיע, ועכשיו השאלה היא רק של זמן.

אורי אריאל: עומדות בפנינו כמה שאלות שהתחלנו לדון בהן, לא נשתף אתכם כרגע, כי זה לא ממין העניין.

אורי אריאל: אני רוצה לגעת רק בנושא אחד, שהוא כאילו פרוצדורה, כאילו טכני.

אורי אריאל: נמסר לי שאין הצבעות היום מכיוון שראש ממשלתנו מכנס את המורדים בסיעת הליכוד לשיחה אצלו; לכן אין הצבעות.

אורי אריאל: אני אומר את זה בזהירות.

נסים דהן: אני לא חושב, כיוון שבסדר-היום כתוב מראש: תשובת השר והצבעה במועד אחר.

אורי אריאל: לא היתה הבהרה מוסמכת, אבל כך נמסר לי לשאלתי.

נסים דהן: סדר-היום לא נקבע הרגע, ואותה הזמנה שאתה מדבר עליה היתה לפני שעה.

נסים דהן: סדר-היום נקבע אתמול ושלשום.

נסים דהן: רק יד המקרה היא שיש חפיפה.

ישראל אייכלר: המורדים לא הוזמנו.

אורי אריאל: המורדים הם לא אלה שאתה קורא להם "המורדים" או ראש הממשלה קורא להם "המורדים".

אורי אריאל: המורדים הם אלה שלא מקשיבים לסיעתם.

אורי אריאל: כך למדתי בסיעתי.

אורי אריאל: זה שיש לראש הממשלה איזה יועץ תקשורת שאומר להם לקרוא להם כך או אחרת, זה ביזיון לו וליועציו, וזה עניינו.

אורי אריאל: המורדים הם אלה שלא מקשיבים לדעת הרוב בסיעתם, ואלה הם ראש הממשלה ומיעוט חברי הכנסת שם, שאני לא יודע כמה הם בדיוק, זה לא חשוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכול יחסי.

אורי אריאל: אני רוצה לפנות לראש הממשלה, שידאג לכבד גם את הכנסת ולהיות פה בדיונים, או לדאוג שמי משריו יהיה פה.

אורי אריאל: סך הכול יש כ-20 שרים, קצת יותר מדי בכל מקרה, זה יותר מחוק-היסוד שהיה בזמנו על 18 שרים.

אורי אריאל: הצעות החוק ששר האוצר הביא חשובות להתפתחות המשק, וצריך לבחון אם אופוזיציה שהולכת ומתרקמת סוף-סוף יכולה בכל זאת להפיל גם אותם, עד שהממשלה תקרא, אולי ביוזמתה, לבחירות מוקדמות, כפי שראוי לציבור הזה שראש הממשלה גנב את דעתו בבחירות הקודמות, וראוי שיציג את תוכניתו מחדש ויזכה לאמון העם.

אורי אריאל: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת איוב קרא – אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת אופיר פינס-פז – אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת אלי אפללו – אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת טלב אלסאנע – אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת דניאל בנלולו – אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת ישראל אייכלר.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שר האוצר דיבר על העניין של הוצאת האנשים ממעגל העוני, ומובן שכולנו תומכים בזה.

ישראל אייכלר: הוא דיבר על הקלות במס כדי שיהיה כדאי להשקיע פה, וכולנו תומכים בזה.

ישראל אייכלר: הוא דיבר על שבירת מונופולים, וכולנו תומכים בזה.

ישראל אייכלר: אגב, אם מדברים על שבירת מונופולים, רק לפני כחודש חתם משרד התחבורה עם חברת "ביתר תור" בלי מכרז מונופול לעוד שש שנים על העיר ביתר, להוביל 27,000 נפשות, בשעה שיש המון-המון תלונות בעניין.

ישראל אייכלר: היום דנו בעניין הזה בוועדה לפניות הציבור.

ישראל אייכלר: בעיקרון שבירת מונופולים היא דבר חשוב כדי לאפשר למשק לצאת מהקיפאון.

ישראל אייכלר: הפרטת הבנקים.

ישראל אייכלר: בעצם הבנקים בשליטה ממשלתית, והם עושקים את ההמונים ומרוויחים מיליארדים על חשבון האנשים המסכנים שמשלמים הרבה כסף על עמלות, וכבר דובר על זה.

ישראל אייכלר: הדבר הנוסף שאנחנו תומכים בו הוא צמצום המגזר הציבורי, אבל לפני שמצמצמים את המגזר הציבורי צריך להכין לנפלטים מקומות תעסוקה, וזה מה שאין.

ישראל אייכלר: יש מאות אלפי מובטלים שרוצים לעבוד, ואין עבודה.

ישראל אייכלר: וכשאין מקומות עבודה, אי-אפשר לדבר על הוצאת אנשים ממעגל העוני על-ידי כך שמרעיבים אותם עוד יותר.

