ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה העשרים-וחמש של הכנסת השש-עשרה, 2003-05-26 00:00

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, היום כ"ד באייר התשס"ג, 26 במאי 2003 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת החלטה בדבר חלוקת פרק ח': תקשורת, להצעת חוק התוכנית הכלכלית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו=2004), התשס"ג-2003.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו מתחילים בהחלטה בדבר חלוקת פרק ח': תקשורת בהצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו=2004), התשס"ג-2003, על-פי סעיף 121 לתקנון.

ראובן ריבלין: רבותי, יציג את הנושא, קודם שנצביע, יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת שלום שמחון.

שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר המתאם, על-פי הצעת הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת הכספים לעניין פרק ח': תקשורת בהצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו=2004), התשס"ג-2003 (להלן - הוועדה המשותפת), מחליטה הכנסת, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת, להרשות לוועדה המשותפת להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית חלק מפרק ח': תקשורת בחוק האמור, כך שההצעה לא תכלול את סעיף 52 שבו, שעניינו תיקון חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, התש"ן-1990.

שלום שמחון: פרק ח': תקשורת בהצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו=2004), התשס"ג-2003, כולל תיקונים לחוקים העיקריים בתקשורת, קרי: לחוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב-1992; לחוק רשות השידור, התשכ"ה-1965, ולחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, התש"ן-1990.

שלום שמחון: הוועדה המשותפת השלימה את דיוניה בתיקונים לשניים מן החוקים העיקריים, אך נדרשת לזמן נוסף כדי לדון ולגבש את התיקונים הנדרשים בחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, התש"ן-1990.

שלום שמחון: התיקון הזה עוסק בפתיחת שוק הרדיו למתן אפשרות להקמת תחנת רדיו ארצית נוספת על הקיימות היום, רשת ב' ואחרות.

שלום שמחון: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה ליושב-ראש ועדת הכלכלה של הכנסת.

ראובן ריבלין: ממלא-מקום יושב-ראש ועדת הכספים, נא להציג את הבקשה לאישור החלטה לפי סעיף 121, מטעם ועדת הכספים, בדבר חלוקת הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו=2004), התשס"ג-2003 - אותם דברים שהם חלוקת ההצעה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

דניאל בנלולו: אדוני היושב-ראש, על-פי הצעת ועדת הכספים מוצע שמליאת הכנסת תחליט, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת, להרשות לוועדת הכספים להביא לפניה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית חלק מהצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו=2004), התשס"ג-2003, כלומר ללא הסעיפים האלה: 2(א)(1) ו=(2), 2(ב), 11(א) - שעניינם ארנונה; 4(2), 5(2), 6, 7, 8, 10, 11(ב) - שעניינם ראשי רשויות ואיחוד רשויות; פרק ג' - סעיפים 12-25 - שעניינם איחוד רשויות מקומיות; 26(2), (3), (4)(א), (5)(א), (7)-(10), (14)(1), (15), (16), (19)-(24), 27 - שעניינם משק החשמל; 98(4) עד (8), 99(1) ו=102(ב) - שעניינם רפואה מונעת; 101 - שעניינו חוק בית-חולים באשדוד; 156(8), 157-159 - שעניינם חיילים משוחררים; 162 - שעניינו חוק מימון מפלגות; 164(1)-(5) - שעניינם תיקון חוק יסודות התקציב - שכר מרבי לעובדים; 170 ו=171 - שעניינם חוק שירות המדינה (מינויים) - פיטורין בשל אי-התאמה.

דניאל בנלולו: תודה.

ראובן ריבלין: תודה לממלא-מקום יושב-ראש ועדת הכספים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן, בבקשה.

קריאה: יש הצבעה?

ראובן ריבלין: כן.

ראובן ריבלין: יש הצבעה.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ממלא-מקום יושב-ראש ועדת הכספים הביא לנו שורה של מה שאנחנו קוראים פיצולים מהחוק שהונח לפנינו בקריאה הראשונה.

אבשלום וילן: אני פונה אליך, על-פי סעיף 121, חלוקת הצעת החוק, נאמר: "הוועדה" - במקרה זה ועדת הכספים - "רשאית בכל עת על-פי יוזמתה, להביא לפני הכנסת הצעה שהכנסת תרשה לדון ולהביא לפניה רק חלק מחוק שהועבר לוועדה", בדיוק כמו במקרה זה.

אבשלום וילן: "הצעה כזאת תיחשב כקריאה ראשונה חדשה של חלק החוק"; יש גם כוכבית שמסבירה זאת.

אבשלום וילן: לכן אני מבקש ממך, אדוני היושב-ראש, להחליט, מכיוון שהחוק פוצל, לקיים עליו עכשיו דיון בקריאה ראשונה, ואני מציע שהדיון יהיה אישי, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: קודם כול, מובן שסעיף 121 מדבר בעד עצמו.

ראובן ריבלין: עד רגע זה אף אחד לא נרשם לדיון לפי 121, אבל, כמובן, אם יירשמו - - -

אבשלום וילן: אתה קראת לנו, אדוני היושב-ראש, לקריאה שנייה ושלישית.

אבשלום וילן: אני טוען, שלאור הודעתו של ממלא-מקום יושב-ראש ועדת הכספים, החוק פוצל, ואז ממילא על-פי סעיף 121 הוא כעת בקריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן, אין לי ויכוח אתך, כי סעיף 121 מדבר בעד עצמו ואין שום צורך להוסיף.

ראובן ריבלין: אני רק אומר, שהבקשה של הוועדות לדיון לפי סעיף 121 הובאה לידיעת חברי הכנסת בסדר-היום, ואיש לא נרשם.

ראובן ריבלין: אם אדוני מבקש - - -

חיים אורון: לא הובא.

חיים אורון: הובא נושא התקשורת.

ראובן ריבלין: הובא עכשיו.

חיים אורון: כל הפיצול שמבקשת ועדת הכספים לא הובא.

יצחק הרצוג: לא הובא בכתב.

אבשלום וילן: היה פיצול אחד של ועדת הכלכלה.

אבשלום וילן: כרגע הוצגה בפנינו שורת פיצולים מטעם ועדת הכספים.

אבשלום וילן: לכן אני דורש לראות את זה כדיון בקריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: שמעתי, אני מקבל מאוד את בקשתך.

יוסי שריד: אם לא, אנחנו נלך לבג"ץ.

ראובן ריבלין: אדוני, בעניינים פרוצדורליים גם אני חושב שבג"ץ הוא המקום לדון בהם.

ראובן ריבלין: לכן אני לא אתן לך הזדמנות ללכת לבג"ץ, כי אני איענה לבקשתך בעצמי, אין צורך ללכת לבג"ץ.

ראובן ריבלין: כאשר אתה צודק, אני אבוא ואומר לך שאתה צודק.

ראובן ריבלין: בכלל, טוב שנימנע מללכת לבג"ץ ונפסוק דברים על-פי התקנון.

ראובן ריבלין: צריך ללכת לבג"ץ רק כאשר הפרוצדורה נרמסת על-ידי אחד האנשים בכנסת.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, אם אתה מקבל את טענתי, הרי הדיון הנפתח כרגע הוא דיון בקריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: שמעתי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן, לא אפסוק דבר נגדו, אני כבר מקבל את בקשתו, אני כבר מודיע לך.

ראובן ריבלין: נשמע מה אומר חבר הכנסת סער, אולי יש דברים שצריכים להאיר את עיני.

ראובן ריבלין: בבקשה.

גדעון סער: אדוני יושב-ראש הכנסת, נדמה לי שעל סדרי הדיון המוצע צריכה להחליט ועדת הכנסת.

גדעון סער: אנחנו בוודאי נציע, לפי סעיף 47(א)(7), שזה יהיה דיון סיעתי עם זמן מינימלי לסיעה, כי ברור לנו שמדובר בפיליבסטר, ואני מציע ליושב-ראש ועדת הכנסת לכנס מייד את ועדת הכנסת.

גדעון סער: מייד לאחר האי-אמון, שזה הנושא הראשון בסדר-היום, נוכל לעסוק בזה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, אומנם חבר הכנסת וילן כבר דיבר, אבל משום כבודך אני נותן לך אפשרות לדבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן, אני מבין שהמחלוקת היא כבר לא על עצם הדרישות של סעיף 121, שגם יושב-ראש הקואליציה מסכים שצריך להיערך דיון, אלא הוא טוען שהדיון צריך להיערך לפי סעיף 47, ולכן ועדת הכנסת היא שתקבע.

ראובן ריבלין: אני בהחלט חושב שהנושא יועבר לוועדת הכנסת, על מנת שתקבע מה הם הליכי הדיון.

ראובן ריבלין: סעיף 47, אם אדוני יקרא, יראה שהוא נוגע לנושא זה.

רוני בר-און: ועדת הכנסת תתכנס בשעה 10:30.

ראובן ריבלין: את זה אדוני יודיע לחברי הכנסת באופן אישי, לא באמצעותי.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אני פונה אליך כיושב-ראש וכן ליושב-ראש ועדת הכנסת, כמי שאחראים יחד על ניהול הבית הזה.

חיים אורון: הצעת הפיצול של ועדת הכספים לא מופיעה בסדר-היום.

חיים אורון: מופיע רק הפיצול של חוק התקשורת, בוועדת הכלכלה.

חיים אורון: דבר נוסף, אין בפני חברי הכנסת ולו שמות הסעיפים שמפצלים.

חיים אורון: ממלא-מקום יושב-ראש ועדת הכספים קרא אותם מעל הדוכן.

חיים אורון: אני לא רוצה לעשות לאף אחד מבחן אם יודעים בכלל מה הולכים לפצל ועל מה מתקיים הדיון.

חיים אורון: הסעיפים הללו הוצגו על-ידי שר האוצר כתוכנית אחת שאין בלתה.

חיים אורון: מרוב שלא היתה בלתה, כל פעם היא משילה עלה אחר.

חיים אורון: הערה אחרונה.

חיים אורון: לא ייתכן שמהרגע שהעניין הוצג על סדר-היום והיושב-ראש קבע שהוא בסדר-היום, ועדת הכנסת, רטרואקטיבית, הולכת עכשיו לקבוע סדרי דיון.

חיים אורון: יש סדרי דיון: דיון אישי, כל אחד מדבר בו חמש דקות, והוא יתחיל עכשיו.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אורון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן, אתה רוצה לשכנע אותי שחבר הכנסת אורון לא צודק?

ראובן ריבלין: אני מקבל את טענותיכם.

ראובן ריבלין: אתם רוצים שאני גם אקבל את טענותיכם וגם אשמע אתכם?

ראובן ריבלין: אני מקבל את טענותיכם.

אבשלום וילן: כבוד היושב-ראש, קראתי את סעיף 121, שלפיו על-פי הודעת ממלא-מקום יושב-ראש ועדת הכספים הדיון כרגע הוא בקריאה ראשונה.

אבשלום וילן: הפנית אותי לסעיף 47, שמדבר על סדרי הדיון.

אבשלום וילן: האם אדוני קבע שהדיון על חוק התקציב כרגע הוא בקריאה ראשונה, על-פי הנאמר בסעיף 121?

אבשלום וילן: זאת טענתי.

אבשלום וילן: אני מבקש את חוות דעת היועצת המשפטית.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת וילן.

ראובן ריבלין: הפנו את תשומת לבי שנושא הפיצול של ועדת הכספים לא היה על סדר-היום, ואני חשבתי לתומי שהיה על סדר-היום.

ראובן ריבלין: מה שהיה על סדר-היום היה רק הנושא של ועדת הכלכלה.

ראובן ריבלין: עכשיו יש בקשה להעלות את העניין על סדר-היום, להחזיר אותו למליאה לאחר מכן.

ראובן ריבלין: ועדת הכנסת תתכנס ותדון בשאלה אם יש פה מקום, לפי סעיף 47, או לא.

ראובן ריבלין: סעיף 47 גם הוא ברור חד וחלק, ולכן אני מייעץ גם לחבר הכנסת אורון הנכבד, למרות להט טענותיו בקשר לדיון אישי - הרי בקריאה ראשונה הדיון הוא בדרך כלל אישי, למעט הדברים האמורים בסעיף 47 - צריך לראות אם סעיף 47 הוא לא הסעיף הרלוונטי לנושא זה, לטעון את טענותיו גם בפני ועדת הכנסת, כי להערכתי סעיף 47 אכן נוגע לנושא זה.

שלום שמחון: אתה לא מצביע על ועדת כלכלה?

ראובן ריבלין: לא מצביע.

שלום שמחון: אבל זה היה על סדר-היום.

ראובן ריבלין: אלא אם כן אנשים לא ביקשו דיון על ועדת הכלכלה.

ראובן ריבלין: האם בעניין ועדת כלכלה אתם מסכימים שאנחנו נצביע?

חיים אורון: כן.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: בעניין הודעת ועדת הכלכלה אין שום טענה.

ראובן ריבלין: אני קובע - הצבעה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת הכספים - 39 נגד - 7 נמנעים - 1 הצעת הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת הכספים בדבר חלוקת פרק ח': תקשורת בהצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו=2004), התשס"ג-2003, נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני קובע שבקולותיהם של 39 חברי כנסת, נגד – 7, ואחד נמנע, בקשת ועדת הכלכלה לפצל את הדיון עברה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, בטעות הצבעתי ממקום מושבה של עמיתתי, ואני מבקש שזה יתוקן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לאחר מכן הצבעתי גם ממקום מושבי, ולכן אני מבקש לבטל את הצבעתה של אילנה כהן.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: נא לבטל את הצבעתה של חברת הכנסת אילנה כהן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טל, כחבר כנסת ותיק ובקיא, אני מפנה את תשומת לבך כמה הדברים האלה מסוכנים, אם לא היינו שמים לב, וחלילה על סמך קולה של חברת הכנסת היה נופל דבר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כלום אני לא נאמן על אדוני?

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, כדי לדייק לפרוטוקול, אני מבקש להודיע שהבקשה לפיצול שהתקבלה היא הצעת הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה וועדת הכספים.

ראובן ריבלין: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

): בעניין הבקשה לפיצול של ועדת הכספים, שעניינה נדון כאן עכשיו, אני מודיע שישיבת ועדת הכנסת בעניין סדרי הדיון בנושא הזה תתקיים בשעה 10:30 בדיוק.

): תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת בר-און.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה עתה הצבענו על פיצול בוועדת הכלכלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם יהיה על זה דיון אישי?

ראובן ריבלין: ועדת הכנסת תחליט אם זה דיון אישי.

ראובן ריבלין: יש טענה שזה לפי סעיף 47.

ראובן ריבלין: אדוני היה סגן יושב-ראש הכנסת, בקיא בוודאי בסעיף 47.

ראובן ריבלין: א.

ראובן ריבלין: העלייה באבטלה והמצב הכלכלי הקשה המוביל אזרחים לשלוח יד בנפשם;

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דני יתום, בבקשה.

דני יתום: אדוני יושב-ראש הכנסת, חברותי וחברי, חברות וחברי הכנסת, אדוני השר המתאם, מדינת ישראל נמצאת היום באחד המשברים הכלכליים הקשים והעמוקים ביותר בתולדותיה.

דני יתום: אבל לפני שאדבר על המצב הכלכלי הקשה, מצב שגורם לאנשים טובים לשלוח יד בנפשם מפני שנקלעו למעגל ייאוש נורא בלי יכולת לראות מוצא ממצב משברי כזה, אני מבקש להתחיל דווקא בברכות לממשלת ישראל.

דני יתום: אתמול נפל דבר בישראל.

דני יתום: דווקא ממשלה ימנית בראשותו של ראש הממשלה מר אריאל שרון, יחד עם חברי כנסת ושרים כמו אפי איתם, אביגדור ליברמן, עוזי לנדאו, לימור לבנת ואחרים, אימצה את מפת הדרכים והחליטה בפעם הראשונה בהיסטוריה של מדינת ישראל על הקמת מדינה פלסטינית לצד מדינת ישראל.

דוד לוי: היום אתה בהחלט יכול לומר: צדיקים מלאכתם נעשית על-ידי אחרים.

דני יתום: ואני מקבל את מה שאמר מורי ורבי חבר הכנסת דוד לוי, שאכן, צדיקים מלאכתם נעשית על-ידי אחרים.

דני יתום: מי היה מאמין שדווקא שרון יוביל מהלך שכזה.

דני יתום: הרי אילו היתה זו ממשלה של העבודה, היו מתמלאים הרחובות והכיכרות בכל הערים והמושבות בקהל של מפגיני ימין שהיה יוצא חוצץ ברעש גדול כנגד - - -

ראובן ריבלין: האם אדוני בגלל זה מגיש אי-אמון?

דני יתום: לא, אמרתי שאני פותח דווקא בברכות לממשלה, אדוני יושב-ראש הכנסת.

דני יתום: אני מבקש לברך מכאן, בשם כל מי שנאבקים למען עתיד טוב יותר למדינת ישראל, למען מערכת יחסים נורמלית בינינו לבין שכנינו הפלסטינים, למען מערכת יחסים נורמלית בינינו לבין שכנינו הערבים שעדיין אין לנו אתם יחסי שלום, אני מבקש לברך על הצעד הנכון והנועז, ואני מקווה ומתפלל, חבר הכנסת שריד, שבעקבות ההחלטה הזאת אכן יבואו גם מעשים.

ג'מאל זחאלקה: מה תגיד אם יתברר לך שזו אחיזת עיניים?

דני יתום: חבר הכנסת זחאלקה, אני מבקש לתת סיכוי, מה שקרוי צ'אנס, לממשלה, ולראות אם אכן היא תלווה את דיבוריה גם במעשים.

דני יתום: אבל אני עובר עכשיו להצעת האי-אמון, אל תהיה מודאג.

דני יתום: גם הצעת האי-אמון תגיע.

דני יתום: אכן, אנחנו נמצאים היום באחד המשברים הכלכליים החמורים והעמוקים ביותר.

דני יתום: לא רק משבר כלכלי הוא, אלא גם משבר חברתי.

דני יתום: ואותן גזירות כלכליות שהממשלה הזאת מנסה להנחית עלינו, רק יחריפו ויעמיקו את המצב הקשה שאנחנו נמצאים בו, גם כמדינה וגם כמדינה כפרטים.

דני יתום: מה נותר לו לאדם מלבד כבודו?

דני יתום: וגם אותו, את הכבוד הזה, רומסת הממשלה, רומס שר האוצר ברגל גסה.

דני יתום: המצב הכלכלי ממשיך להידרדר.

דני יתום: בשנתיים האחרונות איבד המשק כתוצאה ממדיניות כלכלית קלוקלת 6 מיליארדי דולרים.

דני יתום: על-פי כל התחזיות, בשנת 2003 ימשיך ויאבד המשק 3 מיליארדי דולרים נוספים.

דני יתום: חברות מתמוטטות, עסקים נסגרים, מספר המובטלים רק הולך וגדל.

דני יתום: רק השבוע התבשרנו בשורה מרה שניחתה עלינו באופן לא מפתיע: מספר המובטלים במדינת ישראל הגיע ללמעלה מ=281,000, שזה בעצם שיא כל הזמנים, מצב שהוא קשה הרבה יותר מהמצב המשברי שחווינו בשנת 1992, כשהיינו עדים לגלי עלייה גדולים שהגיעו למדינת ישראל מחבר המדינות.

דני יתום: יש היום יותר מובטלים מאשר אי-פעם.

דני יתום: שיעור המובטלים במדינת ישראל הרקיע ל=10.8%.

דני יתום: רק ברבעון האחרון עלה שיעור המובטלים מ=10.2% ל=10.6%.

דני יתום: והערכת אנשי משרד האוצר ואנשי המשרדים הממשלתיים האחרים שמופקדים על ניהול מערכת הכלכלה בישראל, היא שעוד השנה מספר המובטלים, המספר הזה, הנורא, שמדיר שינה מעיני הרבה מאוד משפחות, יחצה את קו 300,000 המובטלים.

אורי אריאל: את מי אתם מייצגים?

אורי אריאל: - - -

דני יתום: אדם מובטל, ללא עבודה וללא פרנסה, הוא אדם שניטל ממנו כבודו, חבר הכנסת אורי יהודה אריאל.

דני יתום: מה יאמר אדם מובטל לילדיו כאשר איננו מסוגל לממן להם את ספרי הלימוד?

דני יתום: מה יאמר אדם מובטל לילדיו כאשר איננו מסוגל לצייד אותם בפת לחם, בסנדוויץ', לבית-הספר?

דני יתום: גם בימים הקשים ביותר של מדינה צעירה שהוקמה מתוך האש ותמרות העשן של מלחמת השחרור, לא נראו ברחובות שלנו מראות כל כך נוראיים.

דני יתום: מבוגרים וזקנים שמחטטים בפחי זבל, אדוני חבר הכנסת הרצוג.

דני יתום: ילדים שפורצים אל בתי שכניהם, אל בתי-עסק, על מנת שתהיה להם פת לחם לאותו היום.

דני יתום: ילדים בני שמונה, בני שש - הם עושים זאת כי הם רעבים ואין להם כסף ולא אוכל על מנת להשביע את רעבונם.

דני יתום: מי ראה אי-פעם חיילי צה"ל עומדים במדים, פושטים יד בקרן הרחוב, במטרה לאסוף כמה שקלים על מנת שיוכלו לכלכל במשהו, ולו במעט, את בטנם הרעבה?

דני יתום: מי ראה בתי-תמחוי מלאים בילדים יותר מאשר במבוגרים?

דני יתום: ואולי הגרוע מכול, בני אדם, אדוני יושב-ראש הכנסת, בני כל הגילים, שמתאבדים בגלל הייאוש הנורא שאחז בגרונם כמו טבעת חנק שאוחזת ואיננה מרפה.

דני יתום: ממשלה שאיננה מסוגלת לאפשר ביטחון כלכלי מינימלי לאזרחיה, ממשלה שאיננה מאפשרת לאזרחיה כבוד מינימלי, ואפילו נוטלת מהם את כבודם בשעות כל כך קשות, ממשלה כזאת איננה יכולה ולא צריך שתמשיך למשול בישראל.

דני יתום: מכת המתאבדים בחודשים האחרונים עקב המצב הכלכלי הנורא היא תופעה ללא תקדים.

דני יתום: ב=30 בינואר 2003 התאבד מגדל פרחים לאחר שצבר חובות כבדים; ב=8 באפריל 2003 התאבד בן 14 בתלייה, ולפי מכתב שהשאיר, ההתאבדות נועדה להקל כלכלית על אמו; ב=23 באפריל התאבד גבר בן 36 - אשתו אמרה לאחר מכן שמה ששבר אותו בסוף זה המקרר הריק בחג; מורה שפוטרה מעבודתה התאבדה ב=19 במאי 2003, עת קפצה אל מותה באתר בנייה בתל-אביב; וגבר בן 31 התאבד לפני ימים מספר, ב=22 במאי 2003, ובמכתב שהשאיר הוא אמר: לא עמדתי בקרב ההישרדות היומיומי.

דני יתום: בכיסו נמצאו שיקים שהוחזרו.

דני יתום: רבותי חברי הכנסת, חברי השר המתאם, 16 מתאבדים שנטלו את חייהם במו ידיהם מאז תחילת שנת 2003, וכל זאת על רקע המצב הכלכלי הנורא.

דני יתום: רבים נוספים שלא הזכרתי את שמותיהם, קפצו, ירו והלכו אל מותם.

דני יתום: כל זאת מכיוון שאיבדו כל תקווה ולא ראו שום מוצא ממעגל הייאוש הנורא.

דני יתום: ואיפה כל ההבטחות של ממשלת כל ההבטחות, להביא למצב כלכלי וביטחוני טוב יותר?

דני יתום: לסיכום, יש לנו ממשלה גרועה, שמכבידה את היד על העם במקום להיטיב ולגלות חמלה.

דני יתום: על כן, אני קורא לבית הזה על חברותיו וחבריו, להצביע אי-אמון בממשלתו של שרון.

דני יתום: תודה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת יתום שעמד בלוח הזמנים על השנייה.

ראובן ריבלין: וגם השעון מולו.

ראובן ריבלין: כל הכבוד, תודה רבה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אלי ישי, לרשות אדוני עשר דקות.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו נוהגים לקרוא פרקי אבות עד מתן תורה.

אליהו ישי: חשבתי, מה מתאים לתקופה הקשה של היום ומה מתאים לממשלה שלנו.

אליהו ישי: מצאתי שאמר רבן יוחנן בן זכאי לתלמידיו: צאו וראו איזו היא דרך רעה שיתרחק ממנה האדם.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש: דרך רעה שיתרחק ממנה האדם.

אליהו ישי: רבי אליעזר אומר: עין רעה.

אליהו ישי: רבי יהושע אומר: חבר רע.

אליהו ישי: רבי יוסף אומר: שכן רע.

אליהו ישי: רבי שמעון אומר: הלווה ואינו משלם.

אליהו ישי: רבי אלעזר אומר: לב רע.

אליהו ישי: אמר להם רבן יוחנן: רואה אני את דברי רבי אלעזר בן ערך בדבריכם, שבכלל דבריו דבריכם.

אליהו ישי: לב רע.

אליהו ישי: מי שיש לו לב רע, זה אדם שצריך להתרחק ממנו.

אליהו ישי: זה בעצם האדם המסוכן ביותר.

אליהו ישי: ואני אומר לכם, שיש לנו ממשלה עם לב רע.

אליהו ישי: יש לנו ממשלה עם לב רע, ואני אסביר לכם למה ממשלה עם לב רע.

אליהו ישי: כשיש מאבק סביב קצבאות הילדים - למה לקצץ לילדים?

אליהו ישי: בוא נאמר, אין מנוס.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, אין מנוס והממשלה החליטה להרעיב את ילדי ישראל.

אליהו ישי: הממשלה החליטה להוריד מתחת לקו העוני עוד מאות אלפי ילדים.

אליהו ישי: הממשלה החליטה, מעבר למשפט שיהיו מתחת לקו העוני, שיהיו מתחת לקו הרעב.

אליהו ישי: מה זה?

אליהו ישי: אני עוד לא יודע, עוד מעט אסביר.

אליהו ישי: הממשלה אומרת, מי שיש לו ילד אחד, יקצצו לו 2 שקלים.

אליהו ישי: מי שיש לו שני ילדים - יקצצו לו 4 שקלים.

אליהו ישי: אבל מי שיש לו שישה ילדים, יקצצו לו 60% - למעלה מ=1,000 שקלים.

אליהו ישי: למה?

אליהו ישי: זה לא לב רע?

אליהו ישי: הממשלה רוצה 2 מיליארדים - תקצץ שווה לכולם.

אליהו ישי: למה אתה מקצץ למי שיש לו שלושה, ארבעה, חמישה ושישה ילדים במאות אחוזים יותר מאשר למי שיש לו ילד אחד?

אליהו ישי: אם הממשלה כל כך רעה ורוצה לקצץ, בבקשה, שתקצץ שווה.

אליהו ישי: מישהו קם ושם לב לרשעות, לרוע הלב הזה?

אליהו ישי: המוסד לביטוח לאומי קבע כמה העשירון הראשון והשני צריכים להשתכר: משפחה עם ארבעה ילדים - 6,175 שקלים.

אליהו ישי: חברי חברי הכנסת, אנחנו יודעים מה זה להשתכר 6,175 שקלים; לא היינו מסתדרים עם זה אפילו יום אחד, נכון?

אליהו ישי: זה שיש לו ארבעה ילדים, קרי שש נפשות.

אליהו ישי: אותו אדם עובד ומקבל שכר מינימום, אשתו מובטלת - הרי אין עבודה.

אליהו ישי: כמו שעם ישראל בכו לפרעה, אמרו: לכו לעבודה.

אליהו ישי: הממשלה אומרת: לכו לעבודה.

אליהו ישי: זה בדיוק מה שפרעה עשה לעם ישראל.

אליהו ישי: עם ישראל בכה לו: תבן אין ניתן לעבדיך, ולבנים אומרים להם עשו.

אליהו ישי: תן תבן, יכינו לבנים.

אליהו ישי: לא, גם את התבן תביאו.

אליהו ישי: הרי אין עבודה, מה הססמה הזאת, מה הרשעות - לכו לעבודה, למובטלים שרוצים לעבוד ואנשים שרוצים לעבוד?

אליהו ישי: אם כן, 6,175 שקלים, הוא מקבל שכר מינימום, מורידים לו בקצבת הילדים 50%-60% ואומרים לו: חיה עם זה.

אליהו ישי: בכל מקרה הוא נמצא מתחת לקו העוני; אנחנו מדברים על העשירון הראשון והשני.

אליהו ישי: עכשיו צריך לחפש את המשפט החדש, את הנוסחה החדשה: רעבים ללחם.

אליהו ישי: מתחת לקו הרעב.

אליהו ישי: מה זאת אומרת מתחת לקו הרעב?

אליהו ישי: אני לא יודע להגדיר זאת.

אליהו ישי: מדינת ישראל במקום הגרוע ביותר בקצבאות הילדים.

אליהו ישי: בעבר היינו במקומות הראשונים - ראשון, שני ושלישי.

אליהו ישי: היום, ניו-זילנד לפנינו, גרמניה, פינלנד, אוסטרליה, נורבגיה, צרפת, בלגיה, שבדיה, בריטניה, דנמרק, קנדה, אירלנד, פורטוגל, אוסטרליה.

אליהו ישי: ישראל במקום האחרון בקצבאות הילדים.

אליהו ישי: זו לא ממשלה עם לב רע?

אליהו ישי: תמיד מנסים ללמד אותנו מה קורה במדינות אחרות בעולם.

אליהו ישי: בבקשה, בואו נלמד גם דברים טובים מהעולם, ולא רק דברים רעים.

אליהו ישי: באיזו מדינה בעולם קובעים פער כזה בין הילד הראשון לבין הילד הרביעי, החמישי והשישי.

אליהו ישי: זו לא ממשלה עם לב רע?

אליהו ישי: דבר נוסף, זה לא מספיק - - -

יצחק וקנין: אין לה לב, הלוואי שהיה לה לב.

אליהו ישי: המשפחות שזקוקות להבטחת הכנסה, המשפחות שמקבלות הבטחה הכנסה, שאין להן ממה להתקיים, שכבר נמצאות בקטגוריה של רעב - אגב, מה שטומי לפיד עשה, ההבטחה שלו לשכבות הביניים - הן כבר שכבות הנמצאות מתחת לקו העוני, אותן הוא הוריד לקו העוני; לקו העוני ומתחת לקו העוני - עכשיו זה נקרא קו הרעב; קו הרעב ומתחת לקו הרעב.

אליהו ישי: משפחה שזקוקה להבטחת הכנסה, גם את ההנחה בתרופות מבטלים לה, למה?

אליהו ישי: אני מכיר משפחות, אני אומר לכם באחריות מלאה ובידיעה ברורה, לפני שבועיים-שלושה ביקרתי משפחה, ילד עם דלקת בגרון, אנגינה חריפה, 40 מעלות חום.

אליהו ישי: אני אומר לאמא שלו: קחי אותו לרופא.

אליהו ישי: והיא אומרת לי: למה אקח אותו לרופא?

אליהו ישי: יש לי כסף לתרופות, 50 שקלים עבור אנטיביוטיקה?

אליהו ישי: אני אומר לה: זה הפתרון, מגבת קרה על המצח כל הזמן?

אליהו ישי: מה יכול לקרות לילד הזה, כמה המדינה תשלם אחר כך לאותם ילדים?

אליהו ישי: אתם יודעים מה זה כאב שיניים.

אליהו ישי: באה אלי משפחה יחד עם ילדם; הוא צועק מכאבי שיניים, הוא בוכה, הוא לא יכול לישון בלילה, אבל אף אחד לא יטפל בשיניים שלו, כי גם אם בכלל היה כסף ללחם וחלב, גם את זה לוקחים, אז איך הוא יטפל בשיניים?

אליהו ישי: זו לא ממשלה עם לב רע?

אליהו ישי: מישהו קם ומדבר?

אליהו ישי: מישהו בתוך הממשלה האטומה קם ואומר משהו?

אליהו ישי: פעם קרה שמישהו מתוך הקואליציה, מתוך הממשלה קם וזעק?

אליהו ישי: כמה מתאבדים יש אצלנו - שמעתם מישהו מחברי הממשלה שזעק בעניין?

אליהו ישי: האם הממשלה יכולה לקום ולומר: ידי לא שפכו את הדם הזה?

אליהו ישי: למעלה מעשרה מתאבדים, ושקט, כמו מדינת עולם שלישי.

אליהו ישי: איפה הרחמנות?

אליהו ישי: איפה ההתחשבות?

אליהו ישי: תסתובבו ברחובות.

אליהו ישי: אולי הגיע הזמן לרדת לעם?

אליהו ישי: תרדו לעם.

אליהו ישי: רבותי חברי הכנסת, אני מציע לחברי הכנסת, אני אומר את זה מתוך כאב לב, בואו נצא החוצה, בואו נסייר בשכונות, בואו ניכנס לבתים.

אליהו ישי: דווקא אתם, חברי הקואליציה - אותו הסכם קואליציוני אכזרי בין שינוי לבין המפד"ל בעניין קצבאות הילדים, ועדיין יש מאבק בין טומי לפיד לבין שר האוצר, שהגזירה תחול בשנה הראשונה; הוא רוצה להרעיב אותם כבר בשנה הראשונה, הוא רוצה שלא יהיה להם מה לאכול כבר בשנה הראשונה.

אליהו ישי: אז מדברים על פריסה של שבע שנים, שכשלעצמה זו גזירה גדולה ומיותרת, גם כך עיקר הקיצוץ יהיה בשנה הראשונה.

אליהו ישי: שינוי לא מוכנים לוותר.

אליהו ישי: הפשרה שאולי תהיה, שבשנה הראשונה יהיה עיקר הקיצוץ.

אליהו ישי: מה זה רוע הלב?

אליהו ישי: זו לא ממשלה עם לב רע?

אליהו ישי: תענו לי.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, אני מבקש שעם ישראל ידע איך הממשלה הזאת מתאכזרת אל העם שלה.

אליהו ישי: איך הממשלה הזאת פועלת ברוע לב.

אליהו ישי: אם זה לא מספיק לכם, אדוני היושב-ראש, רוצים לגזור גזירה נוספת: עקרות בית, מובטלות, שגם כך אין להן מה לאכול - היא לא מקבלת 6,000 שקלים דמי מחיה מינימליים שהמוסד לביטוח לאומי קובע, אלא היא מקבלת פחות מ=3,000 שקלים, היא כבר נמצאת בקו הרעב.

אליהו ישי: מה אומרים לה?

אליהו ישי: בואי, גברתי הנכבדה, עכשיו תקבלי קנס, קנס נוסף של 70 שקלים דמי בריאות.

אליהו ישי: הרי אין לך כסף לתרופות, אנחנו ניתן לך קנס, עוד 70 שקלים, שהיא לא תשלם וכך גם לא תהיה מבוטחת.

אליהו ישי: שחלילה לא יבואו לקופת-החולים לבקש תרופות; והרי אין לנו לתת לכן, אז עדיף שלא תבואו מראש.

אליהו ישי: זו לא ממשלה עם לב רע?

ראובן ריבלין: השר אלון וחבר הכנסת מלכיאור, אתם נמצאים מתחת לקו הדוכן ומאוד קשה לשמוע.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, שמעון הצדיק היה משיירי הכנסת הגדולה.

אליהו ישי: עסקינן בפרקי אבות, נמשיך עוד בפרקי אבות.

אליהו ישי: על שלושה דברים, אדוני היושב-ראש, העולם עומד: על התורה, על העבודה ועל גמילות חסדים.

אליהו ישי: הממשלה הזאת, עם הלב הרע, הורסת את כל היסודות ואת שלושת הדברים שעליהם העולם עומד.

אליהו ישי: על התורה, כבר ראינו.

אליהו ישי: כל הגזירות שיכולות להיות נגד עולם התורה, כל הגזירות.

אליהו ישי: להרוס, לאבד, למחוק.

אליהו ישי: כל זיק, כל דבר שיש לו קשר למסורת ישראל, לתורת ישראל, הוחלט למגר ולהרוס אותו.

אליהו ישי: דבר שני, על העבודה.

אליהו ישי: פתרון ממקומות עבודה.

אליהו ישי: אין מקומות עבודה.

אליהו ישי: הגענו לשיא השיאים.

אליהו ישי: קרוב ל=300,000 מובטלים.

אליהו ישי: משפחות קורסות, אנשים מתאבדים, אין פוצה פה ומצפצף.

אליהו ישי: זה לא מעניין את הממשלה, זה לא מעניין אף אחד בממשלת ישראל.

אליהו ישי: פעם קרה דבר כזה?

אליהו ישי: ישבתי בממשלות ישראל וראיתי ונאבקנו יחד.

אליהו ישי: חלק מחברי פה ישבו בממשלות ישראל.

אליהו ישי: כמה נאבקנו, כמה גזירות ביטלנו.

אליהו ישי: היום זאת ממשלה שכל המהות שלה היא לפגוע ולהתאכזר.

אליהו ישי: הדבר האחרון, החשוב ביותר, גמילות חסדים.

אליהו ישי: המוסד לביטוח לאומי, שאמור לתת את המחיה, את הקצבה לאותם מוגבלים, נכים, חד-הוריות, ילדים שאין להם מה לאכול, גם שם, כפי שהסברתי, הקיצוץ הוא דרסטי.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, אני אומר לך, זה נראה כמו חלום הכי שחור, שבו שמובילים את מדינת ישראל לתהום.

אליהו ישי: קמים קברניטי העם, הממשלה הרעה כפי שאמרתי, בוחנת ובודקת איך אפשר לדכא את אזרחי מדינת ישראל, איך אפשר להרעיב את ילדי מדינת ישראל, איך אפשר לפגוע יותר ויותר.

אליהו ישי: אני אומר לכם, כאדם שישב הרבה שנים בממשלה, גם בתוכניות הקשות ביותר, האכזריות ביותר, כל תוכניות המגירה של האוצר, לא העליתי על דעתי, ואולי גם הם לא העלו על דעתם, כאלה תוכניות קשות וכאלה החלטות אכזריות.

אליהו ישי: העולם עומד על התורה ועל העבודה ועל גמילות חסדים, וכשמדינה פוגעת ביסודות שעליהם העולם עומד, אין קיום, אדוני היושב-ראש, לממשלה כזאת.

אליהו ישי: המדינה מאבדת את זכות הקיום שלה.

אליהו ישי: אני פונה מפה לחברי בקואליציה, אולי משהו יקרה ברגע האחרון, אולי משהו הגיוני יקרה ברגע האחרון, לפחות לבטל את הגזירה הזאת על עקרות הבית.

אליהו ישי: הרי בכל מקרה, שמעתי שבעוד חודשיים-שלושה יהיה קיצוץ נוסף.

אליהו ישי: עשרות מיליארדים בשנים האחרונות.

אליהו ישי: 80%-90% מכל הקיצוצים של המיליארדים האלה על השכבות החלשות.

אליהו ישי: שאף אחד לא יגיד שזה לא מכוון; שאף אחד לא יגיד שבגלל המצב הקשה.

אליהו ישי: אם המצב קשה, יש הרבה פתרונות.

אליהו ישי: רפורמה במס – 2.5 מיליארדים.

אליהו ישי: חבר הכנסת רן כהן, אתה צריך עוד 100 שקל בנטו השנה?

אליהו ישי: אתה לא מוותר על ה=100 שקל?

אליהו ישי: ג'ומס, אתה מוותר על ה=100 שקל?

אליהו ישי: כולנו פה נוותר על ה=100 שקל.

רן כהן: לטובת האשה שתשלח את הילד - - -

אליהו ישי: אם על 2.5 מיליארדי שקלים לא נוותר בנטו שלנו, זו לא ממשלה רעה?

אליהו ישי: למה אנחנו צריכים לקבל תוספת בנטו בשנה הזאת, עם כל הכבוד לרפורמה במס.

דני יתום: אני מוותר.

אליהו ישי: הנה, גם דני יתום מוותר.

אליהו ישי: אני מניח שגם השר כץ מוותר על ה=100 שקל, וגם גדעון עזרא מוותר.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש סיעת ש"ס, התחלתי את השעון שתי דקות לאחר שדיברת, הפסקתי את השעון לפני שתי דקות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חיים אורון כולו נסער על מנת להביא את דברה של מרצ.

ראובן ריבלין: אדוני מתבקש עכשיו לסיים את דבריו.

אליהו ישי: הנה רק דוגמה קטנה, דוגמה קטנה, פשוטה.

אליהו ישי: אם המצב כל כך קשה ויש מפולת בהכנסות ממסים, קח 2.5 מיליארדי שקלים, תן לאותם עניים.

אליהו ישי: כמה ייכנס מהתרופות - 80 מיליון?

אליהו ישי: תן להם תרופות, תוותר להם על הגזירה הזאת.

אליהו ישי: תן להם דברים לאכול.

אליהו ישי: תציל את הילדים האלה.

אליהו ישי: מדובר בלחם וחלב.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, ממשלה רעה, כפי שאמרתי, אין לה זכות קיום.

אליהו ישי: אני מאמין שאם הממשלה תמשיך בדרך הזאת, מהר מאוד היא תמצא את עצמה בספסלי האופוזיציה.

אליהו ישי: אני חושב שעם ישראל לא יסלח לממשלה.

אליהו ישי: הממשלה איבדה את חנה בעיני העם, הממשלה התאכזרה לעם.

אליהו ישי: ממשלה רעה, ממשלה עם לב רע, אין לה זכות קיום.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת אלי ישי, יושב-ראש סיעת ש"ס.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת חיים אורון להרצות את דבריה של מרצ להבעת אי-אמון בממשלה.

ראובן ריבלין: גם לרשות אדוני עשר דקות, כפי שנמדדו לחבר הכנסת אלי ישי.

יוסי שריד: - - -

ראובן ריבלין: בעניין זה אדוני לא יכול.

ראובן ריבלין: החלטתי היא סופית.

ראובן ריבלין: אני קובע מה הוא הזמן והשעון הוא שלי.

ראובן ריבלין: נדמה לי שגם בעניין זה בג"ץ לא יתערב.

ראובן ריבלין: אבל אדוני תמיד יכול לפנות.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בין שאר הגילויים שהיו אתמול, כך דווח מישיבת הממשלה, היה גם גילוי מרעיש, שכאשר לראש הממשלה כנראה לא נשארו הרבה נימוקים לשכנע את שר החקלאות, שיצא עכשיו, למה צריך בכל זאת להצביע בעד מפת דרכים, הוא אמר:

חיים אורון: אתם לא מבינים שאם לא יהיה שינוי מדיני אין שום סיכוי לשנות את המצב הכלכלי?

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת רובי ריבלין, היינו צריכים להגיע עד לנקודה הזאת כדי שראש הממשלה יאמר מה שאנחנו אומרים זה חודשים ארוכים, שנים ארוכות?

חיים אורון: אגב, זה לא הגילוי המאוחר היחיד שהתרחש אתמול.

חיים אורון: אני לא רוצה להפוך את הדיון ליותר מדי אישי ביני ובינך, אבל אתה הזכרת את הנושא פעמים מספר במליאת הכנסת.

חיים אורון: כמה פעמים יצא לנו לומר: בסוף אתם תקבלו את ההחלטה על חלוקת הארץ, בסוף אתם תקבלו את ההחלטה על מדינה פלסטינית, בסוף אתם תקבלו את ההחלטה על פינוי התנחלויות.

חיים אורון: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, אני מאוד שמח שקיבלתם את ההחלטה, אני הרבה הרבה פחות בטוח שתבצעו אותה.

חיים אורון: זאת הסיבה שאנחנו כאן.

ראובן ריבלין: מספיק שאתם תבצעו אותה.

חיים אורון: אני לא רוצה לדבר עכשיו על הנושא המדיני.

חיים אורון: העילה המיידית להצעת האי-אמון היתה מספר שיא של מובטלים והתופעה הקשה והכואבת של התאבדויות על רקע המצב הכלכלי.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מספר המובטלים הוא בעצם תוצאה לכאורה סטטיסטית של שורה ארוכה של מהלכים, שמתחילים וממשיכים בדיון שיהיה פה בימים הקרובים ובדיונים שהיו על חמש התוכניות שהוגשו במהלך השנה וחצי האחרונה, ובהם עשייה של הממשלה בכל תחום שקשור בהוצאתו של המשק מהמשבר העמוק מאין כמותו שהוא נתון בו - מאז קום המדינה.

חיים אורון: את זה לא אני אומר כאופוזיציונר, את זה אומר בנק ישראל, את זה אומרים הכלכלנים.

חיים אורון: זה לא מיתון, זו לא ירידה בצמיחה, זה משבר עמוק ולא מקרי.

חיים אורון: עומקו והתמשכותו, אדוני היושב-ראש, אינם מקריים.

חיים אורון: תוצאתם הבלתי-נמנעת היא גידול במספר המובטלים, משברים אישיים ומשפחתיים.

חיים אורון: מה זה 281,000 מובטלים?

חיים אורון: זה 281,000 משפחות.

חיים אורון: זה אולי מיליון ילדים, שקמים בבוקר בדרך לבית-הספר ורואים את ההורה שלהם, את האב או את האם מושפלי עיניים, מחפשים פינה בבית לאן לברוח.

חיים אורון: זו המשמעות של המספר הזה.

חיים אורון: קודמי, חבר הכנסת ישי, דיבר על מצוקתן של השכבות החלשות.

חיים אורון: אני מסכים עם רוב הדברים שהוא אמר, ויצא לנו בימים הקרובים לדבר רבות על השכבות הללו.

חיים אורון: אבל אני רוצה לדבר הפעם על המושג שנכנס לז'רגון בהשקעה מאוד מסיבית במערכת הבחירות: מעמד הביניים.

עסאם מח'ול: הכוונה לימי-הביניים.

חיים אורון: מעמד הביניים הזה, שמתוכו באו רוב רובם של האנשים ששמו קץ לחייהם כתוצאה מהמצב הכלכלי.

חיים אורון: זה מושג שקרי, מעמד הביניים, הוא בכלל צמח במקום אחר - כשהיה פרולטריון והיה המעמד העשיר והיה מעמד ביניים, והיו לו מאפיינים סוציולוגיים שונים.

חיים אורון: זה שימוש שקרי - אנשי שינוי - במושג מעמד הביניים.

חיים אורון: מה זה הסקטור הציבורי, שהציגו אותו כשמן שרוכב על גב הרזה?

חיים אורון: זה מעמד הביניים.

חיים אורון: זו המורה שמשקיעה את ימיה בחינוך ילדים; זה העובד הסוציאלי שמנסה לפתור את בעיות החברה; זה העובד ב"בזק", או בחברת חשמל, או ב"מקורות".

חיים אורון: זה מעמד הביניים.

חיים אורון: בו פוגעים עכשיו, אדוני היושב-ראש, פוגעים באופן מתוכנן, משום שעל-פי התפיסה ששר האוצר מוליך, לא צריך מעמד ביניים.

חיים אורון: ואנשי שינוי יושבים בממשלה ונותנים לזה יד, בהסכמה, כי הם לא מייצגים את הקבוצות של העשירון הרביעי והחמישי והשישי והשביעי, והשמיני.

חיים אורון: במדינת ישראל של שנת 2003, גם העשירון השמיני הוא באותה קבוצה שנפגעת; הוא באותה קבוצה שמרגישה מאוד מאוימת עכשיו; הוא באותה קבוצה שאחרי שאיבדה את הביטחון בתחום הביטחון האישי, איבדה את הביטחון בתחום הכלכלי, איבדה את הביטחון בתחום התעסוקה- היא לא יודעת אם רמת החיים שלה בשנה הבאה או בעוד שנתיים תהיה כזאת שתאפשר לה לשלוח את הבן או את הבת לתיכון, או חס וחלילה, לעזור לבן או לבת באוניברסיטה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, בפעם הראשונה במדינת ישראל יש בשכבות הללו תחושה של התרוששות.

רן כהן: התרוששות ממש.

חיים אורון: יש תחושה של התרוששות, מעבר לירידה הריאלית ברמת החיים באופן יומיומי.

חיים אורון: וההשתקפות של התמונה הזאת היא פעם אחת בשיעורי האבטלה, ופעם שנייה בשחיקת השכר, ופעם שלישית במצוקות אישיות של קבוצות שונות בחברה הישראלית.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, להתמודד עם השאלות הללו אי-אפשר עם התוכנית הזאת.

חיים אורון: אני לא יודע אם אתם יודעים, חברי הכנסת, אני לא יודע אם השר המתאם יודע, כאשר אתה החלטת על אותם עשרות סעיפים - וכבר נמאס לי לעשות מבחנים כמה משרי הממשלה קראו את מה שיש כאן.

חיים אורון: בכל אופן, כל שר שהופיע בוועדת הכספים אמר שהוא ראה את הסעיף שנוגע למשרדו בפעם הראשונה בישיבת הממשלה, ובטח שהוא לא מכיר אף סעיף אחר.

יעקב ליצמן: ומתנגד לה.

חיים אורון: ומתנגד לה.

חיים אורון: אתה צודק, חבר הכנסת ליצמן.

חיים אורון: בסעיף המטרה - אתם יודעים, בחוק יש תמיד סעיף מטרה - אפילו למראית עין, אפילו כאילו, לא כתבתם פה צמיחה והקטנת האבטלה.

חיים אורון: הייתם צריכים להעתיק מהפעמים הקודמות שאתם כתבתם - לא שקיימתם, אבל כאילו, סתם - אפילו לא כתבתם התייעלות, צמצום הממשלה.

חיים אורון: זאת המטרה.

חיים אורון: תכתבו.

חיים אורון: הרי לא תבצעו את זה, אני יודע, אבל תכתבו פה.

חיים אורון: עד כדי כך, אדוני היושב-ראש, שלפני יומיים, באמצע הלילה - זוכר, חבר הכנסת ליצמן - הגשתי הסתייגות למטרת החוק.

חיים אורון: וחברי הקואליציה נבוכו, וחלק מהם התחיל להגיד: בואו נתקן, הוא צודק.

חיים אורון: הרס"ר של הקואליציה, יושב-ראש הקואליציה, גדעון סער, אמר: מה פתאום, לא משנים.

חיים אורון: ואתם תקבלו בעוד שעתיים "מטרות החוק" - אין צמיחה ואין צמצום באבטלה.

חיים אורון: אתה רוצה עדות יותר ברורה לזה?

חיים אורון: ולכן, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לא מדובר פה בצירוף מקרים, לא מדובר פה באיזו הידרדרות שכוחות עליונים הביאו אליה.

חיים אורון: מדובר במעשה ידי אדם, ובמקרה זה חבר האנשים הללו - קוראים לו ממשלת ישראל הנוכחית, שזה שנתיים וחצי מוליכה פה מדיניות שאלה התוצאות שלה.

חיים אורון: ואני אומר לך, אדוני השר המתאם, המדיניות הזאת לא משתנה, כי שמעתי כבר שקרה אסון:

חיים אורון: ועדת הכספים הגדילה את פריסת הקיצוץ בקצבאות הילדים מארבע שנים לשבע שנים.

חיים אורון: חבר שינוי, אני רוצה להגיד לך באופן מאוד ברור.

חיים אורון: אני, בשום מאבק - בשום תחום - לא מפעיל את הסנקציה של קיצוץ קצבאות ב=80%, גם אם מדובר על מישהו שיש לי עליו ביקורת פוליטית קשה מאוד.

חיים אורון: מי שנוקט מהלך כזה - וזה מה שעושים למשפחה עם שבעה ילדים, ו=68% למשפחה עם שישה ילדים - זה לא בארסנל שלי, אדוני חבר הכנסת משינוי.

חיים אורון: ואתם הולכים אל השר ואומרים - לא, ארבע שנים; עוד יותר קשה.

חיים אורון: מי?

חיים אורון: הילדים האלה שכבר נולדו?

חיים אורון: נבטל.

חיים אורון: אמר את זה פה חבר הכנסת אלי ישי.

ראובן ריבלין: כשאדוני אומר חבר הכנסת משינוי, הוא מתכוון לחבר הכנסת ליבוביץ, אני מבין.

חיים אורון: דווקא לא רציתי לנקוב בשמו, כי הוא במקרה יושב פה, אבל אני אגיד חבר הכנסת אילן ליבוביץ, כי אני בהחלט פניתי אליו כקבוצה.

חיים אורון: כי הבוקר, בוועדת הכנסת - - -

ראובן ריבלין: עברו ימים מאז בדר.

חיים אורון: הבוקר, בוועדת הכנסת, אמר לי חבר כנסת אחר משינוי - למה אתם צריכים כל כך הרבה זמן לדבר על זה?

חיים אורון: בואו נגמור את זה מהר.

חיים אורון: חברי הכנסת, קצת בושה.

ראובן ריבלין: כשאתה אומר חבר כנסת אחר משינוי, יאמר אדוני את שמו, כי אחרת - - -

חיים אורון: חן רשף.

חיים אורון: הוא לא נוכח פה - חן רשף.

חיים אורון: לאן אצה לכם הדרך?

חיים אורון: אתם כבר הצבעתם כמו אוטומטים.

חיים אורון: סידרו לכם אתמול - אחרי שקיצצו את תקציבי הישיבות, כמו שקיצצו אותם ב=70%, וזה יותר מדי 70% במכה אחת, ואני לא אומר את זה כדי למצוא חן בעיני רביץ או ליצמן.

חיים אורון: לא מקצצים קצבאות במכה אחת ב=70%.

חיים אורון: אז סיפרו לכם שהחזירו קיצוץ לסטודנטים ב=3%.

חיים אורון: יוסי, כמה היה צריך לקצץ השנה?

יוסי שריד: 15%.

חיים אורון: 15%.

חיים אורון: אז מה=15% שקיצצו, הוסיפו 3%, ואין לכם בעיה עם התוכנית יותר.

חיים אורון: אתם מצביעים בעדה, ולא מתביישים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, הרגע סיימת עשר דקות - אחרי שהפעלתי את השעון אחרי שתי דקות.

ראובן ריבלין: יש לאדוני עוד שתי דקות, לפי שעון ישי.

חיים אורון: אני מסיים.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, זהו אוסף של דברים מטורפים, אבל יש היגיון בשיגעון הזה.

חיים אורון: וההיגיון של השיגעון - שהוא מתכנס יחד לתוכנית הכלכלית - אומר שינויה של מדינת ישראל וכרסום מה שכבר מכורסם ממילא, כרסום באותם שרידים של ערבות הדדית, של סולידריות, של תמיכה, לפעמים בחלש, לפעמים בנכה, לפעמים בזקן, בילד.

חיים אורון: כל המערכות הללו מאוימות פה באופן מרוכז על-פי תפיסה ששר האוצר מנסח אותה - אנשי שינוי תומכים בה; לצערי הרב, מאיר שטרית, אני לא יודע למה ואיך, התחבר אליה לחלוטין - תפיסה שהתוצאה שלה תהיה לא 281,000 מובטלים, אלא 300,000 ו=310,000 ותופעות קשות מאוד גם כשמדובר על המקרים המאוד קשים של התאבדויות, ועל פני הרצף הגדול של שכבות שלמות שאיבדו את הביטחון הכלכלי הבסיסי שלהן ונמצאות בתהליך התרוששות קשה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת חיים אורון.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים לנושא השני בהצעות האי-אמון - הודעת שר הפנים על כוונתו לחוקק חוק שיאסור טיפול בבקשות לאיחוד משפחות אלא במקרים חריגים שלגביהם תהיה תחולה רטרואקטיבית, של חד"ש-תע"ל.

ראובן ריבלין: ינמק את הצעת האי-אמון חבר הכנסת עסאם מח'ול.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: גם לרשות אדוני עומדות עשר דקות, לפי שעון ישי.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, זה לא עניין של מה בכך לברור את הסיבה ואת הנושא ולהתרכז בנושא אחד על מנת להביע אי-אמון בממשלה הרעה הזאת, כפי שהגדיר אותה חבר הכנסת ישי.

עסאם מח'ול: אבל בכל זאת, סיעתי בחרה להביע היום אי-אמון בממשלה בגין בשורה איומה שבישר כאן בשבוע שעבר שר הפנים אברהם פורז, בעניין האיום בחוק ממשלתי שיביא להקפאה על-פי חוק, או לוויתור על-פי חוק על זכות בני זוג שאינם אזרחי מדינת ישראל, להתאזרח על-פי סעיף 7 בחוק האזרחות, המאפשר להם התאזרחות זו.

עסאם מח'ול: ההסתייגות של השר או ההתניה של הממשלה הן, שאם בן הזוג הוא ממוצא פלסטיני, הוא לא יזכה לממש את זכותו להתאזרחות, והממשלה תקפיא ותבטל את כל ההליכים להקניית הזכות הזאת, ותבצע את העניין רטרואקטיבית, כלומר, גם לגבי משפחות קיימות, משפחות עם ילדים, משפחות החיות כבר שנים במסגרתן המשפחתית.

עסאם מח'ול: אני חושב שהצעת החוק הזאת היא גדר הפרדה גזענית נוספת, הפעם בתוך אלפי משפחות פלסטיניות, והיא תנסה לקרוע אותן לגזרים.

עסאם מח'ול: זו בשורה שהממשלה הרעה הזאת מכינה לנו; זהו עוד חוק דרקוני המנוגד לחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, מנוגד לאמנות בין-לאומיות, מנוגד לפסיקות רבות של בג"ץ.

עסאם מח'ול: נראה שהממשלה הזאת והקואליציה הזאת, קצה נפשן בדמוקרטיה ובזכויות האדם.

עסאם מח'ול: הדבר מוצא ביטוי לא רק בהשתלחות בבית-המשפט הגבוה לצדק ודרכו בדמוקרטיה הישראלית, לא רק בהתייחסות הממשלה הקיימת אל הדמוקרטיה כאל מכשול שיש להסיר מדרכה, כי הדמוקרטיה מתחילה להפריע לדרכה של הממשלה הזאת - זכויות האדם גם הן מפריעות לממשלה הזאת ולתוכניותיה כלפי העם הפלסטיני והאוכלוסייה הערבית בישראל.

עסאם מח'ול: אני חושב שטוב לזכור ברגע זה במה מדובר.

עסאם מח'ול: אנחנו מדברים על אלפי מקרים הדומים לאותו מקרה של הילד הקובני גונזלס, שכל הטלוויזיות בעולם התמקדו בו במשך חודשים, כדי לנגח את המשטר בקובה.

עסאם מח'ול: אנחנו מדברים על אלפי מקרים של קריעת משפחות, של קריעת ילדים מחיבוק אמהות, של קריעת נשים מבעליהן ובעלים מנשותיהם.

עסאם מח'ול: אני חושב שזהו דבר שלא ייעשה לא רק ברמה החוקתית, לא רק ברמה החוקית, לא רק ברמה של הערכים האנושיים, אלא ברמה המוסרית הבסיסית ביותר.

עסאם מח'ול: אפילו הייתי אומר, כי במקום שבו מדברים על ערכים דתיים, היו צריכים להתייחס לנושא בצורה אחרת.

עסאם מח'ול: הקונטקסט העיקרי של האיום המתרגש עלינו מובא על-ידי השר הליברלי, שר הליברליזם ממפלגת שינוי, מפלגת הליברליזם שגבולות הליברליזם שלה כוללים את חופש ההון לנוע ונפסקים כאשר מדובר בזכויות אדם, בזכויות הפרט ובקריעת משפחות לגזרים, במיוחד כאשר מדובר במשפחות ערביות, במשפחות שהן לא בדיוק משפחות "לבנות" במקרה זה.

עסאם מח'ול: אני רוצה להגיד, שהקונטקסט שבו מתרגש עלינו האיום הזה של חקיקה ממשלתית, הוא אותו קונטקסט של העמדה הממשלתית המוכר לנו מהתהליך המדיני.

עסאם מח'ול: הלוואי שהייתי יכול לעמוד כאן ולברך את הממשלה, כמו חבר הכנסת דני יתום, על ההחלטה האמיצה שלה - אילו הייתי משוכנע שהיא אכן החליטה אתמול לתמוך בהליך מדיני.

עסאם מח'ול: אני חושב שמשמעות החלטת הממשלה אתמול, על-פי ניסוחה ועל-פי ההסתייגויות שהוכנסו בה, היא לא בדיוק קבלת מפת הדרכים והתהליך המדיני, אלא קבלת מפה ופיזור מוקשים לאורך כל הדרכים.

עסאם מח'ול: אני חושב שהממשלה בעצם קיבלה אתמול החלטה לדחות את האופציה לצאת ממעגל הדמים אל דרך מדינית, עם כל ההסתייגויות שהיא הכניסה ועם הקביעה שזוהי מפת דרכים.

עסאם מח'ול: תיקחו בחשבון שרק בשפה העברית יוצא שזו מפת דרכים.

עסאם מח'ול: בערבית זו ח'ריטת אלטריק.

עסאם מח'ול: טריק זו דרך.

עסאם מח'ול: באנגלית אומרים: road map, כאשר road זו דרך ולא דרכים, כי יש רק דרך אחת לצאת ממעגל הדמים, דרך שקובעת כי המשך הכיבוש, ההתנחלויות והמשך ההתנחלויות, הדיכוי והמשך הדיכוי של העם הפלסטיני, המלחמה העקובה מדם נגד העם הפלסטיני וחיסול זכויותיו - זו דרך שאינה מובילה לשום מוצא.

עסאם מח'ול: רק אם מגדירים את הכיבוש כמקור האלימות והטרור במזרח התיכון, במשוואה הישראלית-הפלסטינית, אפשר לאתר את הדרך למוצא מדיני.

עסאם מח'ול: אני מסופק.

עסאם מח'ול: הלוואי שהממשלה הזאת תפתיע ותוכיח כי היא מפסיקה את דרך הכיבוש וההתנחלויות, אבל היא לא בשלה לכך.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, בקונטקסט הזה אנו מביאים את הצעת האי-אמון, כי לא הוסר האיום הזה של פגיעה בזכותן המעוגנת בחוק של משפחות שכל פשען הוא שאותו בחור או אותה בחורה ממזרח-ירושלים, מטייבה, מטירה או מג'לג'וליה, העזו להתחתן עם קרוב משפחה או עם בחיר לבו מן הצד השני.

עסאם מח'ול: החוק הישראלי מקנה להם את הזכות הזאת, וכך גם החלטות בג"ץ האחת אחרי השנייה קובעות חד-משמעית, כי זו זכות מוקנית.

עסאם מח'ול: זו זכות המעוגנת בחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו - להקים משפחה, לאזרח את החלק בתא המשפחתי שאינו אזרח.

עסאם מח'ול: במה מאיימים השר הליברלי פורז, מפלגתו וממשלתו: לקרוע לגזרים את המשפחות האלה.

גלעד ארדן: כמה מהמשפחות האלה עברו להתגורר בצד השני?

עסאם מח'ול: מה זה רלוונטי?

עסאם מח'ול: תעלה אי-אמון בנושא הזה.

עסאם מח'ול: אני מדבר על הזכות המעוגנת בחוק, שאנשים יתחתנו, שאנשים יקימו תא משפחתי, שאמהות תישארנה עם ילדיהן וילדים עם הוריהם.

עסאם מח'ול: על כך אנחנו מדברים, ובכך מאיימים עלינו היום.

עסאם מח'ול: באיזו אמתלה, באיזה תירוץ?

עסאם מח'ול: התירוץ של הממשלה הוא המצב הביטחוני.

עסאם מח'ול: היה מקרה שבו מחבל מתאבד - כפי שנקבע בלשון משרד הפנים - ניצל את תעודת הזהות הישראלית שלו.

עסאם מח'ול: איך אפשר לעשות זאת?

עסאם מח'ול: המדיניות הזאת נקבעה על-ידי משרד הפנים ובוצעה הלכה למעשה לפחות שנה לפני האירוע הזה.

עסאם מח'ול: המדיניות הזאת בוצעה מטעמים אידיאולוגיים, ונאמר בצורה חד-משמעית - כך פורסם גם ב"ידיעות אחרונות" - שמשרד הפנים קובע שיש סכנה.

עסאם מח'ול: אתם זוכרים את הימים של קמפ-דייוויד, ואת ההסתה בעניין פלישת ערבים והתאזרחותם כדי לממש את זכות השיבה?

עסאם מח'ול: הכול כדי לנגח את התהליך המדיני.

עסאם מח'ול: הבנו, אבל מי שילם את המחיר?

עסאם מח'ול: מאז הקפיאו את כל ההליכים, מאז לא מאפשרים לטפל אפילו בבקשות שנמצאות כבר חמש שנים על שולחנו של משרד הפנים; מפסיקים את הכול וקובעים דברים רטרואקטיבית.

עסאם מח'ול: לא שאומרים לכלה או לחתן שרוצים להתחתן: תיזהרו, אחר כך אתם לא יכולים להתאזרח, אלא אף שהם התחתנו על בסיס ידיעה חד-משמעית ומעוגנת בחוק, שהם יכולים להתאזרח בעוד כמה שנים, בתנאים קשים, בתהליך ארוך ומייגע - הם ידעו שבסופו של דבר הם יוכלו לחיות יחד כמשפחה.

עסאם מח'ול: באה הממשלה הרעה הזאת וקובעת: בחוק אנחנו נבטל חוק-יסוד; בחוק נפגע בזכות הזאת; בחוק נחליט על העונש לבחור שהשתמש שימוש נפשע בתעודת הזהות, ונחליט החלטה גורפת שכל אלה שהתחתנו לא יוכלו להתאזרח.

עסאם מח'ול: עד לאיזו תהום אפשר להגיע?

עסאם מח'ול: עד לאיזו תהום מוסרית אפשר להגיע?

עסאם מח'ול: זאת לא הגנה על ביטחון תושבי ישראל, זו פגיעה אנושה בשלטון החוק, זה ניסיון לקעקע את חוקי-היסוד, זה ניסיון לקעקע את זכויות היסוד המוקנות על פי אמנות בין-לאומיות, שהממשלה והכנסת אישרו ואשררו אותן בשנות ה=90 הראשונות, בשנת 1992.

עסאם מח'ול: לכן אני מביא הצעת אי-אמון בראש הממשלה ובממשלה הזאת, ממשלה שאיננה יכולה לסבול את הדמוקרטיה.

עסאם מח'ול: ממשלה שאיננה מסוגלת לחיות בכפיפה אחת עם זכויות אדם היא ממשלה שאיננה ראויה לחיים, ממשלה שצריכה ללכת מהזירה, ממשלה שצריך להביע בה אי-אמון.

עסאם מח'ול: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה רבה לחבר הכנסת עסאם מח'ול.

מוחמד ברכה: הממשלה הודיעה לנו, שהשר במשרד האוצר, חבר הכנסת שטרית, יענה בשם הממשלה.

מוחמד ברכה: אחר כך - השר עזרא.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, האמת היא, שאני לא מבין בכלל את ההיגיון בהצעת האי-אמון ביום שבו מתחיל הדיון על התוכנית הכלכלית, כשהצעת האי-אמון היא באותו עניין.

מאיר שטרית: כבר נאמרו כל כך הרבה מלים, דנו בזה בכנסת בקריאה הראשונה יום שלם, דנים בזה בוועדות ימים שלמים במשך כל החודשיים האחרונים, בציבור נשפכו כל כך הרבה מלים, והדברים ברורים, כל אחד יכול לעטוף את זה בצורה שהוא רוצה.

מאיר שטרית: אני רוצה שיהיה ברור, ואני אומר את זה פעם נוספת מחדש: התוכנית הכלכלית יוצרת סיכוי – אני לא אומר מאה אחוז, אני אומר סיכוי – שהמשק יעבור ממצב של התכווצות למצב של צמיחה.

מאיר שטרית: רבותי, הדברים ברורים מאוד ומופיעים ככתובת על הקיר, רק צריך לקרוא את הנתונים.

אבשלום וילן: למה בכותרת של מטרת החוק לא כתבתם "צמיחה"?

מאיר שטרית: עזוב, בחייך, מה המטרה של החוק?

מאיר שטרית: אבו, אם נכתוב את המלה "צמיחה", זאת תהיה צמיחה?

מאיר שטרית: זה מה שקובע אם תהיה צמיחה או לא, השם של החוק או מטרת החוק?

אבשלום וילן: אצלכם כן.

מאיר שטרית: עזוב, אבו, בחייך, עזוב את המלים.

מאיר שטרית: זה לא רציני.

אבשלום וילן: - - -

מוחמד ברכה: חבר הכנסת וילן, קיבלת תשובה.

מוחמד ברכה: גם כשכותבים לא בטוח שתהיה.

מאיר שטרית: בוודאי.

מאיר שטרית: אם נכתוב "צמיחה", אז תהיה צמיחה?

מאיר שטרית: אם נכתוב "שלום", אז יהיה שלום?

מאיר שטרית: נכתוב מה שאתה רוצה.

מאיר שטרית: בשביל לעשות שלום צריך להתאמץ, בשביל לעשות צמיחה צריך לעבוד.

מאיר שטרית: הכתיבה לא אומרת כלום, התוכן של החוק ברור.

אבשלום וילן: לא משנה מה כתוב בהחלטת ממשלה?

מאיר שטרית: אבו, תקשיב רגע.

מאיר שטרית: בקשר לתוכנית הכלכלית, עכשיו כשיש קצת שקט בכנסת, אני מבקש להבהיר כמה נתונים, כדי שהדברים יהיו ברורים.

מאיר שטרית: רבותי, אני רוצה שתדעו, שמיום הקמת המדינה עד 1973, ב=25 שנה של המדינה, הצמיחה הממוצעת במשק היתה 5%.

מאיר שטרית: מה שמדאיג במצב הכלכלי זה לא השנתיים האחרונות שבעקבותיהן חלה התכווצות כל כך קשה של המשק.

מאיר שטרית: אילו היו אלה רק שנה-שנתיים ומחר נעבור ונצמח, הייתי אומר: ניחא, נעבור תקופה קשה, מחר הכול יהיה בסדר.

מאיר שטרית: כשבודקים את הנתונים, הצרה היא שהבעיה היא לא בשנתיים האחרונות - הבעיה נמשכת שלושה עשורים.

מאיר שטרית: מי שעוקב אחרי הנתונים הכלכליים יכול לראות, שמ=1973 עד היום יש ירידה קונסיסטנטית, לאורך 30 שנה.

מאיר שטרית: למרות השינויים, העליות והמורדות יש ירידה קונסיסטנטית ברמת הצמיחה.

מאיר שטרית: בשלושת העשורים האחרונים, לאורך 30 שנה, הצמיחה הממוצעת לשנה בישראל היא 1.5%, לעומת 2.2% במדינות ה=G-7, ולעומת 2.5% בארצות-הברית.

מאיר שטרית: אילו היינו ברמת הצמיחה של ה=G=7, התוצר הלאומי שלנו לשנה היה גדל ב=22 מיליארד שקל.

מאיר שטרית: זה מדהים.

מאיר שטרית: אתה שואל את עצמך למה.

מאיר שטרית: איך יכול להיות שב=25 השנים הראשונות לקיום המדינה, כשהמדינה היתה קטנה, נאבקה מאבקים קשים, היתה במצב של מלחמה עם כל מדינות ערב, כשעברנו ארבע מלחמות כוללות עד 1973, בכל זאת הצמיחה היתה 5%; ו=30 שנה לאחר מכן, כשהמדינה יותר גדולה, התל"ג יותר גדול, יש שלום עם מצרים ועם ירדן, יצאנו מלבנון, אתה רואה שהצמיחה יורדת בצורה דרסטית.

מאיר שטרית: אנשים אומרים: אולי זה הביטחון, העומס הביטחוני הוא זה שמעיב עלינו ולכן אנחנו לא יכולים לצמוח.

מאיר שטרית: גם זה לא נכון.

מאיר שטרית: רבותי, ב=1973 תקציב הביטחון היה כמעט 25% תל"ג; היום תקציב הביטחון הוא פחות מ=10% תל"ג.

מאיר שטרית: גם התשובה הזאת לא נכונה, הביטחון הוא לא הסיבה.

מאיר שטרית: רבותי, לצערי, הסיבה למצב הכלכלי היא תוצרת כחול-לבן: חוסר היכולת של ממשלות ישראל לדורותיהן לקבל החלטות קשות כמו שמקבלים עכשיו וליישר את הכלכלה.

מאיר שטרית: הסיבה היא שממשלות ישראל הוציאו, לצערי, במשך הרבה שנים הרבה יותר ממה שהיה להן, כיוון שההוצאות הלכו וגדלו ואילו ההכנסות לא גדלו במקביל; כי האבטלה גדלה לשמים ב=30 השנים האחרונות, מספר מקבלי הבטחת הכנסה גדל גם כן לשמים, מספרם של כל אלה שחיים מקצבאות גדל לשמים, ומספר האנשים העובדים הלך והצטמצם.

מאיר שטרית: בדקתי את הנתונים הכלכליים, ואני רואה בצורה חדה מאוד, שעד 1973 רוב האנשים בישראל עבדו.

מאיר שטרית: זה כל ההבדל - מעט מאוד אנשים חיו מקצבאות.

מאיר שטרית: מ=1948 עד 1973 הקו של תשלומי העברה לקצבאות היה נמוך מאוד, לטנטי, לאורך כל הדרך.

מאיר שטרית: מ=1973 עד היום רואים עלייה דרסטית בתשלומי ההעברה.

רן כהן: להוציא 1992 עד 1996.

מאיר שטרית: ב=1992 היתה צמיחה - - -

רן כהן: האבטלה ירדה ב=6.4%.

רן כהן: אולי התחלתם מאתמול.

מאיר שטרית: רן, כשאתה בוחן לאורך 30 שנה, אתה לא לוקח קפיצות באמצע, זה כלום; אתה רואה מגמה.

מאיר שטרית: אם השינוי לאורך כל הדרך הוא ירידה – זו ירידה.

מאיר שטרית: אם אתה לוקח 30 שנה, אתה רואה עלייה כזאת בהכנסות מועברות וירידה דרסטית בהוצאות האזרחיות של הממשלה, כי אין תקציב.

רן כהן: אני יכול לאשר את דבריך מבחינת הפערים החברתיים ב=20 שנה.

רן כהן: זה מה שקרה.

מאיר שטרית: נכון.

מאיר שטרית: יותר מזה, רן.

מאיר שטרית: לצערי הרב, לא רק שתשלומי ההעברה גדלו – זה הולך ביחד – הדבר המדהים הוא, שההשתתפות בכוח העבודה במדינת ישראל ירדה בצורה דרסטית.

מאיר שטרית: היום 10% פחות גברים משתתפים בכוח העבודה בישראל בהשוואה לכל מדינות אירופה ולמדינות ה=G=7 - 10% פחות.

איתן כבל: איפה הם?

מאיר שטרית: אם רק אותם 10% היו נכנסים לעבודה, התוצר הלאומי שלנו היה גדל ב=45 מיליארד שקלים לשנה.

מאיר שטרית: כאשר יש מצב שבו פחות אנשים עובדים, אתה חייב לפרנס אותם, לכן הם עוברים לכל מיני מסלולים: אבטלה, הבטחת הכנסה, נכות וכל מיני תרגילים אחרים.

מאיר שטרית: אני לא אומר שאין אנשים שזקוקים לתמיכה של המדינה, זו מטרה ראויה; המדינה חובתה לתמוך באנשים החלשים, בנכים, בחולים, בזקנים, באלה שלא יכולים.

מאיר שטרית: חובתנו לתמוך.

מאיר שטרית: המבחן האמיתי של ממשלה הוא הרגישות שלה לחלש שבתוכה.

מאיר שטרית: אבל אם היינו מטפלים רק בחלשים, היינו יכולים לתת להם הרבה יותר.

מאיר שטרית: כשאתה נותן ביד קלה לכולם, בסופו של דבר אתה נאלץ לחתוך לכולם – גם לחלשים וגם לחזקים.

מאיר שטרית: את זה מוכרחים לשנות.

מאיר שטרית: התוכנית הכלכלית הזאת מנסה בפעם הראשונה להתמודד ולשנות את המסלול.

מאיר שטרית: זה לא שינוי קל.

מאיר שטרית: בשביל להזיז את הספינה הענקית הזאת ולשנות כיוון אתה צריך להתחיל להסתובב הרבה זמן מראש לפני שתתנגש בקיר; זה לוקח הרבה זמן ועכשיו מתחיל הסיבוב.

מאיר שטרית: אם התוכנית תעבור – אני מקווה שהיא תעבור – היא מתחילה להזיז את ההגה לכיוון הנכון, כדי שנוכל להתחמק מההתנגשות עם הקרחון.

מאיר שטרית: אני חושב שזה אפשרי.

מאיר שטרית: הרי מה התוכנית בעצם עושה?

מאיר שטרית: התוכנית עושה דבר אחד ברור: מנסה לתמרץ אנשים לצאת יותר לעבודה ופחות לחיות מקצבאות.

מאיר שטרית: רבותי, כדאי שתדעו את הנתונים.

מאיר שטרית: למרות העלייה בשני העשורים האחרונים, עלייה של 280% - תקשיבו, 280% - בתשלומי ההעברה, מספר האנשים שחיים מתחת לקו העוני גדל.

מאיר שטרית: הרי משהו פה עקום, נכון?

מאיר שטרית: אם תשלומי ההעברה היו עוזרים באמת להוציא אנשים מהעוני, היית רואה שלאט-לאט מספר העניים במדינה מצטמצם.

מאיר שטרית: אבל זה הולך הפוך: ככל שאתה אתה נותן יותר תשלומי העברה, מספר העניים גדל.

מאיר שטרית: למה?

מאיר שטרית: מסיבה פשוטה: כיוון שכשאתה מרגיל אנשים לחיות מקצבאות, אתה מרגיל אותם לחיות בעוני, ואז הם קבורים בעוני והילדים שלהם גדלים עניים, כי הם לא יכולים להתחרות במשק.

מאיר שטרית: הדרך להוציא אנשים ממעגל העוני היא לא לתת להם קצבאות, אלא כמעט להכריח אותם לצאת לעבודה.

מאיר שטרית: כי אם הם יעבדו, הם ירוויחו יותר, ותיתן להם תמריץ לעבוד.

מאיר שטרית: רן, לדעתי מה שצריך לעשות היום - אני אומר את זה בגלוי, וזה לא מופיע בתוכנית השנה, אולי בשנה הבאה נציע לעשות את זה, ננסה לפחות, אולי יחד - אני טוען שצריך לבטל מענק האבטלה ולהפוך אותו למענק תעסוקה.

מאיר שטרית: זאת אומרת, שאם אתה לא עובד, אתה יכול לקבל מענק רק אם אתה חולה או נכה.

מאיר שטרית: אבל אם אתה בריא, אתה חייב לעבוד.

מאיר שטרית: אם תעבוד, אני מוכן להשלים את הכנסתך באמצעות מענק תעסוקה לגובה מינימלי מסוים.

מאיר שטרית: כך שמי שעובד, תמיד יפרנס את משפחתו בכבוד, ומי שלא עובד, עם כל הכבוד, שלא יבוא בטענות.

מוחמד ברכה: השר שטרית, אתה בעצם אומר שמקומות עבודה יש למכביר - -

מאיר שטרית: בוודאי.

מוחמד ברכה: - - ואנשים רק צריכים להחליט לעבוד, והאבטלה אתה אומר שהיא בטלנות?

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, יש 300,000 עובדים זרים.

מאיר שטרית: תסביר לי אתה את הפרדוקס.

מאיר שטרית: איך יכול להיות - - -

מוחמד ברכה: תסביר, אתה שר בממשלה.

מוחמד ברכה: אתה אמור להסביר לכנסת.

מאיר שטרית: זה בדיוק מה שאתה אומר:

מאיר שטרית: אנשים לא רוצים לעבוד, לא בחקלאות, לא בבניין, לא בתעשייה.

מאיר שטרית: החקלאים מתחננים לעובדים.

מאיר שטרית: מה רע - בקטיף, בפרחים - - -

מוחמד ברכה: אתה אומר שאין אבטלה, אלא יש בטלנות?

מאיר שטרית: נכון.

מאיר שטרית: חלק מהאנשים לא רוצים לעשות עבודות ידיים.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, כל עוד יש ברירה לאנשים והם יכולים לחיות בלי לעבוד, הם לא יעבדו.

מאיר שטרית: כשאין ברירה, אני אומר לך שבכל המקומות האלה יעבדו.

מאיר שטרית: הבעיה היא, שכאשר יש אפשרות לחיות בלי לעבוד - למה לעבוד?

מאיר שטרית: לצערי הרב, נוצר מצב במדינה, שלעתים כשאתה לא עובד אתה מרוויח יותר מאשר כשאתה עובד.

מאיר שטרית: כיוון שאם אתה מקבל הבטחת הכנסה - -

מוחמד ברכה: זה סותר את מה שאמרת על גידול מספר העניים.

מאיר שטרית: - - ונוסף על הבטחת ההכנסה אתה פטור מארנונה, ואתה פטור מתשלומי בית-ספר, ומשרד השיכון משתתף לך בשכר דירה, לפעמים נשאר לך ביד נטו יותר מאשר לאדם שעובד.

מאיר שטרית: לכן את זה התוכנית משנה.

מוחמד ברכה: זה סותר את מה שאמרת לפני רגע על גידול מספר העניים למרות - - -

מאיר שטרית: נכון.

מאיר שטרית: מספר העניים גדל.

מוחמד ברכה: אתה אומר שהמובטלים יכולים דווקא ליהנות מזה שהם מובטלים.

מאיר שטרית: לא.

מאיר שטרית: זה שמקבלים עוד קצת לא פותר להם את בעיות העוני.

מאיר שטרית: חבר הכנסת ברכה, בשביל לצאת מעוני אנשים צריכים יכולת להתמודד בשוק, להרוויח יותר.

מאיר שטרית: התוכנית עושה את זה, כי היא ממריצה אותם לצאת לעבודה.

מאיר שטרית: היא מיטיבה את תנאי המס.

מאיר שטרית: אנחנו מורידים את מס הכנסה בשלוש מדרגות, כך שביולי 2005 אף אדם לא ישלם ממשכורתו יותר מ=49%, כל המסים יחד: מס הכנסה, ביטוח לאומי ומס בריאות.

מאיר שטרית: זאת אומרת, שעיקר שכרו של אדם יישאר בידו, ולא משנה כמה הוא עובד, כמה הוא מרוויח.

מאיר שטרית: כמה שהוא הרוויח יותר, שיהיה לו לבריאות.

מאיר שטרית: הרעיון הוא לעודד את האנשים.

רן כהן: הניתוח שלך מרתק בעיני.

רן כהן: אבל אין בתוכנית שלכם שום תמרוץ ליציאה לעבודה.

מאיר שטרית: אני אמנה לך את הצעדים.

רן כהן: מה עם 3.5 מיליארדי שקלים שהולכים ל=5% הכי עשירים במדינה?

רן כהן: שם לא צריך לתמרץ אותם לעבוד.

רן כהן: צריך לתמרץ את שכבות הביניים ואת השכבות החולשות.

מאיר שטרית: רן, אני אגיב על השאלה שלך ואפרט את הצעדים.

רן כהן: אבל עניינית, כמו שדיברנו.

מאיר שטרית: מאה אחוז.

מאיר שטרית: אני אפרט את הצעדים שהם תמריצים לעבודה: הראשון שאמרתי - הורדת מס.

מאיר שטרית: עוד לא סיימתי, תן לי לענות לך.

מאיר שטרית: אתה אומר שהורדת המס כאילו מסייעת רק לאלה שמרוויחים הרבה.

מאיר שטרית: קודם כול, זה לא נכון.

מאיר שטרית: 50% בערך מהאוכלוסייה אינם מגיעים לסף המס, אבל 50% עובדים ומרוויחים.

מאיר שטרית: 50% שעובדים ומרוויחים היום, הם לא העשירים.

מאיר שטרית: 50% מהאוכלוסייה כוללים אנשים ממעמד הביניים ומעלה.

מאיר שטרית: האנשים האלה יקבלו הטבת מס לפי הכנסתם.

רן כהן: מה=2.5 מיליארדי שקלים, איזה חלק ילך לעשירון העליון?

רן כהן: - 80%.

מאיר שטרית: רן, צריך לזכור ש=13% מהאנשים משלמים 90% מס הכנסה של המדינה.

מאיר שטרית: מה אתה רוצה?

מאיר שטרית: להרוג את אלה?

מאיר שטרית: תן לאנשים, למי שמשלם כל כך הרבה - - -

רן כהן: השר שטרית, אני הולך לשיטתך: תמרוץ ועידוד לעבודה.

מאיר שטרית: מאה אחוז.

מאיר שטרית: עוד לא גמרתי, אני עונה לך אחד אחד.

מאיר שטרית: א.

מאיר שטרית: נהנים מזה לא רק העשירים, אלא כל מי שבמעמד הביניים, כל מי שמשלם מס מהפרוטה הראשונה מתחיל ליהנות; ב.

מאיר שטרית: פרט לתמריצי המס - תזכור, מורידים פה ביטוח לאומי, מס הכנסה וביטוח בריאות, הכול יגיע במקרה הגבוה ביותר ל=49%.

מאיר שטרית: זאת אומרת, גם אלה שברמת הביניים, שמשלמים היום 35% מס, ירדו ל=25%.

מאיר שטרית: זאת אומרת, יש הטבה מאוד רצינית גם לאלה שמרוויחים 7,000 שקל.

מאיר שטרית: הם יקבלו בנטו שלהם 10% יותר לכל החיים.

מאיר שטרית: זה תמרוץ אחד.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר לך, חבר הכנסת רן כהן, לפי התוכנית, ב=2005 הכוונה שלנו היא לעשות עוד שלושה צעדים משלימים בנושא מס הכנסה: ראשית, חובת דיווח אישי לכל אזרח.

מאיר שטרית: כל אזרח ימלא טופס קטן ויכתוב עליו מה הכנסותיו השנה - משכר, מהכנסה אחרת, מכל דבר, ויחתום למטה.

מאיר שטרית: היום אין שום דיווח, כפי שאתה יודע, לאף אחד.

רן כהן: אני בעד דיווח.

מאיר שטרית: אגב, בגלל זה אין לנו בסיס מס.

מאיר שטרית: לכן אנחנו לא יכולים למסות קצבאות למשל.

מאיר שטרית: אנחנו לא יכולים לתת קצבת ילדים לפי רמת הכנסה, כי אין לנו בסיס מס.

מאיר שטרית: יכול אדם היום לבקש הבטחת הכנסה מהביטוח הלאומי כאשר יש לו עשרה נכסים שכל אחד מהם שווה מיליונים.

מאיר שטרית: הביטוח הלאומי לא יכול לדעת עליהם, כיוון שהסתבר שבמדינה שלנו הביטוח הלאומי לא מדבר עם מס הכנסה ולא מדבר עם הטאבו.

מאיר שטרית: את זה אנחנו רוצים לשנות, וליצור מצב שיהיה קובץ נתונים, חבר הכנסת רן כהן, שיכלול את כל נתוני ההכנסה של האזרחים.

מאיר שטרית: כך אדם לא יוכל לבקש הבטחת הכנסה אם יש לו נכסים אחרים ששווים מיליונים, ובצדק.

מאיר שטרית: אז דבר ראשון, דיווח אישי.

מאיר שטרית: הצעד הבא: הגברת האכיפה והענישה.

מאיר שטרית: אדם שייתפס מרמה במצב הזה - כשהמיסוי ירד ל=35% מקסימום, ואדם למרות זאת מרמה, הוא צריך ללכת לכלא.

מאיר שטרית: לא פחות מזה.

מאיר שטרית: שום נציב לשעבר לא יסדר לו הנחה או כופר או דבר כזה.

מאיר שטרית: יבדקו, ירשמו וירתיעו.

מאיר שטרית: ברגע שאנשים ידעו, שמי שעובר על החוק ולא משלם מס, ישלם על זה מחיר כבד, גם יפסיקו להעלים.

מאיר שטרית: לצערי הרב, רן כהן, אתה יודע כמוני, שבמדינת ישראל יש רמה גבוהה מאוד של העלמת מס.

מאיר שטרית: את זה אפשר לתקן ולשנות, ואז מדינת ישראל תגדיל את הגבייה ממסים בצורה משמעותית.

מאיר שטרית: צעד אחרון: אני חושב, ואת זה גם הולכים לעשות - הטבות לאוכלוסייה רק באמצעות הטבות מס.

מאיר שטרית: למשל, הכרה בהוצאות מטפלת לאשה עובדת; היום זה לא קיים.

מאיר שטרית: הגשתי את הצעת החוק בתקופה שאתם הייתם בממשלה והתנגדתם.

מאיר שטרית: אבל הגשתי את הצעת החוק והיא עברה קריאה ראשונה.

מאיר שטרית: הכרה בהוצאות שכר לימוד - במקום, אגב, הפחתות בשכר לימוד, לפי ועדת-וינוגרד, שזו שערורייה בעיני, ואני מבקש להדגיש את זה לנוכח המלחמה העיקשת להמשיך להוריד לסטודנטים את שכר הלימוד.

מאיר שטרית: תגיד לי אתה: מי נהנה מההנחות האלה?

מאיר שטרית: מדינת ישראל משלמת היום 350 מיליון שקל הנחות וינוגרד.

מאיר שטרית: למי משלמים את זה?

מאיר שטרית: לאוכלוסיות הסטודנטים.

מאיר שטרית: מי הם?

מאיר שטרית: ממוצע ומעלה.

מאיר שטרית: אני אומר לך, רן כהן, שב=100 מיליון שקל אפשר השנה לתת הנחה של 75% משכר לימוד לכל סטודנט נזקק.

מאיר שטרית: אז מה עדיף לעשות?

מאיר שטרית: אני חושב שעדיף לתת לסטודנטים נזקקים, עם כל הכבוד לאוניברסליזם.

מאיר שטרית: הוא לא עובד נכון.

מאיר שטרית: הטבות מס.

מאיר שטרית: למה אני אומר הטבות מס?

מאיר שטרית: אותו הדבר.

מאיר שטרית: הכרה בריבית על המשכנתה לדירת יחיד עד תקרה מסוימת.

מאיר שטרית: למה אני אומר הטבות מס?

מאיר שטרית: כי אם אתה נותן הטבות מס, אתה יוצר תמריץ לאנשים לדווח.

מאיר שטרית: כי אם הוא ידווח, הוא יקבל הטבה בחזרה.

מאיר שטרית: דבר שני: מי מקבל את ההטבה?

מאיר שטרית: רק מי שעובד.

מאיר שטרית: מי שלא עובד אין לו הטבות.

רן כהן: - - -

מוחמד ברכה: חבר הכנסת רן כהן, כנראה לא נסיים את הדיון הזה היום בהופעה הזאת של השר שטרית.

רן כהן: אני מבטיח לקצר יותר מההערה שלך.

רן כהן: השר שטרית, אני מדבר בתור יושב-ראש הוועדה לעובדים זרים; מצאנו שבשבעת-שמונת החודשים האחרונים יצאו מהארץ כ=40,000 עובדים זרים, וזה חשוב.

מאיר שטרית: יפה.

רן כהן: אין שום נתון על השמה של ישראלים במקומם.

רן כהן: אתה יודע למה?

רן כהן: כי אין עידוד למובטלים ישראלים להיכנס במקומם לעבודה.

מאיר שטרית: נכון.

רן כהן: הם לא מקבלים שום תמרוץ.

מאיר שטרית: נכון.

מאיר שטרית: החלק השני בתוכנית הכלכלית, רן כהן, נוגע למה שאתה אומר.

מאיר שטרית: העובדים הזרים, לצערי, תופסים את מקומות העבודה של מי?

מאיר שטרית: לא של המהנדסים והטכנאים, אלא של העובדים הפשוטים בארץ.

מאיר שטרית: לכן הממשלה החליטה והתחילה במהלך לפני שנתיים: א.

מאיר שטרית: ראש הממשלה החליט לסגור את השמים לעובדים זרים; ב.

מאיר שטרית: הקימו את היחידה שמסלקת עובדים זרים לא חוקיים; ג.

מאיר שטרית: הוטל מס גולגולת על עובדים זרים.

מאיר שטרית: בתוכנית הכלכלית מטילים עכשיו מס מעסיקים על עובדים זרים – 15% מהשקל הראשון.

מאיר שטרית: הורידו את נקודות הזיכוי לעובדים זרים.

מאיר שטרית: המגמה היא להביא לכך שלא ישתלם להעסיק עובד זר כי הוא יותר זול, אלא ישתלם להעסיק עובד ישראלי.

מאיר שטרית: לדעתי, כמו שאמרתי קודם, צריך לתמרץ את העובדים הישראלים, אפילו בתוספת – במקום מענק אבטלה, מענק תעסוקה, כדי שיעבדו.

מאיר שטרית: אגב, בממשלה הקודמת, מי שעבד בחקלאות קיבל תוספת של 50 שקל ליום עבודה, מעבר לשכרו.

מאיר שטרית: לצערי, אנשים לא מיהרו כל כך לצאת לעבוד בחקלאות.

מאיר שטרית: יש לנו בעיה, רן.

מאיר שטרית: אני מצטער לומר שאנשים לא מוכנים ללכלך את הידיים, ולעבוד כאילו זה לכלוך ידיים, בחקלאות, בבניין, בתעשייה.

מאיר שטרית: אני אומר: מה הבושה?

מאיר שטרית: מה רע בזה?

מאיר שטרית: אין לך עבודה במקצוע שלך – תעבוד בחקלאות, תעבוד בבניין, תעבוד בכל דבר שיש.

מאיר שטרית: אני לא רואה בזה שום בושה.

רן כהן: - - - שום בושה.

רן כהן: עבודה מועדפת - - -

מאיר שטרית: נכון.

מאיר שטרית: אז אמרתי – דבר אחד: תמרוץ באמצעות מס.

מאיר שטרית: דבר שני: הורדת מספר העובדים הזרים.

מאיר שטרית: הדבר השלישי הוא האפשרות להשקיע, ואנחנו הולכים להשקיע בתשתית, גם באמצעות תקציב המדינה, גם באמצעות קופות הפנסיה.

מאיר שטרית: אני מקווה שיעבור החוק ונוכל להחיות את שוק ההון ולהעמיד כסף, מקורות כספיים בפרויקטים פרטיים; ליצור מקומות עבודה חדשים בארץ, כדי שאפשר יהיה לקלוט את מי שבאמת מעוניין לעבוד.

מאיר שטרית: אגב, כל הטענות נגד מדינת ישראל – אם נבדוק בחוץ-לארץ, הטענות הן טענות שווא.

מאיר שטרית: ראיתי, וגם אתה ראית, רן, את הישראלים שיורדים לארצות-הברית, איך הם עובדים: מהבוקר עד הלילה, בגינון, כ=movers.

מאיר שטרית: שם זה בסדר לעבוד.

מאיר שטרית: רק במדינת ישראל זה נהפך להיות "בושה" לעבוד בעבודות כפיים.

מאיר שטרית: זו לא בושה לעבוד בעבודת כפיים.

מאיר שטרית: אני עבדתי בעבודות כפיים מגיל מאוד צעיר, גם אתה, וגם, אני חושב, כל היושבים פה.

מאיר שטרית: זו לא בושה לעבוד.

מאיר שטרית: אני חושב שצריך להחיות את הערך של עבודה עברית, את הערך שאנשים צריכים לעבוד בארץ, של עבודה ישראלית - שכולם צריכים לעבוד בשביל להתפרנס.

מאיר שטרית: כך כתוב, חבר הכנסת רביץ: "בזיעת אפך תאכל לחם".

מאיר שטרית: לדעתי, התוכנית הזאת מתקנת את הכיוון של המשק.

מאיר שטרית: דבר אחרון – התחלתי להסביר למה המצב קשה.

מאיר שטרית: אמרתי שהמדינה, לצערי, הוציאה במשך שנים מה שלא היה לה.

מאיר שטרית: ולכן, מה היא עשתה?

מאיר שטרית: מאחר שלא היו מספיק הכנסות, והיו הרבה הוצאות, המדינה נאלצה ללוות עוד ועוד.

מאיר שטרית: החוב הלאומי של מדינת ישראל בתקציב המדינה השנה עומד, לצערי, על 107 מיליארד דולר.

מאיר שטרית: הוא עלה מ=1998 עד סוף 2002 - בארבע שנים - ב=15 מיליארד דולר; 70 מיליארד שקל.

מאיר שטרית: הריבית, רק על 70 מיליארד השקל האלה של עליית החוב בארבע השנים האחרונות, היא 7.5 מיליארדים, חוץ מקרן.

מאיר שטרית: הנה כל הקיצוצים, כמעט.

מאיר שטרית: אנחנו משלמים השנה ריבית על כלל החוב הישראלי, חבר הכנסת רן כהן, 60 מיליארד שקל, ועוד 33 מיליארד שקל קרן.

מאיר שטרית: זאת אומרת, שהשנה, שליש מתקציב המדינה הולך לתשלומי קרן וריבית.

מאיר שטרית: הרי זה בלתי נסבל.

מאיר שטרית: ולכן, אין מנוס.

מאיר שטרית: חייבים להקטין את החוב הלאומי של המדינה.

מאיר שטרית: אם יחזרו אנשים לעבודה, ונוכל להקטין את החוב הלאומי של המדינה, ישתחרר יותר כסף ונוכל להשקיע בחינוך, בבריאות ובחברה.

מאיר שטרית: אם נצליח בהפרטה, ויותר חברות ישראליות תימכרנה, ונקטין את החוב הלאומי, ירדו תשלומי הריבית שלנו, ונוכל לשחרר יותר כסף לדברים חיוניים אחרים.

מאיר שטרית: דבר אחד אנחנו לא יכולים להמשיך להרשות לעצמנו – להגדיל את החוב הלאומי, כי זו פשוט התאבדות כלכלית של המדינה.

מאיר שטרית: מדינה שאין לה כלכלה בריאה לא תוכלל לעמוד, ביטחונית, בשום דבר.

מאיר שטרית: אני חושב שאין לנו מנוס.

מאיר שטרית: לכן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שצריך לתמוך בתוכנית הכלכלית הזאת חרף הקשיים שבה, ואני לא מזלזל - זו תוכנית קשה.