ישראל אייכלר: אנשים עשירים שמרוויחים ברובם הגדול לא משקיעים בארץ הזאת.

ישראל אייכלר: השקעות החוץ כמעט אפסיות, כי העשירים לא מאמינים בעתיד המדינה הזאת, בעתיד המשק הזה, וגם עשירי הארץ משקיעים בחוץ-לארץ כדי להבריח את ההון מפה.

ישראל אייכלר: הם לא מאמינים, הם משאירים לעמלים, לעניים ולמאמינים להישאר פה, והם מכינים לעצמם בטורונטו ובאירופה השקעות ועסקים יותר טובים.

ישראל אייכלר: הדבר החמור ביותר הוא, שאנשים הצליחו לשכנע שיש ציבור יצרני ויש ציבורים שאינם יצרניים.

ישראל אייכלר: מי הם שאינם יצרניים?

ישראל אייכלר: דווקא האנשים שמממנים את אלה שנקראים "יצרניים".

ישראל אייכלר: זו אחת העוולות הנוראות והגדולות ביותר שעשו כמה עיתונאים, שעשו דה-לגיטימציה לציבור העניים, והעניים אלה לא האנשים שאין להם לחם לאכול, כפי שאומר שר הפנים שאין רעבים ללחם.

ישראל אייכלר: ודאי שאין רעבים ללחם, כי אנחנו, הציבור, האזרחים, דואגים לעמותות ולאנשים שיוכלו לסבסד ולהקים בתי-תמחוי לאנשים כדי שיהיה להם מה לאכול, ולכן אין אנשים שרעבים ללחם.

ישראל אייכלר: אבל גם מי שאיננו רעב ללחם הוא עני.

ישראל אייכלר: ואם הוא עני והוא לא יכול להסתדר בחיים, המדינה הזאת, במקום לעזור לו, עושקת אותו.

ישראל אייכלר: הייתי עושה הסכם עם המדינה והממשלה מטעם האזרחים: אל תיקחו מאתנו מסים, ואל תעזרו לנו.

ישראל אייכלר: אנחנו נסתדר בלעדיכם.

ישראל אייכלר: לא רוצים שירותים ממשלתיים ברוב התחומים.

ישראל אייכלר: השירותים שלכם לא שווים כלום, לא בתחום הבריאות – לא רוצים בתי-חולים ממשלתיים.

ישראל אייכלר: תפריטו את כל בתי-החולים הממשלתיים, יהיה יותר יעיל, יותר טוב.

ישראל אייכלר: תפריטו את כל מעונות הנכים, למשפחות יהיה יותר טוב וזה יהיה יותר זול.

ישראל אייכלר: רק אל תיקחו את המסים שאתם לוקחים כדי לממן את המנגנונים המנופחים שלכם, ואחר כך אתם באים ואומרים לאנשים שאתם רוצים להוציא אותם ממעגל העוני.

ישראל אייכלר: תפריטו בבקשה כל מה שאפשר.

ישראל אייכלר: אני לא רוצה לגעת בכל הדברים – יש דברים שהם פרות קדושות במדינה הזאת, שעולים מיליארדים-מיליארדים – אבל את רוב הדברים אפשר היה להפריט, לעשות outsourcing, לתת לעסקים פרטיים להפעיל את זה.

ישראל אייכלר: זה יהיה יותר זול למדינה ויותר טוב לאזרחים.

ישראל אייכלר: אפשר לעשות מהפכה כלכלית אמיתית בלי לפגוע בעניים ובלי לפרנס ולהעשיר את המקורבים.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה – אינו נוכח.

מוחמד ברכה: אני כאן.

נסים דהן: במליאה לא ראיתי אותו.

נסים דהן: בבקשה, כבודו.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, גם חבר הכנסת אייכלר נופל במלכודת הזאת של שבירת מונופולים.

מוחמד ברכה: זהו שם קוד בידי בעלי ההון הגדול כדי להשתלט, במקום שהמדינה תשלוט.

מוחמד ברכה: אני מבין שהמדינה לא צריכה להקים מפעל במצב הנוכחי של מדינת ישראל כמדינה קפיטליסטית.

מוחמד ברכה: אבל זהו שם קוד כדי להפשיט את המדינה מהנכסים הכלכליים, שהם ערכים חברתיים.

ישראל אייכלר: השאלה היא איזה.

מוחמד ברכה: עכשיו מדברים למשל על שבירת המונופול במים.

מוחמד ברכה: מה זה שבירת המונופול במים?

מוחמד ברכה: המים ייכנסו לשוק התחרות.

מוחמד ברכה: אנשים יצרכו מים על-פי שיקולים כלכליים ובאיכויות שונות – כל אחד על-פי יכולתו.