מאיר שטרית: אבל, רבותי, כולנו צריכים לתת כתף, לתקופה של שנה-שנתיים, עד שנצא ממעגל הקסמים הזה.

מאיר שטרית: אני מקווה שנעבור באמת לצמיחה.

מאיר שטרית: אם באמת גם תהליך השלום יתקדם, תהיה לזה השפעה עוד יותר מכרעת על ההתפתחויות הכלכליות במדינת ישראל, דבר שבאמת יכול להשתלב בתוכנית הכלכלית הזאת ולהביא לפריחה מחודשת.

מאיר שטרית: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מבקש, אני מציע לחברי הכנסת לדחות את הצעות האי-אמון.

מוחמד ברכה: תודה לשר שטרית.

מוחמד ברכה: השר גדעון עזרא, בבקשה.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה, חברי חברי הכנסת, אני חושב שהצעת האי-אמון של עסאם מח'ול היא טבעית בימינו אנו.

גדעון עזרא: אני חושב שיש גם בסיס לדבריו כאשר הוא אמר שהבעיה לא החלה כאשר מחבלים התחילו להשתמש בתעודות הזהות הכחולות, אלא התחילה כמה שנים קודם לכן.

גדעון עזרא: אני גם משוכנע שממשלת ישראל, יחד עם הפלסטינים, צריכים למצוא דרך לפתור את הבעיה.

גדעון עזרא: וכאן אני רוצה להגיד, שהחל מהסכמי אוסלו, 100,000 פלסטינים מיהודה, שומרון וחבל-עזה נכנסו לתחומי מדינת ישראל על מנת לגור בה, ומספר הערבים מישראל שעברו להתגורר ביהודה, שומרון וחבל-עזה הוא אפסי.

גדעון עזרא: בנושא הזה עלו כל מיני הצעות, ואני חושב שצריך לדון בנושא.

גדעון עזרא: אחת ההצעות היתה שאשה מצטרפת לבעלה, בכל מקרה.

גדעון עזרא: היו גם הצעות אחרות.

גדעון עזרא: אני מוכרח להגיד, עוד לפני המניע העיקרי לבלימת הנושא, היו כמה תופעות.

גדעון עזרא: האחת, אדם מיהודה, שומרון וחבל-עזה לא המתין בכלל לקבל אישור להתגורר פה, במדינת ישראל, אלא הוא פשוט הלך, התגורר, נשא אשה, הוליד ילדים, ורק אחר כך בא לבקש אישור.

גדעון עזרא: הדבר הזה איננו מקובל.

גדעון עזרא: הדבר השני, אדוני היושב בראש, אתה יודע על מקרים רבים של נישואים פיקטיביים, שאדם בא, נשא פה אשה שלא על מנת להישאר אתה - - -

מוחמד ברכה: אלה מקרים בודדים, אתה יודע.

גדעון עזרא: כן, אני אומר: מקרים בודדים.

מוחמד ברכה: בודדים מאוד.

גדעון עזרא: נשא אשה והתגרש.

גדעון עזרא: חבר הכנסת לשעבר תאופיק חטיב הציע בזמנו שבכלל ידברו על איחוד משפחות רק כאשר הזוג מביא ילד לעולם.

גדעון עזרא: הדבר השלישי – היו הרבה מאוד תופעות, ולצערי יש גם היום, שבהן אשה עם תעודת זהות ישראלית רושמת כילדיה ילדים שהובאו לעולם על ידי אשה אחרת, על מנת שיזכו בתנאים.

גדעון עזרא: הדבר שלמעשה הגדיש את הסאה היו שמחבלים שגרים ביהודה ושומרון או בישראל, בעלי תעודות זהות ישראליות - זכור המקרה של מסעדת "מצה" בחיפה, כאשר תושב מחנה הפליטים ג'נין שמוצאה של אמו ממוקיבלה, וקיבל תעודת זהות ישראלית, עשה את דרכו עם מטען חומר נפץ לחיפה.

גדעון עזרא: הוא פוצץ את עצמו במסעדה וגרם למותם של חפים מפשע.

גדעון עזרא: לפני שנה, בעקבות הפיגוע הזה, החליטה הממשלה הקודמת להפסיק את תהליך איחוד המשפחות.

גדעון עזרא: הסתבר לנו שמרבית הנכנסים הם פלסטינים תושבי שטחים, במקורם, שהשתמשו בתעודות הזהות הכחולות ככרטיס כניסה לתחומי "הקו הירוק".

גדעון עזרא: נוסף על כך צריך לומר, שמדובר בשיבה למדינת ישראל, בשיבה זוחלת, כפי שאמרתי, שמקיפה לפחות 100,000 איש מאז הסכמי אוסלו.

אליעזר כהן: צריך להעביר את האינפורמציה הזאת לחבר הכנסת מח'ול.

אליעזר כהן: הוא דיבר בפאתוס לפני כמה דקות - - -

גדעון עזרא: היושב-ראש הוא בן מפלגתו.

מוחמד ברכה: כן.

מוחמד ברכה: היושב-ראש רק מנוע מלהגיב על הדברים שלך.

גדעון עזרא: בעקבות זאת, כאמור, קיימה הממשלה ישיבה מיוחדת, ולפניה כונסו ישיבות מספר אצל היועץ המשפטי לממשלה ואנשיו, ובמסגרת זו גובשה הצעה שהונחה ואושרה על-ידי הממשלה.

גדעון עזרא: לאחר תיאום עם היועץ המשפטי ואנשיו הופץ תזכיר הצעת חוק הקובע הוראת שעה המשנה את חוקי האזרחות והכניסה לישראל.

גדעון עזרא: בימים אלה עומדים להגיש את הצעת החוק לכנסת.

גדעון עזרא: מטרת הפעילות שננקטה וננקטת על-ידי הממשלה ומשרד הפנים כזרוע הביצועית שלה, למנוע הענקת רשיונות ישיבה או אזרחות לתושבי אזורי יהודה, שומרון וחבל-עזה או לתושבי מדינות שהוכרו כמדינות אויב.

מוחמד ברכה: אפשר בכל זאת שאלה?

גדעון עזרא: כן.

מוחמד ברכה: אפשר להתווכח על נחיצות החוק הזה מהיום והלאה.

מוחמד ברכה: אבל איך הממשלה מתכוונת לתת מענה למשפחות שאינן מעורבות לא בפיגועים ולא בשום דבר שהוא בלתי חוקי?

מוחמד ברכה: אלה משפחות של איש ואשה שילדו ילדים, והן תא משפחתי.

מוחמד ברכה: האם הממשלה מתכוונת לקרוע את המשפחות, כפי שזה קורה לפעמים?

ואסל טאהא: כבר יש משפחות קרועות.

גדעון עזרא: אקרא לך מתוך הצעת החוק כמה סעיפים: א.

גדעון עזרא: להאריך את תוקפם של רשיון או היתר לישיבה בישראל, שניתנו קודם לתחילתו של חוק זה; ב.

גדעון עזרא: לתת רשיון או היתר לישיבה זמנית בישראל למי שהגיש בקשה להתאזרחות, או לרשיון ישיבה בישראל, לפני 12 במאי 2002, וטרם ניתנה החלטה בעניינו.

מוחמד ברכה: שזו החלטת הממשלה.

גדעון עזרא: כן.

גדעון עזרא: זה, לפי דעתי, נותן לך תשובה.

גדעון עזרא: כל מי שהגיש בקשה, או שבכלל לא הגיש בקשה, בהחלט סובל כתוצאה מהעניין הזה.

עסאם מח'ול: ומה עם מי שהגיש בקשה עד 5 במאי 2002?

גדעון עזרא: אני קורא עוד פעם: לתת רשיון או היתר לישיבה זמנית בישראל למי שהגיש בקשה להתאזרחות, או לרשיון ישיבה בישראל, עד 12 במאי 2002, וטרם ניתנה החלטה בעניינו.

עסאם מח'ול: מה קורה עם המשך הטיפול בבקשה שלו?

גדעון עזרא: זה לאחר שיתקבל חוק בעניין.

גדעון עזרא: אבל הוא יוכל להמשיך להתגורר פה בישראל.

גדעון עזרא: כמובן שלא יהיה לו דרכון, ואם הוא ירצה לנסוע לחוץ-לארץ הוא יצטרך "לסה פסה" וכיוצא בזה.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, אישור שהייה זמני.

עסאם מח'ול: אתה הרי לא אומר שאתה מאפשר את המשך הטיפול, ואתה גם לא אומר שאתה נותן לו את האפשרות לשדרג.

גדעון עזרא: בשלב הזה, עד שתוגש הצעת החוק במלואה, ויש לי אותה גם כן כאן, זה בהחלט יהיה התהליך.

גדעון עזרא: אנחנו לא נפגע בערבים, תושבי יהודה, שומרון וחבל עזה שנכנסו הנה בצורה מסודרת ולא קבעו עובדות בשטח.

גדעון עזרא: לעצם העניין – אני מכיר בעובדה שזו בעיה כאובה, שצריך לטפל בה.

גדעון עזרא: אני גם מכיר בעובדה שלא ייתכן לבוא ולהגיד: אלו ייכנסו הנה, כמה שהם רוצים, אבל יהודים ביהודה ושומרון, הס מלהזכיר.

גדעון עזרא: אני מזכיר את הדברים האלה היום.

גדעון עזרא: לבסוף, רק מלה אחת: ראש הממשלה עומד בראש ועדה יחידה, והיא הוועדה לענייני הטיפול במגזר הלא-יהודי.

גדעון עזרא: אין לי כל ספק שהסוגיה הזאת היא סוגיה חשובה, שנצטרך להתמודד אתה בקרוב.

גדעון עזרא: לעצם העניין – אני מציע לדחות את הצעת האי-אמון הזאת.

גדעון עזרא: תודה.

מוחמד ברכה: תודה לשר גדעון עזרא.

מוחמד ברכה: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת בר-און.

מוחמד ברכה: בבקשה.

מוחמד ברכה: אחר כך יש הודעה למזכיר הכנסת.

מוחמד ברכה: לאחר מכן ניגש לדיון סיעתי בהצעות האי-אמון.

): אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, חברי חברי הכנסת, אני מציג את החלטת ועדת הכנסת בדבר חלוקת הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו=2004), התשס"ג-2003, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת.

): למען הסר ספק, מובאת בזאת שנית הצעת ועדת הכספים, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת, להרשות לוועדת הכספים להביא לפניה לקריאה שנייה ושלישית חלק מהצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו=2004), התשס"ג-2003 - ללא הסעיפים הבאים: סעיפים 2(א)(1) ו=(2), 2(ב), 11(א) – שעניינם ארנונה; סעיפים 4(2), 5(2), 6, 7, 8, 10, 11(ב) – שעניינם ראשי רשויות ואיחוד רשויות; פרק ג' – סעיפים 12-25 – שעניינם איחוד רשויות מקומיות; סעיפים 26(2), (3), (4)(א), (5)(א), (7)-(10), (14)(1), (15), (16), (19)-(24) וסעיף 27 – שעניינם משק החשמל; סעיפים 98(4)-(8), 99(1) ו=102(ב) – שעניינם רפואה מונעת; סעיף 101 – שעניינו חוק בית-חולים באשדוד; סעיף 156(8), וסעיפים 157-159 – שעניינם חיילים משוחררים; סעיף 162 - שעניינו חוק מימון מפלגות; סעיף 164(1) עד (5) – שעניינו תיקון חוק יסודות התקציב - שכר מרבי לעובדים; וסעיפים 170 ו=171 – שעניינם חוק שירות המדינה (מינויים) – פיטורין בשל אי-התאמה.

): לאור דרישת סיעות הליכוד ושינוי, לפי סעיף 47(א)(7) לתקנון הכנסת, שהדיון בהצעה זו יהיה דיון סיעתי, החליטה ועדת הכנסת שיתקיים דיון סיעתי במסגרת של שלוש דקות לכל סיעה על ההצעה האמורה.

): עד כאן הודעה אחת.

יעקב ליצמן: בשל הפיצולים - - -

): אני חושב שהמקום לשאלה הזאת הוא בוועדת הכספים.

): לא אנחנו בוועדת הכנסת עשינו את הפיצול.

): רק לאחר הודעה על הפיצול והסכמה על הפיצול, משנתעורר הצורך להתעסק בזה כביכול בקריאה ראשונה, נתכנסה ועדת הכנסת כדי לקבוע את סדרי הדיון לצורך העניין הזה.

): אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע, כי בהמשך להחלטת ועדת הכנסת מיום ג' באייר התשס"ג, 5 במאי 2003, החליטה ועדת הכנסת היום, כי הדיון בפרק ו' – חקיקה תקציבית – דחייה וביטול, סעיפים 35-36 בהצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו=2004) התשס"ג-2003, שעברו לוועדה המשותפת של ועדת החינוך והתרבות וועדת הכספים, החליטה ועדת הכנסת, בישיבותיה בימים י"ט וכ"ד באייר התשס"ג, 21 ו=26 במאי 2003, כי הדיון בסעיפם 35-36 ימשיך להיות בוועדה המשותפת, ולא יובא לקריאה שנייה ושלישית כחלק מהצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל האמורה.

): עד כאן ההודעות.

): הונחה על שולחן הכנסת החלטת ועדת הכנסת בקשר לסדרי הדיון בהצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל ובהצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 6).

): כפי שהחלטנו היום, היא מונחת על שולחן הכנסת.

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מוחמד ברכה: תודה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

מוחמד ברכה: ההצבעה על הודעות יושב-ראש ועדת הכנסת המחייבות הצבעה, תהיה בתום הדיון.

): לא, לא.

): שום דבר פה לא דורש הצבעה.

): זה לא מחייב אישור.

): זו הודעה.

מוחמד ברכה: מה שמחייב אישור נצביע עליו בתום הדיון על הצעות האי-אמון.

מוחמד ברכה: כדי שהדברים יובהרו, יתקיים גם דיון סיעתי של שלוש דקות לכל סיעה על הודעות ועדת הכנסת.

מוחמד ברכה: הודעה למזכיר הכנסת.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת הצעת ועדת הכספים בדבר חלוקת הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו=2004), התשס"ג-2003.

אריה האן: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: א.

מוחמד ברכה: העלייה באבטלה והמצב הכלכלי הקשה המוביל אזרחים לשלוח יד בנפשם; ב.

מוחמד ברכה: הודעת שר הפנים על כוונתו לחוקק חוק שיאסור טיפול בבקשות לאיחוד משפחות אלא במקרים חריגים שלגביהם תהיה תחולה רטרואקטיבית

מוחמד ברכה: ראשון הדוברים בדיון על הצעות האי-אמון – חבר הכנסת איתן כבל, בשם סיעת העבודה.

מוחמד ברכה: לכל סיעה יש שלוש דקות כדי לנמק את עמדתה.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

מוחמד ברכה: אחריו – חבר הכנסת חמי דורון.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה בפתיחת דברי לברך את ראש הממשלה על ההחלטה הדרמטית והאמיצה שנתקבלה אתמול.

איתן כבל: יש מי שאומרים שזוהי טקטיקה, יש מי שאומרים שזוהי אסטרטגיה, יש מי שאומרים, אדוני ראש הממשלה, שאינך מתכוון כלל וכלל לבצע את ההחלטה.

איתן כבל: למרות זאת, אני אומר לך: תבורך, כי ההחלטה של אתמול היא במידה רבה החלטה היסטורית, גם אם מי שקיבל אותה הוא ראש ממשלה שאיננו ממפלגת העבודה.

איתן כבל: אני מוכרח לומר לך, אדוני ראש הממשלה, שאם אומרים: רק אריק יכול, ואם תעשה זאת – אני לוחץ את ידך ואומר לך בשם חברי תודה, כי זה הנושא המרכזי.

איתן כבל: זה נושא שמתחבר בסופו של עניין גם לדיון הזה, הדיון בכלכלת ישראל.

איתן כבל: גם אחרי הרצאתו המאלפת של השר שטרית, השר במשרד האוצר, ברור עוד יותר שהסיכוי המרכזי להבראת משק ישראל יכול להתקיים אך ורק דרך פתרון מדיני.

איתן כבל: אדוני ראש הממשלה, דרך אגב, ראיתי שאתמול נמנע השר נתניהו בהצבעה, כיוון שהוא אמר שהוא רוצה את הערבויות.

איתן כבל: ואני שואל אם זה נתניהו שאמר כאשר היה ראש הממשלה: אני לא רוצה ערבויות, אני אוביל את מדינת ישראל לעצמאות כלכלית בלי ערבויות.

איתן כבל: נזכרתי בזה אתמול.

איתן כבל: ואני רוצה לפנות לשר שטרית שנאם כאן, וחבל שהוא יצא.

אליעזר כהן: הוא פה, הוא פה, הוא שומע.

איתן כבל: אדוני השר שטרית, אני רוצה לומר לך שהקשבתי להרצאה המאלפת שלך, אבל כמאמר הכוזרי, אם אתה זוכר, כשנגלה לו אלוהים בחלום הוא אמר לו: כוונותיך רצויות, אך מעשיך אינם רצויים.

מאיר שטרית: הוא התגייר בסוף.

איתן כבל: זה שהתגייר – זה בסדר, אבל אני אומר את זה, כי בסופו של עניין, אם שר האוצר באמת מתכוון לכך ובא ואומר שמשק ישראל – אדוני היושב-ראש, השר שטרית, אני פונה אליך.

איתן כבל: אם הסיטואציה הכלכלית קשה – והיא קשה - ונדרשות החלטות קשות ואמיצות, איך אתה וחבריך נתתם יד, למשל, להוצאת הפרק שדן בנושא שכר סגני ראשי רשויות - - -

מאיר שטרית: - - -

איתן כבל: כך היה בוועדת הכספים.

מאיר שטרית: ועדת הכספים - - -

איתן כבל: סלח לי, אני רוצה להגיד לך, שחבריך בוועדת הכספים התנהגו כמו רובוטריקים.

איתן כבל: הם בכלל לא ידעו שהם שם.

איתן כבל: הם בכלל לא ידעו שהם שם, אדוני השר.

איתן כבל: אתה חבר שלי - - -

דניאל בנלולו: חבר הכנסת איתן כבל, אל תגיד דבר כזה.

דניאל בנלולו: 21 שעות ישבו בוועדה.

דניאל בנלולו: אנחנו לא רובוטים - - -

איתן כבל: אני אומר ואני חוזר ואומר - ובסופו של עניין ההישגים שהיו, אלה הישגים.

דניאל בנלולו: - - -

מוחמד ברכה: חבר הכנסת בנלולו.

איתן כבל: אדוני השר, אני חוזר ואומר, היתה הצגה נפלאה.

איתן כבל: הרגשתי שאני יושב עם הילדים שלי מול הסדרה "רובוטריקים" בערוץ=6.

איתן כבל: זה היה מופלא.

דניאל בנלולו: - - -

איתן כבל: זה היה מופלא.

איתן כבל: אפילו כשהיתה פעם אחת תקלה, ונדמה היה לרגע שאולי-אולי האופוזיציה והקואליציה יכולות להצביע ביחד על נושא משותף, תוקנה התקלה ב"רובוטריקים" רגע אחרי שיושב-ראש הקואליציה קרא להם החוצה, ונכנסו פנימה והצביעו שוב כמאמר הקואליציה.

מאיר שטרית: - - -

איתן כבל: עזוב, זו האמת.

איתן כבל: אומרים: המביא דברים בשם אומרם מביא גאולה לעולם.

איתן כבל: במקרה הזה הייתי שם, כך שאפילו לגאול את העולם אני לא יכול.

דניאל בנלולו: - - -

איתן כבל: ולכן, אני אומר לך, אדוני השר במשרד האוצר, התוכנית היא תוכנית קשה, אבל בפעולות שלכם, במעשים שלכם בהוצאת פרקים כאלה ואחרים, שיש בהם אינטרס וראייה פוליטית, אתם שהובלתם ואמרתם יותר מכל אחד אחר:

איתן כבל: אנחנו לא מתייחסים למצב כפי שצריך להתייחס באמת, וחבל מאוד.

איתן כבל: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה, חבר הכנסת כבל.

דניאל בנלולו: כל הכבוד לאופוזיציה - - -

מוחמד ברכה: השר שטרית ביקש להגיב על דבריו של חבר הכנסת כבל.

מוחמד ברכה: שנייה, חבר הכנסת דורון.

מוחמד ברכה: בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני מודה לחבר הכנסת איתן כבל על העלאת הנושא, כי הוא נותן לי הזדמנות טובה ונאותה להגיב על העניין.

איתן כבל: - - -

מאיר שטרית: כן.

מאיר שטרית: אנחנו לא הורדנו שום דבר מהתוכנית הכלכלית.

מאיר שטרית: לצערי הרב, חלקים מהתוכנית הכלכלית נפלו כתוצאה מדרישה של חלק מחברי הכנסת.

מאיר שטרית: אבל אני מבקש להתייחס ספציפית, כי הייתי מעורב בעניין של סגני ראשי רשויות.

מאיר שטרית: חבר הכנסת כבל, אתה היית בוועדה כשאני הופעתי?

מאיר שטרית: לא, לא היית.

מאיר שטרית: אני הופעתי בוועדה בעצמי.

מאיר שטרית: התוכנית הכלכלית אמרה שצריך לקצץ בערך 145 סגני ראשי רשויות.

מאיר שטרית: הממשלות ניסו כבר פעמיים בעבר לקצץ במספר סגני ראשי רשויות, הגישו חוקים באותו נוסח.

מאיר שטרית: החוקים האלה נפלו ונשארו כאבן שאין לה הופכין, כיוון שסגני ראשי רשויות – אתה מכיר אותם כמוני – יש להם מהלכים בקרב כל מפלגות הכנסת, והם עשו לובי פוליטי מאוד חזק והצליחו להכשיל את החוקים הללו.

מאיר שטרית: הפעם, כדי למנוע את הכשלת החוקים, ישבתי עם פורום סגני ראשי הרשויות.

מאיר שטרית: כל המפלגות – כולל חבריך וחברי ש"ס וחברי הליכוד וכל הסגנים שיש בארץ - - -

קריאה: יהדות התורה – לא.

מאיר שטרית: נכון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גם לא עם אחד.

מאיר שטרית: גם לא עם אחד.

מאיר שטרית: לכל המפלגות יש פורום מאורגן היטב, עם מנכ"ל - - -

יעקב מרגי: עם עוזי כהן.

יעקב מרגי: למה לא הזכרת אותו?

מאיר שטרית: עם עוזי כהן.

מאיר שטרית: הוא יושב-ראש, תיכף אגיע אליו - - -

יעקב מרגי: - - -

מאיר שטרית: אני רוצה להבין, אתה נגד הסגנים של ש"ס?

יעקב מרגי: אנחנו נגד השיטה.

מאיר שטרית: רק נשמע, נשמע אם אתה נגד הסגנים של ש"ס.

מאיר שטרית: בוא נשמע.

מאיר שטרית: לפחות תהיה גבר, תגיד שאתה נגד.

יעקב מרגי: - - -

איתן כבל: זה בכלל לא קשור.

מאיר שטרית: אתה נגד הסגנים של ש"ס?

יעקב מרגי: אני נגד השיטה.

מאיר שטרית: אני מציע שתגיש הסתייגות.

מאיר שטרית: אני אתמוך בה.

מאיר שטרית: הממשלה תתמוך בהסתייגות שלך.

מאיר שטרית: תגיש אותה.

יעקב מרגי: - - -

מאיר שטרית: אני מודיע לך, הממשלה תתמוך בהסתייגות.

מאיר שטרית: נראה אותך גיבור, תעשה.

מאיר שטרית: לכן, חבר הכנסת כבל, ישבתי עם פורום סגני הרשויות והגעתי אתם להסכמה, שבמקום לקצץ 145 סגנים, יקוצצו 85 סגנים.

מאיר שטרית: יהיו פחות 40-45 סגנים, אבל תמורת זה הם התחייבו בכתב לתמוך בקיצוץ, וזה לפני איחוד הרשויות.

מאיר שטרית: עם איחוד הרשויות יגיע הקיצוץ כמעט למספר המתוכנן בתוכנית הכלכלית.

מאיר שטרית: כשמאחדים רשויות - חלק מאותם סגנים שלא מקוצצים עכשיו יקוצצו בעתיד.

מאיר שטרית: לצערי הרב, מה שקרה בוועדת הכספים - - -

אילנה כהן: - - -

מאיר שטרית: אני באתי לוועדה, הצגתי את הפשרה שהגעתי אליה עם סגני ראשי הרשויות, וכנראה היו חברי כנסת יותר חכמים – אתה יודע, ותיקים נורא.

מאיר שטרית: חבר הכנסת יצחק הרצוג, שמפלגתו הצביעה בעבר נגד הקיצוץ של הסגנים, כמו מפלגתי, אומר עכשיו: לא, אתם עושים פה דיל.

מאיר שטרית: הזהרתי שאי-העברת הפשרה תגרום בסופו של דבר, גם בלי התערבותנו, שכל העסק ייפול.

מאיר שטרית: לצערי, שר הפנים הגיע לוועדה וביקש לא להסכים לפשרה – אגב, אף שיש לי פרוטוקול של ישיבה אתו ועם הפורום של ראשי הסגנים, שבו הוא מודיע להם שהוא יתמוך בפשרה שהגענו אליה.

מאיר שטרית: הוא לא דיבר אתי, לא תיאם אתי, נתן את עמדתו, ואשר יגורתי בא: נפל כל הפרק של קיצוץ מספר הסגנים.

מאיר שטרית: אז אני שואל אותך, זו חוכמה או טיפשות?

מאיר שטרית: אני חושב שחכם היה יותר להגיע בהסכמה לקיצוץ של 85 סגנים.

מאיר שטרית: אגב, אני אומר לך כראש עיר ותיק לשעבר, זה לא לגמרי נכון ללכת ב"עליהום" ולקצץ את כל הסגנים – בעירייה שבה עד 20,000 תושבים לא יהיה שום סגן.

מאיר שטרית: אני אומר לך שזה לא הגון.

איתן כבל: נכון.

מאיר שטרית: אני חושב שצריך סגן אחד בעירייה שבה עד 20,000 תושבים, כי ראש העיר יוצא, וצריך ממלא-מקום, ואם אתה לא ממנה סגן, אתה ממנה חמישה עוזרים אחרים בשכר יותר גבוה.

מאיר שטרית: אז שלא יהיו חכמולוגים אנשים שאין להם מושג ירוק בעיריות.

אילנה כהן: - - -

מאיר שטרית: באים ללמד אותנו איך לנהל עיריות.

מאיר שטרית: עם כל הכבוד לך, כמה עיריות אתה ניהלת בחיים?

מאיר שטרית: לכן, אני מציע לכם, קצת צניעות – קצת צניעות.

מאיר שטרית: אם אתם לא מבינים, לפחות קצת צניעות.

מאיר שטרית: ובעניין הזה, עם כל הכבוד לך - - -

יעקב מרגי: השיטה.

מאיר שטרית: השיטה לא נקבעה מתחת לשולחן אלא מעל השולחן.

מאיר שטרית: אני באתי לוועדה בעצמי - לא התחבאתי מאחורי אף אחד, לא באמצעות שליח – ואמרתי: אני עומד מאחורי הפשרה, והיא נכונה, ומי שהפיל אותה עשה טעות כלכלית ומעשית איומה.

יעקב מרגי: - - -

אלי אפללו: זה לא נכון - - -

מאיר שטרית: חבר הכנסת כבל, אנחנו נחזור לכנסת.

מאיר שטרית: אני אומר לך גם עכשיו, נחזור לכנסת עם החלק הזה של קיצוץ הסגנים על-פי הפשרה המוסכמת ונעביר את הפשרה הזאת בכנסת בהסכמת כולם.

מאיר שטרית: זה יהיה סוף המעשה, ולא שום פתרון אחר, שאתם רואים שהוא הוביל למה?

מאיר שטרית: הוא הוביל לביטול כל העניין לגמרי.

מאיר שטרית: וההתנפלות בתקשורת, כאילו מצאו איזה אוצר.

מאיר שטרית: אני לא מתחמק מההחלטות שלי, אני עומד מאחוריהן, וגם עכשיו אני עומד מאחורי ההחלטה שלי, שנכון להשאיר סגן אחד בעירייה של 5,000 עד 20,000 תושבים.

מאיר שטרית: מה יש?

מאיר שטרית: זה נכון.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת חמי דורון יביא את דבר סיעת שינוי בנושא של האי-אמון.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, המצב הכלכלי שאנחנו שרויים בו הוא לא תולדה של ארבעת החודשים האחרונים, כפי שמנסים לצייר אלה שהגישו את הצעות האי-אמון.

חמי דורון: משבר כלכלי, מטבע בריאתו, הוא משבר שהולך ומתפתח במשך תקופת זמן ארוכה, תקופת זמן שבה גם חברי העבודה היו חלק מהממשלה, ובטח ובטח יהדות התורה וש"ס, שעד לפני ארבעה חודשים היו חלק בלתי נפרד מהממשלה שהביאה למצב שאנחנו נמצאים בו היום.

חמי דורון: כך גם תהיה פריחה כלכלית.

חמי דורון: גם פריחה כלכלית לא יראו מחר בבוקר בעקבות תוכנית כזאת או אחרת, אלא במשך תקופת זמן שתתפתח ותבשיל עד כדי כך שהפריחה תצא לאוויר העולם.

חמי דורון: אנשי ש"ס היו מופקדים בממשלה הקודמת על תחומי העבודה והרווחה.

חמי דורון: הבאתם עבודה?

חמי דורון: הבאתם רווחה?

חמי דורון: מה הבאתם בתקופה שהייתם?

חמי דורון: כלום, שום דבר.

יעקב מרגי: ואתם חיסלתם את מעמד הביניים.

יעקב מרגי: פגעתם במעמד הביניים.

יעקב ליצמן: אתם הבאתם גויים לארץ.

חמי דורון: יצרתם דור של פרזיטים.

חמי דורון: יצרתם דור של אוכלי קצבאות.

חמי דורון: יצרתם דור של אנשים שמסרבים לעבוד.

חמי דורון: יצרתם דור של אנשים שרוצים לשבת בבית או בישיבות, לקבל קצבאות ולא לעבוד.

חמי דורון: אתם אולי שכחתם שהמדינה הזאת נבנתה על-ידי יהודים שעבדו בבניין.

מוחמד ברכה: וכמה ערבים, במקרה.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, בוא לא ניכנס עכשיו לוויכוח בעניין הזה ברמה העקרונית.

חמי דורון: אני מקבל את התיקון שלך, אין לי שום בעיה עם זה.

מוחמד ברכה: אתה רוצה להתנגח עם ש"ס, בסדר.

מוחמד ברכה: הבמה שלך.

חמי דורון: אני לא רוצה להתנגח עם אף אחד, אני רוצה להעמיד דברים על דיוקם.

חמי דורון: להיפך, בסך הכול אני רוצה להעמיד את הדברים על דיוקם, את העובדות.

חמי דורון: אני בסך הכול בן 46, ומגיל 13 עבדתי בבניין, לא ראיתי בזה פחיתות כבוד.

חמי דורון: עבדתי בבניין ועבדתי בכבישים.

חמי דורון: אני לא כל כך רחוק, אני לא דור אחר.

חמי דורון: ומה אנחנו רואים היום?

חמי דורון: עומדים אנשים בלשכת התעסוקה, מסובבים את המפתחות של האוטו על קצה האצבע, וכשמציעים להם עבודה הם אומרים: כמה?

חמי דורון: בשביל זה אני לא קם בבוקר.

חמי דורון: למה?

חמי דורון: כי יש קצבה של הבטחת הכנסה, ועושים חוץ מזה כמה שקלים בצד בעבודות שחורות, ובא לציון גואל.

חמי דורון: לא צריך לעבוד.

חמי דורון: זה דור שאתם יצרתם, וייקח כנראה שנות דור לחנך מחדש לעבוד.

חמי דורון: מעבר לכך, חבר הכנסת אלי ישי עמד כאן על הדוכן ויילל והזיל דמעות תנין על קיצוץ קצבאות הילדים.

חמי דורון: רבותי, אתם הפכתם את האשה למקור הכנסה, למפעל.

חמי דורון: ככל שיהיו יותר ילדים, ההכנסה גדלה, לא צריך לעבוד.

חמי דורון: איפה נשמע דבר כזה?

חמי דורון: הפכתם את האשה למפעל, וזה הדבר הנורא.

יעקב מרגי: תביא עוד עובדים זרים במקום.

חמי דורון: אני הקשבתי בתשומת לב לטיעונים הדמגוגיים, בעיקר של אנשי ש"ס, ואני רוצה לומר, שבפוליטיקה כנראה מותר הכול.

חמי דורון: אני מודה שאני טרי בפוליטיקה; נראה שבפוליטיקה מותר הכול.

חמי דורון: מי שהיה שותף מלא ליצירת המצב הזה עומד כאן היום ומלין, כאילו הוא נחת אתמול מהירח, הוא הגיע בכלל ממקום חדש, הוא לא היה פה קודם, הוא לא היה שותף.

חמי דורון: הייתם שותפים מלאים.

חמי דורון: אני רוצה להגיב על הצעת האי-אמון של חבר הכנסת עסאם מח'ול.

חמי דורון: אכן, החוק ששר הפנים רוצה להביא הוא חוק נכון, ואני לא מדבר רק על הנושא הביטחוני, שהוא דבר חשוב בפני עצמו.

חמי דורון: אני יודע שבאסלאם בדרך כלל האשה הולכת אחרי הגבר.

חמי דורון: פה קורה דבר מוזר מאוד, הגבר הולך אחרי האשה.

חמי דורון: אני חושב שזה לא סתם, זאת תופעה מעניינת מאוד.

חמי דורון: אדוני חבר הכנסת מח'ול, אני מציע: טול קורה מבין עיניך בעניין הזה.

עסאם מח'ול: אני מדבר על החוק הישראלי.

חמי דורון: אני מבקש מחברי הבית לדחות את הצעות האי-אמון כפי שהן הוגשו על-ידי הסיעות.

חמי דורון: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה רבה לחבר הכנסת דורון.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה.

מוחמד ברכה: אחריו - חבר הכנסת אליעזר כהן.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בימים אלו אנו אמורים להצביע על הצעת חוק תוכנית להבראת כלכלת ישראל.

יעקב מרגי: חברי חברי הכנסת, בואו נתעלה מעל כל משמעת קואליציונית ונאמר לעצמנו: האם הדברים שמכרו לנו כאן שרי האוצר במשרד האוצר על המצב הקשה של המשק הישראלי, כגון אנו על סף תהום, הנה האונייה נתקלת בקיר - כפי ששמענו את השר שטרית.

יעקב מרגי: אנחנו רואים איך הצעת החוק, יחד עם שרי האוצר שלה, התערטלו בוועדות מכל מיני סעיפים, והגיעו לכאן עם הצעה מפוצלת ומעורטלת.

יעקב מרגי: הסעיפים הכואבים ביותר שהיו בתוכנית נשארו איתנים, יציבים.

יעקב מרגי: לעומת זאת, אנחנו שומעים שכל מי שלחץ ואיים בוועדות קיבל את מבוקשו.

יעקב מרגי: כולנו זוכרים את עוזי כהן מביתן 28.

יעקב מרגי: תשאלו אותו איך הוא השיג 100 מיליון לטובת הסגנים.

מיכאל גורלובסקי: טעית.

מיכאל גורלובסקי: עוזי כהן היה נגד ביתן 28.

עמרי שרון: - - -

יעקב ליצמן: אולי תסביר לי מי זה עוזי כהן?

יעקב ליצמן: הוא מיהדות התורה?

יעקב מרגי: אני שמח שלחברי הליכוד יש הזדמנות לענות לי, כי בוועדות לא נותנים להם לדבר.

יעקב מרגי: עוזי כהן הוא חבר מרכז ליכוד מביתן 28, רעננה, סגן ראש עיר.

יעקב מרגי: תשאלו את עמיר פרץ מה הוא קיבל בתמורה לקיצוצים בשכר העובדים במגזר הציבורי, בפגיעה בקרנות ההשתלמות.

יעקב מרגי: רבותי, קרנות הפנסיה, עם העטינים הדשנים - אני לא מאמין לא להסתדרות ולא לאוצר ברפורמה בקרנות הפנסיה.

יעקב מרגי: שניהם רוצים לעשוק את הפנסיונרים.

יעקב מרגי: האם מישהו בדק את שתיקת הכבשים של שינוי?

יעקב מרגי: היכן כל ההבטחות למעמד הביניים של שינוי?

יעקב מרגי: מסתבר ששינוי זאת המרמה הגדולה של הכנסת הזאת.

יעקב מרגי: תוך ארבעה חודשים בגדו בכל עקרונותיהם, פרט לנושא אחד: לתקוף את הדתיים, לתקוף את ש"ס, גם על מה שלא עשו.

יעקב מרגי: אבל בואו נראה במה בגדה שינוי בתקופה כה קצרה.

יעקב מרגי: בסטודנטים בגדתם - ביטלתם את המלצות ועדת-וינוגרד; בחיילים בגדתם - הגדלתם את מכסת ימי המילואים; במעמד הבינוני - כולנו זוכרים את תשדירי השירות של שינוי.

יעקב מרגי: הם באו לייצג את מעמד הביניים של המדינה, והנה תוך ארבעה חודשים קברו אותו תרתי משמע.

יעקב מרגי: שינוי היא המרמה הגדולה של הכנסת הזאת.

יעקב מרגי: ההבטחות למעמד הביניים הביאו לה כחמישה מנדטים.

יעקב מרגי: האשמתם את ש"ס ואת החרדים שהם עושקים את מעמד הביניים.

יעקב מרגי: זאת דמגוגיה זולה, שמזכירה לנו תקופה נאלחת.

יעקב מרגי: והנה שינוי תובעת ממשרד האוצר לעמוד מאחורי תוכניתו הכלכלית, שכל כולה הורדת מעמד הביניים אל מתחת לקו העוני.

יעקב מרגי: לשינוי הפריע שאין כבר עניים, כי העניים כבר ירדו אל מתחת לקו העוני, ועכשיו הורידו את מעמד הביניים לקו העוני.

יעקב מרגי: מה לעשות?

יעקב מרגי: שינוי האליטיסיטית, היהירה, העשירה והמנותקת מהציבור, שאין לה כבר קו עוני - זה מטריד אותה.

יעקב מרגי: היא צריכה להוריד אוכלוסייה חדשה, והנה ראינו מאיזה מגזר באו ההתאבדויות האחרונות.

יעקב מרגי: שינוי - בגדתם בכולם, וכדאי מאוד שאתם והמפד"ל תפירו את שתיקת הכבשים ותגלו באמת את מזימתכם הגדולה למהפכה החילונית ולמהפכה העדתית, שאף אחד לא אוהב להשתמש בה.

יעקב מרגי: את המפד"ל ואת שינוי אני כן מאשים בבגידה בבוחריהן, במהפכה חילונית ובמהפכה עדתית.

יעקב מרגי: למנהיגי המפד"ל ויש"ע, אנחנו עדים בימים האחרונים למפת הדרכים.

יעקב מרגי: כולנו זוכרים את סדרת ההפגנות מול ביתו של מרן הראשון לציון.

יעקב מרגי: הייתי רוצה לראות את מנהיגי הימין כולם מפגינים היום מול בתי יצחק לוי, אפי איתם, האיחוד הלאומי וראש הממשלה.

יעקב מרגי: תודה.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אליעזר כהן.

מוחמד ברכה: אחריו – חבר הכנסת רן כהן.

אליעזר כהן: רבותי חברי הכנסת, בשבועות האחרונים אנחנו מגלים לעתים קרובות יותר ויותר שיש כמעט בכל שבוע הבעת אי-אמון.

אליעזר כהן: התוצאות של הבחירות האחרונות - - -

יעקב ליצמן: אתה טועה, כל יום.

אליעזר כהן: כמעט כל יום?

אליעזר כהן: אני לא רוצה להגזים, אני אומר פעם בשבוע.

אליעזר כהן: אי-אמון בפרלמנט נורמלי צריך לקרות פעם בשנה, פעם בחצי שנה, לא בכל שבוע.

מיכאל מלכיאור: אם היתה ממשלה נורמלית, אז - - -

אליעזר כהן: לא נשאר לאופוזיציה שחטפה את ה"זץ" שלה בבחירות האחרונות וקטנה לממדים כאלה אלא הכלי המעורר רחמים הזה של האי-אמון.

אליעזר כהן: מה זה אי-אמון?

אליעזר כהן: מה זה כל שני וחמישי אי-אמון?

אליעזר כהן: איך עושים את זה, ובשביל מה?

אליעזר כהן: מי מגיש את אי-האמון ועל מה?

אליעזר כהן: המצב הכלכלי הקשה – כולנו יודעים.

אליעזר כהן: המצב הביטחוני הקשה – כולנו יודעים.

אליעזר כהן: מי גרם לו?

אליעזר כהן: מי הביא אותנו למצב הכלכלי והביטחוני הקשה?

אליעזר כהן: הממשלה הנוכחית?

אליעזר כהן: אני לא רוצה ללכת אחורה.

יעקב ליצמן: הממשלה הקודמת של שרון, מה זה משנה.

אליעזר כהן: ידידי חבר הכנסת ליצמן, בהיסטוריה של מדינת ישראל היו שני משברים לאומיים גדולים.

אליעזר כהן: האחד היה מלחמת יום כיפור ב=1973, והשני היה הסכם אוסלו ב=1993.

אליעזר כהן: מאז הסכם אוסלו המדינה הזאת תקועה בבוץ.

אליעזר כהן: בתחום הביטחון - כי נתנו את הנשק החם לפלסטינים - ובכלכלה, והמדינה הזאת הלכה ונסוגה.

אליעזר כהן: עכשיו מביאים לנו איזה מין חידוש של אוסלו במפת הדרכים.

אליעזר כהן: אנחנו הצבענו אתמול נגד מפת הדרכים, מפני שהיא מין מעטה של הסכם אוסלו חדש.

מיכאל מלכיאור: עכשיו זה מחייב אתכם.

אליעזר כהן: אנחנו מקווים ונשארים בממשלה כדי לעשות הכול בשביל להתנגד לכך שזה יקרה, מפני שהמצב הכלכלי הקשה והמתאבדים והאי-אמון שמעלים, קרו רק בגלל הממשלות הקודמות ומחדליהן מאז הסכם אוסלו.

אליעזר כהן: הממשלה הזאת עסוקה בלתקן את זה.

אליעזר כהן: אנחנו נצביע בעד הצעת התקציב שמועלית היום ומחר.

אליעזר כהן: אנחנו נצביע בעדה, כי בלעדיה תהיה קריסה כלכלית, וכולם יודעים את זה, לרבות אלה שמבקרים את התוכנית הכלכלית.

אליעזר כהן: היא לא הכי טובה בעולם, אבל היא כמעט היחידה שיש, ואנחנו יכולים להוציא לפועל.

יעקב ליצמן: - - -

אליעזר כהן: אנחנו נצביע נגד האי-אמון הזה, כמו שנצביע נגד האי-אמון שיבוא בשבוע הבא כנראה.

אליעזר כהן: תודה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת רן כהן.

מוחמד ברכה: אחריו – חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

מוחמד ברכה: ואם היא לא תהיה - חבר הכנסת יעקב ליצמן.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, ממשלה ריקה שאיננה, חברות וחברי הכנסת - - -

יעקב ליצמן: יש שר, השר שטרית.

רן כהן: נכון, סליחה.

רן כהן: השר שטרית נמצא פה, אני מצטער.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני חייב לומר שאני בדילמה, משום שלעלות לדבר בזכות האי-אמון, כאשר מצד אחד אני חושב שאתמול היה יום היסטורי, יום חשוב - לפני כל ה"אבלים" והגמגומים, צריך לומר את האמת, שממשלת ישראל קיבלה אתמול החלטה בעלת חשיבות עצומה.

רן כהן: במידה רבה מאוד אני גם שמח על העובדה שמי שקיבלה את ההחלטה הזאת היא ממשלת שרון, משום שההחלטה אתמול על שתי מדינות, מדינת ישראל על כ=80% מהשטח של ארץ-ישראל, ומדינה פלסטינית על כ=20%, זה מה שיהיה בסוף.

רן כהן: זו החלטה היסטורית, שאומרת שדרכו של רבין ודרכו של השמאל ניצחה, וחזון העיוועים של ארץ-ישראל השלמה קרס קריסה מוחלטת, בחותמת של אריק שרון.

רן כהן: אני חושב שחייבים לברך על זה לפני כל הספקות.

רן כהן: אני מאוד מקווה שהדבר הזה יוגשם, אני מאוד מקווה שההחלטה היא החלטת אמת, ואני מאוד מקווה שאין כאן "עבודה בעיניים" על הציבור הישראלי ועל האמריקנים ועל התהליך, משום שבסיכומו של דבר אם תהיה פה "עבודה בעיניים", מי שישלם את כל המחיר יהיה העם בישראל, יהיו העמים השכנים.

רן כהן: לכן אני חייב לומר, לפני כל הספקות, שההחלטה הזאת בעיני היא החלטה מאוד מאוד חשובה.

רן כהן: שתי מדינות, היפרדות מהשטחים - זאת תהיה גאולה גם לכלכלה ולחברה.

רן כהן: נדמה לי שגם אנשים שהשתתפו, כפי שחברי חבר הכנסת ליצמן כאן אמר קודם, בממשלה הקודמת, היום כבר יודעים שהאסון הענק שאתמול ראש הממשלה הודה בו, של קריסת כל המערכות – המערכת המדינית קרסה עד ההחלטה אתמול.

רן כהן: אם תוגשם ההחלטה מאתמול על הכרה במפת הדרכים, יש סיכוי לצאת לאופק מדיני.

רן כהן: הביטחון קרס עד ההחלטה של אתמול.

רן כהן: אם יש סיכוי שההחלטה של אתמול, מפת הדרכים, תוגשם, בו-זמנית ובמקביל, כן, ישראל והרשות הפלסטינית במקביל - הן מלחמה בטרור, הן פירוק הנשק, הן הפסקת ההסתה, הן ויתור על זכות השיבה, ואצלנו פירוק ההתנחלויות הבלתי-חוקיות, יציאה מן הערים הפלסטיניות, התחלת היציאה מן הכיבוש – אם זה ייעשה ביחד, יש סיכוי למרפא, גם ביטחוני.

רן כהן: אבל, גם כישלון טוטלי של הממשלה הזאת מבחינה כלכלית, אז האובדן כפי שנראה, אדוני היושב-ראש, הוא בין 31 מיליארד לכלכלה הישראלית ל=80 מיליארד, כי גם היה פוטנציאל כלכלי שהלך לאיבוד.

רן כהן: אבל תראו לאן אנחנו מגיעים, להתאבדויות נוראות.

רן כהן: אנשים מתאבדים.

רן כהן: ורבותי חברי הכנסת, בעיקר חברים משינוי, מי שמתאבדים הם משכבות הביניים, אלה אנשים שהעסקים שלהם הולכים לאיבוד.

רן כהן: אלה אנשים מפוטרים, אלה ילדים של אמהות שלא מצליחות לפרנס אותם.

רן כהן: והם מתקיימים בעיקרו של דבר מהמעמד הבינוני.

רן כהן: זה עוני שהולך וגדל, זו אבטלה שגדלה ל=281,000.

רן כהן: אין בתוכנית הכלכלית המרושעת הזאת - תאמינו לי, תוכנית כלכלית מרושעת.

רן כהן: אני מתנגד לחוק משפחות ברוכות ילדים, ונלחמתי נגדו כל הזמן.

רן כהן: אבל, רבותי, להוריד ב=70% את קצבאות הילדים ככה במכה, ועוד למי, לכיס של האוצר?

רן כהן: זאת אומרת, לא לחלק באופן שווה את 3.5 מיליארדי השקל שנגזלים מקצבאות הילדים כדי שיהיה לכל הילדים, ולא לתת בכל זאת באופן יותר פרוגרסיבי, אלא ככה במכה אחת?

רן כהן: סלחו לי, מאיזה בית-ספר זה נלקח?

רן כהן: מאיזה בית-ספר אנטי-אנושי ומרושע?

רן כהן: לפגוע בקשישים, בגמלאים, בקצבאים, בנכים, שעכשיו הם שוב שובתים פה מול משרדי הממשלה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, רק משפט אחד לסיום, באמת ברשותך.

רן כהן: אילו כל זה לא היה מלווה בזה ש=3.5 מיליארדים הולכים להינתן כמתנה ל=5% הכי עשירים במדינה - זה 2.5 מיליארדים של הרפורמה ועוד מיליארד של ההטבות ממס, בביטוח לאומי, מס בריאות.

רן כהן: כולם הולכים למקבלי 35,000 שקל ומעלה, כמעט כולם.

רן כהן: בשביל לא לטעות, רק קטע קטן מזה זה לאחרים.

רן כהן: כלומר, זה נעשה לא כאשר לא נותנים כסף ואין כסף.

רן כהן: זה כשנותנים כסף אבל לא לשם יצירת מקומות עבודה חדשים או לבניית תשתיות, אלא לכיסם הפרטי של הכי עשירים, כאשר גוזלים מהכי עניים.

רן כהן: זאת הרשעות, ולכן אנחנו בעד האי-אמון הזה.

מוחמד ברכה: תודה רבה לחבר הכנסת רן כהן.

מוחמד ברכה: רשות הדיבור לחברת הכנסת גילה פינקלשטיין, אחריה – לחבר הכנסת יעקב ליצמן, ואחריו – לחבר הכנסת אחמד טיבי.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הרקע להצעות האי-אמון שהוגשו היום הוא בעיקרו חברתי-כלכלי, אבל אני מבקשת להתייחס במלה אחת לנושא המדיני, העומד אף הוא במרכז סדר-יומנו.

גילה פינקלשטיין: תוכנית מפת הדרכים, שעליה הוסכם אתמול בממשלה, אינה מקובלת עלינו, ושרי המפד"ל הצביעו נגדה.

גילה פינקלשטיין: יש אומרים שהיא גרועה מהסכם אוסלו הזכור לרע - -

ג'מאל זחאלקה: מתי שרי המפד"ל הצביעו בעד משהו?

גילה פינקלשטיין: - - שהמיט עלינו אסון והחמיר לאין ערוך את המצב באזור.

גילה פינקלשטיין: כך או כך, המתווה הזה מעלה חשש כבד, כי אנחנו מעניקים כאן יותר מדי לרשות הפלסטינית בטרם עת, בלי שהם מוכיחים פעילות נחושה ומוחלטת נגד הטרור.

גילה פינקלשטיין: אני מקווה שלכל הפחות, להסתייגויות של ישראל אכן יהיה משקל של ממש והן לא יישארו בגדר מס שפתיים.

גילה פינקלשטיין: אנחנו עומדים בפני הכרעה קשה על תוכנית כלכלית מקיפה שהביא בפנינו משרד האוצר, שהיא כהגדרתה תוכנית להבראת כלכלת ישראל.

גילה פינקלשטיין: אני ערה ואף שותפה לעתים לביקורת נוקבת - שחלקה מוצדקת - המוטחת בנו שעה שאנחנו מרימים יד על קצבאות וצרכים של נזקקים, שכבות חלשות, קשישים, ילדים, נשים ומוגבלים.

גילה פינקלשטיין: החשש מפני הפגיעה בחינוך הילדים אכן כאב לי.

גילה פינקלשטיין: כמי שעמדה בראש הוועדה המשותפת לוועדות החינוך והכספים שדנה בשני סעיפים כבדי משקל הנוגעים לתחום הזה, אני יכולה לומר בסיפוק, שהצלחנו להוציא מהתוכנית הכלכלית את התוכנית לגבי ילדים בחינוך המיוחד המשולבים בחינוך הרגיל, ילדים חולים שמקבלים לאחר 21 יום מורים חינם, עזרה חינם.

גילה פינקלשטיין: את התוכניות האלה - לפגוע בילדים החולים ובילדים בחינוך המיוחד - הצלחנו להוציא מהתוכנית הכלכלית.

גילה פינקלשטיין: מעבר לכך, קשה להתכחש למצב הכלכלי הרעוע הפוקד אותנו זה זמן ממושך.

גילה פינקלשטיין: יש לעשות מעשה דרסטי, לחולל שינוי לכל רוחב המשק.

גילה פינקלשטיין: האבטלה הגואה, שלצערנו אינה נעצרת, היא כואבת מאוד.

גילה פינקלשטיין: המצב מתבטא במיתון, בהעדר השקעות, בירידה בתיירות, בצמצום מקומות העבודה, בריבוי מקרים של התאבדות.

גילה פינקלשטיין: קשה.

גילה פינקלשטיין: אכן מצב קשה וחייבים לצאת מהבוץ.

גילה פינקלשטיין: חשוב לכולנו שהמגזר היצרני יקבל תמריצים, שהיקף ההשקעות יגדל, שנוכל ליצור מקומות עבודה חדשים.

גילה פינקלשטיין: אני בהחלט תומכת בצעדים לצמצום נוכחות העובדים הזרים בארץ.

גילה פינקלשטיין: חלק בלתי נפרד מהמהלך הוא קיצוץ הדרגתי במסים, השקעה בתשתיות וצמצומים הכרחיים.

גילה פינקלשטיין: כראש השדולה למען הילד, אני שמחה שצעד מתוכנן של העברת תחנות טיפות-החלב לקופות-החולים נגנז לבסוף.

גילה פינקלשטיין: התוכנית כמכלול היא המוצא הפחות גרוע, גם אם לא האידיאלי, ועל כן הגשנו שורת הסתייגויות נחוצות, על נושאים אחרים הגענו כן להסכמות, אבל בכל זאת אנחנו מברכים על המהלך, ונקווה שיצליח.

גילה פינקלשטיין: תודה.

מוחמד ברכה: תודה, חברת הכנסת פינקלשטיין.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת יעקב ליצמן.

מוחמד ברכה: אחריו - חבר הכנסת אחמד טיבי.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הנושא שעל סדר-היום של הכנסת הוא נושא ההתאבדויות.

יעקב ליצמן: אני דווקא רוצה לקשור את זה לממשלה - אני חושב שגם הממשלה מתאבדת.

יעקב ליצמן: הממשלה, מפלגת השלטון, הליכוד, רוב בוחריה הם אנשי הספר, הפריפריה, אנשים מסורתיים, חלקם ממשפחות חלשות, דווקא הממשלה הזאת באה ופוגעת בהם פגיעה אנושה, רק הליכוד יכול.

יעקב ליצמן: הממשלה הביאה אתמול את מפת הדרכים.

יעקב ליצמן: היא הבינה שעם הציבור הערבי צריך להגיע להסדר ואישרה את מפת הדרכים.

יעקב ליצמן: אני לא רוצה להיכנס לעמדתנו לגבי מפת הדרכים.

אחמד טיבי: למה אין הסדר עם החרדים?

יעקב ליצמן: אני רוצה להגיד, שאתנו הולכים לתאונת דרכים.

יעקב ליצמן: עם הציבור החרדי חיפשו כל סעיף שיש בתקציב כדי לפגוע בו.

יעקב ליצמן: נניח שרוצים להעניש את חברי הכנסת, הייתי מוחל על הכבוד, אבל כאשר רוצים לפגוע בילדים, למה צריך להעניש את הילדים?

יעקב ליצמן: שמענו בוועדת הכספים, שהולכים להוריד עוד 150,000-200,000 ילדים אל מתחת לקו העוני, מעבר למה שהיה קודם.

יעקב ליצמן: והממשלה הסתומה הזאת לא מעניין אותה כלום.

יעקב ליצמן: אם מישהו חלילה וחלילה וחס הרהר בעצמו בוועדת הכספים, מייד הביאו את השוט, את יושב-ראש הקואליציה, ומייד החליפו אותו.

יעקב ליצמן: אני מקבל בברכה את יושב-ראש ועדת הכספים.

אברהם הירשזון: ספר להם איך צחקת באותו לילה.

יעקב ליצמן: בלילה?

יעקב ליצמן: כן, אבל זה קורה גם עכשיו.

רוני בריזון: כולנו צחקנו.

יעקב ליצמן: כולכם גם ישנתם.

רוני בריזון: גם כבודו ישן.

יעקב ליצמן: אני דווקא לא ישנתי.

יעקב ליצמן: רבותי, אני חושב, שממשלה שמביאה להתאבדויות, מרעיבה ילדים, פוגעת בציבור המשפחות החלשות, ממשלה כזאת פוגעת גם בבוחריה פגיעה אנושה, ואינה יכולה לקבל אמון.

יעקב ליצמן: אני רוצה לומר עוד מלה אחת.

יעקב ליצמן: אנחנו נמצאים כאן לפני ההצבעה על התוכנית הכלכלית.

יעקב ליצמן: אני רוצה להגיד לשינוי, שהיו ערים כל הלילה בוועדת הכספים רק על מנת לעשות וידוא הריגה בעניין קצבאות הילדים.

יעקב ליצמן: הם היו ערים כל הלילה על מנת להיות בטוחים שיפגעו בקצבאות הילדים.

יעקב ליצמן: ניסו להאריך לשבע שנים, אך הם עמדו על ארבע שנים, ואם לא, הם יצביעו נגד כל התוכנית הכלכלית.

יעקב ליצמן: כאילו זה העיקר, רק לפגוע בילדים.

רוני בריזון: חבר הכנסת ליצמן, אומנם מדובר בדמים אבל לא בדיני נפשות, לא בווידוא הריגה.

יעקב ליצמן: זה מה שעשיתם, הייתם ערים כל הלילה במסירות נפש רק על מנת להיות בטוחים שהולכים להצביע נגד קצבאות הילדים.

רוני בריזון: יש לנו מסירות נפש לאמונה שלנו.

מוחמד ברכה: תודה לחבר הכנסת ליצמן.

מוחמד ברכה: רשות הדיבור לחבר הכנסת אחמד טיבי, ואחריו - לחבר הכנסת דוד טל.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הסיבה שסיעת חד"ש-תע"ל הציעה אי-אמון היתה דבריו של שר הפנים בשבוע שעבר, שהממשלה חושבת לעגן בחוק את החלטתה להפסיק את איחוד המשפחות.

אחמד טיבי: כלומר, להעניש את הציבור הערבי במדינת ישראל דרך הנישואין, למנוע ממנו להתחתן - אני אצטרך אותך, חבר הכנסת הירשזון, כיושב-ראש ועדת הכספים, יש לי הערה בשבילך, אודה לך אם תישאר - - -

אברהם הירשזון: הערה בעי"ן או באל"ף?

אחמד טיבי: גם וגם.

אחמד טיבי: בהתחלה זה הארה ואחר כך הערה לך.

אחמד טיבי: יש רושם שהממשלה והשלטונות, אדוני היושב-ראש, מתייחסים אל כל נישואין של גבר ואשה ערבים בארץ, כאשר מדובר בנישואין משני עברי "הקו הירוק", או באשה מירדן, למשל, כאל פצצה מתקתקת, כאל איום.

אחמד טיבי: ניחא.

אחמד טיבי: נגיד שפעם או פעמיים היו מקרים של עבירה על החוק בנישואין האלה, או אף יותר מזה, שמישהו יש לו תעודת זהות כחולה היה שותף לפיגוע - זה דבר חמור.

אחמד טיבי: אבל בשביל הדבר החמור הזה יש חוק, יש בתי-משפט.

אחמד טיבי: אפשר להביא אותו לבית-משפט, אבל אי-אפשר שבגלל העבירה שעשה האיש הספציפי הזה, אחד, שניים, חמישה - אגב, אין חמישה - להעניש אלפי משפחות של אזרחים ערבים במדינת ישראל שלא יכולים לחיות חיים נורמליים.

אחמד טיבי: אתה יודע מה זה להיות עם תעודת זהות ארעית או בלי תעודת זהות, בלי סטטוס אזרחי?

אחמד טיבי: זה דבר נורא ואיום.

אחמד טיבי: היו כללים קשים ונוקשים בתקופת השר שרנסקי, הוא הביא לעולם את מה שקרוי ההליך המדורג, חמש שנים עד לקבלת אזרחות ישראלית.

אחמד טיבי: התנגדנו להליך המדורג, כי הוא קשה, עכשיו אנחנו מתגעגעים להליך המדורג.

אחמד טיבי: מה עשתה החלטת הממשלה הבלתי-אנושית: אנשים שנשארו להם חודשיים, שלושה חודשים עד שיעברו את סף חמש השנים, לא יוכלו בדיעבד לקבל אזרחות.

אחמד טיבי: אגב, לילדים יש תעודת זהות ישראלית, אבל לאשה או לגבר אין.

אחמד טיבי: אני חושב שזו התעמרות וענישה קולקטיבית, מתוך ניצול אווירה של חרדה, כעס; או שצריך חברה ישראלית מוכת פחד בשל המצב הביטחוני, כדי לבצע "עליהום" רבתי על האוכלוסייה הערבית ועל אלמנט חשוב בחיי היום-יום - נישואין וחיי משפחה.

אחמד טיבי: מכאן, חבר הכנסת דוד טל, אני רוצה לעבור לחוויה שאתה ואני חווינו היום בוועדת הכלכלה.

אחמד טיבי: כדאי שהציבור - אני מדבר עכשיו אל הציבור ואל חברי הבית - ידע מה חווינו.

אחמד טיבי: בשבוע שעבר, אדוני היושב-ראש, הביא חבר הכנסת יחיאל חזן מהליכוד, מהקואליציה, מסיעתך, חבר הכנסת הירשזון, הצעה הגיונית, לפטור בתי-חולים ובתי-אבות מאגרות רדיו וטלוויזיה על מכשירים במוסדות אלה.

אחמד טיבי: לכל הדעות זו הצעה הומנית.

אחמד טיבי: בדקנו, חבר הכנסת טל ואני, מה עלותה הכספית, והתברר שהיא 270,000 שקל.

אחמד טיבי: בא האוצר והתנגד.

אחמד טיבי: הקואליציה לחצה על חבר הכנסת חזן.

אחמד טיבי: חבר הכנסת חזן, נחוש אומנם בנושאי ארץ-ישראל, נכנע בשבוע שעבר בנושא האגרות.

אחמד טיבי: הוא התעשת היום ועמד על דעתו.

אחמד טיבי: הוא ראה שחבר הכנסת טל ואני הגשנו את הצעתו בשמנו.

אחמד טיבי: אמרנו שאנו מגישים את הצעתו כהסתייגות - חשוב שהציבור ידע - ואז הוא ביקש להצטרף להצעה.

אחמד טיבי: היה לנו היום רוב מסיבי בוועדת הכלכלה, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים.

אחמד טיבי: יושב-ראש הוועדה, שלום שמחון, ואנחנו.

אחמד טיבי: נדמה לי שחבר הכנסת שלום שמחון הוא ממפלגת העבודה, מהאופוזיציה.

אחמד טיבי: הוא אמר, אני מצביע אתכם.

אחמד טיבי: נכון, חבר הכנסת טל?

אחמד טיבי: היינו ארבעה נגד שניים.

אחמד טיבי: ואז הוא אמר: ההצבעה בעוד דקה, ואחר כך בעוד שתיים-שלוש דקות.

אחמד טיבי: הזמן עבר, וכנראה חבר הכנסת שלום שמחון - מאיזו מפלגה הוא, חבר הכנסת טל, מהעבודה - חיכה ליושב-ראש הקואליציה, לגדעון סער, לא לדליה איציק, שיבוא לתת לו הוראות.

אחמד טיבי: בא גדעון סער, לחש לו משהו באוזן, ופתאום היתה לו הארה - אני לא יודע אם הערה בעי"ן או באל"ף, אבל היה לחש - והוא הכריז על הצבעה אוטומטית.

אחמד טיבי: שלום שמחון, איש האופוזיציה שלא שייך לאלה שמקבלים הוראות מגדעון סער, הצביע כפי שביקש ממנו גדעון סער, ולכן הפסדנו בהפרש של קול.

אחמד טיבי: לא אנחנו הפסדנו.

אחמד טיבי: מי הפסיד, חבר הכנסת דוד טל, הקשישים, החולים.

אחמד טיבי: איך אתם יכולים להתעמר כך בציבור נזקק, רק בשל 270,000 שקל?

אחמד טיבי: בושה צריכה לכסות את פניהם של אלה שקיבלו את ההחלטה הזאת.

אחמד טיבי: חבר הכנסת הירשזון, הכנסנו רוויזיה בהחלטה, ובעוד כמה שעות נערוך הצבעה מחדש.

אחמד טיבי: הציבור בבית בוודאי יתקשר טלפונית לחברי ועדת הכלכלה ויגיד להם: תתביישו לכם, תצטרפו להצעה הזאת ותבטלו את הבושה הזאת בוועדת הכלכלה.

מוחמד ברכה: תודה רבה לחבר הכנסת טיבי.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת דוד טל, בבקשה.

מוחמד ברכה: אחריו - חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, יש היום איזו הצעת אי-אמון בממשלה הנוגעת לנושא המובטלים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לצערנו, פעם אחר פעם אנחנו שומעים בימים האחרונים שיש גידול באבטלה, ואנו מגיעים כבר ל=300,000 מובטלים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היום המספר עומד על 281,400, ואני מניח שהיד עוד נטויה ונחצה את קו ה=300,000.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אנחנו שואלים עד מתי, עד כמה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם צריך להזכיר למישהו במדינה שאדם חסר עבודה הוא אדם שפוף, אדם כבוי, אדם ללא כבוד בבית, אדם שמצטברות אצלו בעיות יומיומיות?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אגב, בין יתר ההצעות, יש גם הצעת אי-אמון בנושא ההתאבדויות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האבטלה היא אחד הגורמים הרציניים ביותר לכך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אזכיר אחר כך את מספר המתאבדים, אך לא אנקוב בשמותיהם מפני כבודם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הגיע הזמן שהחברה הישראלית תתנער ותזדעזע מהמספרים ההולכים וגדלים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צריך לזכור, רבותי, ואל תשכחו, אם יהיו אנשים מובטלים ורעבים באור-עקיבא, לא יהיה שקט בקיסריה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה לא מפני שחס וחלילה אני רוצה שאנשי אור-עקיבא יתקוממו כנגד אנשי קיסריה העשירים, אבל זה הטבע האנושי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האנשים האלה יילחמו את מלחמתם, הם יצטרכו לאסוף אוכל באיזה מקום, וכאשר לא יהיה להם - הם יפרצו ויעשו הכול כדי להתקיים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שאנשים מרגישים היום יותר מאי-פעם שאין להם למי לפנות, שכל השערים נסגרו בפניהם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לצערי, בשנתיים האחרונות הגיש האוצר כחמש הצעות תקציב, וכל פעם הם אומרים לנו: הפעם יבוא מזור לישראל, הפעם נתקן, הפעם נעשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רק פעם אחת תקריבו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כבר הקרבנו על מזבח הכלכלה הדפוקה הזאת כל כך הרבה מובטלים, כל כך הרבה עניים, כל כך הרבה ילדים שעלו על המוקד הזה של חוסר התחשבות וחוסר התייחסות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הגיעו אפילו לעקרות-הבית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זקוקים היום גם לכספי עקרות-הבית, ל=70 שקלים, לאחר שהסכום ירד מ=84 שקלים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם זה מה שיציל את המדינה, 70 שקלים של עקרת-הבית?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כל הזמן טוענים שהאוצר לא רוצה להעלות מסים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כאשר מדובר בעשירים, הם לא רוצים להעלות מסים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה נכון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אחרי שב=15 השנים האחרונות נתנו להם למעלה מ=120 מיליארד שקלים, לא רוצים להעלות להם את המסים, וכל פעם משתמשים בארגומנטים השחוקים שהם מניעים את הכלכלה, הם תורמים והם עושים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל בסופו של יום, הם לוקחים את הכסף ומושכים את הדיבידנדים לעצמם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם לא הגיע זמן לחשוב על שינוי הקונספציה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבל ששר האוצר לא נמצא כאן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מניח שאם שר האוצר בנימין נתניהו היה מנהל איזו חברה גדולה בארצות-הברית, והיועצים שלו היו מביאים לו פעם אחר פעם תוכנית שהיתה נכשלת, הוא לא היה צריך לחכות שנתיים או שלוש שנים כדי להחליף אותם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אחרי פעם אחת היו מחליפים אותם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כך נוהגים בכל מקום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כנראה שהקונספציה נשארה אותה קונספציה והיא לא השתנתה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה שהשתנה הוא שהגיע שר אחר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כדאי לבחור בדרכים אחרות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יכול להיות שאנחנו טועים, אבל אתם בוודאי טועים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתם כבר ניסיתם, ונוכחנו שאתם טועים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רבותי חברי הכנסת, הזכרתי שעם הזמן אנשים שנמצאים לכאורה במצב טוב, אנשים השייכים לשכבות הביניים, הולכים ומתאבדים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושש מאד שה"אופנה" הזאת תחלחל אל הרבדים הנמוכים, אל השכבות החלשות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם זה יגיע לשם, זה יהיה במספרים גדולים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מצפה מהממשלה שתעשה משהו כדי לעצור את התופעה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מקרי ההתאבדות הללו צריכים לפקוח את עיני הממשלה ואת עיני החברה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נדמה לנו היום שאלה שמתווים את הדרך הם אנשים אטומים וחסרי רגישות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בשורה האחרונה הם רואים כל דבר דרך החור של הגרוש.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: עם כל הכבוד לכלכלה וכל התיאוריות והאסכולות שלה, צריך להתחבר גם לנושא החברתי, כדי לראות כיצד ממזגים את שני הנושאים, אחרת הבעיה החברתית תהיה חבית חומר נפץ, ואת זאת לא נוכל לעצור בכל הכלים הכלכליים.

מוחמד ברכה: תודה לך.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, אחריו - חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו - אחרון הדוברים, חבר הכנסת אהוד יתום.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, יש סיבות רבות, סיבות למכביר להביע אי-אמון בממשלה.

ג'מאל זחאלקה: ההצעות שהונחו היום על שולחן הכנסת הן הצעות ראויות ובגללן מגיע לממשלה אי-אמון רבתי.

ג'מאל זחאלקה: עניין איחוד המשפחות הוא דבר חסר תקדים בקנה מידה עולמי.

ג'מאל זחאלקה: אני לא מכיר מקום בעולם שבו ממשלה מוציאה תקנה - ועכשיו מתכוונת לחוקק חוק – כדי למנוע מאזרחיה נישואין וחיי משפחה עם אנשים ממוצא מסוים.

ג'מאל זחאלקה: זה לא קיים.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לקבוע שזה חוק גזעני.

ג'מאל זחאלקה: לא רק במשמעותו הוא גזעני, אלא גם בלשונו.

ג'מאל זחאלקה: אם ניקח את הטקסט עצמו, הוא טקסט גזעני.

ג'מאל זחאלקה: אם ניתן את הטקסט לאדם אובייקטיבי בהונלולו, בסין, בסינגפור, ונשאל אותו מה דעתו על החוק הזה, הוא יגיד שזה חוק גזעני.

ג'מאל זחאלקה: כל אדם אובייקטיבי, שאיננו משוחד, יכול להגיד לך את הדבר הזה, אפילו אם הוא לא מכיר בכלל את המצב פה.

ג'מאל זחאלקה: אם נקבע בתקנה, שעכשיו רוצים להפוך אותה לחוק, שאי-אפשר להביא בן או בת זוג אם היא או הוא תושב הרשות הפלסטינית או ממוצא פלסטיני ולחיות אתו - זה אסור, זה לא מותר, זה בלתי אפשרי - זו פגיעה בעצם מהות האזרחות של האזרחים הערבים.

ג'מאל זחאלקה: הרי ברור לכולם שיהודים, מטבע הדברים, לא מתחתנים עם נשים ערביות מהגדה המערבית או מרצועת-עזה.

ג'מאל זחאלקה: ברור שהחוק מכוון נגד האזרחים הערבים.

מוחמד ברכה: אגב, נוסח החלטת הממשלה לא מדבר על הרשות הפלסטינית, אלא על אדם ממוצא פלסטיני.

מוחמד ברכה: זה הניסוח.

ג'מאל זחאלקה: זה נוסח התקנה: תושב הרשות הפלסטינית או ממוצא פלסטיני.

ג'מאל זחאלקה: הקביעה הזאת, שעם אדם ממוצא פלסטיני אי-אפשר להתחתן, זה חוק גזעני, והוא היתוסף לכמה חוקים ישראליים גזעניים אחרים.

ג'מאל זחאלקה: העניין השני הוא המצב הכלכלי, שכמובן נדון בו היום ונדבר עליו הרבה.

ג'מאל זחאלקה: אבל כבר עכשיו אני רוצה להגיד, שעל הצעדים עצמם צריך להביע אי-אמון בממשלה וגם על המדיניות שעומדת מאחוריהם, שהיא מדיניות ארוכת טווח.

ג'מאל זחאלקה: הבעיה היא לא רק הקטסטרופה שממיטים עלינו היום בצורת הצעדים הכלכליים הספציפיים, השר שטרית, אלא זה שאתם מתכוונים למוטט את מערכת הרווחה בארץ, להרוס באופן שיטתי את מדינת הרווחה, כמו שעשתה מרגרט תאצ'ר ואפילו יותר גרוע.

ג'מאל זחאלקה: אבל גם שני אלה מתגמדים לעומת הסיבה השלישית הגדולה שבגללה צריך להביע אי-אמון בממשלה, וזו דווקא החלטת הממשלה מאתמול.

ג'מאל זחאלקה: מה היא אומרת בעצם?

ג'מאל זחאלקה: הרי מפת הדרכים מלכתחילה נוטה לצד הישראלי.

ג'מאל זחאלקה: היא עושה עוול לצד הפלסטיני, היא נגועה באי-צדק כלפי הצד הפלסטיני.

ג'מאל זחאלקה: באה ממשלת ישראל ואומרת: זה לא מספיק, צריך להוסיף עוד.

ג'מאל זחאלקה: היא מוסיפה הסתייגויות שמשאירות לא מפה ולא דרך, ואפילו את ההחלטה הזאת היא מקבלת כמי שכפאה שד.

ג'מאל זחאלקה: היא מקבלת החלטה שמרוקנת את מפת הדרכים מתוכנה.

ג'מאל זחאלקה: זו לא החלטה של קבלת מפת הדרכים אלא סירוב לה.

ג'מאל זחאלקה: לכן זו ממשלה שאפילו את ההסדר הזה היא לא רוצה.

ג'מאל זחאלקה: זו ממשלה שסוגרת את הדרך בפני כל הסדר, ועל-ידי כך מגבירה את האלימות וגורמת להסלמה נוספת במדיניותה.

ג'מאל זחאלקה: על זה צריך להביע בה אי-אמון רבתי.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה רבה לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

מוחמד ברכה: עד שהוא יגיע - אומנם זה לא נהוג בכנסת, ג'מאל, אבל אנחנו מאחלים לך מזל טוב להולדת הבת.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת דהאמשה, בבקשה.

מוחמד ברכה: אחריו - אחרון הדוברים, חבר הכנסת אהוד יתום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, מכובדי השרים, חברי חברי הכנסת, איך אפשר בלי לחזור למה שקרה אתמול ולהחלטה שיש אומרים שהיא היסטורית ומשנה פני חיים ופני היסטוריה, ויש אומרים שהיא סתם אחיזת עיניים נוספת מבית-מדרשו של ראש הממשלה מר שרון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לתהות על הבעת פניהם של השרים היושבים אתנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דווקא יש לנו שני שרים, כל אחד מהצד האחר של העמדה המדינית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השר של סיעת שינוי, פניו פורחות, אני רואה, והוא כנראה מאמין בתום לב, בכל לבו, שאכן הממשלה החליטה ברצון וברצינות לאמץ את מפת הדרכים ולהתחיל לצעוד ולממש את התהליך המדיני ועשיית השלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השר בני אלון עסוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא שומע לא שומע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא עושה את עצמו שומע עם תפילה בלב.

בנימין אלון: - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מכיר את דעותיך, השר אלון.

ראובן ריבלין: אדוני שאל אותו אם הוא שומע.

ראובן ריבלין: הוא רק רצה להראות לך שהוא שומע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השאלה שלי היום היא: איך אתה יושב על כיסאך, במושבך, כאילו רגוע, כאילו הכול בסדר, כאילו לא קרה כלום וכאילו לא השתנו פני הדברים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה קצת מעורר אצלי חשד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שרון לחש לך בצד שהכול יהיה רק משחקים ומשחקי מלים - אל תדאג, השר אלון, לא יהיה כלום, לא נתקדם, לא נלך, לא נבוא, רק מאחזים את עיני האמריקנים ואת עיני העולם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פשוט זורקים את כדור הפינג-פונג הזה שקוראים לו מפת דרכים לצד האחר של השולחן.

אליעזר כהן: הוא סומך עליכם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אליעזר כהן, אם אתה מדבר ברצינות, אני אומר לך בכל האחריות, אם יהיה רגע אמת, אפילו אם הממשלה הזאת ואפילו אם ממשלתו של מר שרון תצעד באמת ובתמים במעשים לקראת שלום ולקראת פתרון מדיני צודק ובר-קיימא - כן, אפשר לסמוך עלינו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נתמוך בממשלה שתעשה שלום, בממשלה שתלך לקראת שלום צודק ולקראת זכויות שוות לאזרחי המדינה ולעם הפלסטיני, השכנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשעת אמת אפשר יהיה לסמוך עלינו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל אני שואל, האם אכן אנחנו מגיעים לשעת אמת כזאת והאם באמת וברצינות הממשלה הזאת החליטה אתמול שאכן היא פותחת פתח ומאמצת את התהליך המדיני, או שמא נדחקה במצוקתה מול עיני העולם והקוורטט, אירופה, והאח הגדול בוש, והיא היתה חייבת בצורה כלשהי פשוט להחליט בנושא הזה והחליטה מה שהחליטה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם לשפוט לפי ההיסטוריה, אני נשאר פסימי, אדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל איך אפשר שלא להשאיר פתח לאופטימיות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לקוות, ואני אכן מזמין את הממשלה הזאת לפתוח דף חדש ולא להישאר קשורה בהלכי העבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: העם רוצה לשמוע, רוצה לראות ורוצה להיווכח שאכן מר שרון וממשלתו סוף-סוף צועדים באופן הגון וברצינות לקראת קיום ההבטחות של עשיית שלום ושל צדק חברתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת דהאמשה.

ראובן ריבלין: אחרון הדוברים, חבר הכנסת אהוד יתום - בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

ראובן ריבלין: סדר-היום עמוס עד יום חמישי.

ראובן ריבלין: לכן אני מבקש מחברי הכנסת להקפיד על לוח הזמנים.

ראובן ריבלין: רבותי השרים, יושב-ראש ועדת החוקה, אי-אפשר לקיים כאן ישיבות.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הקואליציה, אם אתם רוצים לקיים ישיבה – בחוץ.

ראובן ריבלין: לא יכול להיות שאדם עומד על הדוכן וכולם עומדים ומדברים.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אהוד יתום: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, שרים, חברי חברי הכנסת, בטרם אתחיל בהתייחסותי להצעות האי-אמון, אני מבין, חבר הכנסת זחאלקה וחבר הכנסת דהאמשה, שאתם במבוכה רבה.

אהוד יתום: לא ציפיתם שממשלת ישראל וראש הממשלה, עם כל הצער והכאב, כשנתון העניין בידינו, יקבלו את מפת הדרכים.

אהוד יתום: ממה אתם חוששים, שהכדור עבר למגרשו של יאסר ערפאת?

אהוד יתום: ממה אתם חוששים?

אהוד יתום: תברכו את ראש הממשלה, אל תתביישו, כשם שעשו כאן נציגים אחרים של האופוזיציה.

ג'מאל זחאלקה: אבל אתה היית נגד.

אהוד יתום: אל תתביישו.

אהוד יתום: תברכו את ראש הממשלה.

אהוד יתום: אבל התדהמה והפחד בעיניכם.

ג'מאל זחאלקה: אתה היית נגד.

אהוד יתום: התדהמה והפחד בעיניכם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, שמענו.

ראובן ריבלין: אמרת את זה.

ראובן ריבלין: מספיק.

אהוד יתום: ישבתי כל הדיון והבנתי, האמן לי.

אהוד יתום: לעצם העניין – תוכנית ההבראה הכלכלית כשמה כן היא.

אהוד יתום: זה לא עוד כדור אקמול שניתן לאדם שהוא חולה.

אהוד יתום: זו תוכנית קשה, תוכנית תובענית, שלכולם קשה לקבלה.

אהוד יתום: אבל מיום ההצבעה בקריאה ראשונה ועד היום נעשו מאמצים רבים בקרב כל חברי סיעות הבית לנסות לתקן ולהסדיר הסדרים כאלה ואחרים, אשר בסיכומו של דבר ייתנו לנו את האפשרות להבריא את המשק הישראלי, לנסות להבריא את המשק הישראלי, להבריא את כלכלת ישראל.

אהוד יתום: הרי שבועות רבים ישבו נציגי האוצר, שר האוצר והשר מאיר שטרית עם כל מי שהיה מוכן להשמיע איזו מלה, איזו הסתייגות, איזו הערה, וביחד עם נציגי ההסתדרות הם הגיעו בסיכומו של דבר למצב שבו אנחנו חייבים ללכת קדימה.

אהוד יתום: כבר המנהיג הראשון של מדינת ישראל, בן-גוריון, אמר שבהקמתה של המדינה עלינו על הר גבוה.

אהוד יתום: מה אתם רוצים, כל אלה שרוצים היום להפיל את הממשלה, שנידרדר לתהום?

אהוד יתום: לא ולא.

אהוד יתום: אנחנו נעלה מעלה מעלה גם במישור המדיני-הביטחוני וגם במישור הכלכלי.

אהוד יתום: ולכל אלה שגרסו וגורסים שהדמוקרטיה הישראלית ונושא זכויות האדם והאזרח ראויים לעיון, אני חושב שכדאי להרבה מאוד אנשים ללמוד מהדמוקרטיה הזאת ומהחופש הדמוקרטי הניתן לכל אזרחי המדינה.

אהוד יתום: אני חושב שהמשק הישראלי משווע לעבודה העברית ולעבודה הערבית, כמו שהתנהלה כאן שנים רבות.

אהוד יתום: זו אחת המחשבות של התוכנית הזאת, מחשבה שבסיכומו של דבר אנחנו כולנו נגיע לכמה וכמה דברים מאוד חשובים: האחד – הורדת המיסוי; השני – הורדת הריבית; וכן ביטול המונופולים, השקעות בתשתיות, מזעור ממדי האבטלה, הענקת תמריצים למשקיעים בסיכומה של הדרך.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

אהוד יתום: אני מבקש לומר עוד דבר אחד, אדוני היושב-ראש.

אהוד יתום: אני מציע לכולנו לא לעשות שימוש בכאלה שהלכו לעולמם, לא בתחום של הטרור ולא בתחום הכלכלי.

אהוד יתום: חבל שנביא לדיון כאן דברים מעין אלה.

אהוד יתום: אני מציע להסיר מסדר-היום את הצעות האי-אמון.

אהוד יתום: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת אהוד יתום.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת והשרים, קודם כול, לא יכול להיות שייכנסו לאולם המליאה ויתחילו לנהל דיונים כאן.

ראובן ריבלין: מי שרוצה להיות באולם המליאה, ישב במקומו וישמע את הדוברים.

ראובן ריבלין: מי שרוצה לדבר – יהיה בחוץ.

ראובן ריבלין: העוזרים הפרלמנטריים ועוזרי הסיעות, אם אתם תזעקו פה, אוציא את כולכם.

ראובן ריבלין: לא אתן לאיש להיכנס בשלושת הימים האלה.

ראובן ריבלין: שימו לב.

ראובן ריבלין: לא יכול להיות שעוזרים, מנהלי סיעות ומנהלי ועדות יעמדו שם וידברו.

ראובן ריבלין: מספיק יש פה מהומה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, לפנינו הצעות אי-אמון שאנחנו עומדים להצביע עליהן.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: לא יאמר אדם שלא היה לו זמן להצביע.

ראובן ריבלין: אנחנו כרגע עוסקים בהצבעה.

ראובן ריבלין: איש לא מדבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יתום.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הקואליציה.

ראובן ריבלין: יושבת-ראש האופוזיציה.

ראובן ריבלין: נא להירגע ולשבת במקום.

ראובן ריבלין: נצביע על הצעות סיעות העבודה-מימד, ש"ס, יהדות התורה, מרצ וחד"ש-תע"ל להביע אי-אמון בממשלה.

ראובן ריבלין: נצביע קודם על הצעות האי-אמון בנושא: העלייה באבטלה והמצב הכלכלי הקשה המוביל אזרחים לשלוח יד בנפשם, של סיעות העבודה-מימד, ש"ס, יהדות התורה ומרצ.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מפעיל את שעון ההצבעה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 2 בעד הצעות סיעות העבודה-מימד, ש"ס, יהדות התורה ומרצ להביע אי-אמון בממשלה - 44 נגד – 60 נמנעים – אין הצעות סיעות העבודה-מימד, ש"ס, יהדות התורה ומרצ להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלו.

ראובן ריבלין: בעד – 44, נגד – 60, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעות האי-אמון לא עברו.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצבעת האי-אמון השנייה: הודעת שר הפנים על כוונתו לחוקק חוק שיאסור טיפול בבקשות לאיחוד משפחות אלא במקרים חריגים שלגביהם תהיה תחולה רטרואקטיבית, של סיעת חד"ש-תע"ל.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעת חד"ש-תע"ל להביע אי-אמון בממשלה – 37 נגד – 60 נמנעים – אין הצעת סיעת חד"ש-תע"ל להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ובכן, 37 בעד, 60 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון לא עברה.

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו=2004), התשס"ג-2003; הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 6), שהועברה מוועדת החוקה, חוק ומשפט.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אחת מוועדות הכנסת המשותפות כבר ביקשה ואושרה לה בקשה לפי סעיף 121 לתקנון, שבו נאמר:

ראובן ריבלין: הוועדה רשאית בכל עת, על-פי יוזמתה, להביא לפני הכנסת הצעה שהכנסת תרשה לדון ולהביא לפניה רק חלק מחוק שהועבר לוועדה.

ראובן ריבלין: הצעה כזאת תיחשב קריאה ראשונה חדשה של חלק החוק.

ראובן ריבלין: אני קיבלתי את הפרשנות כפי שהוצעה לי על-ידי חברי הכנסת אבו וילן ואורון, ואני קובע שלפי סעיף 121 צריך להתקיים דיון.

ראובן ריבלין: ועדת הכנסת הפעילה את סעיף 47, שלפיו יתקיים דיון, אבל לא אישי אלא סיעתי בעניינים המנויים באותו סעיף.

ראובן ריבלין: כל חבר כנסת המעוניין לראות זאת, יפתח את ספר התקנות ויבדוק את סעיף 47 ואת סעיף 121.

ראובן ריבלין: לכן, רבותי חברי הכנסת, לפי סעיף 121 נקיים דיון לעצם הבקשה.

ראובן ריבלין: הדיון הוא סיעתי.

ראובן ריבלין: עד לרגע זה אף סיעה לא קבעה מי הוא הדובר מטעמה.

ראובן ריבלין: כפי שקבעה ועדת הכנסת, לכל סיעה שלוש דקות.

ראובן ריבלין: נקיים דיון לפי סעיף 121 ובתומו נצביע.

ראובן ריבלין: אז תוכל הוועדה לשבת ולבקש שחרור מחובת הנחה לגבי כל חוק התוכנית הכלכלית וגם נוכל לקיים דיון בהסתייגויות.

קריאה: היה דיון.

ראובן ריבלין: בסדר, היה דיון.

ראובן ריבלין: אני לא יכול להצביע כי יש דיון.

ראובן ריבלין: רבותי השרים או כל חבר כנסת שאינו מעוניין להשתתף בדיון או להיות נוכח באולם - משך הדיון יהיה כשלושת-רבעי שעה.

אברהם בורג: ההצבעה - - -

ראובן ריבלין: הדיון הוא לצורך שכנוע אם תתקיים הצבעה או לא תתקיים הצבעה.

ראובן ריבלין: אני מודה ליושב-ראש הקודם אברהם בורג.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק הרצוג, בבקשה.

ראובן ריבלין: שלוש דקות עומדות לרשותך, ואני אקפיד על הזמן.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, יושב-ראש ועדת החוקה, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, יחד עם שר הביטחון לשעבר, שאליהם קשוב שר התשתיות דהיום, נא לצאת החוצה ושם לנהל את הדיון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שטייניץ.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני שמח שהתאפשר לנו להתחיל את הדיון הארוך של הימים הקרובים קודם כול בדיון על מהות החוק המפוצל.

יצחק הרצוג: סיימנו בוועדת הכספים ובוועדות המשותפות שבועיים תמימים של דיונים שבהם ראינו עד כמה עמוק השבר ועד כמה גדולות המכות שהממשלה מביאה בפני הכנסת לאישורה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רמון, אתם מפריעים לחבר הכנסת הרצוג.

יצחק הרצוג: לכאורה הוציאה הממשלה מגדר החוק שורה ארוכה של מה שהיא קוראת "עזים".

יצחק הרצוג: לכאורה הוציאו דברים, הקטינו קצת את הקיצוץ בקצבאות, פה ושם פרסו נושאים, אבל אם מסתכלים על המכלול - הוא קשה ביותר.

יצחק הרצוג: אין ספק שהמכלול הזה לוקה בסדר עדיפויות מעוות, המכלול הזה פוגע בשכבות הביניים ובשכבות החלשות.

יצחק הרצוג: הוא מעלה מחירים של מים, חשמל וארנונות ומקצץ בשכר, מקצץ בשירותים סוציאליים, בשירותי רווחה, בשירותי חינוך ובשירותים מוניציפליים.

יצחק הרצוג: זה מכלול כמעט בלתי אפשרי, מכלול שסותר הבנות והסכמים חתומים של הממשלה.

יצחק הרצוג: יש בו חוקים שסותרים זכויות בסיסיות, כמו החובה לפרט עד כמה כל חוק פוגע במעמד הילד בישראל, כמו פגיעה במשפחות, כמו פגיעה בעקרות בית, במשפחות חד-הוריות, בעולים, בגמלאים, בקשישים, באלמנים ואפילו בנפטרים.

יצחק הרצוג: בחוק הזה יש קיצוץ אפילו בקצבה של הפטירה, לא עלינו, ולא רק קיצוץ במענק הלידה.

יצחק הרצוג: החוק הזה ושורת הסעיפים המצורפת אליו, על אף הסעיפים שהוצאו ממנו לאחר מאבק עיקש והבנות שהגענו אליהן עם הקואליציה, הוא בלתי מתקבל על הדעת ובלתי נסבל.

יצחק הרצוג: לדעתי, ממשלת ישראל חוטאת לציבור ששלח אותה, למעמד הביניים ולשכבות החלשות, ומטילה עליהן נטל בלתי סביר לחלוטין.

יצחק הרצוג: אני מברך אותך, שר התשתיות, ואני רוצה לומר לך שבמאבק שלך עם עובדי חברת החשמל - הייתי מצפה שגם תבוא לביקור במתקני חברת החשמל.

יצחק הרצוג: הם טוענים שאתה מסרב לבוא, שאתה לא מוכן לבוא.

יצחק הרצוג: אני אומר לך שצריך לראות כדי להבין עד כמה הנושא סבוך.

יצחק הרצוג: זו לא רק התאווה לפרק, צריך להבין איך עובדת תחנת כוח כזאת.

יצחק הרצוג: זו רק דוגמה קטנה לעשרות ומאות נושאים שמטופלים כאן בצורה שטחית, או בצורה לא ראויה, או בצורה מוטעית מבחינת ה"פוליסי" שלדעתנו הממשלה צריכה להביא לציבור.

יוסף יצחק פריצקי: - - - איך נראית תחנת הכוח.

יצחק הרצוג: אדוני השר, אתה הודעת לציבור שאתה מושך את החוק, ולפתע ברגע האחרון הבאת חלק ממנו.

יצחק הרצוג: בדקתי.

יצחק הרצוג: מכל מקום, רבותי, אנחנו מבקשים ממליאת הכנסת לדחות את החוקים האלה ולהשליך אותם לסל ההיסטוריה.

יצחק הרצוג: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: מש"ס לא נרשמו, הליכוד לא נרשמו, שינוי לא נרשמו, חבר הכנסת מיכאל נודלמן אינו נוכח - חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן, אף שאתה האב המייסד של הדיון הזה והיית ער לתקנון, אני לא יכול לתת לך יותר משלוש דקות, אני מצטער.

אבשלום וילן: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, לצערי המכבש מופעל בשנית.

אבשלום וילן: ממשלת ישראל מביאה תוכנית כלכלית שהיא הרביעית בשנתיים האחרונות, ואפילו במטרת החוק היא מתביישת לכתוב שהחוק הזה יוביל לצמיחה.

אבשלום וילן: היא עצמה איננה מאמינה בתוכנית שהיא מביאה.

אבשלום וילן: שר האוצר נתניהו מצליח באמצעות התוכנית הזאת לבצע מהפכה אידיאולוגית שלמה, ובלי להתבייש ובלי להתבלבל - להגדיל את הפערים.

אבשלום וילן: אם היום הפערים בין העשירון העליון לעשירון התחתון במדינת ישראל 2003 הוא כמעט 1 ל=13 לפני תשלומי ההעברה, לאחר תשלומי ההעברה מגיעים הפערים כמעט ל=1 ל=7.

אבשלום וילן: אחרי התוכנית הכלכלית הזאת הפערים יהיו 1 ל=8, 1 ל=9.

אבשלום וילן: אותו שר נמנע אתמול בהצבעה על מפת הדרכים.

אבשלום וילן: יושב-ראש הקואליציה, גדעון סער, דאג לתקוף לאורך כל השבת ברשת ב' את מפת הדרכים - - -

יעקב ליצמן: בשבת?

אבשלום וילן: תאר לך, הרב ליצמן, בשבת, הוא רק שכח לעשות את שיעורי הבית.

יעקב ליצמן: ליכוד, בשבת?

יעקב ליצמן: לא מאמין.

אבשלום וילן: הוא היה עסוק בתחרות עם השר ישראל כץ, מי יהיה קיצוני יותר בהתנגדותו למפת הדרכים.

אבשלום וילן: בינתיים אפילו את שיעורי הבית לא הכנתם.

אבשלום וילן: בדיון הזה החלטתם לפצל שורה שלמה של נושאים מתוך חוק ההסדרים שהבאתם, בלי שהכנתם את זה כראוי.

אברהם הירשזון: זה לא חוק הסדרים.

אבשלום וילן: אתם חייבים הסבר מדוע למשל עוזי כהן, מלך המרכז שלכם, יושב עם שר האוצר השני מאיר שטרית וסוגר אתו על עסקה פוליטית.

אבשלום וילן: לא על איחוד רשויות – ודוח-שחר משנת 1998 מסביר במדויק כיצד מאחדים רשויות – לא, עושים עסקה פוליטית על הסגנים ברשויות המקומיות, על הסגנים במועצות הדתיות.

אבשלום וילן: וכל זה למה?

אבשלום וילן: משום שבקרוב יש בחירות מוניציפליות, ועושים חשבון פוליטי גס וציני - לא מה טוב למדינת ישראל, אלא מה טוב לליכוד.

אלי אפללו: עד כמה - - -

ראובן ריבלין: רבותי, הוא לא יקבל זמן נוסף.

ראובן ריבלין: אל תפריעו כדי שלא אצטרך לתת לו זמן נוסף.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו, אני מודה לך, אדוני.

אבשלום וילן: ולכן, מרוב טריקים, אחרי שהפכתם את חברי הכנסת שלכם בוועדת הכספים לרובוטריקים, ככה אתם נראים.

אבשלום וילן: טריקים, רובוטריקים, קומבינות, מינויים פוליטיים, והרשימה עוד ארוכה.

אבשלום וילן: אני מאד מקווה שכנסת ישראל לא תאשר את התוכנית הכלכלית הזאת ותוריד אותה מסדר-היום, אדוני היושב-ראש.

אבשלום וילן: על מה ולמה ואיך, יהיו לנו יומיים ארוכים מאד להסביר לעם היושב בציון את כל חוליי התוכנית.

אבשלום וילן: תודה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אבו וילן, אשר ביוזמתו יתקיים היום דיון, וכל הדוברים לאחר מכן יוכלו לברך אותו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן, אני מכיר את הליכוד בדרך כזאת או אחרת, ואני מעיד בפניך שאין במרכז הליכוד מלך, אלא מי שהמליך את עצמו.

אלי אפללו: יפה מאוד.

ראובן ריבלין: הנה יש פה עוד נציג מהליכוד.

ראובן ריבלין: הוא בוודאי תומך בעמדתי בצורה בלתי מסויגת.

ראובן ריבלין: מהמפד"ל – חבר הכנסת סלומינסקי אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מיהדות התורה – חבר-הכנסת משה גפני, בבקשה.

אחמד טיבי: מה עם עוזי כהן?

ראובן ריבלין: אני אומר לכם, מתוך ידיעה אישית, שאין מלך במרכז הליכוד.

ראובן ריבלין: מי שהיה צוחק כשאמרו שיש מלך ולא הגיב כפי שהגבתי עכשיו, הוא אשם במה שקורה.

אחמד טיבי: אלה המלים היפות והפנים היפות של הליכוד.

ראובן ריבלין: ואני מודה על חטא שחטאתי לפניכם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה הפגנת אומץ לב.

ראובן ריבלין: אני לא מפחד, אלא ממי שצריך לפחד ממנו.

ראובן ריבלין: כל מורא הוא מורא של מלכות.

אחמד טיבי: מה דעתך על התוכנית הכלכלית, חבר הכנסת גפני?

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת אחמד טיבי שמבקש להחליף את חברו חבר הכנסת מוחמד ברכה.

אחמד טיבי: בעוד שנתיים, לא עכשיו.

ראובן ריבלין: לא, נדמה לי שבעוד שנתיים - אדוני ביקש שחבר הכנסת דהאמשה יחליף אותו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת.

משה גפני: התוכנית להרעבת ילדי ישראל – איך קוראים לה?

ראובן ריבלין: אדוני לא ישים בפני מכשול.

משה גפני: התוכנית איננה תוכנית כלכלית.

משה גפני: מכיוון שהדיון עכשיו הוא על הפיצול, אני רוצה להראות רק בפיצול עצמו, שלא מדובר על תוכנית כלכלית.

משה גפני: חבר הכנסת טיבי, אתה מפריע לי כל הזמן.

אחמד טיבי: חבר הכנסת דוד טל אומר לי כל הזמן – כבר שלוש פעמים - שיש לריבלין אומץ לב.

משה גפני: רק במה שאנחנו דנים עכשיו, כבר אפשר לראות שלא מדובר בתוכנית כלכלית, אלא בתוכנית שבאה להעשיר את העשירים ובאה לעשות את העניים עניים יותר.

משה גפני: מה מפוצל מהחוק?

משה גפני: שמעתי אתמול את שר המשפטים טומי לפיד, שהתהדר ברדיו שהוא הולך על-פי החלטת הממשלה.

משה גפני: שני שרים באו לוועדת הכספים, וביקשו לפצל את החוק, בניגוד להחלטת הממשלה – שני שרים: השר פריצקי על משק החשמל, והשר פורז על איחוד הרשויות ועל הסגנים.

משה גפני: ואני שואל, מה קרה באיחוד הרשויות?

משה גפני: הרי הממשלה החליטה לאחד רשויות, לחסוך הרבה כסף, אלא מה?

משה גפני: שר הפנים פורז לא עמד בלחצם של ראשי הערים.

משה גפני: אני מסכים, צריך לדון על איחוד רשויות, זה לא דבר של מה בכך.

משה גפני: לא צריך לדון על ביטול קצבאות הילדים, כשאומרת היועצת המשפטית של ועדת העבודה והרווחה, שזה חוק אנטי-חוקתי, שפוגע בחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו.

משה גפני: מוציאים את הנושא של הסגנים, ואני לא נכנס לעניין של עוזי כהן.

אחמד טיבי: מי זה עוזי כהן?

משה גפני: אני לא נכנס לזה בכלל, אבל במשרד הפנים את זה מפצלים.

משה גפני: נכון, צריך לדון על העניין, כי הסגנים עושים עבודה.

משה גפני: בסדר גמור, אף אחד לא אמר שזה אנטי-חוקתי.

משה גפני: רק על סעיף אחד אמרו שהוא אנטי-חוקתי.

משה גפני: אותו לא מפצלים.

משה גפני: אותו משאירים כמות שהוא, בהיקף קיצוץ של 2.5 מיליארדי שקל, ואותו משאירים ככתבו וכלשונו, ועל זה לא דנים.

משה גפני: מה שמפצלים זה רק את מה שנוגע לחזקים, רק את מה שנוגע לעשירים.

משה גפני: וטומי לפיד אומר: אנחנו הולכים על-פי החלטות הממשלה.

משה גפני: אילו החלטות ממשלה?

משה גפני: הממשלה החליטה להביא את איחוד הרשויות.

משה גפני: הממשלה החליטה להביא את הנושא של הסגנים.

משה גפני: נכון, יש חוקים שפיצלו, ובאמת היה ראוי לפצל אותם - בוועדה המשותפת שאני השתתפתי בה, הנושא של חינוך לילדים חולים והנושא של תוכנית השילוב - אבל בניגוד מוחלט לדעת הממשלה.

משה גפני: שני חברי קואליציה שישבו בראשות הוועדה הזאת התנגדו להחלטת הממשלה, ואנחנו בסיוע של האופוזיציה אכן פיצלנו את זה, בניגוד לעמדת הממשלה.

משה גפני: הממשלה פוגעת בחלשים והיא לא רצתה לפצל את זה.

ראובן ריבלין: יש לך עוד עשר שניות.

משה גפני: אני רוצה להגיד רק מלה אחת.

משה גפני: יש דבר מאוד אבסורדי, ואתם תראו את זה בהמשך – בנושא המקומות שבהם תהיינה הטבות במס; את הרוב הוציאו.

משה גפני: היה דיון על הערבה התיכונה, שאותה החליטו להוציא, לא יהיו שם הטבות במס.

משה גפני: מה כן הכניסו?

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת גפני, שתמיד אומר לי: כן, כן, מאה אחוז, עוד עשר שניות, ומתחיל את הנאום בדיוק כשנגמרות שלוש דקות.

משה גפני: סיימתי, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: הכניסו את כפר-ורדים העשיר.

משה גפני: אנחנו צריכים לראות מי עומד שם בראש העניין הזה ולאיזו מפלגה הוא משתייך.

ראובן ריבלין: ועוד ידובר ויסופר.

משה גפני: באריכות רבה.

ראובן ריבלין: באריכות רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר-הכנסת דוד טל, ואחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: בעוד תשע דקות אנחנו מצביעים.

ראובן ריבלין: אנחנו נמצאים במצב שבו אנחנו מקיימים דיונים רצופים, על-פי התקנון.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הפיצול שנעשה במה שקרוי התוכנית הכלכלית הוא פיצול שבא לשרת אינטרסים פוליטיים וכלכליים, אינטרסים של חזקים.

מוחמד ברכה: מי שיכול ללחוץ, יכול לספק את מבוקשו.

מוחמד ברכה: מי שיכול ללחוץ ויש לו כלים ללחוץ, אם אלה כלים פוליטיים של מרכז מפלגה זאת או אחרת, או שהוא מייצג הון כזה או אחר, כנראה יוצא וכל מבוקשו בידו.

מוחמד ברכה: מי שבאמת נפגע ומשלם מחיר יקר בגלל התוכנית הכלכלית, אלה בעיקר הרוב המכריע של אזרחי מדינת ישראל.

מוחמד ברכה: כנראה אין להם פה.

מוחמד ברכה: יכול להיות שיש להם פה, אבל אין אוזן שתקשיב למה שמוציא הפה שלהם.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אם נלך לדיון לא מלומד מדי בהוויה האנושית של קיום מדינות, של משטרים ושל מערכת חוקים, נראה שהדברים האלה לא הוקמו כדי לתמוך במי שיכול, בחזק.

מוחמד ברכה: לחזק אין צורך במדינה.

מוחמד ברכה: אין לו צורך במערכת חוקים, אין לו צורך במגבלות, בווסתים ובכל מיני דברים כאלה.

מוחמד ברכה: ההתנסות התרבותית הזאת של קיום משטרים וקיום מדינה באה כדי להסדיר יחסים, ובעיקר כדי להיות חסם בפני עושק הרוב ועושק החזקים.

מוחמד ברכה: מה שקורה כאן זה שכל החלשים במדינה – המיעוט הערבי, העובדים, המובטלים, החולים, הנכים, המשפחות החד-הוריות, הילדים שצריכים חינוך, משפחות ברוכות ילדים שצריכות קצבאות – כל שכבות האוכלוסייה נפגעות מהתוכנית הזאת, ואין להן פה.

מוחמד ברכה: עמדתי, כמובן, ידועה בנושא של איחוד רשויות.

מוחמד ברכה: אני חושב שטוב שהדבר הזה לא יובא להכרעת הכנסת, והרשויות יישארו כפי שהן.

מוחמד ברכה: אם בכלל חושבים על הנושא של איחוד, זה צריך להיות לא ממניעים של חיסכון, אלא ממניעים אובייקטיביים של שיקולים חברתיים, שיקולים כלכליים וכו' וכו'.

מוחמד ברכה: אבל, מה שקורה כאן, אדוני היושב-ראש, זה שהצעת הפיצול הזאת באה כדי לשרת גופים חזקים מבחינה פוליטית וכספית, כי הם בעלי הון.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה דבר שהכנסת לא אמורה לקבל אותו בעיניים עצומות, גם אנשי הליכוד וגם אנשי מפלגת השלטון הגדולה.

מוחמד ברכה: הרי הם טוענים, שהם מייצגים את השכבות החלשות ואת אנשי המצוקה, והדברים האלה הם פשוט מופרכים לחלוטין.

מוחמד ברכה: אני חושב שאנחנו היום, או ביומיים הקרובים, עומדים בפתחה של תקופה קשה מאד של הריסת המדינה החברתית וחזרה לג'ונגל, אומנם לג'ונגל וירטואלי, ג'ונגל עם הרבה היי-טק ועם הרבה מכשור חדיש, אבל זה עדיין ג'ונגל.

מוחמד ברכה: אני חושב, שאין הצדקה לקיומה של מערכת שלטונית אם היא מבוססת על דרוויניזם, על כך שזכות ההישרדות היא לחזק ולמי שיכול.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת ברכה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דוד טל.

ראובן ריבלין: גם לאדוני עומדות שלוש דקות על מנת שיוכל למצות את דבריו, כי ברור לי שבמסגרת הדיון הוא יוכל עוד להרחיב כהנה וכהנה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מודה לאדוני על הנדיבות הגדולה שלו, אבל זכורני שכאשר הייתי יושב-ראש התנהגתי עם אדוני בנדיבות רחבה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה יודע איך אמר צ'רצ'יל?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: – בניצחון גודל לב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חשבתי שאחרי שהבאתם 40 מנדטים, תיאות ותיתן קצת יותר זמן למפלגה עם שלושה מנדטים.

ראובן ריבלין: בגלל זה עכשיו אני לא יכול לנאום על זה שנתת לי לדבר יותר מדי.

ראובן ריבלין: בבקשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חן חן, אדוני.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, הנה, עיניכם הרואות איך וכיצד משרד האוצר מגיש לנו תוכנית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ואני שואל אתכם: זה רציני?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה נכון?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה ראוי?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: משרד האוצר לקח את כל תוכניות המגירה שלו, למאותיהן, היו שם 175 סעיפים לפחות, וזרק אותם לזירה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ועכשיו בא התור של – כפי שאמר ידידי, מוחמד ברכה, שאני לא רואה אותו – מי שיכול, מי שחזק, הוא ששורד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מי שחזק, הוא יכול למשוך את היריעה לכיוונו שלו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל הבעיה היא, רבותי, חבר הכנסת טיבי, שתמיד לחזקים יש כושר ויכולת למתוח את השמיכה לכיוונם, והם, בסופו של יום, מתכסים ומשאירים את העניים, החלשים, הרעבים, החולים, הזקנים, הגמלאים – אי-שם בסוף הדרך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הם לא מתחשבים בהם, וזה לא משנה, אף לא לאחד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכן, אתם רואים, עמיתי חברי הכנסת, איך הדברים מפוצלים, על-פי אינטרסים כאלה ואחרים, ואני לא רוצה להיכנס לאינטרסים הפוליטיים, חבר הכנסת סער, ממש לא רוצה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כבר אמרו מה שאמרו, אני לא אחזור על הדברים הללו, אבל, ריבונו של עולם - - -

אלי אפללו: - - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא אמרתי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תראה, אני, מפני כבודם של השרים, לא רוצה לומר את מה שכבר נאמר, אבל אני חושב שבקטע הזה, חברי הליכוד, שבאים מהשכבות שאנחנו באים מהם, צריכים היו לגלות רגישות יותר גדולה.

אלי אפללו: גילו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולי לא מספיק.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מסכים אתך שבמקרים מסוימים גילו, אני מוכרח לומר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל מדוע לא גיליתם איזו רגישות בנושא מס נוסף - שהאוצר כל הזמן טען שזה מס, ולא מעלים מסים – על עקרות-הבית, שאין בכוחן ושקצרה ידן מלהושיע, והורידו מ=84 ש"ח ל=70 ש"ח - -

אלי אפללו: - - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא, אני ראיתי שזה 70.

אלי אפללו: - - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולי, אחר כך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל אני רוצה לומר עוד דבר, ואני רוצה להזכיר פה את חברי, חבר הכנסת אחמד טיבי, שבוועדת הכלכלה, כשהגיש חברנו, חבר הכנסת חזן, הסתייגות כדי לעזור באמת לחולים, למשל, בבתי-החולים, לעזור לבתי-האבות ולעזור לקשישים – ולאחר מכן, בכוחו של הרס"ר משך גדעון סער את הסתייגותו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני וחבר הכנסת טיבי קפצנו על זה, לא כמוצאי שלל רב – זה לא היה שלל וזה לא היה רב – אבל חשבנו שההצעה היא נכונה, וביסודה היא הצעה מאוד הומנית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תמכנו בה, ואני שמח שחבר הכנסת חזן הצטרף להסתייגות, לאחר מכן, ואני מברך אותו על הרגישות שהוא גילה כלפי הקשישים, החלשים והעניים במדינת ישראל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת דוד טל, שכסגן יושב-ראש לשעבר עמד והקפיד על הזמן, ואפילו נתן 20 שניות.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

ראובן ריבלין: אחריו יסיים חבר הכנסת טלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: אנחנו ניגשים מייד להצבעה, שכן אין תשובה.

ראובן ריבלין: אם חבר הכנסת אלסאנע לא יהיה נוכח באולם, מייד אחרי חבר הכנסת זחאלקה אנחנו מצביעים, רבותי – מי בעד הפיצול, מי נגד הפיצול.

ראובן ריבלין: זה הכול.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, גבירותי ורבותי חברי הכנסת, לפני זמן לא רב הורכבו הוועדות בכנסת, ואני פניתי ליושב-ראש הקואליציה, מר גדעון סער, בבקשה שיהיה נציג של הסיעות הערביות בוועדת הכספים.

ג'מאל זחאלקה: אומנם נקבעו קריטריונים.

ג'מאל זחאלקה: הרי הקואליציה קבעה את הקריטריונים האלה.

ג'מאל זחאלקה: לפי הקריטריונים הנוקשים שנקבעו, כאילו לא מגיע, לפי השיקולים המספריים, לאחת הסיעות הערביות להיות מיוצגת בוועדת הכספים, אך כשהורכבו הוועדות ראינו שהובאו בחשבון שיקולים אחרים והוכנסו אנשים ונציגים בוועדות שונות, לרבות ועדת הכספים, והדבר לא נעשה רק לפי שיקולים או קריטריונים מספריים.

ג'מאל זחאלקה: הדיון האחרון, של 20 השעות, והדיונים שקדמו לו בוועדת הכספים, הביאו למצב שזועק לשמים, של עוול נורא שנגרם לעניינו של הציבור הערבי.

ג'מאל זחאלקה: הסיעות הערביות לא היו מיוצגות שם.

ג'מאל זחאלקה: כל הסקטורים במדינת ישראל היו מיוצגים.

ג'מאל זחאלקה: בוועדות, לא כמו במליאה, יש מצב של שיג ושיח, של כל מיני שינויים שאפשר לדבר עליהם.

ג'מאל זחאלקה: זה נמנע מאתנו.

ג'מאל זחאלקה: זכותנו לייצוג הולם נפגעה קשות - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כץ.

ראובן ריבלין: אתה לא נואם עכשיו.

ראובן ריבלין: נואם חבר הכנסת זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: - - ענייננו לא עלה.

ג'מאל זחאלקה: קולם של האזרחים הערבים בשינויים שנקבעו בתוכנית הכלכלית לא נשמע.

ג'מאל זחאלקה: עכשיו מביאים לנו לכנסת את הפיצולים.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר לכם: בכל הפיצולים האלה לא היה פיצול אחד שנלקח משיקול של האינטרסים של 20% מהאזרחים במדינה, שהם אזרחים ערבים.

דניאל בנלולו: יש.

דניאל בנלולו: איחוד רשויות.

ג'מאל זחאלקה: איחוד הרשויות זה אינטרס של מרכז הליכוד, ותו לא.

ג'מאל זחאלקה: אך ורק.

דניאל בנלולו: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בנלולו, תודה.

ג'מאל זחאלקה: עייפנו מלדבר על זה עם כולם פה, בכנסת.

ג'מאל זחאלקה: אף אחד לא הקשיב לנו.

ג'מאל זחאלקה: ברגע שהגיעו אנשים שיש להם זכות הצבעה במרכז הליכוד – המצב השתנה.

ג'מאל זחאלקה: דיברנו עם כולם.

ג'מאל זחאלקה: אז תגידו דוגרי, לא בגללנו.

ג'מאל זחאלקה: אבל המצב הזה, אדוני היושב-ראש, ואני פונה אליך אישית בעניין הזה, ואל יושב-ראש הקואליציה ויושב-ראש ועדת הכספים, לנסות לתקן את העוול הזה.

ג'מאל זחאלקה: לא יכול להיות שבתוכנית כל כך גורלית, שפוגעת בכלל האזרחים, ואני יכול להוכיח לכם - -

ראובן ריבלין: תודה.

ג'מאל זחאלקה: - - שהיא פוגעת כפליים באזרחים הערבים, לא יכול להיות שקולם לא יישמע.

ראובן ריבלין: אני מודה לך, חבר הכנסת זחאלקה.

ראובן ריבלין: גם הערתך הובאה לידיעתי, והסברתי לך במכתב מפורט, שהכול הולך לפי מפתח.

ראובן ריבלין: האופוזיציה בהחלט יכולה לתת לך.

ראובן ריבלין: סיעה אחרת שהיתה באופוזיציה נתנה את מקומותיה לסיעת יהדות התורה כשלא היה לה מקום.

ראובן ריבלין: כל אחד יכול, על-פי - - -

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב ראש, הערתי היא שמפתחות אפשר להחליף, ואפשר להעתיק, גם.

ראובן ריבלין: אני מציע לכל הסיעות הערביות להיות בפעם הבאה מאוחדות - - -

ג'מאל זחאלקה: אנחנו ניסינו, היינו מוכנים ללכת בגוש של שמונה, לקבל נציג.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר כאן, מעל הבמה - אנחנו מוכנים לבחור נציג מבינינו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, עכשיו אנחנו דנים בחוק התוכנית הכלכלית.

ראובן ריבלין: אחרון הדוברים, חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

ראובן ריבלין: רבותי, מייד אחריו אנחנו נצביע.

ראובן ריבלין: שלוש דקות עומדות לרשותך - לא פחות, אבל גם לא יותר.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שרים, ראש הממשלה, עם תחילת כהונתה של הממשלה הנוכחית הונחו על שולחן הכנסת קווי היסוד של הממשלה.

טלב אלסאנע: במסגרת קווי היסוד של הממשלה היא התחייבה לפתוח פרק חדש עם האוכלוסייה הערבית, שהיא 20% מכלל אזרחי המדינה; 20% שבמרוצת השנים סבלו מקיפוח מתמשך בכל התחומים, אם זה תעסוקה, מגורים, תוכניות מיתאר וכדומה.

טלב אלסאנע: גם בחינוך.

טלב אלסאנע: בכל התקציבים.

טלב אלסאנע: בכל פעם שהעלינו את הנושא אמרו לנו שאי-אפשר לסגור פערים שהצטברו במשך 50 שנה בשנה-שנתיים.

טלב אלסאנע: אז אמרנו: נמתין, מתוך רצון שתהיה מגמה של סגירת פערים.

טלב אלסאנע: אבל, ראו זה פלא, בתוכנית הכלכלית המונחת בפנינו, לא רק שאין סגירת פערים, יש הנצחת והגדלת הפערים.

טלב אלסאנע: האם זה המסר, כבוד ראש הממשלה, לאוכלוסייה הערבית, שמונה 20% מאזרחי המדינה, שהבטחת לפתוח אתם פרק חדש?

טלב אלסאנע: הגיע הזמן באמת לעשות אתם גם שלום בתוך הבית, לתת להם תחושה של שייכות כאזרחי מדינה מבחינת היחס השוויוני של ממשלות ישראל.

טלב אלסאנע: היתה הזדמנות לנהוג בהם אחרת, שלא יהיו ראשוני הנפגעים מהתוכנית הכלכלית, ושלא יהיו אחרוני הנהנים אם יש הטבות כלכליות.

טלב אלסאנע: בתוכנית הכלכלית, כשיש פגיעה במשפחות ברוכות ילדים, מי כמוך יודע, הראשונים שייפגעו הם האוכלוסייה הערבית.

טלב אלסאנע: כשיש פגיעה בתקציב של משרד החינוך, הראשון שייפגע זה המגזר הערבי.

טלב אלסאנע: מדוע אין גישה אחרת?

טלב אלסאנע: מדוע נותנים עדיפויות להתנחלויות ולמתנחלים ושוכחים את אזרחי המדינה, שבהם נזכרים אך ורק כשיש בעיה כאן, עצור או חשוד שם?

טלב אלסאנע: לדעתי, זה אינטרס אזרחי, אבל גם אינטרס של המדינה.

טלב אלסאנע: פתרון הבעיות של הציבור הערבי זה לא אינטרס של הציבור הערבי בלבד, אלא של כלל אזרחי המדינה.

טלב אלסאנע: בהקשר זה אני רוצה לברך על החלטת הממשלה אתמול, שהיא ניסיון לתת תקווה, להוביל לדרך אחרת, אחרי שנתיים שהממשלה הזאת ניסתה את הכול - שימוש בטנקים, במטוסים, במסוקים.

טלב אלסאנע: אבל מה לעשות, אי-אפשר לשבור רצונו של עם ששואף לחירותו, לעצמאותו, אפשר אך ורק להידבר.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, שמעתי כאן רבים שאומרים שכאילו כל ההרוגים בתקופה האחרונה הם תוצאה מהסכם אוסלו.

טלב אלסאנע: לדעתי, התוצאות הקשות היו תוצאה מהפרת הסכם אוסלו.

טלב אלסאנע: גם הסכם אוסלו בא לפתור בעיה.

טלב אלסאנע: האינתיפאדה הראשונה היתה לפני הסכם אוסלו.

טלב אלסאנע: העימותים והסכסוכים היו לפני הסכם אוסלו.

טלב אלסאנע: העימותים והסכסוכים הם על רקע הכיבוש.

טלב אלסאנע: הכיבוש הוא שורש הבעיה.

טלב אלסאנע: אם רוצים להביא לביטחון, צריך להבין שהביטחון יבוא עם השלום, ואי-אפשר לעשות הפרדה בין הביטחון לבין השלום.

טלב אלסאנע: השלום הוא הוא שיביא את הביטחון, והוא שיביא את השגשוג והרווחה.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת טלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה לפי סעיף 121 - הבקשה של ועדת הכספים לפצל את חוק התוכנית הכלכלית.

ראובן ריבלין: רבותי, כאן מצביעים בעד או נגד.

ראובן ריבלין: מי שבעד בקשת ועדת הכספים, מצביע בעד.

ראובן ריבלין: מי שמתנגד לבקשה לפי סעיף 121 מצביע נגד.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, סיעת העבודה ביקשה לקיים על סעיף זה הצבעה שמית.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן, האם ביקשת הצבעה שמית?

אבשלום וילן: לא.

אברהם בורג: לא.

אברהם בורג: ביטלנו.

ראובן ריבלין: רציתי לומר לך שאני לא מקבל את בקשתך, מהטעם שיש פה צילום של חתימות, שיכולות להיות מהדור שבו אני עדיין חתמתי.

אברהם בורג: נתנו לאדוני את הצילום, כי לא התכוונו לזה ברצינות.

ראובן ריבלין: רבותי, מעכשיו אנחנו נקפיד על סדרי התקנון, נקפיד על כל תג ותג.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני עובר להצבעה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 4 בעד הצעת ועדת הכספים - 47 נגד - 18 נמנעים אין הצעת ועדת הכספים בדבר חלוקת הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו=2004) התשס"ג-2003, נתקבלה.

ראובן ריבלין: ובכן, אני קובע שברוב של 47, נגד 18, באין נמנעים, הפיצול אושר לפי סעיף 121.

ראובן ריבלין: יושב-ראש ועדת הכנסת, האם ועדת הכנסת פטרה מחובת הנחה?

רוני בר-און: כן.

רוני בר-און: בבוקר.

אבשלום וילן: אני מבקש להעביר את הפיצול לוועדת הכלכלה.

ראובן ריבלין: את הפיצולים לוועדת כלכלה?

ראובן ריבלין: הם יועברו לוועדת הכנסת על מנת שהיא תחליט לאן יועברו הפיצולים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

אבשלום וילן: אין הצעה אחרת.

ראובן ריבלין: הבקשה היא מטעם ועדת הכספים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן, כל עמדה שלך, שהיא הגיונית, אני מקבל, אבל כאשר היא משוללת יסוד, אני לא מקבל.

ראובן ריבלין: התשס"ג-2003 [ מס' מ/25; "דברי הכנסת", חוב' ו', עמ' 851; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הואיל וועדת הכנסת פטרה מחובת הנחה את החוק שנמצא על שולחנכם, הריני להודיעכם שאנחנו פותחים ברגע זה בדיון על ההסתייגויות.

ראובן ריבלין: הדיון על ההסתייגויות יימשך עד יום רביעי בשעה 12:00 בצהריים.

ראובן ריבלין: הדיון יתקיים ברציפות.

ראובן ריבלין: על חברי הכנסת לדעת שהדיון הוא דיון שהזמן שהוקצב לו הוא סיעתי.

ראובן ריבלין: שני שלישים תיטול האופוזיציה, ושליש תיטול הקואליציה.

ראובן ריבלין: רישום החברים יבוא בסבבים סיעתיים, כאשר מתחילים מהסיעה הגדולה לסיעה הקטנה, והסיבוב הבא מהסיעה הקטנה לסיעה הגדולה, על מנת שכל חברי הבית וכל הסיעות יוכלו לקבל בזמנים שונים את האפשרות לבוא לידי ביטוי, שהרי כל העם רואה אתכם, כאשר אתם יום ולילה מנמקים את הסתייגויותיכם.

ראובן ריבלין: אני מודיע בצורה המפורשת ביותר: היה וייקרא אדם לדוכן ולא יימצא, תישלל זכותו לדבר לאותו סבב, ויבוא זה שאחריו.

ראובן ריבלין: אם זה שאחריו לא יימצא, ימשיכו הלאה וכך הלאה.

ראובן ריבלין: כל מי שלא יימצא באולם בזמן שהוא נקרא, הרי שהוא יימצא במצב שבו הוא לא יוכל להרצות את הסתייגויותיו בפני הבית.

רוני בר-און: הזמן לא יישמר.

ראובן ריבלין: ודאי שהזמן לא יישמר.

ראובן ריבלין: אני גם ארצה לא לעשות הפסקות, אלא אם כן לא יהיו ברירות, ותהיה בוועדת הסכמות הפסקה, ולא תהיה שמירה על הזמן ליום רביעי בשעה 12:00.

ראובן ריבלין: הואיל ואין ועדת הסכמות, אנחנו נפעל לפי החלטות הוועדה ככתבן וכלשונן, בלי יכולת לסטות כהוא זה.

ראובן ריבלין: אם חבר סיעה מסוים ידבר יותר מהזמן שהוקצב לו על-ידי סיעתו, הרי שהוא יעשה זאת על חשבון סיעתו.

אברהם בורג: מי ימדוד את הזמן?

ראובן ריבלין: יושב-ראש הישיבה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את הדיון בהסתייגויות.

ראובן ריבלין: ראשון הדוברים - חבר הכנסת, שר האוצר לשעבר, אברהם שוחט, אשר ייאלץ להיפרד - - -

אברהם-בייגה שוחט: יושב-ראש הוועדה הוא הפותח.

ראובן ריבלין: סליחה.

ראובן ריבלין: אני מתנצל בפני יושב-ראש ועדת הכספים ומזמין אותו להציג את הצעות ההחלטה של ועדת הכספים לדיון בקריאה שנייה ושלישית, ומבקש לדעת ממנו אם יש בכלל הסתייגויות; אולי אין הסתייגויות לחוק.

אברהם הירשזון: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, השאלה היא, אדוני היושב-ראש, האם כשאני אומר שאין הסתייגויות, אז אין הסתייגויות.

ראובן ריבלין: אם אדוני אומר את האמת, נקבל כמובן את מה שהוא אומר.

אברהם הירשזון: האמת היא יחסית, השאלה היא באיזו נקודה אתה רואה את הדבר.

ראובן ריבלין: אנחנו מקבלים רק אמת צרופה.

אברהם הירשזון: האמת של חבר הכנסת בר-און היא כזאת, שכאשר הביאו אותו מארוחת-הצהריים, ולא נתנו לו להצביע, האמת שלו היא שהוא לא היה צריך לבוא עכשיו.

אברהם הירשזון: אדוני היושב-ראש, אני מתבקש להציג את הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל.

אברהם הירשזון: ועדת הכספים קיבלה לידיה את התוכנית הכלכלית של ממשלת ישראל.

אברהם הירשזון: התוכנית כללה תחומים שונים, בהם גם קיצוצים במשרדי הממשלה - וזה היה החלק הראשון; והחלק השני - הצעות חוק שהבאנו כמקשה אחת.

אברהם הירשזון: התוכנית הזאת, אשר הממשלה הביאה לוועדת הכספים, אמורה לתת תשובה על כמה דברים: דבר ראשון, לצמצם את הביורוקרטיה הקיימת ואת הסקטור הציבורי; דבר שני, להביא לידי כך שתהיה צמיחה מהירה, עד כמה שאפשר, כדי שתניע את הכלכלה במדינת ישראל.

אברהם הירשזון: התוכנית הזאת היא לא תוכנית של לוקסוס.

אברהם הירשזון: היא תוכנית קשה מאוד, תוכנית מכאיבה מאוד, מכאיבה לכל שכבות הציבור, אבל היא באה לא מרצון של מישהו לעשות איזה דבר רע, אלא כהכרח - מדינת ישראל נמצאת במצב קשה ובשעה קשה ביותר מבחינה כלכלית, ולכן תוכנית כזאת הכרחית.

אברהם הירשזון: התוכנית הזאת גם דנה בשינויים מבניים לטווח ארוך, ואני חושב שזאת הפעם הראשונה שיש תוכנית שעוסקת בשינויים לטווח ארוך, שגם אחרי ההתמודדות עם הדברים הבעייתיים המיידיים, היא תיתן - או מתיימרת לתת - פתרונות לטווח ארוך, ואני מקווה שאכן כך יהיה.

אברהם הירשזון: אדוני היושב-ראש, אנחנו קיימנו ישיבות מספר בחלק הראשון של התוכנית, שכלל את הקיצוץ במשרדי הממשלה - מה שנקרא, קיצוץ FLAT במשרדי הממשלה - קיימנו על כך דיונים מספר של הקואליציה והאופוזיציה, ונתנו לכל אחד מחברי הוועדה להביע את דעתו בכל נושא ונושא.

אברהם הירשזון: כל חבר ועדה - מהקואליציה או מהאופוזיציה - שביקש שנביא לדיון בוועדה גורם כזה או אחר, שר כזה או אחר, כדי לשמוע את דעתו לפני ההצבעה, וכך נעשה ולא גרענו מאף בקשה של אף חבר.

אברהם הירשזון: רק בסיום הדיונים האלה הבאנו את הנושא לאישור ולהצבעה, והוא אושר ברוב של הקואליציה נגד האופוזיציה, כפי שנהוג ומקובל.

אברהם הירשזון: לפני שאני עובר לחלק השני, אדוני היושב-ראש, אני מבקש לומר כמה דברים.

אברהם הירשזון: ראשית, כאשר נכנסנו לתוכנית הכלכלית הזאת אני התחייבתי - וגם שוחחתי אתך, אדוני היושב-ראש - שהוועדה הזאת תקיים דיונים רציניים בכל נושא ונושא ולא תקבע מועד כזה או אחר לסיום עבודתה.

אברהם הירשזון: למרות הודעות הממשלה על תאריכים שונים, אנחנו לא נעתרנו להפצרותיה ושמרנו על עצמאות הכנסת ועל עצמאות הוועדה, ואני רואה בכך דבר חשוב.

אברהם הירשזון: בהזדמנות זו אני רוצה להודות לאדוני היושב-ראש על שסייע ותמך בידי בכל פעם שפניתי אליו, ובאמת אפשר לוועדה לעשות עבודה יסודית מאוד מאוד.

אברהם הירשזון: אני מבקש לומר, שחברי הקואליציה, כחברי האופוזיציה, השתדלו בוועדה זאת להיות באמת כמה שפחות פוליטיים ולדבר יותר לגופו של עניין.

אברהם הירשזון: ברור לי שהפוליטיקה תיעשה פה - כך נהוג וכך צריך - אבל בוועדה הדיונים היו, ברובם, ענייניים מאוד מאוד.

אברהם הירשזון: אני מבקש לומר שמונחים פה לפני 11 עמודים של נושאים שונים שהוועדה עשתה בהם שינויים - החל ברשויות המקומיות; דרך משק החשמל; דרך תעריפי המים והיטלי הפקה; דרך חקיקה תקציבית - דחייה וביטול; דרך החברות הממשלתיות; דרך התקשורת; דרך מס הכנסה ומסים עקיפים; דרך היטל על העסקת עובדים; דרך החקלאות; דרך הביטוח הלאומי; דרך הצמדת גמלאות; דרך בריאות; דרך הסדר קרנות הפנסיה; דרך הפחתת משכורת העובדים ונושאי משרה בשירות הציבורי; דרך פיטורי עובדים.

אברהם הירשזון: הדיונים האלה - אם אני אכנס לכל שינוי ושינוי, אדוני היושב-ראש, ואצטרך להסביר אותו ולנמק אותו, אני באמת אצטרך לגזול מכם זמן רב מאוד, ולכן, אדוני, אני אבקש מאוד מכבודו, שבסיום - - -

ראובן ריבלין: נא להכניס את זה לפרוטוקול.

אברהם הירשזון: שבסיום דברי אכן יוכנס לפרוטוקול בשלמותו - -

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

אברהם הירשזון: - - וכל חבר כנסת שירצה לעיין - יוכל לעיין.

אברהם הירשזון: אני רוצה לעמוד על כמה דברים מרכזיים.

אברהם הירשזון: ראשית, אני מבקש לברך את חברי בקואליציה שעשו עבודה מצוינת, ללא ליאות, עמדו לצדי והשתתפו בדיונים, והתעמקו והתעניינו בדיונים - גם חברי הליכוד, גם חברי שינוי, וגם חברי המפד"ל.

אברהם הירשזון: אני חושב שכל אחד ואחד מהם תרם תרומה נכבדה מאוד לעומק הדיונים, לפירוט הדיונים, ועל כך אני מודה לו.

אברהם הירשזון: אדוני היושב-ראש, אנחנו לקחנו פרק גדול מאוד, ששמו פרק המסים - גם העקיפים - שזה פרק מאוד-מאוד-מאוד מקצועי שלא נוטים לדבר עליו הרבה בציבור, אבל אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, ולכם, רבותי חברי הכנסת, מבדיקה ראשונית שעשיתי בנושא הזה התברר לי שיש חוקים קשים מאוד שצריכים לעבור שינויים רחבים מאוד.

אברהם הירשזון: החלטתי להטיל על ועדת משנה בראשותו של חבר הכנסת אהוד רצאבי - שהוא גם רואה-חשבון במקצועו - לקיים ועדת משנה בנושא הזה.

אברהם הירשזון: הוועדה הזאת ישבה הרבה מאוד שעות ובסופו של דבר הגיעה באמת להישגים רבים מאוד ובולטים, ואני חושב שהציבור יחוש את הישגיה כאשר יתבררו לו התוצאות המקצועיות של השינויים שהוועדה עסקה בהם.

אברהם הירשזון: ועדת המשנה השנייה היתה בראשותו של חבר הכנסת אלי אפללו, והיא עסקה בנושא של המסים ביישובים השונים.

אברהם הירשזון: הוועדה הזאת קיימה שעות רבות של דיונים משום שבאמת בנושא הזה אנחנו עוסקים בדברים מאוד-מאוד רגישים, מאוד עדינים, והרבה מאוד משלחות הגיעו לפנינו.

אברהם הירשזון: אני רוצה להודות לו על העבודה היסודית שהוא עשה באותן שעות רבות של דיונים.

אברהם הירשזון: אני מבקש להודות לחבר הכנסת דני בנלולו, שבשעות הקשות שלי - - -

ראובן ריבלין: דניאל בנלולו.

אברהם הירשזון: דניאל - כפי שנאמר - בנלולו, מאשדוד.

רוני בר-און: דני, דני.

אברהם הירשזון: דני.

אברהם הירשזון: אפשר לעשות הצבעה בנושא הזה?

יצחק הרצוג: כן, ועדת משנה מיוחדת.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אם חבר הכנסת דניאל בנלולו ישנה את שמו לדני - כפי שראובן ריבלין שינה גם את שמו לרובי - אנחנו נקרא לו דני.

ראובן ריבלין: כל עוד הוא דניאל – זה שמו.

אברהם הירשזון: אדוני היושב-ראש, אולי נקבע את זה בוועדת שמות.

אברהם הירשזון: אני מבקש להודות לו שבשעות הקשות באמת החליף אותי בתפקיד יושב-ראש הוועדה ונתן לי קצת אפשרות לפוש ולנוח.

אברהם הירשזון: אני מבקש לברך את רוחמה אברהם על כך שנטלה לידיה ועדת משנה בנושא עסקים קטנים.

אברהם הירשזון: הוועדה באמת החליטה להקדיש זמן רב לטיפול בנושא הזה - -

אברהם-בייגה שוחט: יש היום פריימריס בליכוד?

יצחק הרצוג: - - -

אברהם הירשזון: - - ואני מבקש לברך את בייגה שוחט על כך שעזב אותנו בערב האחרון - נטש אותנו - -

אברהם-בייגה שוחט: - - -

אברהם הירשזון: - - אבל עד אז באמת סייע לנו בניסיונו הרב, וכפי שאמרתי - הדברים באמת היו יותר בצד המקצועי.

אברהם הירשזון: וכמובן, לחבר הכנסת הרצוג - שיושב פה לידי - שלא נתן לי רגע אחד של מנוחה מבלי שיציק לי.

יצחק הרצוג: גם עזרתי לך.

אברהם הירשזון: וגם עזרת לי רבות.

אברהם הירשזון: וחבר הכנסת גפני, שהוא דמות מיוחדת במינה, והחברים האחרים.

אברהם הירשזון: עד כדי כך, אדוני היושב-ראש, שהייתי צריך להנהיג נוהג לחבר הכנסת גפני - כדי למנוע את ההתפרצויות שלו - הייתי צריך לקחת את הפטיש ולומר לו: גפני, שים את היד, תקבל מכה אם אתה לא תפסיק לדבר.

אברהם הירשזון: וזה הפך להיות נוהג בוועדה.

אברהם הירשזון: אבל, בצד הרציני של העניין, אני רוצה לומר: הוועדה הזאת בהחלט לא פעלה כפי שנוטים לומר, חותמת גומי - אני לא כל כך אוהב את הביטוי הזה - ושמה לעצמה למטרה לערוך שינויים בנושאים מרכזיים, שהיא עמדה עליהם.

אברהם הירשזון: הנושא הראשון, אני מבקש להזכיר, זה הנושא של טיפות-חלב – הוועדה הוציאה אותו מכל הנושא של שינויים - והעברתן לקופת-חולים, משום שהיא חשבה שהטיפול הוא טוב מאוד ורציני מאוד היום, וחבל לוותר על טיפול כזה.

אברהם הירשזון: הנושא השני הוא טיפול בקשישים סיעודיים, שהרי לכל אחד מאתנו יש אב ואם שיכולים או עשויים להגיע ולהזדקק לטיפולים סיעודיים, ומדינת ישראל רצתה לפתוח רף חדש של חמש שעות.

אברהם הירשזון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר לך - כאחד שבא מתחום הבריאות - כאשר אתה פותח חמש שעות שבועיות, זה אומר לא לתת עזרה לאותם קשישים.

אברהם הירשזון: ואני יודע, מתוך ניסיון רב, שכאשר אתה פותח דרגה כזאת, בעוד שנתיים אתה גם מוצא את רוב האנשים שם.

אברהם הירשזון: הגענו לפשרה - פשרה מאוד טובה - שגם הביאה לחיסכון בזה שהורדנו שלושת-רבעי שעה מאלה של עשר שעות וחצי לתשע שעות ושלושה-רבעים.

אברהם הירשזון: אני חושב שהפגיעה היא לא חמורה, אני חושב שבהחלט אפשר לחיות אתה, גם כל בעלי המקצוע אומרים שאפשר לחיות אתה.

אברהם הירשזון: אני רוצה לציין את זה לזכות הוועדה הזאת.

אברהם הירשזון: אני מבקש לומר שעשינו גם שינויים בכל הקשור לקשישים – והם הופיעו לא פעם אחת ולא פעמיים בפני חברי הוועדה ובישיבות הוועדה – ואמרנו, תוציאו את הקשישים, אל תכניסו אותם לכל ה"פול" הזה.

אברהם הירשזון: הם כבר סיימו את שנות עבודתם, למה אחרי שנות עבודתם צריכים להקפיא להם את הקצבאות שיש להם?

אברהם הירשזון: אדוני היושב-ראש, אני שמח לומר לך שהוועדה קיבלה החלטה שנושא הקשישים לא ייפגע ולא תהיה הקפאה לקשישים.

אברהם הירשזון: אני רואה בכך רגישות חברתית גדולה מאוד של חברי הוועדה, ואני שמח לעמוד בראש הוועדה הזאת, ואני שמח שאתה, אדוני יושב-ראש הכנסת, עזרת לי בכל השעות הקשות שרק שנינו יודעים שעברנו.

אברהם הירשזון: אני מבקש לומר, שהוועדה גם החליטה להוציא את כל הנושא של חיילים משוחררים, את הקצבה שמגיעה להם, כי הרי מה קורה בסופו של דבר?

אברהם הירשזון: הרי בין החיילים המשוחררים יש רבים כאלה שבאים ממשפחות שאין להן, ואז בחודשים הראשונים, כאשר אתה מוריד לאותו חייל משוחרר את הקצבה הזאת, הוא נפגע, המשפחה נפגעת, והוא לא יכול לעשות את הצעד הראשון של החיים שלו אחרי שהוא גמר את הצבא, ויש ביניהם כאלה ששירתו שירות קשה והגנו עלינו בגופם ובנפשם, ומי מאתנו אין לו ילד או ילדה שעברו את השירות הזה.

אברהם הירשזון: ולכן, אדוני, אני חושב שעשינו דבר חשוב, רציני ויסודי בנושא.

אברהם הירשזון: אני מבקש לומר, שגם את הנושא של ספריות ציבוריות אנחנו תחמנו, ולא הוצאנו אותו.

אברהם הירשזון: אמרנו שהספריות הציבוריות לאלה שזקוקים להן בעיירות הפיתוח – יישארו, ולא יוכחדו כפי שהיה אמור להיות בהתחלה.

אברהם הירשזון: אני מבקש לומר, שגם המפעל של השאלת ספרים, שהוא חשוב מאוד – אומנם הוצאנו אותו מהחוק, אבל הבטחנו שמדי שנה ישולם תקציב מיוחד לנושא הזה.

אברהם הירשזון: אדוני היושב-ראש, גם בנושא של קצבאות הילדים, כאשר באה הממשלה וביקשה לתחום את זה לארבע שנים, אנחנו, חברי הוועדה, ביקשנו להרחיב ולקבוע את זה לשבע שנים, כדי להקל את רוע הגזירה.

אברהם הירשזון: אני מוכרח להודות ולומר את האמת, שאני מאוד רציתי לעבור עוד פאזה ועוד שלב, כי זה היה מקל עוד יותר על השכבות החלשות, ואני לא חושב שמאוחר לעשות את זה גם אחרי התוכנית הכלכלית, אבל גילינו בהחלט רגישות לנושא הזה.

אברהם הירשזון: ולכן, אני מוכרח להעיר, חבר הכנסת גפני, לגבי דבריו של חבר הכנסת ליצמן, שדיבר פה בהצבעת האי-אמון ותקף את חברי הכנסת שהם ישבו בלילה האחרון רק כדי להצביע נגד הארכת המועד של קצבאות הילדים.

אברהם הירשזון: אני מוכרח לומר לך, אני זוכר – ותאמר לי אם זיכרוני אינו מטעה אותי, ואני חושב שהייתי ער כל הלילה, לא עצמתי עין, לא ישנתי לרגע, הייתי מאוד עירני ויכולתי להמשיך לשבת עוד לילה – שמי שיצא מהדיון הזה היו דווקא הסיעות החרדיות, ואנחנו נשארנו להצביע, לרבות אנשי שינוי, שנשארו באותו יום בחדר.

אברהם הירשזון: נשארנו להצביע, ואם חששתם, למה לא נשארתם להצביע אתנו?

אברהם הירשזון: למה עזבתם אותנו?

אברהם הירשזון: נכון שזה לא הכול, נכון שזה לא מספיק טוב, אבל זה יותר טוב ממה שהיה.

אברהם הירשזון: ולכן, אני רוצה לומר רק דבר אחד לחבר הכנסת ליצמן.

אברהם הירשזון: הדברים שהוא אמר, שכאילו נשארנו כל הלילה מתוך אכזריות, כדי להרעיב ילדים – כך הוא אמר – זה בהחלט מוגזם, זה לא נכון, זה לא רציני.

משה גפני: מי הם שני חברי הכנסת משינוי שאחד מהם רצה ללכת וחברו אמר לו: תישאר כי הירשזון הולך להביא את התוכנית של הביטוח הלאומי - - -

ראובן ריבלין: תודה, חבר הכנסת גפני.

משה גפני: והוא אמר לו: תישאר להצביע נגד.

ראובן ריבלין: תודה, חבר הכנסת גפני.

משה גפני: אנחנו לא עזבנו את הישיבה.

אלי אפללו: יצאתם.

משה גפני: אנחנו יצאנו בהצבעה - - -

אברהם הירשזון: על זה דיברתי.

משה גפני: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, אתה לא ברשות הדיבור.

אלי אפללו: - - -

משה גפני: נשאר רק קיצוץ של 2.5 מיליארדי ש"ח.

אלי אפללו: למה לא נשארתם?

אלי אפללו: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו, תרשה לי.

משה גפני: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, מספיק אמרת.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת גפני, אתה נשארת עד הבוקר - - -

משה גפני: ולא נרדמתי.

אברהם הירשזון: אתה לא נרדמת.

אברהם הירשזון: הלוואי שהיית נרדם קצת.

אברהם הירשזון: זה היה עוזר לנו מאוד.

אברהם הירשזון: אבל, כאשר הצבענו בנושא הזה יצאת החוצה, ועוד יש ויכוח גדול בינינו מה אמרת, ואנחנו נראה את זה בפרוטוקול.

משה גפני: אפשר לראות בפרוטוקול.

ראובן ריבלין: תודה, תודה.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, אם תפנה לחבר כנסת, הוא יהיה מחויב להשיב לך, ואז אנחנו לא ננאם אלא נפתח בדיאלוג.

אברהם הירשזון: ואתה לא רוצה שנפתח בדיאלוג, ומי אני, אדוני היושב-ראש, שאסרב.

ראובן ריבלין: דיאלוג הוא רצוי, אבל לא מעל במת הכנסת.

ראובן ריבלין: דיאלוג רצוי בהחלט בחברה, אף-על-פי שיש אנשים שאינם רוצים דיאלוג.

אברהם הירשזון: ולכן, אני מבקש לומר, ראשית, שחברי הקואליציה עשו כל אשר לאל ידם לנסות לפגוע פחות ככל האפשר בשכבות החלשות.

אברהם הירשזון: קיימנו דיונים יסודיים מאוד.

יצחק הרצוג: אל תגזים - - -

אברהם הירשזון: תן לי לומר מה שאני רוצה לומר.

אברהם הירשזון: היושב-ראש מנע ממני לקיים דיאלוג, ואתה מפריע לי לדבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הרצוג קרא קריאת ביניים "אל תגזים".

ראובן ריבלין: הוא שמע.

ראובן ריבלין: הוא לא ממשיך, הוא לא ממשיך.

אלי אפללו: איפה יהודה ושומרון?

אברהם הירשזון: אין לי ספק, חבר הכנסת הרצוג, אין לי ספק, אדוני היושב-ראש, שכל אחד אומר את מה שהוא מתכוון לומר.

אברהם הירשזון: ולכן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שניהלו – גם על דעת חבר הכנסת הרצוג – דיונים רחבים, ושמענו כל משלחת ומשלחת.

אברהם הירשזון: אני חושב שכאשר התקשורת תקפה אותנו בלילה האחרון ואמרה שחברים נמנמו וכו', צריך להבין: את כל הדיונים סיימנו כבר לפני הערב האחרון, ואם נשארנו כל הלילה, זה היה משום שבנושאים מסוימים רצו לעשות לנו פיליבסטר.

אברהם הירשזון: אז נשארנו וסיימנו ואמרנו: לא ניתן לעשות את הפיליבסטר, אנחנו נסיים את עבודתנו בזמן.

אברהם הירשזון: ואני רוצה לומר לך רק הערה אחת, חבר הכנסת בייגה שוחט.

אברהם הירשזון: כשאני נבחרתי להיות  יושב-ראש ועדת הכספים, אתה בדבריך בירכת אותי ואמרת לי, וזה בפרוטוקול: אברהם הירשזון, אתה הרי איש קואליציה.

אברהם הירשזון: בסופו של דבר אתה מחויב להעביר את הדברים שהממשלה מביאה, זאת האחריות.

אברהם הירשזון: אבל יש לך איזה מקום לתת בו גם משלך.

אברהם הירשזון: ואני חושב, בייגה, שאם תבחן את הנושא, תראה שבסופו של דבר שמעתי לדבריך ושמעתי לניסיון שלך, ואני חושב שהוועדה בראשותי הלכה בנתיב הזה – מצד אחד, לאשר את תוכניות הממשלה, אבל מצד אחר גם להטביע את חותמה על התוכנית הממשלתית.

אברהם הירשזון: ובנתיב הזה אני חושב שצעדנו בדרך טובה ובטוחה.

אברהם הירשזון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה עוד הפעם להודות לך ולכל שאר החברים שליוו אותנו בשעות הקשות האלה.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם הירשזון: (בדברי אעמוד רק על השינויים העיקריים שהכניסו ועדת הכספים והוועדות המשותפות בהצעת החוק לעומת הצעת החוק שעברה בקריאה ראשונה, והנכללים בנוסח המונח בפניכם להצבעה.

אברהם הירשזון: רשויות מקומיות, מועצות דתיות ואיחוד רשויות מקומיות.

אברהם הירשזון: הוועדה החליטה לפצל מתוך החוק את הסעיפים הנוגעים לגביית הארנונה מבעל הנכס במקרה שהשוכר לא שילם את הארנונה, ואת הסעיפים העוסקים במספר הסגנים בשכר לראשי עיריות, לראשי מועצות מקומיות, לראשי מועצות דתיות ולראש העירייה בעיר הבירה, ואת כל הסעיפים הנוגעים לאיחוד רשויות מקומיות.

אברהם הירשזון: משק החשמל.

אברהם הירשזון: בעת הדיון בפרק זה הובהר לוועדה כי קיימת מחלוקת עקרונית על חלוקת הסמכויות בין משרד התשתיות הלאומיות לבין הרשות לשירותים ציבוריים – חשמל לגבי חלוקת הסמכויות הנוגעות לקביעת המדיניות ולביצועה; לפיכך ביקשה הממשלה לפצל את כל הסעיפים העוסקים בכך מהצעת החוק  ולהשאירם לדיון נוסף בוועדת הכספים.

אברהם הירשזון: כמו כן תוקנו הסעיפים שנשארו, כך שהסמכויות יישארו בידי השר ולא יועברו  לרשות.

אברהם הירשזון: תעריפי מים והיטלי הפקה.

אברהם הירשזון: בנוסח המונח בפניכם הוכנס שינוי עיקרי והוא העלאה של 15% בתעריפי המים השפירים לחקלאות במקום 15 אגורות למ"ק.

אברהם הירשזון: ברוב המקרים זו הפחתה גדולה לעומת מה שהוצע בחוק, אך יש גם מקרים שבהם ההעלאה גדולה יותר, כגון התעריף לכמות ג'.

אברהם הירשזון: תעריפי השפד"ן ומים מליחים ברמת הנגב והערבה לא יועלו.

אברהם הירשזון: היטל הפקה יעלה רק ב-15% ולא ב-15 אגורות.

אברהם הירשזון: היטל הפקה על מים עיליים לחקלאות, שלא היה קיים, יהיה 10 אגורות במקום 15 אגורות.

אברהם הירשזון: תעריף המים לצריכה ביתית ותעשייה המסופקים על-ידי "מקורות" יעלה ב-13.5 אגורות במקום 15 אגורות למ"ק.

אברהם הירשזון: התעריפים יועלו ב-1 ביוני במקום ב-1 במאי.

אברהם הירשזון: חקיקה תקציבית - דחייה וביטול.

אברהם הירשזון: בסעיף העוסק בהשאלת ספרי לימוד נמסר לוועדה בעת ההצבעה כי נקבע הסדר עם האוצר כי תוספת התקציב בסך 4 מיליוני ש"ח לנושא זה תינתן גם בשנת 2004, בשנת 2005 יינתנו 6 מיליוני ש"ח, ובשנת 2006 - 9  מיליוני ש"ח.

אברהם הירשזון: תיקון חוק חינוך חינם לילדים חולים הועבר, לאחר הקריאה הראשונה, לוועדה משותפת - חינוך וכספים - והוא פוצל ונשאר שם להמשך הדיון.

אברהם הירשזון: בחוק הספריות הציבוריות נקבע נוסח חדש המבטיח כי עיקר ההוצאה התקציבית יופנה לספריות ציבוריות במקומות שיש בהם צורך בכך מבחינה סוציואקונומית, בעלות תקציבית מצטברת של עד 70 מיליון ש"ח בארבע שנים.

אברהם הירשזון: חברות ממשלתיות.

אברהם הירשזון: פרק זה הועבר לוועדה משותפת – כספים וחוקה - בראשותו של חבר הכנסת אברהם הירשזון – חבר הכנסת רוני בר-און מילא את מקומו - וחבריה היו חברי הכנסת רוחמה אברהם, אברהם בורג, אתי לבני, אברהם שוחט ויעקב ליצמן.

אברהם הירשזון: אעמוד עתה על השינויים העיקריים שהכניסה הוועדה המשותפת, כאשר אני מציין את מספר הסעיף כפי שהוא בחוק החברות הממשלתיות:     בסעיף 55 נוספה תוספת שתאפשר לרשות החברות הממשלתיות לבקש מידע גם מחברה מעורבת, שבידי המדינה יותר מרבע מכוח ההצבעה באספה הכללית, או הזכות למנות יותר מרבע ממספר הדירקטורים.

אברהם הירשזון: כדי להבהיר כי תחולת החוק היא גם על חברות-בנות ממשלתיות נוסף סעיף קטן (ב) לסעיף 59ב.

אברהם הירשזון: בעת ההצבעה בוועדה ביקשה הממשלה למשוך את סעיף 63(3), בגלל החשש של בריחה של חברות מתחולת החוק באמצעות הקמה של חברות-בנות.

אברהם הירשזון: כדי להבהיר את המצב הנובע מתהליך החקיקה של חוק התאגידים הביטחוניים (הגנה על אינטרסים ביטחוניים), הנעשה במקביל לחקיקה זו, נוספה בסעיף 70א פסקה כלהלן: "הוראות סעיף זה יחולו על חברה בהפרטה גם לאחר הפרטתה, אם שר הביטחון היה השר האחראי על ענייניה טרם ההפרטה".

אברהם הירשזון: תקשורת.

אברהם הירשזון: הפרק העוסק בתקשורת הועבר לוועדה המשותפת - כלכלה וכספים -  ונוסח שהיא הכינה שולב בנוסח הסופי של הצעת החוק המונחת לפניכם, והיא הכניסה בו שינויים רבים.

אברהם הירשזון: לגבי האגרה בעד החזקת מקלט טלוויזיה הוחלט כי בשנת 2005 ההפחתה מהאגרה תהיה רק 11% ובשנת 2006 – 12%, במקום בשיעור שנע בין 25% ל-10%.

אברהם הירשזון: כמו כן הוחלט לבטל את מקדם ההתייעלות לגבי האגרה הנגבית בגין הרדיו ברכב ולקבוע הפחתה של 5% בלבד בכל שנה.

אברהם הירשזון: מס הכנסה ומסים עקיפים.

אברהם הירשזון: הדיון בפרקי המסים הועבר לוועדת משנה בראשותו של חבר הכנסת אהוד רצאבי, שקיימה ישיבות רבות ושמעה את הנציגים המקצועיים של גופים רבים, וביניהם לשכת עורכי-הדין, לשכת רואי-חשבון, ארגוני העצמאים ולשכת המסחר, וקיימה דיונים יסודיים עם ראשי אגפי המסים באוצר.

אברהם הירשזון: התיקונים העיקריים שהכניסה ועדת המשנה הם: בסעיף בפקודת מס הכנסה העוסק במיסוי הימורים, הגרלות או פרסים הוחלט שלא לכלול פרסים שניתנו במסגרת אישית ולהבטיח כי שיעור המס של 25% יהיה סופי ולא יחולו על הפרסים מיסוי נוסף, כגון ביטוח לאומי או מס בריאות.

אברהם הירשזון: כמו כן נוסף סעיף המאפשר תשלום המס מבלי לנכותו מהסכום המשתלם.

אברהם הירשזון: בסעיף העוסק בפטור ממס על הכנסה מיגיעה אישית של עיוור או נכה 100% שונתה הצעת הממשלה ונקבע, כי גם מי שנקבעה לו נכות חלקית לתקופה של חצי שנה עד שנה, יינתן לו פטור ממס הכנסה לתקופה הרלוונטית אך רק עד לתקרה הנמוכה – 60,120 ש"ח לשנה, הקיימת כיום לגבי הכנסות פסיביות של נכים.

אברהם הירשזון: בהצעת חוק ניתן פטור ממס בתנאים מסוימים לעולה חדש שהשקיע בישראל, לגבי הכנסותיו בחו"ל.

אברהם הירשזון: הוועדה הוסיפה, כי פטור זה יחול גם על תושב חוזר בתנאים מסוימים – לאחר 20 שנה, אם עזב כבגיר, ולאחר 10 שנים, אם עזב כקטין.

אברהם הירשזון: מי שעלה לישראל לאחר 1 בינואר 2002 ועד כניסתן לתוקף של התקנות לפי סעיף זה, ייהנה מהפטור גם על השקעות שביצע לאחר שעלה, עד תום שנה מיום פרסום התקנות.

אברהם הירשזון: בסעיף העוסק בהוראות מיוחדות לעניין פירוק חברות בשנת המס 2003 הוסף סעיף קטן המבהיר כי מכירת הנכסים או הפעילות היא מכירה ללא תמורה לבעלי המניות שמהם הועברו, בהתאם לחלקם היחסי בזכויות בחברה, ולא שונה ייעודם אגב ההעברה, וכי החברה ובעלי המניות ביקשו כי יחולו הוראות סעיף זה על הליכי הפירוק.

אברהם הירשזון: כמו כן ניתנה סמכות לנציב מס הכנסה לקבוע, כי אם הפירוק הסתיים באופן מהותי בשנת 2003, ניתן להחיל את הוראות הסעיף גם מאוחר יותר.

אברהם הירשזון: כמו כן ניתנה סמכות לשר האוצר לקבוע כי יינתן זיכוי ממס ששולם על-ידי החברה כנגד המס החל על סכומי העודפים ששולמו לבעלי המניות.

אברהם הירשזון: גבייה מבעל שליטה שהורשע תתאפשר רק אם ניתן פסק-דין חלוט או אם שילם כופר.

אברהם הירשזון: גבייה מבעל שליטה בנסיבות שבהן חבר בני אדם עשה מעשה מרמה תתאפשר רק לאחר שניתן פסק-דין סופי בערעורו של החבר על השומה שנקבעה לו.

אברהם הירשזון: הגדרת בעל תפקיד צומצמה למנהל פעיל, שותף או בעל שליטה.

אברהם הירשזון: כמו כן נוספה אפשרות ערעור על החלטת הנציבות בפני בית-המשפט המחוזי.

אברהם הירשזון: בסעיף העוסק בפסילה אוטומטית של ספרים צומצמו הנסיבות והוגדר בצורה ברורה יותר מתי ניתן לפסול ספרים.

אברהם הירשזון: כמו כן עוגנה בחקיקה זכות השימוע בפני פקיד שומה או סגנו.

אברהם הירשזון: בהצעת החוק המקורית נקבע בסעיפים מספר, כי פרק הזמן להוצאת שומה יהיה ארבע שנים במקום שלוש שנים, והוועדה קבעה כי יידרש לכך אישור הנציב.

אברהם הירשזון: לגבי עיכוב החזר מס בהליך שומה קוצרה התקופה מ-120 יום ל-90 יום.

אברהם הירשזון: כמו כן הוענקה סמכות לבית-המשפט שבפניו מתברר ערעור על השומה או על פסק-הדין – לבטל את העיכוב.

אברהם הירשזון: הדיון בהקדמת הרפורמה במס נעשה במליאת הוועדה, ובהוראת השעה לשנת 2003 הוכנס התיקון הבא: מדרגת המס שבין 5,220 ש"ח לחודש ל-11,300 הועלתה מ-26% ל-27%.

אברהם הירשזון: זאת היתה טעות סופר בנוסח המקורי, כך נמסר לנו, ולפיכך לא שונה אומדן הפסד ההכנסות ממס.

אברהם הירשזון: לגבי שנת המס 2004 שונתה הצעת החוק לעומת הצעת החוק שעברה בקריאה ראשונה ונוספה מדרגת המס של 45% במקום 43% על הכנסות שבין 20,100 ש"ח ל-34,820 ש"ח לחודש.

אברהם הירשזון: בחוק אזור סחר חופשי באילת החליטה הוועדה שלא לבטל את ההנחה למעסיקים, אך לא לתת אותה למי שמשלם תשלומים לבעל שליטה או לקרובו.

אברהם הירשזון: בעת הדיון בוועדה בהנחות המס ליישובים הוחלט להוסיף לרשימת היישובים הנהנים מהנחה של 13% בקו העימות את עשרת היישובים שהוצאו ממנה, והם: בן-עמי, גונן, יחיעם, יסוד-המעלה, כפר-ורדים, להבות-הבשן, נתיב-השיירה, עברון, שבי-ציון, שיח'-דנון, אך רק עד לתקרת הכנסה של 131,280 ש"ח.

אברהם הירשזון: היטל על העסקת  עובדים זרים.

אברהם הירשזון: הוועדה החליטה כי ההיטל על העסקת עובד זר יופחת מ- 15% ל- 8%.

אברהם הירשזון: חקלאות.

אברהם הירשזון: השינויים המהותיים שהכניסה הוועדה בפרק זה הם שילוב מועצת פרי הדר במועצת הצמחים, וכל התיקונים המתחייבים מכך בסעיפי החוק.

אברהם הירשזון: לפי חוק ההסדרים הקודם מועצת פרי הדר היתה אמורה להיות משולבת במועצת הפירות ב-1 ביולי 2003.

אברהם הירשזון: הוחלט לבטל זאת ולהקים את מועצת הצמחים שתכלול את כל ארבעת הענפים, החל ב-1 בינואר 2004.

אברהם הירשזון: הוועדה הוסיפה סעיף שלפיו ימנה השר את חברי המועצה הראשונה בתוך שנה מיום התחילה – 1 בינואר 2004 -  כדי לתחום את זמן פעולתה של המינהלה הזמנית המאוחדת.

אברהם הירשזון: הובטח ייצוג הולם של חברי המועצה בכל התת-ענפים.

אברהם הירשזון: החברים ייבחרו על-ידי המגדלים בבחירות חשאיות וכלליות כפי שיקבעו השרים, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

אברהם הירשזון: לגבי העובדים במועצות  הקיימות נקבע, כי הזכויות ותנאי העבודה שהיו לעובדים ערב יום התחילה יישמרו להם ויראו אותם כזכויות הנובעות מעבודתם במועצת הצמחים.

אברהם הירשזון: נוסח במדויק הסעיף המשמר את חשבונות הקרנות כפי שהיו ערב יום התחילה.

אברהם הירשזון: ביטוח לאומי.

אברהם הירשזון: בפרק הסיעוד הוצאו כל הסעיפים, ובמקומם נקבע רק כי גמלת הסיעוד במדרגה הראשונה תופחת ב-7% - הפחתה של שלושת-רבעי שעה – מ-10.5 שעות ל-9.75 שעות.

אברהם הירשזון: מענק הלידה החל מהילד השני יהיה 30% מהמענק, במקום ביטולו.

אברהם הירשזון: המענק לנפגעי עבודה ששיעור הנכות שלהם הוא עד 19% יופחת מפי-45 לפי-43, ובמקום זה לא יופחתו גמלאות נפגעי עבודה ב-4%.

אברהם הירשזון: לגבי קצבאות ילדים נוספה הוראת שעה שעניינה ביטול הפחתת הקצבה למי שלא היה לו שירות מזכה.

אברהם הירשזון: התיקון הזה מעגן בחקיקה את המצב בפועל.

אברהם הירשזון: לפי הצעת יושב-ראש ועדת הכספים, ייפרס הקיצוץ בקצבאות ילדים על פני שבע שנים ולא ארבע.

אברהם הירשזון: הקיצוץ בקצבאות הילדים יחל ב-1 באוגוסט 2003.

אברהם הירשזון: כיוון שהפחתת קצבאות הילדים תפגע במקבלי הבטחת הכנסה, הודיע הממונה על תקציבים ליושב-ראש ועדת הכספים, כי הממשלה תביא הצעת חוק שמטרתה התאמת ההסדר החוקי בעניין הזכאים לגמלאות הבטחת הכנסה לשינויים במערכת קצבאות ילדים, שמועד תחילתה לא יהיה מאוחר מ-1 בינואר 2004.

אברהם הירשזון: גם בקצבאות הילדים יינתן מנגנון פיצוי של הצמדה למדד אם יעלה מעל 5%, במקום הקפאה מוחלטת.

אברהם הירשזון: הצמדת גמלאות בשנת 2006.

אברהם הירשזון: הפרק נוסח מחדש לשם הבהרה.

אברהם הירשזון: כמו כן תוקן החוק כך שקצבאות הזיקנה וקצבאות השלמת הכנסה למקבלי קצבת זיקנה, קצבת שאירים וקצבת תלויים של נפגעי עבודה, דמי מחיה ליתומים ולאלמנות בהכשרה מקצועית, לא תוקפאנה בשנים 2004 ו-2005 כפי שתוכנן, אלא תהיינה צמודות במלואן למדד המחירים לצרכן כפי שהיה ב-1 בינואר 2003.

אברהם הירשזון: בריאות.

אברהם הירשזון: בפרק זה הוחלט לפצל את כל הסעיפים העוסקים בהעברת הרפואה המונעת ממשרד הבריאות לקופות-החולים ולהשאירם לדיון נוסף בוועדת הכספים.

אברהם הירשזון: כמו כן הוחלט לפצל את הסעיף בחוק המבטל את החוק להקמה והפעלה של בית-חולים באשדוד ולהשאירו לדיון נוסף בוועדת הכספים.

אברהם הירשזון: בסעיף העוסק בגביית מס בריאות מעקרות בית הוחלט לשנות ולקבוע, כי המס יהיה 70 ש"ח ולא 84 ש"ח, וכי תוקם ועדה שתבדוק פטור למקרים חריגים.

אברהם הירשזון: שר הבריאות ושר האוצר, בהסכמת שר הרווחה ובאישור ועדת הכספים, יקבעו כללים ותנאים לגבייה בשיעור אחר לסוגים מסוימים של עקרות בית.

אברהם הירשזון: הגבייה בסעיף זה תחל ב-1 ביולי 2003 במקום ב-1 במאי 2003.

אברהם הירשזון: הסדר קרנות פנסיה הוותיקות.

אברהם הירשזון: בעת הדיון מסר הממונה על התקציבים באוצר במענה על פנייה של חברי הוועדה את ההודעה הבאה: לא יראו הסכמי פרישה מוקדמת כ"הסכמים חריגים" שיבוטלו במסגרת הסדר קרנות הפנסיה הוותיקות, בהתקיים התנאים הבאים - א. רכישת הזכויות בהסכם נעשתה באיזון אקטוארי מלא; ב. רשימת העובדים הוגדרה בהסכם באופן שמי סופי וברור; ג. ההסכם קיבל אישור מראש של אגף שוק ההון, ביטוח וחיסכון במשרד האוצר.

אברהם הירשזון: המפקח על הביטוח מסר, כי הוא יורה למינהלים המיוחדים שימונו לקרנות הפנסיה הוותיקות שבהסדר לכבד הסכמי פרישה מוקדמת כאמור לעיל וליישמן.

אברהם הירשזון: הפחתת משכורתם של העובדים ונושאי משרה בשירות הציבורי (הוראת שעה).

אברהם הירשזון: מונח בפניכם נוסח חדש של פרק י"ז ושל פרק י"ח בנוסח הקודם.

אברהם הירשזון: בעת הדיון הוחלט על פיצול הסעיפים  העוסקים בפיטורים בשל אי-התאמה וכן סעיפים הכוללים הגבלת שכר מרבי לעובדים חדשים המועסקים בגוף מתוקצב או בגוף נתמך, והם יישארו לדיון נוסף בוועדת הכספים.

אברהם הירשזון: הפרק העוסק בהפחת משכורתם של העובדים ונושאי המשרה בשירות הציבורי נוסח לאחר השגת ההסכם עם ההסתדרות העובדים.

אברהם הירשזון: על-פי ההסכם, הוצאות השכר בתקציב המדינה יופחתו – בברוטו - ב-2 מיליארדי ש"ח בשנת 2003 וב-2 מיליארדי ש"ח נוספים בשנת 2004; בשנת 2005 תהיה הפחתה שתקוזז כנגד התשלומים שיידחו משנת 2004.

אברהם הירשזון: שיעורי ההפחתה נעים מ- 1.75% מעל 3,335 ש"ח ועד 17% בשכר שמעל 35,000 ש"ח.

אברהם הירשזון: ההפחתה לא תחול על חישוב הקצבה, ולא תובא בחשבון לצורך חישוב המשכורת הקובעת לתשלום קצבה ולא לצורך חישוב התשלומים לקופות גמל.

אברהם הירשזון: תשלום דמי הבראה ומענק יובל יידחה.

אברהם הירשזון: ההסכם מבטיח הקפאת סכסוכי עבודה ברמה הארצית או הדירוגית ושקט תעשייתי.

אברהם הירשזון: תקופת ההסכם היא שנתיים מ-1 ביולי 2003.

אברהם הירשזון: פיטורי עובדים.

אברהם הירשזון: בעת הדיון ביקשה הממשלה למשוך את כל הפרק.

אברהם הירשזון: שונות.

אברהם הירשזון: הוחלט בוועדה המשותפת לפצל את הסעיפים העוסקים בחוק חיילים משוחררים.

אברהם הירשזון: הוחלט לפצל את הסעיף שעוסק בקיצוץ המוצע במימון מפלגות, מתוך רצון שבשאלה זו תעסוק הוועדה הציבורית בראשות שופט, שהכנסת העבירה לה את כל הסמכויות.

אברהם הירשזון: כמו כן, פוצלו הסעיפים העוסקים בפיטורי עובדים בשירות המדינה מחמת אי-התאמה.

אברהם הירשזון: הממשלה ביקשה למשוך את הסעיף שעסק באי-עדכון הפיצוי לנפגעי גזזת.

אברהם הירשזון: בסעיפים העוסקים בתמלוגים ובתשלומים מרשויות שונות הוחלט להפחית את הסכומים בעקבות השינויים בהפחתה בשכר של עובדים במגזר הציבורי.

אברהם הירשזון: ברשות שדות התעופה ההפחתה תהיה 20 מיליון ש"ח במקום 23.

אברהם הירשזון: ברשות הנמלים ההפחתה תהיה 34 במקום 38 מיליון ש"ח.

אברהם הירשזון: ברשות הדואר 20 מיליון ש"ח במקום 28 מיליון ש"ח.

אברהם הירשזון: ברשות השידור 10 מיליון ש"ח במקום 11 מיליון.

אברהם הירשזון: הסכומים יועברו עד 1 בנובמבר 2003 במקום עד 3 באוגוסט.

אברהם הירשזון: בסעיף העוסק בדחיית ההרחבה במתן פטורים מתשלום היטל השבחה הוחלט לקבוע את תחולתו ב-17 במאי 2003, בגלל העיכוב בדיונים על החוק וכדי שלא ייווצר "חלון" של שבועיים בין מועד פקיעתו של החוק הקודם ותחילתו של חוק זה.

אברהם הירשזון: לחוק זה נוסף סעיף חדש, התואם את רוחו ומטרתו של חוק זה, והוא הארכת התוקף של החוק לעידוד השקעות הון עד ל-31 בדצמבר 2003.

אברהם הירשזון: תוקפו של החוק פג ב-18 במאי 2003, ועד שתיגמר הכנת החוק החדש אנו מציעים להאריך את תוקפו של החוק הקיים.

אברהם הירשזון: תחילת החוק.

אברהם הירשזון: תחילת החוק נקבעה ל-1 ביוני במקום 1 במאי, אלא אם כן נקבע בו אחרת.

אברהם הירשזון: )

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה ליושב-ראש ועדת הכספים, אשר הביא בפנינו את הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו=2004), התשס"ג-2003, על מנת שנוכל להתחיל את הדיון לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית.

ראובן ריבלין: ראשון הדוברים בהסתייגויות הוא - - -

אברהם בורג: רק שנייה, אדוני היושב-ראש.

אברהם בורג: אני יכול - - -

ראובן ריבלין: בבקשה, מהצד, על מנת שדיון מעניין זה ייראה ויישמע על-ידי כל אזרחי ישראל.

ראובן ריבלין: כן, חבר הכנסת בורג.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, אני מתנצל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שוחט, אתה כבר יכול לעלות לדוכן.

אברהם בורג: אדוני, חבר הכנסת מלכיאור הגיש לבית-הדין הגבוה לצדק עתירה על-פי החוק לציון מידע בדבר השפעת חקיקה על זכויות הילד.

אברהם בורג: החוק הזה אומר כל מיני דברים, אבל מטרתו לחייב את חברי הכנסת ואת הממשלה לבחון במהלך החקיקה של הצעת חוק את השפעתה על זכויותיהם של הילדים, וביקש חבר הכנסת מלכיאור סעד בבית-הדין הגבוה לצדק באשר לזכויות ילדים בהקשר של החוק הנדון כאן.

אברהם בורג: דומני שאתמול הוציא בית הדין הגבוה לצדק צו על-תנאי המורה לממשלה להשיב לו על העתירה בטרם יתקיים הדיון כאן.

אברהם בורג: חבר הכנסת מלכיאור, אני צודק בתיאור?

מיכאל מלכיאור: - - -

אברהם בורג: מאוד הייתי מבקש לדעת איפה הדברים עומדים, שלא נהיה במצב שבו הכנסת לא ממלאת את צו בג"ץ.

מיכאל מלכיאור: גם הכנסת צריכה להשיב.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הכנסת לשעבר, חבר הכנסת בורג, העתירה הוגשה כנגד הממשלה, ולא - -

אברהם בורג: ועל-ידי הכנסת.

אברהם בורג: אולי אדוני ישאל את חבר הכנסת מלכיאור.

ראובן ריבלין: אני לא קיבלתי מהייעוץ המשפטי, אבל אני מברר את העניין הזה על מנת להשיב לאדוני.

ראובן ריבלין: נא לשאול את הייעוץ המשפטי בכנסת, האם - - -

אברהם בורג: אני מבקש שאדוני היושב-ראש ייוועץ ביועץ המשפטי וייתן תשובה למליאה ולחבר הכנסת מלכיאור, העותר, שיחכה כאן עד אשר תגיע התשובה.

ראובן ריבלין: בוודאי, אדוני.

ראובן ריבלין: הרי אם ניתן צו, הדיון הוא לא דיון – לא שריר ולא קיים.

אברהם בורג: ברשותך, אני רק אקרא לאדוני את הצו שניתן אתמול.

אברהם בורג: "החלטה: המשיבים" – לאמור, ממשלת ישראל, שר האוצר, ועדת הכספים של הכנסת, עורכת-הדין אנה שניידר, עורך-הדין שלמה שהם – "יקדימו ויגישו תגובותיהם – שעל הגשתן הורה השופט טירקל בהחלטתו - - - ביחד עם התגובה - - - עד ליום 27.5.03, או עד למועד הצפוי להנחתה של הצעת החוק על שולחן הכנסת לקריאה שנייה ושלישית, לפי המוקדם".

אברהם בורג: עכשיו אנחנו בהנחה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, וזה מוקדם ל=27 במאי, זה עתה סיים יושב-ראש ועדת הכספים להניח את ההצעה על השולחן, ודומני, אדוני, שאולי טוב נעשה אם לא נתחיל אפילו את הדיון – רק מבחינת כבוד הבג"ץ.

ראובן ריבלין: לא קיבלתי, ולא הציעו לי - - -

אברהם בורג: אז אדוני יבדוק, יפשפש במעשי הכנסת.

ראובן ריבלין: אני אבדוק, וברגע שאבדוק, אתן לאדוני תשובה.

ראובן ריבלין: היועץ המשפטי לא הפנה את תשומת לבי.

ראובן ריבלין: אני מתאר לעצמי שהכנסת היתה מיוצגת שם, אם היא היתה מיוצגת.

ראובן ריבלין: אדוני קרא לי דבר שהוא ברור כשמש.

ראובן ריבלין: אם אנחנו רוצים שבתי-המשפט ינהלו לנו את דיוני הכנסת, נעשה זאת.

אברהם בורג: אני לא מתווכח על שום דבר מלבד על העובדות.

ראובן ריבלין: אנחנו נכוף ראשנו בפני כל החלטה של בית-המשפט.

אברהם בורג: אני בטוח שאדוני עקבי לעמדותיו בעבר הקרוב.

ראובן ריבלין: אין על זה ויכוח, רק לא ידעתי על קיומו של צו זה, ואני רוצה לברר עם הייעוץ המשפטי.

ראובן ריבלין: כי אתמול סיפרו לי שהייעוץ המשפטי אמר - - - אבקש, כמובן, להמשיך את הדיון.

ראובן ריבלין: אם הטענה תישמע, יכול להיות שהדיון יבוטל מעיקרו ויהיה כלא היה, ואז נתחיל את כל הדיון מחדש.

אברהם בורג: יש לי, ברשות אדוני, שתי בקשות קטנות.

ראובן ריבלין: לא נפסיק את הדיון, חבר הכנסת בורג.

אברהם בורג: רק שתי בקשות קטנות: 1.

אברהם בורג: אני מתנצל בפני אדוני, יש לי ישיבת סיעה.

אברהם בורג: נתבקשתי לתדרך את הסיעה באשר לסדרי הדיון.

אברהם בורג: יישאר כאן העותר, חבר הכנסת מלכיאור, ויקבל את תשובתך.

ראובן ריבלין: טענתך נשמעה.

אברהם בורג: 2.

אברהם בורג: אני מבקש שאדוני ישקול אם הטענה שלנו צודקת, ואז חבר הכנסת שוחט וכל המסתייגים יתחילו מן ההתחלה, כדי שלא יהיה מצב שהדיון התחיל בניגוד להוראות בג"ץ.

ראובן ריבלין: אין לי אתך ויכוח כלל.

ראובן ריבלין: אם יבוא היועץ המשפטי ויאמר לי, שהפרשנות לצו הביניים שהוצא על-ידי הבג"ץ היא כפי שאדוני הגדיר, מובן שניאלץ להפסיק את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: אבל אני כפוף גם כן לעצות משפטיות שאני מקבל, ולאחר מכן אשקול.

ראובן ריבלין: אם העצה המשפטית תהיה כזאת שתחייב אותי להישמע, ואם אפילו לא תחייב אותי, אלא אני אחשוב שהיא מחייבת אותי, או שהפרשנות תהיה שיכול להיות שהיא מחייבת אותי, אני מודיע לאדוני שלא אעשה שום דבר בניגוד לצו בית-המשפט, כל עוד בית-משפט מוסמך להורות לנו לעשות את אשר אנחנו עושים.

ראובן ריבלין: אלה הם דברים של פרוצדורה.

ראובן ריבלין: בהחלט, אדוני, שמעתי ואתן לו תשובה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שוחט יפתח את הדיון.

אברהם-בייגה שוחט: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, קודם כול אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת הירשזון, שניהל את הדיונים, למרות הנושאים הכבדים ואורך הזמן, באורך רוח ובחוש הומור.

אברהם-בייגה שוחט: אם כבר נגזר עלינו לשבת באותו חודש הרבה מאוד שעות בנושאים שלא תמיד הם מעניינים, והרבה פעמים הם מתוחים, טוב לשבת בחברתו של יושב-ראש שגם יודע קצת להסתכל בהומור על העניין ויודע לנהל את הישיבות כהלכה.

אברהם-בייגה שוחט: אני, כמובן, גם מודה לצוות הוועדה, ואני רוצה להחמיא ליושב-ראש האופוזיציה, חבר הכנסת הרצוג.

אברהם-בייגה שוחט: בוז'י, אני אומר עליך דברים טובים.

אברהם-בייגה שוחט: זה לא דבר שקורה הרבה - - -

אברהם בורג: אני אצא כי אלי לא תגיע בוודאי להגיד דברים טובים.

אברהם-בייגה שוחט: אליך אני בוודאי לא אגיע, לכן אני מדבר עם בוז'י.

אברהם-בייגה שוחט: הוא חבר כנסת חדש אבל יש לו המרץ של החדשים והתבונה של הוותיקים.

אברהם-בייגה שוחט: הוא בהחלט יודע לנהל את האופוזיציה כפי שצריך, ולכן דיוני הוועדה היו בהחלט טובים ומעניינים, למרות הקשיים בנושאים הרבים שהיה צריך לטפל בהם כהלכה.

אברהם-בייגה שוחט: לאור החלטת הממשלה מאתמול יהיה זה בלתי טבעי אם אפתח את הדיון בנושאים הכלכליים גרידא ולא אקשור בין החלטת הממשלה מאתמול ובין המצב הכלכלי והתוכנית הכלכלית הזאת.

אברהם-בייגה שוחט: זה שנתיים כלכלת ישראל מידרדרת ומאבדת גובה.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו יודעים היטב-היטב שחלק מרכזי במצב הכלכלי נגזר ונובע מהעובדה שממשלת ישראל לא השכילה ולא מצאה את הדרך הנכונה לטפל בנושא המדיני, ודרך האי-טיפול בנושא המדיני הגענו למצב שבו אנחנו משלמים מחירים כלכליים וחברתיים אדירים.

אברהם-בייגה שוחט: אמרתי בכמה הזדמנויות, גם מעל הדוכן הזה לא פעם ולא פעמיים, שהתוכנית הכלכלית היחידה והנכונה היא מפת הדרכים.

אברהם-בייגה שוחט: כל התוכניות הכלכליות האחרות יכולות לשפר בקטע כזה של המשק או בקטע אחר, מיסוי כזה או מיסוי אחר, שגיאה כזאת או שגיאה אחרת, אבל שינוי המגמה האמיתי הוא רק בנושא המדיני, ולכן מפת הדרכים היא, והיא בלבד, התוכנית הכלכלית האמיתית.

אברהם-בייגה שוחט: ראינו גם את התגובה של השווקים, שעדיין יכולה להשתנות, אבל שמעתי את ראש הממשלה במסגרת מאמציו לשכנע את השרים לתמוך בתוכנית, אומר את הדברים המובנים והברורים מאליהם, שללא פתרון מדיני לא נצליח להציל את המשק הישראלי ואת החברה הישראלית.

אברהם-בייגה שוחט: חבל רק שראש הממשלה נזקק לזמן כה רב להפנים את העובדה הזאת.

אברהם-בייגה שוחט: חבל שהיינו צריכים להגיע לקרוב ל=300,000 מובטלים.

אברהם-בייגה שוחט: חבל שכל כך הרבה אנשים הגיעו למצוקות שהביאו אותם למעשה הקשה ביותר - התאבדות, מפני שלא עמדו בלחצים.

אברהם-בייגה שוחט: חבל שאיבדנו תוצר.

אברהם-בייגה שוחט: חבל שהפכנו למדינה הרבה יותר ענייה.

אברהם-בייגה שוחט: חבל שנשחקו קצבאות.

אברהם-בייגה שוחט: חבל שיש פחות כסף לחינוך ולבריאות.

אברהם-בייגה שוחט: חבל שאנחנו פחות תחרותיים בעולם.

אברהם-בייגה שוחט: חבל שאין תיירים.

אברהם-בייגה שוחט: חבל שאין פה השקעות.

אברהם-בייגה שוחט: כל הדברים האלה היו יכולים להיראות אחרת לו היה ראש הממשלה מגיע לבדו למסקנה ומשתמש בתבונה באותם דברים שאמר אתמול, כנראה כתוצאה מלחץ בלתי אפשרי מבחינתו, שהופעל עליו על-ידי האמריקנים, והיה מקבל את ההחלטה כפי שצריך לקבל קודם לכן.

אברהם-בייגה שוחט: הוא הפנים את זה כנראה מאוחר, אבל אני מקווה שהדברים אכן יהיו.

אברהם-בייגה שוחט: אני גם לא יכול לסיים את הנאום בלי להתייחס לדברים מספר שנאמרו מעל הדוכן הזה על-ידי קבוצת אנשים שיושבת בממשלה ובעצם נתנו לנו דוגמה איך אנשים שנשאו ברוממות את העניין האידיאולוגי של ארץ-ישראל השלמה, איך אנשים ושרים שאמרו שאסור להקים מדינה פלסטינית, חרתו על דגלם את הטרנספר, חרתו על דגלם שאסור אפילו לעקור היאחזות בלתי חוקית - איך האנשים האלה נשארים בממשלה אחרי שהממשלה מצביעה כפי שהיא הצביעה.

אברהם-בייגה שוחט: בחוק-יסוד: הממשלה כתוב במפורש, וכל אחד גם מבין זאת, שהממשלה אחראית בפני הכנסת אחריות משותפת.

אברהם-בייגה שוחט: מה משמעות הביטוי "אחריות משותפת"?

אברהם-בייגה שוחט: המשמעות היא שכל שר ושר אחראי כלפי הכנסת באחריות משותפת להחלטות שנפלו בממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: השר אפי איתם והשר בני אלון והשר איווט ליברמן, אינם יכולים להתחמק מהאחריות שלהם כלפי הכנסת על החלטת ממשלה לפי ההגדרה של חוק-יסוד: הממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: הם חייבים כלפי הכנסת וכלפי הציבור.

אברהם-בייגה שוחט: אני זוכר את אפי איתם עומד כאן רק לפני שלושה חודשים ומדבר על פושעי אוסלו.

אברהם-בייגה שוחט: אני זוכר את צבי הנדל, אני זוכר את אורי אריאל, מגישים הצעה להקים ועדה לחקור את הפשעים.

אברהם-בייגה שוחט: אני חושב שהיום נפתח התיק של פושעי מפת הדרכים, לתפיסתם.

אברהם-בייגה שוחט: לתפיסתם, מה שקרה היום, והם אומרים זאת, יותר חמור מאוסלו.

אברהם-בייגה שוחט: לכן בני אלון ואיווט ליברמן ואפי איתם, שלא עוזבים את הממשלה, שנשארים שם בניגוד לכל כלל, בניגוד לחוקי-היסוד, חוק-יסוד: הממשלה, המדבר על אחריות קולקטיבית של הממשלה כלפי הכנסת - האנשים האלה שותפים להחלטה.

אברהם-בייגה שוחט: אי-אפשר להשאיר את המעיל בגרדרובה במסדרון של לשכת ראש הממשלה ולהגיד: אנחנו לא בסיפור.

אברהם-בייגה שוחט: אפשר להפוך לסמרטוט אידיאולוגי במהירות.

אברהם-בייגה שוחט: אפשר להגיד, שמבחינתנו, כפי שהם אומרים, מה שהתקבל הוא אסון.

אברהם-בייגה שוחט: יש המקצינים בהם שמדברים במונחים של שואה, לא במונחים של אסון.

אברהם-בייגה שוחט: ואנחנו עדים לחיזיון בלתי מתקבל על הדעת, חיזיון שבו אנשים שרוצים לחבל בתהליך היחיד שאולי יכול לקדם אותנו גם לפתרון מדיני, גם לתזוזה כלכלית, גם להצלה חברתית, גם להיותנו חלק מהעולם, גם להפיכתנו למדינה שטוב לחיות בה, גם להפיכתנו למדינה שטוב להשקיע בה, גם להפיכתנו למדינה שיהודים ירצו לבוא ולגור בה - האנשים האלה נשארים כמו סוס טרויאני בתוך הממשלה, ואומרים את זה בגלוי.

אברהם-בייגה שוחט: אילו היה ראש ממשלה שנוהג כיאות, הוא היה יכול לסבול מצב שבו שרים אומרים שהם נשארים בממשלה כדי לטרפד החלטה של ממשלה?

אברהם-בייגה שוחט: תראו לי דמוקרטיה אחת בעולם שמצב כזה יכול להתקיים בה.

אברהם-בייגה שוחט: בראש חוצות, לא בחדרי חדרים, לא בפרוזדורים אפלים.

אברהם-בייגה שוחט: בתקשורת, בכל מקום, ארבעה-חמישה-שישה שרים קוראים תיגר על החלטת ממשלה ונשארים בממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: על-פי חוק-יסוד: הממשלה יש להם אחריות כלפי הכנסת, והדבר כתוב במפורש, שכן החלטת הממשלה מחייבת אותם, ואין להם דרך להתנקות ממנה.

יוסי שריד: זה לא עניין חוקי בכלל, זה עניין ציבורי.

אברהם-בייגה שוחט: זה עניין מוסרי, זה עניין בסיסי.

אברהם-בייגה שוחט: אני מסכים אתך, חבר הכנסת שריד, זה כמו שהשמש זורחת במזרח ושוקעת במערב.

אברהם-בייגה שוחט: זה בדיוק אותו דבר.

יוסי שריד: אתה יושב בממשלה - אתה אחראי למה שקורה בה.

אברהם-בייגה שוחט: אבל אנחנו חיים במציאות שאי-אפשר לתאר.

אברהם-בייגה שוחט: והנה אנחנו רואים את הדברים האלה, ואני מקווה מאוד שהם לא יצליחו במעשיהם.

אברהם-בייגה שוחט: אני מקווה מאוד שהדברים, כפי שהם מוצגים, לא יטורפדו.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא יודע, יכול להיות שיש לנו עזר גדול בעניין מבחוץ, ויש הרבה מאוד חברי כנסת שחשבו שבלי אותו מכבש, בלי אותו לחץ, שום דבר לא היה קורה פה.

אברהם-בייגה שוחט: כששמעתי על ישיבת הממשלה אמרתי לעצמי: רגע אחד, מה עושה אריק שרון?

אברהם-בייגה שוחט: כי הייתי נאיבי, חשבתי שהם יעזבו את הממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: הרי בשבוע הזה הכנסת צריכה להצביע על התוכנית הכלכלית.

אברהם-בייגה שוחט: יום ראשון הוא יום הישיבה על מפת הדרכים.

אברהם-בייגה שוחט: למה?

אברהם-בייגה שוחט: כי בוש אמר לאריק שרון: ביום ראשון אתה מחליט.

אברהם-בייגה שוחט: לא ביום שני, לא ביום שלישי, ביום ראשון אתה מחליט.

אברהם-בייגה שוחט: ונניח שבאמת אפי איתם וליברמן ובני אלון היו נוהגים כאנשים הגונים, כאנשים שאינם סמרטוטים אידיאולוגיים, שכל הדיבורים שלהם נעלמו כלא היו, הם היו צריכים לעזוב את הממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: ואם הם עוזבים את הממשלה, מהיכן יהיה הרוב פה בכנסת?

אברהם-בייגה שוחט: הכול היה תלוי ועומד על קול אחד, על חצי קול.

אברהם-בייגה שוחט: וכל גחמה של מישהו יכלה להביא להפלה של העניין.

אברהם-בייגה שוחט: אבל לאריק שרון לא היתה ברירה - לא הגאווה הלאומית ולא העוצמה ולא הכוח, שום דבר לא עזר.

אברהם-בייגה שוחט: אני גם לא בטוח בכוונותיו של אריק שרון, אני לא בוחן כליות ולב, אני לא יודע.

אברהם-בייגה שוחט: יכול להיות שהוא כן מוליך, יכול להיות שהוא לא מוליך.

אברהם-בייגה שוחט: אני מקווה מאוד שהעולם הגדול, ובעיקר האמריקנים, יעשו הכול כדי שנוכל לנוע קדימה, ואני גם מקווה שהפלסטינים יעשו את חלקם, שכן בלי שהם יגלו נכונות לעשות מהלכים בנושא, בהפחתת הטרור, לצערי הרב הדבר לא יוכל להתקיים.

אברהם-בייגה שוחט: מכאן, בזמן שנותר לי, אני רוצה להתייחס בכמה מלים לתוכנית הכלכלית.

אברהם-בייגה שוחט: מכיוון שיהיו לי עוד כמה הזדמנויות במהלך הימים האלה, אני רוצה לדבר על התפיסה האידיאולוגית של התוכנית ועל המרכיבים הקשים שהיו בה ומה נשאר מהם.

אברהם-בייגה שוחט: אני מפנה אתכם חודשיים אחורנית, למועד ההחלטה בממשלה, ולמעלה מחודש וחצי שהנושא נמצא פה בדיון, אל הופעותיו הפומביות של שר האוצר, שכללו תיאורים דרמטיים על מצבו של המשק, שהוא קשה ביותר, וזה נכון.

אברהם-בייגה שוחט: אבל ניתוח הסיבות וניתוח המרכיבים והשימוש באמצעים - אלה הם הדברים הקשים והלא-נכונים בתוכנית.

אברהם-בייגה שוחט: תיאור המצב הוא נכון.

אברהם-בייגה שוחט: מצב המשק קשה מאוד.

אברהם-בייגה שוחט: מובן שהסיבה האמיתית לא נאמרה.

אברהם-בייגה שוחט: הסיבה האמיתית היא אותה סיבה שראש הממשלה אתמול דיבר עליה בישיבת הממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: לא המגזר הציבורי, לא היחס בין המגזר הציבורי לפרטי.

אברהם-בייגה שוחט: כולנו כבר יודעים שבכל מערב-אירופה השיעורים הם פחות או יותר אותו דבר.

אברהם-בייגה שוחט: ואם לא היינו מגייסים עשרות אלפי מאבטחים, שחלקם הגדול נכנסו למגזר הציבורי, אז היינו עומדים מתחת לארצות כמו דנמרק, כמו צרפת, כמו גרמניה, מדינות חזקות, עם כלכלות טובות.

אברהם-בייגה שוחט: אבל, שר האוצר שלנו לקח כדוגמה, כמובן, את ארצות-הברית, ששם בהגדרה המגזר הציבורי יותר קטן.

אברהם-בייגה שוחט: אתם יודעים למה?

אברהם-בייגה שוחט: כי שר החינוך שממלא את תפקידו בארצות-הברית שולט ברמה של התקציב בחצי מהחינוך.

אברהם-בייגה שוחט: החצי האחר הוא פרטי.

אברהם-בייגה שוחט: הוא ממומן על-ידי אנשים, הוא לא מופיע בסעיף התקציבי, הוא במגזר העסקי.

אברהם-בייגה שוחט: כנ"ל הבריאות.

אברהם-בייגה שוחט: קחו את שני המרכיבים האלה, שבמונחים של תקציב אצלנו החינוך על מרכיביו הוא בערך 30 מיליארד והבריאות גם כן 30 מיליארד, זה 60 מיליארד ביחד.

אברהם-בייגה שוחט: תורידו 50%, אם אתם מורידים 30 מיליארד שקלים במגזר הציבורי, אנחנו בפרופורציה יותר טובה ממערב-אירופה.

אברהם-בייגה שוחט: אבל ראש הממשלה רצה להיתלות במשהו והפך את העניין לאידיאולוגיה.

אברהם-בייגה שוחט: גם אני חושב שמגזר ציבורי רחב הוא דבר לא טוב.

אברהם-בייגה שוחט: גם אני חושב שיש דברים שצריך לייעל.

אברהם-בייגה שוחט: אז בואו נראה מה זה המגזר הציבורי.

אברהם-בייגה שוחט: יש לנו היום, עם האוניברסיטאות, 170,000-180,000 אנשים שעוסקים בחינוך – בבתי-הספר, בגני-הילדים, באוניברסיטאות.

אברהם-בייגה שוחט: זה חלק ענק ממגזר העובדים במשק.

אברהם-בייגה שוחט: יש לנו יותר מ=50,000 אנשים שעובדים במערכת הבריאות, עם קופות-החולים.

אברהם-בייגה שוחט: יש לנו צבא, יש לנו מוסד, יש לנו משטרה, יש לנו מאבטחים, יש לנו עובדים סוציאליים, ויש גם פקידים.

אברהם-בייגה שוחט: ובין הפקידים יש מי שיושבים בחדר וקוראים עיתון והם לא יעילים, הכול נכון.

אברהם-בייגה שוחט: אבל בין זה לבין תיאור כולל והשחרת פניו של מגזר שלם של אנשים, כשאנחנו במכוון אומרים שהחינוך הוא הפתרון היחיד לפיתוח החברה והמשק הישראלי, ובין הדברים העיקריים שמקטינים את האי-שוויון במשק, אולי החשוב שבהם - - -

משה כחלון: חבר הכנסת שוחט, זמנך תם.

משה כחלון: אתה יכול להמשיך, אבל זה יהיה על חשבון הסיעה.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא רואה כאן אף אחד מהסיעה, אז אני אנצל את ההזדמנות.

אברהם-בייגה שוחט: שיהיה על חשבון הסיעה.

אברהם-בייגה שוחט: לכן הצגת העניין היתה, כמובן, מעוותת לחלוטין.

אברהם-בייגה שוחט: זה מרכיב אחד של המיקוד בסיבה הלא-נכונה, תוך כדי השחרת מערכת שלמה.

אברהם-בייגה שוחט: המרכיב השני בתוכנית היה נושא החקיקה.