מוחמד ברכה: זהו דבר מחריד.

מוחמד ברכה: יש סוג של שירותים שהמדינה אמורה לספק לאזרח כריבון, והדבר אינו אמור להיות כפוף לכל מיני שיקולים וערכים של תחרות ודברים כאלה.

ישראל אייכלר: כמו לחם.

ישראל אייכלר: לחם חופשי.

ישראל אייכלר: גם מים יהיה חופשי.

מוחמד ברכה: נכון.

מוחמד ברכה: אתה הרי יודע שהמנגנון של הסובסידיה – כדי להפוך את הלחם זמין לכל האנשים – כבר חלף מן העולם.

מוחמד ברכה: זה כמעט לא קיים.

ישראל אייכלר: אותו דבר יהיה במים.

ישראל אייכלר: סליחה, החווה של אריק שרון מקבלת מים לחקלאות במחיר זול יותר ממה שאתה מקבל בבית.

ישראל אייכלר: למה?

ישראל אייכלר: שישלם.

מוחמד ברכה: יש היגיון בנושא של מים לחקלאות.

נסים דהן: חבר הכנסת אייכלר, נא לא להפוך את זה לדיון עכשיו.

מוחמד ברכה: לכן אני לא קונה כל דבר שהאוצר מביא לכאן.

מוחמד ברכה: שר האוצר טוב בפרופגנדה.

מוחמד ברכה: הוא טוב במלים.

מוחמד ברכה: בעצם, זה הכשרון המרכזי שלו.

מוחמד ברכה: הוא עוטף את זה במלים יפות – שצריך להניע את גלגלי הכלכלה ולהסיר חסמים, ניידות השוק וניידות שוק העבודה, שפירושן לדפוק את העובדים ואת הפועלים.

מוחמד ברכה: ניידות שוק העבודה פירושו לפטר כשרוצים, ולקבל כשרוצים על-פי חוזים אישיים.

מוחמד ברכה: יש לקסיקון שלם של ההון הגדול כדי להלעיט את השכבות החלשות ואת שכבות הבינים במלים, ואז לסתום להן את הפה – מה, אנחנו נגד ניידות בשוק העבודה?

מוחמד ברכה: זה נשמע יפה.

מוחמד ברכה: אבל זה בעצם פיטורי עובדים.

מוחמד ברכה: לכן אני לא נוטה לקבל את הלקסיקון הזה של משרד האוצר.

מוחמד ברכה: אני חושב שיש מקום לבחון כל הצעה ולראות את מי היא משרתת.

מוחמד ברכה: אני רגיל בכנסת הזאת, תחת הממשלה הזאת, תחת זו שקדמה לה – ובעצם כל הממשלות מאז שנת 1984, מאז ממשלת האחדות של פרס ושמיר, הן ממשלות שהולכות על-פי אותה שיטה של לשרת את ההון ולדפוק את השכבות החלשות.

מוחמד ברכה: אפילו שכבות הביניים הולכות ונעלמות בעידן הממשלות האלה.

מוחמד ברכה: הן יורדות למטה, לכיוון השכבות החלשות.

מוחמד ברכה: עד כדי כך שיש חלוקה תהומית – וזה לא מקרה, אדוני היושב-ראש, שמדינת ישראל היא המדינה הראשונה בפערים בין העושר לעוני.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

נסים דהן: נכון.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת יצחק וקנין – אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת מגלי והבה – אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת יוסף פריצקי – אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, אחרון הדוברים, כי גם חבר הכנסת רוני בריזון אינו נוכח, חבר הכנסת אבשלום וילן אינו נוכח, חברת הכנסת גילה גמליאל אינה נוכחת, חבר הכנסת מיכאל מלכיאור אינו נוכח, וכבודו לא רשום.

גאלב מג'אדלה: תודה.