אברהם-בייגה שוחט: הייתי אומר: שבירת הסכמים, לא פיסת הנייר החתומה, אלא מערכת ההסכמות בין אזרח למדינתו, בין פנסיונר לביטוחו, בין ארגון עובדים לממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: הרי על מה אנחנו מדברים?

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו מדברים על רקמה עדינה ועל שיווי משקל שביר, אשר ניזון כל הזמן וחי כל הזמן במערכת של הסכמים בלתי פוסקים.

אברהם-בייגה שוחט: אבל, במערכת שבה הדברים נחתמים ומלה זו מלה ואפשרות זו אפשרות, עם יכולת שינוי - לא היה שינוי בכל מהלך קרנות הפנסיה בשנת 1995, חבר הכנסת הירשזון?

אברהם-בייגה שוחט: אתה מכיר את העניין.

אברהם-בייגה שוחט: סגרו את הקרנות הישנות, פתחו קרנות חדשות בתנאים הרבה פחות טובים, עם אחריות יותר גדולה של הקרנות, בהתדיינות, בהסכמה.

אברהם-בייגה שוחט: ואני לא אומר שתמיד אפשר להגיע לכול.

אברהם-בייגה שוחט: לפעמים צריך ללכת למהלכים יותר רחוקים, אבל לקחת את הדבר הזה שנקרא הסכם פנסיה וקרנות פנסיה, שמבוטחים שם כמיליון אנשים, ואני לא יודע אם חברי הכנסת יודעים – הפנסיה הממוצעת ב"מבטחים" למשל היא 2,700 שקל לחודש.

אברהם-בייגה שוחט: צריך לדעת במה מדובר.

אברהם-בייגה שוחט: זו לא פנסיה תקציבית של נבחרים או של פקידות בכירה.

אברהם-בייגה שוחט: הפנסיה הממוצעת ב"מבטחים" היא כ=2,700 שקל בחודש.

אברהם-בייגה שוחט: והאנשים האלה קוראים את העיתונים על הגירעון האקטוארי, והאנשים האלה קוראים היום את העיתונים והם מבינים שאין להם ביטחון שיקבלו את הפנסיה.

אברהם-בייגה שוחט: למה אין ביטחון?

אברהם-בייגה שוחט: כי הולכים לשוק ההון.

אברהם-בייגה שוחט: ההליכה לשוק ההון היא בסדר, אבל מנגד להליכה לשוק ההון צריך לפרוס רשת ביטחון, שאם שוק ההון נכנס למשבר גדול, יש רשת ביטחון.

אברהם-בייגה שוחט: ולממשלה צריכה להיות מחויבות, והאבסורד המוחלט הוא שקרנות הפנסיה האלה הן בדיוק אותם 45% שעליהם דיבר נתניהו שהם סוחבים את המגזר הציבורי.

אברהם-בייגה שוחט: מי יושב בקרנות הפנסיה?

אברהם-בייגה שוחט: פועלי הבניין, הפועלים החקלאיים, עובדי התיירות, עובדי התעשייה בהסכם קיבוצי, כל המערכת העסקית.

אברהם-בייגה שוחט: חבר הכנסת שריד, אותם 45% שנתניהו אמר שהוא דואג להם.

אברהם-בייגה שוחט: אז הוא דואג להם בדיבור ובקריקטורה שצוירה, אבל כשזה מגיע לפנסיה שלהם הוא משליך אותם לרחוב.

אברהם-בייגה שוחט: ולצערי הרב, זה נכנס בחלקו בחקיקה, עם שיפורים מסוימים.

אברהם-בייגה שוחט: אני מסכים, הוועדה עשתה שיפורים מסוימים, עדיין הגענו למצב שבו מערכת הסכמות והסכמים בין מבוטח לבין ממשלתו, בין מבוטח לבין ביטוחו, המערכת הזאת נקרעה לגזרים.

אברהם-בייגה שוחט: ואני אומר לכם, ויושב כאן חבר הכנסת רצאבי, שהוא איש שמבין בשווקים, אנשים לא ילכו לקרנות הפנסיה.

אברהם-בייגה שוחט: למה הם לא ילכו?

אברהם-בייגה שוחט: כי הם איבדו את הביטחון.

אברהם-בייגה שוחט: למה איבדו את הביטחון?

אברהם-בייגה שוחט: כי אין יותר ביטחון מה יקבלו כעבור 10-15 שנים.

אברהם-בייגה שוחט: ומה יקרה כשהם לא ילכו לשם?

אברהם-בייגה שוחט: ילכו לכל מיני דברים אחרים, ילכו לחסכונות, לחשבונות כאלה ואחרים.

אברהם-בייגה שוחט: כל אחד יודע שגורם החיסכון במשק החשוב ביותר וארוך הטווח ביותר זה הכספים שמושקעים בפנסיה.

אברהם-בייגה שוחט: שכן, בן-אדם מטבע הדברים, כשהוא נכנס למערכת הזאת הוא מתמיד ונמצא בה עד גיל פרישה.

אברהם-בייגה שוחט: ואז יחפשו מסלולים יותר קצרים, ולצערי הרב אנחנו מכירים את עם ישראל, ופתאום תהיה נסיעה לחוץ-לארץ, ופתאום ירצו לעשות דבר כזה או אחר.

אברהם-בייגה שוחט: לא שאני חושב שאדם לא זכאי להחליט מה הוא רוצה לעשות בכספו, אבל אני חושב, עם כל העובדה שאני לא חושב שמדינה צריכה להתערב בצלחתו של כל אחד, איך הוא מנהל את חייו, עדיין זו אחריות של המדינה שאדם מגיע לגיל מסוים, שבכל אופן יתקיים לא רק מהקצבה הקטנה מאוד של הביטוח הלאומי, שהיא 1,000-1,500 שקל, אלא יהיו לו עוד 2,500 שקל, חבר הכנסת אפללו, מקרן פנסיה.

אברהם-בייגה שוחט: ואם הוא לא יהיה שם, לא יהיה לו.

אברהם-בייגה שוחט: לא יהיה לו, ואנחנו נראה תופעות קשות מאוד.

אברהם-בייגה שוחט: דבר נוסף שהוא ברמה העקרונית - אני לא רוצה להיכנס לכל הפרטים - הוא העובדה שלפי דעתי האוצר והממשלה לא חשבו עליה, שהיא בעלת משמעות חברתית ברמה העליונה, ועל זה אני רוצה להגיד מלה.

אברהם-בייגה שוחט: התיאוריה שדרך מניעת כספי ההעברה אנשים ישנו את מודל ההתנהגות, וחלקם יחזרו לשוק העבודה, היא נכונה.

אברהם-בייגה שוחט: באופן בסיסי היא נכונה.

אברהם-בייגה שוחט: זה עדיין לא אומר שצריך לשפוך את התינוק עם המים.

אברהם-בייגה שוחט: זה עדיין לא אומר שאם יש פרצות, ויש דברים שנעשים שלא כהלכה, צריך לקחת את כל רשת הביטחון ולגזור אותה לגזרים.

אברהם-בייגה שוחט: תזכרו את מה שאני אומר עכשיו, ואנחנו ניפגש בבניין הזה בדיונים בעוד שנה, כאשר יבואו הנתונים.

אברהם-בייגה שוחט: מה שקרה הוא דבר שיהיה חמור מאוד לחברה הישראלית.

אברהם-בייגה שוחט: ההחלטות המיידיות, בהנחה שהדבר יאושר בכנסת בעוד כמה ימים - אושרה תוכנית החירום ביוני שנה שעברה, אושר תקציב המדינה 2003 שבתוכו יש גזירות מאוד מאוד קשות, ועל זה באה כשכבה שלישית ההחלטה היום.

אברהם-בייגה שוחט: ההחלטות האלה הן מיידיות.

אברהם-בייגה שוחט: אין בהן GRACE, אין בהן איזה דבר שבא בשלבים, למעט קצבאות הילדים.

אברהם-בייגה שוחט: אבל התהליך של יציאה מאורח חיים מסוים וכניסה למעגל העבודה, בעיקר כשיש אבטלה כזאת והכשרה מקצועית, זה תהליך שיכול לקחת גם שנתיים ושלוש שנים, אם זה עובד, אם המשק צומח.

אברהם-בייגה שוחט: ובפרק הזמן הזה אנחנו נהיה, לצערי הרב, עדים לתקופה קשה מאוד של עוני מרוד, של דברים שלא צפינו ולא האמנו שיכולים להתקיים בחברה הישראלית.

אברהם-בייגה שוחט: ואני חושב שזה דבר שקיים בתוך התוכנית ומובנה בתוך התוכנית בגלל לוחות הזמנים, בגלל הדברים כפי שהם מתרחשים.

אברהם-בייגה שוחט: ולכן, כשאנחנו מדברים על הנושא הזה כעל דבר מובן מאליו שצריך לעשותו, ועל זה עדיין יש ויכוח, אנחנו נמצאים במצב שהמחירים יהיו כבדים מנשוא בחברה הישראלית.

אברהם-בייגה שוחט: בדברי אני רוצה להתייחס רק לדוגמה אחת על טיפשות ההחלטות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שוחט, יש לי רק בעיה, כי זו תחילת הדיון.

ראובן ריבלין: לי אין התנגדות שאדוני ירצה את כל טיעוני סיעת העבודה.

אברהם-בייגה שוחט: לא, אני רואה פשוט שאין פה אף אחד.

ראובן ריבלין: לא, כולם מחכים לתורם.

אברהם-בייגה שוחט: אז אני מסיים, אדוני היושב ראש.

ראובן ריבלין: מה קורה?

ראובן ריבלין: החברים באים ויושבים באולם מתוך ידיעה שאחרי כן, אם הם לא יהיו כאן, תישלל זכותם לדבר.

אברהם-בייגה שוחט: אבל לפחות הם שומעים דברי טעם.

ראובן ריבלין: אין לי ויכוח עם אדוני ואני מבין שהוא מדבר כבר עשר דקות יותר ממה שהוקצב לו.

אברהם-בייגה שוחט: כי אמרו לי שאין חברים מהסיעה.

ראובן ריבלין: אבל כרגע צריכים לדבר אחריך חברי הכנסת אלי אפללו, אלי ישי ויוסי שריד, וכחבר כנסת ותיק הוא בא בדיוק במועד.

אברהם-בייגה שוחט: אם כך, אדוני היושב-ראש, אפילו את ההערה הנוספת אחסוך ותהיה לי עוד הזדמנות להגיד את זה.

אברהם-בייגה שוחט: אני חשבתי שאני פשוט ממלא את מקומם של חברי לסיעה.

אברהם-בייגה שוחט: לא הבינותי, ועמכם הסליחה.

אברהם-בייגה שוחט: עצם ירידתי לא משפר את מצב התוכנית הכלכלית.

ראובן ריבלין: אני בטוח שכך זו דעתו של אדוני, ואני כמעט משוכנע שהוא יצביע גם בהתאם לעמדתו.

אברהם-בייגה שוחט: בוודאי.

אברהם-בייגה שוחט: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רק לפני שאני מזמין את הבא אחריו, רציתי להשיב לחבר הכנסת אברהם בורג אשר הביא בפני כביכול איזה צו מבית-המשפט.

ראובן ריבלין: ובכן, כפי שהתברר לי, מה שבית-המשפט דרש מהכנסת, מוועדת הכספים, ולא מהכנסת ככנסת, כמו גם מהממשלה וממשיבים נוספים, להמציא את עמדת המשיבים בתוך 48 שעות ולפני תחילת הדיון.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, כל הצו שניתן אמר והורה לוועדת הכספים שלא לאפשר התחלת הדיון, אלא אם כן היא השיבה על טענות המבקשים.

ראובן ריבלין: כידוע לי וכפי שטרחה למסור לי היועצת המשפטית של הכנסת, אכן ועדת הכספים העבירה הבוקר את עמדתה לגבי העתירה, כמו גם ממשלת ישראל, ולכן אין כל מניעה שנקיים את הדיון.

ראובן ריבלין: הייתי מבקש מחבר הכנסת בורג, שלהבא, כאשר הוא מטיל פצצה אשר בהחלט היתה יכולה להביא אותי לידי הפסקת הישיבה מייד, לדייק באמירות ובציטוט ממסמך כביכול שקיים לפניו, שכן לא כך היה הדבר.

ראובן ריבלין: דיברתי עם חבר הכנסת מלכיאור, והוא גם הסביר לי שכנראה אברהם בורג טעה בפירוש אותה החלטה שיצאה מתחת ידו של בית-המשפט.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת אפללו ורצאבי, האם אדוני מסכים, הואיל ויש לו ארבע דקות, שחבר הכנסת שריד יוכל לדבר קודם?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד ישב פה את כל אותו זמן שחבר הכנסת שוחט חשב שיש בידיו.

אלי אפללו: אין שום בעיה.

יוסי שריד: יש ישיבת סיעה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רצאבי, האם אדוני מסכים?

אהוד רצאבי: גם אני מאחר לישיבת סיעה, אבל אם דבריו קצרים - - -

ראובן ריבלין: לא, דבריו לא קצרים.

ראובן ריבלין: אפללו ויתר כמצווה וכיאות.

ראובן ריבלין: לחבר הכנסת רצאבי יש ארבע דקות, בבקשה, יבוא וידבר.

ראובן ריבלין: ולאחר מכן אנחנו נשמע בתשומת לב את חבר הכנסת שריד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נודלמן, אתה תבקש לדבר לפני חבר הכנסת שריד?

מיכאל נודלמן: לא.

ראובן ריבלין: תודה רבה, אני מאוד מודה לך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד, כחבר כנסת ותיק, שר לשעבר, ישב באולם המליאה כמצווה, ולצערי הרב אפשרנו לחבר הכנסת בייגה שוחט לדבר בלי שביקשנו את רשותם של אחרים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת רצאבי.

אהוד רצאבי: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת נוכחים נכבדים, התוכנית הכלכלית שהוגשה לוועדת הכספים ולכנסת לאישור משקפת למעשה אידיאולוגיה כלכלית שהולמת את הראייה שלי כאדם, שהולמת את הראייה של מפלגת שינוי, ולכן היה לי קל יותר להיות שותף להצבעות עליה כחבר בוועדת הכספים, אף שהיא תוכנית קשה, המקצצת ביכולות של אנשים ממגזרים שונים ובזכויות של אנשים ממגזרים שונים.

אהוד רצאבי: מכאן חלק מההסתייגויות שעליהן דיברנו.

אהוד רצאבי: הייתי רוצה לראות את השם "חוק תוכנית חירום להבראת כלכלת ישראל", כי יש בכך מעשה הנובע מהמצוקה שהמשק נמצא בה בזמן הנוכחי.

אהוד רצאבי: לאחר התקופה, שתימשך, כפי שאני מאמין, זמן לא רב, נוכל לראות צמיחה, ולכן גם את המלים "צמיחה כלכלית" יש לדעתי להוסיף למטרת החוק.

אהוד רצאבי: בנוסח יש להוסיף גם תשתיות בהיי-טק, תחום שהביא לצמיחה נאותה ביותר בשנת 2000.

אהוד רצאבי: אני חייב לציין שניתנה לי ההזדמנות והזכות להיות חבר בוועדת הכספים ולהיות יושב-ראש ועדת המשנה למסים.

אהוד רצאבי: ראיתי בהזדמנות הזאת את הדמוקרטיה בהתגלמותה כאשר יושב-ראש הוועדה, אברהם הירשזון, נתן לכל מי שחפץ זכות דיבור, ותמיד עם חיוך, כאשר לא תמיד התנהגו אתנו, אנשי הקואליציה, בנחת רוח כפי שהפגין חבר הכנסת הירשזון.

אהוד רצאבי: במסגרת התוכנית הוצאו סעיפים שהיתה בהם מידה רבה של פגיעה, כגון נושא טיפות-החלב.

אהוד רצאבי: הצלחנו לעשות לטעמי הרבה שינויים מבניים חשובים, כמו למשל בנושא קרנות הפנסיה, שהניהול שלהן הועבר מהניהול הכושל של ההסתדרות לגוף מקצועי שינהל אותן בצורה טובה יותר.

אהוד רצאבי: בוועדת המשנה למסים דנו למעשה בשני פרקים: מס הכנסה והמסים העקיפים, שני נושאים שאת רוב חברי הכנסת, חוץ ממני ומעוד מספר מועט של אנשים, די לא עניינו מאחר שהם מאוד אפורים, אך למעשה הם נוגעים לחיים השוטפים של כולנו, גם כשכירים וגם כאנשי עסקים; ודאי שהם נוגעים לאוכלוסייה של שינוי, מעמד הביניים.

אהוד רצאבי: מצד אחד הצורך להגביר את האכיפה, האפשרות לגבות, המלחמה בהון השחור ובחשבוניות פיקטיביות, ומצד שני הגנה על זכויות האזרח, על חופש העיסוק ועל חופש הפרט.

אהוד רצאבי: לשמחתי הרבה, ניתן לנו זמן מספיק כדי לדון בפרקים האלה בהצלחה מרובה, ולמעשה הגענו להסכמה של כל הגופים, גם האופוזיציה, גם הקואליציה, וכמובן גם הגופים שבאו לטעון את טענותיהם בפני.

אהוד רצאבי: אני חוזר ואומר דבר נוסף, שכבר אמרתי – יש מקום לקצץ בתקציב הביטחון.

אהוד רצאבי: אנחנו שומעים שחסרים 1-1.5 מיליארד ש"ח, וזהו קיצוץ רוחבי נוסף שבדעתו של שר האוצר לבקש.

אהוד רצאבי: חבל לעשות זאת שוב במשרדים שגם כך סובלים מקיצוץ יתר.

אהוד רצאבי: אני מאוד מבקש לדון בוועדה המשותפת כספים וביטחון ולראות אפשרות לקצץ את הסכום הזה ממשרד הביטחון.

אהוד רצאבי: נקווה שנצליח לעשות את זה גם שם.

אהוד רצאבי: אני רוצה לציין בשמחה רבה את ההישגים של מפלגתי כלפי המעמד שלו אנחנו מחויבים, מעמד הביניים: קיצוץ הארנונה, רק ב=50% ממה שהתכוונו לעשות; תמיכה בסטודנטים על-ידי כך ששכר הלימוד אכן יופחת ב=3% נוספים; ותוספת למענק הלידה לילד ראשון במשפחה, שלמעשה מקיף את כל האוכלוסייה בארץ, גם חרדים וגם חילונים, תוספת של 200 שקלים.

אהוד רצאבי: על כך אני מברך.

אהוד רצאבי: ברשותך, יושב-ראש הכנסת, עברתי על ההסתייגויות שהגישו חברי כנסת מהאופוזיציה, ולטעמי, כחבר כנסת חדש, כאשר מגישים הסתייגות וכותבים שבמקום ראשון בחודש יירשם: שני בחודש, וחבר כנסת נוסף מבקש שיירשם: שלישי בחודש, במקום שני בחודש, יש בכך זילות של המקום המכובד הזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למה זילות, אדוני?

אהוד רצאבי: אנא, אל תפריע לי.

אהוד רצאבי: יש בכך זילות ובזבוז של זמן המשותף לכולנו.

אהוד רצאבי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה, אני מאוד מודה.

ראובן ריבלין: הרי אין צורך, אדוני, כי כולנו מסכימים שמידת הזילות בכנסת משתנה בהתאם למה שאתה רוצה לומר ולמה שאחר אומר.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת יוסי שריד לעלות לנמק את הסתייגויותיו.

ראובן ריבלין: לרשותו 15 דקות.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת רצאבי, אם אלה באמת ההסתייגויות, הן הסתייגויות מקובלות שחבר כנסת חדש אולי לא מכיר.

יוסי שריד: בכל מקרה, צריך לומר לא הראשון בחודש, לא השני בחודש ואפילו לא השלישי בחודש, אלא: האחד בחודש.

ראובן ריבלין: הראשון הוא הראשון לציון.

יוסי שריד: הראשון הוא הראשון לציון והאחד במאי הוא אחד במאי, ולא הראשון במאי.

יוסי שריד: גם את זה צריך לדעת.

יוסי שריד: אני מודה מקרב לב לחבר הכנסת אפללו ולחבר הכנסת נודלמן, שאפשרו לי לעלות לדוכן.

יוסי שריד: תודתי נתונה לכם.

יוסי שריד: לפני שאתה עולה לסיעתך - שמענו את ההישגים המסחררים של סיעת שינוי, שעומדים קצת בדיספרופורציה למחויבויות שהמפלגה הזאת נתנה למה שנקרא מעמד הבינייים.

יוסי שריד: כבר אי-אפשר לדעת מי הקורבן העיקרי של התוכנית הזאת, אבל יכול מאוד להיות שלא נטעה בהרבה אם נאמר, שגם מעמד הביניים, כמובן, הוא הקורבן העיקרי של התוכנית הזאת, אבל, יכול להיות שעניין הארנונה באמת יציל את המצב.

יוסי שריד: אם שמתי לב בתשומת לב מדויקת, נדמה לי שאלה שהתאבדו עד עכשיו באים ממעמד הביניים.

יוסי שריד: זה המעמד שמאבד עכשיו את עולמו, ואתם מורידים אותו, בניגוד להתחייבויות שלכם ובמו ידיכם, אל מצוקה שהוא לא ידע קודם והוא לא רגיל אליה.

יוסי שריד: דוגמה טובה להונאה הכללית של שינוי היא עניין הסטודנטים.

יוסי שריד: חבר הכנסת רצאבי התגדר בהישג מופלג ואמר שיפחיתו את שכר הלימוד של הסטודנטים ב=3%.

יוסי שריד: אולי אתה לא יודע, ואם אתה לא יודע זאת לא בושה, ואני אספר לך.

יוסי שריד: שכר הלימוד של הסטודנטים השנה היה צריך לרדת, על-פי מחויבויות של ממשלה לגיטימית בישראל, שהיה לי הכבוד לשרת בה, ב=17% או ב=18%, אני לא זוכר בדיוק.

יוסי שריד: זה המנהג – מבטלים 17%-18%, אחר כך משליכים איזה פירור, של 3%, ואחר כך עוד מתגדרים בזה.

יוסי שריד: לפחות תתביישו בזה.

יוסי שריד: 3% זה יותר טוב מאפס, אבל זה הרבה פחות מ=17% או מ=18%.

יוסי שריד: ודאי שאין פה מקום להתגדרות.

יוסי שריד: הסיפור שלכם הוא אחד מסיפורי ההונאה הגדולים של הפוליטיקה הישראלית.

יוסי שריד: אני חושב שאתם מתגוללים על מעמד הביניים, אתם מורידים אותו מנכסיו, ומצבו לאחר התוכנית בוודאי יהיה יותר גרוע מכפי שהיה לפני התוכנית, וגם לפני התוכנית מצבו לא היה מי יודע מה.

יוסי שריד: בכלל, מה זה מעמד ביניים?

יוסי שריד: איזה מעמד ביניים יש בישראל?

יוסי שריד: אנשים מרוויחים משכורת של 4,000-5,000-6,000 שקלים בחודש, זה כבר מעמד ביניים.

יוסי שריד: ועם אלה אתם מיטיבים, זה מה שאתה רוצה לספר לנו, על-פי התוכנית הזאת?

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, אתמול נחה הרוח על ראש הממשלה ופתאום היתה לו הארה, הארה באל"ף - - -

ראובן ריבלין: הערה.

יוסי שריד: הארה באל"ף, כמו הערה בעי"ן אבל באל"ף.

יוסי שריד: וההולך בחושך ראה אור גדול ופתאום הוא הבחין בקשר שלא יינתק בין המצב הביטחוני לבין המצב הכלכלי.

יוסי שריד: ואז הוא אמר דבר מובן מאליו, שבלי שישתפר המצב הביטחוני, גם המצב הכלכלי לא יוכל להשתפר.

יוסי שריד: לכאורה, מה אכפת לי, תפיסה אטית של ראש הממשלה - מה שלאחרים לוקח זמן קצר, לראש הממשלה לוקח יותר.

יוסי שריד: בסדר, הוא מבין את זה אחרי שנה, שנתיים.

יוסי שריד: שנתיים וחצי מאוחר מדי.

יוסי שריד: אבל זה כן אכפת לי וזה צריך להיות אכפת לכל אחד.

יוסי שריד: מדוע?

יוסי שריד: משום שבעניינים מן הסוג הזה אין שמש בגבעון דום וירח בעמק איילון.

יוסי שריד: השמש לא עוצרת והירח לא עוצר ויש בינתיים גם קורבנות.

יוסי שריד: ואנשים אפילו משלמים בחייהם, שלא לדבר באיכות חייהם.

יוסי שריד: שלא לדבר על כך שמשלמים בהרבה כאב ובהרבה סבל.

יוסי שריד: שנתיים וחצי זה המון המון זמן ואפשר היה לחסוך הרבה כאב והרבה סבל מהרבה מאוד אנשים.

יוסי שריד: ובשני דברים עיקריים הממשלה מאוד מאוד התמהמהה; אפשר לומר יותר, אבל נדבר עכשיו על שניים - יש לנו עוד הרבה הזדמנויות לדבר בימים הקרובים.

יוסי שריד: אחד, זה מעניין לעניין לא באותו עניין או כן באותו עניין, עניין הגדר.

יוסי שריד: למה היו צריכים לחכות שנתיים וחצי כדי לשפר את המצב הביטחוני?

יוסי שריד: גם הביטחון האישי של כל אחד ואחד בתוכנו וגם מצב הביטחון הלאומי הכללי כדי שאפשר יהיה לשפר במידה כלשהי את הכלכלה הישראלית וההשלכות של הכלכלה על החברה.

יוסי שריד: למה היו צריכים לחכות?

יוסי שריד: הגדר הזאת היא כבר לא גדר.

יוסי שריד: וכאשר אנחנו אומרים גדר וראש הממשלה אומר גדר, אנחנו מתכוונים לשתי גדרות שונות לחלוטין.

יוסי שריד: אם הגדר מספחת גם שטח פלסטיני וגם תושבים פלסטינים, אז מה הצורך בגדר?

יוסי שריד: אין צורך בגדר, להיפך, הגדר רק תחריף את הבעיה ולא תשכך את הבעיה.

יוסי שריד: זו דוגמה אחת שאין שמש שעוצרת בגבעון.

יוסי שריד: והדוגמה השנייה, שבאמת לא נקפו אצבע בעניין התוכנית המדינית שהיא התוכנית הכלכלית האמיתית.

יוסי שריד: אני אפילו זוכר, הזיכרון שלי לפעמים הורג אותי, לא באופן סופי אבל בכל זאת - אני זוכר ששר האוצר שלנו, שיש לו תובנות עמוקות מני ים, אפילו פיתח תיאוריה לפני כמה חודשים, קצת יותר מכמה חודשים, אבל בתקופת הכהונה הזאת, שאין קשר בין מצב ביטחוני למצב כלכלי.

יוסי שריד: הוא אפילו הגדיל לומר, שמדינות הנתונות בנסיבות של מתח ביטחוני מאוד-מאוד מצליחות, כאילו אפילו מומלץ שתהיה איזה מתיחות ביטחונית, ואז זה יכול לשפר את הכלכלה.

יוסי שריד: נדמה לי שהוא אפילו הביא דוגמה של דרום-קוריאה.

יוסי שריד: טוב, כמו בהרבה דוגמאות אחרות, גם בעניין זה, באחרית הימים, כל משל יהיה דומה לנמשל.

יוסי שריד: וכידוע - זה כמובן לא חל על שר האוצר שלנו - יש הרבה פסיכופתים בעולם, שמקיימים עכשיו תיירות באזורי מצוקה ופורענות.

יוסי שריד: שמעת על זה, אדוני היושב-ראש?

יוסי שריד: יש עכשיו בכלל שעושים מזה עסקים.

יוסי שריד: יש כל מיני פסיכופתים ברחבי העולם, שיש להם איזה משיכה לאזורי הפורענות והמצוקה האלה, והם נוסעים לשם כתיירים.

יוסי שריד: חשבתי שאולי מתכוונים לבנות גם אצלנו את ענף התיירות שהתייבש לחלוטין על המצוקה והפורענות שלנו.

יוסי שריד: אגב, פסיכופתים כאלה מתהלכים גם בתוכנו.

יוסי שריד: לא מזמן קראתי באיזה מקום, שמתנחלים עורכים סיורים מן הסוג הזה.

יוסי שריד: הסיורים האלה גם כוללים סוגים שונים של "אקשן".

יוסי שריד: לוקחים אותם לחברון, יכול להיות שבפעם הבאה יזמינו אותם לסיורים יחד עם חיילים, לא כולם כמובן, אפילו מג"ב; בכלל, זה יהיה סיור מפעים, מי לא ירצה להשתתף בסיור כזה?

יוסי שריד: אז אפילו שר האוצר שאחראי לתוכנית הזאת, אפשר כמובן לשאול, מה שר אוצר כזה בכלל מבין?

יוסי שריד: אם אדם אומר שאין קשר בין ביטחון לכלכלה, ובוודאי הוא אומר, לא במקרה שלנו, והוא עוד אומר, שיש מדינות שיש שם מתיחות, אבל הן מאוד-מאוד מצליחות מבחינה כלכלית, משל כאילו הדבר היה המלצה.

יוסי שריד: אז מה בכלל אדם כזה יש לו להציע?

יוסי שריד: לכל מי שמודאג מאימוץ מפת הדרכים אתמול, ואני לא רוצה לדבר עכשיו על מפת הדרכים, אני גם לא מדבר על מפת הדרכים אלא כל עוד היא משל.

יוסי שריד: מי שמודאג ממפת הדרכים, אני יכול להרגיע אותו ולומר לו, לא על-פי ניתוח מדיני, שאני לא אעשה עכשיו, גם לא ניתוח ביטחוני - הממשלה הזאת היא ממשלה שלא פרעה ולו מחויבות אחת שלה, אז מה הדאגה?

יוסי שריד: אפשר לקחת את כל המחויבויות שהממשלה הזאת נתנה, לראות שהיא לא עמדה בשום מחויבות, ואז, בדרך מאוד פשוטה ואלמנטרית של היקש לוגי, על כורחנו אנחנו מגיעים למסקנה, שגם במחויבות הזאת אין ממש.

יוסי שריד: לדוגמה, אתם זוכרים את המאבק המאוד כואב ומכאיב של הנכים בישראל.

יוסי שריד: הוא נמשך, נדמה לי, אם אני לא טועה, 78 יום - השליכו אותם כאן לרחוב, 78 יום ברחוב, שבתו רעב.

יוסי שריד: אני לא מכיר הרבה מדינות מתוקנות שהיתה בהן שביתה כזאת.

יוסי שריד: אני לא מכיר, לא הרבה, אני לא מכיר מעט, אני לא מכיר מדינה שהיתה מרשה לעצמה שנכים יתגלגלו כך ברחוב לפני בתי השלטון.

יוסי שריד: והגיעו לסיכום.

יוסי שריד: והסיכום חתום, לא החלטת ממשלה.

יוסי שריד: החלטת ממשלה זה נייר שאין לו שום חשיבות ואין לו שום ערך, זה היה הסכם חתום, שני צדדים חותמים, היתה אפילו התרוממות הנפש באותו הרגע.

יוסי שריד: ולא עמדו במלה אחת לנכים, אדוני היושב-ראש.

יוסי שריד: לא זו בלבד שלא הוטב מצבם, אלא מצבם הורע בעליל, גם משום שלא עמדו בהתחייבויות וגם משום כל הגזירות האלה שנוחתות על כלל הציבור בישראל ובראש וראשונה על מעמד הביניים, שהשר פריצקי מייצג אותו.

יוסי שריד: אז אני שואל בדרך של היגיון, גם באתיקה ציבורית, פוליטית, במוסר, בערכים, הרי יש גם מידה כלשהי של היגיון.

יוסי שריד: אם ממשלה לא עומדת בשום מחויבות שלה, ואם ממשלה לא עומדת במחויבות לנכים, ובמובן מסוים זו אולי מחויבות ראשונה במעלה, אז היא תעמוד במחויבות של איזה מפת דרכים?

יוסי שריד: היתה מפת דרכים.

יוסי שריד: מפת דרכים, איך מוציאים את הנכים ממצוקתם.

יוסי שריד: במקום להוציא אותם ממצוקתם באופן יחסי, במעט, הרי אי-אפשר להוציא אותם ממצוקתם, הנכים נכים והנכות נכות והמצוקה גדולה, אפשר קצת לסייע, אפשר קצת לעזור.

יוסי שריד: זה מה שאפשר לעשות.

יוסי שריד: הרעו את מצבם.

יוסי שריד: אז מישהו מתייחס ברצינות להחלטות של ממשלה ולמחויבות של מי שמרכיב את הממשלה?

יוסי שריד: מעמד הביניים, אוי ואבוי למעמד הביניים אם הוא יצטרך להיות מיוצג על-ידי אנשים פשוט לא אמינים.

ראובן ריבלין: נדמה לי שאדוני עושה מעט עוול עם הממשלה בעניין הנכים.

ראובן ריבלין: נכון שלא מילאו אחר כל ההתחייבויות, אבל אותו ערב של גלאון, שהביא לידי אותה חתימה על הסכם - - -

יוסי שריד: אילן גילאון.

ראובן ריבלין: אילן גילאון, שזכור לטוב, ובהחלט באותה לילה היתה איזו אווירה של התרוממות רוח - חלק, אני לא אומר ניכר, אבל חלק מההתחייבויות מומשו.

יוסי שריד: קודם כול, מזל שאילן גילאון מילא אז את התפקיד החשוב שהוא מילא, לפי מיטב זכרוני הוא לא ייצג את הממשלה אלא ייצג אותנו.

יוסי שריד: שנית, ההתחייבויות - - -

אבשלום וילן: לוקחים חלק מהזכויות שלהם.

יוסי שריד: ההתחייבויות התמלאו במידה כזאת, שאני מבין שהנכים עומדים לפתוח היום בשביתת רעב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד, אדוני השר לשעבר, צריך לדייק.

ראובן ריבלין: הממשלה קיימה את התחייבויותיה, אלא שהתוכנית היום באה לקחת אותן התחייבויות ולעקור אותן מאותה הבטחה; אני לא רוצה לומר לעקור אותן מן השורש.

יוסי שריד: אני לא חושב שיש הבדל.

יוסי שריד: אם יד אחת חותמת ומתחייבת ומייד לאחר מכן באה היד השנייה, אפילו יש פה תחושה שמלכתחילה זו היתה הכוונה, והיד השנייה לוקחת - - -

ראובן ריבלין: יש כאלה שמקווים שלגבי מפת הדרכים אפילו לא יתחילו.

יוסי שריד: זה מה שאמרתי.

יוסי שריד: קודם כול המחויבויות שניתנו לנכים לא נפרעו.

יוסי שריד: שנית, אם כעבור כמה חודשים, לאחר מאבק כל כך ממושך, מתנפלים על החלשים יותר בחברה הישראלית, על המוחלשים, ואומרים להם: מה שסיכמנו לא סיכמנו ומה שקיבלתם לא קיבלתם, ועכשיו מצבכם יורע בהשוואה למה שהיה בעבר, אני לא רואה הבדל גדול בין שתי הגרסאות.

יוסי שריד: מכל מקום, אני מודה לאדוני.

יוסי שריד: לפני כמה ימים התפתחה איזו קטטה לא נעימה.

יוסי שריד: בדרך כלל אני מנסה להתנזר מן הקטטות האלה, אבל לא תמיד זה הולך.

יוסי שריד: התפתחה קטטה לא נעימה בוועדה משותפת של ועדת החינוך וועדת הכספים, ושלא בטובתי הייתי מעורב בזה, ואפילו אמרתי משהו, אומנם באנגלית, שנחשב להתבטאות בוטה, ומישהו יכול לומר אפילו גסה.

יוסי שריד: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, אני לא רוצה להגיד שאני גאה בזה – אני לא בטוח שזו סיבה לגאווה – אבל אני חוזר על אותה התבטאות, כי לפעמים אין מנוס אלא להשתמש בהתבטאות כזאת, ואני רוצה לספר לך את נסיבות העניין.

יוסי שריד: בתוכנית הכלכלית בינתיים גזירה אחת עברה מן העולם, השבח לאל, כתוצאה ממאבק פרלמנטרי, וזה בוודאי טוב.

יוסי שריד: אותה ועדה דנה בשני חוקים.

יוסי שריד: אחד, יש ילדים חולים.

יוסי שריד: הילדים החולים או שהם מאושפזים בבתי-חולים או שהם היו מאושפזים, או בלי להיות מאושפזים הם חולים בבית.

יוסי שריד: הילדים האלה, שהמחויבות להם היא מן המדרגה הראשונה, מקבלים בצנעה לא מי-יודע-מה - הם מקבלים שעות לימוד, שעות חינוך.

יוסי שריד: קודם כול כדי שהילד לא יהיה שקוע אך ורק במחלתו; שנית, שגם יצליח לשמור על איזה קשר בין מה שלומדים בבית-הספר לבין מה שהוא יודע, כדי שלא יתפתח נתק חריף מדי או פער גדול מדי.

ראובן ריבלין: חוק עוזי לנדאו.

ראובן ריבלין: כשאדוני היה שר החינוך.

יוסי שריד: נכון, חוק הילדים החולים.

יוסי שריד: ניסיתי כמיטב יכולתי לפתח את השירות הזה במידת האפשר, ולפעמים אפילו הצלחתי.

יוסי שריד: יש מוסדות צנועים כאלה בבתי-חולים מיוחדים לילדים, במחלקות לילדים, ולילדים שחולים ונמצאים בבית לאחר 21 יום, לא ביום הראשון, אם לילד יש קצת נזלת.

יוסי שריד: בינתיים הסעיף הזה עבר מן העולם.

יוסי שריד: אני אומר "בינתיים", כי אנחנו למודי ניסיון ואנחנו יודעים שאנשי האוצר מחזירים את הסעיפים האלה.

יוסי שריד: איזה מוח מעוות ואיזה לב רשע יכול להביא חוק כזה?

יוסי שריד: מילדים בריאים אסור לקחת, אז מילדים חולים לוקחים את המעט שבמעט?

יוסי שריד: החוק השני שבו דנה הוועדה המשותפת היה חוק השילוב המפורסם.

יוסי שריד: צריך לדעת במה מדובר, הציבור לא כל כך יודע.

יוסי שריד: מדובר בילדים בעלי צרכים מיוחדים.

יוסי שריד: מה זה ילדים בעלי צרכים מיוחדים?

יוסי שריד: זה שם נקי לצרות צרורות: ילדים אוטיסטים, ילדים שלוקים בתסמונת דאון, ילדים שלוקים בשיתוק מוחין.

יוסי שריד: אלה הילדים בעלי הצרכים המיוחדים.

יוסי שריד: כל העולם המפותח יודע שמאוד חשוב ומאוד רצוי ומומלץ שילדים כאלה לא ילמדו בנפרד במסגרת של חינוך מיוחד, אלא שילמדו בבתי-ספר רגילים, מי שיכול; לצערנו לא כולם יכולים.

יוסי שריד: אבל כדי שהם ילמדו בבתי-ספר רגילים, הם צריכים סיוע של סייעת, הם צריכים סיוע פארה-רפואי, גם כן מעט שבמעט.

יוסי שריד: אפשר לחשוב מי-יודע-מה נותנים.

יוסי שריד: אם לא נותנים מי-יודע-מה, אז ממה גורעים?

יוסי שריד: ואת זה רוצים לבטל.

יוסי שריד: עם ילדים אוטיסטים אתם רוצים להתעסק בתוכנית הכלכלית שלכם?

יוסי שריד: עם ילדים עם תסמונת דאון?

יוסי שריד: הרי זה איום ונורא.

יוסי שריד: ואז חברת כנסת אומרת: כולנו בעד הילדים.

יוסי שריד: כשאני שומע שאנחנו כולנו בעד הילדים, אני כבר יודע שאני בצרות צרורות, ושאנחנו בצרות צרורות.

יוסי שריד: ברור לגמרי שכאילו מתחילים לנגן את ההמנון כדי שתעמוד דום ובאותה הזדמנות מישהו יכייס אותך.

יוסי שריד: אז אנחנו כולנו בעד הילדים.

יוסי שריד: אבל אחר כך היא הוסיפה, שאם לא תהיה ברירה, היא תצביע בעד.

יוסי שריד: אז אמרתי מה שאמרתי ואני חוזר ואומר את זה.

יוסי שריד: כי המדינה זו לא תכלית בפני עצמה.

יוסי שריד: יש כאלה שמתבלבלים.

יוסי שריד: כשאומרים לי: אחריות לאומית, אני ממש נופל מהכיסא.

יוסי שריד: כשאומרים לי: אחריות למדינה, אני ממש נופל מהכיסא.

יוסי שריד: האחריות שלנו היא קודם כול לילדים האלה.

יוסי שריד: המדינה היא לא תכלית בפני עצמה.

יוסי שריד: לא אנשים נועדו לקיים את המדינה אלא המדינה נועדה לקיים את האנשים בתנאים סבירים.

יוסי שריד: ואם אנשים כך - על אחת כמה וכמה ילדים, ואם ילדים כך – על אחת כמה וכמה ילדים חולים, ואם ילדים חולים – על אחת כמה וכמה ילדים בעלי צרכים מיוחדים.

יוסי שריד: הרי זה מובן מאליו.

יוסי שריד: מדינה זה לא מולך שכל הזמן מקריבים לו קורבנות גם בתחום הביטחון וגם בתחום החברתי.

יוסי שריד: לפעמים אין ברירה וצריך לעמוד על משמר המדינה כדי שאחר כך המדינה תוכל לגמול לך במה שהיא מחויבת על-פי ההגדרה לגמול לך.

יוסי שריד: אבל היא לא גומלת לך.

יוסי שריד: אם היא לא גומלת לחלשים ביותר, אז מה בצע במדינה כזאת?

יוסי שריד: זו לא איזו תכלית בפני עצמה, ריבונו של עולם.

יוסי שריד: אנשים לא מסוגלים להבין את זה בנסיבות המיוחדות שלנו.

יוסי שריד: אנשים פשוט מתבלבלים.

יוסי שריד: אני צריך לסיים?

ראובן ריבלין: לפני חמש דקות עצרתי את השעון כדי שאדוני לא יעבור את הזמן והותרתי לו כל הזמן שבע שניות על השעון.

יוסי שריד: אני מסיים.

יוסי שריד: כשאומרים לי "אחריות לאומית", מה זאת אומרת, אני ממש נרעש ונפעם.

יוסי שריד: זו לא אחריות לאומית, זה חוסר אחריות לאומית.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, תודה על אורך הרוח שלך.

יוסי שריד: אני אומר, שמי שמצביע בעד תוכנית כזאת, שמתנכלת בין השאר לחלשים ביותר, הוא עצמו לוקח על עצמו מידה עצומה של חוסר אחריות ולא אחריות לאומית.

יוסי שריד: תודה, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת שריד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו, מהמזכירות נמסר לי שבסבב זה יכול לדבר כל חבר כנסת מטעם סיעתו עד 15 דקות.

ראובן ריבלין: אדוני רשום לחמש דקות, אבל אם הוא מבקש הוא יכול לדבר זמן ממושך יותר.

ראובן ריבלין: סגן היושב ראש, ממלא-מקום היושב-ראש כחלון, האם אדוני מוכן לבוא ולהחליף אותי?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

אברהם הירשזון: ואם הוא אומר שלא?

ראובן ריבלין: לא צריך להגזים.

ראובן ריבלין: לחבר הכנסת אפללו יש עד 15 דקות והוא יחליט אחר כך כמה הוא מדבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נודלמן מייד אחריו.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, אני רוצה לפתוח את דברי באמירת תודה ליושב-ראש ועדת הכספים אברהם הירשזון, שנתן לי זכות לראות התנהלות מכובדת מאוד וראויה מאוד של הוועדה.

אלי אפללו: שמענו את האופוזיציה, שמענו כל אחד בתורו אומר את דבריו.

אלי אפללו: כולם השמיעו את מה שהיה להם לומר.

אלי אפללו: הוא לא מנע מאף אחד לומר מה רצונו, ובסופו של דבר קיים הצבעה דמוקרטית למרות כל חילוקי הדעות.

אלי אפללו: יש לי הערכה גדולה לעבודתך.

אלי אפללו: אני אומר לך תודה בשמנו - בשם כל חברי הוועדה.

אלי אפללו: אני רוצה להתייחס לדבריו של חבר הכנסת דוד טל כאן; חשוב לי להבהיר את הדברים.

אלי אפללו: דיברנו על אגרת בריאות לעקרות-בית.

אלי אפללו: אני רוצה לומר לך שאתם מתייחסים לנושא בחוסר ידיעה, ואני שמח שיש לי הזדמנות להסביר לך.

אלי אפללו: לאחר דיונים קשים, שבהם גם אני לא הסכמתי להחלטה גורפת על תשלום אחיד בסכום של 84 שקלים לכל עקרת-בית, הגענו להסכמה שאני מקווה כי תהיה גם לשביעות רצונך, שהגבייה הראשונה תהיה בסכום של 70 שקלים.

אלי אפללו: תת-ועדה של ועדת הכספים תקבע את הסכום.

אלי אפללו: הסכום הממוצע שישולם יהיה 60 שקלים, אבל הוא יהיה מדורג.

אלי אפללו: במשפחות שהשכר בהן נמוך, ייתכן שנקבע אפס תשלום, והסכום יגדל בשיטת המספריים.

אלי אפללו: מי שיוכל לשלם יותר, ישלם יותר.

אלי אפללו: מי שלא יכול, לא ישלם כלל.

אלי אפללו: יש אנשים שלא צריכים לשלם, ויש אנשים שיכולים לשלם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: איפה המספריים האלה תגזורנה?

אלי אפללו: אענה לך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, אני מבקש שתעיר לחבר הכנסת הירשזון שכל הזמן מאיים עלי.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מעירים לו ומבקשים לא להפריע לדובר.

אלי אפללו: אני חושב שאם תעיינו בכל השינויים שהכנסנו בוועדת הכספים, תגלו שהם שינויים ענייניים שדואגים לכלל הציבור בלי יוצא מן הכלל.

אלי אפללו: אין זה חשוב אם עקרת-הבית היא ממקום כזה או אחר, אני חושב שמתוך דאגה לכלל, ראינו צורך להגן על כל אחד על-פי מצב המשק.

אלי אפללו: אני בטוח שגם אתה חושב כמוני.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אפשר לשאול אותך שאלה נוספת?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תסביר לי, מדוע אדוני חושב שחשוב להטיל מס בריאות על עקרות-הבית ולעומת זאת יש למנוע קיצוץ במספר סגני ראשי העיר?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אפללו, אתה רשאי להשיב או להתעלם.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טל, אם בעתיד הקרוב תרצה להשמיע עוד הערה, כדאי לך לקצר.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת אפללו נאבק בכל כוחו כדי שמס הבריאות על עקרות-הבית ירד מסדר-היום.

אברהם הירשזון: הפשרה היתה שתוקם ועדת משנה בראשותו ותקבע את הקריטריונים.

אברהם הירשזון: אתה מוזמן להשתתף בדיוני הוועדה.

אברהם הירשזון: בוודאי תבוא ותתרום את תרומתך לדיוניה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה ליושב-ראש ועדת הכספים.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הייתי מציע לתת לחבר הכנסת אפללו - שכפי שנאמר כאן, נאבק לא מעט בנושא זה - להמשיך את דבריו.

אלי אפללו: אשמח מאוד אם תבוא לתרום את חלקך לדיוני ועדת המשנה שתקום.

אלי אפללו: המטרה היא לא לפגוע במי שלא יכול לשלם, ומי שיכול לשלם - ישלם.

אלי אפללו: זה לא בא על חשבון סגני ראשי הרשויות.

אלי אפללו: אני רוצה לברך את השר מאיר שטרית שהגיע להישג יוצא מן הכלל, בהסכמת סגני ראשי הרשויות, אולי בפעם הראשונה.

אלי אפללו: אני מקווה שבשלב הבא יהיה קיצוץ יותר גדול בנושא הזה.

אלי אפללו: אני מציע לא להפוך את הנושא לפוליטי, ולא לדון באיש זה או אחר.

אלי אפללו: אנחנו צריכים לעשות דברים בהסכמה.

אלי אפללו: כל אחד יתרום את חלקו, בעיקר במה שכואב לכולם.

אלי אפללו: לגופו של עניין, אני מברך על הסכמתו של שר האוצר להיענות לבקשות חברי הוועדה, לנסות להכניס סדר, ולא לכלול את כולם בתשלום בגובה אחד.

אלי אפללו: כפי שאמרתי, מי שיכול - ישלם, מי שלא יכול - לא ישלם.

אלי אפללו: אני רוצה לציין, כי בוועדת המסים שעמדתי בראשה, הגענו להסכם פשרה עם רשויות רבות, והטבות המס שניתנו להן לא נפגעו.

אלי אפללו: אני רוצה לציין את ראש העיר אילת גבי קדוש, אשר פעל נמרצות למען עירו ותושביה.

אלי אפללו: הגענו להסכם שלפיו גם המעסיקים יתרמו לעובדים, כדי לכסות על חלק מהביטול בהטבות המס.

אלי אפללו: על-פי ההסכם שנחתם, החלק היחסי יוחזר לעובדים על-ידי ארגוני המעסיקים החתומים על ההסכם.

אלי אפללו: אני חושב שזהו הישג גדול לראש העיר אילת.

אלי אפללו: ברצוני לציין את פועלו ואת המאמץ הגדול שהשקיע, לילות כימים, כאשר היה בדיוני הוועדה.

אלי אפללו: והדבר האחרון נוגע לפנסיה: כולם מתווכחים אם ההסכם הזה טוב או לא, אבל בואו לא נשכח שחלק מקרנות הפנסיה התמוטטו.

אלי אפללו: אל נשכח שהיתה קרן פנסיה מסוימת שנוהלה בצורה כושלת והגיעה להתמוטטות.

אלי אפללו: אם המדינה לא היתה לוקחת על עצמה את האחריות לשלם לאנשים את הפנסיה לעתיד, חלק מהאנשים לא היו מקבלים את הפנסיה.

אלי אפללו: נכון שהיה ויתור מסוים על חלק כזה או אחר של הפנסיה, אבל בזכות הדאגה של שר האוצר והממשלה קיים ביטחון כי התשלום יינתן לכל אחד ואחד.

אלי אפללו: זה הדבר החשוב.

אלי אפללו: אני רואה בכך הישג גדול למדינתנו ולממשלתנו.

אלי אפללו: אני מברך על התוכנית הכלכלית הזאת, כי היא תוכנית של אין-ברירה.

אלי אפללו: אם לא היתה התוכנית הזאת, אוי ואבוי לאן היינו מגיעים.

אלי אפללו: תודה רבה לכם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אלי אפללו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלי ישי - איננו באולם.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיכאל נודלמן, בכבוד.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו - חבר הכנסת אלי ישי, ואחריו - חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

מיכאל נודלמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, השר הנכבד, היום אנו עומדים בפני קבלת תוכנית כלכלית אשר תשפיע על עתידנו.

מיכאל נודלמן: זהו צעד לא כל כך קל, מפני שנדרש מאתנו לקצץ בתקציב בתחומים שלכאורה אינם ניתנים לקיצוץ, כי מדובר ברווחת הציבור.

מיכאל נודלמן: שמעתי בוועדת הכספים וגם כאן במליאה דאגה רבה לעתידה של מדינת הרווחה.

מיכאל נודלמן: אני באתי ממדינת רווחה, שבה הכול היה חינם: חינוך, השכלה גבוהה, רפואה.

מיכאל נודלמן: באמת זו היתה מדינת רווחה.

מיכאל נודלמן: אבל במה זה נגמר?

מיכאל נודלמן: זה נגמר בפירוק, כי למדינה לא היה כסף כדי לממן את כל הדברים האלה.

מיכאל נודלמן: גם אנחנו באותו מצב, שבו אין למדינה כסף כדי לשלם לשוטרים.

מיכאל נודלמן: אנחנו מדברים פה על כל מיני דברים שאפשר היה לעשות באופן יותר גמיש, שלא היה כואב לאנשים.

מיכאל נודלמן: אבל אנחנו לא חושבים על כך שהמדינה שרויה במשבר.

מיכאל נודלמן: ויש שני משברים, משבר כלכלי ומשבר ביטחוני.

מיכאל נודלמן: בעולם יש הרבה תפיסות כלכליות.

מיכאל נודלמן: יש תפיסה סוציאליסטית ויש תפיסה ליברלית.

מיכאל נודלמן: אני תומך בתפיסה הליברלית.

מיכאל נודלמן: רק מדינה אחת, קובה, עובדת וחיה מתוך תפיסה קומוניסטית וסוציאליסטית, ואנחנו יודעים איזה חיים יש שם.

מיכאל נודלמן: בא שר האוצר ורוצה לעשות מהפכה בתפיסת העולם של המדינה ובתפיסת העולם של האנשים, שלפיה יהיו פחות מונופולים בישראל, פחות מפעלים וכל מיני חברות יהיו ברשות הממשלה, כי בכל העולם מובן שבעל-הבית הכי גרוע הוא המדינה, בעל הבית הכי טוב זה איש פרטי.

מיכאל נודלמן: אני צריך לברך את שר התחבורה אביגדור ליברמן שהביא להפרטת "אל על".

מיכאל נודלמן: בכך אנחנו מונעים שביתות בלתי צודקות.

מיכאל נודלמן: מתי יש שביתה?

מיכאל נודלמן: נגד מי צריכה להיות השביתה?

מיכאל נודלמן: נגד המדינה.

מיכאל נודלמן: אבל אלה שביתות נגד האזרחים.

מיכאל נודלמן: האזרחים לא יכולים לחזור למדינה ולא יכולים לצאת מהמדינה בגלל שביתות כאלה.

מיכאל נודלמן: אם יהיה בעל- בית ב"אל על", לא יהיו שביתות, יהיו יותר רווחים והתפקוד יהיה יותר טוב.

מיכאל נודלמן: אני מברך גם את שר התשתיות, שהולך להפריט, עדיין חלקית, את חברת החשמל.

מיכאל נודלמן: חברת החשמל היא המונופול הכי גדול שיש אצלנו, והם לא יכולים להשבית את המדינה בלי שום סיבה.

מיכאל נודלמן: יש דברים שקשורים ליעילות של חברה, לכל מיני דברים.

מיכאל נודלמן: הפרטה נותנת זכות לחברה להיות יותר יעילה, עם יותר רווחים.

מיכאל נודלמן: אני חושב שיש עוד הרבה דברים שאפשר להפריט במדינה, ומזה אפשר אחר כך להגיע לרווחה.

מיכאל נודלמן: כאשר אנחנו צריכים להעסיק אלפי פקידים, לתת להם משכורת וקביעות, אין כסף לרווחה.

מיכאל נודלמן: אני מדבר על זה שברור שלא רק פוגעים בחלשים, אלא עושים הכול כדי להיות באמת מדינת רווחה.

מיכאל נודלמן: אני צריך להגיד כל הכבוד ליושב-ראש ועדת הכספים.

מיכאל נודלמן: הדיון בוועדת הכספים נמשך כמה חודשים.

מיכאל נודלמן: הדיון היה פתוח, דמוקרטי.

מיכאל נודלמן: כל מיני משלחות היו שם.

מיכאל נודלמן: האופוזיציה דיברה, הקואליציה דיברה.

מיכאל נודלמן: אני חושב שמה שקיבלו, קיבלו, אבל אני צריך להגיד שכמה דברים בתוכנית נשארו בחוץ.

מיכאל נודלמן: היו הפגנות גדולות בנושא טיפות- חלב.

מיכאל נודלמן: המצב נשאר כמו קודם.

מיכאל נודלמן: הטבות לערי פיתוח וליישובים בקו העימות נשארו כמו קודם.

מיכאל נודלמן: היתה בעיה בעניין הקיצוץ בקצבאות הילדים - האריכו את זה לשבע שנים כדי שהמכה בשנים הראשונות לא תהיה כל כך חזקה, ואולי אחרי שלוש שנים לא יהיה צורך בתכנית הזאת.

מיכאל נודלמן: יש כל מיני דברים שאפשר להגיד שעשו כדי לא לפגוע בשכבות החלשות.

מיכאל נודלמן: מאוד מעניין אותי - יש איזו תופעה.

מיכאל נודלמן: מצד אחד, מגישים פה הצעת אי-אמון בממשלה בדברים שקשורים לכלכלה, לתוכנית.

מיכאל נודלמן: מצד שני, לא רוצים לבצע שום דבר בתוכנית שהוצגה עכשיו בממשלה, תוכנית שכוונתה, כפי שאמרתי, לתת יותר ביטחון ורווחה למדינה.

מיכאל נודלמן: אני חושב שזו ציניות.

מיכאל נודלמן: הבוקר היתה איזו תופעה שבה אומרים: בגלל פיצול התוכנית זה נושא חדש וצריך לדבר מחדש.

מיכאל נודלמן: מה זה אומר?

מיכאל נודלמן: כל יום שעובר ולא עושים קיצוץ, זה גירעון של מיליונים, ולאנשים כאלה לא אכפת אם יש גירעון, אם הוא גדל או לא גדל.

מיכאל נודלמן: אני חושב שכולנו צריכים להיות אחראיים ולאשר את התוכנית הזאת, כי בלי זה אנחנו הולכים לתהום כלכלית.

מיכאל נודלמן: כולם יודעים את תפיסת העולם הפוליטית של הסיעה שאני מייצג פה, האיחוד הלאומי.

מיכאל נודלמן: נדמה לי שאם היינו משחקים משחק פוליטי, היינו צריכים להיות נגד כל תוכנית שמציעה המדינה אחרי מה שקרה אתמול.

מיכאל נודלמן: אבל אנחנו אחראים, אנחנו יודעים שאי-אפשר להפריד זה מזה.

מיכאל נודלמן: אם אנחנו נהיה נגד התוכנית הכלכלית, זה אומר שאנחנו נגד הביטחון של המדינה, אנחנו נגד כל הערכים שיש במדינה.

מיכאל נודלמן: בגלל זה אנחנו נתמוך בתוכנית.

מיכאל נודלמן: אני חושב שיש הרבה בעיות גם אחרי אישור התוכנית, אבל זה צעד שנדרש לעשות אותו עכשיו.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מיכאל נודלמן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלי ישי – עוד הפעם לא נמצא באולם.

יולי יואל אדלשטיין: הוא כנראה לא מעוניין לחלוק אתנו את דבריו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת יעקב ליצמן, מוחמד ברכה, עמיר פרץ, עזמי בשארה, עבד-אלמאלכ דהאמשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי עוזר לנו בהתקדמות בדיון.

יולי יואל אדלשטיין: אם אני לא טועה, חבר הכנסת ניסן סלומינסקי גם חבר בוועדת הכספים.

יולי יואל אדלשטיין: ודאי יש לו מה לומר לנו בנושא התוכנית הכלכלית.

יולי יואל אדלשטיין: 15 דקות לרשותך.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – אנחנו נצפה לחבר הכנסת אלי ישי.

יולי יואל אדלשטיין: ואם הוא עדיין לא יהיה כאן – חבר הכנסת יעקב ליצמן.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, כנסת ריקה, חברי חברי הכנסת, האמת היא שאני רוצה לפתוח דווקא בשבח.

ניסן סלומינסקי: בדרך כלל זה לא מתאים לנו, אבל אני רוצה לשבח מאוד את ועדת הכספים ואת העומד בראשה.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שהתוכנית הכלכלית היא תוכנית כבדה מאוד, משמעותית מאוד, עם שינויים גדולים מאוד, גם מבניים גם כספיים, שמשליכים על חיי האזרחים, על חיי המדינה, ונדהמתי לראות איך הממשלה אישרה את התוכנית הזאת כמעט בחטף.

ניסן סלומינסקי: כששאלנו את השרים כמה זמן דנתם בסעיף הזה, הם אמרו: חמש דקות, בסעיף הזה כך.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע איזה גופים אחרים דנו, גם בכנסת אין דיון אמיתי על כל סעיף.

ניסן סלומינסקי: כך שיכולה היתה להתקבל תוכנית שמשנה משמעותית את חיינו, את תפיסת עולמנו, את הדרך הכלכלית, ולהרבה מאוד משפחות זה עניין של חיים ומוות.

ניסן סלומינסקי: היתה יכולה להתקבל תוכנית בלי שאני יודע מי היה דן בסעיפיה, מי היה שם לב.

ניסן סלומינסקי: לכן אני רוצה לשבח מאוד את ועדת הכספים ואת העומד בראשה, שנוסף על כך שזה תפקידה, היא לקחה את עצמה ברצינות וקיימה במשך חודש ושבוע, כ=40 יום, דיון אמיתי, רציני, מבוקר עד לילה.

ניסן סלומינסקי: על כל סעיף וסעיף היא דנה כמה שעות, היא הזמינה את כל הנוגעים בדבר, שמענו את כל הדעות.

ניסן סלומינסקי: זה היה מרתק.

ניסן סלומינסקי: בסופו של דבר היא קיבלה החלטות.

יולי יואל אדלשטיין: צר לי לאכזב אותך, חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, אבל גם הדובר הקודם, חבר הכנסת נודלמן, שיבח מאוד את הדיונים בוועדת הכספים ואת העומד בראשה.

ניסן סלומינסקי: קודם כול, אני שמח.

ניסן סלומינסקי: שנית, נודלמן ישב לידי ואנחנו גם שיתפנו פעולה.

ניסן סלומינסקי: אתה רואה שגם חשבנו כך ואני שמח מאוד.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה היה מזל שעשינו כך, אף שאני מסכים עם התוכנית הכלכלית בעיקרון, כי המדינה נמצאת במצב קשה מאוד וחייבים לקצץ.

ניסן סלומינסקי: אם קבעו המומחים סדר גודל של 11 מיליארד שקל, צריך לקצץ כדי שהמדינה תוכל להתקיים ולא תתמוטט.

ניסן סלומינסקי: אבל איך לקצץ?

ניסן סלומינסקי: זה כבר סיפור אחר.

ניסן סלומינסקי: ראינו את התוכנית הכלכלית והתחלנו להתעמק בה.

ניסן סלומינסקי: אגיד רק את הביטוי, לא את המשמעות: כיוון שנתנו רשות למשחית להשחית, הוא לא שם לב להבחין בין טוב לרע.

ניסן סלומינסקי: אני אומר את זה בהשאלה, כי חס ושלום הממשלה היא לא משחית.

ניסן סלומינסקי: אבל לא שמו לב והלכו וקיצצו בלי שום רגישות חברתית, בלי שום רגישות לאזרחים, בלי לחשוב איך האזרחים ישרדו בתקופה הזאת.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שוועדת הכספים הצליחה לאזן את התוכנית הזאת ולהביא לקריאה שנייה ושלישית תוכנית הרבה יותר מאוזנת, הרבה יותר נכונה וצודקת.

ניסן סלומינסקי: הרי למעשה התוכנית הכלכלית מבוססת על שתי רגליים: הרגל האחת היא הקיצוצים.

ניסן סלומינסקי: אבל רק לקצץ?

ניסן סלומינסקי: מה יוצא מזה שמקצצים?

ניסן סלומינסקי: הרגל השנייה היא הצמיחה.

ניסן סלומינסקי: כלומר, יש התחייבות של הממשלה, שבחמש השנים הקרובות, בכל שנה ושנה יושקע בצמיחה סכום של 20 מיליארד שקל.

ניסן סלומינסקי: כלומר, זה יושקע בתשתיות, כשהמטרה היא לקדם ולמצוא מקורות עבודה.

ניסן סלומינסקי: נכון שהחלק הזה הוא חלק מדאיג.

ניסן סלומינסקי: אני עוד לא רואה איך היא תעשה זאת, ואדבר על החלק הזה בהמשך.

ניסן סלומינסקי: אבל בכל מקרה ברור לכולם, שעד שהצמיחה תתחיל יעבור זמן.

ניסן סלומינסקי: אבל בינתיים אנחנו הולכים ומקצצים, והקיצוץ הוא מיידי.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, לפי התוכנית הראשונה של הממשלה היו מקצצים לאנשים, ומה הם יעשו, אחרי שאתה דוחק אותם?

ניסן סלומינסקי: ואני מבין שהתפיסה הבסיסית של הממשלה בתוכנית היתה לחתוך כמה שיותר בקצבאות ובמענקים כדי שאנשים לא יחיו ממענקים ומקצבאות אלא ילכו לעבוד.

ניסן סלומינסקי: זו היתה התפיסה, לדחוק אותם מגזרים, ויש מגזרים רבים – לא רק החרדים – שכבר התרגלו לחיות רק מהקצבאות, לדעת המממשלה, והמדיניות של הממשלה היתה לדחוק אותם לעבודה, לקצץ כדי שהם יעבדו.

ניסן סלומינסקי: אם זו התפיסה, אתה מקצץ ודוחק את האנשים, שאין להם ברירה והם ילכו לעבוד, אבל הרי אין עבודה, יש אבטלה.

ניסן סלומינסקי: הצמיחה תתחיל רק בעוד שנה.

ניסן סלומינסקי: אני אומר זאת אפילו לשיטת הממשלה.

ניסן סלומינסקי: מה יעשו המשפחות האלה במשך שנה?

ניסן סלומינסקי: ממה הן יחיו?

ניסן סלומינסקי: ועל זה לא היתה תשובה בתוכנית.

ניסן סלומינסקי: לכן, באנו בוועדת הכספים, התגבשנו כקבוצה ואמרנו: לא, לאלה שלא יכולים לשרוד את התקופה הזאת, אנחנו לא נאפשר את הקיצוץ המסיבי שהממשלה רצתה לעשות להם.

ניסן סלומינסקי: דבר נוסף שראינו הוא, שיש מגזרים שאין לאן לדחוק אותם.

ניסן סלומינסקי: נניח שניקח את הגמלאים, או את הסיעודיים.

ניסן סלומינסקי: הממשלה מקצצת להם.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: כדי לדחוק אותם בחזרה למעגל העבודה?

ניסן סלומינסקי: מה רוצים?

ניסן סלומינסקי: שהגמלאים יחזרו לעבוד?

ניסן סלומינסקי: שהסיעודיים יחזרו לעבוד?

ניסן סלומינסקי: למה לקצץ להם?

ניסן סלומינסקי: לכן, לגבי כל אותם מגזרים שלא ראוי לקצץ להם, כי אין לאן לדחוק אותם, ולגבי אותן משפחות שאולי ראוי לקצץ אצלן אבל אין כרגע מה להציע להן – באנו בוועדת הכספים וניסינו ככל יכולתנו לתקן את החוק.

ניסן סלומינסקי: ראינו שהולכים לפגוע בחוק הסיעוד ולהוסיף דרגה חדשה של חמש שעות, שהמשמעות שלה היא לקחת את רוב הסיעודיים, שמקבלים היום עשר שעות וחצי, ולצמצם להם לחמש שעות שבועיות, שזה צחוק מהעבודה, זה כלום.

ניסן סלומינסקי: זו ממש בושה ללכת לאותו קשיש, לאותו סיעודי, שצריך את עשר השעות וחצי האלה כדי שהוא יוכל לחיות בכבוד, וגם את זה להוריד לו.

ניסן סלומינסקי: ביטלנו זאת.

ניסן סלומינסקי: נכון שהיינו צריכים לוותר בקיצוץ של שלושת-רבעי שעה, מעשר וחצי לתשע שעות, שלושת-רבעי מה שנקרא.

ניסן סלומינסקי: אבל לפחות הורדנו את זה.

ניסן סלומינסקי: אותו דבר לגבי הגמלאים, שרצו לא לעדכן להם את השכר במשך ארבע שנים, שהמשמעות היא קיצוץ של 15%-20%.

ניסן סלומינסקי: בשביל מה?

ניסן סלומינסקי: למה להעניש אותם?

ניסן סלומינסקי: הם המייסדים, הם שנתנו לנו מדינה כל כך יפה.

ניסן סלומינסקי: הם שילמו על זה מחיר.

ניסן סלומינסקי: למה להעניש אותם?

ניסן סלומינסקי: מה אנחנו רוצים?

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים לדחוק את הגמלאים לשוק העבודה?

ניסן סלומינסקי: גם שם התלכדנו וביטלנו את כל האי-עדכון.

ניסן סלומינסקי: הקצבאות של הגמלאים יעודכנו החל ב=1 בינואר 2004.

ניסן סלומינסקי: ביטלנו גם את זה.

ניסן סלומינסקי: כנ"ל, ראינו תופעה מעניינת, ספריות ציבוריות.

ניסן סלומינסקי: סיפרתי על כך לחברי.

ניסן סלומינסקי: ערב לפני כן צלצלו אלי האנשים ממשרד החינוך שעוסקים בספריות ואני מכיר אותם, בהיותי ראש מועצה עבדתי אתם.

ניסן סלומינסקי: הם אמרו לי: ניסן, מחר עומדים לבטל את החוק הקיים, וגם אותו יזמה המפד"ל.

ניסן סלומינסקי: זה חוק שאמר, שבמשך ארבע שנים המדינה תשקיע 70 מיליון שקל בפיתוח ספריות ציבוריות, כדי שילדים בכל המקומות יוכלו להשלים את השכלתם.

ניסן סלומינסקי: האם אנחנו רוצים שהם ימשיכו להסתובב ברחובות וכתוצאה משעמום הם יתחילו לעסוק בדברים שבוודאי אנחנו לא רוצים שהם יעסקו בהם?

ניסן סלומינסקי: והפער ילך ויגדל?

ניסן סלומינסקי: זה הצדק?

ניסן סלומינסקי: ראינו את אנשי הספריות, הם באו לשם, שלושה חבר'ה.

ניסן סלומינסקי: אין לוביסטים.

ניסן סלומינסקי: על כל נושא ונושא שעלה בתוכנית הכלכלית היו עשרות לוביסטים, לחצים, ועדים ואנשים חזקים.

ניסן סלומינסקי: אבל פה, נושא הספריות הציבוריות לא מעניין אף אחד ולאף אחד לא אכפת ממנו.

ניסן סלומינסקי: שלושה יהודים נחמדים באו לדבר על זה.

ניסן סלומינסקי: אמרנו להם: אנחנו נהיה הלוביסטים שלכם.

ניסן סלומינסקי: על גופתנו - זה לא יהיה.

ניסן סלומינסקי: אכן, הוועדה ביטלה את הביטול של החוק, ואכן הממשלה תשקיע בארבע השנים הקרובות 70 מיליון שקל.

ניסן סלומינסקי: סוכם שתהיה ועדה שתקבע, לפי קריטריונים סוציו-אקונומיים, איפה המדינה תשקיע, כדי שילדי ישראל שאין להם - יהיה להם.

ניסן סלומינסקי: דוגמה נוספת לעיוותים שהיו יכולים להיות בתוכנית ותיקנו אותם, היא בנושא מענק הלידה.

ניסן סלומינסקי: הממשלה קבעה שאחרי הלידה הראשונה אין מענקים.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: כי לא צריכים יותר.

ניסן סלומינסקי: בשביל ילד שני?

ניסן סלומינסקי: בשביל מה צריך?

ניסן סלומינסקי: מספיק ילד אחד ואחר כך ייתנו מענק אם יקנו כלב, כנראה.

ניסן סלומינסקי: מספיק ילד אחד וכלב.

ניסן סלומינסקי: לא צריכים יותר לידה שנייה.

ניסן סלומינסקי: לידה שלישית, רחמנא ליצלן, זה כבר מביא נזק למדינה.

ניסן סלומינסקי: גם פה אמרנו: לא יקום ולא יהיה.

ניסן סלומינסקי: אני מצטער שלא הצלחנו להחזיר במאה אחוז את המענקים, אבל לפחות הצלחנו להחזיק את המענקים בסדר גודל של בין 30% ל=40%, שזה 6% מ=20, על כל ילד נוסף שיהיה.

ניסן סלומינסקי: אין דבר כזה ילד וכלב.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים ילדים.

אליהו ישי: שמעתי שפורז אמר: חתולים.

אליהו ישי: יש משפחות שמצבן קשה, שמנתקים להן את המים, שאומרים להן לשתות מי גשמים.

אליהו ישי: אבל לחתולים נותנים חלב.

ניסן סלומינסקי: וכנ"ל גם בנושא של קצבאות הילדים.

ניסן סלומינסקי: שוב, דעתנו ודעת מפלגתי היתה מראש, גם בחוק הלפרט, שצריכים לתת - - -

יעקב ליצמן: אולי תסביר לנו - -

ניסן סלומינסקי: דעתנו היתה שהקצבה לכל הילדים צריכה להיות אחידה, אבל לא לסכום שהממשלה הזאת קבעה, לא לזה פיללנו ולא לזה ציפינו, וזה לא מה שרצינו.

ניסן סלומינסקי: ולכן, באנו ומצאנו סידור.

ניסן סלומינסקי: לפי החלטת הממשלה, המשמעות היא שלמשפחות ברוכות ילדים, נניח החל מהילד השביעי והשמיני, הקיצוץ יהיה 70%, כלומר בתוך שלוש שנים המשפחה - -

יעקב ליצמן: 76%.

ניסן סלומינסקי: 76%.

ניסן סלומינסקי: המשמעות היא שהמשפחה מתמוטטת.

יעקב ליצמן: זה בתמיכתכם.

יעקב ליצמן: תסביר לי, אתה הצבעת בעד.

ניסן סלומינסקי: לא, לא הצבעתי בעד זה.

יעקב ליצמן: זה בתוך החוק שאתם הצבעתם בעדו.

יולי יואל אדלשטיין: הוא יענה לך.

יולי יואל אדלשטיין: אתה יודע מה?

יולי יואל אדלשטיין: אני מבטיח בשמו, שחבר הכנסת סלומינסקי יסביר.

יולי יואל אדלשטיין: אתה רוצה להשמיע או לשמוע?

יעקב ליצמן: להשמיע.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שחבר הכנסת ליצמן מבין את החוק שאושר בוועדה, ואם לא – אני אסביר לו בדקה.

יעקב ליצמן: אני מבין.

ניסן סלומינסקי: אם אתה מבין, זה טוב.

ניסן סלומינסקי: למה יאמר דברים שהם לא נכונים?

ניסן סלומינסקי: למה הוויכוח?

יעקב ליצמן: האם לא קוצצו 76%?

ניסן סלומינסקי: לא.

יעקב ליצמן: אם זה לא נכון - -

ניסן סלומינסקי: זה לא נכון.

ניסן סלומינסקי: תן לי להסביר.

ניסן סלומינסקי: גם בנושא הזה ישבנו עם שר הרווחה במשרד האוצר ואמרנו, לא יקום ולא יהיה.

ניסן סלומינסקי: אז קודם כול, משלוש שנים - אנחנו פרסנו את זה לשש שנים, ואני שמח שהוסיפו אחר כך שנה שביעית, לבקשת חברי הכנסת מיהדות התורה או מש"ס, אני לא יודע מי לחץ יותר.

ניסן סלומינסקי: הפריסה תהיה על פני שבע שנים.

ניסן סלומינסקי: אבל המשמעות היותר גדולה של זה היא שיש שינוי בתפיסה – 50% מהקיצוץ יהיו בהתחלה, זאת אומרת, בשנה הראשונה והשנייה, וזה יפגע בכולם, בכל המשפחות.

ניסן סלומינסקי: אבל מכאן ואילך, ה=50% הנותרים - ומשרד האוצר קיווה לקבל מיליארד ו=250 מיליון שקל בחצי השני – זה לא יהיה קיצוץ, המשרד ישלם את זה.

ניסן סלומינסקי: משפחה של שמונה ילדים תקבל את מה שהיא היתה רגילה לקבל פחות הקיצוצים הראשונים.

ניסן סלומינסקי: איך משרד האוצר יקבל חזרה את הכסף?

ניסן סלומינסקי: על-ידי זה שיוסיפו את זה לשכר ויקבלו מיסוי.

ניסן סלומינסקי: המשמעות היא שהמשפחות שחיות ברווחה ומשלמות מסים ישלמו - - -

יוסף יצחק פריצקי: איפה זה כתוב?

ניסן סלומינסקי: זה החוק שאנחנו העברנו.

ניסן סלומינסקי: הן ישלמו מס הכנסה.

יעקב ליצמן: אל תקלקל לו את ההצגה.

ניסן סלומינסקי: מה לקלקל את ההצגה?

ניסן סלומינסקי: זה החוק שאנחנו העברנו.

יעקב ליצמן: - - -

ניסן סלומינסקי: אל תגיד לי לא.

ניסן סלומינסקי: ליצמן, אתה תשגע אותי, באמת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ליצמן, אתה תדבר אחרי הדובר הבא.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נשמע אותך בתשומת לב רבה.

יעקב ליצמן: אני לא מדבר אחריו?

יולי יואל אדלשטיין: אתה לא מדבר אחריו, כי חבר הכנסת אלי ישי מדבר אחריו.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב שזאת המשמעות.

ניסן סלומינסקי: כלומר, משפחות חזקות ישלמו מסים, והמשפחות החלשות שיקבלו את הקצבה הגדולה יותר – הרבה יותר גדולה – גם כשזה יצטרף לשכר, הן לא ישלמו מסים, ובסופו של דבר החוק הזה יהיה חוק הרבה יותר אמיתי, והמשפחות החלשות לא ישלמו את המסים.

ניסן סלומינסקי: נכון שהוועדה אישרה רק את השלב ששייך לוועדה: במקום שלוש שנים, פריסה על שבע שנים.

ניסן סלומינסקי: אני יודע שלשינוי יש הסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אז יש הסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: גם לנו היו הסתייגויות, והממשלה קיבלה החלטות בניגוד להן.

ניסן סלומינסקי: אבל הממשלה אמורה ביום ראשון לדון בנושא, להקים את הוועדה שהיא צריכה להקים ולדון בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: אני מניח ששרי שינוי – בוודאי דובר אתם בנושא הזה אתמול.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, אני אומר שוב שגם פה זה רחוק אולי ממה שרוצים, אבל זה שינוי מאוד גדול ממה שהממשלה רצתה מלכתחילה.

ניסן סלומינסקי: אם אתה תשב ותעשה את החשבון, אתה תראה את המשמעות של זה.

ניסן סלומינסקי: זה קיצוץ, וקיצוץ קשה, אבל רחוק מלהיות ה=76% שהיו בהתחלה, אולי חצי מזה.

ניסן סלומינסקי: אלה הדברים שהצלחנו לעשות.

ניסן סלומינסקי: יש גם דברים שהצלחנו להוציא מחוץ לתוכנית הזאת, כמו איחוד רשויות.

ניסן סלומינסקי: הרגשנו שהתוכנית ששר הפנים הגיש היא תוכנית פוליטית, היא לא תוכנית אמיתית.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שכולנו מרגישים שצריכים לאחד רשויות, כדי שהמדינה תחסוך, אבל עמדתנו היא, שכדי לאחד רשויות, צריכים להסתכל לא רק על הכסף של החיסכון, אלא גם על אלמנטים נוספים, כמו צורת חיים של יישוב ודברים נוספים.

ניסן סלומינסקי: התוכנית שהוגשה – הריח שעולה ממנה הוא ריח של תוכנית פוליטית, של כוחות ולחצים, ולא של תוכנית מקצועית אמיתית, שמביאה בחשבון את כל ההיבטים.

ניסן סלומינסקי: לכן, הצלחנו להוציא את זה מחוץ לתוכנית בהסכמת שר הפנים, שאני חושב שגם הרגיש צורך להעלות את הנושא, כי הוא הסכים והציע את זה – כדי שניתן יהיה לדון בניחותא על הנושא הזה בראייה מקצועית ולהחליט מה כן לאחד ומה לא לאחד.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שיש דברים שיש לי לגביהם הסתייגות גדולה, לדוגמה, נושא ביטול כל הטבות המס ביישובים.

ניסן סלומינסקי: אם היו מבטלים את זה בכל היישובים כולם – לא יודע, אולי.

ניסן סלומינסקי: אבל ראיתי שבכפר-ורדים, שזה יישוב חזק ומבוסס, אישרו 13% הטבות מס.

ניסן סלומינסקי: ביישוב כמו קריית-ארבע שיהודים נרצחים בו, או ביישוב כמו יצהר – שם ביטלו את זה, כי שם לא צריך.

ניסן סלומינסקי: בשדרות השאירו את ההטבות, וצריכים להשאיר אותן, אבל לידה נמצאים גוש-קטיף, נצרים וכל היישובים האלה שרחוקים כמו שדרות, ושם האזרחים סובלים ונהרגים.

ניסן סלומינסקי: שם ביטלו את כל ההטבות.

ניסן סלומינסקי: האם זה צדק?

ניסן סלומינסקי: האם זה יושר?

ניסן סלומינסקי: אז אם מישהו רוצה שלא ישבו שם ויתפנו משם, הוא צריך לבוא ולהגיד שצריכים לפנות אותם משם, וזה ויכוח נפרד.

ניסן סלומינסקי: אבל כל עוד הם גרים שם וכל עוד הם גרים שם על דעת הממשלה, למה לבטל?

ניסן סלומינסקי: איזה היגיון יש בכך שבשדרות משאירים את ההטבות, ואילו בגוש-קטיף שנמצא במצב עוד יותר מסובך וקשה – מבטלים.

ניסן סלומינסקי: לכפר-ורדים – להשאיר, וליישובים כמו קריית-ארבע – לבטל?

אליהו ישי: אז תצביע נגד.

יעקב ליצמן: איפה אפי איתם?

ניסן סלומינסקי: אתה יודע שיש לפעמים הבנות והסכמים, ואתה חייב לוותר בדברים מסוימים כדי לקבל דברים אחרים.

אליהו ישי: - - -

יעקב ליצמן: - - -

ניסן סלומינסקי: ראינו את הקיצוץ שאמור להיות בעולם הישיבות ובעולם התורה.

ניסן סלומינסקי: זה לא סוד שאם היינו מסכימים לדון עם משרד האוצר רק על המוסדות שלנו, קל היה להגיע להסדרים ולהסכמים, ואני חושב שאפילו אנשי שינוי לא היו מתנגדים.

ניסן סלומינסקי: בסך הכול מדובר במוסדות שהבחורים שם משרתים בצבא.

אליהו ישי: - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ישי, חבר הכנסת סלומינסקי רוצה לסכם את דבריו, ואתה מפריע לו.

ניסן סלומינסקי: אני מנסה ללמד זכות.

ניסן סלומינסקי: תן גם ללמד קצת זכות על יהודים.

ניסן סלומינסקי: אם אפשר ללמד זכות, למה לא? להערכתי, גם הם לא היו מתנגדים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו אמרנו במפורש למשרד האוצר שני דברים: ראשית, אנחנו היחידים בקואליציה שמייצגים את כל עולם התורה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נאבקים ומדברים - -

אליהו ישי: יש לנו קטסטרופה - - -

ניסן סלומינסקי: אלי, תעשה לי טובה, אתה קיבלת את כל מה שאנחנו סיכמנו.

ניסן סלומינסקי: אם לא היינו מסכמים את זה, לא היית מקבל שום דבר.

ניסן סלומינסקי: עזוב, למה לך להתהדר - - -

אליהו ישי: הרסתם את עולם התורה.

ניסן סלומינסקי: קודם כול, אמרנו שאנחנו מדברים על הכול.

ניסן סלומינסקי: שנית, אמרנו שאנחנו לא רוצים להיות כגנבים במחתרת.

ניסן סלומינסקי: כל מה שיסוכם, אנחנו רוצים שיובא לידיעת השותף, שרי שינוי, בזמן שהאוצר יקבע, אבל לפני ההצבעה בכנסת, וגם בהחלטות ממשלה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו עובדים בהגינות.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אם שינוי תסכים – היא תסכים, ואם היא לא תסכים – תחליט על כך הממשלה.

ניסן סלומינסקי: יש רוב.

ניסן סלומינסקי: כמו שאנחנו היינו במיעוט בדברים מסוימים, גם להם מותר להיות במיעוט, מה קרה?

ניסן סלומינסקי: אלה יהיו שני התנאים.

ניסן סלומינסקי: לצורך זה, אני אומר בגדול, בלי להיכנס לפרטים, שבהחלטת הממשלה הראשונה אני חושב שרוב שרי הממשלה אפילו לא הבינו מה הם מחליטים, כשהם החליטו על קריטריונים.

ניסן סלומינסקי: אני לא חושב שהם ידעו את התרגום הכספי.

ניסן סלומינסקי: אבל, המשמעות של זה היתה קיצוץ בסדר גודל שבין 65% ל=70% בכל המוסדות.

ניסן סלומינסקי: הכוונה היא הרס מוחלט.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע להגיד אם זה מה ששרי שינוי רוצים או לא, אבל ודאי ששרי הליכוד שהצביעו בעד לא העלו בדעתם שזה הקיצוץ.

ניסן סלומינסקי: כך אני דן אותם, לכף זכות.

ניסן סלומינסקי: אבל, כאשר מתרגמים את זה למספרים, זו המשמעות.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שהיום הסיכום הוא שהקיצוץ חזר להיות סדר גודל של 17.5%-20% בלבד במוסדות, שהוא קיצוץ קשה, אבל זה קיצוץ שבגדול חל גם על המשק.

ניסן סלומינסקי: אנחנו, כמוסדות, צריכים לשאת בנטל, כמו המשק כולו.

ניסן סלומינסקי: זה 10% flat, וזה 7.5% שהיה.

ניסן סלומינסקי: אני אומר את זה בגדול ולא נכנס לפרטים.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, המעבר שהצלחנו לתקן, אני חושב, בין זה לזה הוא עצום בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: מאחר שאמרנו שאנחנו עושים את זה לכולם, האוצר נתן את זה גם כשאלי היה אצלו וגם כשחברי היו שם.

ניסן סלומינסקי: זה הקיצוץ, כי רצינו את זה, ואני חושב שגם פה תיקנו עוול גדול.

ניסן סלומינסקי: שוב – לא הצלחנו לעשות כל מה שרצינו.

ניסן סלומינסקי: בסך הכול אנחנו שישה חברי הכנסת, אבל הצלחנו לשנות מהותית את התוכנית הזאת, בגדול, בעיקר בעולם התורה ובעולם החינוך, ומצד שני - בראייה החברתית.

ניסן סלומינסקי: התוכנית הזאת, שתוגש עכשיו לקריאה שנייה ושלישית, שונה לגמרי בשני התחומים האלה מהתוכנית הראשונה של הממשלה.

ניסן סלומינסקי: יש לי עוד זמן?

יולי יואל אדלשטיין: לא, ממש לא.

ניסן סלומינסקי: לכן, אני רוצה לומר – כרגע, נכון לעכשיו - - -

אליהו ישי: תרשה לי.

אליהו ישי: יש מוסדות ציבור שבהם הקיצוץ הוא 100%.

אליהו ישי: בלי בקשת האוצר, הוא ביקש לקצץ לגמרי.

אליהו ישי: קיבלנו עכשיו מכתב - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ישי, אתה תוכל לומר את הדברים האלה מן הדוכן.

ניסן סלומינסקי: תסלח לי.

ניסן סלומינסקי: מוסד שעומדים לקצץ לו 100% כנראה לא מבין את התוכנית.

ניסן סלומינסקי: תבוא לדבר אתי, ואני אסביר לך.

ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה לומר שיש לנו הרבה טענות על התוכנית.

ניסן סלומינסקי: איך אומרים?

ניסן סלומינסקי: – הלוואי שהיינו יכולים לקבל מה שאנחנו רוצים.

ניסן סלומינסקי: ועדיין נשארנו עם שני נושאים: נושא הגיל, 23, ונושא משכנתאות משרד השיכון, שעדיין לא נפתר.

ניסן סלומינסקי: יש אצלנו עוד דיונים בעניין, אבל בסך הכול אני רוצה לומר שהצלחנו לשפר רבות את התוכנית, והלוואי שהיינו מצליחים לשפר אותה יותר ממה שרצינו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת סלומינסקי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלי ישי, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת יעקב ליצמן.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת.

אליהו ישי: אני חושב שחבר הכנסת סלומינסקי, שעכשיו הולך לישיבת סיעה – אני מבין אותך - פשוט טועה, גם עובדתית, בנתונים ובשורה ארוכה של דברים.

אליהו ישי: ראשית, אני רוצה לפתוח ולומר, שאני באמת מוותר על ההגנה של המפד"ל, שחברה לשינוי כדי לפגוע בעולם התורה, לפגוע בשכבות החלשות.

אליהו ישי: בעצם, כל הערכים שהיו למפד"ל – ולמי יש זמן לדבר על מפת הדרכים – תאונת הדרכים?

אליהו ישי: במפד"ל כל הזמן דיברו בקיצוניות רבה, ופתאום היום אין קווים אדומים?

אליהו ישי: אף שאמר את זה ראש המפלגה שלהם, שאין לו קווים אדומים – מחר, אם יחזירו את ירושלים, אתה תשמע שלמפד"ל אין קווים אדומים, ושהמצב בסדר.

אליהו ישי: ראשית, לגבי התוכנית עצמה.

אליהו ישי: אני רוצה לומר שיש פה תוכנית מכוונת, עם כל ניסיונות המפד"ל להתקשט בנוצות לא לה, או להביא להטעיה ציבורית, כאילו תיקנו פה ושם כמה דברים – שאף אחד לא יספר סיפורים, כי הציבור הרי רואה את האמת, שומע וקורא, וגם יראה את זה יום לאחר אישור התקציב, שנקווה שלא יאושר.

אליהו ישי: לצערי יש פה רוב, וזה יאושר.

אליהו ישי: יום לאחר מכן יראו את זה בכיס.

אליהו ישי: קצבאות ילדים, למשל.

אליהו ישי: הסכם קואליציוני ברור בין שינוי לבין מפד"ל.

אליהו ישי: הסכם קואליציוני אכזרי.

אליהו ישי: בפירוש אכזרי.

אליהו ישי: זו ממשלה עם לב רע.

אליהו ישי: השר פריצקי, זה הסכם קואליציוני אכזרי, שמתאכזר לילדים.

אליהו ישי: לילדים אין מה לאכול.

אליהו ישי: אין לחם וחלב, ואתה אומר שלמי שיש ילד או שניים יורידו לו שני שקלים.

אליהו ישי: למי שיש ארבעה או חמישה ילדים מורידים 1,000-1,500 שקלים.

אליהו ישי: 60% מהתקציב.

אליהו ישי: זה נראה לך הגיוני?

אליהו ישי: זה שוויון?

יוסף יצחק פריצקי: זה שוויון.

אליהו ישי: אוכלוסייה נזקקת זה שוויון?

אליהו ישי: על מה אתה מדבר?

אליהו ישי: אתה משווה אדם עני לעשיר?

אליהו ישי: זה נקרא שוויון?

יעקב ליצמן: שוויון זה שאתה - - -

אליהו ישי: הרב ליצמן, אני מוכן לשוויון.

אליהו ישי: אני מוכן להשוות בין ילד עני לעשיר.

אליהו ישי: בבקשה, תשווה אותו בחינוך, בכל התנאים.

אליהו ישי: מה אתה נותן לבן שלך בחינוך?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שיהיה שוויון בהכנסות של המשפחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחד יש משכורת גבוהה - - -

אליהו ישי: הנה, בוא תראה את השוויון.

אליהו ישי: בוא נשמע על עוד שוויון אכזרי.

אליהו ישי: בואו אני אגיד לכם מה השוויון שהם רוצים.

אליהו ישי: משפחות שאין להן ממה להתקיים ואין להן מה לאכול - הוא רוצה לתת להן שוויון גם בחינוך וגם בבריאות.

אליהו ישי: למשל, אדם חזק, עשיר, שיש לו כסף, או אדם שנמצא בשכבות - - -

יעקב ליצמן: האם הדברים משודרים כרגע - - -?

אליהו ישי: זה לא משנה לי, באמת.

יולי יואל אדלשטיין: הדברים משודרים, בהחלט.

אליהו ישי: חבר הכנסת ליצמן, תראה כמה גזענות, כמה אכזריות, כמה שנאה.

אליהו ישי: על מה השוויון?

אליהו ישי: אני מוכן שייתנו גם חוגים לכל הילדים שאין להם.

אליהו ישי: שייתנו אותו מוצר מזון למי שאין להם מה לאכול.

אליהו ישי: איזה מין מדינה זו שמתאכזרת לחלשים שלה?

אליהו ישי: עוד דבר – תראה איך הם בונים את ה"שוויון" שלהם.

אליהו ישי: משפחה שמשתכרת שכר מינימום, על-פי הנתונים של המוסד לביטוח לאומי, ניקח לדוגמה ארבע נפשות – צריכות להשתכר 6,150 ומשהו.

אליהו ישי: היום הן משתכרות פחות מ=3,000 שקל, שכר מינימום.

אליהו ישי: גם את קצבאות הילדים הורידו, ויוצא אפוא שצריך לחפש פרמטר חדש.

אליהו ישי: יש פרמטר – וחבל ששר הרווחה איננו פה – שנקרא נתוני עוני - קו העוני.

אליהו ישי: צריך למצוא עכשיו פרמטר חדש: קו הרעב.

אליהו ישי: זה מה שעשה פריצקי: לקח את שכבות הביניים, שם אותם מתחת לקו העוני, ואת אלה שנמצאים בקו העוני הוא שם בפרמטר חדש: מתחת לקו הרעב.

אליהו ישי: תראה איזה שוויון הוא עושה.

אליהו ישי: מה עושה מי שמקבל הבטחת הכנסה ואין לו במה להתקיים, או מובטל שרוצה עבודה, כי העולם עומד על התורה, על העבודה ועל גמילות חסדים?

אליהו ישי: את התורה – המפד"ל יחד עם שינוי מחסלת.

אליהו ישי: מתיימרת להגן עליה.

אליהו ישי: כל ההצגות האלה.

אליהו ישי: במשרד הרווחה ביטלו את כל סעיף המוסדות הפנימייתיים.

אליהו ישי: הוא מספר פה סיפורים לעם ישראל?

אליהו ישי: הוא מנסה להוליך פה שולל את הציבור?

אליהו ישי: עבודה – קרוב ל=300,000 מובטלים.

אליהו ישי: ל=300,000 מובטלים יש נשים וילדים בבית.

אליהו ישי: זה כמעט מיליון נפש.

אליהו ישי: איפה השוויון?

אליהו ישי: למעלה ממיליון נפש אין להם מה לאכול.

אליהו ישי: תן להם עבודה.

אליהו ישי: תן להם עבודה.

יוסף יצחק פריצקי: מי היה שר העבודה והרווחה?

אליהו ישי: תן להם עבודה.

אליהו ישי: אתה יודע מה היה בזמננו?

אליהו ישי: אני אגיד לך, אגיד לך מה היה - -

יוסף יצחק פריצקי: פחות מ=100 ימים הממשלה הזאת קיימת - - -

אליהו ישי: בוא, אני אגיד לך מה היה.

אליהו ישי: אני אגיד לך בדיוק מה היה אז – היה שוויון.

אליהו ישי: היתה גם הכשרה מקצועית, השלמת השכלה, נתנו עבודות יזומות.

אליהו ישי: דאגנו שתהיה להם הכנסה ושיהיה להם מה לאכול בבית.

אליהו ישי: היום זה גזירות פרעה.

אליהו ישי: אמרתי את זה הבוקר.

אליהו ישי: פרעה אמר לעם ישראל ללכת לקושש גם קש ותבן: תבן אין ניתן לעבדיך, ולבנים אומרים להם עשו.

אליהו ישי: בדיוק אותו דבר.

אליהו ישי: אתה אומר להם: לכו לעבוד, ואתה לא נותן להם מקומות עבודה.

אליהו ישי: את הסיפורים האלה, לפחות, אל תספרו לאף אחד.

אליהו ישי: עכשיו, תראה איפה השוויון.

אליהו ישי: אחרי שפגעתם במשפחות האלה והורדתם להן את הבטחת ההכנסה, קיצצתם להן, גם במשפחות ברוכות ילדים וגם במשפחות החד-הוריות, גם למוגבלים ולנכים, עכשיו יש פטנט חדש: אותן משפחות קיבלו גם קנס נוסף, שלא תהיה להם הנחה בתרופות.

אליהו ישי: יש ילדים שאין להם מה לאכול.

אליהו ישי: האם לא לוקחת את הילדים לקופת-חולים כי אין לה 30 או 40 או 50 שקל לקניית תרופות, אנטיביוטיקה.

אליהו ישי: עכשיו, תראו מה עושים, תראו את האכזריות.

אליהו ישי: הנה השוויון של פריצקי – אומרים להם: אין לכם כסף לתרופות, עכשיו תשלמו דמי בריאות.

אליהו ישי: אותה עקרת-בית, אותה אם חד-הורית תשלם גם 80 שקל דמי בריאות.

אליהו ישי: על מה, על הבריאות שאין?

אליהו ישי: על כך שהילדים בבית זועקים מכאבי שיניים ואין מי שיטפל בהם?

אליהו ישי: מה אתה עושה כשלבן שלך או לבת שלך יש כאבי שיניים?

אליהו ישי: אתה לוקח אותם לרופא הכי טוב.

אליהו ישי: יש משפחות שזועקות מרעב, מכאב, מחולי, ואין מי שיענה להם.

אליהו ישי: איזה שוויון?

אליהו ישי: על איזה שוויון אתה מדבר?

אליהו ישי: אתם לא שמים לב מה קורה, או שאתם מתעלמים ממה שקורה.

אליהו ישי: יותר נכון, אתם מתעלמים ממה שקורה, אתם הולכים בצורה מכוונת, כפי שאמרתי הבוקר בהצעת האי-אמון: ממשלה עם לב רע, כל הכוונה שלה וכל התוכנית שלה זה לפגוע בשכבות החלשות.

אליהו ישי: עשרות מיליארדים שמקצצים נופלים על השכבות החלשות.

אליהו ישי: מדהים לראות איך יושבים פה אנשים ומנסים להגן על התוכנית.

אליהו ישי: שאלו אותי בתקשורת, בצדק: מה ההצעות?

אליהו ישי: יש לך איזה רעיון?

אליהו ישי: המצב קשה.

אליהו ישי: אני מודה שהמצב קשה.

אליהו ישי: השאלה, מה עושים.

אליהו ישי: הנה דוגמה מה עושים: אמר פריצקי שהוא מעדיף שקל לתשתיות ולא שקל לרווחה.

אליהו ישי: זאת אומרת, נשים מוכות, ילדים מוכים, ילדים שסובלים מהתעללות מינית, ילדות בהוסטל, במעונות – אל תיתן להם כסף, תן לתשתיות.

אליהו ישי: תפתח עוד תשתיות ותרעיב עוד מאות אלפי ילדים ותשלח אותם למצוקה, לרחובות ולהידרדרות לסמים.

אליהו ישי: עדיף שקל לתשתיות ולא שקל לרווחה - כך אמר פריצקי בכותרת.

אליהו ישי: הוא מאשר את זה, מצוין.

אליהו ישי: תאשר את זה, שעם ישראל יראה כמה אתה נהנה, כמה אתה מתגאה בכך.

אליהו ישי: לפחות יראו מה שינוי עשתה.

אליהו ישי: איזה שינוי לרעה הביאה שינוי לעם ישראל.

אליהו ישי: שינוי לרעה לעם ישראל.

אליהו ישי: דוגמה קלאסית – 2.5 מיליארדי שקל הם סכום ההוצאה לרפורמה במס.

אליהו ישי: מה זה אומר הרפורמה במס?

אליהו ישי: - שאדון פריצקי קיבל עוד 100 שקל בנטו.

אליהו ישי: דהיינו, הברוטו הצטמצם.

אליהו ישי: גם הברוטו שלך, וגם שלי.

אליהו ישי: אני שואל את כל מי שנמצא פה: האם אתה, הרב ליצמן, חבר הכנסת ליצמן, היית מוכן לוותר על 100 השקל האלה ושיישאר אותו ברוטו?

אליהו ישי: רוצים לעשות רפורמה, אני בעד, בעוד שנה.

אליהו ישי: כשיש מפולת במסים לא צריך להוריד עוד 2.5 מיליארדים.

אליהו ישי: כשיהיה מצב כלכלי קצת יותר טוב, כשתהיה צמיחה, תעשה רפורמה במס, ולמי שיש ברוטו גדול, תצמצם את הברוטו, תגדיל את הנטו.

אליהו ישי: 100 השקל שאתה מקבל היום בנטו יורדים מהפה של הילדים שאין להם מה לאכול, יורדים מהפה של חצי מיליון ילדים מתחת לקו העוני, יורדים מ=200,000 ילדים רעבים ללחם.

אליהו ישי: 2.5 מיליארדים.

אליהו ישי: בכסף הזה אתה יכול להאכיל ילדים רעבים.

אליהו ישי: אני שואל אותך: זה הגיוני?

אליהו ישי: זו תוכנית כלכלית?

אליהו ישי: זו תוכנית שמביאה צמיחה?

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, התוכנית הכלכלית היא תוכנית הרסנית, היא תוכנית שתביא להרס החברה בישראל.

אליהו ישי: למה ראש הממשלה לא רצה את ש"ס בקואליציה?

אליהו ישי: יעקב ליצמן, קראת את ה"ג'רוזלם פוסט"?

אליהו ישי: ראש הממשלה אמר שהוא לא יכול להביא תוכנית כלכלית כזאת עם ש"ס, וכמובן גם לא עם יהדות התורה.

אליהו ישי: ברור לו שאכזריות כזאת וקיצוצים כאלה עמוקים, חריפים וקשים, שפריצקי נהנה מאוד מהם, הוא לא יכול היה להעביר עם תנועת ש"ס, ולכן הוא בחר בממשלה קפיטליסטית, בקואליציה קפיטליסטית, על מנת שהוא יוכל להעביר את כל הגזירות הכלכליות שלו ללא שום בעיה.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, הצעת התקציב היא הצעה שתמיט אסון על החברה בישראל, תמיט אסון על השכבות החלשות, תפגע בהן פגיעה קשה ביותר, חסרת תקדים, וגם אם ירצו לשקם אי-פעם את הנזקים ואת ההריסות שתביא הממשלה הזאת, אם בכלל, הרבה שנים יעברו, והעלויות יהיו עשרות מיליארדי שקלים.

אליהו ישי: אני מאוד מקווה שבשלב מסוים מישהו בקואליציה יתעשת, מישהו בממשלה יחשוב פעמיים.

אליהו ישי: כפי שאמר פה חבר קואליציה, השרים בכלל לא קראו ולא עקבו, ומן הסתם הצביעו עבור תוכנית שהם אפילו לא מכירים.

אליהו ישי: איך אפשר להישלח לממשלה, לבוא לכנסת, להרים יד שפוגעת בעם, שמתאכזרת אל העם, שמקצצת לשכבות החלשות, שממוטטת את החברה בישראל, שמורידה אל מתחת לקו העוני את שכבות הביניים, שאותם שינוי מתיימרת לייצג, ולהצביע עבור תקציב כזה, כשהם אפילו לא יודעים על מה הם מצביעים?

אליהו ישי: הם לא יודעים על מה הם מצביעים, ריבונו של עולם.

אליהו ישי: עם ישראל שלח אותנו לכנסת להתמודד, לקרוא ספר תקציב, ללמוד אותו, להיאבק, לשנות, לתקן, ויושבים שרים ומצביעים על תוכנית שהם לא יודעים מהי.

אליהו ישי: יושבים חברי כנסת ומצביעים על תוכנית שהם לא יודעים מהי.

אליהו ישי: יושבים חברי כנסת שמדברים על תוכנית שהם בעצמם לא מבינים.

אליהו ישי: מצד שני, בדברים שהם כן מבינים ויודעים, הם מדברים נגדה, על כמה שהתוכנית הרסנית, ומצביעים בעד.

אליהו ישי: מקום מדינת ישראל ועד היום היתה קואליציה קפיטליסטית כזאת, שאין בה אפילו חבר כנסת אחד, חבר ממשלה, שקם וזועק חמס?

אליהו ישי: קרוב לעשרה אנשים התאבדו, או כבר למעלה מזה.

אליהו ישי: אנשים מתאבדים בגלל מצב כלכלי קשה.

אליהו ישי: מישהו קם וצועק?

אליהו ישי: מישהו בממשלה אכפת לו?

אליהו ישי: האם הממשלה יכולה להגיד, אחרי שהיא מצביעה על התקציב הזה, וכל מי שמצביע עבור התקציב הזה, האם הוא יכול לקום ולומר: ידינו לא שפכו את הדם הזה?

אליהו ישי: הם יכולים לקום ולומר על כל המתאבדים: ידינו לא שפכו את הדם הזה?

אליהו ישי: לכן, אדוני היושב-ראש, אנחנו, כמובן, כאופוזיציה, נמשיך להוביל את המאבק.

אליהו ישי: אני רוצה לספר לכם, שהיום היתה חלוקת מצרכי מזון פה, ליד משרד האוצר.

אליהו ישי: לבי נקרע.

אליהו ישי: אנחנו מחלקים מוצרי מזון וגם לחם, ואתה רואה שאנשים קופצים וחוטפים.

יעקב ליצמן: נתת גם לפקידי האוצר?

אליהו ישי: אתה מציע שאני אחלק גם להם?

אליהו ישי: לא האמנתי שנגיע לימים כאלה שאנשים יעמדו בתור לחטוף לחם.

אליהו ישי: האטימות פשוט מדהימה, אף אחד לא שם לב.

אליהו ישי: לא שלא אכפת להם, אולי הם אפילו נהנים מזה.

אליהו ישי: הם נהנים מזה משום שזו האידיאולוגיה והשקפת העולם שלהם.

אליהו ישי: הציבור עוקב ורואה לאן הממשלה הזאת מובילה אותו.

אליהו ישי: זו ממשלה שאין לה זכות קיום, משום שהעולם עומד על התורה, על העבודה ועל גמילות חסדים.

אליהו ישי: תורה, זה לא סוד, הם מתגאים בכך, וכבר אמרנו ששינוי מנסים לעקור את עולם התורה, אבל הפעם בחסות המפד"ל.

אליהו ישי: עבודה אין, כי האבטלה הולכת וגדלה.

אליהו ישי: וגמילות חסדים, מה שאפשר היה כבר לתת לאותם ילדים, אותן קצבאות לאותם עניים, לאותן חד-הוריות, לאותם נכים, לאותם מוגבלים – גם זה אין.

אליהו ישי: שלושת היסודות שעליהם העולם עומד, גם את זה הממשלה הזאת רוצה לרסק.

אליהו ישי: לכן לממשלה כזאת אין זכות קיום, כאשר היא פועלת באופן כל כך אכזרי, בלב כל כך רע, נגד אזרחיה.

אליהו ישי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אלי ישי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב ליצמן, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת מוחמד ברכה.

יולי יואל אדלשטיין: אחרי חבר הכנסת מוחמד ברכה – חבר הכנסת עמיר פרץ.

יולי יואל אדלשטיין: ואחרי חבר הכנסת עמיר פרץ – חבר הכנסת זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הגשתי הסתייגות לשם החוק, לקרוא לחוק: חוק תמיכת העניים בעשירים.

יעקב ליצמן: בעצם הייתי צריך לדבר על תמיכת העניים במעמד הביניים, אבל בינתיים גם מעמד הביניים, אדוני השר, הפך להיות חלק מהעניים, בעקבות הגזירות האלה.

יעקב ליצמן: גזירות תשס"ג, כפי שאנו מכנים אותן, נדונו בוועדת כספים במשך השבועיים האחרונים.

יעקב ליצמן: לסיכום הדיונים הצביעה ועדת הכספים כל היום וכל הלילה של יום חמישי.

יעקב ליצמן: אני רוצה להזכיר שהייתי יושב-ראש ועדת כספים, וזה לא היה לפני הרבה זמן.

יעקב ליצמן: יושב-ראש הכנסת אסר עלי לקיים דיונים אחרי השעה 20:00, משום שחברי כנסת לא יכולים.

יעקב ליצמן: כאן פתאום יושבים כל היום וכל הלילה.

יעקב ליצמן: היה עוד ביזיון גדול.

יעקב ליצמן: חלק מחברי הכנסת ישנו בוועדה שנת לילה מתוקה.

יעקב ליצמן: רק לקראת ההצבעה העירו אותם, מדי פעם כשהיתה הצבעה.

יעקב ליצמן: איזה ביזיון זה היה.

יעקב ליצמן: פניתי ליושב-ראש ועדת הכספים ואמרתי לו, שהיות שעברנו את השעה 24:00, ולפי התאריך הלועזי זה יום חדש, יסגור את הישיבה ויפתח ישיבה חדשה, אפילו בלילה, או לפחות שישלח הודעות, יעיר את כל חברי הכנסת הישנים, שידעו שיש ישיבה חדשה.

יעקב ליצמן: כך נראו ההצבעות.

יעקב ליצמן: הדיונים היו רציניים.

יעקב ליצמן: איך אפשר להצביע כך על חוקים בעלי משמעות הרת עולם למשפחות?

יעקב ליצמן: אדוני השר, אני חייב לצטט לך מה ששאלתי את השר פורז בוועדת הכספים.

יעקב ליצמן: הוא לא ענה לי, הוא לא ידע מה לענות לי, אבל אני אולי הייתי מצפה לשמוע ממך תשובה.

יעקב ליצמן: חלק מהדברים שנדונו בחוק הזה - שבינתיים פוצל – היה איחוד רשויות, ונגעו ללבי מאוד הבכיות של השר, שר הפנים, על החיסכון הגדול שהולך להיות אם יהיה איחוד רשויות.

יעקב ליצמן: שאלתי אותו, ביקשתי ממנו שיסביר לי אולי למה איחוד רשויות צריך לעשות, כי זה חיסכון גדול, ולמשל משרדי ממשלה לא צריך לאחד - שם דווקא צריך לפצל – מ=18 ל=24 - ולעשות כמה משרדים מיוחדים אפילו לחלק משינוי, ממפלגתו.

יעקב ליצמן: לא זכיתי לתשובה.

יעקב ליצמן: אולי לאדוני יש מה להסביר לי על זה - למה איחוד רשויות זה קיצוץ כי יש משבר בכלכלה, המצב קשה מאוד, ובממשלה הוספתם משרדים.

יעקב ליצמן: שם דווקא לא חסכתם, שם דווקא פיצלתם את המשרדים כדי שיהיו ג'ובים, שיהיה עוד ג'וב לעוד שר.

יעקב ליצמן: היום זה נקרא מדע וטכנולוגיה, אז היה מדע.

יעקב ליצמן: פעם זה היה במשרד החינוך.

יעקב ליצמן: אז פיצלו את זה מפני שצריך לתת לשינוי עוד ג'וב.

יעקב ליצמן: איך הייתם צועקים אם הייתם באופוזיציה, למה עושים את זה.

יעקב ליצמן: פתאום היום בשקט?

יעקב ליצמן: כך אתם באים ואומרים איחוד רשויות?

יעקב ליצמן: ואל תגיד לי קואליציה-אופוזיציה, כי זה נכון - אבל את זה אני אומר.

יעקב ליצמן: אדוני, אני רוצה להגיע לנושא של קצבאות הילדים.

יעקב ליצמן: קצבאות ילדים זה 26% בשנה הנוכחית.

יעקב ליצמן: הסביר לנו חבר הכנסת סלומינסקי איזו טובה הוא עשה לנו שהאריכו את זה, שפרסו את זה לעוד שלוש שנים - במקום לארבע שנים לשבע שנים.

יעקב ליצמן: בעצם, הקיצוץ של 26% השנה זה קיצוץ של יותר מ=50%.

יעקב ליצמן: זה 26% מהתקציב, אבל אם אתה מקצץ את זה לפי ילדים, אז מי שיש לו שבעה ילדים, עולה לו כמעט עד 50%.

יעקב ליצמן: מה עוד, אם תיקח את מי שייוולד אחרי 1 ביוני ויקבל רק 144 שקל - ואפילו אם הוא בתוך שישה-שבעה ילדים - הקיצוץ שלו אפילו עוד יותר גדול.

יעקב ליצמן: וכמה שהתחננו בפני האוצר באותו לילה שייקחו את הקיצוץ הזה של 26%, שיורידו את זה - לא עזר כלום.

יעקב ליצמן: ממשלה אטומה, סתומה.

יעקב ליצמן: אפילו לדחות קצת את הקיצוץ הזה לשנה הבאה סירבו.

יעקב ליצמן: ולכן, אפילו כשמדברים על ההישג הגדול שניסן סלומינסקי בא למכור לנו - הולכים לעשות מיסוי, הולכים לקבוע לפי מבחן הכנסה - אין אפילו מה לעשות מיסוי, כי כבר אין שם כסף.

יעקב ליצמן: אחרי הקיצוץ הזה, חבל על הזמן, הכול כבר מקוצץ, אין כסף.

יעקב ליצמן: אנחנו הסכמנו, שאם צריך לעשות קיצוץ, כי מצב המשק קשה - ואנחנו מסכימים שהמצב קשה - לעשות קיצוץ כמו שעושים לכולם, אבל לא שבכולם יעשו קיצוץ, אחר כך עדכון, אחר כך כאן קיצוץ עוד יותר גדול - עוד מעט נדבר גם על הישיבות.

יעקב ליצמן: מתחילת הדרך לקחו אמא, אמרו לה ככה - דמי לידה לא תקבלי; אחר כך התפשרו על 30% אבל בהתחלה סירבו - מעבר לילד הראשון לא תקבלו.

יעקב ליצמן: אחר כך לקחו את קצבאות הילדים וקיצצו.

יעקב ליצמן: לא הסתפקו בזה, לקחו את הנושא של עקרת-בית - שצריכה היתה לשלם 70 שקל כל חודש - מה שכבר אין לה.

יעקב ליצמן: גם קודם לא היה לה, אבל עכשיו בוודאי אין לה.

יעקב ליצמן: זה לא נקרא מיסוי, אדוני?

יעקב ליצמן: הרי, אדוני השר, אתה אמרת שאתם נגד הגדלת המסים, אז מה קרה כאן?

יעקב ליצמן: זה שמטילים מיסוי על עקרת-בית - לשלם 70 שקל מס בריאות, זה לא מיסוי?

יעקב ליצמן: אז מה זה?

יעקב ליצמן: אני לא שומע.

יעקב ליצמן: אני פשוט רואה את התנועות, אבל מעבר לכך אני לא שומע אם אתה אומר שזה נכון או לא נכון.

יעקב ליצמן: האם 70 שקל שעקרת-בית משלמת זה מיסוי או לא מיסוי?

יוסף יצחק פריצקי: זה ביטוח בריאות.

יעקב ליצמן: ביטוח בריאות, בסדר.

יעקב ליצמן: אבל אין הכנסה, איזה ביטוח בריאות?

יעקב ליצמן: אני מבין שתוריד ממני – אני משלם, אם אני לא טועה, 1,700 שקל ביטוח בריאות - אבל מה זה לגבי עקרת-בית שלא מרוויחה כלום?

יעקב ליצמן: היא לא מכניסה כסף.

יעקב ליצמן: היא נותנת לילד שלה לאכול, מה אתה רוצה לתת לה?

יעקב ליצמן: זה לא מיסוי, אז מה זה?

יוסף יצחק פריצקי: זה עבור שירותי בריאות, זה לא מס.

יוסף יצחק פריצקי: חבר הכנסת ליצמן, מה לעשות, גם עקרות-בית נזקקות לטיפול, לשירותי בריאות.

יוסף יצחק פריצקי: מה יהיה עכשיו?

יעקב ליצמן: אבל מאיפה ישלמו את זה?

יוסף יצחק פריצקי: זו שאלה אחרת.

יעקב ליצמן: קודם כול, אתה כבר מסכים שזו שאלה.

יעקב ליצמן: התקדמנו, אדוני השר פריצקי.

יוסף יצחק פריצקי: זה לא מס.

יעקב ליצמן: אבל זה מס ככל המסים, כי, לדעתי, גם את מס הבריאות היה צריך להעלות לאלה שמרוויחים 100,000 שקל, שלא ישלמו כמו מי שמרוויח 5,000 שקל.

יוסף יצחק פריצקי: על זה יש לנו ויכוח.

יעקב ליצמן: בסדר, ויכוח, אבל אם אתה רוצה להביא הכנסות – תיקח את זה מהעשירים.

יעקב ליצמן: ולכן, אתה מסכים - - -

יוסף יצחק פריצקי: לא רק על זה יש לנו ויכוח.

יעקב ליצמן: נשאר כמעט על זה, כי לגבי הישיבות כבר חיסלתם, אין כבר כמעט.

יעקב ליצמן: בעצם, אתה מסכים לכותרת שאני נותן לחוק הזה: תמיכת עניים בעשירים.

יוסף יצחק פריצקי: לא, לא - - -

יעקב ליצמן: מה לא? זה מה שאתה אומר.

יעקב ליצמן: שצריך כסף – צריך לקחת מעקרת-בית, אסור להעלות את התקרה במס הבריאות, אז מה אתה רוצה?

יעקב ליצמן: עכשיו אני אגיד לך עוד דבר.

יעקב ליצמן: דיברו על סגני ראש עיר – ואני לא יודע מי זה עוזי כהן הזה, כל הזמן מדברים עליו.

יעקב ליצמן: הוא נהיה פופולרי בכנסת הזאת, עד כדי כך שאנחנו חשבנו אולי לקחת את שירותיו גם לנושא של קצבאות ילדים.

יעקב ליצמן: אם הוא כזה מוכשר, אולי שיטפל גם בנושא קצבאות ילדים.

יעקב ליצמן: בכל אופן, אני שאלתי שאלה.

יעקב ליצמן: אומרים שצריך סגן ראש עיר מ=5,000 עד 15,000 תושבים; ל=50,000 תושבים צריך שניים, מ=100,000 תושבים צריך שלושה.

יעקב ליצמן: אדוני, למה למשל גזבר העיר, מהנדס העיר, היועץ המשפטי, מבקר הפנים – למה צריך בעיר של 5,000 תושבים אותו דבר כמו בעיר של 700,000 תושבים?

יעקב ליצמן: אם אתה רוצה לקצץ – בוא תהיה "פייר".

יעקב ליצמן: תיקח אותו דבר – מהנדס העיר, גזבר העיר ביישוב שיש בו 5,000 תושבים – שליש משרה.

יעקב ליצמן: למה משרה שלמה?

יוסף יצחק פריצקי: אתה יודע מה, זה רעיון לא רע.

יעקב ליצמן: זה רעיון.

יעקב ליצמן: הצעתי את זה בוועדת הכספים לשר שלך.

יעקב ליצמן: הוא סירב, ואני אגיד לך למה הוא סירב.

יוסף יצחק פריצקי: למה?

יעקב ליצמן: כי האנשים שעובדים שם זה המעמד שלו, זה הקליקה שלו, זה החבר'ה שלו.

יוסף יצחק פריצקי: לא, זה לא - - -

יעקב ליצמן: רק זו הסיבה, אחרת תסביר לי למה הוא סירב.

יעקב ליצמן: אולי תסביר לי איזה היגיון יש לגזבר עיר במשרה מלאה – ואתה יודע שגזבר עיר מקבל משרה וחצי, יותר מסגן ראש עיר – אני מוכן לבדוק את זה אתך בכל מקום; יועץ משפטי אותו דבר, מבקרי פנים הם בין מקבלי המשכורות הכי גבוהות בעיריות, ולמה בעיר קטנה לא צריך?

יעקב ליצמן: אתה אומר – סגן ראש עיר צריך אחד, אז גזבר צריך שליש.

יולי יואל אדלשטיין: רק לצורך הדיוק, חבר הכנסת ליצמן, אין בישראל עיר שיש בה 5,000 תושבים.

יולי יואל אדלשטיין: יש קריטריונים לעיר.

יולי יואל אדלשטיין: לא יכול להיות מצב כזה.

יעקב ליצמן: לא עיר, אבל מדובר על יישוב.

יולי יואל אדלשטיין: אם אתה מדבר על יישוב או מועצה מקומית, זה סיפור אחר.

יעקב ליצמן: הכוונה לא היתה לעיר – גם אני יודע שעיר זה 120,000 תושבים – אנחנו מדברים על יישוב.

יעקב ליצמן: אתה יודע כמה כסף זה היה מכניס, אדוני השר?

יעקב ליצמן: כמה כסף זה היה מכניס לנו, לאוצר - הרבה כסף, אבל שם לא ייגעו, כי שם זה לא דתיים, זה לא חרדים.

יעקב ליצמן: שם לא יעזו לגעת.

יעקב ליצמן: לשום סעיף – חוץ מהישיבות, שם אני לא יודע בדיוק מה מסכמים, כי אני לא אאמין עד שאני אראה – איפה שאתה נוגע, בכל סעיף שדנו עליו, פקידי האוצר חיפשו איפה הדתיים בתוך הסעיף הזה.

יעקב ליצמן: עכשיו אני אגיד לך למה הוציאו פתאום את כל הגזירות מהארונות במשרד האוצר.

יעקב ליצמן: משרד האוצר עבר לאחרונה שיפוץ רציני, וכל המשרדים קיבלו ארונות חדשים.

יעקב ליצמן: פשוט זרקו את הארונות הישנים.

יעקב ליצמן: לפני שזרקו אותם התחילו להוציא מתוכם את הכול ולהעביר לכנסת.

יעקב ליצמן: אין שום סיבה אחרת מדוע רצו לגזור את הגזירות האלה.

יעקב ליצמן: לך תעבור ותראה, אדוני.

יעקב ליצמן: אספר לך אפילו עוד סיפור.

יעקב ליצמן: פעם אחת, כשהייתי יושב-ראש ועדת הכספים, הביאו – מזגנים למשרד האוצר.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת לשעבר עופר חוגי התנגד.

יעקב ליצמן: הוא טען שלא יעלה על הדעת לתת לפקידי האוצר מזגנים כאשר ביישובים חמים בדרום אין מזגנים לתלמידים, לילדים.

יולי יואל אדלשטיין: התוצאה היא שהוא כבר לא חבר הכנסת.

יעקב ליצמן: לא, לא.

יעקב ליצמן: תתפלא לשמוע, ועדת הכספים לא אישרה את המזגנים.

יעקב ליצמן: אחרי תקופה לא ארוכה – אולי שבועיים אחר כך – הזדמנתי למשרד האוצר וראיתי שעבודת המזגנים בשיאה.

יעקב ליצמן: שאלתי את אחד הפקידים: תגיד לי, הרי לא אישרו לכם את המזגנים.

יעקב ליצמן: התברר שלפני שהביאו את זה לוועדת הכספים כבר התחילו את העבודה.

יעקב ליצמן: הוא אמר לי בפשטות: אתה לא יודע שיש לנו פטנטים?

יעקב ליצמן: אז במה שנוגע להם, יש פטנטים.

יעקב ליצמן: לסיום, אדוני, אני הבטחתי לומר כמה מלים לגבי הישיבות.

יעקב ליצמן: העולם לא יתקיים בלי תורה.

יעקב ליצמן: כל השאלה כאן היא למי תהיה הזכות לאכסן בני תורה, מה יהיה הבית של בני תורה.

יעקב ליצמן: אם הממשלה הנוכחית חושבת לרדוף תלמידי חוץ – מה שהיא לא עושה לגבי סטודנטים.

יעקב ליצמן: את הסטודנטים היא הכניסה בדרך אחרת, דרך הסוכנות, אבל את הישיבות לא רוצים להכניס דרך הסוכנות.

יעקב ליצמן: שם צריך לקצץ.

יעקב ליצמן: לא רוצים שסטודנטים תלמידי ישיבות, תלמידי חוץ, יבואו ללמוד כאן.

יעקב ליצמן: ראשית, על-פי השכל הישר, זה יוריד לכם הכנסות, כי בדרך כלל מי בא היום כתייר?

יעקב ליצמן: רק חרדים, דתיים, הורים שבאים לראות את הבנים כאן.

יעקב ליצמן: גם אלה שבאים ב"אל על" לא יבואו.

יעקב ליצמן: שנית, לא תהיה לכם זכות התורה.

יעקב ליצמן: על זה העולם עומד, ואני לא רוצה להגיד מה עלול לקרות.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ליצמן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מוחמד ברכה, ואחריו – חבר הכנסת עמיר פרץ, ואם לא נראה אותו כאן – חבר הכנסת זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני שר התשתיות, אין לך איזה דיבור עם חברת החשמל?

יוסף יצחק פריצקי: - - -

קריאה: - - -

יולי יואל אדלשטיין: לא, זה לא ביוזמתו, אבל באשמתו.

יולי יואל אדלשטיין: הכנסת משלמת מחיר על כך שהוא תורן במליאה, אתה מבין, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

מוחמד ברכה: קשה מאוד לראות, באמת קשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, התוכנית המתקראת "תוכנית כלכלית", שהיא לדעתי תוכנית ההתאבדות הקולקטיבית של החברה הישראלית, תירשם בתולדות המשטר בישראל כאחד המפנים החמורים והקשים ביותר שידעה המדינה.

מוחמד ברכה: בעצם יש פה הכרזה חד-משמעית על חיסול מדיניות הרווחה ומדינת הרווחה והמדינה החברתית.

מוחמד ברכה: הממשלה הזאת ניסתה להתחמק מהשאלה היסודית במשך תקופה לא קצרה ולנתק את השאלה הפוליטית מהשאלה החברתית-הכלכלית.

מוחמד ברכה: רק כשפעל המכבש האמריקני כדי להפיק התחייבות מילולית-הצהרתית של ממשלת ישראל, בחר אתמול ראש הממשלה לעשות את הקשר הזה בין העניין הפוליטי לבין העניין הכלכלי, והוא אפילו הרחיק לכת כשאמר שפשוט אי-אפשר לדבר על יציאה מהמצוקה הכלכלית, מהמצב הכלכלי, ללא תהליך שלום.

מוחמד ברכה: ראשית, אדוני השר פריצקי, אני לא בטוח שמה שקרה אתמול היה תחילתו של תהליך שלום.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה מחזה תעתועים, ושרון מתעתע גם בך.

מוחמד ברכה: לפי ההיכרות שלי אתך מקדנציה אחת בכנסת, לדעתי אתה אדם שיש לו מחויבות לערכים של שלום, ושל שוויון ושל דמוקרטיה, אבל זה חזון תעתועים ששרון מנהל.

מוחמד ברכה: הוא רוצה לעבור את ההשפעות שלאחר המלחמה בעירק, הוא רוצה להיות שותף למאמץ האמריקני, להשקיע כמה שיותר במלים לעולם הערבי שזועם על מה שקרה, ואז כאילו לב הסכסוך, והוא הבעיה הפלסטינית – האמריקנים רוצים להגיד שהם רוצים לקדם - - -

אברהם-בייגה שוחט: חשוך פה.

מוחמד ברכה: כן, זה חשוך תרתי משמע, חבר הכנסת שוחט.

אברהם-בייגה שוחט: חשוך בעיניים.

יאיר פרץ: ליקוי מאורות.

מוחמד ברכה: כן, ליקוי מאורות.

מוחמד ברכה: שר התשתיות כאן.

יולי יואל אדלשטיין: אני יכול לשאול את חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אם הם מוותרים על הנוכחות שלך במליאה, אולי האור יחזור.

יוסף יצחק פריצקי: - - -

ג'מאל זחאלקה: - - -

מוחמד ברכה: מה שבטוח הוא, שעל-פי כמות האור אין חשק להתלהב יותר מדי, כי הכול רומנטי כזה, ממש - - -

יוסף יצחק פריצקי: מנומנם.

מוחמד ברכה: מנומנם, כן.

מוחמד ברכה: לכן, הייתי אומר שמר שרון רוצה לעבור את התקופה הזאת שלאחר המלחמה, רוצה לעבור את הנושא של הערבויות האמריקניות, ובעיקר הוא רוצה לא לזעזע את היחסים עם האמריקנים, שהוא רואה אותם אבן יסוד במדיניות ובפוליטיקה הישראלית.

מוחמד ברכה: לכן, את מס השפתיים הוא משלם, אבל מייד, בלי להתמהמה, הוא קבע את כל הסיוטים הדרושים כדי לחסל את מפת הדרכים, שבכלל טומנת בחובה לא מעט סיוטים בכל מה שנוגע לפתרון אמיתי ולזכויות העם הפלסטיני.

מוחמד ברכה: לכן, מה שקורה הוא שלצורך העניין, כדי לשכנע את השרים, הוא אמר להם – הוא גילה את זה – שיש קשר בין כלכלה לבין פוליטיקה, בין שלום לבין רווחה וכו' וכו'.

מוחמד ברכה: אומנם שר האוצר נתניהו, שהוא אדם בעל תפיסות אמריקניות, תפיסות כלכליות-חברתיות קשות מאוד, קיצוניות מאוד, אפילו לא טרח לגבות את ראש הממשלה שלו, ואפילו נמנע מתוך התחשבות – הוא רצה להתנגד – אבל אני לא יודע איך חושב שר האוצר להוציא את הכלכלה מהבוץ שהיא נמצאת בו.

מוחמד ברכה: הוא נמנע גם לגבי הדבר המקרטע הזה שנקרא מפת הדרכים, בעגה של ממשלת שרון, וגם הביא את התוכנית הזאת שהיא, כפי שאמרתי, תוכנית של התאבדות קולקטיבית.

יהודית נאות: מה תעשה אם נעשה שלום?

מוחמד ברכה: אין לי כובע, כך שלא אוכל להגיד לך שאני אוכל את הכובע, אבל - - -

יהודית נאות: כבר השתמשו בזה.

מוחמד ברכה: אבל אני כל כך בטוח שלא תעשו, שאני מוכן לעמוד בכל התחייבות או להבטיח כל התחייבות.

יהודית נאות: באדר, רציתי להיות בטוחה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לנו ניסיון היסטורי ארוך, גם לך - - -

מוחמד ברכה: טוב, אני אקנה כובע, ותעשו שלום, אני אוכל אותו בחדווה, בתענוג, תאמיני לי.

יהודית נאות: - - -

מוחמד ברכה: הבעיה היא שאתם, שרי שינוי, חושבים שאתם הבורג המרכזי של הממשלה הזאת.

מוחמד ברכה: אני לא חושב כך.

מוחמד ברכה: אתם מפלגת לוויין לניהול מדיניות - - -

יהודית נאות: לוויין של מה?

מוחמד ברכה: לוויין למדיניות של שרון.

מוחמד ברכה: בסופו של דבר, גם כשמפלגת העבודה היתה בקואליציה, בקדנציה הקודמת, ואנחנו היינו אתכם באופוזיציה – גם אז חשבנו שמפלגת העבודה אפילו - - -

חיים כץ: למה הדיון בחושך?

מוחמד ברכה: מה זאת ההתפרצות הזאת?

מוחמד ברכה: אנחנו בשוק?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים כץ, אילו היית יושב-ראש ועד העובדים של חברת החשמל ולא של התעשייה האווירית, היינו פונים אליך.

יולי יואל אדלשטיין: אבל בינתיים אתה לא יכול לעזור לנו, לכן חבר הכנסת ברכה ימשיך את דבריו.

יולי יואל אדלשטיין: בואו נעשה ניסיון, אולי איכות הסביבה תעזור לנו.

ג'מאל זחאלקה: השר פריצקי, האם אתה הולך לתקן לנו את החשמל?

יולי יואל אדלשטיין: לא, הוא פשוט מנסה ליצור מצב חדש במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, כל הבדיחות בנושא הזה נאמרו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ברכה ימשיך.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

מוחמד ברכה: גברתי השרה, גם כשמפלגת העבודה היתה בקואליציה הקודמת, גם אתם וגם אנחנו באופוזיציה אמרנו, מפלגת העבודה לא מצליחה אפילו להיות עלה תאנה.

מוחמד ברכה: אני לא יודע מה תצליחו להיות.

מוחמד ברכה: אני לא מומחה באזור ההוא.

מוחמד ברכה: אבל בכל אופן, אין שום ספק שהממשלה של שרון היא הממשלה של שרון, היא עדיין לא הממשלה של יהודית נאות, עם כל הכבוד.

מוחמד ברכה: שרון, כפי שאמר יושב-ראש ההסתדרות - הוא דווקא השתמש בביטוי לא רע - בתקופה כל כך סוערת משחק כשחקן ספסל בכל מה שקורה בנושא הכלכלי.

מוחמד ברכה: אני לא חושב כך.

מוחמד ברכה: הוא נותן את הגיבוי.

מוחמד ברכה: אומנם הוא לא מתבטא, כי זה לא פופולרי היום, אבל הוא נותן לנתניהו לעשות את העבודה.

מוחמד ברכה: בכל אופן, המגמה היא לא רק הקיצוץ הזה, והיא לא רק הסעיפים האלה, אלא המגמה היא לייצר ולכונן כלכלת שוק חופשי ולחסל את מדינת הרווחה לחלוטין.

מוחמד ברכה: מי שסוקר את הדפים האלה של התוכנית הכלכלית, בכל פינה ובכל סעיף הוא יכול למצוא את המכות שמחכות לשכבות החלשות.

מוחמד ברכה: מדברים על הטבות מס.

מוחמד ברכה: השר שטרית, השר במשרד האוצר, דיבר על הטבות במס.

מוחמד ברכה: מי נהנה מהטבות במס?

מוחמד ברכה: אדם שמשכורתו 6,000 שקל, וזו משכורת סבירה, לא רעה, מקבל הטבת מס בשיעור של 11 שקלים.

מוחמד ברכה: מי שמשכורתו 5,000 שקל מקבל שקל אחד.

מוחמד ברכה: אבל כ=50% מהציבור בישראל הם מתחת לסף המס, הם אינם משלמים מס מפני שהם עניים.

מוחמד ברכה: ואז איזו הטבה זו?

מוחמד ברכה: מי שנמצא עמוק בתוך הבור, נשאר עמוק בתוך הבור.

מוחמד ברכה: 80%-85% מההטבות במס הולכות לאלפיונים הגבוהים ביותר בכלכלה הישראלית.

מוחמד ברכה: באים ומספרים לנו שהמצב קשה וצריך להיות שותפים בנשיאת הנטל, ולא ייתכן שהמדינה תלך ותתמוטט והכלכלה תתמוטט ולא כולם יתרמו.

מוחמד ברכה: אבל מסתבר שיש רק סוג מסוים של אנשים שתורם את חלקו: ככל שאתה מרוד יותר ועני יותר, אתה משלם יותר.

מוחמד ברכה: אתה לא משלם בפועל אלא אתה משלם תשלום עוד יותר גבוה בחייך וברמת חייך ובאפשרות לצאת מהסבך הזה.

מוחמד ברכה: מי לא משלם?

מוחמד ברכה: מערכת החינוך לא משלמת?

מוחמד ברכה: די, אדוני היושב-ראש, במחזה המחפיר שמשרד החינוך שכר חברה פרטית לשם הודעה על פיטורי מורים.

מוחמד ברכה: חברה זו שלחה את שליחיה למורים בשעות מוזרות מאוד כדי להודיע להם, ושמענו על מורה אחת שהתאבדה.

מוחמד ברכה: זה לא מקום לספסר בהתאבדויות או לדבר עליהן במין ציניות פוליטית.

מוחמד ברכה: אני חושב שמדובר על שמירה על חיי אדם במושגים של זכויות אדם, ואפילו במושגים של אנשים דתיים זה פיקוח נפש.

ג'מאל זחאלקה: חבר הכנסת ברכה, אולי חבר הכנסת עמיר פרץ ייתן לנו תשובה למה אין חשמל.

מוחמד ברכה: בוא נגמור עם הפרק הזה.

מוחמד ברכה: הוא יעלה אחרי ותהיה לו הזדמנות להשתעשע בסוגיה הזאת.

מוחמד ברכה: אני בלאו הכי מנומנם בגלל האור הזה.

מוחמד ברכה: אני בקושי רואה את האותיות.

מוחמד ברכה: אדוני, אם צריך לקצץ, יש אפשרות לקצץ.

מוחמד ברכה: למה לקצץ 6,000 מורים?

מוחמד ברכה: למה לקצץ בתקציבי רשויות?

מוחמד ברכה: למה לקצץ בתקציב שמיועד למדריכות בטיחות בדרכים, למשל?

מוחמד ברכה: זה באמת פיקוח נפש.

מוחמד ברכה: בסך הכול 400-420 מדריכות ומדריכים, בעיקר מדריכות.

מוחמד ברכה: אומרים להם, הביתה.

מוחמד ברכה: בקצבאות ילדים, בגמלאים, והמתקפה הזאת על הפנסיה – הפנסיה זה הכסף של אבא של הממשלה, שיתחילו לגלגל אותו בבורסה?

מוחמד ברכה: אם תתמוטט הבורסה, יתמוטט עם שלם?

מוחמד ברכה: הרי הבורסה תגיב על אירועים שהממשלה תעשה.

מוחמד ברכה: כנראה הממשלה הזאת לא תוביל לשום רגיעה ולשום יציבות, לא במישור הפוליטי ולא במישור הכלכלי.

מוחמד ברכה: לכן הם מהמרים על הכסף של הזיקנה, על כספי הפנסיה של האנשים שחסכו אותם בעמל כפיהם שנים על שנים, עשרות בשנים.

מוחמד ברכה: הממשלה ונתניהו עושים מקרנות הפנסיה משחק פוקר.

מוחמד ברכה: עושים SOLD על כל הקופה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה זה SOLD?

מוחמד ברכה: אתה יודע מה זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני לא יודע.

מוחמד ברכה: שמים את כל הקופה ומשחקים קלף אחד עליה.

מוחמד ברכה: אבל למשל במקומות שיכולים לשלם - ניקח למשל את המיסוי של הבורסה.

מוחמד ברכה: עד היום חוקקו חוק, שום דבר לא זז באמת בעניין הזה.

מוחמד ברכה: כל עבודה, מהאדם הקטן עד הגדול, מהעשיר עד העני, כל עבודה חייבת במס.

מוחמד ברכה: כל השתכרות, כל רווח מעבודה חייב במס.

מוחמד ברכה: רווח מהון ספקולטיבי, מגלגול כסף בבורסה, עדיין לא חייב במס.

מוחמד ברכה: בואו בבקשה ותטילו את המס האמיתי על רווחי הבורסה.

מוחמד ברכה: תטילו 25% על הרווחים, לא על הקרן שאתם מגלגלים.

מוחמד ברכה: על הרווח.

מוחמד ברכה: יש פה 3 מיליארדי שקל, אדוני היושב-ראש, רק מהסעיף הזה.

מוחמד ברכה: אם מבטלים את הטבות המס בהתנחלויות, זה עוד 400 מיליון שקל.

מוחמד ברכה: אם מבטלים את הפטור על רווחי הון מנדל"ן, זה עוד 600 מיליון שקל.

מוחמד ברכה: יש הרבה כסף שמתגלגל שם.

מוחמד ברכה: אם מקצצים את התקציב השנתי העודף להתנחלויות, העודף, זה מיליארד שקל.

מוחמד ברכה: הנה בכמה מלים יש לנו 7 מיליארדים, שזה כ=70% מתוכנית הקיצוצים של הממשלה.

מוחמד ברכה: וזאת עוד בלי לשלוח יד לא למשפחה מרודה, ולא למשפחה חד-הורית, ולא למערכת החינוך, ולא לעדכון סל הבריאות, ולא לרשויות המקומיות, ולא לבטיחות בדרכים.

מוחמד ברכה: לכן, יש מידה אדירה של ציניות בהתנהלות הזאת של הממשלה, שמתעמרת בחלשים.

מוחמד ברכה: היא לוקחת ממי שאין לו ונותנת למי שיש לו.

מוחמד ברכה: לכן זה לא מקרה, חבר הכנסת חיים כץ - אומנם אתה פרשת מהסיעה ההיא - - -

חיים כץ: בסדר גמור.

מוחמד ברכה: תשב שם.

עמיר פרץ: הוא פרש מהסיעה, לא מהאידיאולוגיה.

מוחמד ברכה: אני מקווה שתחזיק מעמד בעמדה שאתה מחזיק בה.

מוחמד ברכה: תחזיק?

חיים כץ: כן, בוודאות.

מוחמד ברכה: מה בוודאות?

מוחמד ברכה: תימנע?

חיים כץ: אם זו הצעה רגילה – אצביע נגד.

חיים כץ: אם זה אי-אמון – אני אצא.

מוחמד ברכה: נראה אותך.

עמיר פרץ: - - -

יולי יואל אדלשטיין: לאחר הדיון המעמיק בהרגליו של חבר הכנסת חיים כץ, חבר הכנסת ברכה צריך לסכם את דבריו.

חיים כץ: בוועדת הכספים הצבעתי נגד.

חיים כץ: ביקשתי שתהיה הצבעה שמית, שגם ישמעו שזה כך.

מוחמד ברכה: לכן, אדוני היושב-ראש, אני לא יודע לאן תוביל הציניות הזאת של הממשלה.

מוחמד ברכה: זו ציניות, לא צריך למתן את זה, ציניות פושעת כלפי הרוב המכריע של הציבור בישראל, וזאת כשהממשלה עוד שמה בפיה את טובת הכלל וטובת העם והמחנה הלאומי וכל מיני דיבורים שאני לא יודע מאין מביאים אותם.

מוחמד ברכה: אנחנו הולכים לכיוון של קטסטרופה חברתית.

מוחמד ברכה: הלוואי שיכולתי להרשות לעצמי – קודם כול הם לא נמצאים כאן - לפנות לחברי הקואליציה, שייתנו לשכל הישר לגבור.

מוחמד ברכה: אבל אנחנו כנראה במצב שאנשים דואגים לכיסא, למה שיהיה במרכז הליכוד, למה שיהיה לקראת הבחירות המוניציפליות, ואחר כך - מה יהיה לקראת הבחירות הבאות, ויש חברי כנסת חדשים שרוצים לשריין את עצמם.

מוחמד ברכה: לכן כל הפיצול שהיה, אדוני היושב-ראש, שדנו עליו בבוקר, מראה הכול.

מוחמד ברכה: זה פשוט חושף את האמת לאמיתה, שכל מיני סעיפים, גם כאלה שאני מסכים שיוצאו, אגב – לכן לא יכולתי אפילו להצביע נגד הפיצול, כי לא רציתי שההצבעה שלי תתפרש כאילו אני רוצה להחזיר את הסעיף של מיזוג הרשויות.

מוחמד ברכה: אבל זה לא נעשה כיוון שפתאום נחתה על חברי הקואליציה מין מחשבה של צדק ושל טובת הכלל וטובת הציבור וכו' וכו', אלא מישהו שיכול להעלות את המיקום שלהם ברשימה או להוריד את השם שלהם מהרשימה, עשה להם נו-נו-נו.

מוחמד ברכה: ואז עשו לתוכנית נו-נו-נו ולא היססו לרגע.

מוחמד ברכה: לכן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שטוב תעשה הכנסת הזאת אם היא תגיד לא לתוכנית הזאת.

מוחמד ברכה: אם היא תגיד לא לתוכנית הזאת, היא תגיד כן לשכבות החלשות, לציבור הרחב ולכל המדינה.

מוחמד ברכה: דיברתי באופן כללי על כל הציבור בישראל, אבל רציתי לא לדבר על כל הציבור הערבי אלא על הנגב ועל הערבים הבדואים בנגב.

מוחמד ברכה: שלשום, בשבת, אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, יצאנו משלחת של הנהגת חד"ש ליישובים הערביים בנגב.

מוחמד ברכה: ביקרנו בכמה מקומות, בהם מקום שנקרא פורעא ומקום שנקרא קסר-א-סר, ששם יושב אל-הואשלה, קרוב לדימונה.

מוחמד ברכה: כשמדברים על קיצוץ במסגרת התוכנית הכלכלית לחתכים לא קטנים בציבור הישראלי, זה להוריד שומן או להוריד אפילו קצת מהבשר.

מוחמד ברכה: כשאני נמצא במקומות האלה ביישובים הערביים בנגב, בעיקר ביישובים הבלתי-מוכרים, אני שואל את עצמי: אם מורידים עוד ועוד ועוד, מה אפשר להוריד מהם עוד?

מוחמד ברכה: הרי מה שקורה אתם שם במשך עשרות שנים זאת אחת החרפות על מצח הדמוקרטיה הישראלית, מערכת השלטון בישראל, מערכת ההתנהלות של מדינת ישראל, ההתנהלות הכלכלית והחברתית.

מוחמד ברכה: אני לא רוצה לחזור על דברים שכבר נשמעו הרבה פעמים במליאה הזאת, על יישובים בלתי מוכרים שאין להם השירותים הבסיסיים.

מוחמד ברכה: אזרחי המדינה שהיישובים שלהם היו קיימים לפני קום המדינה.

מוחמד ברכה: אז אומרים: זה בלתי מוכר.

מוחמד ברכה: מי צריך הכרה ממי?

מוחמד ברכה: היישובים האלה צריכים לקבל הכרה של המדינה, שקמה אחריהם, או שהמדינה צריכה את הכרת האזרחים האלה, שקיימים ביישובים שהיו עוד לפני שהיא קמה?

מוחמד ברכה: יש גבול לציניות הפושעת הזאת.

אורי אריאל: יש גם גבול לזמן הדיבור שלו, אדוני היושב-ראש.

מוחמד ברכה: ויש גבול לחוצפה שלך, חבר הכנסת אריאל.

מוחמד ברכה: אגב, נדמה לי שקיבלתי ממך מכתב, חבר הכנסת אריאל, שמדבר על נימוסים והליכות ודברים כאלה.

אורי אריאל: בסך הכול ביקשתי לעמוד על לוח הזמנים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ברכה, זמנך באמת תם.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא אליבא דחבר הכנסת אורי אריאל, אלא אליבא דשעון.

מוחמד ברכה: מפריעים לי אנשים כמו חבר הכנסת אורי אריאל, שמדברים על נועם הליכות, אבל נועם ההליכות נעצר מייד על-פי המשבצת הלאומית.

מוחמד ברכה: אבל אני לא מצפה הרבה מאורי אריאל.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מוחמד ברכה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עמיר פרץ, ואחריו - חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת עמיר פרץ, 15 דקות.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, גברתי השרה, אנחנו נמצאים היום בתחילת הדיון על אחת מהתוכניות הכלכליות שרב הנעלם על הגלוי בה.

עמיר פרץ: אומנם מציירים את התוכנית הכלכלית הזאת כתוכנית שמתמקדת ביצירת צמיחה, ביצירת תקווה, בשיפור מצבן של אוכלוסיות גדולות שמוצאות את עצמן היום ללא מקורות פרנסה.

עמיר פרץ: אבל אני יכול לומר לכם, שחלק גדול מהמרכיבים בתוכנית הזאת מכוונים לפרק את יכולת ההתנגדות של אזרחים בפני השלטון בניסיון שלהם להגן על הזכויות הבסיסיות ביותר שאדם בונה לעצמו כל ימי חייו.

עמיר פרץ: אין ספק שהתוכנית הזאת, בראש ובראשונה, עושה כל מאמץ לפרק את לב לבו של המאבק האזרחי, של המאבק החברתי, שבכל מדינה בעולם יכולת הקיום שלו מותנית בקיומם של עובדים מאורגנים, של הסכמים קיבוציים, של איגודים מקצועיים.

עמיר פרץ: כי ביום שבו מכריזים על מותה של העבודה המאורגנת, מכריזים על סופה של יכולת החברה להתנגד בכל התחומים.

עמיר פרץ: הכנסת כאן מדברת, חשוב מאוד.

עמיר פרץ: אבל אני רוצה שתדעו, חברי חברי הכנסת, שברגע זה, בשעות אלה, יושבים כ=100 עובדים מסוגרים במפעל "חיפה כימיקלים דרום", אחרי שהלילה הוציאו אותם באמצעות חברות שמירה, עם אלות.

עמיר פרץ: שברו להם ידיים ורגליים, ניפצו פנים של אחד העובדים.

עמיר פרץ: על מה ולמה?

עמיר פרץ: על כך שהם פעלו לפי החוק וניסו להתארגן ולהקים לעצמם ועד.

עמיר פרץ: על-פי החוק במדינת ישראל מותר לשליש מהעובדים במקום עבודה להירשם ולהחליט שהם רוצים להקים לעצמם ועד.

עמיר פרץ: כבר חמישה ימים שהם מסוגרים במפעל.

עמיר פרץ: אתמול בלילה התפרצו מאות בריונים לתוך המפעל הזה והוציאו אותם בכוח.

עמיר פרץ: עכשיו הם קשורים בשרשראות לפתחי המפעל.

עמיר פרץ: זה יותר גרוע מהימים שבהם נאבקו אזרחים במאבק על שמונה שעות עבודה ביום.

עמיר פרץ: והארץ שותקת.

עמיר פרץ: זאת הארץ שמדברת גבוהה-גבוהה בשם זכויות הפרט.

עמיר פרץ: איפה כל אותן מפלגות כשזכויות הפרט מסתכמות בזה שמותר להם להפגין, מותר להם לומר את דברם בכיכר העיר?

עמיר פרץ: אבל, אלימות שלטונית היא חרב פיפיות, וכדאי שכל ממשלה תזכור זאת.

עמיר פרץ: ממשלה זה דבר חולף.

עמיר פרץ: מי שמשחיז סכינים ומשתמש בשלטון כבפגיון, כבחרב שנועצת את חודה הקשה בקבוצה שנמצאת באותה העת במיעוט, אל יתפלא שלא יחלוף זמן רב ואותה חרב מתהפכת תנעץ בדיוק את אותו להב.

עמיר פרץ: אותה קבוצה חסרת אחריות, שלא מבינה ששלטון שלא יודע מה מגבלות הכוח שלו, שלא יודע מה מותר ומה אסור, סופו שיביא עלינו מצב שבכל פעם יתחלף כאן שלטון ובכל פעם תהיה מלחמה של השלטון באותו מיעוט שנשאר בחוץ.

עמיר פרץ: פעם זה משרתם של בעלי ההון, ויש ממשלה שהשילוב בה הוא שילוב קטלני – ביבי נתניהו, טומי לפיד – שילוב יוצא מן הכלל של אגרסיביות קפיטליסטית תאצ'ריסטית, שמשרתת את האווירה הקיימת של השתלטות בעלי ההון על כל נכסי המדינה.

עמיר פרץ: ססמאות של הפרטה זה דבר יפה.

עמיר פרץ: ססמאות של שוק חופשי זה דבר יפה.

עמיר פרץ: ססמאות של תחרות זה דבר יפה.

עמיר פרץ: אבל מה ערכה של תחרות במדינה שיש בה 2.5 מיליוני עובדים ומיליון עובדים מתוכם לא משלמים מס הכנסה, לא משום שהם עברייני השוק השחור - עברייני השוק השחור נמצאים בקרב עובדי הצווארון הלבן.

עמיר פרץ: אותם מיליון איש שלא משלמים מס הכנסה, לא משלמים אותו כי הם לא מרוויחים יותר מ=3,000 שקלים.

עמיר פרץ: מה ערכו של אותו שוק חופשי, אם מתוך 2.5 מיליוני עובדים למיליון ורבע אין שום סוג של פנסיה – לא תקציבית, לא צוברת, לא ביטוח מנהלים, לא גירעונית ולא לא-גירעונית?

עמיר פרץ: הם יגיעו לגיל 65 עייפים, מוכים, אבל גם חסרי כול.

שלום שמחון: אתה אומר מיליון ורבע, אז רק ל=150,000 לגבי ההסכם - - -

עמיר פרץ: לא, יש 2.5 מיליוני עובדים.

עמיר פרץ: מיליון ורבע יש להם, מיליון ורבע אין להם.

עמיר פרץ: מתוך 2.5 מיליונים.

חיים כץ: למה גיל 65?

חיים כץ: גיל 67.

עמיר פרץ: או.

עמיר פרץ: קיי., 67.

עמיר פרץ: אני מודה לך על התיקון, חבר הכנסת חיים כץ.

עמיר פרץ: אתה צודק, יגיעו מרוטשים עוד יותר.

עמיר פרץ: ואני אומר לכם, התוכנית הזאת, אם הייתי מנסה למצוא לה דימוי, וחס וחלילה בלי לפגוע בחיות, הייתי אומר שזו הפעם הראשונה שהחתול התחפש לכלב.

עמיר פרץ: למה?

עמיר פרץ: בא משרד האוצר ומסביר לכולנו: חברים יקרים, אני הולך להיות כלב השמירה שלכם.

עמיר פרץ: תפקידו בידי את עתידכם, את נכסיכם.

עמיר פרץ: תאמינו לי, מהר מאוד כלב השמירה הזה יחזור ויהפוך להיות חתול; אותו חתול ידוע שאוהב את השמנת, אותו חתול בדמות משרד האוצר, שכל דבר שתיתן לו ילקק וילקק וילקק ואין לו שובע.

עמיר פרץ: שימו לב מה קרה מאז השתלט האוצר על הביטוח הלאומי.

עמיר פרץ: כל הזמן רק מלקקים את לשד עצמותיהן של הקבוצות החלשות ביותר, ובדרך זו מנסים לפתור בעיות תקציביות.

עמיר פרץ: שימו לב מה קרה מאז השתלט אותו חתול על סל הבריאות.

עמיר פרץ: מאז הופקד סל הבריאות בידי האוצר תראו מה קרה.

עמיר פרץ: על כל תרופה שרוצים להוסיף, מלחמה שלמה.

עמיר פרץ: והסל, או שמתיישן והתרופות שיש בו לא ראויות, או שמתרוקן לו.

מוחמד ברכה: גם מה שיש אתה צריך לשלם עליו.

עמיר פרץ: וכמובן, חלק מהסל אתה צריך לשלם אותו, וגם אז יודע ידידי חבר הכנסת הירשזון, שהתהליך הזה של חקיקת חוק ביטוח בריאות ממלכתי – כולנו תלינו תקוות גדולות בכך, כי לא ידענו שיש חתול כזה בסביבה.

עמיר פרץ: חשבנו שזו באמת טובת העם, טובת המדינה.

עמיר פרץ: איך כולם מתגעגעים עכשיו לימים ההם.

עמיר פרץ: איך האזרחים – הרי אותו דבר היה.

עמיר פרץ: אמרו: כל מי שנמצאים בקופות מושחתים, גנבים, צריך לסלק אותם; תנו לנו, אנחנו יודעים איך לטפל בזה.

עמיר פרץ: אותו דבר, אווירת המקארתיזם היתה בדיוק אותו דבר.

עמיר פרץ: אותה אווירה של מקארתיזם קיימת גם היום, כשהאוצר רוצה להשתלט על ערמות - - -

מוחמד ברכה: גם אתם נכנעתם בהסתדרות, רמון ואתה.

עמיר פרץ: נכון, אני יודע, אני מודה בכך.

עמיר פרץ: כולנו היינו קורבנות של האווירה שהאוצר יצר.

עמיר פרץ: למה לא? אתה צודק.

עמיר פרץ: אין אדם שיודע להסיק מסקנות יותר טוב ממני, כי אנחנו באמת האמנו שמשרד האוצר יבוא וייכנס ואכן יטפל בחולים, יטפל בנזקקים, יטפל באוכלוסיות החלשות.

עמיר פרץ: אז מה נוצר לנו?

עמיר פרץ: בריאות שחורה ובריאות לבנה?

עמיר פרץ: בריאות לעניים ובריאות לעשירים?

עמיר פרץ: זה מה שיצרנו.

עמיר פרץ: היום כולם יודעים שהולך להתבצע השוד הגדול, וכולם יודעים מי בסופו של דבר ייהנה מהשוד הגדול.

עמיר פרץ: כולם יודעים שכל סיפורי הבדים – תאמינו לי, הנה אני מודיע לכם, תרשמו זאת: מחר, כשכל אותם עובדים יגיעו להפגין נגד גזירת הפנסיה, אתם תמצאו את כל העיתונים מלאים בכתבות על ארוחת הבוקר של המנכ"ל הזה ושל המנכ"ל ההוא ואיך הוא ישב במסעדה כזאת או במסעדה אחרת.

עמיר פרץ: כי השיטה ידועה.

עמיר פרץ: מקארתיזם עובד בשיטה מאוד מתוחכמת.

עמיר פרץ: קודם מכפישים, יוצרים תחושה של מיאוס, אחר כך מסמנים את היעד הלאומי, משתלטים עליו, ואז אין יותר כניסה.

עמיר פרץ: אני אומר לכם מה קרה בדיוק.

עמיר פרץ: הרי אתם יודעים שכל מי שיבוא ויספר לחברי הכנסת כאן שגירעונות בקרנות פנסיה נוצרים בגלל ניהול, הרי זו פשוט בושה לאינטליגנציה.

עמיר פרץ: הרי כל אחד יודע שהמנהל המוצלח ביותר לא יכול להגיע להישגים כאלה של יצירת גירעונות ממיליארדי שקלים.

עמיר פרץ: המוצלח ביותר.

עמיר פרץ: שהרי מה קרה?

עמיר פרץ: לפני כמה חודשים הגישו קרנות הפנסיה דוח שהגירעונות ירדו, ואז האוצר אומר: סליחה, מה אתם מתהללים בירידת הגירעון, מה אתם בכלל משתבחים בזה, מה בכלל חלקכם בעניין.

עמיר פרץ: בכלל מדובר בירידת השכר הממוצע במשק.

עמיר פרץ: איזו השפעה היתה לכם.

עמיר פרץ: הוא צודק.

עמיר פרץ: היא הנותנת.

עמיר פרץ: כמו שאותם מנהלים לא יכולים להשתבח בירידה, אי-אפשר לומר שבגללם תוחלת החיים עלתה.

עמיר פרץ: איך אמרו לנו באוצר במשאים-ומתנים?

עמיר פרץ: יש שני מצבים שבהם האוצר לא יוכל לקחת אחריות.

עמיר פרץ: אחד זה קטסטרופה דמוגרפית.

עמיר פרץ: מה זה קטסטרופה דמוגרפית?

עמיר פרץ: שאם חס וחלילה איזה רופא ימצא פה איזו קפסולה שפתאום אנשים יחיו עד גיל 120; או קטסטרופה בורסאית.

עמיר פרץ: אלה שני המצבים שבהם האוצר לא יוכל לשאת בתוצאות.

עמיר פרץ: ואז אני שואל אתכם, פעם ראשונה נקבע, פעם ראשונה אפשר לומר – בדרך כלל הפוליטיקאים אומרים: זה אפשר לתקן, כי זה מעשי ידי אדם.

עמיר פרץ: זה אפשר לתקן כי זה לא מעשי שמים.

עמיר פרץ: פעם ראשונה יש נושא שרובו ככולו מעשה שמים, ומעשה שמים להתברך, שאנשים חיים יותר.

עמיר פרץ: זה נכון.

עמיר פרץ: אני אומר לכם, אנחנו נתעורר, וזה לא ייקח זמן רב, ונמצא שתרגיל העוקץ בדרך שבה לא מנהלים מורשים, פקידים מורשים מטעם האוצר, ישבו על הררי השקלים ויחלקו אותם לכל מי שיוצא.

עמיר פרץ: מחיקת אשראי מסופקים תהיה כסף קטן לעומת המחיקה שתהיה דרך ירידה של ערך ההשקעות בבורסה.

עמיר פרץ: הרי אמרתי לשר האוצר: לפני עשר שנים, שמונה שנים, היה שפע של כסף במדינת ישראל.

עמיר פרץ: היו קרנות הון סיכון שהסתובבו פה בכל חצר.

עמיר פרץ: מי שביקש אשראי נתנו לו כמה שהוא רוצה.

עמיר פרץ: הבנקים חילקו כסף למי שרצה.

עמיר פרץ: אנחנו רואים אילו מחיקות הולכות כאן עכשיו בעקבות החלוקה הגדולה שהיתה באותן שנים.

עמיר פרץ: ונכון, יש עכשיו מצב שיש מצוקת אשראי במשק.

עמיר פרץ: לבנקים אין כסף, אין קרנות פרטיות שמחלקות כסף, ואז באים ואומרים: איפה יש כסף?

עמיר פרץ: הנה, מיליארדי שקלים, חסכונות הגמלאים.

עמיר פרץ: עכשיו ישב מנהל בקרן, באמת יש לו לוקסוס כי הוא בעל הכסף היחיד ואז הוא יכול לקנות כסף, למכור כסף במחיר טוב, וזה טוב.

עמיר פרץ: אבל שאלתי את שר האוצר: מה יקרה אם בעוד שלוש שנים יתחילו לזרום מיליארדים מחוץ-לארץ, פתאום יגיעו משקיעים, פתאום הבנקים גמרו להעביר את אשראי המסופקים ויש להם עודף כסף.

עמיר פרץ: במה יעבדו אז המנהלים?

עמיר פרץ: איפה ישקיעו, איפה יקנו?

עמיר פרץ: הוא אמר שישקיעו בחוץ-לארץ, שיבנו מגדלים בלונדון, יבנו מגדלים בניו-יורק.

עמיר פרץ: כספי הפנסיונרים של ישראל ישקמו את מגדלי התאומים.

עמיר פרץ: מה עוד?

עמיר פרץ: הרי אומרים שהמנהלים אצלנו בקושי יודעים להשקיע, להשקיע כאן בארץ.

עמיר פרץ: אז מה חושבים, שמפני שהוא פקיד ממונה פתאום החוכמה שייכת לו?

עמיר פרץ: פתאום הוא ידע כיצד להשקיע?

עמיר פרץ: אני חושב שהתוכנית היא תוכנית מסוכנת.

עמיר פרץ: כמו שאמרתי, הצעתי לשר האוצר להעביר את כל הסדר הפנסיה לוועדה בראשותו של השופט מאיר שמגר.

עמיר פרץ: אם שר האוצר בטוח שהצד המקצועי נמצא באוצר, אין לו ממה לחשוש, הוא יכול להעביר את התוכנית הזאת.

עמיר פרץ: כי אם שר האוצר פוחד משמגר, אני מציע לעמיתים לפחד משר האוצר.

עמיר פרץ: שלא יהיו לאף אחד אי-הבנות, אין לנו כוונה לקבל את הדין של יצירת מדינה שבשום מקום בעולם אין כמוה.

עמיר פרץ: חברי, ג'ומס, אבו, חיים כץ, חברי מהסיעות הסוציאליסטיות, מהמגזר הערבי, בוודאי חברי מעם אחד, אפילו במדינות הקפיטליסטיות ביותר לא יצרו מצב של דה-לגיטימציה של ארגוני עובדים האחראים לשימוש בכספם בשוק החופשי.

עמיר פרץ: מה שקבעו בחוק הוא שאסור לבעל הנכס, לבעל הרכוש, זאת אומרת לעובדים, לנהל את כספיהם.

עמיר פרץ: עובדים יחסכו בכל מיני מסגרות, אבל יצטרכו למצוא בעל הון שינהל עבורם, שיפקח עבורם, שיאמר עבורם.

עמיר פרץ: הם יביאו את הכסף, והוא ישתמש בו.

עמיר פרץ: הכסף שלנו, הרווחים שלו.

עמיר פרץ: אם שר האוצר חושב שביום רביעי הוא מסיים את העניין, הוא טועה, מכיוון ששר האוצר יהיה אחראי לאנרכיה שתיווצר.

עמיר פרץ: אנחנו נסביר לעמיתים מה כדאי להם ומה אסור להם, והם מאמינים לנו, לא לאוצר, כי הם יודעים שהאוצר אמר שהנאמנות שלו היא למאזן.

עמיר פרץ: הנאמנות שלנו בראש ובראשונה היא לכסף הקטן.

עמיר פרץ: האור חזר - הכול מתואם.

יולי יואל אדלשטיין: זה סימן שעליך לסיים את דבריך.

אבשלום וילן: זהו איחוד של עשר דקות.

חיים אורון: למה לא אמרת לפני עשר דקות "ויהי אור"?

עמיר פרץ: להיפך, רציתי להישאר בחושך.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת פרץ מטיף לשוויון, הוא לא רצה להיות שונה מהדוברים הקודמים.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני צריך לסיים.

עמיר פרץ: אני אומר לכם שזה לא יסתיים ביום רביעי.

עמיר פרץ: אנחנו בהחלט מתכוונים להוכיח לאוצר שזה לא הכסף הפרטי שלו.

עמיר פרץ: אנחנו נוכיח לאוצר איך יצביעו העמיתים ברגליים נגד הגזלה הגדולה, נגד התרמית הגדולה ביותר שהיתה אי-פעם במדינת ישראל, נגד תרגיל העוקץ שמעולם לא היה כמוהו.

עמיר פרץ: כמו שאמרתי, נחשוף את העובדה שאותו כלב שמירה שמנסה להוכיח היום שיש לו שיניים חדות, בדמות האוצר, ואתן הוא רוצה כביכול להגן עלינו, הוא בעצם חתול שרוצה לשמור על השמנת וללקק אותה על חשבון כולנו.

עמיר פרץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת פרץ.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, חבר הכנסת אלי בן-מנחם, זה מפריע במליאה, כפי שאתה יודע טוב מאוד.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו שמחים שהאור חזר, אנחנו עוד יותר שמחים, כי נמצא אתנו נשיא מפלגת השלטון של הפרלמנט בצ'ילה, מר גידו חירארדי לווין, ואנו מקדמים את פניו וגם את פני המשלחת שהוא עומד בראשה.

יולי יואל אדלשטיין: ברוכים הבאים.

יולי יואל אדלשטיין: הדובר הבא הוא חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: 15 דקות לרשותך.

יולי יואל אדלשטיין: אחרי חבר הכנסת זחאלקה - את הסבב הזה יסיים חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, רבותי חברי הכנסת, אני מאמץ את אוזני ביומיים האחרונים, כדי לשמוע קולות שאחרים שומעים.

ג'מאל זחאלקה: כבר יומיים מדברים פוליטיקאים ועיתונאים בכל אמצעי התקשורת, ומספרים סיפורים על משק כנפי ההיסטוריה, בכל הנוגע לישיבת הממשלה אתמול, שבה החליטה כביכול על קבלת מפת הדרכים.

ג'מאל זחאלקה: האמת היא שאימצתי את אוזני, ולא הצלחתי לשמוע את משק כנפי ההיסטוריה.

ג'מאל זחאלקה: אין משק, אין כנפיים ואין היסטוריה.

ג'מאל זחאלקה: זה היה סתם יום של חול, ושרון כמנהגו נוהג.

יהודית נאות: האפשרות האחרת היתה לא לאשר את התוכנית.

ג'מאל זחאלקה: האלטרנטיבה היא ללכת בדרך של שלום, ותיכף אסביר לך.

ג'מאל זחאלקה: לפחות צריך היה לקבל אותה ללא תנאים, ואת זה הממשלה הזאת לא עשתה.

ג'מאל זחאלקה: סימן שהיא לא רוצה הסדר כלשהו.

ג'מאל זחאלקה: יכול להיות שאת ועוד שניים-שלושה חברים בממשלה רוצים לקדם את התהליך המדיני, אך אני מעלה ספקות כבדים בקשר לשאר החברים, ואני בטוח בכל הנוגע למדיניותו של ראש הממשלה והחבורה המחליטה כעת בממשלה.

ג'מאל זחאלקה: מלכתחילה, מפת הדרכים אינה מאוזנת.

ג'מאל זחאלקה: היא נגועה בחוסר צדק או באי-צדק כלפי הצד הפלסטיני.

ג'מאל זחאלקה: הייתי מגדיר אותה כתוכנית גרועה שאינה מובילה לשלום צודק ומאוזן.

ג'מאל זחאלקה: אבל גם תוכנית זו, אף שהיא נוטה לצד הישראלי, לא הספיקה לממשלה.

ג'מאל זחאלקה: ראש הממשלה הביא הצעה שנתקבלה לבסוף, עם הסתייגויות כל כך רבות וכל כך מהותיות, שלא השאירו לא דרך ולא מפה.

ג'מאל זחאלקה: הן לא השאירו דרך להסדר כלשהו, והמפה היחידה שהותירה ההחלטה הזאת היא מפה של התנחלויות, של מחסומים וסבל.

ג'מאל זחאלקה: זו האמת.

ג'מאל זחאלקה: ההסתייגויות שהממשלה החליטה לאמצן לצד מפת הדרכים, מרוקנות את התוכנית הזאת מתוכנה וממוטטות את כל בניין התוכנית הקרויה מפת הדרכים.

ג'מאל זחאלקה: למה בכל זאת אמרה הממשלה כן לתוכנית, למה הממשלה אמרה כן כאשר היא מתכוונת ללא?

ג'מאל זחאלקה: קודם כול, לא צריך אפילו לקרוא את נוסח ההחלטה כדי להבין שהיא מתכוונת ללא, מספיק לראות איך ההחלטה התקבלה: יום קשה, יום טרגי, יום מכאיב.

ג'מאל זחאלקה: זה חזון לשלום, זה חזון להסדר, זה משק כנפי ההיסטוריה?

ג'מאל זחאלקה: הממשלה הזאת קיבלה את ההחלטה הזאת כמי שכפאה שד.

ג'מאל זחאלקה: היא עשתה זאת מטעמים של יחסי ציבור המכוונים לאוזני האמריקנים.

ג'מאל זחאלקה: יש אפילו שרים בממשלה שמדברים על כך דוגרי.

ג'מאל זחאלקה: מופז אומר: זה עניין הנוגע ליחסים שלנו עם ארצות-הברית.

ג'מאל זחאלקה: כל ההחלטה הזאת, עם ההסתייגויות ועם המפה, הן הבנות עם ארצות-הברית.

ג'מאל זחאלקה: לא פחות ולא יותר.

ג'מאל זחאלקה: יעני, הפלסטינים בכלל לא צד לעניין.

ג'מאל זחאלקה: הפעם אני מאמין למופז שהוא דובר אמת, ואומר את מה שראש הממשלה והממשלה מתכוונים לו.

ג'מאל זחאלקה: כלומר אין כאן אפילו מראית עין של תוכנית שלום.

ג'מאל זחאלקה: אני טוען טענה נוספת: אני חושב שההחלטה של אתמול היא מסוכנת.

ג'מאל זחאלקה: ההחלטה הזאת מציגה את ממשלת ישראל כשוחרת שלום, והיא אינה כזאת.

ג'מאל זחאלקה: היא מציגה את הסירוב הישראלי לתוכנית המזערית, המסכנה, ה"חארטה" הזאת של מפת הדרכים, כקבלה של דרך להסדר.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר לכם, כי מהיום תנצל הממשלה הזאת את הדימוי שוחר השלום שלה כדי להפעיל יותר דיכוי, כמו שעשה שמעון פרס.

ג'מאל זחאלקה: שמעון פרס חילק חיוכים בעולם, ואמר שהממשלה תעשה הסדר ותעשה שלום, ובאותו זמן הממשלה נתנה הוראות להפציץ בשטחים הכבושים, לפלוש לרמאללה, להרוג עוד אנשים, להציב עוד מחסומים, לגרוע את פת לחמם של מאות אלפי אנשים, למנוע סעד רפואי מעשרות אלפי אנשים, להמשיך את מדיניות הדיכוי הברוטלי.

ג'מאל זחאלקה: וזה מה שתעשה הממשלה עכשיו, כי הראש שלה הוא ראש צבאי.

ג'מאל זחאלקה: ראש הממשלה ומקבלי ההחלטות בממשלה לא חושבים על הסדר מדיני.

ג'מאל זחאלקה: בשבילם הנוסחה היא הפוכה.

מיכאל נודלמן: אתה מדבר רק על הממשלה.

מיכאל נודלמן: תדבר על התנועה האסלאמית.

ג'מאל זחאלקה: אני אדבר על כולם.

ג'מאל זחאלקה: אתה יודע מה?

ג'מאל זחאלקה: אני אגיד לך מה האינטרס של העם היהודי בישראל ומה האינטרס של העם הפלסטיני - שלום צודק.

ג'מאל זחאלקה: האם ממשלתך רוצה שלום צודק?

ג'מאל זחאלקה: אם שאלת ואתה רוצה תשובה, העולם הערבי, בוועידת הפסגה האחרונה בביירות, קיבל החלטה היסטורית: שלום עם כל העולם הערבי תמורת נסיגה ישראלית לגבולות 1967 ופתרון בעיית הפליטים.

ג'מאל זחאלקה: זו הזדמנות היסטורית.

ג'מאל זחאלקה: כל הזמן אמרו לנו בארץ: אנחנו מחכים שהעולם הערבי ירצה לעשות שלום אתנו.

ג'מאל זחאלקה: ומה עשו עם התוכנית הזאת?

ג'מאל זחאלקה: התעלמו ממנה לגמרי.

מיכאל נודלמן: צריך להפסיק את הטרור, הכול יהיה בסדר.

ג'מאל זחאלקה: ואז אתה מוכן לסגת לגבולות 1967?

מיכאל נודלמן: אני מוכן.

ג'מאל זחאלקה: אתה מוכן וממשלתך מוכנה?

ג'מאל זחאלקה: אתה אומר שאתה מוכן לסגת לגבולות1967, זו עמדה שלך.

מיכאל נודלמן: - - -

ג'מאל זחאלקה: תיכף אני אסביר לך איך אפשר לצאת ממעגל האלימות ולעלות על דרך השלום.

ג'מאל זחאלקה: אפשר לעשות זאת אם הממשלה תודיע מחר שהיא מתחילה בפינוי התנחלויות ויחידות צבא מהשטחים הפלסטיניים, שהיא מוכנה להסדר שבנוי על גבולות 1967 ומדינה פלסטינית עצמאית ופתרון בעיית הפליטים, אני אומר לך שאתה עולה על מסלול של שלום והאלימות תתמזער, תהיה שולית ותיעלם כמעט, אם בכלל יהיה משהו ממנה.

מיכאל נודלמן: - - - שלשום זה קרה.

ג'מאל זחאלקה: כל מה שקורה, כל קורבן בארץ הזאת, יהודי או ערבי, נופל על מי שמעכב את תהליך השלום.

ג'מאל זחאלקה: מקור האלימות הוא הכיבוש.

ג'מאל זחאלקה: את זה אתה צריך להפנים, שהכיבוש הוא מקור האלימות באזור.

ג'מאל זחאלקה: שלטון הכיבוש הוא האחראי לקורבנות של היהודים ושל הערבים.

ג'מאל זחאלקה: זו האמת לאמיתה.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, החלטת הממשלה היא מסוכנת, כי היא מטעה.

ג'מאל זחאלקה: היא מטעה את דעת הקהל בארץ, היא מטעה את דעת הקהל הערבי, היא מטעה את דעת הקהל בעולם, היא מטעה ממשלות ומקבלי החלטות.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה כביכול קיבלה דרך להסדר כלשהו, ולא היא.

ג'מאל זחאלקה: כל מה שממשלת ישראל רוצה זה להופיע כשוחרת שלום בשביל שזה יקל עליה את המשך הדיכוי בשטחים הכבושים.

ג'מאל זחאלקה: זו האמת.

ג'מאל זחאלקה: כולנו נשלם את מחיר המדיניות הזאת.

ג'מאל זחאלקה: זו הבעיה עם הממשלה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: כל התרגילים שנעשו זה בשביל להגיע בסופו של דבר לדבר האמיתי מבחינתו של שרון, וזה פתרון צבאי.

ג'מאל זחאלקה: לפני שנתיים היה ריאיון עם שרון, והוא דיבר על הסדר שיכלול ישות פלסטינית.

ג'מאל זחאלקה: אחר כך הוא הגדיר את זה כמדינה.

ג'מאל זחאלקה: מה הגבולות של הישות הזאת?

ג'מאל זחאלקה: 42% משטחי הגדה המערבית ורצועת עזה.

ג'מאל זחאלקה: לפי הסכם אוסלו, אלה היו שטחי A ו=B לפי שלב היישום שהגיעו אליו בהסכם אוסלו.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, הוא לא היה מוכן לסגת אפילו מעוד סנטימטר אחד.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב ששרון לא שינה את מדיניותו.

ג'מאל זחאלקה: שרון הודיע פעם אחר פעם שהוא לא מאמין בשלום, לא בדור הזה לפחות.

ג'מאל זחאלקה: אני לא חושב שהוא שינה את דעתו.

ג'מאל זחאלקה: הוא מאמין בדבר אחד, בכפיית הסדרים ארוכי טווח.

ג'מאל זחאלקה: הוא יודע שהעם הפלסטיני לא יקבל אותם, אז הוא חושב שהוא יכופף אותו בכוח.

ג'מאל זחאלקה: בשביל זה צריך להרוס את התנועה הלאומית הפלסטינית, כי היא מכשול.

ג'מאל זחאלקה: בשביל זה צריך להרוס את הרשות הפלסטינית, כי היא מכשול.

ג'מאל זחאלקה: בשביל זה צריך להשתמש בכוח.

ג'מאל זחאלקה: בשביל זה צריך להקשות את חייהם של הפלסטינים, כדי שלא יישאר להם כוח, ככה חושבים מקבלי ההחלטות בישראל, להיאבק בכיבוש וידאגו רק לחיי היום-יום שלהם.

ג'מאל זחאלקה: מדיניות הממשלה היא קטסטרופה, והתוכנית הכלכלית, שאנחנו מתבקשים לאשרה היום, מחר ומחרתיים, היא רק סנונית ראשונה בקטסטרופות הכלכליות הבאות שתמיט עלינו הממשלה הזאת בגלל מדיניותה כלפי העם הפלסטיני בתחום הפוליטי.

ג'מאל זחאלקה: אי-אפשר להפריד שאלות אלה.

ג'מאל זחאלקה: הן לא מופרדות במציאות, ואי-אפשר להפריד ביניהן בניתוח המציאות.

ג'מאל זחאלקה: מי שרוצה כלכלה ושגשוג כלכלי, לא יכול להמשיך לדכא את העם הפלסטיני.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שיש דרך ויש מוצא, אלא שהממשלה הזאת לא רוצה את המוצא הזה ולא רוצה את הדרך הזאת.

ג'מאל זחאלקה: לכן לא שמענו, אני לפחות לא שמעתי, ואני חושב שחדי-אוזן לא שמעו את משק כנפי ההיסטוריה היום ואתמול לפי החלטת הממשלה.

ג'מאל זחאלקה: לא היה משק, לא היו כנפיים, לא היתה היסטוריה.

ג'מאל זחאלקה: סתם יום של חול, ושרון כמנהגו נוהג, עוד הרג, עוד יגון, עוד סבל בדרך הארוכה להשלטת חזון התעתועים שלו: ארץ-ישראל שלמה ושלטון לעד על העם הפלסטיני.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזה מרשם לקטסטרופות, ואני מזהיר מפניהן.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, "התוכנית להבראת כלכלת ישראל" - איזה שם יומרני, גדול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם באמת יש פה תוכנית שבאה להבריא את הכלכלה, או שמא מדובר בתוכנית להריסת מה שנותר ממדינת הרווחה וממדינת הסיוע לנעשקים ולנזקקים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התוכנית הזאת, כל כולה פגיעה במעמד הבינוני, במעמד היוצר, העובד, העושה הכנסות ומניע את גלגלי הכלכלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המעמד הזה ייפגע אנושות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמובן ייפגעו החלשים, שממילא אין להם כושר עמידה ואין להם אפשרויות מול הכוח הדורסני של בעלי ההון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ייפגעו תוכניות הסיוע למעוטי משאבים, תוכניות שנוסדו עוד בשנות ה=60 ובשנות ה=70, כדי לסייע לשכבות החלשות וכאשר כולם יחד נקראו באופן הכולל מדיניות הרווחה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה נותר עכשיו מתוכניות אלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלה היו תוכניות שסייעו בדיור, בשכירת דירה, במגורים בדיור הציבורי, אלה היו תוכניות שסייעו בחינוך, על-ידי הוספת שעות הוראה ותוכניות תגבור, אלה היו תוכניות שסייעו בבריאות והגיעו לשיא בחוק ביטוח הבריאות בשנת 1994, חוק אשר הבטיח שירות שווה תמורת דמי בריאות מכולם, והבטיח גם סיוע מיוחד לנזקקים לאשפוז סיעודי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפני החוק זה היה סיוע מיוחד ולאחר החוק זה היה סיוע לכל המבוטחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל תושבי המדינה הפכו לפי החוק למבוטחים בביטוח בריאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נפגעה גם תוכנית הסיוע הכספית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי מה הן הקצבאות של הביטוח הלאומי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה סיוע כספי למשפחות חלשות, אם זקנים, אם נכים, אם משפחות מרובות ילדים, אם משפחות חד-הוריות, או מענקי לידה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה סיוע כספי שמדינת רווחה מצאה לנכון להנהיג ולתת לתושביה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל תוכניות הסיוע האלה תיפגענה עכשיו אנושות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדינת הרווחה, לכאורה, שהיתה קיימת בחברתנו בצורה זו או אחרת, מגיעה עכשיו לקצה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: וכל זאת למה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מפני שהתוכנית להבראת כלכלת ישראל, שכך קוראים לה שר האוצר וחבר מרעיו, מאמינה רק בשכבות החזקות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומנם הפגיעות נעשות שוב ושוב בנימוק של מחסור בתקציב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אך למעשה הן נובעות משינוי ערכי בחברה הישראלית, ממש שינוי ערכים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האנשים האלה מאמינים בדרוויניזם כלכלי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם אומרים שאלה המבוססים ואלה שיכולים – בסדר, הם ימשיכו; ואלה שחלשים – הם בכלל מיותרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי צריך לדאוג לחלשים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם אתה חלש, אם אתה לא יכול להרוויח, אם אתה לא יכול להיות מבוסס מבחינה כלכלית – אז בסדר, שב בפינה ותבכה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אף אחד לא צריך לדאוג לך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: להיפך, אתה כבר מיותר בחברה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדרוויניזם הכלכלי הזה צריך לעזור רק לחזקים ולמבוססים, והם יצמיחו את המשק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תחת שינוי ערכים דרקוני זה – אגב, שינוי ערכים שהוא מוטעה וקצר רואי, שיביא רק לחורבן ולהרס כלכלי כללי – תחת ההשקפה הזאת הם אומרים כאילו שהחזקים הם הראויים, והם ראויים משום שהם חזקים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההשקפה הזאת הצמיחה לנו את שינוי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איפה השרה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יצאה לה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איזו אידיאולוגיה יש למפלגת שינוי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איזה מבט חברתי יש לה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איזה מסר יש לה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה פשוט, החזקים ימשיכו להיות חזקים, ימשיכו להיות מבוססים, גם הכלכלה תשרת אותם ואת המטרה הזאת, ומי שאיננו חזק שידרסו אותו הגלגלים של הדרוויניזם הכלכלי הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שנחלש, ואגב אפילו מסיבות שאינן תלויות בו, לא יעמוד עוד על רגליו, ואין טעם שהוא יעמוד על רגליו, אף אחד לא צריך אותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: החלשים הופכים כאילו להיות למיותרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם נשים לב, רבותי, הרי שבעשור האחרון התוכנית הדורסנית הזאת קרמה עור וגידים, ועכשיו זוממים עליית מדרגה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו גולת הכותרת של השינוי החברתי הכלכלי הזה, של הדרוויניזם החברתי אשר ממשלות הימין מנהיגות בחברה שלנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואגב, כל זה הולך, כל זה עובר וכל זה מתבסס ברוב דורסני גם בכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: וזאת בלי לעשות אפילו לוויה למדינת הרווחה הכלכלית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי ביום רביעי נצליח לעשות משהו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נעשה באמת לוויה בהפגנה שתהיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל זו תהיה לא רק לוויה של חצי שעה או שעה באותו יום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תהליך הריסת מדינת הרווחה והריגתה היה צריך להיות מלווה הרבה יותר בצעקה ובזעקה, אך כנראה שהחלשים באמת נהיו חלשים וגם את זעקתם לא הצליחו ולא השכילו להרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לתת רק כמה דוגמאות לאלה שאולי יגידו שאולי אני רק דוגל בדעות שאין להן בסיס במציאות, או בעובדות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חלקן של המשכנתאות הממשלתיות שנועדו לסייע בדיור הציבורי, היה 38% בתחילת העשור האחרון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו חלקן ירד ל=25% בלבד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שרוצה לקנות דירה עכשיו מוצא את המשכנתה לא בדיור הציבורי ולא במשכנתאות הממשלתיות, אלא בכלכלה הפרטית ובריביות אחרות בבנקים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אותו דבר לגבי הסיוע בדיור הציבורי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המענק לשכר דירה היה 1,200 שקל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: במשך העשור האחרון הוא ירד ל=750 שקל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו, בתוכנית החדשה, הוא ירד עוד יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קצבאות הילדים הן עוד דוגמה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי הקצבאות האלה הן למעשה המדד החברתי והן היו חבל ההצלה כדי להמשיך ולהחזיק את המשפחות העניות, את המשפחות מרובות הילדים, את הילדים, את הדור הבא במדינה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כדי להמשיך ולהחזיק אותם על מנת שהם לא יטבעו ולא ירדו מתחת לפני המים, נולד העניין הזה של קצבאות ילדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומנם הקצבאות האלה לא שולמו באופן שוויוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשנת 1994 אכן קיבלו כל אזרחי ישראל בפעם הראשונה, לאחר כ=30 שנות דור, קצבאות ילדים באופן שווה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ירד כלי האפליה הגזענית, אשר נתן קצבאות גדולות יותר לאלה ששירתו בצבא, כך קראו לזה, כאשר באמת ולמעשה התוצאה היתה שילדי יהודים קיבלו יותר וילדי ערבים קיבלו פחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ב=1994, בממשלתו של רבין המנוח, החרפה הזאת נמחקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לשבח ולהודות על כך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חרפה זו חזרה אלינו, חבר הכנסת שמחון.

חיים אורון: על מה להודות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על זה שמחקו את החרפה החברתית הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש להודות לממשלת רבין ולכל אלה שלקחו בזה חלק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מודה להם.

חיים אורון: זה היה בעקבות הסתייגות של חבר הכנסת גדליה גל ושלי בדיוני התקציב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תבוא ברכה עליך ועל כל אלה שעזרו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האמת היא שלא צריך להודות, כי מי שעושה שוויון עושה את חובתו, הוא עושה את מה שהוא חושב לנכון ולא צריך להגיד לו תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל אני אומר תודה גם לאלה שהיה להם העוז והכוח והם מצאו לנכון אכן לעשות משהו צודק, נכון, ולהשוות את הקצבאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, החרפה הזאת חזרה אלינו בשנת 2000.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אגב, אני לא יודע למה הבג"ץ הפך להיות כל כך רע בימים האחרונים, ודווקא מהבמה הזאת ומהבית הרם הזה מוצאים לנכון לתקוף אותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, הודות להתערבות בג"ץ החרפה הזאת עוד לא מומשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא עדיין מוקפאת בהחלטת בג"ץ והקצבאות עדיין שוות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל בשנת 2000 קיצצו את כל הקצבאות לכולם, קודם ב=4% בכל הקצבאות ואחר כך ב=16%, ולילדי הערבים ב=20% נוספים; זאת אומרת, 40% בסך הכול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שוב אומר, שהקיצוץ הדרסטי הזה מוקפא עד עכשיו בהחלטת בג"ץ, ואני מקווה שהוא לעולם לא יופשר וימשיך להיות מוקפא עד עולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מביא פה את העניין של קצבאות הילדים כדוגמה לכיליונה ולסיומה של מדינת הרווחה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו, בתוכנית הכלכלית החדשה, התוכנית להבראת כלכלת ישראל, כפי שקוראים לה, כל הקצבאות – ולמרבה האירוניה, הפעם זה גם באופן שווה – של כל הילדים תרדנה לטמיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומנם היה החוק בשנת 2000 שהיטיב עם המשפחות מרובות הילדים, והחוק הזה כנראה עורר את כעסם של רבים, עורר את כעסם של החזקים, של בעלי ההון השולטים, של אנשי הדרוויניזם הכלכלי והחברתי, ולכן הם אמרו: ננקום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז הם באו אלינו עם הגזירות החדשות ב=2002, שהזכרתי קודם, שהורידו את הקצבאות ב=40% לערבים וב=20% לכלל האוכלוסייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התוכנית החדשה מאיימת להוריד את הקצבאות האלה, אומנם במשך ארבע שנים, ועכשיו לאחר תיקון בוועדת הכספים במשך שבע שנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל אם, חס וחלילה, התוכנית הזאת תתממש, התוצאה תהיה שהמשפחות האלה, מרובות הילדים, שחיו והמשיכו להחזיק את עצמן מעל פני המים ולא טבעו בדרוויניזם הכלכלי, עכשיו יטבעו ועוד איך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למעשה משפחה עם עשרה ילדים תקבל לאחר התוכנית הזאת מה שקיבלה היום משפחה עם שניים-שלושה ילדים, או יותר מדויק משפחה עם שלושה ילדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו קצבה של שלושה ילדים תצטרך להספיק למשפחה בת עשרה ילדים, לאחר התוכנית הזאת, אם היא תעבור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כולי תקווה שהתוכנית הזאת אכן לא תעבור, ושסוף-סוף יתעוררו בעלי הרצון הטוב, או בעלי האמונה הנכונה, או בעלי הצדק החברתי, אפילו בתוך הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שינוי לא חייבת להיות עיוורת והיא לא חייבת להאמין רק בדרוויניזם חברתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני יודע שיש הרבה מחברי שינוי שמוצאם המדיני והשקפתם החברתית היתה הרבה יותר משופרת לפני שהם הגיעו לאן שהם הגיעו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי ייתן וגם הם יתעוררו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מאמין, שלאחר שיתחילו לבצע את התוכנית הדורסנית הזאת, רבים בבית הזה יחזרו לשפיות, רבים יתעוררו, ואנחנו נצליח, כולנו יחד, להחזיר את מדיניות השוויון החברתי ומדיניות הרווחה על כנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת אומנם אופטימיות, יכול להיות שהיא קצת חזקה, אולי תמימה, אבל אני מאמין בזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שזאת הדרך הנכונה, ולא דרך הדרוויניזם החברתי והדורסנות של בעלי הכוח, בעלי השררה ובעלי ההון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, אדוני היושב-ראש, בכמה הדקות שנותרו לי אומר כמה דברים.

מיכאל נודלמן: דקה אחת.

מיכאל נודלמן: דיברת 11 דקות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני הנדיב ייתן לי עוד דקה ואסכם את הדברים לשומעינו בשפה הערבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום, האחרים הצופים והמאזינים בכל רחבי המולדת והעולם, הנושא היום הוא התוכנית הכלכלית החדשה, שהממשלה רוצה לאשר בפרלמנט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומר שתוכנית זו מסתכמת בקיצור בהתגלמות מדיניות בעלי ההון, מדיניות החזקים ומדיניות הדרוויניזם החברתי והכלכלי שבהן מצדדת ממשלה זו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדיניות זו קיימת לא מהיום, אבל זהו שיא חדש במגמה זו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תוכנית כלכלית זו, גם אם היא מתיימרת להיקרא בשם "תוכנית הבראה", הרי שבפועל היא תוכנית להרס מדינת הרווחה וכל צורות הסיוע לשכבות החלשות, בין בפגיעה בקצבאות הביטוח הלאומי – הקצבאות לילדים, לזקנים, למובטלים ולאנשים עם מוגבלות, ובין בפגיעה בנושאי החינוך, התרבות והדיור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי בהקדמה לדברי, שהתוכניות הכלכליות האלה, גם אם הן לא הוגנות ולא צודקות ברובן, סייעו לשכבות החלשות - והן עדיין נגד התושבים הערבים באופן כללי – זאת, משום שהן השאירו את השכבות החלשות מעל פני המים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מצער, שאם תאושר היום תוכנית חדשה זו, יביא הדבר לכך שבעלי ההון והכוח הכלכלי ישלטו באופן כוחני ומקיף בכלכלה ובחיים הכלכליים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השכבות החלשות תהיינה לא חשובות, לא קיימות ולא נראות בעיני הממשלה או בעיני ראשי הכלכלה במדינה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דבר זה מהווה סוג של הרס סופי של מדינת הרווחה הכלכלית ושל מדינת הצדק היחסי כלפי השכבות החלשות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כך תוקם מדינה קפיטליסטית, שבה ייהנו בעלי הכוח הכלכלי ובעלי ההון מכל הסמכויות והאמצעים, והשכבות העממיות והחלשות, האנשים הפשוטים – "עמך" – ייהפכו להיות בה לא חשובים ולא נראים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומר שתוכנית זו, על הרוע, הדרוויניזם וההרס הכלולים בתוכה, לא ייתכן שתימשך, גם אם יש לה סיכוי לעבור היום בהצבעה בפרלמנט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולם היא תוביל להתעוררות בקרב השכבות החלשות ובקרב בעלי הראייה הכלכלית השוויונית, באופן כזה שנייחל להשבת המצב לקדמותו, להחזרת הצדק החברתי והשוויון ולסיוע לשכבות החלשות ואף להביא למצב טוב יותר בעתיד, אם ירצה האל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לכם ולכולם, תודה לך, אדוני יושב-ראש הישיבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: בפעם הבאה אתה צריך לעשות חשבון כמה אתה מדבר בעברית וכמה בערבית.

מיכאל נודלמן: במשך 14 דקות דיברת בעברית ואחר כך עוד חצי מהזמן או יותר בערבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחזיר את החוב הזה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: בסדר.

מיכאל נודלמן: סגן מזכיר הכנסת, בבקשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת הסתייגויות לפרק ז': תקשורת ולפרק י': עובדים זרים בהצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו=2004), התשס"ג-2003.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת שלום שמחון.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת שמעון פרס.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת מיכאל מלכיאור.

מיכאל נודלמן: בבקשה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אין פה שר ואין פה חברי ועדת הכספים.

חיים אורון: אני מבין שבשביל הקואליציה הכנסת היא טרחה.

שלום שמחון: זה רק הטלוויזיה.

מיכאל נודלמן: זה חשוב.

מיכאל נודלמן: העם צריך לראות.

שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, המעטים שנמצאים כאן, כמובן לא מהקואליציה.

שלום שמחון: אני חושב שהבעיה האמיתית שהולכת ונרקמת לנגד עינינו בכנסת זו דיקטטורה שלטונית שלא היתה כמותה מאז קום המדינה.

שלום שמחון: אבל, לפי דעתי, הדיקטטורה השלטונית הזאת לא קיימת רק בהחלטות הממשלה ובתוכנית הכלכלית.

שלום שמחון: לצערי, היא הולכת ונרקמת מול עינינו גם בכנסת ישראל.

שלום שמחון: נדמה לי שהכנסת הפכה להיות חותמת גומי, ובעיקר חברי הקואליציה הפכו להיות חותמת גומי של הממשלה, כמעט בלי שום יכולת חשיבה.

שלום שמחון: אבל כאשר מישהו מנסה לחשוב, הוא מפסיק לחשוב באותו רגע, כי בהתחלה מאיימים עליו בחברי המרכז; אחרי זה מאיימים עליו במקומו בוועדה; אחרי זה מסבירים לו שאם הוא לא יתמוך בתוכנית הוא יעבור לאיזו ועדה שולית בכנסת.

שלום שמחון: בסופו של דבר, יש חבורה מאוד מצומצמת של הנהלת הקואליציה שמנהלת פה את העניינים ברמה דיקטטורית שלא היתה כמותה.

שלום שמחון: נדמה לי שזאת אחת הבעיות שהולכות ומסתמנות בקדנציה הנוכחית בכנסת.

שלום שמחון: המשמעות שלה בסופו של דבר היא שייטלו את יכולת החשיבה של חברי הכנסת, בעיקר של אלה מהקואליציה ובעיקר של אלה החדשים.

שלום שמחון: נדמה לי שזה קורה גם כאשר הם מדברים בשיחות סגורות על הרצון שלהם לשנות.

שלום שמחון: חבר הכנסת אורון נתן קודם לכן דוגמה שמסבירה איך הם הצליחו במשך יומיים לעכב תוכנית של הממשלה דווקא בנושא שאתה דיברת עליו, ולהעביר בסופו של דבר הסתייגות.

שלום שמחון: זו הוכחה לכך שגם כאשר אתה בקואליציה אתה מסוגל לשנות דברים, דברים מהותיים, שאתה, חבר הכנסת דהאמשה, עמדת פה ובירכת עליהם באופן מסודר.

שלום שמחון: אני אומר את הדבר הזה, כי זו לא הדוגמה היחידה.