גאלב מג'אדלה: לא ביקשתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להמשיך את הדברים שהתחלתי לפני זמן לא רב – הדיון באותם חוקים, באותה רפורמה כלכלית, באותה מדיניות, באותו שר ובאותה ממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה להרחיב כאן קצת ולומר למר נתניהו שאין זה נכון כלל ועיקר מה שהוא מלעיט אותנו, שאם לא נלך במדיניות הזאת המשק יתמוטט; שאם לא נמשיך בכיוון שבו העשירים יהיו יותר עשירים, העניים יהיו יותר עניים והמעמד הבינוני ילך ויצטמצם עד כיליון, אנחנו עומדים בפני שואה כלכלית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מחזיק בידי לוח השוואה של מומחים, כלכלנים ואנשים מלומדים, שטרחו והכינו עבורנו מחקר – השוואה של הרובד הבינוני בכל מיני מדינות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המחקר מוכיח כי במדינות האלה, אף שהלכו באותה ליברליות כלכלית שמר נתניהו מטיף לה, זה לא היה קשור בהכרח בצמצום המעמד הבינוני, אלא זה דווקא צמח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המחקר מתייחס לשנים 1980-1990 – עשר שנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כדי שלא תהיה אי-הבנה: הרובד הבינוני מוגדר כאן כמשקי בית שהכנסתם נעה בין 75% ל-125% מההכנסה הממוצעת למשק בית, בלא התחשבות במספר הנפשות במשק הבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המחקר מתייחס לשבדיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשבדיה, למשל, באמצע שנות ה-80 שיעור הרובד הבינוני היה 43.2%.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: באמצע שנות ה-90 השיעור הזה עלה ל-45.5% – עלייה של 2.3%.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בנורבגיה: מ-41.7% זה עלה ל-43.8% – עלייה של 2.1%.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם בגרמניה היתה עלייה, אם כי לא משמעותית, כ-3 עשיריות האחוז, במקום 38.5% - 38.8%.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בטייוואן – וזוהי הדוגמה הכלכלית שמר נתניהו הולך בעקבותיה – היתה ירידה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המעמד הבינוני הצטמצם מ-38.5% ל-36.6%.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רוצה להלאות את השומעים ולמנות את כל המדינות, אבל נראה במיוחד שבאותן שנים המעמד הבינוני בישראל ירד מ-30.7% ל-27.7% - היינו: ירידה של 3%.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זוהי ירידה דרסטית, גדולה מאוד ביחס למדינות אחרות, מלבד בריטניה – היו לה סיבות מיוחדות לירידה שם ברפורמה כלכלית נוספת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסיכומו של דבר אני רוצה לומר, שאכן אפשר להבריא את המשק, אפשר לעבור למדיניות כלכלית ליברלית ואפשר לתת לשוק ההון לעבוד באופן חופשי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל אפשר בו-זמנית לא להלאות את העניים, לא לכלות את המעמד הבינוני ולהפוך את העם כולו לרובד קטן של עשירים שמחזיקים ב-90% מהעוגה הכלכלית, כאשר 90% מהעם מחזיקים ב-10% מאותה עוגה כלכלית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ממש ההיפוך הגמור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכך מר נתניהו מוביל, ולכך המדיניות הזאת מובילה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני אסכם גם הפעם את עיקרי הדברים בלשוננו הערבית.

נסים דהן: יש לך דקה ו-14 שניות.

נסים דהן: אתה יכול לסכם בערבית מה שאתה רוצה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחי המאזינים בשפה הערבית בארץ זו ובכל מקום, פעם נוספת אנו מדברים על התוכנית הכלכלית של הממשלה ועל הרפורמות החוקיות המונחות על שולחנה של הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומר ששר האוצר שם לו למטרה לבצע תוכנית כלכלית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא אומר שבאמצעותה ניתן יהיה לתת לשוק ההון ולכלכלה את חופש הפעולה, הריכוזיות, ואת החיים הכלכליים, בלי גבולות וסייגים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי שדבר זה לא צריך להביא לצמצום המעמד הבינוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ניתן היה להנהיג תוכנית כלכלית כדוגמת התוכניות שהונהגו במדינות אחרות, במדינות אירופה ובפרט באמריקה, בלי שהדבר יהיה על חשבון המעמד הבינוני, ובלי ש-10% מהעשירים מרכזים בידיהם 90% מהכלכלה הלאומית ומתוצרת המדינה, כך ש-90% מבני העם מחזיקים ב-10% מאמצעי הייצור, אפשרויות הייצור, והכלכלה הלאומית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ניגוד מזעזע זה הוא תוצאה של מדיניות מתוכננת, ואין הכרח שהדבר יתקיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ניתן לערוך רפורמות, אבל בו בזמן יש לשמור, וניתן לשמור, על כך שהעניים לא יתרוששו ושהעשירים לא יתעשרו, ועל כך שהכלכלה והתוצר הלאומי יחולקו באופן שוויוני יותר, בלי לכלות את המעמד הבינוני ולצרף אותו אל ציבור העניים, ובלי שייווצר רובד זעום של עשירים המרכזים בידיהם את ההון ומביאים את האחרים להשתייך למעמד הבינוני ולאחר מכן להפוך לעניים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת אהרן רוני בריזון - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת אבשלום וילן - אינו נוכח.

נסים דהן: חברת הכנסת גילה גמליאל - אינה נוכחת.

נסים דהן: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור - אינו נוכח.

נסים דהן: הדיון תם.

נסים דהן: תשובת שר האוצר והצבעה במועד אחר.

נסים דהן: הישיבה הבאה - מחר, יום רביעי, כ"ח בתשרי, בשעה 11:00.

נסים דהן: ישיבה זו נעולה.