שלום שמחון: עובדה היא שבמפלגת העבודה יושב-ראש סיעת העבודה בסופו של דבר נאלץ לפרוש מתפקידו על עיקרון.

שלום שמחון: זה היה בתקופתו של חבר הכנסת דיין, שפרש על עניינים עקרוניים של חינוך, שהוא לא הסכים לוותר בהם.

שלום שמחון: בסופו של דבר, כשאתה יכול להצביע בניגוד לעמדת הממשלה כאשר נדמה לך שהדבר הזה הוא הדבר הצודק ביותר – זה המבחן האמיתי של חברות גם בכנסת, אבל גם בקואליציה.

שלום שמחון: נדמה לי שהדבר הזה ניטל.

שלום שמחון: מה בעצם יש כאן?

שלום שמחון: יש פה ספסלי ממשלה של 23 שרים, שהם ריקים לחלוטין.

שלום שמחון: יש כאן ספסלי קואליציה ריקים לחלוטין, והקואליציה הזאת היא לא קטנה.

שלום שמחון: יש פה ספסלים של חברי הליכוד, שהם ריקים לחלוטין.

שלום שמחון: למה?

שלום שמחון: כיוון שמי שירד פה לקומה אחת יגלה מהר מאוד מה האטרקטיביות של הבילוי בקומה הזאת.

שלום שמחון: גודשים את הקומה הזאת כרגע מאות חברי ליכוד, מאות חברי מרכז ליכוד.

שלום שמחון: זה הרבה יותר מעניין מהתפקיד האמיתי של ישיבה כאן.

שלום שמחון: זה הרבה יותר מעניין.

שלום שמחון: אגב, זה לא דבר נדיר, זה דבר שהופך להיות שכיח בכנסת הזאת, ולכן גם כך תיראה בסופו של דבר הכנסת.

שלום שמחון: היא תישען אולי על קומץ חברי כנסת שירצו לומר משהו, שייאבקו עליו, אבל הרוב הדורסני של הקואליציה בסופו של דבר יכריע.

שלום שמחון: כי נדמה לי שמה שהולך להיות פה אחרי התוכנית הכלכלית הנוכחית זה חברה אחרת, חברה שונה לחלוטין.

שלום שמחון: זה נכון אולי שבחלק מסוים, בחלק מאוד מסוים, של התוכנית הכלכלית ייווצרו הזדמנויות חדשות למשק הישראלי – השאלה, מה יהיה המחיר, חבר הכנסת אריאל.

שלום שמחון: זאת השאלה המרכזית שצריך לשאול את עצמו חבר הכנסת היחיד מהקואליציה שנמצא כרגע במליאה.

אורי אריאל: הגיעה השרה לאיכות הסביבה.

חיים אורון: אשר להיותו בקואליציה, זה דורש כמה הסברים.

שלום שמחון: זה בדרך החוצה.

אורי אריאל: זה תלוי במפלגת העבודה, ביושב-ראש הזמני.

שלום שמחון: אני דווקא שמח שהשרה נכנסה כרגע, כי דיברתי כשלא היית פה על הדיקטטורה השלטונית שהולכת ונרקמת מול עינינו גם בממשלה וגם בכנסת.

שלום שמחון: לצערי, אתם, חברי שינוי, למדתם מהר מאוד, או יותר נכון השתלבתם במהירות מדהימה בדיקטטורה השלטונית, ואני לא בטוח שזה טוב, כי אני קצת מכיר את דעותייך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם ממושמעים.

שלום שמחון: מה זה ממושמעים?

שלום שמחון: אם אתמול הם למדו מהר מאוד מחבר הכנסת סער איך מחליפים אדם שחושב אחרת בהצבעה בוועדת החוץ והביטחון, דווקא על עניין שהוא עקרוני לשינוי, זה אומר שהם לומדים מהר מאוד, אבל אני לא מניח שזאת הוועדה היחידה שזה קורה בה.

יהודית נאות: מה זאת דיקטטורה?

שלום שמחון: אתמול בוועדת החוץ והביטחון, בנושא בחורי הישיבות, הוחלף, נדמה לי, חבר הכנסת אילן ליבוביץ בחבר הכנסת רשף, כיוון שחבר הכנסת רשף לא התכוון להצביע כמו הקואליציה.

שלום שמחון: מי יכול להחליף אותו?

שלום שמחון: הרי מישהו מהליכוד לא יכול להחליף אותו.

יהודית נאות: אני לא יודעת על מה אתה מדבר.

אורי אריאל: חבר הכנסת שמחון, אני הצבעתי נגד.

אורי אריאל: לידיעתך, הנציג שלכם לא הופיע, כי הוא היה עסוק מאוד בלשכה.

אורי אריאל: הייתם יכולים לזכות בעניין, אבל חבר הכנסת רמון לא הגיע.

שלום שמחון: יכול להיות שבאיזה שלב אני אבקר גם את חברי, אבל אני עוד לא הגעתי לשלב הזה.

יהודית נאות: הנציג שלנו זה אילן ליבוביץ, לא חן רשף.

שלום שמחון: אז הם החליפו מישהו מביניהם.

אורי אריאל: חבר הכנסת ליבוביץ החליף את חבר הכנסת דורון.

שלום שמחון: העובדה שגם בעניינים עקרוניים, לצערי – ואני אומר את זה דווקא מאחר שאני יושב-ראש ועדה, ואני מאוד נהנה משיתוף פעולה, לפחות של חלק מהנציגים שלכם, בוועדת הכלכלה של הכנסת – ודווקא בעניין הזה, העצמאות המחשבתית שהולכת ונפגעת אצל חברי הכנסת, תהיה בעייתית לכנסת ישראל, ואני משוכנע לחלוטין שההליך שקורה פה כרגע הוא הליך לא נכון.

שלום שמחון: ההליך שאתה נבחר לוועדה מסוימת ובכל רגע יכולים להחליף אותך כי אתה חושב אחרת, בסופו של דבר יפעל כבומרנג גם על הממשלה.

שלום שמחון: נדמה לי שבעניין הזה ההתנהגות הדורסנית בוועדת הכספים של הכנסת - - -

חיים אורון: אפשר להפריע לך לשנייה?

מיכאל נודלמן: זה על חשבון הזמן שלך.

חיים אורון: בוועדת הכספים זה דבר מקובל.

חיים אורון: בוועדת הכספים, מתוך שישה אנשי ליכוד שלושה השתכנעו שהתוכנית לא טובה, והחליפו אותם.

שלום שמחון: זה מה שאני אומר.

חיים אורון: כדי שיהודית נאות לא תהיה כל כך מרוצה, אני אגיד לה שהיה סעיף לגבי הטבת מס ליישובי הערבה.

חיים אורון: אם יש מקום שמגיעה לו הטבת מס - זה לא שום מקום אחר.

חיים אורון: היה לזה רוב.

שלום שמחון: היה רוב ליישובי הערבה.

יהודית נאות: מגיע להם לפני נגבה.

חיים אורון: את יכולה להגיד עשר פעמים נגבה.

יהודית נאות: כבר בקדנציה הקודמת - - -

שלום שמחון: גברתי השרה, אני אמרתי היום בוועדה שאני עומד בראשה, שליישובי הערבה מגיעה הטבה במס לפני כל יישוב, לרבות יישובי גבול הצפון, לרבות קריית-שמונה ואבן-מנחם, שם אני גר.

שלום שמחון: אין על זה ויכוח.

חיים אורון: היה לנו רוב.

חיים אורון: חברי שינוי הצביעו אתנו.

חיים אורון: הכניסו אותם לחדר, הסבירו להם איפה הערבה.

חיים אורון: הם הבינו שהערבה היא בין גדרה לחדרה.

חיים אורון: הם שינו את דעתם, ואין לערבה הטבות מס.

אורי אריאל: אני רואה שמשהו הם למדו.

יהודית נאות: חבר הכנסת אורון, בוועדת הכספים על התקן של מפלגת העבודה - - -

שלום שמחון: אני רוצה להגיד לך שאני בכנסת משנת 1996.

שלום שמחון: באיזה שלב היה נדמה במפלגת העבודה, שגם שם אפשר להחליף חברים.

שלום שמחון: אני זוכר, כאשר היה ניסיון להחליף אותי באופן אישי בוועדת הכספים, הוא לא צלח.

שלום שמחון: הסיעה התכנסה, והחליטה שדבר כזה לא יהיה במפלגת העבודה, גם במחיר שהממשלה יכולה ליפול בהצבעות מצפוניות, או שההצבעה של האופוזיציה יכולה לאפשר לקואליציה להעביר החלטה.

שלום שמחון: נדמה לי שבעניין הזה דווקא אתם, כקול שפוי בממשלה הזאת, נוהגים שלא בדרך נכונה.

יהודית נאות: זאת זכותנו.

שלום שמחון: אבל זאת הקואליציה, מה זה משנה?

שלום שמחון: אני אומר את העניין, כי זה בסופו של דבר מה שנותן לממשלה את היכולת לחשוב שהיא מסוגלת להעביר כמעט כל דבר.

שלום שמחון: כאשר נדמה לך שאתה לא מכיר את גבולות הכוח, אתה מרשה לעצמך לעשות הרבה.

שלום שמחון: אני מציין את העניין הזה, מכיוון שאני יכול לציין אותו בשורה ארוכה של תחומים, כי לגבי יישוב שנמצא כמה עשרות קילומטרים מבאר-שבע, או יישוב שנמצא 200 קילומטר או 250 קילומטר מבאר-שבע – כמו, אליפז, היישובים בחבל אילות, פארן, צופר, עין-יהב, עידן - להחליט באופן שרירותי שאפשר לקנות אותו באיזו הטבה כדי לבטל לו את הטבות המס, זה דבר שאתם הייתם צריכים לזעוק עליו.

שלום שמחון: זה כבר לא קשור לשום דבר אחר בעולם.

שלום שמחון: הייתם צריכים לבוא ולומר: בארץ הזאת יש כמה דברים שצריך להגן עליהם, יש כמה דברים עקרוניים שצריך להגן עליהם, וצריך להגן עליהם באומץ.

שלום שמחון: לא במקרה יש לכם, לא שר אחד בממשלה, אלא חמישה שרים בממשלה, וזה המון.

שלום שמחון: הרי מפת הדרכים לא היתה עוברת אתמול בלעדיכם.

יהודית נאות: אז אולי תגיד מלה טובה, כמו שאיתן כבל אמר?

שלום שמחון: אני רוצה לומר את המלה.

שלום שמחון: אני אומר שאתם הרי יודעים מה הם בדיוק גבולות הכוח.

שלום שמחון: בלעדיכם, התוצאה לגבי מפת הדרכים היתה שונה לחלוטין.

שלום שמחון: הרי כל אחד מבין את זה.

שלום שמחון: אז למה בעניינים עקרוניים קיומיים חשובים למשק הישראלי אתם לא מסוגלים לדעת להתעקש?

שלום שמחון: הרי לא יעלה על הדעת שהנושא של בחורי הישיבות מחוץ-לארץ יעבור בממשלה שאתם חברים בה.

שלום שמחון: זה הרי דבר שהוא לא מתקבל על הדעת.

שלום שמחון: אני רק מנסה לחשוב רגע אחד אחורה.

שלום שמחון: אתם הייתם מסכימים לזה באופוזיציה?

שלום שמחון: הרי הייתם משתוללים פה עד לב השמים.

שלום שמחון: איך יכול להיות שלמדתם כל כך מהר את התפקיד?

שלום שמחון: אני אגיד לך, גברתי השרה, מהו אחד הדברים שהכי מטרידים אותי, יום אחרי שתעבור התוכנית הכלכלית.

שלום שמחון: אחד הדברים שהכי מטרידים אותי יום אחרי שהתוכנית הכלכלית תעבור זה שהולכת להיות פה חברה שונה.

שלום שמחון: נדמה למישהו שעומד בראש המערכת הכלכלית במדינת ישראל, שתהיה פה איזו מכונה, שבה יהיו ברגים קטנים, שלכל אחד יש תפקיד, והוא לא מסוגל להיות יותר מזה.

שלום שמחון: מי שבילה פעם בארצות מזרח אסיה, יודע שיש שם מעמדות.

שלום שמחון: אם אתה ממעמד נחות, אתה מוריד את העיניים למטה ואפילו לא מרים אותן כלפי מעלה, כי שם אתה תקוע כל ימיך.

שלום שמחון: נדמה לי שמישהו החליט שכך יהיה גם במדינת ישראל; שהמדינה שבה ניתן היה לקיים את מקסימום ההזדמנויות האפשריות, שבה היו חופש ויכולת להתמודד כמעט על כל דבר, הולכת להיות מדינה אחרת, מדינה שבה קבוצה מסוימת תכתיב מה יהיה בדיוק.

שלום שמחון: אגב, בדיוק כפי שקורה היום בכנסת.

שלום שמחון: אני מקווה מאוד שזה לא קורה בממשלה, שגם אני ישבתי בה עד לפני זמן לא רב.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

שלום שמחון: כל מה שאני רוצה לומר לסיום דברי – ויצא לי לדבר עוד הרבה – זה שנדמה לי שנוצרת פה מציאות חדשה, שפוגעת בתחומי חיים יסודיים של מדינת ישראל.

שלום שמחון: חבל לי מאוד שדווקא בתקופה המסוימת הזאת אלה סדרי העדיפויות שהולכים ונבנים, ואני אומר אותם במקטע מאוד קצר.

שלום שמחון: הזכיר פה חבר הכנסת אורון את יישובי הערבה ואת ביטול הטבת המס.

שלום שמחון: שם זה אומר לחסל התיישבות שלמה, אבל אני יכול לציין עוד תחומים.

מיכאל נודלמן: אני ביקשתי שתסיים, ואתה פותח בתחום חדש.

שלום שמחון: אני מסיים.

שלום שמחון: למשל, מחירי המים.

שלום שמחון: אני מנסה באמת להבין, למה יישוב ליד קריית-שמונה צריך לשלם על המים פי-שניים מאשר יישוב ליד שדרות או ליד נתיבות.

שלום שמחון: זאת ממשלה שאת יושבת בה, השרה נאות.

שלום שמחון: מה ההבדל בעצם בין חקלאי שיושב בגליל-העליון או על גבול הצפון ונאבק על פרנסתו לבין מישהו אחר שיושב ליד שדרות?

חיים אורון: על-יד שדרות, או על-יד להב.

שלום שמחון: או למשל ליד להב.

שלום שמחון: הנה, אתה יושב פה.

שלום שמחון: אני לא אמרתי את זה רק בגללך.

שלום שמחון: אני אומר שיש פה חוסר היגיון אמיתי.

שלום שמחון: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: סליחה, אני מבקש.

מיכאל נודלמן: הדיון נמשך עד יום רביעי.

מיכאל נודלמן: תהיה עוד הזדמנות לדבר על נושאים חדשים.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת שמעון פרס, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, ולאחר מכן – חבר הכנסת יאיר פרץ.

מיכאל נודלמן: עשר דקות לכל אחד, עכשיו.

שמעון פרס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אתמול עלו המניות בבורסה שלנו ב=7.5%.

שמעון פרס: אני לא יודע מה קרה היום, ודאי יעלו גם כן, מה שמראה באופן ברור לחלוטין, שיש קשר הדוק בין המצב המדיני למצב הכלכלי.

שמעון פרס: לא קרה שום אירוע כלכלי שמצדיק את העלייה הזאת, אבל מה שקרה זו החלטת הממשלה על שינוי מדיני.

שמעון פרס: בעצם צריך להתייחס לכלכלה כמו אל מערכת שמושפעת ומשפיעה על גזרות חיים אחרות: המדינית, החברתית, הכלכלית והמדעית.

שמעון פרס: אני רוצה להעיר הערות מספר על כל אלה.

שמעון פרס: אני דווקא אתחיל בצד החברתי.

שמעון פרס: חברי הכנסת, היו תקופות שבהן היינו עניים מאוד, הרבה יותר עניים מאשר אנחנו עכשיו, אבל אף פעם לא היתה לנו השקפת עולם דרוויניסטית, שכל החזק יזכה וכל החלש יידרס.

שמעון פרס: תמיד היינו ארץ של עזרה הדדית, ארץ של צדק חברתי, ארץ של התחשבות.

שמעון פרס: אני רוצה להגיד, שבתוכנית הכלכלית יש, קודם כול, השקפת עולם דרוויניסטית - להתחשב בחזקים ולהתעלם מהחלשים.

שמעון פרס: כמו כן, פגעו בדברים שלא היה צריך לפגוע בהם.

שמעון פרס: פגעו באנשים שאסור לפגוע בהם, שאינם יכולים לעזור לעצמם: נכים, עולים, משפחות חד-הוריות.

שמעון פרס: למה?

שמעון פרס: אני אומר לך, גברתי השרה: נתחלק במעט שיש לנו, בצורה הוגנת.

שמעון פרס: היו מצבים שכולנו אכלנו ביצה אחת לשבוע.

שמעון פרס: נשארנו בחיים.

שמעון פרס: אבל דווקא לקחת את כל החלשים - וכבר לא לדבר על כך שפגעו גם בזקנים, פגעו בסטודנטים, כאשר אנחנו רוצים שילכו ללמוד.

שמעון פרס: למה?

שמעון פרס: אני לא אומר.

שמעון פרס: אני יודע שצריך לקצץ.

שמעון פרס: אני לא דמגוג.

שמעון פרס: אבל לקצץ – לפי קריטריונים של צדק חברתי, לפי קריטריונים של סיוע הדדי, של עזרה הדדית.

שמעון פרס: אנחנו ארץ של עולים.

שמעון פרס: תאמיני לי שבחלומותי הרעים ביותר לא האמנתי שישראל תקים שורה כזאת של בתי-תמחוי.

שמעון פרס: זה מבייש אותנו.

שמעון פרס: אסור שיהיו רעבים בתוכנו.

שמעון פרס: מה זה?

חיים אורון: ה"ג'וינט" עכשיו פותח - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המציאות הקימה אותם - - -

שמעון פרס: נאכל פחות, אבל נאכל ונתחלק במה שיש לנו.

שמעון פרס: הביאו הרבה מאוד אנשים לידי ייאוש, לפת לחם.

שמעון פרס: הייתי שר אוצר, ואני מכיר את הנושאים האלה.

שמעון פרס: אף פעם לא הייתי עושה דבר כזה, וגם הפעם אני חושב שאין לעשות את זה.

שמעון פרס: דבר שני – המדיניות שכמה קיצונים מהימין רוצים לנהל איננה מאפשרת למדינת ישראל לנשום.

שמעון פרס: לא יעזור שום דבר.

שמעון פרס: אם לפי המדיניות הזאת העיקר זה לבנות התנחלויות, העיקר זה להשקיע ביהודה ושומרון - השקענו בשטחים מאז 1967.

שמעון פרס: 60 מיליארד דולר שרפנו.

שמעון פרס: על מה?

שמעון פרס: על הגדלת התבערה?

שמעון פרס: לא רק ששרפנו 60 מיליארד דולר, אלא הזנחנו את המקום שבו העתיד החשוב ביותר למדינה, והוא הנגב.

שמעון פרס: למה?

שמעון פרס: הלוא הנגב יכול היה להיות פורח, ולא היו לנו בעיות כלכליות.

שמעון פרס: וגם היום ההתנחלויות עולות הון עתק.

שמעון פרס: על נצרים בלבד צריך להחזיק כמעט פלוגה שלמה של חיילים.

שמעון פרס: לאן נגיע?

שמעון פרס: מי ישלם עבור השגיאות שלנו?

שמעון פרס: המצב המדיני הזה, הרעוע, הביא לידי כך שנפסקה התיירות.

שמעון פרס: זה 10% מהמשק הישראלי.

שמעון פרס: הבנייה קרסה, ירדה למטה.

שמעון פרס: משקיעים אינם באים.

שמעון פרס: חברות השקעות יוצאות מישראל, והישראלים עצמם משקיעים בחוץ יותר ממה שהם משקיעים בבית.

שמעון פרס: הוצאות הביטחון עולות כל הזמן.

שמעון פרס: מי יחזיק את המשגים הנוראים האלה?

שמעון פרס: כל הסיפורים על אוסלו – אחרי אוסלו היתה עלייה כזאת, הרבה יותר מרשימה.

שמעון פרס: אוסלו הצילה את המשק ואת החברה בישראל.

שמעון פרס: כל הסיפורים האלה על הרוגים.

שמעון פרס: הרוגים היו בלבנון, והרוגים היו לפני אוסלו, והרוגים יש כאשר אין הסכם וכאשר יש כל הזמן התנגשויות בלתי פוסקות.

שמעון פרס: אדוני היושב-ראש, אם לא ננהל מדיניות שאנחנו יכולים לשאת בה, כלכלית, אנחנו נקרוס.

שמעון פרס: גם מדינית וגם כלכלית.

שמעון פרס: אני מאוד שמח שהממשלה הזאת לפחות הבינה שאין ברירה מדינית.

שמעון פרס: אפשר להתווכח עם העבודה, אפשר להתווכח עם אוסלו, אי-אפשר להתווכח עם המציאות.

שמעון פרס: המציאות היא זו שהכריעה אתמול בישיבת הממשלה.

שמעון פרס: אני מברך על זה.

שמעון פרס: אני טענתי את זה כל החיים, ולפי דעתי יכולנו למנוע הרבה שגיאות, להציל הרבה חיים.

שמעון פרס: סתם.

שמעון פרס: על רעיונות משיחיים שאין להם כיסוי, שאין בהם היגיון ואין בהם אמת.

שמעון פרס: עכשיו אנחנו מבקשים שהערבים יתחייבו להכיר בנו כמדינה יהודית.

שמעון פרס: אני רק רוצה להגיד משפט אחד: אם נפסיד את הרוב בישראל, והערבים יכירו בנו כמדינה יהודית, מה זה שווה בכלל?

שמעון פרס: יש רק דבר אחד שעושה מדינה יהודית ליהודית ומדינה ערבית לערבית - מדינה יהודית היא מדינה שיש בה רוב יהודי.

שמעון פרס: אין רוב יהודי?

שמעון פרס: היא לא מדינה יהודית, ולא דמוקרטית.

שמעון פרס: אותו דבר גם לגבי מדינות ערב.

שמעון פרס: יש 24 מדינות במזרח התיכון.

שמעון פרס: ב=23 מהן יש רוב ערבי, אז הן ערביות.

שמעון פרס: במדינה אחת יש רוב יהודי, אז היא יהודית.

שמעון פרס: זוהי הערובה היחידה.

שמעון פרס: לא מלל, לא דקלרציות ולא העמדת פנים.

שמעון פרס: זה התוכן האמיתי.

שמעון פרס: אני רוצה להגיד.

שמעון פרס: אנחנו יכולנו להיות, גם היינו וגם נהיה, אני מקווה, ארץ פורחת ומשגשגת.

שמעון פרס: קרו כמה נסים לעם היהודי, למדינת ישראל.

שמעון פרס: אחד מהם זה החקלאות הישראלית, ההתיישבות.

שמעון פרס: באו לישראל חלוצים, שלמעשה לא היה להם שום ניסיון חקלאי.

שמעון פרס: הם באו לארץ הרוסה, שרופה, חרבה, סרבנית, ללא מים, והקימו את החקלאות היפה ביותר בעולם, וגם צורות התיישבות מדהימות, כמו הקיבוץ והמושב, שאין דוגמתן בעולם.

שמעון פרס: אבל הפרק הזה שייך לעבר, מהרבה מאוד סיבות שלא אכנס אליהן עכשיו.

שמעון פרס: עבר מפואר, שיש לו גם עדים היום ויהיו לו עדים בעתיד.

שמעון פרס: אנחנו עכשיו, אדוני היושב-ראש, נכנסים לפרק הרביעי בהתנסותה של ישראל.

שמעון פרס: הפרק הראשון היה הפרק של העלייה לישראל.

שמעון פרס: עם מפוזר הפך לעם אחד.

שמעון פרס: לא קרה אף פעם בהיסטוריה דבר כזה.

שמעון פרס: זה המקרה היחיד בהיסטוריה שעם בגלות הפך להיות עם בארצו.

שמעון פרס: הפרק השני, כפי שכבר אמרתי, זה הפרק החקלאי, ההתיישבותי.

שמעון פרס: הפרק השלישי הוא הפרק הביטחוני.

שמעון פרס: הותקפנו חמש פעמים.

שמעון פרס: הגנו על חיינו, ניצחנו חמש פעמים, ללא מסורת צבאית, כאשר עמדנו מול יתרון בכמויות הנשק והחיילים.

שמעון פרס: יצא צבא באמת מעולה מאוד.

שמעון פרס: עכשיו אנחנו עומדים בפני הפרק הרביעי, שיקבע את עתידנו.

שמעון פרס: היום עמים ומדינות מתקיימים ממדע וטכנולוגיה, לא יעזור שום דבר.

שמעון פרס: גם החקלאות היא היום טכנולוגית ומדעית.

שמעון פרס: היא עברה שינוי.

שמעון פרס: בפחות אנשים, בפחות טרקטורים ובפחות מאמץ יש יותר יבולים, יותר תוצרת.

שמעון פרס: זו הבעיה בחקלאות.

שמעון פרס: אני אומר שמבחינה מדעית, עד לפני שנתיים, טכנולוגית היה לישראל יתרון גדול.

שמעון פרס: אני רוצה לתת כמה מספרים שהם בהחלט מרשימים מבחינה זו.

שמעון פרס: ישראל היא במקום הראשון בעולם במספר המדענים והמהנדסים ל=10,000 עובדים.

שמעון פרס: כפליים מארצות-הברית של אמריקה.

שמעון פרס: בישראל יש 77 מדענים מול 33 בארצות-הברית, על כל 10,000 עובדים.

שמעון פרס: אין דבר כזה בעולם.

שמעון פרס: אנחנו במקום הראשון בעולם בפרסומים מדעיים.

שמעון פרס: אנחנו ממש במקום הראשון, באופן פרופורציונלי.

שמעון פרס: מספר החברות הישראליות שסחרו בבורסה האמריקנית יותר גדול מהמספר בכל ארץ אירופית.

שמעון פרס: באירופה, למשל – באנגליה יש 55 חברות.

שמעון פרס: בישראל יש 111 חברות.

שמעון פרס: אנחנו במקום הראשון בפטנטים, באופן יחסי.

שמעון פרס: ואני רוצה כאן להגיד, לגבי השקפותיו של שר האוצר, שהיום כל הוויכוח התאצ'ריסטי הזה על יחסי עובדים ומעבידים הוא אנכרוניסטי.

שמעון פרס: היום מדינה צריכה להימדד לפי מספר הפטנטים, לפי כוח היצירה שיש בה, לפי החידושים שהיא עושה.

שמעון פרס: גם הפרופיל של המדינה לא רע - 77% מתושבי ישראל הם בעלי השכלה תיכונית מלאה; 32% מתושבי ישראל הם בעלי תואר אקדמי; 12% מתושבי ישראל הם בעלי תואר אקדמי שני.

שמעון פרס: זה פרופיל מדהים, אבל התמונה הזאת נעצרה לפני שנתיים, ועכשיו התחלנו להיות במדרון - האוניברסיטאות נמצאות במצב קשה מאוד, מכוני המחקר נמצאים במצב קשה מאוד.

שמעון פרס: יש רק דבר אחד היום שיכול לעשות צדק עם האנשים שנולדים וגדלים בארצנו, וזה החינוך.

שמעון פרס: לדעתי, אם אנחנו רוצים להיות מדינה, גם מתקדמת וגם צודקת, מה שאנחנו צריכים לעשות זה קודם כול לתת לגיל הרך - גיל שנה, שנתיים, שלוש, אולי ארבע - את אבות המזון הדרושים לתינוקות.

שמעון פרס: יש אצלנו הרבה מאוד ילדים שלא מקבלים את המזון הנכון, והם גדלים מקופחים בגופם.

שמעון פרס: צריך לאפשר להם לקבל את החינוך הדרוש במשפחה.

שמעון פרס: וצריך גם לאפשר לכל נער, לכל נערה בישראל לסיים אוניברסיטה.

שמעון פרס: זה התנאי לשוויון.

שמעון פרס: שום דבר אחר.

שמעון פרס: על כן, המדע, הטכנולוגיה והחינוך צריכים לעמוד בראש מעיינינו - כל התחומים האלה, בתוכנית הכלכלית, שובשו, סורסו, הוקטנו, ללא צדק וללא ראיית העתיד.

שמעון פרס: מה גם שאנחנו עומדים בפני מהפכה מדעית וטכנולוגית דרמטית בימים אלה.

שמעון פרס: אסור שישראל תמצא את עצמה במקום שני, אסור שמדעניה של ישראל, לא תהיה להם ההזדמנות לחקור, לאוניברסיטאות - להשתלב באתגרים החדשים, ולאנשי המדע - לפעול.

שמעון פרס: על כן, כל הקונספציה איננה קונספציה.

שמעון פרס: היא חסרה את הנפש של צדק חברתי, של ראייה תנ"כית, את רגש הסולידריות החברתית.

שמעון פרס: אדם לאדם לפעמים נראה כמו זאב, ואנחנו לא רוצים להיות מדינה של זאבים.

שמעון פרס: לא מדינה של זאבים, ולא מדינה של זאב גר עם כבשים.

שמעון פרס: אנחנו רוצים מדינה ללא זאבים בכלל.

שמעון פרס: מותר לנו לסייע לכל הנזקק ולכל החלש, אם הוא נכה, אם הוא חד-הורי, אם הוא זקן, אם הוא מובטל.

שמעון פרס: אין להתעלל באנשים האלה, גם אין צורך.

שמעון פרס: אנחנו רואים במו עינינו אי-הסכמה חברתית עמוקה.

שמעון פרס: הקונספציה לא נכונה, הדגשים לא נכונים, ולא רק שאין התייחסות למצב הנוכחי מבחינה חברתית, אין שום חזון בתוכנית הזאת, רק לקצץ ולקצץ.

שמעון פרס: אני בעד קיצוצים, זה לא אומר שצריך לקצץ בכול.

שמעון פרס: הייתי מקצץ ברמת חיינו, של כולנו, לא של העניים והנזקקים, ומשקיע יותר בחינוך.

שמעון פרס: המסורת במשפחה יהודית, ולא רק במשפחה יהודית, עכשיו זה נכון גם לגבי חברות אחרות, שלא חשוב מה המצב הכלכלי שלהן, המסורת היא שבחינוך משקיעים.

שמעון פרס: חוסכים לחם מפי המשפחה כדי לתת חינוך לדור הצעיר.

שמעון פרס: אין לנו רשות לקפח אותם, להתעלם מהם, לא לענות על צורכיהם.

שמעון פרס: מטעמים אלה, אדוני היושב-ראש, אנחנו דוחים בכל תוקף את הצעת החוק, את ההשקפה שעליה היא בנויה, את העדר החזון ואת השיבושים החברתיים והשיבושים המדיניים הנובעים מכך.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת יאיר פרץ.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, רציתי בהזדמנות זו קודם כול לשבח את ראש הממשלה ואת הממשלה על ההחלטה שהם קיבלו אתמול, וכן לברך את חבר הכנסת שמעון פרס, שזה עתה דיבר, שכל הרעיונות שכתובים במה שנקרא "מפת הדרכים", אלה רעיונות שהוא פיתח כשר החוץ בהסכמים שנקראים פרס–אבו-עלא, לגבי המדינה הפלסטינית, בלי גבולות קבע, והמעורבות של הקוורטט בכל ההסדר.

מיכאל מלכיאור: עד לפרט האחרון זו ממש התגשמות של התוכנית של שמעון פרס.

מיכאל מלכיאור: אני רק מקווה שיהיה אומץ לממשלה, לא רק לקבל את ההכרעה האידיאולוגית, אלא גם מעשית לבצע את התוכנית הזאת.

מיכאל מלכיאור: וכמובן, אני מקווה שגם הצד השני יבין שזה האינטרס שלו, כפי שזה אינטרס שלנו, לחיות בשלום ובכבוד זה עם זה, וודאי ודאי שזה יהיה בסיס, גם לכלכלה שלנו וגם לחיים הערכיים שלנו פה במדינתנו.

מיכאל מלכיאור: לגבי התוכנית הכלכלית - אני מוכרח להגיד שפה אני מרגיש הרגשה מאוד-מאוד כבדה, אני מאוד מאוד עצוב על שהגענו עד לנקודה הזאת.

מיכאל מלכיאור: מבחינתי, מדינת היהודים, או מדינה יהודית, לא באה לידי ביטוי רק בזה שיש פה רוב יהודי, אלא היא באה לידי ביטוי בערכים, בתכנים של המדינה הזאת, איך אנחנו חיים פה, מהם סדרי העדיפויות.

מיכאל מלכיאור: יש פה הכרעה אידיאולוגית בדבר סדרי עדיפויות שהם ודאי לא סדרי עדיפויות שיש בהם הרצף של היהדות, מהנביאים ועד לזמנים הללו, שתמיד שמו את החלש, את האחר, במרכז, תמיד שמו דגש בילדים, בזקנים.

מיכאל מלכיאור: התחלנו את הווייתנו כעם, בניגוד למה שכתוב במגילת העצמאות, לא בארץ-ישראל, אלא בנכר, במצרים, כדי ללמוד איך לטפל באחר: ואהבתם את הגר, כי גרים הייתם בארץ מצרים, את היתום, את האלמנה.

מיכאל מלכיאור: מי שקורא בספרי התנ"ך רואה שהמוטיב המרכזי אצל הנביאים, פרק אחרי פרק אחרי פרק זה אי-הצדק החברתי והזעם של הנביאים כלפי השלטון, כלפי המלכים, כלפי המנצלים במצב הזה.

מיכאל מלכיאור: אפשר כמובן, ואני מניח שגברתי השרה, שמייצגת פה את הממשלה, תטען, ובצדק לא מבוטל, שזה לא התחיל היום, זה כבר היה, זו תוצאה של מדיניות שהיתה.

מיכאל מלכיאור: השינוי הגדול הוא שכבר הפכנו מאז אמצע שנות ה=70 מחברה הכי שוויונית, הכי צודקת, לחברה הכי לא צודקת, עם הפערים הכי גדולים בין העשירים לעניים.

מיכאל מלכיאור: פה יש הכרעה אידיאולוגית, שביטא אותה מאוד בנחרצות שר האוצר, להחריף את הכיוון הזה.

מיכאל מלכיאור: זאת אומרת, אידיאולוגית להכריע שמדינה שלוקחת מהעניים כדי לתת לעשירים זו מדינה טובה.

מיכאל מלכיאור: כך הוא ביטא את זה.

מיכאל מלכיאור: צריך להקל, צריך להוריד מסים וכן הלאה, כדי שהאי-צדק החברתי, שממש צועק לשמים, החמלה ששמנו בצד וכל ההשלכות של המדיניות הזאת, ייקבעו עכשיו כאידיאולוגיה של הממשלה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה רק לצטט, אפילו את חברי הממשלה עצמם.

מיכאל מלכיאור: אולי אני יכול לצטט ממה שאמר, למשל, שר הרווחה, בצדק רב מאוד, כשהיה לנו דיון בוועדת הכספים.

מיכאל מלכיאור: שר הרווחה זבולון אורלב - אני משבח אותו על אומץ הלב, רק שהייתי רוצה שהוא גם יצביע באומץ לב - אומר: אני קובע שיש כאן השפעות חמורות ביותר על ילדים בישראל.

מיכאל מלכיאור: יש כאן, בהצעות האלו, סכנות חמורות ביותר לילדים.

מיכאל מלכיאור: אלו דברים שאינם נתונים במחלוקת"; "עשרות אלפי משפחות שילכו לעוני, ושוב, בלי שום היגיון כלכלי".

מיכאל מלכיאור: חלק גדול מהדברים הללו יעלו למדינה הרבה יותר בהמשך הדרך.

מיכאל מלכיאור: זה לא שאנחנו מדינה כל כך ענייה.

מיכאל מלכיאור: על הדברים שהיה כדאי לוותר עליהם - על הקיצוץ בסגני ראשי ערים ב=150 מיליון שקל - מהר מאוד, פתאום לא היינו כל כך עניים; על התוכנית לאחד רשויות מקומיות - ואני חושב שראוי לבחון אם יש בה חיסכון, אם יש בה יעילות - זה קרה מהר מאוד, זה היה אינטרס פוליטי, מיליארד שקל יכלו לזרוק בלי שום בעיה.

מיכאל מלכיאור: אבל, הילדים בישראל, הזקנים בישראל, הנכים בישראל - לזה לא יכלו לקחת אותם מיליארד שקל שנתנו לרשויות המקומיות לסגני ראשי ערים, וכל מה שנאמר.

מיכאל מלכיאור: גם הסיפור של עובדי המדינה שיפוטרו - גם זה נפל בדרך.

מיכאל מלכיאור: עכשיו הם כבר לא יפוטרו, זה כבר לא השמנים שסוחבים את הרזים על גבם, לפי ההסכמים שנעשו בימים האחרונים.

מיכאל מלכיאור: אני מוכרח להגיד - מבחינתי, מדינה יהודית היא לא מדינה שדווקא מחפשת את מי שאוכל פיתות בפסח - אף-על-פי שאני מאוד מתנגד לאכילת פיתות בפסח, לא צריך לציין - מדינה יהודית היא מדינה שמתייחסת לזולת, היא מדינת חמלה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו הולכים עכשיו ליהדות העולם ואנחנו אומרים ליהדות העולם ההיפך ממה שניסינו להגיד במשך שנים - לדבר על שותפות.

מיכאל מלכיאור: אנחנו הולכים ואומרים: אנחנו מדינה של פושטי-יד, אנחנו מקימים עכשיו בתי-תמחוי ברחבי הארץ, וזה באמת כך, לצערי, כי אם יש אנשים עניים צריך לדאוג להם, אבל מאות אלפי משפחות - למעלה משליש מהילדים לפי הגדרות הביטוח הלאומי ומשרד הרווחה, עכשיו יורדים מתחת לקו העוני.

מיכאל מלכיאור: זה הדימוי של מדינה?

מיכאל מלכיאור: זו מדינה שאנחנו רוצים עלייה אליה?

מיכאל מלכיאור: לא פלא שמספר האנשים שעוזבים לארצות הרווחה גדול פי-ארבעה ממספר העולים מארצות הרווחה - אם זה הדימוי שאנחנו רוצים לתת למדינה שלנו.

מיכאל מלכיאור: לכן, אני קורא בכל לשון של קריאה לשנות את סדרי העדיפויות, לשבת באמת ביחד, לראות איפה אפשר להשקיע.

מיכאל מלכיאור: יש דבר אחד שסוגר פער חברתי - וזה חינוך, חינוך, ויותר חינוך.

מיכאל מלכיאור: ומה עושים פה?

מיכאל מלכיאור: מקצצים בחינוך.

מיכאל מלכיאור: אנחנו כבר ירדנו מהמספרים ששמעון פרס הציג פה - שהיינו פעם מספר אחת בעולם בחינוך, מספר אחת בעולם במתמטיקה.

מיכאל מלכיאור: כבר ירדנו - גם בערכים וגם ברמת החינוך - עכשיו אנחנו בסביבות המקום ה=39 בעולם, ועם הקיצוץ הזה נרד עמוק לתוך העולם השלישי.

מיכאל מלכיאור: האם זו המדינה?

מיכאל מלכיאור: האם זו ההשקעה?

מיכאל מלכיאור: האם זה העתיד?

מיכאל מלכיאור: האם זו הפרספקטיבה?

מיכאל מלכיאור: האם זו התקווה שאנחנו רוצים לתת לילדים שלנו?

מיכאל מלכיאור: אני סבור שלא, ואני קורא בכל לשון של בקשה לדחות את התוכנית הזאת ולבחון בעצמנו תוכנית אמיתית, עמוקה ורצינית, שעושה גם צדק חברתי, שתביא גם השקעות בעתיד, והרי ההשקעות בעתיד הן הפרספקטיבה היחידה שיכולה להיות בשביל מדינת יהודים.

מיכאל מלכיאור: אני גם רוצה לקרוא לכל אזרח ואזרחית במדינת ישראל שלא להישאר אדישים לעתיד הכלכלי שלנו ושל ילדינו ולהצטרף למחאה של מטה המאבק המשותף החברתי-הפוליטי נגד התוכנית הכלכלית, שתתקיים ביום רביעי הקרוב.

מיכאל מלכיאור: תהיה צעדה שתתחיל בשעה 16:00 ב"בנייני האומה" ותסתיים בהפגנה מול הכנסת.

מיכאל מלכיאור: אני קורא לאנשים להצטרף, ואני רוצה בזאת גם לסיים ולברך את חבר הכנסת יאיר פרץ, שידבר אחרי, שיראה הרבה מאוד אושר - והשיב לב אבות על בנים - גם באירועים שיש לו הערב.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת יאיר פרץ, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת נסים זאב, ואחריו – חבר הכנסת חיים אורון.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, היום הונחה בפנינו הצעת התוכנית הכלכלית לקריאה שנייה ושלישית.

יאיר פרץ: סיעת ש"ס לחמה ולוחמת, מיום הקמתה, למען השכבות החלשות בעם ברוח ערכי היהדות.

יאיר פרץ: כל צעד וצעד שעשינו היה על-פי הערכים המקודשים של תורתנו הקדושה.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, צר לי עד מאוד כי בבית הזה יושבים אנשים שמפרשים את דברי התורה באופן מילולי ואפילו מסלפים את הדברים.

יאיר פרץ: כנראה שהיה מי שפירש את הפסוק: כי תראה חמור שונאך רובץ תחת משאו - עזוב תעזוב עמו, באופן שהדרך לעזור היא לעזוב אותם לנפשם.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, ממשלת ישראל הורידה היום את הדגל החברתי לחצי התורן.

יאיר פרץ: ממשלת ישראל - בתוכנית הכלכלית הנוכחית - נטשה את השכבות החלשות; פגעה פגיעה אנושה בילדים נזקקים, בנכים, בעקרות-בית, בקצבאות לילדים, בשכבות החלשות, ולמעשה ממשלת ישראל, בהניחה את התוכנית הכלכלית בפנינו גרמה לכך שילדים רבים ירעבו ללחם.

יאיר פרץ: אמר קודמי, חבר הכנסת שמעון פרס, שאוי לאותן עיניים שרואות איך מדינת ישראל, במקום לפתח כלכלה משגשגת - אנחנו מפתחים בתי-תמחוי.

יאיר פרץ: אני פשוט נחרד, ונחרדתי היום לראות מחזה מזעזע של משאית שעומדת ומחלקת כיכרות לחם ומחלקת מוצרי מזון, ושם ישבו קשישים, צעירים, ילדים.

יאיר פרץ: אוי לאותה בושה לראות היום איך ילד מושיט את ידיו על מנת לקבל כיכר לחם.

יאיר פרץ: איפה אתם, שרי הממשלה?

יאיר פרץ: איפה שר האוצר?

יאיר פרץ: האם זאת לא בושה?

יאיר פרץ: חונכנו על-פי הערכים היהודיים שחובה עלינו, על כל יהודי ויהודי, לעזור, לסייע לאנשים שגורלם לא שפר עליהם, ותראו איך הממשלה פוגעת.

יאיר פרץ: היא הולכת לפגוע בעקרות-הבית, לקחת מהן דמי ביטוח 70 שקלים.

יאיר פרץ: אותה עקרת-בית, אותה גמלאית, שמקבלת קצבת זיקנה בשיעור של אולי 1,500 שקלים, ו=70 השקלים האלה משמעותיים וגורליים בשבילה.

יאיר פרץ: ב=70 השקלים האלה היא יכולה לרכוש תרופות - למחלות כרוניות לפעמים.

יאיר פרץ: והנה, גם שם האוצר שלח את ידו, שם גם האוצר פגע ב=70 שקלים של אותה גמלאית שמקבלת קצבת זיקנה, והוא לוקח ממנה 70 שקלים ביטוח בריאות.

יאיר פרץ: ותראו את ההתפתחות שיכולה לקרות.

יאיר פרץ: אותה אשה לא תוכל לשלם - כמובן, האוצר בטח ישתמש בשיטה של לקחת את זה מהקצבה, לגזול לה את זה מהקצבה - אבל בואו נחזור לאותם ימים שבהם אשה לא תוכל לקבל טיפול רפואי כיוון שהיא לא שילמה את הביטוח.

יאיר פרץ: נחזור לשנות ה=50 וה=60, עם ההתחייבויות, עם אלה שאושפזו במצבים כרוניים ולא שילמו דמי ביטוח רפואי.

יאיר פרץ: האם זו התוכנית הכלכלית?

יאיר פרץ: האם זו הבשורה?

יאיר פרץ: האם זה מה שאנחנו רוצים לבשר לעם ישראל?

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אנו מאמינים כי הדרך לחברה בריאה הינה טיפול אנושי ומעמיק במצוקותיהם של אלה שהקיום היומיומי שלהם מהווה מלחמה מתמשכת.

יאיר פרץ: זו הדרך, ואין בלתה.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, תוכניות כלכליות צצות ועולות בבית הזה חדשות לבקרים.

יאיר פרץ: זו התוכנית החמישית שמוגשת לכנסת בשנתיים וחצי האחרונות - גם בממשלה הקודמת וגם בממשלה הנוכחית.

יאיר פרץ: תראו פלא, כל פעם עומד שר האוצר על הדוכן הזה ואומר: אנחנו על סף התהום; אם לא נאשר את התוכנית הכלכלית, תהום במשק, חלילה.

יאיר פרץ: והנה לא עוברים כמה חודשים ומאשרים אותה תוכנית כלכלית, ועולים לדוכן הזה, וכל אחד מעביר ביקורתו על התוכנית הכלכלית ומביא נתונים לכאן, והאוצר סותר אותם, ומביאים את זה לוועדת הכספים, מצביעים ומאשרים, והנה כעבור שלושה חודשים שר אוצר חדש-ישן – לפעמים לא מסתפקים בשר אוצר אחד, ממנים שניים, שר אוצר ומשנה לשר האוצר – מביא לפה תוכנית ואומר: קטסטרופה כלכלית.

יאיר פרץ: איפה רוצים לקצץ?

יאיר פרץ: – אצל השכבות החלשות, אצל אותם חקלאים שהם מלח הארץ.

יאיר פרץ: כמה נשארו לנו כאלה?

יאיר פרץ: וגם שם באים וחותכים בבשר החי ומביאים על העם הזה גזירות שהציבור לא יכול לעמוד בהן.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, במקום שהממשלה הזאת תטפל בצורה יסודית ושורשית בבעיות הכלכליות ותביא אחת ולתמיד תוכנית כלכלית שתיבחן על-ידי אנשי מקצוע, ויקומו אנשים מקצועיים ויבנו תוכנית שתבדוק ותבחן את כל הצרכים של עם ישראל ותנסה לתת פתרון הולם לבעיות – במקום זה אנחנו משתמשים בשיטת האקמול ומשליכים את הכול על אותן שכבות חלשות, על אותם אנשים שאין להם לא פה ולא מצח שיאפשרו להם להרים ראש; על אותם אנשים אומללים, קשי יום, שאין להם ברירה אלא לקבל את הגזירות הכלכליות.

יאיר פרץ: ושם רוצים לקצץ את המיליארדים.

יאיר פרץ: וראו זה פלא, פלא פלאים.

יאיר פרץ: היום בא האוצר בתוכנית להטבה במס הכנסה, בסדר גודל של 2.5 מיליארדי שקל.

יאיר פרץ: ומי ייהנה מאותה הטבה, עמיתי חברי הכנסת?

יאיר פרץ: מי ייהנה מאותה הטבה, האם מקבלי שכר מינימום?

יאיר פרץ: האם מקבלי קצבאות הביטוח הלאומי?

יאיר פרץ: האם אלה שמשתכרים על סף שכר מינימום?

יאיר פרץ: מי שיקבלו את ההטבה הזאת אלה העשירונים העליונים, האנשים שמשתכרים 35,000 שקל לחודש, שמשתכרים משכורות גבוהות.

יאיר פרץ: אלה ייהנו מהטבה של 2.5 מיליארדי שקל.

יאיר פרץ: ומאיפה לוקחים את הכסף הזה כדי להשלים את ההטבה הזאת?

יאיר פרץ: – מאותה עקרת-בית, מאותה גמלאית, מאותה קשישה שמקבלת מהביטוח 75 שקל.

יאיר פרץ: ושימו לב ממה רוצה עוד האוצר לקחת היום משהו.

יאיר פרץ: האוצר הולך לקחת מאותה גמלה סיעודית שקשיש זכאי לה בדין.

יאיר פרץ: הוא שילם דמי ביטוח כל ימי חייו.

יאיר פרץ: לוקחים שלושת-רבעי שעה.

יאיר פרץ: כמה יחסכו מזה, כמה מיליונים?

יאיר פרץ: אבל שם יש איזו סדיסטיות, לקחת מאותם אנשים אומללים.

יאיר פרץ: ולכן, אדוני היושב-ראש, אמרתי - - -

מיכאל נודלמן: תסיים, בבקשה.

יאיר פרץ: יש לי עוד זמן?

מיכאל נודלמן: 50 שניות.

יאיר פרץ: אם אדוני אומר שיש לי 50 שניות - - -

מיכאל נודלמן: אני אומר מה שיש.

אליעזר כהן: אני מוכן לתת לו מהזמן שלי.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אומנם אני משיא היום את בתי ובשעה כזאת הייתי צריך להיות בחופה, אבל מתוך הזדהות עם אותן שכבות חלשות שמתי בצד את כל עיסוקי ובאתי לכאן להביע את כאבי ואת מחאתי כלפי הממשלה.

יאיר פרץ: חבל שאף אחד מחברי מהליכוד לא יושב כאן באולם.

יאיר פרץ: פעם נשאתם את הדגל החברתי, עוד בתקופתו של ראש הממשלה המנוח, מנחם בגין, שנשא אז את הדגל החברתי בגאווה.

יאיר פרץ: הוא יזם את שיקום השכונות, הוא ידע מה זה עוני, הוא חש את האיש האומלל והמסכן.

יאיר פרץ: אתם נטשתם את הדגל החברתי, עמיתי מהליכוד.

יאיר פרץ: נטשתם אותו, עזבתם.

יאיר פרץ: נתתם לתוכנית הכלכלית לעבור, ואין פוצה פה, אף אחד לא מדבר, אף אחד לא מצייץ, אף אחד לא מתנגד.

יאיר פרץ: אבל זהו, כשמגיעים לשלטון, לא רואים את המצוקות הכלכליות.

יאיר פרץ: אלה האנשים שבחרו בכם, אבל ביום פקודה – ופקדתי; ביום הדין – ביום הבחירות – הבוחר ידע מה לעשות עם אותם אנשים שהפנו היום עורף לאותן שכבות חלשות, לאותם אנשים מוכי גורל.

יאיר פרץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת יעקב מרגי, אחריו – חבר הכנסת חיים אורון, ואחריו – חבר הכנסת אבשלום וילן.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, התוכנית הזאת, הנקראת בשם "הבראת כלכלת ישראל", פוגעת בראש ובראשונה במעמד הבינוני.

יעקב מרגי: רבותי, מי הוא המעמד הבינוני?

יעקב מרגי: אלה העובדים המועסקים במגזר הציבורי והעסקי, המגזר שהאוצר עצמו טוען שהוא איננו יכול לשאת על גבו את נטל המשק, אך במקום לעזור לו, האוצר מוסיף לו גזירות מגזירות שונות.

יעקב מרגי: השר שטרית עמד פה היום ובמתק שפתיים ניסה לשכנע שהקצבאות לא מקטינות את העוני, ואליבא דשר שטרית, הן אפילו מגדילות ומנציחות את העוני.

יעקב מרגי: ואני מסכים אתו, אין לי בעיה עם זה.

יעקב מרגי: גם מקבלי הקצבאות היו מעדיפים לחיות ללא קצבאות, אבל לחיות, ולא למות.

יעקב מרגי: השר רק שכח לומר שהוא עצמו ממשיך להביא לכאן עובדים זרים, והוא שכח לומר לנו איך הוא מתכונן לייצר 300,000 מקומות עבודה.

יעקב מרגי: ראו מה קורה סביבנו: עסקים קטנים נסגרים; אנשי עסקים, לצערי, מתאבדים, ואני לא מסכים לזה ולא מוכן לקבל את זה כפתרון, חס ושלום, ואני לא מציע לאף אחד לעשות כדוגמתם, אך אני רוצה שהממשלה הזאת תבין שכאשר משדרים חוסר אונים, חוסר תקווה, אנשים מגיעים למה שהם מגיעים.

יעקב מרגי: ומהו חוסר האונים שהממשלה משדרת?

יעקב מרגי: – קיצוץ בסיוע בדיור; קיצוץ בחינוך, בשעות הוראה ובשעות תגבור; קיצוץ בבריאות ואי-עדכון סל הבריאות; קיצוץ בקצבאות - כמעט בכל סוגי הקצבאות.

יעקב מרגי: איך האוצר הזה לא איבד תקווה בתיאוריה הנכשלת שלו וממשיך באותה משיכת קולמוס, והממשלה מזרימה כסף רב לשכר הבכירים במשק ובשלטון המקומי ונותנת פטור לבעלי הון?

יעקב מרגי: השר שטרית עמד כאן והרצה לנו על כך שכל זמן שכספם של העשירים והמבוססים יגדל, כך ייטב לעניים.

יעקב מרגי: כן ייטב, יהיה מי שייתן להם צדקה ולחם חסד, ואת זה העניים לא רוצים.

יעקב מרגי: העניים משתוקקים ליום שבו יצאו ממעגל העוני.

יעקב מרגי: המדינה לא רוצה לעזור לעניים לצאת מקו העוני.

יעקב מרגי: הייתי קונה את התיאוריה של השר שטרית לו יחד עם התוכנית הכלכלית הזאת היתה הממשלה מכריזה על המשק כמשק בשעת-חירום, על כל דבר ועניין ועל כל המשתמע מכך, ומעלה את העובדים הזרים למטוסים שיחזירו אותם לארצותיהם, ובד בבד מוציאה צווי חירום למובטלים – יציאה לעבודה בצו.

יעקב מרגי: לו היתה עושה זאת, הייתי מאמין בכנות דבריהם של שרי האוצר.

יעקב מרגי: לצערי הרב, המדינה הזאת הופכת טובה ללוביסטים, לקבוצות כוח, אך לא לחלש, לא לנכה ולא לנדכא.

יעקב מרגי: ובואו לא נשכח שהנכה, הנדכא, הקשיש, החולה והתלמיד הם נחלה של כלל ישראל, ולא של עדה או קבוצה כלשהי.

יעקב מרגי: אבל יש תחושה שמעצבי המדיניות מצאו דרך מקורית לפתרון בעיות, בדמות "חלקי חילוף" לעם הזה על-ידי מתן אזרחות ל"שכירי חרב" שונים.

יעקב מרגי: ואלו חטאי המדיניות של האוצר: קיצוץ חלקה של הממשלה במשכנתאות הממשלתיות; מלאי הדיור הציבורי הולך ופוחת למרות הגידול במספר המובטלים, העולים והחלשים.

יעקב מרגי: רבותי, בבריאות, קופות-החולים עוד מעט ידרשו מהאזרח אגרת מיזוג אוויר.

יעקב מרגי: אין שירות שהאזרח החולה אינו נדרש לשלם עליו בקופות-החולים.

יעקב מרגי: ההוצאה של משקי-הבית על בריאות הולכת ועולה.

יעקב מרגי: הפרויקט של ראש הממשלה הנערץ של ישראל, מר מנחם בגין, זיכרונו לברכה, פרויקט שיקום שכונות, הולך ומצטמק עד כדי חיסולו באופן מוחלט.

יעקב מרגי: חינוך: מצד אחד, אנחנו מדברים על המשבר החברתי, על המשבר החינוכי, שהחברה שלנו מצויה בו, ובזמן שהאוכלוסייה גדלה ב=10% מאז 1999, אין הגדלה של מספר שעות ההוראה אלא היצמדות לנתוני 1999.

יעקב מרגי: כפועל יוצא מכך - פחות שעות הוראה לתלמיד.

יעקב מרגי: רבותי חברי הכנסת, קצבאות האבטלה כבר קוצצו כמעט ב=30%, כשמענק האבטלה שפעם נתן למובטל ביטחון כלכלי במשך כשישה חודשים, היום אינו מספיק לחודשיים.

יעקב מרגי: אבל למדינה הדבר אינו מפריע להמשיך ולגזול את המובטל.

יעקב מרגי: רבותי, העובד משלם במשך כל תקופת עבודתו דמי ביטוח אבטלה.

יעקב מרגי: אילו היה משלם זאת לחברת ביטוח פרטית היה מקבל את זה.

יעקב מרגי: אבל המדינה עושקת את הביטוח הלאומי.

יעקב מרגי: זה חומר למחשבה, אולי נפריט גם את הביטוח הלאומי.

יעקב מרגי: קצבת הילדים, שהיתה משענת כלכלית למשפחות ברוכות ילדים, הפכה אות קלון במדינה שלנו.

יעקב מרגי: היכן מילות השיר - "ילדים זה שמחה, ילדים זו ברכה"?

יעקב מרגי: כנראה גידול חתולים הפך להיות שליחות לאומית.

יעקב מרגי: קצבת הזיקנה הוקפאה, רבותי, ונוספו עוד הוצאות לקשישים לבריאות, לכלכלה ולמחיה.

יעקב מרגי: אני מבין את אלו שנשאו בהפגנות כרזות: "סליחה שאנחנו ממשיכים לחיות.

יעקב מרגי: " קצבת נכות כללית הוקפאה כליל.

יעקב מרגי: קצבת נכות מעבודה קוצצה ב=14%.

יעקב מרגי: רבותי, כדי שלא נעבור את המחזה המביש הזה כל שנה, בואו ניתן את הביטוח הלאומי לאוצר.

יעקב מרגי: הוא כבר הלאים אותו, עשק כל פינה במוסד הזה, וממוסד תומך נהפוך אותו, כפי שהאוצר רוצה, למוסד עם מערך גבייה נוסף על מס הכנסה.

יעקב מרגי: לא נותר לנו אלא לומר: משטר קפיטליסטי עם כל המשמעויות.

יעקב מרגי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת חיים אורון, אחריו - חבר הכנסת אבשלום וילן, ואחריו - חבר הכנסת מאיר פרוש.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לדבר על תופעה נוספת שליוותה את הדיון בתוכנית הכלכלית, ואני מאוד מצר על כך שהשרה אינה שומעת את דברי.

חיים אורון: אני יודע שאני עומד לומר משפט חריף, אבל אני אומר אותו מעל הדוכן ולפרוטוקול: הדיון הזה היה מלווה באינפורמציה לא נכונה ובכחש שהוזרם לציבור ולכנסת בנושאים מאוד מאוד מהותיים.

אליעזר כהן: זה לא נעשה אף פעם לפני כן?

חיים אורון: אם זה נעשה בעבר, אני מציע לך, חבר הכנסת כהן, לומר ולתבוע את מי שעשה זאת, כפי שאני מתכוון לומר עכשיו.

חיים אורון: אני לא רוצה עוד פעם לעסוק ב"אנחנו, אנחנו ואנחנו".

חיים אורון: עזוב, אתם עכשיו אחראים, תיקחו פעם אחריות, בלי אנחנו.

אליעזר כהן: זה אנחנו ואתם.

חיים אורון: אה, אנחנו ואתם.

חיים אורון: עכשיו שמעתי שבכלל מפת הדרכים יותר גרועה מאוסלו.

חיים אורון: ככה אומרים במפלגה שלך.

חיים אורון: אז יש לנו גם אוסלו וגם מפת הדרכים.

חיים אורון: קיבלת את מה שרצית.

חיים אורון: שר האוצר הופיע במליאה, בכנסת, ואמר: אני רוצה להקטין - איך הוא קרא לזה?

חיים אורון: השמן והרזה - את נטל המס במדינת ישראל.

חיים אורון: מי לא רוצה להוריד מסים?

חיים אורון: מי לא רוצה להקטין את נטל המס במדינת ישראל?

חיים אורון: יושב פה נציג האוצר, תדווח.

חיים אורון: אמר שר האוצר: אנחנו במדינה שיש בה נטל מס הכי גבוה.

חיים אורון: ואני אומר לשר האוצר בישיבת ועדת הכספים - והוא חוזר על זה וחוזר על זה וחוזר על זה - אני שוב אומר: כבוד השר, חבר הכנסת בנימין נתניהו, בנתונים של משרד האוצר - הספר שאני מחזיק פה הוא דוח שנתי של הכנסות המדינה - כתובים דברים אחרים.

חיים אורון: והוא אומר: לא.

חיים אורון: הוא ממשיך וממשיך וממשיך.

חיים אורון: אני אתן את הנתונים עכשיו, אדוני היושב-ראש.

חיים אורון: נטל המס: משקל הכנסות ממסים במדינת ישראל עומד על 41.2% תל"ג.

חיים אורון: באיחוד האירופי, אדוני היושב-ראש - 41.3% - הממוצע של כל האיחוד האירופי.

חיים אורון: אצלנו - 41.2%.

חיים אורון: קודם כול, זה לא כל כך שונה.

חיים אורון: אנחנו פחות מהממוצע האירופי.

חיים אורון: אגב, בקרב ארצות אירופה הלא-כל כך זניחות, יש ארצות, למשל כמו אוסטריה עם 44%, כמו בלגיה עם 45.2%, כמו דנמרק עם 50%.

חיים אורון: לא כל כך רע בהשוואה לישראל.

חיים אורון: אבל זה לא השקר הגדול.

חיים אורון: השקר הגדול הוא שאומרים לנו: נטל המס על עבודה אצלנו הוא הכי גבוה.

חיים אורון: נכון, גברתי השרה, נטל המס על העבודה בשכבות הביניים הוא מאוד מאוד גבוה.

חיים אורון: אבל לא שם מורידים.

חיים אורון: נטל המס הישיר - אני קורא עוד פעם, לא היית קודם, מהפרסומים של משרד האוצר - נטל המס הישיר במדינת ישראל ב=2001 היה 22.4% תוצר.

חיים אורון: נטל המס באיחוד האירופי - 26.7%.

חיים אורון: עוד פעם, זה הממוצע של השוק האירופי.

חיים אורון: בארצות מאוד זניחות, כמו גרמניה, כמו הולנד - 27.4%.

חיים אורון: ב=5% יותר מאשר בארץ.

חיים אורון: נכון, ואני בהחלט תומך בכך, צריך לרווח את מדרגות המס של שכבות הביניים, אלה שסיפרתם להם סיפורים ואתם לא עושים שום דבר לקראתם.

חיים אורון: זה לא אומר שצריך להוריד את סך כל נטל המס.

חיים אורון: אבל מה עושים בהצעת התקציב עכשיו?

חיים אורון: מורידים את נטל המס.

חיים אורון: נותנים 2.5 מיליארדי שקל הקלות במס הכנסה, כשמתוכם 70% הולכים לשלושת העשירונים העליונים, ומטילים מס על מי?

חיים אורון: על עקרות-הבית.

חיים אורון: מס בריאות.

חיים אורון: והציבור ברוב תמימותו חושב שהמס הזה הולך לבריאות.

חיים אורון: הוא לא הולך לבריאות, גברתי השרה, כי תקציב הבריאות הוא קבוע.

חיים אורון: זה מס לכל דבר ועניין.

חיים אורון: על מי הוא מוטל?

חיים אורון: 450 מיליון שקל, 84 שקל לחודש, 1,000 שקל לשנה - 70% מהמס הזה מוטל על חמשת העשירונים התחתונים.

חיים אורון: זה כל הסיפור כולו.

חיים אורון: אבל ממשיכים לסובב אותנו הלאה בכחש.

חיים אורון: כבר דיברתי על נטל המס הישיר במדינת ישראל.

חיים אורון: אבל נתון הכי קשה הוא נטל המס העקיף.

חיים אורון: במדינת ישראל היקף המסים העקיפים הוא 19.2%, גברתי השרה.

חיים אורון: באיחוד האירופי הוא 14.6%.

חיים אורון: כשאני מציע בוועדת הכספים לשר האוצר, תוריד 1% במע"מ ואל תוריד במס הכנסה – 1% במע"מ זה מיליארד וחצי שקל, ואתה יודע טוב כמוני שהמסים העקיפים מאוד רגרסיביים והם פוגעים בשכבות החלשות.

חיים אורון: אז כשמדברים על נטל המס במדינת ישראל, אם הוא בכלל גבוה, הוא כי נטל המס העקיף גבוה ולא נטל המס הישיר גבוה.

חיים אורון: אז עשינו מס רווחי הון, סוף-סוף, אחרי מאבק של שנים, 10%-15%.

חיים אורון: לא כמו ועדת בן-בסט - 25%.

חיים אורון: זה כל הסיפור.

חיים אורון: אבל מה?

חיים אורון: מהבוקר עד הערב, עם ציורים, עם השמן והרזה.

חיים אורון: נכנס יושב-ראש ועדת הכספים של הכנסת, הוא שמע את זה ממני יותר מפעם אחת.

חיים אורון: אמרתי לשר האוצר: תן תשובה על הפרסומים שלכם, או שתפסיק לרמות את הציבור.

חיים אורון: שלא יובן לא נכון, אני לא בעד הקלת נטל המס.

חיים אורון: אני בעד הקלת נטל המס בשני מישורים מהותיים מאוד: האחד, הקלת נטל המס העקיף, כי הוא פוגע בשכבות החלשות; האחר, ריווח מדרגות המס של שכבות הביניים האמיתיות.

חיים אורון: בין העשירון החמישי לעשירון השמיני, שם נטל המס הישיר גבוה מדי, לא מוצדק, והוא גבוה ולא מוצדק משום שהשכבות האחרות משלמות פחות.

חיים אורון: אבל אני יכול לדבר עד מחר, בממשלה הזאת – ואין מה לעשות, ידידתי יהודית נאות – בהרכב של ביבי נתניהו ושינוי זה מה שיוצא, ולא במקרה.

חיים אורון: יכולתם לבוא ולומר לשר האוצר, בהנחה שצריך להוריד את המס כפי שהוא מוריד, ואני לא מקבל את ההנחה הזאת: תעשה תמהיל אחר, תוריד ממקומות אחרים, תשחרר ממקומות אחרים.

חיים אורון: אני רואה על מה ויתרו ועל מה לא ויתרו.

חיים אורון: לא ויתרו על המס על עקרות-הבית, שערורייה מאין כמותה.

חיים אורון: לא ויתרו על הפחתת המס כאן, נלחמו עד הסוף.

חיים אורון: ויתרו בקלות על 140 מיליון שקלים לסגני ערים.

יחיאל חזן: מה קרה בקיבוץ שפיים?

חיים אורון: ברוך הבא.

חיים אורון: הרי אני לא שואל אותך מה קורה בחווה של אריק, נכון?

חיים אורון: טול קורה מבין עיניך.

יחיאל חזן: אתה רוצה עכשיו להגיע לצדק.

יחיאל חזן: מה קורה עם הגזבר בקיבוץ שפיים, שעולה 15 מיליון שקלים?

חיים אורון: אני לא במגרש שלך.

חיים אורון: עזוב, במרכז הליכוד תשאל שאלות כאלה, עזוב אותי מזה.

יחיאל חזן: חבר שלך.

חיים אורון: חבר שלי כמו חבר שלך.

חיים אורון: אני מבין שכל הגנבים מהליכוד – אתה אחראי להם.

יחיאל חזן: אני לא חושב שיש בליכוד גנבים.

חיים אורון: אז תעזוב אותי בשקט.

חיים אורון: קח אחריות על הגנבים שלך.

יחיאל חזן: אני שואל אותך בצורה רצינית.

חיים אורון: אם תשאל שאלה רצינית, אני אענה לך.

חיים אורון: מכל הטיעונים האלה באת עם קיבוץ שפיים?

חיים אורון: תקשיב שתי דקות, תגיד משהו שאתה חושב.

יחיאל חזן: לא שמעתי אותך מתבטא.

חיים אורון: לא שמעת אותי?

חיים אורון: אז כנראה שיש בעיה של שמיעה.

חיים אורון: אני לא רוצה להגיד שיש בעיה אחרת.

חיים אורון: אבל תן לנו לנהל את הדיון הזה בשקט.

חיים אורון: קיבוץ שפיים נפל עלי פתאום.

חיים אורון: מצאו גנב באיזשהו מקום – מבחינתי אם הוא בשפיים או בכפר-שמריהו או ברעננה – שהמשטרה תטפל בו.

יחיאל חזן: בקיבוץ לא מערבים את המשטרה.

חיים אורון: בסדר.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, היתה פה דוגמה לסוג הוויכוח.

חיים אורון: אני מעלה טיעונים, אני שמח שיושב-ראש ועדת הכספים בא לשמוע אותם.

חיים אורון: אני אגב יודע, שבחלק מהם הוא מסכים אתי, אם אני מכשיל אותו קצת.

חיים אורון: בוא נתווכח על זה.

חיים אורון: הוויכוח הזה לא מתנהל.

חיים אורון: זורקים עלינו ציורים ודיאגרמות, מטעים את הציבור.

חיים אורון: אני מבטיח לך, אדוני היושב-ראש, שבפעם הבאה שאני אעלה לדבר אני אדבר גם על-פי הנתונים פה, האם באמת המגזר הציבורי במדינת ישראל הוא כל כך גדול כפי ששר האוצר מדבר עליו, בשביל לבצע את המהלכים שהוא רוצה לבצע, או שגם פה יש דיסאינפורמציה במקרה הטוב, והפצת אינפורמציה שקרית במקרה הרע.

חיים אורון: אני עוד לא יודע מה זה, כי אני יודע שלא רק אני – עיתונאים וכלכלנים אמרו שהניתוח הזה של המספרים איננו נכון.

חיים אורון: אבל חוזרים עליו וחוזרים עליו וחוזרים עליו, כי למישהו יש כנראה סיבות טובות לחזור עליו, כי בתוך הכחש הזה אפשר להמשיך ולגלגל תוכנית שהיא כל כך רעה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

אבשלום וילן: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת הכספים שבא לשמוע את הדיון.

אבשלום וילן: זה די נדיר במקומותינו.

אבשלום וילן: יש לנו שני שרי אוצר במשרה מלאה, ואיש מהם לא יושב בדיון.

אבשלום וילן: אחרי ששמענו את משל השמן והרזה והצלחנו להחדיר את המסרים, שר האוצר הזה נעלם.

אבשלום וילן: והוא נעלם לא במקרה, משום שאני חושב – ואמרתי את זה קודם, ואני אחזור על זה עוד הרבה מאוד פעמים ב=48 השעות הקרובות – הבעיה הגדולה של התוכנית הכלכלית הזאת היא שהיא איננה תוכנית שמביאה צמיחה.

אבשלום וילן: יסתכלו הצופים בבית בתוכנית עבת הכרס הזאת – בהגדרת המטרה שלה לא מופיעה המלה "צמיחה".

אבשלום וילן: חבר הכנסת חיים אורון ואנוכי ניסינו בוועדת הכספים להכניס להגדרת המטרה של התוכנית את המלה "צמיחה", והרוב הקואליציוני הרובוטריקי, עשר הידיים שהצביעו פה-אחד, אפילו לא הבינו מה הן עושות כאשר סירבו להכניס את המלה "צמיחה".

אברהם הירשזון: אבשלום, בכל הכבוד, היוזמה הראשונה היתה של איש שינוי בנושא הזה של הכנסת המלה "צמיחה".

אברהם הירשזון: אנחנו אמרנו שאין צורך לעשות את זה, משום שזה חלק מהתוכנית.

אברהם הירשזון: אי-אפשר להגיד רובוטריקים.

אברהם הירשזון: הרי אני רוצה להתייחס לזה ברצינות.

אבשלום וילן: גם אני מתייחס ברצינות.

אבשלום וילן: כאשר זה עלה להצבעה לא היתה כל סיבה שלא לקבל את זה.

אבשלום וילן: אבל לא מוכנים להגדיר אפילו במלה "צמיחה", ולדעתי לא במקרה, ואני אתן כמה דוגמאות.

אבשלום וילן: התפיסה של השרים נתניהו ושטרית פרוסה על פני התוכנית הזאת כולה, והיא קודם כול תפיסה אידיאולוגית, ורק אחר כך כלכלית, ואני אדגים.

אבשלום וילן: אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, אתה יודע שבתוכנית הזאת מופיעה הרפורמה במס הכנסה, של 2.5 מיליארדי שקלים.

אבשלום וילן: בדיון שהיה לפני שנה בוועדת הכספים תמכתי עקרונית ברפורמה, אבל כל ילד יודע: הרפורמה נפרסה על פני כמה שנים, ולא במקרה, כי בתקופה של מיתון כלכלי, כאשר אנחנו במשך שנתיים מביאים ארבע תוכניות כלכליות, אם אתה מוריד את המסים, אתה מקטין את הכנסות המדינה ואתה לא מצליח לשבור את הספירלה של המיתון, שמתכנסת פנימה כל הזמן.

אבשלום וילן: אין שום צמיחה מכך.

אבשלום וילן: אין דוגמה אחת בעולם לכך שהורידו מסים בזמן מיתון והיתה צמיחה.

אבשלום וילן: היו הורדות מסים בעולם כאשר משק היה במצב סטטי או שהוא התחיל לצמוח.

אבשלום וילן: אז זה עובד.

אבשלום וילן: אבל נתניהו מביא לנו סיפורים מאמריקה, והוא כאילו כלכלן, משום שהוא למד ב=MIT.

אבשלום וילן: הוא למד ב=MIT, זה נכון.

אבשלום וילן: אני למדתי רק באוניברסיטה העברית.

יחיאל חזן: מה קרה לדולר בתקופה הזאת?

אברהם הירשזון: מה קרה לבורסה?

אבשלום וילן: אני מודיע לך, חבר הכנסת חזן, שהדולר עכשיו נמוך מדי.

אבשלום וילן: במשק עם אינפלציה אפס, כאשר הריבית היא 8%, זה נמוך מדי וזה פוגע ביצוא.

אבשלום וילן: לכן צריך להוריד את הריבית יותר.

אבשלום וילן: לא תהיה צמיחה בדולר כזה נמוך, כשהיצוא הוא המנוף היחיד לצמיחה כל השנים האחרונות, וריבית ריאלית של 7% היא גבוהה מדי.

אבשלום וילן: אז מה שייך אחד לשני בכלל?

אבשלום וילן: זה היה ניהול שוטף.

אבשלום וילן: על מה אתה מגן?

אבשלום וילן: הרי שרי האוצר מסכימים אתי.

יחיאל חזן: הדולר ירד בכל העולם.

אבשלום וילן: עם כל הכבוד, חבר הכנסת חזן, עוד מעט תעלה ותוכל להגיד מה שאתה רוצה.

אבשלום וילן: זו דוגמה אחת.

אבשלום וילן: רפורמה במס מבצעים כאשר מתחילים להתקדם לעבר צמיחה, לא כאשר הספירלה של ההאטה הכלכלית מתכנסת פנימה.

אבשלום וילן: דוגמה שנייה, אדוני היושב-ראש - קצת קשה להסביר לציבור.

אבשלום וילן: הנכים שובתים רעב בחוץ.

אבשלום וילן: תסתכל בפרק שעוסק בקצבאות הביטוח הלאומי, מה הוביל האוצר?

אבשלום וילן: הוא הוביל דבר שאנשים חושבים שהוא בעצם שולי לחלוטין.

אבשלום וילן: כל הקצבאות והגמלאות שמשולמות, אם קצבאות הזיקנה אם קצבאות הנכים, אם קצבאות הילדים ואם כל אותם תשלומים שמגיעים לשכבות החלשות במשק – עשו להם דבר אחד.

אבשלום וילן: ומי כמו יושב-ראש ועדת הכספים, ששנים עמד בראש ארגון עובדים, יודע למה אני מתכוון.

אבשלום וילן: מה עשו להם?

אבשלום וילן: במקום להצמיד אותם לשכר הממוצע במשק, כפי שהיו מוצמדים עד עכשיו, שינו להם את ההצמדה למדד המחירים לצרכן.

אבשלום וילן: הכלכלן הדגול, חבר הכנסת חזן, ששאל אותי על הדולר, נעלם פתאום, כי לא נעים לו לשמוע את העובדה הזאת.

אבשלום וילן: כל ילד יודע, שבישראל כבר 30 שנה, כבוד יושב-ראש ועדת הכספים, בדקתי, מ=1973 ועד היום, השכר הממוצע במשק עלה ב=47% יותר ממדד המחירים לצרכן.

אבשלום וילן: רוצה לומר שנכה שחי מקצבת נכות מהמדינה, ב=30 השנים הבאות רמת חייו תישחק ב=50% בהחלטה שהכנסת הזאת תקבל ביום רביעי או חמישי.

אבשלום וילן: כך גם אותו זקן שחי מקצבת הזיקנה.

אבשלום וילן: כך כל מי שמקבל את קצבאות הילדים.

אבשלום וילן: איזה מין צדק חברתי זה.

אבשלום וילן: זו מדינה שאומרת - לא רק להפרטה תאצ'ריסטית.

אבשלום וילן: היא אומרת: אני במודע וביודעין ובמוצהר הולכת להקטין את הקצבאות, להגדיל את הפערים.

אבשלום וילן: כל מי שמקבל קצבאות יישאר באותה רמת חיים, כלל האוכלוסייה תעלה כל שנה ב=2%, והם יישארו מאחור.

אבשלום וילן: זו חברה אסקימואית.

אבשלום וילן: אין מדינה אחת בעולם המערבי שקיבלה סוג כזה של החלטות.

אבשלום וילן: זה מוסר אסקימואי, אדוני היושב-ראש, ואתם שותקים.

אבשלום וילן: נתניהו מדבר על הפרטות, על כלכלה קפיטליסטית.

אבשלום וילן: תסתכלו מה קורה בעולם.

אבשלום וילן: אתמול בפריס, 500,000 איש מפגינים נגד הפגיעה בקרנות הפנסיה שלהם.

אבשלום וילן: פה פעם ראשונה בחקיקה ראשית, רבותי חברי הכנסת, בחקיקה ראשית, מתערבים בהסכמים בתחום הפנסיה.

אבשלום וילן: איזה מין מדינה בעולם - היום העובד משלם 50% והמעסיק משלם 50%.

אבשלום וילן: מביאים לנו הצעה: העובדים ישלמו עוד 2%, המעסיקים ישלמו 1%.

אבשלום וילן: איזה מין מוסר זה?

אבשלום וילן: ולאחר מכן גם אומרים, אחרי שגמרו להחליט על המנהלים והכול, שיפגעו בזכויות העמיתים ב=2% בשנה.

אבשלום וילן: איפה נשמע כדבר הזה?

אבשלום וילן: עשו הסכם, הביאו את זה לדיון בכוח חוק של חקיקה ראשית.

אבשלום וילן: כל אירופה המערבית סוערת על זה, ופה הכול עובר בשקט.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, בישראל הפערים בין העשירים לעניים, בין העשירון התחתון לעליון, הם 1 ל=13 לפני תשלומי ההעברה.

אבשלום וילן: אחרי תשלומי ההעברה הם 1 ל=6.7, כמעט 1 ל=7.

אבשלום וילן: התוכנית הזאת, הנייר הזה, שאותו תאשר הכנסת, אם תאשר, ביום רביעי או חמישי, יגדיל את הפערים, משום שנפגעים בו תשלומי ההעברה בצורה ברורה, משום שפערי ההכנסה הולכים וגדלים לפי ההצעה הזאת.

אבשלום וילן: הפערים יהיו 1 ל=8, 1 ל=9.

אבשלום וילן: אחרי זה נבוא חבר הכנסת צ'יטה אליעזר כהן ואני ונדבר על סולידריות.

אבשלום וילן: נדבר על זה שבמילואים צריכים לשרת כולם ובצבא הסדיר צריכים לשרת כולם ובפיגועי הטרור נפגעים כולם, והחברה הזאת זקוקה למינימום של סולידריות.

אבשלום וילן: התוכנית הזאת, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, מפרקת את כל שאריות הסולידריות החברתית במדינת ישראל.

אבשלום וילן: היא בעצם נותנת גט כריתות למה שהתחיל פה לפני מאה שנה, למה שממשלות ישראל לדורותיהן, משנת 1948 ואילך הקפידו עליו, על מינימום של שוויוניות, על מינימום של סולידריות חברתית בין אזרחי מדינת ישראל.

אבשלום וילן: התוכנית הזאת בעצם זורקת את כל הנושא הזה לפח האשפה של ההיסטוריה.

אבשלום וילן: התוכנית הזאת מקדשת את העשייה הפרטית של הכסף, מקדשת את הפערים ההולכים וגדלים בין בני-אדם בתוך מדינת ישראל, וסופה שלא תביא לצמיחה.

אבשלום וילן: מדוע לא תביא לצמיחה?

אבשלום וילן: כי התוכנית הזאת, רבותי חברי הכנסת, רוויה במינויים פוליטיים מושחתים.

אבשלום וילן: רווייה במינויים פוליטים מושחתים ומשחיתים.

אבשלום וילן: דוגמאות?

אבשלום וילן: רק אתחיל, אני זקוק עוד לרבע שעה.

אבשלום וילן: אז בואו ניקח תחום אחד שאני מכיר לא רע, משרד החקלאות.

אבשלום וילן: מה אץ רץ לו שר החקלאות לעשות?

אבשלום וילן: דבר אחד: הלאמת מועצות הייצור.

אבשלום וילן: קראתי את הסעיפים, לרגע חשבתי שאני ברוסיה של שנות ה=50.

אבשלום וילן: שר החקלאות מלאים את כל מועצות הייצור.

אבשלום וילן: משה דיין ז"ל, שהקים את מועצות הייצור בתחילת שנות ה=60, כנסת ישראל אישרה את הצעותיו שבהן ניתנה אוטונומיה מרחיקת לכת לחקלאים והם בעצם ניהלו את ענייניהם.

אבשלום וילן: בא שר החקלאות מהליכוד, ממפלגת ההפרטה, מלאים את המועצות, לוקח את כל הסמכויות אליו, וכל זה למה?

אבשלום וילן: כדי שיוכל לחלק 40 ג'ובים, אולי 50 ג'ובים לחברי מרכז הליכוד, ואז יוכל להתחרות עם השר לביטחון פנים צחי הנגבי, שבקדנציה הקודמת שלו כשר לאיכות הסביבה הגיע ל=80 מינויים פוליטיים.

אבשלום וילן: וכך הדברים מתרחשים ואיש אינו פוצה פה ומצפצף.

אבשלום וילן: יותר מזאת, אם תבדקו את כל ההלאמה שמתבצעת, גם בקרנות הפנסיה, גם במקומות אחרים, אני אפרט בהמשך היום סעיף סעיף איפה מסתתרים מינויים פוליטיים.

אבשלום וילן: אתן דוגמה אחרונה: רשות השידור.

אבשלום וילן: הרי יש פה ניסיון של בעצם פירוק רשות השידור.

אבשלום וילן: מצד אחד מחסלים את הערוץ הראשון ואת הטלוויזיה, מצד שני ברדיו מכניסים הפרטה כזאת שספק אם הרדיו הממלכתי יוכל להמשיך להתקיים.

אבשלום וילן: אבל גם שם זה כבר הפך לנחלות וללטיפונדיות.

אבשלום וילן: ברדיו שולט כביכול ראש הממשלה.

אבשלום וילן: לשר האוצר יש חשבון כזה או אחר עם הרדיו והטלוויזיה, ולכן הם מתחרים ביניהם מי יפרק, מי ישיג יותר מינויים ומי ישלוט.

אבשלום וילן: מה על עצמאות רשות השידור, מהן זכויות הציבור בנושא?

אבשלום וילן: כל זה נעלם ואיננו.

אבשלום וילן: אם נסכם, אדוני היושב-ראש, אני נתתי פה רק את הפתיח.

אבשלום וילן: בלילות הבאים ובימים הבאים אנחנו נעבור סעיף סעיף ונוכיח את כל מה שאמרנו פה, שהתוכנית הזאת תגדיל את הפערים, לא תוביל לצמיחה, ובסופו של דבר הרי בתוך כמה חודשים נגיע לתוכנית נוספת, אלא אם תהיה הפתעה מאוד גדולה.

אבשלום וילן: כפי שאמר אתמול ראש ממשלת ישראל בישיבת הממשלה, כל ילד יודע שהמצב הכלכלי תלוי במצב המדיני.

אבשלום וילן: אם אכן ממשלת ישראל הנוכחית תתהפך ותביא לנו תוכנית שלום והפלסטינים גם הם יהפכו את עורם, אז אולי יש סיכוי לצאת מהמצר הכלכלי.

אבשלום וילן: כמו שזה נראה, אנחנו שוקעים בתוכנית הזאת יותר ויותר בבוץ.

אבשלום וילן: אולי נצליח בסופה לחסל את ההסתדרות, לחסל את ההתארגנות הוולונטרית של האיגודים המקצועיים, להגביר את האי-שוויון, ונוכל להגיד שאנחנו ככל העמים.

אבשלום וילן: רק מי מחר ישרת במילואים?

אבשלום וילן: מי מחר ירצה לחיות במדינה כזאת שבעצם לא מוכנה לעזור לחלש, לא מוכנה ללכת לקראתו, אלא אכול ושתה כי מחר נמות?

אבשלום וילן: במדינה כזאת ספק אם אנשים צעירים ירצו לחיות ולהישאר, וזאת האחריות האמיתית של הממשלה הזאת, לראות לאן היא מובילה אותנו.

אבשלום וילן: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת מאיר פרוש, אחריו – חבר הכנסת עסאם מח'ול, ואחריו – חברת הכנסת אילנה כהן.

מיכאל נודלמן: אחריה – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, ואחריו – חברי הכנסת טלב אלסאנע, גילה גמליאל ואליעזר כהן.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו היום שבועיים אחרי יום השואה, ואולי דווקא טוב שנמצא פה יושב-ראש ועדת הכספים, שהוא באמת רגיש לנושא הזה ופעיל מאוד ועושה רבות בעניין של ניצולי שואה, ואני רוצה לשאול אותו, ואני שואל את כל חברי הכנסת:

מאיר פרוש: כמה אנחנו היינו מוכנים לשלם עבור הצלת כל ילד יהודי מתאי הגזים?

מאיר פרוש: ואני אומר כאן שאני לא משווה, חלילה.

מאיר פרוש: בשום פנים ואופן אני לא משווה, אלא רק כדי לומר: כל כך חשובים לנו הילדים, כל כך יקרים לנו הילדים, ואנחנו במו ידינו באים לכאן היום ומניחים על שולחן הכנסת תוכנית כלכלית שבאה לקצץ מקצבאות ילדים כאשר הקצבאות האלה מיועדות בעיקר, לא בין השאר אלא בעיקר לתת את האפשרות להורים לקנות לחם, לקנות חלב לילדים.

מאיר פרוש: אנחנו יודעים שההורים של הילדים האלה, במשפחות הגדולות, כאשר לא יהיו להם אותן קצבאות שמבקשים להפחית, לילדים האלה לא יהיו הדברים המינימליים שצריכים בבית.

מאיר פרוש: אני רוצה להזכיר כאן לחברי הבית, דווקא מי שהתחיל עם הרעיון הזה, לעודד משפחות גדולות, היה בן-גוריון.

מאיר פרוש: אני רוצה לקרוא את מכתבו של בן-גוריון שנשלח כאשר נולד ילד עשירי בבית.

מאיר פרוש: אדוני, חבר הכנסת הירשזון, אני רוצה להזכיר לך, כאשר נולד ילד עשירי בבית, היה זה בן-גוריון ששלח מכתב לכל אמא.

מאיר פרוש: אני קורא את המכתב שבן-גוריון כתב ב=1952: גברת נכבדה, ממשלת ישראל שולחת לך בזאת המחאה על סכום של 100 לירות לאות הכרה ועידוד לאם בישראל אשר ילדה וגידלה עשרה ילדים.

מאיר פרוש: ובן-גוריון מסיים: תזכי לגדל אותם לתורה, לעבודה ולמעשים טובים למען המולדת והאומה.

מאיר פרוש: ותחזקנה ידייך, דוד בן-גוריון.

מאיר פרוש: כך נהג בן-גוריון.

מאיר פרוש: ואנחנו, היום, מבקשים לקחת אותן קצבאות שבן-גוריון הנהיג, לקחת אותן מפיותיהם של הילדים.

מאיר פרוש: יש הרבה דברים שבן-גוריון מתהפך בגללם בקברו.

מאיר פרוש: אני אומר לכם, גם על מה שממשלת ישראל רוצה היום לקחת מקצבאות הילדים, גם על כך היום בן-גוריון מתהפך בקברו.

מאיר פרוש: שמענו אתמול ששינוי מאיימת שהיא לא תתמוך בתוכנית מכיוון שיש כמה הטבות שרוצים לתת לחרדים.

מאיר פרוש: למה שינוי התקפלה?

מאיר פרוש: מכיוון שהודיעו להם שתהיה תוספת מענק לידה לילד הראשון, וגם תהיה הנחה בשכר הלימוד לסטודנטים.

מאיר פרוש: אני לא מבין.

מאיר פרוש: שינוי, שכל השנים נאבקה מחוץ לבית וכאן בתוך הכנסת על כל הסחר-מכר בין הקואליציה לבין שר האוצר, בבוקר היא מאיימת שהיא לא תצביע בעד התוכנית הכלכלית, ובלילה, כאשר נותנים לה כמה סוכריות המתבטאות בכסף, מייד יש הודעה מאביר לוחמי נוהל תקין וידיים נקיות, טמא לפיד, שאפשר להצביע בעד התקציב.

מאיר פרוש: אני לא יכול להבין, ומכאן אני פונה לראש הממשלה ולשר האוצר.

מאיר פרוש: יש הצעה של הביטוח הלאומי, שיכולה להביא את סכום הכסף, אותו קיצוץ שהמדינה מבקשת לקבל מכספי קצבאות הילדים, על-ידי כך שיפחיתו למשפחות עם ילד ושני ילדים, כך בהדרגה במשפחות הגדולות יותר, כמו שהיה נהוג עד עכשיו, כמובן בתוספת הקיצוצים.

מאיר פרוש: ואני לא מבין, מדוע הממשלה לא יכולה לקבל את הצעת הביטוח הלאומי?

מאיר פרוש: האם עד כדי כך אטומה אוזנם של שרון ונתניהו?

מאיר פרוש: או ששרון ונתניהו, כתוצאה מכך שהם כפויי טובה - כי הרי ברור לנו, שאם שרון היה צריך את הפתק שיצביעו עבורו, או אם נתניהו היה צריך את הפתק שיצביעו עבורו, לפני הבחירות הם לא היו נוהגים כך.

מאיר פרוש: אני רוצה לשאול את שרון ונתניהו, איך אתם תסתכלו בעיניים של הילדים האלה, משפחות ברוכות הילדים, המשפחות העניות, אם זה בתפרח, בדימונה, בעכו, בנהרייה, באופקים, בשדרות ובכל מקום אחר, איך תסתכלו לילדים האלה בעיניים כאשר הילדים הולכים לישון ואין להם פרוסת הלחם היחידה?

מאיר פרוש: לא תהיה להם למחרת בבוקר כוס החלב.

מאיר פרוש: מדוע?

מאיר פרוש: כי יש הסכם עם שינוי.

מאיר פרוש: זו התשובה שנותנים לאמהות מתורבתות המבקשות דברים מינימליים לילדיהן, יש לנו הסכם עם שינוי והמפד"ל, שמקצצים בקצבאות הילדים?

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לספר לכם, זה אחד הקיצוצים הגדולים, של 70% בקצבאות, אין לו אח ורע בכל פעולה מפעולות הממשלה או בכל משרד ממשרדי הממשלה.

מאיר פרוש: יש לו עוד דוגמה אחת.

מאיר פרוש: לפני שבועיים פגשתי כאן בכנסת את אורי יוגב, הממונה על התקציבים, ושאלתי אותו אם הוא כבר סיים לתכנן איך הורסים את עולם התורה.

מאיר פרוש: גם שם, מכל אוסף הגזירות שמנסים להטיל על הישיבות - אם לגרום לכך שיהודים מחו"ל לא ישלחו יותר את ילדיהם ללמוד פה, או לגרום לכך שמוסדות תורניים שיש להם פחות מ=100 תלמידים - ולא מדובר בבתי-ספר, אלא בישיבות ובכוללים; או אם ניקח את הגזירה הזאת, שמעל גיל 23 ממשלת ישראל מבקשת שלא יזכו אותם יותר בקצבה שנתנו לאברכים.

מאיר פרוש: וכדומה וכדומה - - -

נסים זאב: נדמה לי 27.

מאיר פרוש: 23.

מאיר פרוש: אני שואל, האם ממשלת ישראל יודעת שסך כל הגזירות המוצעות גורמות לכך שגם בסעיף זה של משרד הדתות מקצצים מתקציבו יותר מ=70%?

מאיר פרוש: האם רק השנאה מכתיבה לממשלת ישראל?

מאיר פרוש: האם השנאה מכתיבה לשרון ולנתניהו לפגוע בנו ולגרום לכך שעולם התורה יקרוס?

מאיר פרוש: אני רוצה לפנות בכמה מלים למפד"ל.

מאיר פרוש: אמר לי אפי איתם, שהוא נמצא בממשלה, בין השאר, כדי לקרב גם את מצביעי שינוי ואי-אפשר להפקיר 400,000 איש.

מאיר פרוש: אני יכול להסכים אתו שלקרב יהודים, לקרב בין אדם לחברו זה דבר מאוד חשוב, בוודאי צריך לעשות הכול כדי לקרב את אחינו התועים.

מאיר פרוש: אבל מה בין קירוב לבבות, בין קירוב של יהודים ליהודים או בין בני-אדם למתן לגיטימציה לשינוי, שהם, על-ידי חסות שר הפנים, ימכרו חמץ בפסח.

מאיר פרוש: ומה בין מכירת חזיר לקירוב לבבות?

מאיר פרוש: ומה בין העלאת אלפי גויים לארץ לבין קירוב לבבות?

מאיר פרוש: ומה בין ביטול הפקחים בשבת לקירוב לבבות?

מאיר פרוש: יש הרבה דרכים, חברי במפד"ל, איך לקרב יהודים.

מאיר פרוש: הרי בארץ יש מאות-אלפי בעלי תשובה, שחזרו בתשובה בלי שקבוצה זו או אחרת היתה בקואליציה.

מאיר פרוש: הנזק שאתם, חברי המפד"ל, גרמתם, חילול השם שגרמתם בזה שחתמתם על ההסכם הקואליציוני עם שינוי, יחד עם הליכוד, ובזה ביטלתם את הסטטוס-קוו, בזה גרמתם להפרת הדברים היסודיים שהיו במדינה מאז קומה, אם בעניין נישואין וגירושין, אם בנושא השבת ואם בכשרות, כל הנושאים החשובים והעיקריים, אתם, במו-ידיכם, חברי המפד"ל, ביטלתם.

מאיר פרוש: אתם הצטרפתם לממשלה רעה, ממשלה שאנחנו מתפללים שתחלוף מהעולם; ממשלה שאנחנו אומרים עליה, שהקדוש-ברוך-הוא יעזור לנו ויעביר את ממשלת הזדון מן הארץ.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת עסאם מח'ול.

מיכאל נודלמן: אחריו – חברת הכנסת אילנה כהן.

מיכאל נודלמן: ואחריה – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, השאלה המרכזית שהתוכנית הכלכלית מעמידה היא לאו דווקא בתוכנית הכלכלית.

עסאם מח'ול: אני חושב שהתוכנית שמציעים לנו, מציעים לעם, לציבור הרחב, היא מתחום אחר.

עסאם מח'ול: היא מעמידה במרכז את השאלה של הדמוקרטיה הישראלית.

עסאם מח'ול: היא מעמידה בעיקר שאלה אידיאולוגית של איזו חברה אנחנו רוצים לראות בישראל מ=2003 והלאה.

עסאם מח'ול: יש כאן יותר מאשר תוכנית כלכלית.

עסאם מח'ול: יש כאן מהפך חברתי וניסיון לבצע מחטף בצל המשבר הכלכלי כדי לשנות את מבנה החברה הישראלית, כדי לשנות לעומק את המבנה החברתי בישראל, את היחסים החברתיים בתוך החברה הישראלית, את יחסי העבודה ואת יחסי האנוש בתוך החברה הישראלית.

עסאם מח'ול: יותר מאשר תוכנית כלכלית, יש כאן תפיסת עולם דורסנית, שמנסה לרמוס את כל ההישגים האנושיים והחברתיים שהשיג ציבור העובדים במאבקו במשך חמישה עשורים ויותר, במאבקו לתנאים סוציאליים, במאבקיו בתחום יחסי העבודה, במאבק למבנה חברתי מסוים.

עסאם מח'ול: לכן, התוכנית הכלכלית הזאת היא ניסיון לבצע מהפכה נגד הדמוקרטיה, נגד זכויות האדם ונגד הצדק הטבעי; ניסיון לבצע את כל זה תחת אמתלה של תוכנית כלכלית, תחת כיסוי של משבר כלכלי-חברתי.

עסאם מח'ול: אנחנו יודעים שהממשלה הזאת מאיימת לא רק על בית-המשפט.

עסאם מח'ול: הקואליציה הזאת משתלחת לא רק בבית-המשפט הגבוה לצדק, היא משתלחת בדמוקרטיה הישראלית ורואה בה מכשול שצריך להסיר אותו מדרכה.

עסאם מח'ול: זו ממשלה שהיא מסוכנת לדמוקרטיה הישראלית.

עמרי שרון: אתה הרי לא באמת מאמין בכך.

עסאם מח'ול: אני בהחלט מאמין בזה.

עסאם מח'ול: אני חושב שזה עוד יותר מסוכן.

עסאם מח'ול: אני חוזר על מה שאמר כבוד נשיא בית-המשפט העליון, השופט אהרן ברק, לא מזמן, בהתייחס לבחירות המקדימות בליכוד, חבר הכנסת עמרי שרון, שקיומה של הדמוקרטיה הישראלית הוא לא דבר מובן מאליו.

עסאם מח'ול: אם קרה מה שקרה בגרמניה של בטהובן ושל עמנואל קאנט - זה יכול לקרות בכל מקום.

עסאם מח'ול: הוא התייחס למה שקרה בועידת הליכוד ובבחירות בליכוד.

עסאם מח'ול: השופט ברק אמר את הדברים, לא אני.

עסאם מח'ול: זה לא נראה לי קונסרבטיבי.

עסאם מח'ול: נראה לי מסוכן מאוד שאתם רומסים ברגל גסה כל ערך דמוקרטי בחברה הזאת.

עמרי שרון: אני לא מתווכח אתך על מה שאתה אומר לגבי אחרים, אלא אני מתייחס לגיבוב הדברים שלך על קונספירציה.

עמרי שרון: אם מה שאתה אומר כל כך נכון, לא היו נותנים לך לעלות ולדבר כאן.

עמרי שרון: אתה טופל כאן האשמה כל כך כבדה.

עסאם מח'ול: לא אנסה לדבר כאשר אי-אפשר יהיה לדבר.

עסאם מח'ול: אדבר היום, כדי להתריע, על מנת שזה לא יקרה.

עסאם מח'ול: זה מה שאני עושה היום.

עסאם מח'ול: אני חושב שזה צריך להדאיג את הציבור הרחב.

עסאם מח'ול: צריך לדעת שמי שמפילים עליו את המהפך הזה, את הניסיון לשנות סדרי עולם בחברה הישראלית, הוא לא רק ביבי נתניהו עם בית-המדרש הפונדמנטליסטי, הכלכלי-החברתי שלו.

עסאם מח'ול: זו ממשלת אריאל שרון שקיבל הרבה תמיכה דווקא בקרב אותם אנשים שייאנקו תחת עול המכות החברתיות האלה.

עסאם מח'ול: הסדר החברתי החדש שמטילים על החברה הישראלית, הוא אנטי-דמוקרטי, אם אנחנו מביאים בחשבון שהדמוקרטיה היא שלטון הרוב.

עסאם מח'ול: השאלה היא למי מתייחסת התוכנית הכלכלית הזאת.

עסאם מח'ול: הרי הציבור הרחב לא רלוונטי בשבילה, הוא לא קיים, הוא רק נושא למכות, עוד לפגיעה ועוד להורדה מתחת לרמה הנמוכה שהוא חי בה כיום.

עסאם מח'ול: זו האמת, למה צריך להתחכם, למה צריך להתחמק?

עסאם מח'ול: לכן, אני חושב שהשאלה המרכזית - וזאת צריך לדעת גם חבר הכנסת עמרי שרון - היא שדמוקרטיה היא לא רק חופש דיבור, היא לא הזכות לעמוד על הבמה ולדבר.

עסאם מח'ול: הדמוקרטיה היא הזכות לעבוד, הזכות לחיות בכבוד.

עסאם מח'ול: אם דוחפים ודוחקים עשרות-אלפי משפחות בישראל של 2003, עם כל העושר ועם כל ההתקדמות והקידמה של החברה הישראלית, אל פחי האשפה כדי לחפש אוכל - זוהי דמוקרטיה?

עסאם מח'ול: הם דמוקרטים, הם חופשיים לרעוב.

עסאם מח'ול: אנחנו רוצים שהם יהיו חופשיים לעבוד.

עסאם מח'ול: חובתה של הממשלה לספק מקומות עבודה לאנשים שלא עובדים.

עסאם מח'ול: הדאיגה אותי ההתעסקות ההולכת וגוברת של הממשלה הזאת בשאלת העובדים הזרים.

עסאם מח'ול: פתאום זה הופך להיות הנושא, פתאום המשוואה שעומדת על הפרק היא 300,000 מובטלים לעומת 300,000 עובדים זרים.

עסאם מח'ול: לו רצו 300,000 המובטלים לעבוד, היו להם מקומות עבודה.

עסאם מח'ול: הם אשמים בכך שהם מובטלים.

עסאם מח'ול: זו התזה שמטעה את הציבור.

עסאם מח'ול: זוהי תזה שקרית.

יצחק כהן: למה?

עסאם מח'ול: אגיד לך למה.

יצחק כהן: אגיד לך למה: על כל מובטל יש שני עובדים זרים.

יצחק כהן: מנצלים אותם, הם עובדים כפליים ומשלמים להם חצי.

יצחק כהן: למה שייקחו עובדים ישראלים?

עסאם מח'ול: תן לי להמשיך.

עסאם מח'ול: הבעיה היא לא כאן.

עסאם מח'ול: הטענה שלי ושל סיעתי היתה במשך שנים, שהטיפול בשאלת העובדים הזרים יהיה הבטחת תנאים החברתיים השווים לעובד זר כמו לעובד ישראלי.

עסאם מח'ול: מה קרה כאן בעשור האחרון, בין מלחמת מפרץ אחת למלחמת מפרץ שנייה?

עסאם מח'ול: מתוך אינטרס של בעלי ההון בישראל, שאותם משרתת הממשלה הזאת; מתוך אינטרס של המעסיקים, הובאו ויובאו עובדים זרים, כי כך אפשר לנצל יותר, כך אפשר להרוויח יותר על גבם.

עסאם מח'ול: זו היתה המשימה, זו היתה העז שהוכנסה לחברה הישראלית ולשוק העבודה הישראלי.

יצחק כהן: נכון.

עסאם מח'ול: לא מכיוון שישראלים לא רצו לעבוד, אלא מכיוון שהממשלה רצתה להבטיח רווחים לבעלי ההון.

עסאם מח'ול: ועכשיו מה קורה, מה קורה אחרי עשר שנים - - -

יצחק כהן: אתה מסכים אתי שעובדים זרים תופסים מקום של עובדים ישראלים?

עסאם מח'ול: תן לי רגע.

עסאם מח'ול: הממשלה לא אומרת שתיקח עובדים בתנאים סוציאליים וברמת השכר שהיו מקבלים כאשר יצאו לשוק המובטלים, אלא נביא אותם על ארבע, נשתמש בעובדים הזרים כדי להביא את ציבור העובדים הישראלים על ארבע, כדי שיכרעו ברך, כדי שיקבלו את התנאים של המעסיקים, את העמקת הניצול, את הפגיעה בזכויות שהושגו בעמל ובמאבק ארוך שנים.

עסאם מח'ול: משתמשים בעובדים הזרים כדי לשנות סדרי עולם בחברה הישראלית, כדי לדפוק את העובדים.

עסאם מח'ול: זו המגמה.

יצחק כהן: אתה יודע שגם חברי כנסת מעסיקים עובדים זרים.

עסאם מח'ול: הבעיה שעומדת כאן היא, שהממשלה הזאת מוכיחה פעם נוספת שהיא אינה ממשלה שמנהלת את מדינת ישראל, שהיא לא מנהלת את המדינה.

עסאם מח'ול: זו ממשלה שהיא חבורה של מנהלי עבודה אצל בעלי ההון.

עסאם מח'ול: מה שטוב לאותו קומץ של שני העשירונים העליונים, תמצא אותו בתוכנית הכלכלית, בתוכנית האנטי-דמוקרטית הזאת.

עסאם מח'ול: מה שטוב לעובדים, מה שטוב למובטלים, מה שיכול להבריא את החברה הישראלית המורכבת מהאזרחים הישראלים, מהעובדים היהודים והערבים ולא מבעלי ההון בלבד - לא תמצא בתוכנית.

עסאם מח'ול: זו ממשלה שבשבילה ציבור העובדים, השכבות הנמוכות ושכבות הביניים אינם רלוונטיים.

עסאם מח'ול: מה שרלוונטי הוא שרון ובעלי ההון.

עסאם מח'ול: תודה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חברת הכנסת אילנה כהן.

מיכאל נודלמן: חברי הכנסת, זה נאום ראשון של חברת הכנסת אילנה כהן, ואני מבקש לא להפריע - לשבת בשקט ורק לשמוע.

יצחק כהן: זה נאום ראשון, חייב להיות שקט.

אילנה כהן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, נכון, זה הנאום הראשון שלי בכנסת, ואני רוצה להגיד לכם שאני המומה.

אילנה כהן: כשאני רואה את הספר שהביאו היום, עם 150 עמודים של גזירות - תאמינו לי שדוקטורט צריך לעשות בשביל להבין כל סעיף וסעיף שנמצא בספר הזה.

אילנה כהן: במי הוא פוגע בעיקר?

אילנה כהן: בשכבות החלשות.

אילנה כהן: כשדובר על האדם השמן והאדם הרזה, על המגזר הציבורי, אני רוצה להגיד לכם שאני אישית די נעלבתי, כי כשמדברים על המגזר הציבורי כל הזמן אומרים: הוועדים הגדולים.

אילנה כהן: אבל בתוך המגזר הציבורי הזה יש אלפי מורים, אלפי אחיות, אלפי עובדים סוציאליים, אלפי פסיכולוגים בבית-חולים.

אילנה כהן: אז אנחנו טפילים?

אילנה כהן: אני חושבת שצריך לבדוק ולראות שזאת הפעם הראשונה שרצו להעביר ולבטל הסכמים קיבוציים על-ידי חקיקה.

אילנה כהן: אני רוצה להגיד לכם, זה מאוד מסוכן.

אילנה כהן: עוד מעט ייכנסו אלי הביתה וייקחו לי את הבעל ואת הילדים על-ידי חקיקה.

אילנה כהן: אני רוצה להגיד לכם, אנחנו העובדים הראינו אחריות, כי כשמדינת ישראל נמצאת במצב כספי קשה, אנחנו הסכמנו לתרום.

אילנה כהן: הראיה לכך היא שנעשה הסכם קיבוצי.

אילנה כהן: אני רוצה להגיד לכם, לא היה קל לבוא לעובדים, לקצץ בשכרם ולפטר עובדים, ואפילו רק בשביל להגיע ל=2 מיליארדי שקלים בשנה.

אילנה כהן: את תוספת ההבראה דחו בחצי שנה וכן הלאה.

אילנה כהן: אנשים חיכו לזה.

אילנה כהן: אנחנו אזרחי מדינת ישראל ומוכנים לתרום.

אילנה כהן: כשאמרו שהחולה מדמם וצריך לתרום, אנחנו היינו הראשונים שמוכנים לתרום, אבל על-ידי הסכם קיבוצי ולא על-ידי חקיקה.

אילנה כהן: כשביבי, שר האוצר, אמר שהחולה מדמם, אני אמרתי לו: אני בתור אחות מוכנה לתרום לך מנת דם אחת, אבל הוא רצה עוד מנת דם ועוד מנת דם, עד שהחולה בסוף נפטר.

אילנה כהן: מכיוון שאני באה ממערכת הבריאות, אני רוצה לומר מלים מספר על מערכת הבריאות.

אילנה כהן: כשראיתי איך מתקבלים פה הדברים, איך מצד אחד אדם מקבל מתנה בית-חולים, ומצד שני, אנחנו יודעים, עם כל תוחלת החיים ועם כל הפיגועים, כמה היחידות לטיפול נמרץ בבתי-החולים עמוסות, והחליטו שאת זה מקפיאים.

אילנה כהן: איפה ההיגיון פה?

אילנה כהן: אני לא רואה שום היגיון.

אילנה כהן: תרשו לי להודות לכל אלה שעזרו לנו לא להעביר את טיפות-החלב, שהן לתפארת מדינת ישראל ובעולם כולו, לקופות-החולים, ושלא יהרסו דבר שהוא באמת יוצא מן הכלל.

אילנה כהן: כשאני מסתכלת באופן כללי, אני באה ואומרת: יש לנו רפואה לתפארת מדינת ישראל.

אילנה כהן: הראיה - שתוחלת החיים עלתה.

אילנה כהן: כל אדם שרואים אותו היום, במיוחד הגברים, ושואלים אותו מה שלומך: הוא עושה ככה ביד, שניים, שלושה – זה כמה מעקפים שהוא עבר.

אילנה כהן: נותנים חיים.

אילנה כהן: אני באה ואומרת: אם אתם נותנים תוחלת חיים יותר גבוהה אז תנו כבוד לאדם.

אילנה כהן: והנה מה ראינו בתוכנית הזאת?

אילנה כהן: מזל שחלק מהדברים הסירו ברגע האחרון, כמו קיצוץ שעות הסיעוד לפנסיונרים.

אילנה כהן: כמה זה עשר שעות בשבוע?

אילנה כהן: רצו לקצץ את זה לחמש, רצו להקפיא להם את הקצבאות.

אילנה כהן: עכשיו אני מגיעה לפנסיה.

אילנה כהן: מה קורה לנו בפנסיה?

אילנה כהן: מה קרה?

אילנה כהן: מה דחוף?

אילנה כהן: הבנתי שהמצב הכלכלי קשה במדינה.

אילנה כהן: אז היינו מוכנים לתרום.

אילנה כהן: מדוע צריך לעשות מחטף בפנסיה.

אילנה כהן: אני חושבת שהיה צריך לשבת, כמו שעשו בהסכמי השכר, ולנהל משא-ומתן.

אילנה כהן: גם העובדים יעבדו יותר, גם ישלמו יותר ויקבלו פחות.

אילנה כהן: אני אומרת מעל במה זאת, אנחנו מוכנים להגדיל את התגמולים, לשלם יותר.

אילנה כהן: הרי מעלים את גיל הפרישה, ותראו מה קרה.

אילנה כהן: אפילו את גיל הפרישה לא הביאו לחקיקה בכנסת.

אילנה כהן: אומרים: אתם תשלמו קנס.

אילנה כהן: גם אם לא יעבור גיל הפרישה בינתיים, כל מי שירצה לפרוש, יחשבו לו את הקנס כאילו הוא היה צריך לפרוש בגיל 67.

אילנה כהן: אני שואלת אתכם, לא נותנים אפשרות לעובד לעבוד, כי גברים עובדים עד גיל 65 ונשים עד גיל 60 או 65, ואומרים לו: אתה תשלם קנס.

אילנה כהן: מוסיפים תשלום של 2% לפנסיה של הפנסיונרים, מפני ששולחים את תלוש המשכורת.

אילנה כהן: כמה עולה בול במדינת ישראל שהם צריכים לשלם עוד 2%?

אילנה כהן: תקשיבו היטב למה שאני אומרת לכם.

אילנה כהן: הרבה הצביעו על נושא הפנסיה והם לא מבינים כלום בנושא הזה.

אילנה כהן: זה חוסר אחריות.

אילנה כהן: אני אגיד לכם מדוע.

אילנה כהן: באמת לא מעניין אותי מי ינהל, כי זה לא קשור.

אילנה כהן: אבל אם אומרים לי: תשלמי יותר, לפחות שהעמית יהיה בטוח.

אילנה כהן: מה באים ואומרים?

אילנה כהן: אם יהיה גירעון, גם זה יבוא על הפנסיונר.

אילנה כהן: אני רוצה להגיד לכם שזה טוטו-לוטו, ולא משחקים בחיים כאלה, אני אגיד לכם למה.

אילנה כהן: 37 שנים אני עובדת בבית-חולים.

אילנה כהן: אני רואה את האנשים איך הם מזדקנים.

אילנה כהן: הרי אנחנו רואים מחדר לידה עד הפתולוגיה, לצערי הרב.

אילנה כהן: אל תיקחו את הכבוד של האנשים.

אילנה כהן: בסל התרופות קיצצו 140 מיליון, בסוף עשו טובה ונתנו 20 מיליון.

אילנה כהן: תשאלו כל אדם כמה הוא משלם לתרופות כל חודש - מינימום 300-400 שקל.

אילנה כהן: כמה הוא משלם למט"ביות, כמה למוסדות.

אילנה כהן: כשהוא בא לקבל את הפנסיה, אתם אומרים שגם הפנסיה שלו תהיה טוטו-לוטו?

אילנה כהן: אני רוצה להסביר שרוצים גם לקחת רטרואקטיבית.

אילנה כהן: אני אתן לכם דוגמה.

אילנה כהן: אלמנה שמקבלת היום את הפנסיה, באים ואומרים לה: סליחה, עכשיו נעשה לך חשבון מחדש.

אילנה כהן: כשבעלך היה בחיים, לא עשו לו רטרואקטיבי מ=1996 את המדד פלוס 2, ועכשיו נקצץ לך וגם תשלמי 2% דמי ניהול.

אילנה כהן: תגידו לי: מישהו פה שפוי?

אילנה כהן: איזה מין דבר זה?

קולט אביטל: תסבירי עוד פעם.

אילנה כהן: אני אסביר עוד פעם.

אילנה כהן: הרי ב=1995 היה הסכם שלפיו מדינת ישראל צריכה לתת רשת ביטחון, ובשביל זה עברנו מפנסיה תקציבית לפנסיה צוברת, שגם זה אחד הדברים שהעובדים גילו בו אחריות והסכימו לו.

אילנה כהן: אמרו שיעשו את החישוב מעל המדד, 2% ריאלי.

אילנה כהן: מה בא החוק הזה ואומר?

אילנה כהן: שילכו רטרואקטיבית למרס 1996 ויעשו חישוב אחורה.

אילנה כהן: ודאי שאם מישהו במקרה קיבל מעל לסכום הזה יצטרכו להוריד לו, וזה יורד מהפנסיונר.

אילנה כהן: כלומר, מה באים ועושים לו?

אילנה כהן: אומרים לו ככה: אתה קודם כול תשלם 2% דמי ניהול.

אילנה כהן: אני לא מבינה למה צריך לקחת מפנסיונר 2% דמי ניהול.

אילנה כהן: הוא בסך הכול מקבל את תלוש המשכורת שלו הביתה.

אילנה כהן: אומרים לו: נעשה חישוב רטרואקטיבי ממרס 1996 וגם נוריד לך.

אילנה כהן: אחר כך, אם יהיה גירעון באיזו קרן, גם יעשו חישוב ויורידו.

אילנה כהן: העמית יצטרך לשלם יותר, והפנסיונר יצטרך לשלם יותר.

אילנה כהן: אני שואלת, דבר כל כך חשוב, שבאמת צריך להשקיע בו שעות, שאנשים מקצוענים צריכים לשבת בו.

אילנה כהן: עם כל הכבוד לחברי הכנסת, כמה מהם אכן מבינים?

אילנה כהן: הרי בין אנשי האוצר ובין האקטוארים, תשימו לב, יש הבדל - 70 מיליארד, 140 מיליארד.

אילנה כהן: אמרתי לאייל בן-שלוש: אני מוכנה להשקיע אצלך, אם תוך שבועיים החישוב הוא כזה.

אילנה כהן: זה דבר שלא נשמע.

אילנה כהן: ודאי שאם עושים את החישוב לפי ריבית של 5.57% התוצאה היא אחרת, אם עושים את החישוב לפי 4% התוצאה היא אחרת ואם עושים את החישוב לפי 3.5% הגירעון הוא שונה.

אילנה כהן: אז מה אנחנו באים ואומרים?

אילנה כהן: רבותי, זה כבר לא שייך למגזר הציבורי, אלא זה שייך להרבה אזרחים במדינת ישראל, שעובדים כל כך קשה, וכשהם יוצאים לפנסיה הם רוצים לחיות בכבוד.

אילנה כהן: הם בסך הכול רוצים לא להיות תלויים באחרים.

אילנה כהן: אני חושבת שהמדינה צריכה להיות שמחה שהם לא ייפלו עליה לנטל.

אילנה כהן: אז מה אנחנו באים ואומרים?

אילנה כהן: למה לעשות את זה במחטף?

אילנה כהן: למה לא לשבת עם אנשים מקצועיים?

אילנה כהן: ואז אנחנו מוכנים לקבל כל החלטה שתתקבל.

אילנה כהן: אני חושבת שחברי הכנסת לא צריכים לישון בלילה.

אילנה כהן: אני אמרתי שזה הנאום הראשון שלי.

אילנה כהן: אתם הרי יודעים שאני מנהיגת עובדים במשך שנים, נאבקתי שנים ודיברתי הרבה.

אילנה כהן: אבל מול כנסת ריקה כזאת לא דיברתי.

אילנה כהן: זה כמו לדבר אל הכותל, תאמינו לי.

אילנה כהן: אני לא ראיתי דבר כזה.

אילנה כהן: אבל אני מבקשת מכם:

אילנה כהן: מותר לחשוב פעמיים, כי אני מבינה שיש לכם האצבע של "פסוקו של יום" - יש לכם הרוב, אבל עובדה היא שמה שרציתם הוצאתם.

אילנה כהן: מה זה קשור לתוכנית הכלכלית?

אילנה כהן: הרי אתם משווים חולה ופנסיונר לאיחוד רשויות, לסגני רשויות, למימון מפלגות.

אילנה כהן: את כל זה הוצאתם, ואתם הולכים ופוגעים בשכבות החלשות.

אילנה כהן: אני רוצה להגיד לכם: תחשבו טוב-טוב.

אילנה כהן: המשפט שאני רוצה לגמור בו הוא: אל תשליכני לעת זיקנה.

אילנה כהן: כל אחד מכם יגיע לגיל הזה.

אילנה כהן: אגיד לכם מה הכי זול?

אילנה כהן: הכי זול זה באמת שעובד שיגמור לעבוד, תסלחו לי, אל תיתנו לו לחיות, כי אז הוא יהיה האדם הכי זול; לא תצטרכו לתת לו תרופות, מוסדות ופנסיה, ואז באמת הקרנות לא תהיינה גירעוניות.

אילנה כהן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת דוד טל, יש לך דקה מהמקום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני רוצה פשוט לברך כאן את עמיתתי, חברת הכנסת אילנה כהן, שזה היה הנאום הראשון שלה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה היה הנאום הראשון שלה לא משום שהיא התבטלה בחודשיים-שלושה האלה, אלא משום שבחודשים הללו היא ניהלה משא-ומתן מייגע ומפרך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שהיא גם כיתתה רגליה וגם הדירה שינה מעיניה כדי לנהל משא-ומתן טוב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היא עשתה זאת היטב בפעם הראשונה, ואני שמח שהיא בסיעת עם אחד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני רוצה להזכיר לאדוני היושב-ראש, שאילנה היא האחות שניהלה את המאבק של האחיות בזמנו, ומאז היא מצעידה כמנהיגת האחיות את האחיות לאורך כל הדרך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אין לי ספק, אדוני היושב-ראש, שאילנה תגיע לכאן ועוד תתבטא בהמשך בצורה הטובה ביותר, כפי שהיא יודעת לעשות זאת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מברך את אילנה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: אנחנו משתתפים בדברים שאמרת.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

מיכאל נודלמן: אחריו – חברת הכנסת גילה גמליאל.

מיכאל נודלמן: אתה היום כל הזמן בנאומים.

מיכאל נודלמן: עכשיו לרשותך רק עשר דקות ולא 15 דקות.

ג'מאל זחאלקה: רבותי חברי הכנסת, תרשו לי קודם כול לברך את חברת הכנסת אילנה כהן.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו הכרנו אותה לפני שהיא היתה חברת הכנסת, במאבקים שלה למען זכויות האחים והאחיות.

ג'מאל זחאלקה: עקבנו במשך שנים רבות אחרי המאבק שהיא עמדה בראשו למען זכויות האחים והאחיות, אנשים ונשים שעושים עבודת קודש.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו גם עקבנו אחרי הפעילות שבה היא לא הסתפקה בהגנה על זכויות האחים והאחיות, אלא היא היתה אות ומופת לסולידריות חברתית, שאנחנו זקוקים לה כל כך בימים אלה.

ג'מאל זחאלקה: גם כשהיא הנהיגה את מאבק האחיות היא דיברה, השתתפה והיתה פעילה במאבקים חברתיים כלליים של כלל ציבור העובדים והחלשים בחברה הישראלית.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לברך אותה ולאחל לה הצלחה בתפקידה החדש כחברת הכנסת.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לאחל לה הצלחות נוספות במאבקה למען זכויות האחים והאחיות וכלל ציבור העובדים והאנשים שמרוויחים את פת לחמם מעבודתם ולא מדברים אחרים.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לנמק כאן

ג'מאל זחאלקה: בכמה מלים מדוע אנחנו בסיעת בל"ד, כשאר חברי האופוזיציה, התנגדנו לתוכנית הכלכלית והגשנו מאות הסתייגויות על התוכנית הזאת.

ג'מאל זחאלקה: ניקח בתור דוגמה את נושא האבטלה.

ג'מאל זחאלקה: לפניכם התוכנית הכלכלית הזאת.

ג'מאל זחאלקה: אני לא רוצה להגיד אם חבר הכנסת עמרי שרון, שהתייחס ואמר אם זה בכוונת זדון, או לא בכוונת זדון - - -

קריאה: הוא יושב כאן.

ג'מאל זחאלקה: הוא אמר שכאילו אנחנו מייחסים לממשלה כוונות זדון.

עמרי שרון: לא אמרתי את זה.

ג'מאל זחאלקה: מייחסים לממשלה, באופן נעלם.

עמרי שרון: לא דיברתי בלשון רבים.

עמרי שרון: דיברתי על חבר הכנסת מח'ול, ואמרתי שהדברים שהוא אמר נשמעו קצת כקונספירטיביים.

ג'מאל זחאלקה: זה לא רק אתה, עמרי.

ג'מאל זחאלקה: הרבה מדוברי הממשלה אמרו: האם אתם באמת חושבים שאנחנו רוצים להגדיל את האבטלה?

ג'מאל זחאלקה: האם אתם חושבים שבכוונת זדון אנחנו רוצים שיהיו יותר מובטלים בארץ, להרעיב אנשים, להקשות על הנכים, להקשות על האוכלוסיה הערבית?

ג'מאל זחאלקה: לא, אין לנו כוונות זדון כאלה.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להגיד ולקבוע כאן, שהתעלמות, התרשלות, לפעמים היא לא פחות גרועה מכוונת זדון.

ג'מאל זחאלקה: אם אתה רואה ויודע שמעשיך גורמים לרעב, זה לא פחות גרוע.

ג'מאל זחאלקה: אתה אומר: לא רציתי רעב, רציתי להקטין את הגירעון, רציתי לרסן את האינפלציה, אבל בצורה כזאת הגדלתי את האבטלה.

ג'מאל זחאלקה: אתה מרעיב אנשים, ואתה פוגע בנכים, ואתה פוגע בתלמידים, ואתה פוגע בזקנים, ואתה פוגע בעובדים, ואתה פוגע בערבים, ואתה פוגע בחרדים, ואתה פוגע בכל כך הרבה אנשים, ואתה אומר: אני לא התכוונתי לפגוע בהם בכלל.

ג'מאל זחאלקה: לא, אתה לא יוצא נקי.

ג'מאל זחאלקה: לפעמים קריצת עין גרועה מכוונת זדון.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לקבוע שהתוכנית הכלכלית הזאת מגדילה את האבטלה.

ג'מאל זחאלקה: זו לא עמדה שלי.

ג'מאל זחאלקה: יש קונסנזוס על כך מקיר לקיר בין המומחים הכלכליים בארץ, למעט מומחה אחד, שהוא משיח הדור, ביבי נתניהו, שיש לו תיאוריית הצמיחה, מוטת הקפיץ.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, רק יבוא המשיח הכלכלי, ביבי נתניהו, ישחרר את הקפיץ – כך הוא אומר – ואז הכלכלה הישראלית תצמח, האבטלה תרד ויבוא אביב העמים בארץ.

עמרי שרון: אני חושב שההאשמה הזאת תמוהה קצת.

עמרי שרון: אין פה עניין של עצימת עין.

עמרי שרון: אין פה עניין של אהבה.

עמרי שרון: יש פה עניין של מצב כלכלי קשה, שצריך לראות איך פותרים אותו.

עמרי שרון: אני מאמין, כמו שהרבה אנשים מאמינים, שבמדיניות הזאת יש שתי תשובות לבעיה.

עמרי שרון: אין פה רצון להרע או לפגוע.

יוסי שריד: חבר הכנסת זחאלקה, אין לך ברירה אלא לחזור לזדון.

ג'מאל זחאלקה: לחזור לזדון.

מיכאל נודלמן: תמשיך, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: בכל זאת, העובדות מדברות בעד עצמן.

יוסי שריד: כשלוקחים מסל הבריאות את מה שלוקחים, ובמקום 200 מיליון שקל שהיו בשנה שעברה נותנים רק 20 מיליון שקל עכשיו, מתוך ידיעה שזה הורג אנשים – זה זדון.

ג'מאל זחאלקה: בעניין הזה, מר שריד, אני יכול לדבר, כי אני רוקח במקצועי, ואני יודע בדיוק איזה תרופות הם הולכים למנוע ומה הנזק שייגרם לחולים.

יוסי שריד: הוא כל כך התפאר ב=20 מיליון השקלים.

ג'מאל זחאלקה: יש כאן תוכנית כלכלית שתגדיל את האבטלה.

דני נוה: חבר הכנסת שריד, יש במה להתפאר.

ג'מאל זחאלקה: אם יש מישהו שיש לו טענה אחרת, למעט - - -

דני נוה: אני במקומך הייתי נשאר תקופה ארוכה בבית לפני שהייתי מטיף מוסר.

דני נוה: הציבור בישראל שם אותך במקומך הראוי.

מיכאל נודלמן: חברי הכנסת, אני מבקש.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת שריד.

יוסי שריד: - - -

דני נוה: תשב בצנעה, בוש ונכלם, לפני שאתה בא להטיף פה בכלל מוסר למישהו.

דני נוה: קצת צניעות.

דני נוה: קצת צניעות.

דני נוה: אולי זה יביא אותך לחשבון הנפש - - -

מיכאל נודלמן: חברי הכנסת.

יוסי שריד: אתה מדבר פה על צניעות?

דני נוה: כשאתה מדבר כך, אולי זו הסיבה לכך שהגעת עד הלום.

דני נוה: בינתיים הסיעה שלי קיבלה את מה שקיבלה.

דני נוה: כולם יודעים לאן אתם הגעתם.

מיכאל נודלמן: אתם גמרתם?

ג'מאל זחאלקה: אני מבקש לקזז זאת מזמני, אדוני היושב-ראש.

מיכאל נודלמן: בסדר.

מיכאל נודלמן: אני מוסיף לך שתי דקות.

ג'מאל זחאלקה: יש כמעט קונסנזוס על כך שהאבטלה תעלה על 300,000 מובטלים.

קריאות: - - -

מיכאל נודלמן: חברי הכנסת, כבוד השר, אתם בכנסת.

מיכאל נודלמן: אני מבקש.

ג'מאל זחאלקה: וזה לאחר שכמעט אנסו את מדד האבטלה וקיצצו את הקריטריונים בקביעה מי מובטל ומי לא מובטל.

ג'מאל זחאלקה: מנסים בצורה טכנית כאילו להקטין את הגידול במספר המובטלים.

ג'מאל זחאלקה: כולם יודעים שמספר המובטלים הרבה יותר גדול מהמספרים הרשמיים.

ג'מאל זחאלקה: הוא הרבה יותר גדול.

ג'מאל זחאלקה: והגידול הוא הרבה יותר גדול, כי כל הזמן משנים לנו את הקריטריונים.

ג'מאל זחאלקה: אבל אפילו לפי הקריטריונים האלה מספר המובטלים הולך לעבור את ה=300,000.

ג'מאל זחאלקה: אומרים לנו: היו דברים מעולם, לפני עשר שנים היה מצב דומה, היתה אבטלה של 11%.

ג'מאל זחאלקה: אגיד לכם מה ההבדל.

ג'מאל זחאלקה: ההבדל הוא בכך שאז זה נראה, נשמע והורגש כמצב חולף, כששינוי באטמוספירה הפוליטית ובתוכניות הכלכליות הביא תוך תקופה קצרה מאוד לירידה דרסטית במספר המובטלים, מ=11.5% ל=6%.

ג'מאל זחאלקה: וכך היה עד אמצע שנות ה=90.

ג'מאל זחאלקה: היום אין אור בקצה המנהרה.

ג'מאל זחאלקה: אין עבודה בקצה המנהרה של המובטלים.

ג'מאל זחאלקה: יש רק יותר ויותר מובטלים.

ג'מאל זחאלקה: גם תהליך מדיני אין, גם תוכנית כלכלית של צמיחה כלכלית, שיכולה להביא להגדלת מספר מקומות התעסוקה, אין.

מגלי והבה: למה אתה אומר שאין תהליך מדיני?

ג'מאל זחאלקה: הצעתי הצעה ואני שוב מציע.

ג'מאל זחאלקה: תן לי להציע משהו קונסטרוקטיבי.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להציע משהו קונסטרוקטיבי.

מגלי והבה: אתה כל הזמן חוזר על הדבר הזה.

ג'מאל זחאלקה: אולי תקשיב?

ג'מאל זחאלקה: אולי תלמד משהו?

ג'מאל זחאלקה: תלמד משהו.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להציע משהו.

מגלי והבה: פעם אחת תדבר בצורה אובייקטיבית.

ג'מאל זחאלקה: תראה, אני מחזיק בדעה, שמאז התיישב מר נתניהו על כיסא האוצר הוא הפסיק לשמוע.

ג'מאל זחאלקה: הוא פשוט לא שומע.

ג'מאל זחאלקה: אפילו את תחזיות האבטלה הוא לא שמע.

ג'מאל זחאלקה: אבל אני רוצה להציע משהו קונסטרוקטיבי.

ג'מאל זחאלקה: בהרבה מדינות בעולם שעמדו לפני מצבים דומים, נקבעו יעדי אבטלה ויעדים לעידוד התעסוקה.

ג'מאל זחאלקה: בתוכנית הכלכלית הזאת, במילון הכלכלי של הממשלה הזאת, זה לא קיים.

ג'מאל זחאלקה: יש יעד אינפלציה, יש יעד גירעון, יש יעדים כלכליים שמדברים על מספרים, אבל יעדים שמתייחסים לבני-אדם ולעבודתם אין.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזה בלתי אפשרי.

ג'מאל זחאלקה: אתה אומר: אני אעמוד ביעד הגירעון כמו ברזל, אני אעמוד ביעד האינפלציה כמו ברזל, ושיהיה מה שיהיה עם האבטלה, לא אכפת לי.

ג'מאל זחאלקה: זו ההתעלמות.

ג'מאל זחאלקה: זו ההתעלמות הפושעת, שבינה לבין כוונת הזדון כחוט השערה.

ג'מאל זחאלקה: מה זה כוונת זדון בסופו של דבר?

ג'מאל זחאלקה: אם אני רואה מול עיני מישהו שהולך להיות רעב ואני שותק – אין הבדל בין זה לבין כוונת זדון.

ג'מאל זחאלקה: לכן, אני חושב שצריך לקבוע יעד אינפלציה.

ג'מאל זחאלקה: בשנת 2000 התכנסה ועידת ליסבון של כל מדינות אירופה ונקבעה תוכנית לעידוד התעסוקה.

ג'מאל זחאלקה: התוכנית קבעה שיש להעלות את מספר המועסקים ב=10%.

ג'מאל זחאלקה: זה לא רק להילחם באבטלה.

ג'מאל זחאלקה: שימו לב, זה למשוך אנשים שהם בלתי מועסקים, כלומר שהם לא שייכים לכוח העבודה הרגיל, כדי להיות מועסקים.

ג'מאל זחאלקה: ויש הרבה כאלה בחברה הישראלית.

ג'מאל זחאלקה: היום שיעור המועסקים בישראל הוא 58%.

ג'מאל זחאלקה: אפשר להעסיק יותר נשים, אפשר להעסיק יותר חרדים, אפשר להעסיק יותר אנשים מהפריפריה, מהאוכלוסייה הערבית.

ג'מאל זחאלקה: אפשר למשוך לעבודה עוד אנשים שלא נמצאים בסטטיסטיקה של התעסוקה.

ג'מאל זחאלקה: אבל אפילו את האור הזה בקצה המנהרה אין לנו.

ג'מאל זחאלקה: אין לנו.

ג'מאל זחאלקה: הגרוע מכול, אדוני היושב-ראש, הוא סוג האבטלה שיש לנו היום.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, בעבר תמיד היינו עדים למצב של אבטלה, שהיא תוצאה של משבר כלכלי חולף.

ג'מאל זחאלקה: חלף המשבר, חלפה האבטלה.

ג'מאל זחאלקה: אני רואה היום שהממשלה מתעלמת מהשינויים שנעשו בשוק העבודה בישראל.

ג'מאל זחאלקה: והשינויים האלה יביאו לכך שגם אם יחלוף המשבר הכלכלי – ואת זה אנחנו לא רואים עד עכשיו, אבל נניח שהקוסם נתניהו ישחרר את הקפיץ המפורסם שלו, נניח – אני אומר לכם שיישארו כיסי אבטלה קשים ביותר, במיוחד בפריפריה ובמיוחד בקרב האוכלוסייה הערבית.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו עומדים לפני מצב שרוב האבטלה היום היא אבטלה מבנית, לא אבטלה של ביקוש.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, זה לא שיש פחות ביקוש בשוק העבודה, דבר שהוא תוצאה של משבר כלכלי חולף, אלא זו תוצאה של אבטלה מבנית.

מיכאל נודלמן: תסיים, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להסביר את הנקודה הזאת, כי היא חשובה.

ג'מאל זחאלקה: אחזור עליה שוב ושוב.

ג'מאל זחאלקה: בעוד עשר שנים נעמוד לפני קטסטרופה חברתית בחברה הערבית במיוחד, בפריפריה בכלל אבל בחברה הערבית במיוחד.

מיכאל נודלמן: עוד יהיו לך נאומים.

ג'מאל זחאלקה: אבל, אדוני היושב-ראש, גזלו מזמני.

מיכאל נודלמן: הוספתי לך שלוש דקות.

ג'מאל זחאלקה: בנדיבותך.

ג'מאל זחאלקה: אני רק רוצה להגיד שצריך כאן באמת לחשוב, וברצינות, ולהציב יעד תעסוקה, יעד סף של אבטלה.

ג'מאל זחאלקה: יכול להיות שלא ישיגו אותו, אבל יגידו: מקסימום אבטלה של 6%, תוך כך וכך זמן; הגדלת התעסוקה, הגדלת שיעור המועסקים ב=10%.

ג'מאל זחאלקה: היו ניסיונות כאלה ואפשר ללמוד מהם.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, אני יכול לנדב נתונים.

ג'מאל זחאלקה: ביקשתי מיחידת המחקר בכנסת לעשות סקירה ולראות מה קורה בעולם בעניין הזה של יעדי תעסוקה ויעדי אבטלה, כמה הם היו אפקטיביים, כמה הם עזרו.

ג'מאל זחאלקה: התוצאות מדברות בעד עצמן.

ג'מאל זחאלקה: אם הוצבו יעדים והתייחסו אליהם ברצינות – האיזון בין מה שקרוי הכלכלה לבין המועסק, או האדם, היה איזון יותר טוב, וזה גרם בסופו של דבר להגדלת מספר המועסקים ולהגדלת הצמיחה בכלל.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שדברים כאלה חייבים לעשות היום.

ג'מאל זחאלקה: אבל כבר עכשיו צריך לעשות תוכנית חירום.

ג'מאל זחאלקה: השר אורלב אומר: צריך תוכנית חירום כלכלית בשביל להגדיל את הצמיחה והתעסוקה.

ג'מאל זחאלקה: נו, הוא אמר.

ג'מאל זחאלקה: מה הוא עשה בשביל זה?

ג'מאל זחאלקה: אני אומר שצריך לעשות זאת.

ג'מאל זחאלקה: אני מסכים אתו.

ג'מאל זחאלקה: אבל האם הוא מוכן ללכת אתי, עם חבר הכנסת שריד ועם אחרים בשביל לעשות דבר כזה?

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שחברי הקואליציה צריכים להפסיק לדבר אם הם לא מתכוונים לעשות.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: יש הכרזה לסגנית מזכיר הכנסת.

רות קפלן: תודה רבה.

רות קפלן: ברשות היושב-ראש, הריני להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

רות קפלן: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי הוצאות שכר לימוד בגין תואר ראשון או שני), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אהוד רצאבי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ועדות חקירה (תיקון - החלטת הכנסת על הקמת ועדת חקירה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מיכאל איתן ואיוב קרא; הצעת חוק לתיקון פקודת זכות יוצרים (הגנת יצירות קולנועיות),התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת יורי שטרן, מיכאל נודלמן ואריה אלדד; הצעת חוק הגבלת שכר לעובדי חברות ממשלתיות (תיקוני חקיקה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אורי יהודה אריאל, מיכאל נודלמן, יורי שטרן ואריה אלדד; הצעת חוק סיוע בלימודים לתלמידים עולים, התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת יגאל יאסינוב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק איסור לשון הרע, התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת רן כהן; הצעת חוק חינוך מיוחד (תיקון - ילדים עם נכויות רב-תחומיות), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה וטלב אלסאנע; הצעת חוק כרטיסי חיוב (תיקון - מסירת שם ספק), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת איתן כבל ומרינה סולודקין; הצעת חוק השידוכים, התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק הנהגת תלבושת אחידה (תיקוני חקיקה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון - גיל הבוחר), מאת חברי הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה וטלב אלסאנע; הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון - ביטול הגבלת התעמולה בשידורי רדיו וטלוויזיה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת יולי-יואל אדלשטיין; הצעת חוק הקלות לסטודנטים המשרתים במילואים, התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת יולי-יואל אדלשטיין; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - הגנה על מי תהום), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון - ביטול אשרה או רשיון ישיבה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה וטלב אלסאנע; הצעת חוק לתיקון פקודת הראיות (חיוב באישור מכון התקנים), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת דוד אזולאי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - גיל ילדים לתשלום קצבת ילדים), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אליעזר כהן;

רות קפלן: הצעת חוק לתיקון פקודת הטלגרף האלחוטי (נקיטת הליכים בשל הקמת מקלט רדיו או בשל קיומו), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת דוד אזולאי, אמנון כהן וישראל אייכלר; הצעת חוק מידע גנטי (תיקון - הוראת בית-משפט על עריכת בדיקות גנטיות להורות), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת איתן כבל; הצעת חוק הרשויות המקומיות (ייעוץ משפטי) (תיקון - חוות דעת משפטית), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, מוחמד ברכה ועסאם מח'ול; הצעת חוק זכויות מבצעים ומשדרים (תיקון - הרחבת הזכויות), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת קולט אביטל; הצעת חוק רשות הדואר (תיקון - פתיחה לתחרות), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק נכסי נפקדים (תיקון - בחירות לוועדי נאמנים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה וטלב אלסאנע; הצעת חוק-יסוד: הזכות לדיור, מאת חברי הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה וטלב אלסאנע; הצעת חוק איסור מכירת מזון שפג תוקפו (תיקוני חקיקה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אמנון כהן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הרבנות הראשית לישראל (תיקון), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת יולי-יואל אדלשטיין; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (זיכוי בעד בן משפחה נטול יכולת או המוחזק במוסד), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק הטבות מס לעמותות (תיקוני חקיקה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אליהו ישי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון - הכנסה נוספת), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת דוד אזולאי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הקדשות המוסלמים (הווקף המוסלמי), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק יישוב סכסוכי עבודה (תיקון - הצבעה על עריכת שביתה בשירות הציבורי ודין שביתה בתקופת בחירות), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת רוחמה אברהם; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - פרוטוקול וזכות עיון במסמכים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת חיים אורון, רן כהן וזהבה גלאון; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (זימון בעלי תפקידים לישיבות מועצה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת חמי דורון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח,

רות קפלן: מכירה ורכישה) (תיקון - ביטול) (הוראת שעה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון - תחזית עלויות הטבות מסים), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת יצחק כהן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק המועצה לביטחון לאומי, התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אברהם הירשזון; הצעת חוק הרשויות המקומיות (חובת הקמת אתר אינטרנט), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת יגאל יאסינוב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק צילום אסירים, התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת דוד אזולאי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק נכסי המדינה (תיקון - תוקף הרשאה לחציבה באבן), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת אורית נוקד וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביקורת הפנימית (תיקון - פניות ציבור), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אהוד רצאבי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק המפלגות (תיקון - סייג לרישום מפלגה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אליעזר כהן; הצעת חוק יישוב סכסוכי עבודה (תיקון - בוררות חובה בשירות הציבורי), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת יורי שטרן, מיכאל נודלמן ואריה אלדד; הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון - תקופת צינון), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אליעזר כהן; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה [נוסח חדש] (עבודה ללא היתר), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת מאיר פרוש; הצעת חוק העונשין (תיקון – איסור הטפה ושידול להמרת דת), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת שלמה בניזרי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ועדות חקירה (תיקון - הוצאות הגנה של עובד מדינה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - פרסום נגיש של סל הבריאות למבוטחים), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת רומן ברונפמן; הצעת חוק האפוטרופוס הכללי (תיקון - חקירה לשם איתור נכסים עזובים ובעליהם), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת יאיר פרץ וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (איסור ניתוק מים בשל חוב לרשות המקומית), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת אתי לבני; הצעת חוק משק הדלק (הגבלת הפעלה ומכירת דלק לתחנות תדלוק הפועלות שלא כדין), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת מל פולישוק-בלוך וקבוצת חברי הכנסת.

רות קפלן: להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו=2004),

רות קפלן: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

מיכאל נודלמן: חברת הכנסת גילה גמליאל, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריה – חבר הכנסת מגלי והבה.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת אליעזר כהן.

גילה גמליאל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מדינתנו נמצאת במצב הקשה ביותר מבחינה כלכלית שהיא ידעה בתולדותיה.

גילה גמליאל: על כן, המטרה של ייצוב כלכלת מדינת ישראל הינה מטרה חשובה ממעלה ראשונה.

גילה גמליאל: במצבנו הנוכחי יש צורך בתוכנית שלא רק תייצב את המשק, אלא גם תפתח את הדרך לעידן של צמיחה אחרי שנים של קיפאון.

גילה גמליאל: אני אכן מסכימה ומאמינה בלב שלם כי חייבים להוציא לפועל תוכנית אשר תביא להבראת המשק בתוך פרק זמן קצוב.

גילה גמליאל: פשוט אין ברירה.

גילה גמליאל: אי-אפשר להישאר אדישים ואטומים לנעשה.

גילה גמליאל: כולנו מבינים עד כמה הכרחי ליצור מקומות עבודה חדשים בארצנו, להגדיל את הביקושים וההשקעות בישראל ולנקוט צעדים מעודדי צמיחה, שיובילו למשק יצרני, מפותח ומשגשג.

גילה גמליאל: אולם, למרות הבנת המצב הנוכחי והצורך בתוכנית חירום כלכלית אשר נחוצה במציאות הקשה של ימינו, יש גבולות אדומים שאותם אסור לחצות.

גילה גמליאל: התוכנית המקורית שהציע משרד האוצר חצתה את הגבולות האלה.

גילה גמליאל: תוכנית זו כוללת בחובה גזירות קשות מנשוא, שאין בהן מן הצדק, שהנפגעים הראשונים והעיקריים הם הקבוצות החלשות באוכלוסייה.

גילה גמליאל: מהיום שבו יצאה התוכנית לאוויר העולם התרעתי כי יש בה סעיפים שיישומם יביא לפגיעה בלתי הפיכה בחברה הישראלית.

גילה גמליאל: החלטתי להיאבק ולפעול בכל דרך אפשרית על מנת שסעיפים מסוימים בתוכנית, שהם שגויים מהיסוד, לא יעברו.

גילה גמליאל: כיושבת-ראש שדולת הסטודנטים בכנסת, כיושבת-ראש התאחדות הסטודנטים לשעבר וכחברת כנסת המייצגת ציבור זה ופועלת למען קידומו וטיפוחו נלחמתי נגד החלטת האוצר לבטל את הפחתת שכר הלימוד בשנת הלימודים הבאה; החלטה המנוגדת להסכם שנחתם עם הסטודנטים ולהבטחות שניתנו לנו כי הפחתת שכר הלימוד תימשך בהתאם להמלצות ועדת-וינוגרד.

גילה גמליאל: אף הגשתי הצעת חוק בנושא וגם הצעה לסדר-היום.

גילה גמליאל: הרצון לפגוע בסטודנטים המשלמים שכר לימוד, עובדים ומשלמים מס הכנסה ונוסף על כך נושאים בנטל המילואים, אינו מתקבל על הדעת.

גילה גמליאל: הלוא הרעיון המרכזי העומד מאחורי התוכנית הכלכלית הוא להביא את מדינת ישראל ממיתון למצב של צמיחה ושגשוג באמצעות השקעה ותשתיות, והרי ההשקעה בהשכלה הגבוהה הינה השקעה בתשתית האנושית.

גילה גמליאל: כפי שחזרתי והדגשתי מעל דוכן זה בעבר, דווקא למדינת ישראל אשר מעטים הם משאביה הטבעיים, דרוש הון אנושי מתוחכם ומתקדם.

גילה גמליאל: לכן הכרחי להמשיך ולעודד את ציבור הסטודנטים בארצנו לקדם את הידע, ההשכלה, המחקר והפיתוח, הטכנולוגיה וההיי-טק.

גילה גמליאל: הם אלה שיבטיחו צמיחה, שיח תרבותי, פריחה ושגשוג.

גילה גמליאל: נושא זה הוא בגדר ייהרג ובל יעבור מבחינתי, והודעתי בעבר כי כל עוד יתבצר האוצר בעמדתו ולא ימשיך בהפחתת שכר הלימוד, לא אוכל לתמוך בתוכנית הכלכלית.

גילה גמליאל: מבחינתי הקפאת הפחתת שכר הלימוד משמעותה כי כל ההבטחות שהובטחו לסטודנטים בעבר, לאחר מאבקים ממושכים, יורדות לטמיון.

גילה גמליאל: לאחר לחצים רבים שהפעלתי בשבועות האחרונים יחד עם התאחדות הסטודנטים הארצית ועם חברי מסיעת הליכוד הוחלט באוצר כי בשנת הלימודים הבאה ימשיכו להפחית את שכר הלימוד לסטודנטים.

גילה גמליאל: זהו הישג גדול וצעד מבורך, בעל מסר וחשיבות אדירה להמשך עתידה של ההשכלה הגבוהה במדינת ישראל.

אילן שלגי: זה היה ההישג של שינוי.

גילה גמליאל: שינוי, אתם הצבעתם נגד ההצעה שלי כאן כשהעליתי את הנושא לסדר-היום.

גילה גמליאל: אתם מתהדרים בנוצות לא לכם, עם כל הכבוד.

ענבל גבריאלי: - - - פגישה עם שר האוצר ביום חמישי בלילה.

גילה גמליאל: יתירה מזאת, הבעתי התנגדות נחרצת לסעיפים רבים בתוכנית הפוגעים קשות בציבור הנשים.

גילה גמליאל: עם כל הכבוד לך, חבר הכנסת אילן שלגי, אתם אלה שיצאו בהצהרה קודמת שעצם הקפאת שכר הלימוד היא בסדר.

גילה גמליאל: בוא לא ניכנס לדברים שאתם רק מתיימרים לייצג.

גילה גמליאל: אני רוצה להמשיך.

אילן שלגי: איזה ציונים היו לך באוניברסיטה, יושבת-ראש התאחדות הסטודנטים?

גילה גמליאל: תתפלא.

גילה גמליאל: סיימתי תואר שני בפילוסופיה, רק לידיעתך.

גילה גמליאל: אם לא ידעת, אני מעדכנת אותך.

ענבל גבריאלי: אני לא חושבת שזה רלוונטי.

גילה גמליאל: יתירה מזאת, הבעתי התנגדות נחרצת לסעיפים נוספים רבים בתוכנית הפוגעים קשות בציבור הנשים.

גילה גמליאל: בהיותי יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה, הריני משמיעה כאן את זעקתן של נשות ישראל.

גילה גמליאל: כינסתי שתי ישיבות חירום בנושא התוכנית הכלכלית וסכנת הפגיעה בנשים.

גילה גמליאל: בישיבה השנייה אף זימנתי את השר במשרד האוצר מאיר שטרית, ובישיבה זו הביעו עמי נציגות הנשים ונציגי הארגונים החברתיים את הקובלנות הרבות לגבי סעיפים שונים בתוכנית.

גילה גמליאל: התרענו ואמרנו שנצא למאבק בצעדים שיש בהם הרעת מצב הנשים במדינה, שגם היום הינו בכי רע.

גילה גמליאל: הלוא שכר הגברים גבוה פי 1.6 משכר הנשים, עדיין האבטלה בקרב נשים גבוהה יותר ויש אי-צדק וחוסר שוויון בקידום נשים בעבודה.

גילה גמליאל: הגיע הזמן להעדפה מתקנת.

גילה גמליאל: הנשים בישראל מהוות רוב בציבור הישראלי והן מייחלות לשוויון, לצדק חברתי ולעתיד הוגן ובטוח יותר.

גילה גמליאל: אם התוכנית היתה עוברת ללא תיקונים רבים, היא היתה גורמת לרבבות ואולי למאות-אלפי נשים עובדות, מובטלות וגמלאיות, נשואות וחד-הוריות, צעירות וקשישות להצטרף למעגל העוני.

גילה גמליאל: על כן הצגנו בפני השר את הצעדים השונים בתוכנית אשר יישומם יביא לפגיעה קשה וכואבת בנשים בישראל תוך כדי הבאת הצעות חלופיות שימנעו את החרפת הפער ואת האי-שוויון הקיים היום בין המינים.

גילה גמליאל: אכן, לשמחתי, מרבית הסעיפים הנ"ל שונו או בוטלו.

גילה גמליאל: לגבי המורים, שרובם הגדול מורות – בתחילה דובר על פיטורי כ=16,000 מורים ולבסוף הורד מספר המפוטרים ל=6,000.

גילה גמליאל: בהמשך, בעקבות הסכמים עם ארגוני המורים נמנעו פיטורי אלפי מורים נוספים.

גילה גמליאל: לגבי המגזר הציבורי – הצעת האוצר בתחילה היתה לפטר כ=3,000 עובדים במגזר הציבורי, אולם לבסוף הגיעו להסכם כי תופעל תוכנית פרישה מרצון ויפוטרו כ=1,400 עובדים משירות המדינה, משרד הביטחון, יחידות סמך של משרד הביטחון, אזרחים עובדי צה"ל ועובדי רשויות מקומיות.

גילה גמליאל: כמו כן, הקיצוץ בשכר שהוצע על-ידי האוצר היה של 8% בממוצע, ולבסוף התקבלה פשרה של 4% בממוצע.

גילה גמליאל: טיפות-החלב – התנגדנו להעברת טיפות-החלב לקופות-החולים מחשש לפגיעה בתינוקות ובאמהות, לאבטלת כל אחיות טיפות-החלב שלא יועסקו על-ידי קופות-החולים, על אחת כמה וכמה לאור העובדה שעצם עלות ההעברה לקופות-החולים לא תחסוך כסף למדינה ותפגע באיכות השירות.

גילה גמליאל: בסופו של דבר אכן הוצא הנושא מחוק התוכנית הכלכלית ובוטלה ההצעה להעביר את כל שירותי הרפואה המונעת ואת טיפות-החלב ממשרד הבריאות לקופות-החולים.

גילה גמליאל: גביית מס בריאות מעקרות-הבית – דרשנו לבטל את הצעת האוצר להטיל מס על עקרות-בית.

גילה גמליאל: האוצר הציע הטלת מס בריאות בגובה של 84 שקלים מדי חודש, אולם לבסוף הוחלט כי גובה המס יופחת ל=70 שקלים בחודש.

גילה גמליאל: כמו כן תוקם ועדה אשר תוסמך להעניק פטור מתשלום מס לחריגים.

גילה גמליאל: מענק הלידה - התוכנית המקורית של משרד האוצר היתה לבטל את מענק הלידה החל מהילד השני, אולם בסופו של דבר המענק יקוצץ ב=30% החל מהילד השני, ומענק הלידה עבור הילד הראשון יוגדל ב=200 שקלים.

גילה גמליאל: העלאת גיל הפרישה לפנסיה - הצעת החוק להעלות את גיל הפרישה ל=67 תוגש בעוד חודש לקריאה ראשונה במליאה.

גילה גמליאל: עד למועד זה, אני מקווה כי יחול שינוי גם בסעיף זה.

גילה גמליאל: קיצוץ שעות הסיעוד המוקצות לקשישים ולקשישות - הבענו את התנגדותנו לצעד קשה זה, הפוגע באוכלוסייה החלשה בארצנו, ואשר נוגע להרבה נשים, מאחר שתוחלת חייהן ארוכה יותר משל גברים.

גילה גמליאל: בנושא זה הוחלט כי במקום הפחתה מעשר שעות וחצי לחמש, תהיה הפחתה של כחצי שעה, לתשע שעות ושלושת-רבעי בשבוע.

גילה גמליאל: הצמדת קצבאות הביטוח הלאומי למדד - גם בנושא זה הבענו את מורת רוחנו בוועדה לקידום מעמד האשה ויצאנו נגד פגיעה בקצבאות הזיקנה, הסיעוד והבטחת ההכנסה.

גילה גמליאל: לבסוף בוטלה ההקפאה המתוכננת של קצבאות הזיקנה, השאירים והתלויים.

גילה גמליאל: הקיצוץ בקצבאות הילדים – גם כאן

גילה גמליאל: מחינו נגד תוכנית האוצר כי גובה קצבאות הילדים יושווה ויופחת באופן מדורג במשך ארבע שנים, ואף קראנו להגדיל את הקצבאות, דווקא לילד הראשון עד השלישי, במטרה לאפשר לאמהות צעירות להשתלב במעגל העבודה.

גילה גמליאל: גם בנושא זה הושגה פשרה, ויפרסו את הקיצוץ המוצע על פני שבע שנים במקום ארבע כמתוכנן, והוחלט להקים ועדה שתבחן הטלת מיסוי על קצבאות הילדים של בעלי היכולת.

גילה גמליאל: אומנם, לא בכל סעיף הושג השינוי המיוחל.

גילה גמליאל: לא נענו כל בקשותינו ומאוויינו, והמלאכה להשגת כל היעדים עדיין מרובה, אך חיוני לציין כי צלחה דרכנו והושגו שינויים, תיקונים ופשרות מבורכים.

גילה גמליאל: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת מגלי והבה.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת אליעזר כהן, ולאחר מכן – חבר הכנסת אילן שלגי.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, תרשה לי, אדוני היושב-ראש, לברך את ראשי הרשויות הדרוזיות והצ'רקסיות שנמצאים כאן ביציע.

מגלי והבה: קיוויתי שיהיו כאן ביום אחר, ובהזדמנות הרבה יותר חגיגית, ואתייחס לכך בדברים שלי.

מגלי והבה: אומנם נפלה החלטה בישראל.

מגלי והבה: התוכנית הכלכלית יוצאת לדרך והיא תביא לשינוי פניה של החברה במדינת ישראל.

מגלי והבה: התוכנית משפיעה כמעט על כל אזרח במדינה, ובעיקר על השכבות החלשות, שעמן נמנית גם האוכלוסייה הדרוזית והצ'רקסית.

מגלי והבה: התמונה הכללית, לטווח הזמן הקרוב, קודרת מאוד.

מגלי והבה: המומחים מסבירים שאין ברירה, שאנו נמצאים בצומת דרכים כלכלי שחייבים לעבור אותו, לפני הנורא מכול – התמוטטות המשק והכלכלה במדינת ישראל.

מגלי והבה: זה מצב המשק המתואר, ואני שואל את עצמי: מה יגידו ראשי הרשויות הדרוזיות והצ'רקסיות על כך שהרשויות שלהם עומדות בפני קריסה?

מגלי והבה: עומדות בפני קריסה מוחלטת.

מגלי והבה: הם הכריזו שוב על חידוש מאבקם, והם שובתים מול משרד ראש הממשלה.

מגלי והבה: השאלה הנשאלת היא: מדוע?

מגלי והבה: מאבקם של ראשי הרשויות הדרוזיות והצ'רקסיות הוא השישי במספר, והשאלה המרכזית היא: האם הדרוזים והצ'רקסים צריכים כל העת להיאבק על עקרון השוויון?

מגלי והבה: האם לא הגיע הזמן שהשוויון ייהפך ממושג לשוויון אמיתי, הלכה למעשה?

מגלי והבה: לטענת חלק מהפקידות הבכירה במשרד ראש הממשלה ובמשרד הפנים, ראשי הרשויות מגזימים בדרישותיהם.

מגלי והבה: זו תשובתם.

מגלי והבה: במקום לפתור את הבעיה הם מחלקים להם ציונים.

מגלי והבה: נכון, חברי חברי הכנסת.

מגלי והבה: עקרון השוויון של הדרוזים והצ'רקסים פשוט: הם אכן שווים.

מגלי והבה: אנחנו שווים בחובות, אך לא שווים בזכויות.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מספר התושבים הדרוזים בישראל הוא כ=120,000 נפש.

מגלי והבה: זה כ=50 שנה שהמדינה מנסה לקלוט אותם ולהעניק להם שוויון.

מגלי והבה: במרבית המקרים מגלים שבתחומים רבים זה מתבטא על הנייר בלבד.

מגלי והבה: במיוחד כאשר מדובר בתקציבים לרשויות המקומיות ובמענקי האיזון.

מגלי והבה: למדתי מחברי, ראשי הרשויות הדרוזיות, ומי שבודק את הטבלאות שמפרסמים משרדי האוצר והפנים נדהם לגלות את רמת האפליה בין יישובים דרוזיים וצ'רקסיים ליישובים האחרים.

מגלי והבה: הפער מדהים, ולא רק שהוא אינו מעיד על שוויון וצדק, אלא הוא מעיד על עיוות קיצוני.

מגלי והבה: בספטמבר 2002 נחתם הסכם בין משרד ראש הממשלה לבין ראשי הרשויות הדרוזיות, שבעקבותיו הועבר סכום לכיסוי חלק מהגירעונות ולתשלום חלק מהמשכורות, תמורת תוכנית הבראה והתייעלות על-פי דרישות משרד הפנים.

מגלי והבה: התוצאה - ראשי הרשויות עמדו בהתחייבויות שלהם, אבל לצערנו הרשויות היום סובלות מגירעון של 190 מיליון ש"ח, וחלקן לא משלמות משכורות זה כמה חודשים.

מגלי והבה: במקרה כזה, כיצד יתמודדו עם התוכנית הכלכלית החדשה?

מגלי והבה: אני שואל את שר האוצר.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הבטחות, הבטחות, הבטחות, משמיעים פקידי הממשלה כל הזמן.

מגלי והבה: בהתאם למוסכם, אמורה היתה לקום ועדה מיוחדת לבדיקת מצבן של הרשויות הדרוזיות והצ'רקסיות בכל התחומים, לבדיקת נושא התקציבים, נושא התכנון והבנייה, נושא הפיתוח הכלכלי, החינוך וההשכלה הגבוהה, הרווחה.

מגלי והבה: ומה התוצאה של אותו סיכום?

מגלי והבה: הבטחה זו שוב נשארה על הנייר.

מגלי והבה: מצוקת הרשויות הדרוזיות זועקת לשמים, והיא הגיעה למצב בלתי נסבל.

מגלי והבה: היום התקיימה ישיבה עם שר האוצר.

מגלי והבה: כמי שהעלה את הנושא בישיבת סיעת הליכוד, קיוויתי שאכן שר האוצר יציע פתרון סביר לבעיות שהוצגו לו.

מגלי והבה: אבל, לצערי הרב, שר האוצר לא היה איש בשורות כלל וכלל.

מגלי והבה: הוא חזר על הבטחותיו הקודמות, ופתרון למצוקה אמיתית זו – אין.

מגלי והבה: מה האלטרנטיבה, אדוני שר האוצר, שראשי הרשויות ימשיכו לשבות וימשיכו לא לשלם משכורות לעובדים?

מגלי והבה: זו הבשורה שאנחנו מביאים לתושבים הדרוזים והצ'רקסים של המדינה?

מגלי והבה: הרי סעיפים רבים בתוכנית הכלכלית שהוגשה לקריאה הראשונה שונו עכשיו, לקראת הקריאה השנייה, ואפילו צומצמו.

מגלי והבה: חלקם בוטלו לקראת הקריאה השנייה והשלישית, כפי שאמרתי, ועלותם בתוכנית הכלכלית – קרוב ל=2 מיליארדי שקל.

מגלי והבה: האם לא יזכו הרשויות הדרוזיות לפתרון המצוקה?

מגלי והבה: לא יזכו ב=190 מיליון ש"ח כפתרון הבעיה בכללותה, פעם אחת ולתמיד, שר האוצר?

מגלי והבה: אדוני שר האוצר.

מגלי והבה: אני קורא לך מכאן למצוא פתרון לבעיית הרשויות הדרוזיות.

מגלי והבה: אומנם הפגישה לפני כמה זמן עם ראשי הרשויות לא הניבה דבר, אך אני הולך להזהיר אותך, אדוני שר האוצר, שאם עד מחר בערב לא יימצא פתרון לבעיה כואבת זו, ראשי הרשויות חושבים ומתכוונים לשים מכתבי התפטרות על שולחנך, ואולי אתה תבוא לנהל את הרשויות ותמצא להן פתרון.

מגלי והבה: מכאן, אדוני היושב-ראש, אני קורא לראש הממשלה להתערב בעוול הנגרם לתושבים הדרוזים והצ'רקסים של המדינה.

מגלי והבה: כפי שידעת לעשות, אדוני ראש הממשלה, במהלך תפקידיך השונים, קמת, התערבת ונתת פתרון, אני קורא לך גם הפעם לקום ולהתערב ולתת פתרון, כיוון שהתעלמות מהבעיה, בסופו של דבר תביא להחרפת המאבק ולביצוע מעשים קיצוניים שלא אתה ולא אני ולא ראשי הרשויות רוצים להגיע אליהם.

מגלי והבה: חברי ראשי הרשויות, העמלים לילות כימים, ראיתי את נבחרי הציבור שבאו לבקרכם בתקופת הבחירות, וראיתי שחיזרו אחרי הפתחים לבקש את תמיכתכם, ואני שואל את עצמי, איפה אותם שרים היום?

מגלי והבה: איפה אותם שרים שבאו והבטיחו הבטחות לפני הבחירות?

מגלי והבה: העליתי את הנושא בישיבת סיעת הליכוד, ואני אחזור ואעלה את הדרישה הזאת, שפתרון חייב להימצא.

מגלי והבה: אם יש אי-סדרים ברשויות כאלה ואחרות, אפשר לפתור את הבעיה.

מגלי והבה: הרי ראשי הרשויות מתנדבים להתפטר בשביל לפתור את הבעיה, אבל הגיעה העת שממשלת ישראל וראש הממשלה ייתנו פתרון, ופתרון יסודי, לבעיית הדרוזים.

מגלי והבה: אני בוש ונכלם לעמוד כאן

מגלי והבה: לפניכם ולדבר כל הזמן על בעיה שאמורה להיות פתורה זה שנים רבות.

מגלי והבה: אנחנו בפתחו של האלף השלישי, היעלה על הדעת שאותו מיעוט שהלך כברת דרך ארוכה עם המדינה, ללא תנאים, לא יהיה פתרון לבעיותיו?

מגלי והבה: ועוד אני צופה שהבעיה תלך ותחריף, כיוון שהתוכנית הכלכלית תביא עלינו מצב יותר קשה.

מגלי והבה: אני חוזר על דברי: אם עד מחר בערב לא יימצא הפתרון הגואל, ראשי הרשויות יניחו מכתב התפטרות בפני שר האוצר, ואז האחריות תהיה, לא רק על שר האוצר, אלא על כל ממשלת ישראל ועל כל אלה שמאמינים בדרכם של ראשי הרשויות.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת מגלי והבה.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת אליעזר כהן, צ'יטה.

אחמד טיבי: מי אחריו?

אלי בן-מנחם: אחריו - חבר הכנסת אילן שלגי.

אליעזר כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אפתח בדברי בברכות לנציגים הדרוזים והצ'רקסים.

אליעזר כהן: אני מקבל את דברי קודמי.

אליעזר כהן: המפלגה שלנו קשורה אתם, מדברת אתם, חושבת עליהם.

אליעזר כהן: השר שלנו, השר ליברמן, לא אחת נתן להם מינויים וקידם אנשים שלהם.

אליעזר כהן: לא נעשה מספיק.

אליעזר כהן: אני מסכים אתך שלא נעשה מספיק וצריך לעשות יותר.

אליעזר כהן: אני מקווה שלא תצטרכו להתפטר לצורך השגת התקדמות הנושאים שלכם.

אליעזר כהן: לעניין הנושא שעל סדר-היום, התוכנית הכלכלית - דיברו פה הרבה מאוד חברי כנסת, ועוד נדבר היום ומחר הרבה מאוד: הולכים להשקיע כאן הרבה שעות דיבור.

אליעזר כהן: במקום לפרוס תוכנית כלכלית שלמה אני רוצה לנגוע בנקודה אחת שאני הולך לטפל בה בשבועות הקרובים - מס ערך מוסף.

אליעזר כהן: אלפי עצמאים במדינה הזאת, אלה שלוקחים את האחריות של העסק שלהם על כתפיהם, משלמים מס ערך מוסף ביום שנתלשת החשבונית של העסקה שהם עשו, לא בזמן שהם מקבלים את הכסף.

אליעזר כהן: אני הולך להגיש חוק לתיקון מס ערך מוסף, שיביא לתשלום מס ערך מוסף רק לפי ההכנסה.

אליעזר כהן: חבות המע"מ של העצמאי תחול במועד קבלת התשלום, ולא במועד הוצאת החשבונית.

אליעזר כהן: היום התשלומים מבוצעים, לפעמים חצי שנה אחרי תלישת החשבונית.

אליעזר כהן: כך העצמאי לווה כסף בבנק כדי לממן את המס.

אליעזר כהן: ארבעה או שישה חודשים חולפים עד שכספו מוחזר לו.

אליעזר כהן: המדינה מקבלת מהעצמאי את המס מההכנסה שעדיין לא היתה ולא תהיה לו לכמה חודשים.

אליעזר כהן: העצמאים משלמים ריבית חריגה על משיכות יתר כדי לממן את המס הזה.

אליעזר כהן: כך העצמאים, עשרות-אלפי עצמאים, מממנים את המדינה במס ערך מוסף.

אליעזר כהן: מכיוון שמדובר בעשרות-אלפי עצמאים, מדובר בהון עתק של מס, שהם לא צריכים לשלם והם משלמים.

אליעזר כהן: הם לא צריכים לשלם על מה שהם עדיין לא הרוויחו.

אליעזר כהן: אומרים לי: שמע, קשה לחשב מס ערך מוסף.

אליעזר כהן: לפי מה?

אליעזר כהן: איך יעקבו אחרי זה?

אליעזר כהן: קשה לסדר דבר כזה.

אליעזר כהן: לפקידים של משרד האוצר יהיה קשה לעקוב אחרי זה.

אליעזר כהן: את מי זה מעניין?

אליעזר כהן: עצמאי שלא הרוויח, לא היתה לו הכנסה, מדוע הוא צריך לשלם מס ערך מוסף?

אליעזר כהן: הוא צריך לשלם מס ערך מוסף רק כשהוא קיבל את כספו.

אליעזר כהן: יקראו לזה "מס ציפורית" או "מס צפצופית", ימצאו לזה איזה שם שימצאו לזה.

אליעזר כהן: רק כשבן-אדם מרוויח הוא צריך לשלם את המס, לא לפני זה.

אליעזר כהן: אני עובר לנושא אחר שנמצא בכותרות של הימים האלה.

אליעזר כהן: שר המשפטים, אדוני עורך-הדין שלגי, ונשיא בית-המשפט העליון משתלחים בנו, בחברי הכנסת, בימים האחרונים.

אליעזר כהן: הם יורים חופשי, שולפים חופשי.

אליעזר כהן: אנחנו, חברי הכנסת, מתנהגים לא בסדר באי-הסרת חסינותה של חברת הכנסת נעמי בלומנטל - כבר זורקים מלים: נותנים לעצמם אופציה לשוחד של עצמם.

אליעזר כהן: כל מיני משפטים איומים שאומרים על חברי הכנסת.

אליעזר כהן: ומי אומר את זה?

אליעזר כהן: לא ארחי-פרחי ברחוב.

אליעזר כהן: אומר את זה שר המשפטים של מדינת ישראל.

אילן שלגי: הוא יודע מה שהוא אומר.

אליעזר כהן: הוא יודע מה שהוא אומר?

אליעזר כהן: במקום נעמי בלומנטל הייתי תובע אותו על המשפטים האלה.

אליעזר כהן: אני מודיע לך.

אילן שלגי: יש אפשרות כזאת.

אליעזר כהן: עוד לא הוכיחו שום דבר על חברת הכנסת בלומנטל.

אילן שלגי: אם היית משפטן, היית יודע שיש אפשרות כזאת.

אליעזר כהן: תגן עליו.

אליעזר כהן: תגן עליו.

אילן שלגי: אני מגן.

אליעזר כהן: אני יודע.

אליעזר כהן: תגן עליו.

אליעזר כהן: הוא מהמפלגה שלך.

אליעזר כהן: אתם תוקפים אותה כאילו אתם לא באותה קואליציה.

אליעזר כהן: אבל לא באתי לכאן לדבר על נעמי בלומנטל, באתי לכאן לדבר על השתלחותו של שר המשפטים והשתלחותו של נשיא בית-המשפט העליון בכנסת.

אליעזר כהן: אנחנו הזרוע המחוקקת, אנחנו נבחרי העם, ולא הם.

אליעזר כהן: הם קיבלו מינוי.

אליעזר כהן: מינוי מיוחס, כמובן, מועדון של אליטיסטים.

אילן שלגי: אתה לא מבין מה שאתה מדבר.

אליעזר כהן: מועדון של אליטיסטים ליברלים, נאורים.

אליעזר כהן: אנחנו רק נבחרנו על-ידי העם.

אליעזר כהן: אנחנו נציגי העם פה בכנסת.

אליעזר כהן: הם קוראים לנו פוליטיקאים.

אליעזר כהן: הם אומרים את המלה פוליטיקאי, אז הם מלכלכים אותנו.

אליעזר כהן: הם נאורים.

אליעזר כהן: הם מועדון שבוחר את עצמו.

אליעזר כהן: הם חבר שמביא חבר.

אליעזר כהן: השופטים בוחרים את עצמם לבית-המשפט העליון.

אליעזר כהן: איזה מין דמוקרטיה זו?

אליעזר כהן: בית-משפט צריך לקחת חוק מאתנו, מהכנסת - כך זה בכל העם - ולשפוט לפיו.

אליעזר כהן: אך ורק לשפוט.

אליעזר כהן: מה אומר נשיא בית-המשפט העליון למשפטנים אתמול והיום?

אליעזר כהן: הוא אומר שהוא רוצה שאנחנו פה בכנסת - הוא חושב שהוא מדבר אל ילדים קטנים, תינוקות של בית-רבן - נסמיך את בית-המשפט העליון, אומנם בישיבה מיוחדת עם כמה שופטים, לבטל חוקים שלנו.

אליעזר כהן: ואיפה הפרדת הרשויות, אדוני העורך-דין?

אליעזר כהן: אם מערכת המשפט תוכל לבטל את החוקים של הכנסת, איפה הפרדת הרשויות, איפה הדמוקרטיה?

אילן שלגי: אתה רוצה שאני אלמד אותך?

אילן שלגי: נשב במזנון, אני אלמד אותך.

אליעזר כהן: אתה תלמד אותי?

אליעזר כהן: אני יכול ללמד אותך ועוד מאה כמוך.

אליעזר כהן: אני עוסק בזה 20 שנה.

אליעזר כהן: אין נושא שאני לא מבין בעניין הזה.

אילן שלגי: בפוליטיקה, לא במשפט.

אליעזר כהן: אתם אומנם נאורים, אבל לא כמו שאתם חושבים את עצמכם.

אליעזר כהן: אדוני, במדינת ישראל 55 שנה אין חוקה.

אילן שלגי: יש חוקי-יסוד.

אליעזר כהן: אנחנו מתחילים לעשות חוקה.

אליעזר כהן: בוועדת החוקה אנחנו יושבים ועושים חוקה בימים אלה.

אילן שלגי: אני בעד חוקה.

אליעזר כהן: אנחנו נעשה חוקה.

אליעזר כהן: מערכת המשפט ניצלה את המצב הזה ש=55 שנה לא היתה חוקה, אז היא מילאה את החור השחור.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נתחיל מבית-משפט לחוקה.

אליעזר כהן: כל עוד אין חוקה, ואנחנו לא ערים לעניין ולא מתעסקים בזה, סתמתי את הפה.

אליעזר כהן: אבל כשנשיא בית-המשפט העליון משתלח ביושב-ראש הכנסת, כשיושב-ראש הכנסת מעז לפתוח את פיו; כששופט בית-המשפט העליון מבטל חוק של הכנסת - איזה מין חוצפה זו?

אילן שלגי: יש לנו חוקי-יסוד.

אליעזר כהן: אתה מספר לי על חוקי-היסוד?

אליעזר כהן: אני אראה לך את הצעתו של פרופסור אריאל בן-דור שפסל את חוקי- היסוד והציע חוקה הנבנית מחוקי-היסוד.

אליעזר כהן: חוקי-היסוד צריכים להיות בחוקה, והם יהיו בחוקה מפני שהם הניסיון המשפטי של מדינת ישראל, אדוני העורך-דין שלגי.

אליעזר כהן: אני יודע את זה, אני יודע את זה - - -

אחמד טיבי: אסור שיהיה בית-משפט לחוקה.

אליעזר כהן: הם יהיו בחוקה, אבל מה, יש לי סוד בשבילך - אתה גם את זה יודע, אדוני העורך-דין - חלק מחוקי-היסוד אינם חוקתיים, כמחציתם.

אליעזר כהן: אז צריך לקחת את חוקי-היסוד הענייניים, שצריכים להיות בחוקה, והם הניסיון המשפטי, והם יהיו בחוקה - -

אילן שלגי: בסדר גמור.

אליעזר כהן: - - אבל חוקה איננה רק חוקי-יסוד.

אליעזר כהן: מי אנחנו?

אליעזר כהן: מי העם היהודי?

אליעזר כהן: זו חוקתו של העם היהודי בארץ-ישראל, ולא שום חוקה אחרת.

אליעזר כהן: מי זה העם היהודי בארץ-ישראל?

אליעזר כהן: לא צריך לנסח את זה בחוקה?

אליעזר כהן: מי אנחנו?

אליעזר כהן: בשביל מה אנחנו כאן?

אליעזר כהן: גם זה צריך להיות בחוקה, וזה לא נמצא בחוק-יסוד.

אליעזר כהן: אנחנו נאמץ את מגילת העצמאות - -

אילן שלגי: מצוין.

אליעזר כהן: - - אנחנו נאמץ את חוקי-היסוד, אנחנו נעשה פה חוקה, וכשתהיה חוקה - -

אילן שלגי: לא יהיה בית-משפט לחוקה.

אליעזר כהן: - - יהיה בית-משפט לחוקה.

אליעזר כהן: כשתהיה חוקה, יהיה מישהו שיצטרך לפרש אותה.

אליעזר כהן: במרבית מדינות העולם יש בית-משפט לחוקה, ורק הוא רשאי ומוסמך לפרש את החוקה.

אילן שלגי: לא מדינות - - -

אליעזר כהן: אצלנו רוצים לעשות כאילו – שבית-המשפט העליון יפרש את חוקי המדינה.

אילן שלגי: - - -

אליעזר כהן: אדוני, יש חמש מדינות שבית-המשפט העליון מפרש בהן את החוקה, ואנחנו יודעים בדיוק למה - לרבות ארצות-הברית - - -

אילן שלגי: כל מדינות - - -

אליעזר כהן: בית-המשפט העליון בארצות-הברית מפרש את החוקה רק מפני שזה חבר מדינות של 51 מדינות.

אליעזר כהן: מדינת ישראל היא אחת המדינות הקטנות, כמו ניו-ג'רסי ורוד-איילנד באמריקה - מדינה כזאת קטנה.

אליעזר כהן: בכל אירופה הפרשנות החוקתית נעשית בבתי-משפט לחוקה.

אליעזר כהן: לנאורים בבית-המשפט העליון זה לא מתאים, הם רוצים להמשיך לשלוט על הכנסת.

אליעזר כהן: כשבית-משפט עליון יפרש את חוקי הכנסת, ויבטל אותם - כמו שהוא עושה היום - זו איננה הפרדת רשויות, אדוני.

אליעזר כהן: זו איננה הפרדת רשויות.

אליעזר כהן: דמוקרטיה והפרדת רשויות זה כשהכנסת - ואנחנו נבחרנו על-ידי העם - אנחנו נחוקק את החוקים, והשופטים במערכת המשפט ישפטו לפיהם.

אליעזר כהן: זה בא, זה מתקרב.

אליעזר כהן: יש לי הפתעה למי שמזלזל בזה - זה הולך לקרות, וזה יקרה.

אליעזר כהן: וזה יקרה גם בקרוב, אני מאמין.

אליעזר כהן: שנה-שנתיים זה בקרוב.

אליעזר כהן: 55 שנה לא התעסקו בזה.

אליעזר כהן: אנחנו לוקחים לעצמנו את הנושא הזה ואנחנו מתעסקים בו ברצינות רבה מאוד.

אליעזר כהן: מי שלא יודע מזה ולא שמע על זה - שיבוא לוועדת החוקה.

אליעזר כהן: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה, חבר הכנסת כהן.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אלי בן-מנחם, בבקשה.

מוחמד ברכה: אנחנו עשינו שינוי קל בסדר בגלל אילוצים של החלפת יושבי-ראש.

אלי בן-מנחם: תודה, אדוני היושב-ראש.

אלי בן-מנחם: אני מבקש, אחרי עשר הדקות שמגיעות לי - בתשע דקות תן לי איתות, כי יש לי נאום ארוך מאוד ואני רוצה לסכם בעשר דקות, ואני אמשיך מחר.

אלי בן-מנחם: אדוני היושב-ראש, ראשית כול, לפני שאתחיל בדברי, אני מבקש - כפי שעשו חברי לאופוזיציה לפני - לקרוא לכל אזרחית וכל אזרח במדינת ישראל לקום ולעשות מעשה, לא לתת לממשלה לקבור את מדינת הרווחה, לא להישאר אדישים לעתיד הכלכלי של ילדינו.

אלי בן-מנחם: ביום רביעי הקרוב תתקיים צעדת המחאה של מטה המאבק המשותף החברתי-הפוליטי נגד התוכנית הכלכלית.

אלי בן-מנחם: הצעדה תחל בשעה 16:00 ברחבת "נזכור" שבין התחנה המרכזית החדשה ל"בנייני האומה" בירושלים ותסתיים בהפגנה מול הכנסת.

אלי בן-מנחם: היום, ערב ההצבעה על התוכנית הכלכלית, חשוב יותר מתמיד שכל אחד מאזרחי ישראל ידע עד כמה נוראה התוכנית הכלכלית הזאת, המיטיבה עם בעלי ההון והתעשיינים העשירים ופוגעת גם בחלשים וגם במעמד הבינוני-נמוך.

אלי בן-מנחם: התוכנית ההרסנית הזאת - שנכנה אותה מעכשיו "מסמך מהגיהינום", כפי שכינה ידידי מיכאל רצון את מפת הדרכים - תוכננה היטב על-ידי ביבי ופקידי האוצר ונועדה להסתער על המעמדות הנמוכים בחברה ופשוט לחסל אותם, להפוך אותם לטפילים.

אלי בן-מנחם: זה חלק מאידיאולוגיה קפיטליסטית קיצונית ואנטי-דמוקרטית שמטרתה לקחת מאלה שאין להם - שכירים, נכים, מובטלים, קשישים, אמהות חד-הוריות, בעלי עסקים קטנים - ולהעביר את המעט שבכיסם לבעלי ההון.

אלי בן-מנחם: אני רוצה לצטט את דברי שופט בית-המשפט העליון יצחק זמיר בנוגע לזכויות החברתיות של כל אחד ואחד מאתנו.

אלי בן-מנחם: וכך אומר השופט זמיר באחד מפסקי-הדין שלו: "זכויות אדם הן אומנם ערך עליון, אך לא ערך יחיד.

אלי בן-מנחם: האדם הוא יותר מאשר אגד זכויות.

אלי בן-מנחם: הוא גם אגד של צרכים, נטיות ושאיפות.

אלי בן-מנחם: לפיכך, אין לומר כי תפקיד השלטון הוא לכבד את זכויות האדם.

אלי בן-מנחם: נקודה.

אלי בן-מנחם: אכן, זהו תפקיד ראשון במעלה.

אלי בן-מנחם: אך זהו רק אחד התפקידים.

אלי בן-מנחם: יש לומר גם, בנשימה אחת, שתפקיד נוסף הוא לקדם את רווחת האדם, כל אדם.

אלי בן-מנחם: ועוד תפקיד הוא לעשות צדק חברתי.

אלי בן-מנחם: צדק לכול.

אלי בן-מנחם: זכויות האדם אינן אמורות להאפיל על רווחת האדם ועל הצדק החברתי.

אלי בן-מנחם: אסור שזכויות האדם ישמשו רק את האדם השבע.

אלי בן-מנחם: צריך שכל אדם יהיה שבע, כדי שיוכל ליהנות, למעשה ולא רק להלכה, מזכויות האדם".

אלי בן-מנחם: השופט זמיר צודק.

אלי בן-מנחם: עוני הוא דבר יחסי, אי-שוויון גם הוא יחסי, אבל הוא פוגע ביותר משום שקשה לסבול אי-שוויון.

אלי בן-מנחם: קשה עוד יותר לסבול אי-שוויון במדינת היהודים, שמראשיתה הושתתה על האמונה בדבר התפקיד החברתי שיש להבטחת הצדק החברתי - אמונה שהאבות המייסדים היו חדורים בה ומחויבים לה.

אלי בן-מנחם: עידוד יחסי עבודה מאורגנים; הבטחת החלוקה השוויונית של העבודה; ביטול זרמי חינוך לא ממלכתיים; הקמת מוסד לביטוח לאומי והשתתתו על עקרונות אוניברסליים - כל אלה היו ביטוי של הצדק החברתי הלאומי.

אלי בן-מנחם: מטרתה של מדינת רווחה היא לדאוג שגם לעני תהיה רשת מגן, שהוא לא ייפול לתחתית השאול ולבור העמוק של העוני, אלא ייפול לרשת מגן שתקלוט אותו ותמנע ממנו את האובדן הכלכלי - אובדן שהמספר הרב של המתאבדים בשנה האחרונה מסיבות כלכליות מעיד כי הוא מחלחל לכל תחומי החיים ואף לוקח אותם.

אלי בן-מנחם: כדי לקיים את מדינת הרווחה, היתה קיימת בישראל מערכת ביטחון סוציאלי, אבל משום-מה כל ממשלה מהימין מוצאת לנכון לכרסם ברשת הביטחון הזאת.

אלי בן-מנחם: עתה המצב נהיה בלתי נסבל, ואחרי התוכנית הכלכלית הזאת רבים יותר ויותר יתקשו להיחלץ מנפילה אל מתחת לקו העוני.

אלי בן-מנחם: המדהים בשינויים שהתרחשו בשנים האחרונות הוא, שכדי למסות את ההון במדינה נזקקה הממשלה ל=20 שנה, שבמהלכן פעלו אין-ספור ועדות.

אלי בן-מנחם: לעומת זאת, שינוי מהותי של מערכת הרווחה בישראל נעשה בהינף יד, ובזמן קצר, כמעט ללא דיון, תוך פגיעה בכל ערך מוסרי שעליו יוסדה המדינה רק לפני 55 שנה.

אלי בן-מנחם: הציבור בישראל בדרך כלל מקבל בהכנעה את הגזירות שמפילים עליו.

אלי בן-מנחם: הוא אינו יוצא לרחובות, למעט קבוצות של פעילים מעטים, אך ההתרחשויות מאז תחילת שנת 2001 אינן מאפשרות לקבוצות רחבות באוכלוסייה הישראלית לשאת עוד בנטל.

אלי בן-מנחם: בשנתיים האחרונות חלו במדינת ישראל שינויים רבים בתחומים הכלכליים והחברתיים - פיטורים המוניים; ירידת רווחי העסקים; קיצוצי שכר; פגיעה בקצבאות הקשישים, המובטלים, האמהות החד-הוריות; וקיצוצים קשים בתקציבי החברה והרווחה.

אלי בן-מנחם: מממדי העוני בקרב קבוצות שונות אנו למדים הרבה.

אלי בן-מנחם: 60% מהקשישים במדינת ישראל הם עניים - 60% מהקשישים.

אלי בן-מנחם: לאחר תשלומי קצבאות הביטוח הלאומי עדיין, אדוני היושב-ראש, 22.5% מהקשישים הם עניים.

אלי בן-מנחם: כיום כל ילד רביעי וכל קשיש רביעי חי מתחת לקו העוני, ולאחר יישום התוכנית יצטרפו אל החיים מתחת לקו העוני עוד עשרות אלפי אזרחים.

אלי בן-מנחם: לא זו בלבד - קרוב ל=20% מהאנשים העובדים הם עניים.

אלי בן-מנחם: כלומר, האי-שוויון הוא מהותי, פנימי.

אלי בן-מנחם: הוא הופך להיות חלק מהכלכלה הישראלית, ומעיד כי הממשלה מאפשרת לעשירים להרוויח יותר ולהתקדם על חשבון החלשים.

אלי בן-מנחם: אנחנו מכירים בצורך לקצץ בתקציבים לנוכח המיתון הכבד, אך המצב חמור עד כדי כך שכל תוכנית להבראה כלכלית, לחיזוק הכלכלה, הכוללת קיצוצים, אסור לה לפגוע עוד בשכבות החלשות.

אלי בן-מנחם: חייבים לשמור על האיזון בין שיקולים כלכליים לשיקולי רווחה.

אלי בן-מנחם: התוכנית הכלכלית הזאת מפירה בצורה בוטה את האיזון.

אלי בן-מנחם: בשנתיים האחרונות קיצצה הממשלה כמה וכמה פעמים את תקציב המדינה בסכום כולל של עשרות מיליארדי שקלים.

אלי בן-מנחם: היעד המרכזי של הקיצוצים האלה היה רשת הביטחון הסוציאלי, והנפגעים העיקריים היו בעלי ההכנסות הנמוכות.

אלי בן-מנחם: הקיצוצים כללו, בין השאר, אי-עדכון של מרבית קצבאות הביטוח הלאומי; קיצוץ עמוק בקצבת הבטחת ההכנסה; קיצוץ כללי בקצבת הילדים; קיצוץ בדמי אבטלה והחמרה בתנאי הזכאות לדמי אבטלה; קיצוץ בקצבת הזיקנה; אי-עדכון שכר המינימום; העלאת המע"מ ל=18%; ונוסף על כל אלה, הממשלה פגעה בעצמאות המוסד לביטוח לאומי באמצעות הכפפתו של החשב לחשב של משרד האוצר - ואני מתכוון לחשב של המוסד לביטוח לאומי.

אלי בן-מנחם: אולם כעת, בעקבות התוכנית הנוכחית, הנפגע העיקרי הוא המעמד הבינוני.

אלי בן-מנחם: התוכנית מערערת את היציבות של מקום התעסוקה המרכזי של המעמד הבינוני: מנגנון המדינה, הרשויות המקומיות והשירותים הממלכתיים – חינוך, בריאות ורווחה.

אלי בן-מנחם: מכך יוצא כי הפגיעה העיקרית תהיה בנשות המעמד הבינוני.

אלי בן-מנחם: מחצית מכלל הנשים העובדות בישראל מועסקות בשירותים הציבוריים והן שני-שלישים מן המועסקים בענף זה.

אלי בן-מנחם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, התוכנית הכלכלית הזאת תפגע במשפחות הטיפוסיות של המעמד הבינוני, משפחות שבהן שני בני-הזוג עובדים, והפגיעה תהיה במקומות הכואבים ביותר: בתעסוקה, בשכר, בפנסיה, בחינוך הילדים, בסיעוד הקשישים, וכל זאת על רקע המיתון הכבד והעובדה שאין חלופות תעסוקתיות.

אלי בן-מנחם: המדיניות הממשלתית פוגעת קשות בשכבות רחבות ביותר של החברה הישראלית.

אלי בן-מנחם: היא הופכת את החלשים ועובדי המדינה לחבורה של עצלנים ונרפים, עלוקות שמוצצות את הקופה הציבורית.

אלי בן-מנחם: בגל הראשון של הקיצוצים, שנערך בשנה שעברה, הציג האוצר את מעוטי היכולת כנטל על הקופה הציבורית.

אלי בן-מנחם: קצבאות הביטוח הלאומי קוצצו, וכתוצאה מכך התרחב מעגל העוני.

אלי בן-מנחם: התוכנית הנוכחית מציגה רבים מעובדי השירות הציבורי כ"מיותרים" ו"לא יצרניים".

אלי בן-מנחם: ה"עליהום" הזה על עובדי המדינה לא רק שאינו צודק, אלא הוא גם שקרי.

אלי בן-מנחם: המספרים שהפריח ביבי לאוויר על היחס בין המגזר הציבורי למגזר העסקי מצוצים מהאצבע.

אלי בן-מנחם: הרי במדינות אחרות, כשבוחנים את היחס הזה בין הממשלה למגזר הפרטי, לא כוללים את האוניברסיטאות, קופות-החולים, בתי-הכנסת ועוד ארגונים הנקראים "פרטיים" במדינות אחרות, אפילו אם הם נשענים על קופת המדינה.

אלי בן-מנחם: ביבי טוען כי המגזר הציבורי אינו יצרני.

אלי בן-מנחם: לידיעתו, המגזר הציבורי כולל ברובו מורים, אחיות, רופאים, שופטים, פועלי תעשייה אווירית, עובדי חברת החשמל, עובדי "אל על" והנמלים.

אלי בן-מנחם: האם גם הם לא יצרניים?

מוחמד ברכה: יש לך עוד דקה, אלי.

מוחמד ברכה: תתארגן.

אלי בן-מנחם: בידי מי ניתן את חינוך ילדינו?

אלי בן-מנחם: כבר היום מתרחבים הפערים בין עשירים לעניים.

אלי בן-מנחם: רבים כבר לא מסוגלים לאפשר לילדיהם השכלה מינימלית, שלא לדבר על השכלה גבוהה.

אלי בן-מנחם: כבר היום רק עשירים יכולים לאפשר לבניהם להתקדם בחיים ולרכוש השכלה.

אלי בן-מנחם: לסיכום החלק הזה, אדוני היושב-ראש – אני עובר לעמוד האחרון – ברור שהתוכנית הכלכלית הזאת לא תביא לא שגשוג ולא צמיחה.

אלי בן-מנחם: היא רק תעמיק את הפערים הרחבים ממילא.

אלי בן-מנחם: ושלא יספרו לנו שאין כסף.

אלי בן-מנחם: תקציב של 250 מיליארד שקל הוא תקציב עצום.

אלי בן-מנחם: בתוכו אפשר לקצץ דווקא את אותם 2.5 מיליארדי השקלים המתוקצבים למימון הורדת המס לעשירים; 1.5 מיליארד השקלים המתוקצבים להורדת דמי הביטוח הלאומי שבהם חייבים המעסיקים; מיליארדי השקלים המופנים להתנחלויות, ועוד ועוד; וכשאני אומר התנחלויות, אדוני היושב-ראש, אני לא מתכוון לפגוע, חלילה, בביטחון המתנחלים, אני מתכוון לכל השמנת מסביב, ויש הרבה.

אלי בן-מנחם: הערה אחרונה, אדוני היושב-ראש, שלא נועדה להקנטה אלא להצגת האמת: ברור היום ששינוי היא מפלגה לעשירים, ולא למעמד הביניים.

אלי בן-מנחם: ברור שהציבור הרחב שהצביע עבור הפופוליזם הזול והצביע שינוי מבין היום כי הוא רומה.

אלי בן-מנחם: תודה, אדוני היושב-ראש.

מוחמד ברכה: תודה, חבר הכנסת בן-מנחם.

מוחמד ברכה: רשות הדיבור לחבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

מוחמד ברכה: אחריו – חבר הכנסת יחיאל חזן, ואחריו – חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, שמעתי היום את דבריו של ראש הממשלה על הקשר הגורדי בין מצב כלכלי למצב ביטחוני ומדיני.

אחמד טיבי: האמת היא שאני שייך לקבוצה שאמרה כל הזמן שיש קשר בין המצב הביטחוני למצב הכלכלי.

אחמד טיבי: העדר תהליך מדיני, שגורר בעקבותיו הידרדרות במצב הביטחוני, גורר הידרדרות במצב הכלכלי, בהשקעות מחוץ-לארץ, עלייה בשיעור האבטלה, צורך להעלות את תקציב הביטחון על חשבון תמיכה בשכבות מצוקה.

אחמד טיבי: שמחתי מאוד על ההתעוררות – אולי מאוחרת, אבל טוב שיש התעוררות – של ראש הממשלה, שסוף-סוף הבין את הקשר הזה, וצריך לפרש את הקשר הזה קדימה.

אחמד טיבי: הכיבוש הוא עול.

אחמד טיבי: היום שמעתי את ראש הממשלה מדבר על הכיבוש.

יחיאל חזן: עוד פעם כיבוש?

יחיאל חזן: תדבר על התוכנית הכלכלית, לא על הכיבוש.

אחמד טיבי: לא, לא, אני ממשיך את הקו של ראש הממשלה בישיבת הסיעה שבה אתה נכחת, ולא הערת שום דבר כאשר ראש הממשלה אמר "כיבוש".

אחמד טיבי: לא הערת, לא פתחת את הפה.

יחיאל חזן: אני מכבד את מנהיג הליכוד.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יחיאל חזן, אולי תכבד את האמת.

יחיאל חזן: - - -

אחמד טיבי: אבל שמעתי שאחדים מחבריך הצעירים כמעט קטלו את ראש הממשלה בביקורת נוקבת, כאילו מדובר באנשים שכמעט אין להם אמון בדרכו של ראש הממשלה ובהחלטותיו.

אחמד טיבי: זה מחזה מעניין, אבל לא בזה עסקינן, חבר הכנסת חזן, כי אם בצורך להביא מזור לשכבות מצוקה.

אחמד טיבי: אתה, למשל, ניסית לפני שבוע לסייע לשכבות מצוקה.

אחמד טיבי: נכון, חבר הכנסת דוד טל?

אחמד טיבי: הרי אנחנו חברים באותה ועדה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הסתייגות משותפת.

אחמד טיבי: הסתייגות משותפת, חבר הכנסת חזן.

אחמד טיבי: אנחנו חברים בוועדת הכלכלה, ואתה – אולי מתוך מצפון נקי, מתוך צורך להגן על שכבות המצוקה – הבאת הסתייגות שבה אמרת שיש לפטור מתשלום אגרת רדיו וטלוויזיה אנשים שאף אחד לא מתנגד לפטור אותם, בתי-חולים, בתי-אבות, מה עוד?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: קשישים.

אחמד טיבי: קשישים, מעונות לקשישים.

אחמד טיבי: מה חשוב יותר מההצעה הזאת?

אחמד טיבי: רחשתי לך כבוד רב בגלל ההצעה הזאת, חבר הכנסת יחיאל חזן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גם אני.

אחמד טיבי: וכך אמר גם חבר הכנסת דוד טל, שהוא רוחש כבוד רב לך ולהצעה שלך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: על האומץ שהיה לו.

אחמד טיבי: וראינו איך אתה מנסה בכל זאת, בדיוני ועדת הכלכלה, להצטרף אלינו, אל הסיוע החשוב שאנחנו נותנים לשכבות מצוקה.

יחיאל חזן: - - -

אחמד טיבי: שמנו הצדה את ההבדלים הפוליטיים והמדיניים - נכון, חבר הכנסת דוד טל – והצטרפנו אליך, ואז באה ההפתעה שגרמה להלם רב לי ולחברי, בעיקר לחברי דוד טל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גרמה גם לשבר במערכת היחסים.

יחיאל חזן: משבר אמון סיעתי.

אחמד טיבי: לא, בוועדת הכלכלה.

אחמד טיבי: זה שמישהו בא ולחש לך באוזן – נדמה לי שזה היה - - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הרס"ר.

אחמד טיבי: הרס"ר?

אחמד טיבי: אתה מתכוון לחבר הכנסת גדעון סער, יושב-ראש הקואליציה.

אחמד טיבי: הוא לחש לך באוזן, ושומו שמים, ויתרת.

אחמד טיבי: הלכו הנזקקים, אין עוד, נעלמו.

אחמד טיבי: אין עוד קשישים, אין עוד בתי-חולים.

אחמד טיבי: מה קרה?

יחיאל חזן: - - -

ענבל גבריאלי: - - -

יחיאל חזן: אני הצבעתי אתך.

אחמד טיבי: ואז בצעד אצילי פנה אלי חבר הכנסת דוד טל.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טיבי, חבר הכנסת חזן אומר שהוא הצביע אתך.

אלי בן-מנחם: תגיד לו - - -

אחמד טיבי: חכה, חכה, לי יש סיפור משלי.

אחמד טיבי: פנה אלי חבר הכנסת דוד טל, עמיתי ורעי מוועדת הכלכלה שדואג לשכבות מצוקה, ואמר לי: הרעיון שלך, חבר הכנסת טיבי, לאמץ את ההסתייגות של חבר הכנסת חזן למרות חילוקי הדעות הפוליטיים, הוא חשוב.

אחמד טיבי: ולכן, אימצנו את ההסתייגות החשובה שלך – אחת ההסתייגויות החשובות שהיו לאחרונה בוועדת הכלכלה.

ענבל גבריאלי: למרות מה שאמר יושב-ראש הקואליציה, הוא הצביע אתכם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: - - -

אחמד טיבי: חכי, חכי, חברת הכנסת גבריאלי, זה לא מדויק.

אחמד טיבי: ואז הבאנו את זה היום להצבעה.

אחמד טיבי: אגב, חשבנו שחבר הכנסת שלום שמחון, שהבטיח להצטרף אלינו להסתייגות החשובה הזאת – כך הוא גם אמר – יעמוד בדיבורו, אבל קרה משהו בדרך.

אחמד טיבי: אותו מכבש הופעל על חבר הכנסת יחיאל חזן, שהוא אומנם חבר כנסת בקדנציה ראשונה, אבל אני יכול להבין את ההיסוס שלו עקב הלחץ שהפעיל עליו חבר הכנסת גדעון סער, כי הוא בכל זאת יושב-ראש הקואליציה - אבל שלום שמחון, שר לשעבר?

אחמד טיבי: לחש לו אותו חבר הכנסת סער משהו בפרק זמן של חמש שניות, ואז, כשהרימו ידיים, איפה היו ידיו של חבר הכנסת שלום שמחון?

אחמד טיבי: - עם המתנגדים לסייע לנזקקים ולחלשים.

אחמד טיבי: הופתענו מאוד - - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טיבי, שלום שמחון לא נמצא פה, אנא ממך.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת שלום שמחון הוא בחור הגון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מאשר כל מלה שהוא אמר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זו השתקפות של המציאות כפי שהיא.

אחמד טיבי: ההתערבות שלך מיותרת, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: אני מדבר על דברים שהתרחשו בוועדת הכלכלה, אני לא תוקף אנשים.

אילן ליבוביץ: חבר הכנסת שמחון הצביע עם הממשלה?

אחמד טיבי: כן, הוא הצביע עם הממשלה.

אילן ליבוביץ: מדובר במכסות ביצים?

אחמד טיבי: חשבתי שחבר הכנסת שלום שמחון הוא עם מפלגת העבודה, אבל נשים את שלום שמחון בצד.

אחמד טיבי: יכול להיות שהוא שגה.

אחמד טיבי: הוא התנצל אחר כך, נכון?

אחמד טיבי: אנחנו חוזרים אל חבר הכנסת יחיאל חזן ואל חבריו.

אחמד טיבי: חבר הכנסת חזן אזר אומץ ואמר:

אחמד טיבי: אני חוזר בי ומצטרף להסתייגות המקורית שלי עצמי, שהיא כעת מונהגת על-ידי חברי הכנסת דוד טל וטיבי - - -

ענבל גבריאלי: למרות המכבש.

אחמד טיבי: למרות המכבש.

אחמד טיבי: הדבר לא ארך זמן רב, ובהתייעצות קטנה אישרנו את הבקשה שלך, כי ראינו שבכל זאת המצפון שלך עבד שעות נוספות באותו רגע.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: פה-אחד.

אחמד טיבי: ואז מה קרה, חבר הכנסת דוד טל?

אחמד טיבי: ראית נהירה של חברי ליכוד וקואליציה אל ועדת הכלכלה.

אחמד טיבי: חשבתי, חבר הכנסת גפני, שכולם באים לעזור לקשישים.

אחמד טיבי: כי בכל זאת מדובר באנשים ששכבות המצוקה שלחו אל הכנסת, בגללם הם חברי ועדת הכלכלה.

משה גפני: ומה קרה?

אחמד טיבי: אתה לא תאמין.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שומו שמים.

אחמד טיבי: שומו שמים, כולם פה-אחד הצביעו נגד ההסתייגות של חזן, טל וטיבי, ובראשם חבר הכנסת חזן.

אחמד טיבי: חבר הכנסת חזן, תסביר לבית הזה: האם יש תקדים כזה?

אחמד טיבי: אני הרבה זמן בכנסת, חבר הכנסת חזן, אני מעריך את אומץ לבך, אבל עד כדי כך אתה אמיץ להצביע נגד עצמך?

אחמד טיבי: זה דבר חסר תקדים.

אחמד טיבי: צריך אומץ - - -

טלב אלסאנע: יש פסקי-דין כאלה: חזן נגד חזן.

אחמד טיבי: חזן נגד חזן.

אחמד טיבי: כאשר ראיתי את ההתגייסות הזאת של הימין נגד בתי-אבות, נגד בתי-חולים, נגד קשישים, אמרתי: יכול להיות שהם יודעים דברים שאנחנו לא יודעים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ובכמה כסף מדובר, חבר הכנסת טיבי?

אחמד טיבי: ב=270,000 שקל.

אחמד טיבי: תודה על ההערה.

אחמד טיבי: זה כל מה שהיה צריך.

אחמד טיבי: ניסו לשחק באגף התקציבים ולהגיד, עזבו, אל תחוקקו את זה בחוק, אנחנו מבטיחים שנעשה את זה בתקנות.

אחמד טיבי: מישהו מאמין להבטחות של פקידי האוצר, חבר הכנסת גפני?

אחמד טיבי: אתה מכיר אותם, שנים קיבלתם מהם כסף.

אחמד טיבי: אתה מאמין לפקידי האוצר?

משה גפני: כשקיבלתי מהם כסף, בדקתי.

משה גפני: ..

אחמד טיבי: אתה מאמין לפקידי האוצר?

יחיאל חזן: יש לי חדשות בשבילך: במקום לדבר כמוך, אני השגתי את התוצאה.

יחיאל חזן: שר האוצר - - -

אחמד טיבי: הבטיח לך?

יחיאל חזן: לא הבטיח.

יחיאל חזן: בסיכום עם שר התמ"ת היום התקבלו התקנות והונחו על השולחן, ובעזרת השם עוד לפני שהתקציב יסתיים הפרשה נגמרה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשותך, אדוני היושב-ראש, רק משפט אחד: אני דוחה את זה מכול וכול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: משום שאתה כשהצטרפת לאחר מכן הבנת שטעית, וגם בסעיף הספציפי הזה אתה מצטרף להסתייגות של חבר הכנסת טיבי ושלי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם אתה כל כך בטוח שזה יוסדר בתקנות, למה הצטרפת להסתייגות?

אחמד טיבי: איך הצטרפת?

מוחמד ברכה: יש סוגיה אחרת.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת חזן אומר שנעשה הסכם בקשר להצבעה על התוכנית הכלכלית שלא הובא לידיעת הכנסת.

מוחמד ברכה: לכן אני מציע להפסיק את הישיבה.

ענבל גבריאלי: איזה הסכם?

ענבל גבריאלי: הוא לא אמר דבר כזה.

יחיאל חזן: לא אמרתי דבר כזה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת חזן ידבר אחרי חבר הכנסת טיבי, ואז הוא ידבר ברור.

אחמד טיבי: אני עומד פה חמש דקות.

אלי בן-מנחם: אל תתנצל.

אלי בן-מנחם: נשארו לך שתי דקות.

אלי בן-מנחם: תמשיך.

קריאה: הנה שר התמ"ס, אולי הוא יגיד אם יש הסכם או אין הסכם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שהוא יגיד שהוא בעד זה.

אחמד טיבי: אדוני השר, אנחנו בהחלט נשמח לשמוע האם יש פטור מאגרה לבתי-חולים, לבתי-אבות, לפי ההסתייגות - - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מדובר על פטור מאגרה.

אחמד טיבי: אני רואה שהשר אפילו לא יודע על זה.

אחמד טיבי: מסבירים לו את זה עכשיו.

משה גפני: איך אתה רוצה שהוא ידע?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת חזן אמר שהוא דיבר עם השר.

אחמד טיבי: חשוב מאוד שהוא יביא לידיעת הבית אם יש הסכם שלפיו יהיה פטור מאגרות.

אחמד טיבי: הנה השר נמצא, והוא יוכל להודיע לנו.

אחמד טיבי: זה דבר מבורך.

אחמד טיבי: זה דבר חיובי.

אלי בן-מנחם: השר אולמרט, חבר הכנסת טיבי מדבר אליך.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת חזן טען שיש איזה - - -

אחמד טיבי: טען בשמך - - -

ענבל גבריאלי: זה מעבר לזמן שלו.

אלי בן-מנחם: לא, זמנו עוד לא תם.

אחמד טיבי: חברת הכנסת גבריאלי, לא כדאי לך לפתוח אתי חשבון.

אהוד אולמרט: ראיתי באינטרנט שחבר הכנסת טיבי נואם, האזנתי בקשב רב לראות אם הוא מתייחס אלי וראיתי שהוא לא התייחס.

אלי בן-מנחם: אבל הוא התייחס אליך לפני שנכנסת.

אחמד טיבי: אני מקווה שתיתן תשובה שתשמח את כל חברי הבית.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טיבי, אתה מעביר זמן וזמנך עומד להסתיים.

אחמד טיבי: זה חשוב לנו.

אחמד טיבי: יש הסתייגות, אדוני השר, שמדברת על פטור מאגרת רשות השידור, רדיו וטלוויזיה.

אהוד אולמרט: בא אלי חבר הכנסת חזן והתייעץ אתי שר האוצר, והבעתי את הסכמתי בשיחה עם שר האוצר.

אחמד טיבי: מה הצפי של הביצוע לגבי הדבר הזה?

אהוד אולמרט: חבר הכנסת טיבי, אתה שואל אותי שאלות מורכבות מדי בשעה זאת של הערב.

אחמד טיבי: רק התחלנו, אדוני השר.

אחמד טיבי: יש תורנות של שלושה לילות.

אחמד טיבי: שלושה לילות עומדים לפנינו.

אהוד אולמרט: אתה שואל על הביצוע.

אהוד אולמרט: זה יבוצע, חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: לא, לא, זה חשוב לי.

אחמד טיבי: חשובים לי הקשישים.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טיבי, אחרי שתסיים, ואתה כבר סיימת מזמן, אני מאפשר לך עוד דקה - - -

אחמד טיבי: הפסיקו אותי.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טיבי, אני מאפשר לך אחר כך לגשת ליושב-ראש הכנסת יחד עם השר אולמרט, לבדוק את הנקודה.

אחמד טיבי: על כל פנים, אנחנו רוצים בהצלחתו של חבר הכנסת חזן במאבקו לפטור מאגרה, במיוחד לאחר שהוא הצטרף אל חברי הכנסת טל וטיבי בהסתייגות שהיא אחת מהחשובות שהיו בוועדת הכלכלה.

אחמד טיבי: כפי שאמרתי, חבר הכנסת טל ואדוני היושב-ראש - - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תשאל אותו אם הוא מתכוון להצביע עבור ההסתייגות.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טל, עשר הדקות עברו מזמן.

אחמד טיבי: חברת הכנסת גבריאלי הסבה את תשומת לבו של היושב-ראש לכך שהזמן אוזל.

אחמד טיבי: יש להתחשב בחברת הכנסת גבריאלי.

אחמד טיבי: לכן, אדוני היושב-ראש, אני אומר שיש רגעים מועטים בבית הזה שבהם מתאחדים אנשים מימין ומשמאל ושמים בצד את התהום הפוליטית.

אחמד טיבי: זה היה אחד הרגעים שבהם מתאחדים כולנו למען שכבות המצוקה, למען אנשים נזקקים.

אחמד טיבי: לכן בכל זאת אני פונה לחבר הכנסת חזן, שאם הדבר הזה לא יסתייע, כדאי אכן שהוא יצביע יחד אתנו עבור הסתייגותו שמופיעה בדף הצהוב.

אחמד טיבי: קיבלנו את הצטרפותו אלינו בהסתייגות הזאת ברוחב לב, כי חשבנו שהוא יביא אתו את חבריו מהליכוד.

אחמד טיבי: בכל זאת, יש לו השפעה.

אחמד טיבי: ראית את ההשפעה שהיתה לו במרכז הליכוד, השפעה מגית כמעט.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טיבי, תודה.

אחמד טיבי: על כן, אדוני היושב-ראש, אני בטוח שהכריזמה של חבר הכנסת חזן תסייע לקשישים ולשכבות החלשות - - -

משה גפני: אין שר שישמע אותך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: - - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת גפני, אל תעזור לי.

אלי בן-מנחם: אני מבקש מחבר הכנסת טיבי לסיים.

אחמד טיבי: אני רוצה שהציבור ידע, שחבר הכנסת גלעד ארדן שנכנס כרגע היה בין אלה שהתנגדו להצעה בוועדת הכלכלה, והצביע נגד הקשישים והנזקקים בעניין פטור מאגרה.

גלעד ארדן: חבר הכנסת חזן השיג הישג טוב.

אחמד טיבי: אין שום הישג.

אחמד טיבי: לא ראיתי שום דבר בכתב.

אלי בן-מנחם: אני מבקש ממך, חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: אני מסיים ואומר, אני מקווה שתתעשתו.

אחמד טיבי: נתתי את זה כדוגמה, ויש הרבה סעיפים כאלה בתוכנית הכלכלית, חבר הכנסת גפני, שמתייחסים גם לחרדים, גם לערבים, גם לעיירות הפיתוח וגם ליישובים מוכי אבטלה.

אחמד טיבי: לכן צריכים להתאחד כדי לבלום את הנטייה הרדיקלית הזאת, לעשות תאצ'ריזם בחברה הישראלית.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת טיבי.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת יחיאל חזן - - -

משה גפני: אפשר להצביע?

יחיאל חזן: יש לנו קשרים, אנחנו בשלטון.

בנימין בן-אליעזר: תכניס לערבים, אל תפחד מהם.

יחיאל חזן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראשית, לך חברי אחמד טיבי, כיוון שאני באמת העליתי הסתייגות, על מנת שאוכל לסייע לאותה אוכלוסייה שמשלמת כפל אגרה - הרי כאשר אתה בבית אתה משלם בעד אגרת רשות השידור - ואני רוצה לבשר לך שבמדינת ישראל יש אזרחים טובים, ויש אזרחים טובים פחות.

גלעד ארדן: הוא מהציבור הערבי – רק 5% - - -

יחיאל חזן: האזרחים הערבים למשל, לעניין של אגרת רשות השידור, טובים פחות.

יחיאל חזן: כי כאשר שאלתי את מנכ"ל רשות השידור - - -

אחמד טיבי: איך זה חוזר לערבים וליהודים?

אחמד טיבי: איך אתה מחזיר את זה לערבים?

אחמד טיבי: זה כשרון.

יחיאל חזן: אני מבקש ממך, אל תפריע לי.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טיבי, חבר הכנסת חזן בכלל בכלל לא הפריע לך, אז אני מבקש ממך לא להפריע לו.

אחמד טיבי: הוא מפקד "כוח 17".

יחיאל חזן: כאשר שאלתי את מנכ"ל רשות השידור, כמה ערבים משלמים אגרת רשות השידור, הוא אמר לי שהוא גובה בסך הכול 5% - - -

אחמד טיבי: כי הם הכי עניים.

יחיאל חזן: לא, כי הם הקומבינטורים של המדינה הזאת, כי הם לא משלמים מסים, הם לא משלמים אגרות, הם לא משלמים דבר, הם חיים על חשבון המסים של הישראלים שהם טובים וכן משלמים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תכניס אותם לבית-סוהר.

יחיאל חזן: ולכן ביקשתי ממנו שלפחות אותם ערבים שמתאשפזים בבית-חולים, ולפעמים מבקשים לראות את ערפאת בטלוויזיה, שבאמת אני אפטור אותם.

יחיאל חזן: אבל לא רק אותם אני אפטור מהאגרה, אני אפטור גם אותם זקנים ואותם חלשים שצריכים לקבל פתרון, כדי שלא ישלמו כפל אגרה.

אחמד טיבי: - - -

יחיאל חזן: כאשר הסתייגתי הייתי משוכנע שהממשלה לא תסכים, ולכן הסתייגתי.

יחיאל חזן: אך אני מבשר לך שלשמחתי שר האוצר הביע נכונות לוותר על אותה אגרה שנגבית בבתי-החולים ובמועדוני הקשישים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מדוע השארת את ההסתייגות?

יחיאל חזן: כיוון שאז הם לא הסכימו לוותר.

יחיאל חזן: כאשר הסכימו לוותר, ושר התמ"ת גם כן היה פה והודיע שהוא קיבל את ההסכמה - - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נראה שהלחץ שלי ושל טיבי עזר לך לשנות את דעתם.

יחיאל חזן: אני מעריך את העזרה שלך לזקנים.

יחיאל חזן: אבל אני מבקש ממך, חבר הכנסת דוד טל, שתבקש מחברך אחמד טיבי שיפעל במגזר הערבי שישלמו לא רק אגרת טלוויזיה, שישלמו מסים, כי אצלם בונים דירות של 500 מטר, של 600 מטר, אבל ארנונה לא משלמים.

יחיאל חזן: ומפני שהם לא משלמים ארנונה קשה שם מאוד לנהל את הרשות, ואז בא ידידי היקר אחמד טיבי ומבקש עזרה מהממשלה, שתפתח שם, שתיתן מענקי איזון, אבל הממשלה הזאת כבר נגמר לה הכסף.

יחיאל חזן: אין כסף יותר.

אחמד טיבי: בגלל ההתנחלויות.

יחיאל חזן: בגלל פואד שיושב פה אתי ובגללך שהבאתם עלינו את אסון אוסלו.

יחיאל חזן: כי כל עוד לא היה אוסלו - - -

רן כהן: אתמול קיבלתם את מפת הדרכים.

אחמד טיבי: יש כיבוש או אין כיבוש?

רן כהן: - - -

יחיאל חזן: גם בגללך, רן כהן.

יחיאל חזן: ברוב חוצפת

יחיאל חזן: כם אתם – לא יעזור לכם, אתם אלה שהבאתם על העם הזה את האסון של אוסלו.

יחיאל חזן: בגלל אוסלו אנשים לא הולכים לבתי-קפה, כי שם מתפוצצים.

יחיאל חזן: בגלל אוסלו שאתם הבאתם עלינו יש מצב כלכלי קשה.

אחמד טיבי: מה עם הקשישים?

רן כהן: מה עם החולים?

אחמד טיבי: מה עם הנזקקים?

יחיאל חזן: אני רוצה לראות למשל אותך, אחמד טיבי, מגן על המתיישבים ביהודה ושומרון.

יחיאל חזן: ואני אסביר לך איך.

אחמד טיבי: אתה מדבר אתי?

יחיאל חזן: כן, אתך.

אלי בן-מנחם: טיבי, הוא מדבר רק אתך.

אלי בן-מנחם: עם מי הוא ידבר?

יחיאל חזן: איך בכלל יכול לעלות על הדעת שכאשר - - -

טלב אלסאנע: הם באמת זקוקים להגנה.

אחמד טיבי: צריך לגבות מהם אגרת חזרה לארץ.

יחיאל חזן: כאשר אותם מחבלים נכנסים ליישובים, אתה לא מבקש אפילו מטר אחד של גדר אלקטרונית.

יחיאל חזן: לא אכפת לך מהם.

יחיאל חזן: אילו היה אכפת לך מהם, היית כמוני דואג לאותה ערבייה קשישה שרוצה פטור מהאגרה.

אחמד טיבי: - - -

דליה איציק: טיבי, למה אתה מבזבז את האנרגיות שלך?

יחיאל חזן: אבל, מה אני אגיד לך, אחמד, לא אכפת לך.

יחיאל חזן: אמרתי לך היום, אתה חבר כנסת שיישאר בבית הזה, ואני גם מאחל לך להישאר בבית הזה עוד 20 שנה.

יחיאל חזן: אתה יודע למה אני מאחל לך?

משה גפני: חבר הכנסת חזן, איפה השר אולמרט?

יחיאל חזן: הבאתי את השר אולמרט במיוחד, כדי שיודיע לכם שהוא חותם על אותה תקנה שתאפשר לאותם קשישים בבתי-חולים לא לשלם את האגרה.

משה גפני: אבל איפה הוא?

יחיאל חזן: אני שואל אותך, אחמד טיבי, וגם אותך, דליה איציק, איך יכול לעלות על הדעת בכלל, שכאשר אתה בא לבכות שהממשלה הזאת בתקציב הזה גרמה עוול למגזר הערבי, האם אתה לא צריך לשאול את אותה שאלה, שאותה ממשלה שאתה טוען שגרמה עוול למגזר הערבי - לפי דעתי היא לא גרמה לו שום עוול, לפי דעתי היא צודקת במה שהיא עושה.

יחיאל חזן: אבל אני רוצה לשאול אותך, מדוע למשל לא שאלת, מדוע ממשלה לא דואגת שהכספים של החטיבה להתיישבות ישולמו.

יחיאל חזן: אני שואל אותך למה אתה דואג רק לערפאת.

יחיאל חזן: מהבוקר עד הערב ערפאת, ערפאת, ערפאת.

אחמד טיבי: דיברתי על הקשישים.

יחיאל חזן: עוד מעט אתה תדאג לאבו-מאזן.

יחיאל חזן: אני מקווה בעזרת השם - - -

אחמד טיבי: דיברתי על בתי-חולים.

יחיאל חזן: אני מקווה, בעזרת השם, שערפאת ואבו-מאזן יצילו אותנו מהאסון הזה.

אחמד טיבי: מהשלום, אתה מפחד מהשלום.

יחיאל חזן: לא, יצילו אותנו מאותה מפת דרכים שממשלת ישראל קיבלה אתמול, כי אתה יודע את האמת.

יחיאל חזן: הם רוצים שאנחנו נעוף מיפו ונעוף מלוד ונעוף מעכו, כי לי יש חברים ערבים, פלסטינים וישראלים, בעיקר פלסטינים, שאומרים לי: יחיאל, באס חאכ אל-אעודה.

יחיאל חזן: זאת אומרת, אף שראש הממשלה הודיע על הסכם מסגרת של מפת הדרכים, הם לא מוכנים לוותר כלום, הם רוצים את הבית שלי שנמצא באור-עקיבא ובעכו ובחיפה.

אחמד טיבי: אתה רוצה אותם למשלחת למשא-ומתן.

יחיאל חזן: אחמד, אני חושב - - -

אלי בן-מנחם: סליחה, חבר הכנסת חזן, אומרים חבר הכנסת טיבי.

אלי בן-מנחם: אין פה אחמד בכנסת.

אלי בן-מנחם: אני קורא לך חבר הכנסת חזן, תקרא לו חבר הכנסת טיבי.

יחיאל חזן: אני הודעתי לאחמד ולחברים נוספים שאני הולך לעזור לו להקים את העיר הערבית המודרנית במדינת ישראל.

יחיאל חזן: נכון או לא?

אחמד טיבי: - - -

יחיאל חזן: כשם שהקמתי במגזר הערבי הישראלי בטייבה, בטירה, בקלנסואה, בג'ת, בסח'נין ובדיר-אל-אסד - הקמתי את הטלוויזיה בכבלים לאותם ערבים, אני חושב שמגיע לאותם ערבים ישראלים שנעזור להם, כי יש אפשרות לחיות ביחד.

יחיאל חזן: אלא מה?

יחיאל חזן: הערבים הפלסטינים לא מוכנים לקבל אותנו.

יחיאל חזן: ולכן, תדע לך שכאשר אתה מדבר ואומר שהממשלה היא גרועה לערבים, אני אומר לך שהערבים הם הקומבינטורים הכי גדולים שיש עלי אדמות.

אחמד טיבי: עוד פעם?

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת חזן, אני מבקש להתקרב לסיום דבריך.

אלי בן-מנחם: עכשיו - לתקציב.

אחמד טיבי: יש לפטור את המתנחלים מאגרת חזרה ארצה.

יחיאל חזן: לא צריך לפטור אותם.

יחיאל חזן: אני רוצה, אדוני היושב-ראש, להעלות את בעיית העובדים הזרים.

יחיאל חזן: העובדים הזרים במדינת ישראל מתקרבים ל=300,000, ויש לנו גם כ=300,000 מובטלים.

יחיאל חזן: אני יודע שבענף החקלאות, למשל, כבר 25 שנה לא עובדים ישראלים, רק תאילנדים.

יחיאל חזן: ובאה ממשלה ומבקשת להטיל אגרה על כל עובד זר שיעבוד בענף החקלאות.

יחיאל חזן: ואני קורא מפה לשר האוצר ולשר החקלאות, ואני יודע שהוא פועל בעניין, לבטל את המס הנוסף הזה שהולכים להטיל על העובדים הזרים במגזר החקלאי.

יחיאל חזן: כמעט כל יום אנחנו רואים אנשים מהמגזר החקלאי שמתאבדים, בעיקר מכיוון שאין מי שיעזור להם לקטוף את הפרחים - - -

בנימין בן-אליעזר: רק ליכודניקים.

יחיאל חזן: פואד, אל תאשים את הליכודניקים, זה היה גם כשאתה היית שותף לשלטון.

יחיאל חזן: אז אל תאשים את הליכודניקים.

בנימין בן-אליעזר: אני מדבר אל דני נוה.

בנימין בן-אליעזר: מה קרה לך?

יחיאל חזן: חשבתי שאלי, סליחה, אני מתנצל, שמעתי "רק ליכודניקים", חשבתי שאתה מדבר אלי, לא ראיתי שמלבד השר נוה יש עוד ליכודניקים בבניין.

אלי בן-מנחם: אסור להזכיר ליד חבר הכנסת חזן את המלה "ליכוד".

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת חזן, תסיים בבקשה.

רן כהן: חבר הכנסת חזן, אני אומר לך בידידות, היתה כאן חברת הכנסת חזן, אני מציע לך לזכור שהיה פה בעבר גם חבר כנסת יעקב חזן, השם הזה מאוד מחייב.

רן כהן: אז תהיה אתנו לבבי, יותר נעים.

רן כהן: מה אכפת לך.

רן כהן: אנחנו מכבדים אותך, תכבד אותנו גם אתה.

יחיאל חזן: וואלה, אני רק רואה את החברים שלי מהמגזר הערבי, אני מתרגז, על מה אתה מדבר?

רן כהן: למה להתרגז?

יחיאל חזן: ההוא מיישב את הנגב, כל הפזורה הבדואית גנבו לנו את כל הקרקעות, מיישבים את הנגב, ואני כיהודי לא יכול ליישב למשל את בית-לחם, אתה מבין, אז איך אני לא אתרגז?

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת חזן, אני מבקש שתסיים.

רן כהן: אני רוצה להשלים את דברי, תנסה לזכור את מנהיג הליכוד, מנחם בגין ז"ל.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת רן כהן, אנשים ממתינים כאן, אני מבקש, הערת את הערתך.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת חזן, אני מבקש שתסיים, משפט אחרון.

יחיאל חזן: חברי חבר הכנסת רן כהן, כאשר אתה תיקח אותי, כמו שהבטחת, לעירק - אתה זוכר שהבטחת לי לקחת אותי לטיול הראשון לעירק?

יחיאל חזן: - אני אביא בחשבון את ההצעה שהצעת לי.

רן כהן: כשפואד ייקח אותך לבצרה, אני אקח אותך לבגדד.

אלי בן-מנחם: תודה רבה לחבר הכנסת חזן.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

יחיאל חזן: כבר סיימתי?

אלי בן-מנחם: מזמן אני מזהיר אותך.

יחיאל חזן: אז מלה אחרונה.

יחיאל חזן: אני מאחל לממשלה, שבעזרת השם תוביל את מדינת ישראל לפחות מהבחינה הכלכלית לחוף מבטחים, ואותם מתאבדים, ואנחנו ערים לכך יום-יום, שהתופעה הזאת תיפסק, ושהכלכלה תצמיח את המדינה הזאת כפי שצריך.

יחיאל חזן: תודה רבה לכולם.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת חזן.

אלי בן-מנחם: הזמנתי כבר את חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, היא הבטיחה לעשות את זה קצר מאוד.

אלי בן-מנחם: בבקשה, חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בדרכי לכאן הבוקר שמעתי חברי כנסת מתראיינים ומקבלים ביקורת נוקבת מאחר שאינם מתמצאים בסעיפים השונים של התוכנית.

גילה פינקלשטיין: ואכן, אנשי ציבור שונים קובלים על כך שחברי הכנסת לא מבינים בכל סעיף וסעיף של התוכנית או של החקיקה.

גילה פינקלשטיין: אחד הגורמים לכך הוא המצב האובייקטיבי, שבו מביאים לפנינו חומר מורכב, מפורט, מסועף, שכדי להתמצא בו דרושה סדרה ארוכה של דיונים והרצאות, וגם אז אין ערובה כי כל חבר כנסת יוכל לצלול למעמקים של הסעיפים השונים, הן בהצעת חוק, הן בחוק ההסדרים.

גילה פינקלשטיין: מדובר בבליל של נושאים המובא אלינו להצבעה כיחידה אחת, בלי קשר של ממש בין נושא אחד למשנהו.

גילה פינקלשטיין: זו שיטה שיש בה מידה רבה של בעייתיות.

גילה פינקלשטיין: על אחת כמה וכמה קשה לדרוש מאנשים כאן, מוכשרים ככל שיהיו, שיצליחו לעקוב באופן אמיתי אחרי הסעיפים והשינויים בזמן כה קצר.

גילה פינקלשטיין: נדמה לי שהגיעה השנה לשנות את שיטת העבודה, ואני מקווה שרבים מחברי יצטרפו עם הזמן לקריאה זו.

גילה פינקלשטיין: לעצם העניין, אנחנו עומדים בפני הכרעה קשה על תוכנית כלכלית מקיפה שהביא בפנינו משרד האוצר, שהיא כהגדרתה תוכנית להבראת כלכלת ישראל.

גילה פינקלשטיין: אני ערה ואף שותפה לעתים לביקורת הנוקבת - ובחלקה המוצדקת - המוטחת בנו שעה שאנחנו מרימים יד על קצבאותיהם וצורכיהם של נזקקים באשר הם, שכבות חלשות ובהן קשישים, ילדים, נשים ומוגבלים.

גילה פינקלשטיין: החשש מפני הפגיעה בחינוך הילדים אכן כאב לי.

גילה פינקלשטיין: כמי שעמדה בראש הוועדה המשותפת לוועדות החינוך והכספים שדנה בשני סעיפים כבדי משקל הנוגעים לתחום הזה, אני יכולה להביע סיפוק רב מכך שהצלחנו להוציא מן התוכנית את הכוונה לדחות בשנתיים את תחולת החוק המעניק חינוך חינם לילדים חולים שנעדרו מבית-ספרם למעלה מ=21 ימים.

גילה פינקלשטיין: גם הסעיף השני, שילובם של ילדים עם צרכים מיוחדים בחינוך הרגיל, הוצא לבסוף מן התוכנית לאחר מאבק עיקש, ממושך ולא פשוט.

גילה פינקלשטיין: בדרך להשגת המטרה הנעלה הזאת בחרתי להתפטר מראשות ועדת משנה זו לאחר שקיימתי מגעים אינטנסיביים עם אנשי האוצר ולא עלה בידי לשכנעם לקבל את הצעתי ליישום הדרגתי של החוק לשכבת גיל אחת בלבד.

גילה פינקלשטיין: ללא ספק, צעד המחאה שלי תרם להוצאת סעיף בעייתי זה, הפוגע בילדים עם צרכים מיוחדים המשולבים בחינוך הרגיל.

גילה פינקלשטיין: אני מבקשת להתייחס לתוכנית כמכלול.

גילה פינקלשטיין: יש כאן מהלך חשוב, ודווקא משום שהוא מעורר תרעומת, אפשר לומר גם נועז, המתעתד לחלץ את המשק מאחד המשברים החמורים שידע.

גילה פינקלשטיין: אנחנו מסתכלים סביבנו על שיעורי האינפלציה, על הריבית הגבוהה ועל שיעורי המס המעיקים, מצרפים לכך נתונים אובייקטיביים של אינתיפאדה מתמשכת, משבר היי-טק עולמי, ומקבלים מיתון עמוק ואבטלה גואה.

גילה פינקלשטיין: מצבן של משפחות רבות מן המעמד הבינוני הולך ומתערער.

גילה פינקלשטיין: למרבה הצער מתרבות המשפחות הנזקקות לתמיכות של עמותות סיוע או שירותי רווחה.

גילה פינקלשטיין: אחד הביטויים שהכאיבו לי במיוחד, ואני מניחה שלכל אחד מאתנו - המקרים הקשים של התאבדות על רקע קריסה כלכלית שהביאה יחידים ובני זוג לידי ייאוש.

גילה פינקלשטיין: אבל השאלה היא, האם אנחנו מתכוונים להרים ידיים ולספוק כפיים בצער, או שבידינו לעשות כאן מעשה שיחלץ אותנו מן הבוץ.

גילה פינקלשטיין: האם יש לנו ברירה זולת מהלך כולל שידרוש מאמץ משותף?

גילה פינקלשטיין: ככל שהתרשמתי עד כה, יש אומנם הצעות חלופיות לסעיפים אלו או אחרים, ובחלקן אני בהחלט תומכת, אך אם חפצי חיים אנחנו, עלינו להושיט יד להצלחת המאמץ המקיף הזה.

גילה פינקלשטיין: כמי שאמונים על ערכי תורה ועבודה כדרך חיים - אני מקווה כמובן שעולם התורה היקר לנו לא ייפגע, אבל לא פחות מזה חשוב לכולנו כי המגזר היצרני יקבל תמריצים, שהיקף ההשקעות יגדל, שנוכל ליצור מקומות עבודה.

גילה פינקלשטיין: אני בהחלט תומכת בצעדים לצמצום נוכחות העובדים הזרים בארץ - וחלק בלתי נפרד מהמהלך הוא קיצוץ הדרגתי במסים, השקעה בתשתיות וצמצומים הכרחיים.

גילה פינקלשטיין: נאמר: "עת לעשות לה' הפרו תורתך".

גילה פינקלשטיין: בצוק העתים יש לנקוט גם צעדים פחות מקובלים, חריגים, כדי לתקן את הדרוש.

גילה פינקלשטיין: דווקא לטובת דור העתיד - אני אומרת זאת כראש השדולה לשלום הילד - אם איננו רוצים להיקלע למשבר קשה יותר, נתמוך לפחות בשלב הזה של הצעת הממשלה.

גילה פינקלשטיין: אני שמחה שצעד מתוכנן שהתרענו עליו, העברת תחנות טיפת-חלב לקופות-החולים, נגנז לבסוף.

גילה פינקלשטיין: התוכנית כמכלול היא המוצא הפחות גרוע, גם אם לא האידיאלי, ועל כן הגשנו שורת הסתייגויות נחוצות, על נושאים אחרים הגענו להסכמות, ואנחנו מברכים על המהלך.

גילה פינקלשטיין: אני מקווה ומתפללת לטובת כולנו כי יהיה שכר לעמל הזה, כי הפגיעה הכרוכה במהלך תהיה מזערית ככל האפשר ותשתלם לכולנו ולעתידנו בטווח הארוך.

גילה פינקלשטיין: תודה.

אלי בן-מנחם: תודה לחברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת טלב אלסאנע.

אלי בן-מנחם: אחריו - חבר הכנסת פואד בן-אליעזר.

בנימין בן-אליעזר: מתי אני, זה לא בסדר.

אלי בן-מנחם: אדוני, חבר הכנסת בן-אליעזר, יש כאן רשימה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני מבקש ממך לדייק בזמן ולא לחרוג ממנו, כי כולם מתחילים פה להיכנס ללחץ.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כשאני שומע את הנואמים מטעם המפד"ל יש כאילו תחושה שהתוכנית הכלכלית הזאת באה להיטיב, לא לקצץ ולא לגרוע.

טלב אלסאנע: יש כאלה המנסים למכור אפילו את תוכנית הקיצוץ הקשה הזאת, שמביאה אסון לשכבות החלשות, למכור אותה כהישג אדיר לכלכלה הישראלית, כדבר שצריך לברך עליו, כאילו התוכנית הכלכלית היא דבר שצריך לברך עליו.

טלב אלסאנע: ממש שמחה, מייחלים לרגע הזה של קיצוץ ופגיעה בפרנסה.

טלב אלסאנע: לא חושבים על אותם אנשים שיקומו מחר ולא ימצאו תעסוקה ופרנסה.

טלב אלסאנע: עבודה היא לא רק הכנסה בסוף החודש, תעסוקה היא גם סדר-יום, גם תוכנית למחר, גם משהו לעשות מהבוקר ועד שעות אחר-הצהריים.

טלב אלסאנע: הדבר הזה ייעלם מחייהן של משפחות רבות בהינף יד, על מנת לספק את רצונה של קבוצה בממשלה, וזאת משיקולים פוליטיים, ואת רצון משרד האוצר.

טלב אלסאנע: בהקשר זה אני רוצה לומר, כי במסגרת התוכנית הכלכלית אין שום מגמה לשנות את המצב.

טלב אלסאנע: כאשר מקצצים בלי להשקיע, בלי להביא לצמיחה, מאיפה יבואו מקורות התעסוקה החלופיים לאותם עשרות-אלפים שימצאו עצמם ללא מקומות עבודה?

טלב אלסאנע: מדברים על עובדים זרים, אבל ממשיכים לייבא אותם.

טלב אלסאנע: שמעתי שאת העובדים התאילנדים משאירים כאן.

טלב אלסאנע: אף אחד לא מרשה לגעת בעובדים בחקלאות.

טלב אלסאנע: נוסף על כך, ביומיים האחרונים שמענו מראש הממשלה, שפתאום הוא גילה שיש קשר הדוק בין המצב המדיני לבין המצב הכלכלי.

טלב אלסאנע: לקח לו שנתיים להגיע לנוסחה הזאת.

טלב אלסאנע: הרבה אנשים נהרגו על מנת להגיע למסקנה כי אי-אפשר לפתור את הבעיות הכלכליות בלי לפתור את הבעיה המדינית, בלי לפתור את הבעיה הביטחונית, ואי-אפשר לפתור את הבעיה הביטחונית בלי לנסות לקדם את התהליך המדיני ולהגיע לשלום.

טלב אלסאנע: כמה זמן יחלוף, כמה אנשים ייהרגו, על מנת שנבין את הרעיון ונתחיל ליישם אותו?

טלב אלסאנע: כמה זמן יחלוף עד שהממשלה הזאת תפנים שאי-אפשר להגיע לביטחון בלי לקדם את השלום ואי-אפשר לקדם את השלום בלי לסיים את הכיבוש?

טלב אלסאנע: שמענו שחוזרים ומדברים על אסון אוסלו, כאילו הבעיה היא אוסלו, כאילו זהו ההסכם שהביא לאינתיפאדה.

טלב אלסאנע: מה שהביא לאינתיפאדה הפלסטינית הוא הכיבוש הישראלי.

טלב אלסאנע: ממשלות ישראל חתמו על הסכמים ולא קיימו אותם.

טלב אלסאנע: לכן זה גרם לאינתיפאדה.

טלב אלסאנע: אומנם לדעתי הצד הפלסטיני טעה כאשר אימץ את הדרך הצבאית כדי לאלץ את הצד הישראלי לקדם את תהליך השלום.

טלב אלסאנע: המהלך הפלסטיני רק חיזק את הצד הימני הקיצוני שבלאו הכי מתנגד לתהליך השלום.

טלב אלסאנע: אלה בצד הימני מחכים לכך שיהיה פיגוע בישראל, על מנת לומר: הנה, אי-אפשר להתקדם בתהליך השלום.

טלב אלסאנע: שמענו את חבר הכנסת יחיאל חזן אומר: אנחנו סומכים על ערפאת ואבו-מאזן שיצילו אותנו מאסון מפת הדרכים.

טלב אלסאנע: מה זאת אומרת?

טלב אלסאנע: הוא מקווה שערפאת או אבו-מאזן לא יצליחו למנוע פיגועים, ואכן יהיו פיגועים, והפיגועים האלה יצילו אותנו ממפת הדרכים.

טלב אלסאנע: זה מה שאומר חבר כנסת בישראל.

טלב אלסאנע: הוא רואה בכך הצלה.

טלב אלסאנע: זה דבר איום ונורא.

טלב אלסאנע: במקום ללכת ולומר, אי-אפשר להמשיך לשלוט בעם אחר, אי-אפשר להמשיך לדכא עם אחר, שולטים בגדה זה שנתיים, אבל לא מצליחים למנוע פיגועים.

טלב אלסאנע: שולטים בגדה ומפסידים הון תועפות על חשבון המשפחות העניות בישראל.

טלב אלסאנע: מצד אחר, לא חיים בגדה.

טלב אלסאנע: מי שצופה מהצד ומסתכל על מה שקורה במדינה, יגיד שיש כאן עם מזוכיסטי, עם שנהנה להתעמר בעצמו, עם שנהנה להתעלל בעצמו.

טלב אלסאנע: הרי אם יהיה הסכם שלום, חבר הכנסת בן-אליעזר, על-פי היוזמה הסעודית, הוא יביא לכך שיהיה הסכם עם כל מדינות ערב.

טלב אלסאנע: אתה מתאר לעצמך מה משמעות הדבר?

טלב אלסאנע: משמעות הדבר שלמדינת ישראל שהיום כובשת את ג'נין ושכם, יכולות להיות שגרירויות גם בסעודיה, גם בכוויית, גם בבחריין.

טלב אלסאנע: למדינת ישראל תהיינה שגרירויות ממאוריטניה ועד עירק.

טלב אלסאנע: ואז יכולה להיות כאן גם צמיחה כלכלית.

טלב אלסאנע: אני שואל, השר בן-אליעזר, מה עדיף למדינת ישראל, לחיות בשלום ולהיות במערכת יחסים מצוינת עם כל העולם הערבי, עם כל מדינות ערב, הן במישור במדיני והן במישור הכלכלי - או להמשיך לשלוט בגדה עם מאחזים בלתי חוקיים, ולנסות לכפות את רצונה על עם אחר?

טלב אלסאנע: הבעיה היא לא מורכבת, הבעיה ברורה, אבל מחייבת אומץ, מחייבת מנהיגות בעלת שיעור קומה.

טלב אלסאנע: הבעיה היא הכיבוש הישראלי על העם הפלסטיני.

טלב אלסאנע: אין למדינת ישראל שום מנדט, אין לה שום זכות להמשיך לשלוט בעם אחר.

טלב אלסאנע: אין לה שום זכות להמשיך לחיות בתוך כפריהם ועריהם, בתוך הנשמה שלהם.

טלב אלסאנע: אין לה שום זכות לשלוח קבוצה של ימנים קיצוניים.

טלב אלסאנע: רוב חברי הכנסת לא מוכנים לגור בשכנות עם רבים מהמתנחלים.

טלב אלסאנע: שולחים אותם בתור שגרירים, שיחיו בגדה וברצועה.

טלב אלסאנע: הפתרון הוא לא מורכב, הפתרון יביא תשובה גם לבעיה הכלכלית וגם לבעיה הביטחונית, אבל הוא מחייב לקבל החלטה אמיצה ולומר כי הגיע הזמן לסיים את הכיבוש הישראלי הן בגדה והן ברצועה, הגיע הזמן לאפשר לעם הפלסטיני לחיות בעצמאות, מדינה אחת ליד השנייה.

טלב אלסאנע: אם כבר הגיעה ממשלת ישראל להבנה הזאת, אם היא כבר אומרת שהיא בעד מדינה פלסטינית שתחיה ליד מדינת ישראל - למה מחכים?

טלב אלסאנע: אם התקבלה החלטה, צריך ליישם אותה.

טלב אלסאנע: למה צריך תירוצים, עוד תירוצים ועוד תנאים, כאילו עושים טובה לארצות-הברית שמקבלים את היוזמה הזאת.

טלב אלסאנע: כאילו מי שנהרגים בעימות הם לא אזרחי מדינת ישראל, הם אזרחי ארצות-הברית.

טלב אלסאנע: הם אזרחים ישראלים או פלסטינים.

טלב אלסאנע: לכן זהו אינטרס ישראלי ופלסטיני לקדם את תהליך השלום.

טלב אלסאנע: אף אחד לא עושה טובה לאף אחד.

טלב אלסאנע: יש אינטרס משותף.

טלב אלסאנע: לכן אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, שיש קשר הדוק בין האינטרסים הלאומיים של שני העמים: מצד אחד, אין מדינה אחרת שיכולה לתת לעם הפלסטיני את עצמאותו, אלא מדינת ישראל.

טלב אלסאנע: מצד שני, אין עם שיכול להעניק למדינת ישראל את ביטחונה, אלא העם הפלסטיני.

טלב אלסאנע: ככל שמדינת ישראל תעניק עצמאות לפלסטינים, כך תקבל ביטחון מהצד הפלסטיני.

טלב אלסאנע: יש אינטרס הדוק וקשר הדוק בין שני הדברים - העצמאות הפלסטינית והביטחון הישראלי.

טלב אלסאנע: היום אנחנו שומעים על ניסיון לעשות הפרדה בין הביטחון לבין השלום, כאילו יש אפשרות להשיג קודם כול ביטחון ואחר כך לקדם את השלום, כאילו יש הפרדה בין שני הדברים: יש דבר שנקרא ביטחון ויש דבר שנקרא שלום.

טלב אלסאנע: אין דבר כזה.

טלב אלסאנע: הביטחון הוא אחד המרכיבים של השלום.

טלב אלסאנע: אין שלום בלי ביטחון, אבל כאשר יהיה שלום - בוודאי יהיה ביטחון.

טלב אלסאנע: נוסף על ביטחון, השלום משמעו סיום הכיבוש.

טלב אלסאנע: השלום מסיים את הכיבוש בצד אחד ומספק ביטחון מצד שני.

טלב אלסאנע: השלום כולל את כל המרכיבים והמאוויים של הצדדים, אבל הביטחון של צד אחד לא יכול להיות כאשר אתה ממשיך לשלוט בצד השני, לכבוש, להתנחל ולהקים מאחזים.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, למרות כל הדיבורים על כך שהחלטת הממשלה מאתמול היא בגדר בלוף, היא תכמנות, היא ניסיון להוליך שולל, אני רוצה להמר ולתת קרדיט לראש הממשלה, שלאחר שפיכות דמים במשך תקופה ארוכה הוא הגיע למסקנה שאין פתרון אחר אלא לקבל החלטה אמיצה.

טלב אלסאנע: אני מאמין שאם הוא יקבל אותה הוא יקבל גיבוי מכל מחנה השלום, לרבות מסיעת רע"ם.

טלב אלסאנע: אשר לתוכנית הכלכלית, אנחנו חושבים שהיא תוכנית רעה, אין בה שום בשורה, ולכן אנחנו נצביע נגדה.

אלי בן-מנחם: רשות הדיבור חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר.

בנימין בן-אליעזר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אם אני לא טועה, הערב מתקיים דיון על תקציב המדינה.

בנימין בן-אליעזר: אני מניח שהמוני בית ישראל יושבים וממתינים לישועה, לשמוע את נבחרי העם אומרים את שלהם אל מול כל אמא ואבא, אל מול הילדים, אל מול הנכים, אל מול הילדים העניים, אל מול המצוקאים, אל מול 300,000 המובטלים.

בנימין בן-אליעזר: ולא כך הדבר.

בנימין בן-אליעזר: הכנסת והמדינה עסוקות מאתמול, ואולי במידה מסוימת של צדק, אך ורק בנושא המדיני.

בנימין בן-אליעזר: ראו זה פלא, ראש הממשלה הצליח, בתמרון מבריק, לדחות הצדה את הדיון ואת הוויכוח הראויים בנושא הכלכלי ובנושא תקציב המדינה, ואת הכותרות ואת תשומת הלב תופס הנושא המדיני.

בנימין בן-אליעזר: אני רוצה לברך את ראש הממשלה על אומץ לבו.

בנימין בן-אליעזר: אני עוקב בימים האחרונים אחר הצהרותיו.

בנימין בן-אליעזר: לשמוע את ראש הממשלה אומר היום, שהגיע הזמן לחשוב האם לא די לשלוט על 3.5 מיליוני ערבים, האם לא די להיכנס כל יומיים לג'נין, לשכם ולבית-לחם, האם לא די לשלוט על עם אחר.

בנימין בן-אליעזר: לשמוע את ראש הממשלה הזה, את אריק שרון, אומר שהגיע הזמן ללכת ולחלק את הארץ, לראות את לימור לבנת יושבת ומתלבטת איך חותכים את ירושלים...

בנימין בן-אליעזר: אם יש לי איזה חשק לדבר אחד, הייתי אומר לסיעת הליכוד כולה - אם יש אומץ בלבכם, תעלו כולכם אל קברו של רבין ותתנצלו ותבקשו סליחה.

בנימין בן-אליעזר: תמיד בא לכם הדבר מאוחר.

בנימין בן-אליעזר: תמיד אנחנו באים ואומרים, הרי אמרנו לכם, ותמיד בלי לומר אתם אומרים, צדקתם.

בנימין בן-אליעזר: לא לפני הרבה זמן, אדוני היושב-ראש, כאן, מעל לדוכן הזה, עמדו חברים מכובדים של מחנה הימין והאשימו אותנו בפשעי אוסלו.

בנימין בן-אליעזר: רק לפני ימים ספורים אמר השר עוזי לנדאו, דמות ישרה והגונה – אני לא מקבל את דעתו, אבל על יושרו אני לא חולק – שזה יותר גרוע מאוסלו.

בנימין בן-אליעזר: אבל עם זאת אני רוצה לומר כאן, שזו אולי העת לכל דבר, רק לא לעשות חשבונות.

בנימין בן-אליעזר: יבוא גם יום החשבונות.

בנימין בן-אליעזר: היום צריך רק לומר לראש הממשלה: אנחנו נגבה אותך ואנחנו נעמוד מאחוריך, ומעל במת הכנסת אני אומר לך, שאין צורך שתזמין את מפלגת העבודה.

בנימין בן-אליעזר: למפלגת העבודה אין שום חשק להיכנס לממשלה.

בנימין בן-אליעזר: אני הובלתי את שבעת שרי מפלגת העבודה לצאת מהממשלה על רקע אחר לגמרי - הדיון על תקציב המדינה.

בנימין בן-אליעזר: ראה זה פלא, אדוני ראש הממשלה, שום דבר לא השתנה.

בנימין בן-אליעזר: להיפך, המציאות נעשתה רק יותר גרועה.

בנימין בן-אליעזר: לכן, מבחינתי אין שום סיבה שניכנס לממשלה, מה גם שאינני רואה שאתה צריך אותנו לצורך הדבר הזה.

בנימין בן-אליעזר: אבל אתה יכול ללכת לישון בשקט, למרות כל מה שנאמר לך וכל מה שאמרו לך היום בסיעת הליכוד.

בנימין בן-אליעזר: ועקבנו כיצד חבריך ניערו אותך ובאו אליך בטענות.

בנימין בן-אליעזר: אנחנו נעמוד מאחוריך וניתן לך את הגיבוי.

בנימין בן-אליעזר: נכון, זו אולי הבשורה הכי גדולה שאתה יכול להביא לבית ישראל.

בנימין בן-אליעזר: זה גם הדבר היחיד אולי שיכול לשנות את הגזירות הכלכליות ואת המצב הכלכלי העגום.

בנימין בן-אליעזר: אין אפשרות ללכת ולהחיות את שוק התיירות, אלא אם אתה רוצה להציע אוטובוסים מתפוצצים או להיכנס למסעדה ולאכול ולהתפוצץ עם האוכל.

בנימין בן-אליעזר: כדי להחיות את שוק התיירות אתה חייב לייצר אווירה שהולכים להסדר.

בנימין בן-אליעזר: כדי לפתור את בעיית המשק אתה חייב להביא לכאן משקיעים והשקעות, ושום השקעה לא תבוא אם לא תהיה אווירה שכדאי להשקיע.

בנימין בן-אליעזר: לכן יש קשר גומלין בין המצב המדיני למצב הכלכלי.

בנימין בן-אליעזר: אני חושב שבהחלטה שלך אתמול כן חייבת את הנשיא האמריקני ואת הבית הלבן להתחיל להתחשב בהערות ששלחת.

בנימין בן-אליעזר: לא עם כל ההערות אני מסכים, אבל עם חלקן ודאי שכן.

בנימין בן-אליעזר: אני אתך בכל מה שקשור לזכות השיבה, ואין לי ספק שההסכמה העקרונית של ראש הממשלה לקבל את מפת הדרכים יש בה כדי להעמיד היום גם את אבו-מאזן במבחן.

בנימין בן-אליעזר: זה הרקע שעליו להתארגן ולהתחיל לנוע, להתארגן ולארגן את כוחותיו ולהתחיל לקיים את חלקו ומה שמתחייב.

בנימין בן-אליעזר: נדמה לי שמה שנדרש ממנו הוא בראש ובראשונה צעדים שיבטיחו את שלטונו כראש ממשלה של פלסטין.

בנימין בן-אליעזר: אני מאחל לממשלה שתסיים את הדיונים שלה מהר.

בנימין בן-אליעזר: אני מקווה שהתוכנית, השר נוה, תובא כאן לשולחן הכנסת.

בנימין בן-אליעזר: זה לא חוק וזאת לא חובה, אבל זהו בהחלט הרגל שכבר מכנסת לכנסת מכבדים אותו.

בנימין בן-אליעזר: יהיה זה תענוג גדול לשמוע את ראש הממשלה אומר את מה שאמר בישיבת הממשלה ולחבריו היום בסיעת הליכוד - חוזר על אותם דברים כאן.

בנימין בן-אליעזר: יהיה גם טוב ללכת ולראות את הסיעות השותפות בקואליציה, את המפד"ל וגם את האיחוד הלאומי, מצביעות בעד.

בנימין בן-אליעזר: הרי כל חלומנו הוא לראות את הימין, ואולי את הימין הכי קיצוני, מצביע בעד התוכנית הזאת.

בנימין בן-אליעזר: אני רוצה לסיים, אדוני היושב-ראש, ולאחל שבימים הקרובים ימשיך להתקיים דיון נוקב.

בנימין בן-אליעזר: אני הצעתי לראש הממשלה בטרם עזבנו את הממשלה להצטרף אלי לסיור בבתי-התמחוי שקיימים היום בכל חלקי הארץ, בתי-תמחוי שאמורים לתת מזור ואוכל לזקנים שאין להם יכולת, לילדים בני חמש, שש ושבע.

בנימין בן-אליעזר: ראיתי עשרות ילדים כמעט בכל מקום ומקום.

בנימין בן-אליעזר: היה חשוב ללכת ולהביט בעיניים של 300,000 המובטלים, לצאת החוצה ולראות את הנכים, להביט בעיני הגמלאים שגזלו מהם את 100 השקל שבהם קנו תרופות, ויש כאלה שקונים בזה לחם.

בנימין בן-אליעזר: אני מקווה שבסיכומו של עניין התוכנית תתקבל, אבל אני מקווה שעיקר התוכנית המדינית תביא לכך שהציבור הזה ששלח אותך, אריק שרון, ואת הממשלה שלך יקבל את אשר ראוי שהוא יקבל, את הלחם.

בנימין בן-אליעזר: אדוני היושב-ראש, אני חושב שכדאי לחזור ולומר, שאנחנו נגבה את הממשלה מבחוץ, כל עוד ראש הממשלה ימשיך להיות נאמן למה שהוא אמר בישיבת הממשלה, בוודאי היום בסיעת הליכוד, כי נדמה לי שמי שמנסה לתת תשובה לילדים צריך לדעת שאין לנו תשובה אחרת, אלא רק תקווה דרך פריצת הדרך המדינית, שאולי היא תביא מחר טוב יותר.

בנימין בן-אליעזר: תודה רבה לך.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת בנימין בן-אליעזר, פואד.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת אילן שלגי, ואחריו - את חבר הכנסת רן כהן.

אילן שלגי: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, הסתייגותי מתייחסת לסעיף 26 בהצעת החוק, העוסק במשק החשמל.

אילן שלגי: באה ממשלת ישראל ומציעה לייעל ולהפריט את משק החשמל כדי שנקבל יותר חשמל ובעלות מופחתת.

אילן שלגי: ההצעה היא להוציא את המונופול מידי חברת החשמל, להפריט את משק החשמל ולהגיע לפיצול של הייצור, ההולכה והחלוקה, הנמצאים כיום כולם בידי חברת החשמל.

אילן שלגי: באים עובדי חברת החשמל ומאיימים על ממשלת ישראל ועל כנסת ישראל, שלא יקום ולא יהיה, הם יורידו לנו את השאלטר ונשב כולנו בחושך אם נעז לפגוע במונופול ובתנאים המופלגים שלהם.

אילן שלגי: לפי "ידיעות אחרונות" אתמול, גם בהנהלת חברת החשמל נשמעים דיבורים מפחידים.

אילן שלגי: בפרוטוקול ישיבת ההנהלה המורחבת נאמר: "חייבים להפחיד את הפוליטיקאים", "חייבים להעמיד אותם בפני עובדות".

אילן שלגי: עובדי חברת החשמל וכמה ממנהליה כנראה שכחו באמת מי כאן בעל-הבית, ותפקידנו להבהיר היטב מי הם בעלי-הבית.

אילן שלגי: החברה היא בבעלות המדינה.

אילן שלגי: בעלי המניות הם כולנו, כל אזרחי המדינה, ואנחנו חברי הכנסת מייצגים את בעלי המניות במובן הציבורי.

אילן שלגי: יש לקבוע כי למדינת ישראל יש חברת חשמל, ולא לחברת החשמל יש מדינה.

אילן שלגי: את תעריפי החשמל מעלים מדי פעם בהתאם לגידול העלויות.

אילן שלגי: העלויות עדיין כוללות, בין היתר, חשמל חינם בכמויות אסטרונומיות לעובדי החברה.

אילן שלגי: בעלויות כלולים גם סכומי שכר מהגבוהים במשק.

אילן שלגי: בחודש ינואר השנה הורידה חברת דירוג האשראי "מודיס" את הדירוג של חברת החשמל בשתי דרגות.

אילן שלגי: המשמעות היא כי יקשה על החברה לגייס כספים בשוק האשראי הבין-לאומי, ואומנם כעת היא דורשת מן הממשלה, כלומר מאתנו האזרחים בעלי המניות, הזרמת הון עצמי.

אילן שלגי: לא רק שלוקחים מאתנו כצרכנים תעריפים יקרים בשל חוסר יעילות בחברה, כעת גם נשלם כבעלי מניות את מחיר הורדת דירוג האשראי של החברה.

אילן שלגי: אני קורא מתוך עיתון "הארץ" מיום 3 בפברואר: החוצפה של שליטי השאלטר בולטת שוב ושוב בתגובותיהם.

אילן שלגי: בהתייחס להצעות להפריט תחנות כוח במסגרת המאמץ לגייס אמצעי מימון לחברה המתייבשת, כותב אוברקוביץ: "כדי למנוע מהממשלה עבודת סרק – הרעיון של פירוק החברה באמצעות הפרטת תחנות כוח או פירוקה לתאגידים לא יקום ולא יהיה", כך אומר לנו מר אוברקוביץ.

אילן שלגי: "עובדי החברה ייאבקו בכל האמצעים - - - לא נרשה לפקידים שאינם חייבים דין-וחשבון לאיש לרסק את החברה המפוארת שבנינו בעמל של שנים"; הוא מאשר את הידוע: חברת החשמל הופקעה זה כבר מבעלות אזרחי המדינה לטובת ארגון החברה.

אילן שלגי: אנחנו, חברי הכנסת, שאנחנו כן נבחרי העם, אנחנו לא פקידים – אנחנו נחזיר את החברה למדינת ישראל.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת שלגי, לחבר הכנסת רן כהן יש הערה.

רן כהן: אני דווקא מזדהה עם מה שאמרת בהתחלה.

רן כהן: אני באמת חושב שזה ממש חטא בל יכופר שעובדי החברה צריכים להעניש את המדינה ואת הכנסת, וזה באמת לא תקין.

רן כהן: האם השר פריצקי התערב בעניין?

אילן שלגי: אני אגיע לזה.

אילן שלגי: אזכירכם כי מר יורם אוברקוביץ, יושב-ראש ועד העובדים של חברת החשמל, עומד זה שלוש שנים לדין, כאשר נגדו כתב אישום חמור על קבלת שוחד, עבירה שיש עמה קלון, ואשר לפי כתב האישום בוצעה תוך שימוש במעמדו כיושב-ראש ועד העובדים, כי השוחד התקבל – לפי כתב האישום – ממי שהפעיל את חנויות המזון של עובדי חברת החשמל בדרום ובתל-אביב.

אילן שלגי: היועץ המשפטי לממשלה הגיש לאחרונה לבג"ץ חוות דעת שלפיה יש להשעות את מר אוברקוביץ מתפקידו בחברה ויש לאסור עליו להיכנס למשרדי חברת החשמל.

אילן שלגי: נכון כי חשוד בעבירה, גם כאשר יש נגדו כתב אישום, הוא זכאי כל עוד לא הורשע על-ידי בית-המשפט, ואולם היועץ המשפטי לממשלה כתב את המלצתו ביודעו את חזקת הזכאות.

אילן שלגי: אני בכל מקרה מציע לעובדי חברת החשמל כי יבחרו לעצמם – לפחות בינתיים – מנהיג יותר ראוי.

אילן שלגי: זכותם, כמובן, להישאר עם המנהיג הזה, אולם בל יתפלאו אם האיש והסגנון עושים ויעשו להם שירות דוב.

אילן שלגי: אגב, ועד עובדי חברת החשמל שיתף פעולה עם בכירי חברת החשמל והביא להסכם שלפיו כ=100 בכירים בחברה, ששכרם מעל 50,000 ש"ח, יקבלו תוספת שכר של 11.7% במשך חמש שנים, בעוד העובדים הפשוטים בחברת החשמל יקבלו תוספת של 3.7% בלבד.

אילן שלגי: רק לאחר שנמתחה על כך ביקורת קשה גם בממשלה וגם בחברת החשמל, שונה ההסכם וכעת כל העובדים יקבלו תוספת של 4.95%.

אילן שלגי: אני בכל מקרה מבקש להזכיר, כי השכר הממוצע של עובדי חברת החשמל הוא הגבוה ביותר במשק.

אילן שלגי: עיתון "הארץ" מיום 19 במרס השנה מדווח, כי מר אוברקוביץ הציג כתנאי לשיתוף הפעולה של העובדים בהפרטת החברה, כי הממשלה תקצה לעובדים 25.1% מהמניות – מהן 15% ללא תשלום, וכי משקיע בין-לאומי שקשור לעובדים ושיסייע להם לרכוש את ה=10% הנוספים יקבל גם הוא בהקצאה עוד 25%, כך שהעובדים ביחד עם אותו משקיע יחדיו יחזיקו ב=50.1%, כלומר בשליטה בחברה.

אילן שלגי: שימו לב, מתוך זה 15% ללא תשלום.

אילן שלגי: בלי זה, פשוט יסגרו לנו את השאלטר.

אילן שלגי: הצעת החוק שהגישה הממשלה מנוסחת בעקבות דוח של ועדת מומחים בין-משרדית בראשות מנכ"לי משרד האוצר והתשתיות, ונשענת על דוח של חברת ייעוץ בין-לאומית.

אילן שלגי: הדוח הזה קובע את הפיצול לייצור חשמל, הולכת חשמל וחלוקת חשמל, כאשר השלב הראשון יסתיים במועדים הנקובים בסעיף 26(25) לתוכנית הכלכלית, בין 2008 ל=2011.

אילן שלגי: ההסתייגות שלי אומרת, שצריך להקדים את המועדים בשנתיים.

אילן שלגי: אנחנו לא יכולים להמתין, גם לא עד שנת 2006, עד שנצא מעבדות לחירות, מעריצותו של ועד עובדי חברת החשמל.

אילן שלגי: לפי העיתון "גלובס" מהיום - בואו נתעדכן מה יקרה לנו, אולי בעוד דקה, ואני קורא מתוך אתר האינטרנט של "גלובס" - נכון לשעה 14:00 - "המזכירות הארצית של עובדי חברת החשמל החליטה היום, יום ב', על שורה של צעדי מחאה חריפים, בתוכם הפסקת ביצוע עבודות התחזוקה ותיקון תקלות בתחנות הכוח, דבר שיביא במהרה להפסקות חשמל קשות ברחבי הארץ, וזאת במחאה על תוכנית השינויים המבניים שאושרה בסוף השבוע על-ידי ועדת הכספים של הכנסת, בתמיכת שרי האוצר והתשתיות"; "כמו כן הוחלט על החרמת כל משרדי הממשלה ועל ניתוק מגע עם הרשות לשירותים ציבוריים - חשמל".

אילן שלגי: אני קורא לחברי שר התשתיות יוסי פריצקי לפעול בנחישות כפי שהודיע, ולהוציא לעובדי חברת החשמל, לאלה מהם שהם עובדים חיוניים, צווי ריתוק אם ישבשו את אספקת החשמל.

אילן שלגי: ואני קורא לראש הממשלה ולממשלת ישראל לתת גיבוי לשר התשתיות ולהגן עלינו, על כולנו, אזרחי מדינת ישראל, מפני הבריונות של מחזיקי השאלטר.

אילן שלגי: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר-הכנסת אילן שלגי.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת רן כהן, ואחריו - את חברת הכנסת דליה איציק.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, השר נוה, חברות וחברי הכנסת, רק הערה אחת לדברי קודמי.

רן כהן: אני מציע לו ללמוד מחברת הכנסת דליה איציק וממני בהיותנו שרי התעשייה והמסחר - יש לשר פריצקי הרבה מאוד כלים מלבד להוציא צווי ריתוק כדי להסדיר את הדבר הצודק שהוא דיבר עליו.

רן כהן: זה לא תקין שעובדי חברת החשמל, עם כל הכבוד, יחליטו להוריד את השאלטר כדי ללמד את המדינה לקח.

רן כהן: אבל לשר פריצקי יש כמה כלים לעשות את זה, מלבד כלי הריתוק.

אילן שלגי: - - -

רן כהן: אתה רואה, אני אומר לך, הרי אני עושה את זה גם בידידות.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני חייב לפתוח ולומר דווקא בהמשך לדבריו של חברי, חבר הכנסת בן-אליעזר, שבאמת הגענו לימים שבהם הממשלה הזאת צריכה לבקש סליחה ומחילה ולהכות על חטא, ולנסות להזכיר לכל העם בישראל, שהיה יצחק רבין זכרו לברכה שנרצח על מזבח השלום, והיתה לו דרך, ולמחנה השלום היתה דרך.

רן כהן: אתמול הממשלה, בהכירה במפת הדרכים, קיבלה את דרכו של רבין ואת דרך מחנה השלום.

רן כהן: אני חייב לומר בהמשך לדברים של פואד, שתוכנית מפת הדרכים טובה פחות מתוכנית אוסלו.

רן כהן: היא פחות מגובשת, היא פחות מפורטת, אבל היא הדבר הטוב ביותר שישנו.

רן כהן: לכן אני חושב שהממשלה עשתה בשכל כשהיא קיבלה את התוכנית הזאת.

רן כהן: הלוואי שהיא תעשה בשכל והיא גם תבצע את התוכנית הזאת, כדי שנהיה בטוחים שאכן כוונתה של הממשלה היא כוונת אמת, ושהיא לא באה רק לסמא את העיניים.

רן כהן: אולי באמת הצהרתו של ראש הממשלה כבר שלוש פעמים בשלושת הימים האחרונים, שלא יהיה שום סיכוי לפתרון של צמיחה כלכלית והבראת המשק בלי שיהיה תהליך מדיני, נותנת איזו תקווה שהכוונה באמת רצינית.

רן כהן: אני חייב לומר עוד דבר, אדוני היושב-ראש.

רן כהן: אתה שמעת בסבלנות, כך ראיתי, את כל אלה מן הקואליציה שעלו כאן ואמרו איזה תיקון פה ושם הם הצליחו להשיג בדי-עמל, כלומר איזה אפרוח, איזה רגל של אפרוח, איזה משהו.

רן כהן: כלומר, הכניסו לנו הר של גזירות על הציבור, וכאן עולים פה ושם כל מיני נתחי קואליציה ואומרים: הצלחנו, דיברנו עם אהוד אולמרט, דיברנו עם זה, מאיר שטרית אמר, עוזי כהן תכמן אתו, ההוא עשה אתו ככה, הוציאו איזה עז פה ושם.

רן כהן: רבותי, מי שחושב בכיוון הזה, קודם כול שיזכור שני דברים: הדבר הראשון, הגזירות האלה החזירו היום את הנכים אל מול משרד האוצר, כמו שהיה לפני שנה וחצי ושנתיים, הפגנה שנמשכה 77 ימים.

רן כהן: תראו אותם עכשיו שם.

רן כהן: זה העם בישראל.

רן כהן: והדבר השני, כל הגזירות האיומות והנוראות – ואני אדבר רק על שתיים מהן – הגזירות הנוראות האלה נשארו, כולן נשארו, הן כולן כאן.

רן כהן: ובלי צמיחה כלכלית.

רן כהן: זה הדבר הנורא ביותר.

רן כהן: אתה אומר: או.

רן כהן: קיי.

רן כהן: מפילים גזירות על פנסיונרים, על נכים, על ילדים, על כולם.

רן כהן: אני אומר לכם, אני הרי לא חשוד באי-התנגדות לחוק משפחות ברוכות ילדים.

רן כהן: נכון?

רן כהן: אני התנגדתי לו בכל החריפות.

רן כהן: אני אומר לכם את האמת, הגזירות האלה, שמופלות על ילדים בשיעור של 70%, זה גיהינום.

רן כהן: זה גיהינום.

רן כהן: בעיקר שהגיהינום הזה הוא גזלה מכלל קצבאות הילדים.

רן כהן: אם לוקחים 3.5 מיליארדי שקל קצבאות ילדים ועוד מחלקים אותם לכל ילדי ישראל, נניח באופן יותר צודק, יותר שווה - בסדר גמור.

רן כהן: אבל אפשר להעלות על הדעת באמת גזלה כזאת?

רן כהן: 70% מקצבאות, שנופלים ברובם בכל זאת על משפחות עניות, בלי להגיד שזה מעשה מחריד?

משה גפני: 76%.

רן כהן: 76%, תודה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, כמו שהבטחתי אני רוצה לדבר על שני תחומים.

רן כהן: אני באמת מבקש את תשומת לבך, חבר הכנסת שלגי, וכמובן קודם כול את תשומת לבו של השר נוה.

רן כהן: מה אתם רוצים מהפנסיונרים?

רן כהן: אלוהים אדירים, מה אתם רוצים?

רן כהן: אתם יודעים מה אתם הולכים לעשות לפנסיונרים?

רן כהן: אמרתי קודם על הילדים שזה גיהינום, זה סדום.

רן כהן: מה שאתם עושים לפנסיונרים זה לקרוע את דמותה המוסרית של מדינת ישראל.

רן כהן: איך אנחנו נסתכל על זקנינו בפנים?

רן כהן: איך נסתכל להם בעיניים?

רן כהן: תראו איזה מכה על מכה על מכה על מכה.

רן כהן: קודם 2% היטל על הפנסיות.

רן כהן: למה, הן גדולות מדי?

רן כהן: אחר כך באה עוד מכה, והמכה הזאת היא העלאת הפרשת העובד והעלאת הפרשת המעביד.

רן כהן: איך?

רן כהן: לא באופן שבו שומרים על הפרופורציה בין העובד לבין המעביד.

רן כהן: העובד יפריש עוד 2% והמעסיק עוד 1%.

רן כהן: אז קודם כול, שוב הכבדה.

רן כהן: ודבר שני, זו הפרה בוטה של הסכמי עבודה, משום שזה משנה את הפרופורציות.

רן כהן: לא הספיקה המכה השנייה, מכת מצרים השנייה על הפנסיונרים, באה המכה השלישית, העלאת גיל הפרישה ל=67.

רן כהן: זה יבוא בעוד חודש, זה כבר כתוב.

רן כהן: חברות וחברים, העלאת גיל הפרישה ל=67, משמעותה עבור הנשים היא דרקונית.

רן כהן: זה לא אומר שהן תצאנה לפנסיה בגיל 67 כאשר הן מקבלות את כל מה שהן תצבורנה עד גיל 67.

רן כהן: זה אומר שאם הן תצאנה לפני גיל 67 הן לא תקבלנה את ה=70%, גם אם הן צברו אותם.

רן כהן: וכנ"ל לגבי הגברים.

רן כהן: זו מכה שלישית לפנסיונרים.

רן כהן: המכה הרביעית היא הפקרת החיסכון לפנסיה לבורסה, בלי ביטחונות של הממשלה.

רן כהן: רגע, מה זה?

רן כהן: בן-אדם צובר כל חייו כדי שעם פרישתו לפנסיה הוא ידע שיש איזה מינימום שממנו הוא חי, שממנו הוא מתקיים בכבוד, שהוא לא מתבזה, שהוא לא נטל, שיש לו איזה ביטחון.

רן כהן: באה הממשלה ואומרת: לא, מישהו ישחק בכסף שלך בבורסה.

רן כהן: אם הבורסה תעלה, אולי הרווחת משהו.

רן כהן: אם הבורסה תרד – והיא יכולה לרדת ב=10%, ב=20%, ב=30% - מישהו מעלה על הדעת שמי מאתנו מוכן יהיה להמר בעניין הזה על זיקנתו?

רן כהן: מה זה?

רן כהן: זו הפקרת הפנסיה.

רן כהן: זו מכה רביעית.

רן כהן: מכה חמישית, כל הקצבאות – ורבותי, פה מדובר על אנשים שכמעט כולם חיים מזה, כמעט רק מזה – כל קצבאות הזיקנה מעכשיו יעברו מההצמדה לשכר הממוצע במשק, שזה הדבר ששומר בדרך כלשהי על איזו רמה שווה לשכנים שלך, לקרובים שלך, לילדים שלך, לנכדים שלך, כדי שלא תתבייש, להצמדה למדד.

רן כהן: אבל המדד מפגר ב=20 השנים האחרונות ב=87% לעומת השכר הממוצע, כי השכר הממוצע הולך ועולה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת רן כהן, אתה צריך עוד מעט לסיים.

רן כהן: אני סוגר את הפרק הזה, אבל אני חייב לדבר עוד על פרק קצרצ'יק, ברשותך.

רן כהן: האמן לי, זה ממש חיוני.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, הרי זה קטסטרופה.

רן כהן: נוסף על כל אלה יש גם פגיעה נפרדת בקצבאות הזיקנה.

רן כהן: כלומר, רבותי, יש פה שש פגיעות בפנסיונרים.

רן כהן: למה?

רן כהן: מה הם חטאו?

רן כהן: זה ההורים שלנו או האחים שלנו או הקרובים שלנו.

רן כהן: הדבר השני, ואני אומר אותו בתמצית בגלל קוצר הזמן - אני פונה כאן לברית הזאת של נתניהו ושינוי ביחס לשכבות הביניים.

רן כהן: מי הן שכבות הביניים?

רן כהן: מה אתם רוצים משכבות הביניים?

רן כהן: למה אתם מכים אותן?

רן כהן: קודם כול, כל מי שציינתי עד עכשיו, הפנסיונרים הם שכבות הביניים, שלא יהיו לכם טעויות.

רן כהן: הרי לעניים אין פנסיות, העניים חיים מקצבאות ומגמ"חים ומפחי אשפה.

רן כהן: אני מדבר עכשיו על שכבות הביניים.

רן כהן: פנסיה זה שכבות הביניים.

רן כהן: אז למה אתם פוגעים בהם?

רן כהן: לא רק זה.

רן כהן: מי זה המפוטרים?

רן כהן: מי זה המורים, מי זה עובדי המדינה, מי זה העובדים הסוציאליים?

רן כהן: – זה שכבות הביניים.

רן כהן: אז למה פוגעים בהם?

רן כהן: למה מפטרים אותם?

רן כהן: מי זה הסטודנטים שהיו צריכים לקבל הורדת שכר לימוד ב=15% ומקבלים 3%, כשעלויות החיים, בינתיים, עולות ב=10%?

רן כהן: זה שכבות הביניים.

אלי בן-מנחם: אנא ממך, אבקש לסיים.

רן כהן: אני מבטיח, דקה.

רן כהן: מי האנשים שמתאבדים?

רן כהן: רבותי, מדובר בעסקים קטנים, בינוניים, זעירים.

רן כהן: מי המתאבדים, העניים?

רן כהן: אלה אנשים מהשכונה שבה גדל היושב-ראש?

רן כהן: מהשכונה שבה חיו הורי, זכרם לברכה, בעכו?

רן כהן: אלה שכבות הביניים, רבותי.

רן כהן: על מה אתם מדברים?

רן כהן: אתם מרוששים, בתוכנית הזאת, את שכבות הביניים.

רן כהן: מה הם פשעו לכם?

רן כהן: אבל, אם כל זה עוד היה נעשה לטובת צמיחה כלכלית, השר נוה, האמן לי, עוד יכולנו להגיד: או.

רן כהן: קיי.

רן כהן: , תורידו מפה, תיקחו מכאן, שתהיה צמיחה, שתהיה יצירת מקומות עבודה - למעמד הביניים אתם אפילו לא יוצרים מקומות עבודה.

רן כהן: חבר הכנסת אלי בן-מנחם, סגן יושב-ראש הכנסת, ואנוכי ישבנו בוועדה לנושא העובדים הזרים.

רן כהן: סיפרו לנו, נכון, ש=40,000 עובדים זרים הוצאו מהארץ.

רן כהן: שאלנו, בתום לב, כמה ישראלים מפוטרים הושמו בעבודה?

רן כהן: כלום.

רן כהן: למה?

רן כהן: משום שאין עידוד לתעסוקה, אין עידוד להשמה בעבודה.

רן כהן: ולכן, כל התוכנית הזאת היא תוכנית גזירות, היא לא תוכנית הבראה.

רן כהן: לכן, אפילו בפרק המטרה לא מופיע המונח "צמיחה כלכלית", כי לא תהיה צמיחה כלכלית.

רן כהן: מה שיהיה זה קמילה חברתית.

רן כהן: ואני מזכיר: נגד הקמילה החברתית הזאת אנו יוצאים מחרתיים, יום רביעי, ב=16:30, מ"בנייני האומה" בירושלים, להפגין נגד התוכנית הנוראה והדורסנית הזאת, עד לכנסת - יום רביעי, 16:30.

רן כהן: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת רן כהן.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חברת הכנסת דליה איציק, ואחריה – השר דני נוה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת רן כהן, תמיד תענוג לשמוע אותך.

דליה איציק: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אתמול נפל דבר במדינת ישראל.

דליה איציק: ממשלה ימנית, בראשותו של אריק שרון, מאמצת את התוכנית המדינית היותר נוקשה משלנו, התוכנית האידיאולוגית של מפלגת העבודה.

דליה איציק: אני מסתכלת עליך, חברי וידידי דני נוה.

דליה איציק: אתה נמנעת, נכון, השר דני נוה?

דליה איציק: סלח לי שאני שואלת אותך: איך אפשר להימנע בסוגיה כזאת?

דליה איציק: מה, אין לך עמדה?

דליה איציק: מה זה להימנע, מה, אני מהאו"ם?

דליה איציק: מה בדיוק העניין?

דליה איציק: אני זוכרת שישבתי אתך בממשלה, אילו נאומים חוצבי להבות היו לך.

דליה איציק: מה לא אמרת, ואיך לא ביקרת אותנו, ומה לא אמרת עלינו.

דליה איציק: איך, בלי להסמיק – ועליך רואים כשאתה מסמיק – איך בלי להסמיק אתם שם העברתם את זה, כמעט בלי דיון?

דליה איציק: אני אומרת לך, זה מדהים.

דליה איציק: אני לא יכולה לסלוח ולא יכולה לשכוח את מה שעשו לאיש הזה שקוראים לו יצחק רבין.

דליה איציק: על מה האיש נרצח?

דליה איציק: למה?

דליה איציק: למה הוא נרצח, על מה הגיעו לו כל ההפגנות המזוויעות האלה?

דליה איציק: למה עמדו שם בכיכר האיומה?

דליה איציק: למה עמדו שם במרפסת המזוויעה?

דליה איציק: למה עשו לו את זה?

דליה איציק: בסוף, בסוף צריך להודות שאת השיח והשיג במדינת ישראל כנראה היה מי שליבה, וליבה קשה, ופרנס את ההפגנות המזוויעות הללו, ופרנס את ההסתה המכוערת ההיא שהביאה את הרצח שלו.

דליה איציק: זו האמת.

דליה איציק: עכשיו אני מסתכלת בטלוויזיה ואני רואה: בני אלון - בוגד; איתם וליברמן – בוגדים.

דליה איציק: אני מוכרחה לומר שאני מסתכלת על זה ברגשות מעורבים.

דליה איציק: אני מוכרחה לומר כאן ביושר.

דליה איציק: מצד אחד אני לא רוצה שיקראו להם כך.

דליה איציק: אני לא רוצה שיעשו להם את מה שהם עשו לנו.

דליה איציק: אני מאוד לא רוצה.

דליה איציק: ואני אומרת לעצמי: אולי יש פה באמת בגידה ברעיון?

דליה איציק: כי הרי אנחנו אמרנו שכך נעשה.

דליה איציק: אתם כל השנים אמרתם בדיוק הפוך.

דליה איציק: ביקרתם אותנו, מה לא עשיתם, ערערתם את חיינו.

דליה איציק: עד שהובא, משהובא, ראש הממשלה – לקבר, בצורה שהוא הובא.

דליה איציק: ומה קרה?

דליה איציק: איך זה שפתאום בלי להניד עפעף ככה אתם מאשרים?

דליה איציק: באבחת כמה שעות.

דליה איציק: ראיתי היום את ראש הממשלה מלגלג עליכם בסיעה.

דליה איציק: חשבתי לעצמי.

דליה איציק: ישבו חברים צעירים והוא אומר להם: סליחה, גברת גילה גמליאל, אני גם הבאתי כמה קולות.

דליה איציק: והוא אומר ליובל שטייניץ שם: אני יודע שאתה יודע מה זה טווח המרגמה, אבל אני מבין קצת יותר ממך.

דליה איציק: וככה הוא מאשר את זה ברוב.

דליה איציק: מה זה, באמת.

דליה איציק: פתאום השתניתם?

דליה איציק: כלומר, כאילו עברתם מהפך אידיאולוגי?

דליה איציק: אז אני מצדיעה לכם.

דליה איציק: אם, באמת, בתוך שלושה-ארבעה ימים עברתם מהפך אידיאולוגי, אני, דני נוה, שולחת לך זר פרחים, ולא רק מפני שאתה אב לילדה מתוקה נוספת.

דליה איציק: לא רק בשביל זה.

דליה איציק: אבל, אם כתוצאה מזה שהכיסא ככה, קצת, באמת – אז מול ארץ-ישראל?

דליה איציק: ככה, ישר?

דליה איציק: תעשו קצת העמדת פנים.

דליה איציק: תעמידו פנים, תצעקו קצת, תאיימו, משהו, מלה.

דליה איציק: למרות הכול אני מאחלת לכם, אני מאחלת לכם בכל לבי שראש הממשלה יביא את השלום וישנה את פניה של המדינה הזאת, ואני מקווה שימחלו לכם שם על מה שעוללתם לחצי מהעם הזה, שני-שלישים מהעם הזה, ומה שעוללתם לראש ממשלה שרצה לעשות רק טוב למדינת ישראל.

דליה איציק: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, סך הכול עצוב לי.

דליה איציק: אני רוצה לומר שאתמול בלילה, כששמעתי על אישור התוכנית, היה לי יחס אמביוולנטי לעניין.

דליה איציק: מצד אחד אמרתי: ניצחון אידיאולוגי של מפלגת העבודה.

דליה איציק: מצד שני אני אומרת לעצמי: הנה, תראו, זו סגירת מעגל.

דליה איציק: בימים שבהם קוראים להעמיד את פושעי אוסלו לדין, לשכת מפלגת העבודה ממליצה על מי שמזוהה הכי הרבה עם הסכם אוסלו, למנות אותו, את שמעון פרס, ליושב-ראש מפלגת העבודה.

אלי בן-מנחם: זמני.

דליה איציק: כמה סמלי, כמה סגירת מעגל, כמה אכזרי אבל כמה סמלי.

דליה איציק: ואני אומרת לעצמי: הרי מה רוצה איש ציבור?

דליה איציק: הוא רוצה שהאידיאולוגיה שלו תנצח.

דליה איציק: דני נוה, תודה.

דליה איציק: האידיאולוגיה שלנו ניצחה.

דליה איציק: הדרך שלנו ניצחה, ואתם צריכים, כמו שאמרתי לכם אתמול, כל הסיעה, כל מי שהיה שם אז, בימים השחורים ההם, לעלות לקברו של האיש ולבקש ממנו סליחה ומחילה.

דליה איציק: חברים, חברי חברי הכנסת, אי-אפשר ביום הזה שלא להתייחס לתוכנית הכלכלית.

דליה איציק: פתאום נפל לו האסימון לראש הממשלה.

דליה איציק: פתאום הוא מבין שיש קשר בין כלכלה לבין שלום.

דליה איציק: איך אני יודעת?

דליה איציק: כי היום, בסיעת העבודה, הוא הכה אתכם בשוטים והסביר לכם שהכלכלה לא תצא מהבוץ אם לא יהיה שלום.

אלי בן-מנחם: בסיעת הליכוד, לא בסיעת העבודה.

אלי בן-מנחם: את סיעת העבודה את ניהלת.

דליה איציק: זה נכון.

דליה איציק: בסיעת הליכוד.

דליה איציק: תראה, לפי הליכוד זה היה נראה כאילו הוא בסיעת העבודה.

דליה איציק: זה היה כמעט נאום של מצנע.

דליה איציק: אז התבלבלתי.

דליה איציק: לא סתם התבלבלתי.

דליה איציק: ואני רוצה להסביר פה כמה דברים.

דליה איציק: יושב פה חבר הכנסת אילן שלגי.

דליה איציק: אני אומרת לעצמי: חבר כנסת חדש.

דליה איציק: גם אני הייתי חדשה, עוד הלכתי כאן ככה, שחיתי בקושי, לקח לי זמן.

דליה איציק: נכנסתם לממשלה.

דליה איציק: הביא שר האוצר תוכנית.

דליה איציק: אין לכם מה להגיד?

דליה איציק: מלה?

דליה איציק: כלום?

דליה איציק: כזה ראה וקדש?

דליה איציק: אין איזה רעיון אחר?

דליה איציק: משהו אחר להגיד?

דליה איציק: ואומרים עליכם שאתם מתיימרים לייצג את שכבות הביניים.

דליה איציק: אני אומרת לך, אילן שלגי, תזכור את המלים שלי: אתם תייצרו את שכבת העניים החדשה של מדינת ישראל שתבוא משכבת הביניים.

דליה איציק: תסתכל על התוכנית הכלכלית בריחוק, עד כמה שאפשר אובייקטיבי, ותראה בסוף את מי מכה התוכנית הזאת.

דליה איציק: פעם אחר פעם.

דליה איציק: אני מתארת לעצמי שלא כל כך נעים לך.

דליה איציק: אני מבינה מהסכסוכים שהיו לכם היום, והם גם יצאו החוצה, היו מי שאמרו היום לטומי לפיד: אל תשלוט בנו, אל תעשה לנו דיקטטורה, וכן הלאה וכן הלאה וכן הלאה.

דליה איציק: שמעתי חלק מהדברים באמצעי התקשורת.

דליה איציק: אני מניחה שלא נעים לכם, כי אתם מרגישים שזה one man show, שהוא הכניס אתכם לכנסת.

דליה איציק: אבל אני מאמינה שגם אתם תעמדו על הרגליים שלכם, וגם אתם תגידו לו יום אחד - - -

אילן שלגי: אני יודע, מה שגם בסיעה שלכם יודעים, שחברי הכנסת החדשים האיכותיים ביותר הם מסיעת שינוי.

דליה איציק: איך קובעים את זה?

אילן שלגי: כך אני שומע בתקשורת.

דליה איציק: אנחנו עוד לא שמענו על זה, חבר הכנסת אילן שלגי.

דליה איציק: אבל אני מאוד שמחה שאתה כל כך מרוצה.

אילן שלגי: יש לנו הישגים בתוכנית הכלכלית.

דליה איציק: למשל, איזה הישג?

אילן שלגי: מי שלא רוצה, לא שומע.

דליה איציק: תראה לי הישג אחד.

דליה איציק: אפילו המפד"ל, שהיא קטנה מכם בהרבה, השיגה פי כמה יותר.

דליה איציק: אתה הרי יודע את זה כמוני, וגם בזה נזכרתם רק אתמול בלילה, אז קצת צניעות לא תזיק לך.

דליה איציק: עוד לא שמעתי על ההישגים הגדולים שלכם.

אילן שלגי: על ההישגים שלנו צריך לדבר עם חבר הכנסת גפני, אבל המאזן קצת השתנה לאחרונה.

אילן שלגי: מה לעשות.

דליה איציק: איזה מאזן?

אילן שלגי: המאזן של כספים שעברו מאלה שרק לקחו מהמדינה לאלה שגם נותנים למדינה.

משה גפני: הססמאות חזרו אלינו.

דליה איציק: אני שואלת אותך, חבר הכנסת אילן שלגי - אני קצת למדתי עליך, ואני מניחה שאני יודעת קצת מאיפה באת - איך אתה חי עם זה?

דליה איציק: אתה לא מבין שנשברו פה קודים של שנים?

דליה איציק: לא כתבו אותם בשום מקום, זה לא היה הסכם, זה לא היה הבנה, זה לא היה אמנה, אבל היה ברור שלא מפטרים אנשים באישון לילה.

דליה איציק: זה היה well-known.

אילן שלגי: אין ספק, זאת היתה חוצפה.

דליה איציק: מה עשית עם זה?

דליה איציק: מה עשית עם זה?

אילן שלגי: אני, כיושב-ראש, קראתי לפטר את האדם שאחראי לזה.

דליה איציק: חבר הכנסת אילן שלגי, אמרתי לך שבאתי מייצוג של עובדים, מהמורים, זה לא בדיוק ארגון הכי קטן, כידוע לך.

דליה איציק: אף פעם לא פיטרו מורים בערב חג.

דליה איציק: אף פעם לא פיטרו אנשים בערב חג.

אילן שלגי: חברת הכנסת איציק, את צודקת, זאת היה בושה, וגיניתי את זה.

דליה איציק: ומה קראתם?

דליה איציק: מה עשיתם עם זה?

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת שלגי אמר שהוא גינה את זה.

אילן שלגי: יצאתי בהודעה לעיתונות, כיושב-ראש ועדת החינוך, וקראתי לשרת החינוך לפטר את האדם שאחראי לשערורייה הזאת.

דליה איציק: משום מה, שרת החינוך נכנסה למחתרת באותם שבועות.

דליה איציק: יש לה מה להגיד על כל דבר, על כל מלה.

דליה איציק: משום מה, בשבוע הזה אפילו לא תבעת ממנה להשמיע את קולה.

דליה איציק: אבל אני גם יודעת שיש אחריות מיניסטריאלית, גם אתה שמעת על זה, אני מניחה.

דליה איציק: אני רוצה לשאול אותך עוד שאלה, חבר הכנסת אילן שלגי.

דליה איציק: הרי מנסים להציג לנו כאילו המגזר הציבורי מנופח.

דליה איציק: אני אומרת לך: שר האוצר צודק.

דליה איציק: המגזר הציבורי כנראה גם קצת מנופח.

דליה איציק: נו?

דליה איציק: עכשיו יפטרו את האנשים הללו, יזרקו אותם החוצה, אז מחכה להם עבודה בחוץ?

דליה איציק: מה בדיוק יעשו אתם?

דליה איציק: תגיד לי אתה.

דליה איציק: אני רוצה להבין, יש פרויקטים מוטי צמיחה, הולכים להשקיע פה בתשתיות מסוימות?

דליה איציק: שמת לב שבתוכנית הכלכלית המלה צמיחה מופיעה כל כך מעט פעמים?

דליה איציק: לא בכדי, תאמין לי.

דליה איציק: שים לב מה קורה עם ההיי-טק, אתה יושב-ראש ועדת החינוך של הכנסת, כמעט אין שם כסף שמופנה למה שמחולל צמיחה אמיתית במשק.

דליה איציק: שים לב לזה.

דליה איציק: שים לב לזה שאותם אנשים שילכו הביתה, שעמיר פרץ נלחם גם עליהם, אבל לא רק עליהם, אני מקווה, ואנחנו נראה על מה עוד הוא יילחם, אני אומרת לך שאין לאנשים הללו לאן ללכת.

דליה איציק: אתה ואני קוראים על מתאבדים.

דליה איציק: מה יש לי להגיד?

דליה איציק: כמובן, התופעה מזוויעה, והיא הולכת וגוברת, אבל תאר לעצמך באיזו מצוקה האנשים הללו שרויים כשהם לוקחים את חייהם בידיהם.

דליה איציק: תחשוב מה עובר אדם כזה, כשהוא מגיע לאמבטיה, מה קורה לו בדרך, ואולי הוא חוזר בו, והוא תולה את עצמו, והילדים רואים.

דליה איציק: אני חושבת לעצמי על חמש הדקות האלה, על שלוש הדקות, על הדקה הזאת, עד שהוא מחליט לעשות את זה.

דליה איציק: מה עובר לו בראש?

דליה איציק: מי יודע מה סאת הייסורים שהאיש הזה עבר?

דליה איציק: זה לא אומר לך משהו - שבחודשיים האחרונים הממשלה הזאת הצמיחה מתאבדים?

דליה איציק: אין צמיחה, יש צמיחת מתאבדים.

דליה איציק: זאת האמת.

דליה איציק: אז לא יכול להיות שראש הממשלה לא יתערב.

דליה איציק: הוא ירד למחתרת.

דליה איציק: הנושא הכלכלי ממש לא בראש שלו, ממש לא מעניין אותו.

דליה איציק: אומרת לך את זה שרה כלכלית, מלחשים שלא בדיוק נכשלה בתפקידה, והיו לה יחסים טובים עם ראש הממשלה, הוא אפילו סייע לי רבות, בהיותי שרת התעשייה והמסחר, אבל הוא היה ראש ממשלה שכמעט לא התעניין בכלכלה.

דליה איציק: כשאנחנו עזבנו את הממשלה, אני, שהצבעתי שלוש פעמים נגד התוכנית הכלכלית, מצפה ממך שתחבור אלי ותתקן את העוולות - כן, גם לילדים החרדים.

דליה איציק: כן, גם לילדים החרדים.

דליה איציק: גם כשעושים מהפכה לא אומרים: בינתיים, בדרך למהפכה.

דליה איציק: עד שהם יעבדו, מה יקרה אתם?

דליה איציק: איפה בדיוק הם יאכלו?

דליה איציק: מי יפרנס אותם?

דליה איציק: הכול היה צריך להיות בשלבים, לא בשנאה, לא באכזריות.

דליה איציק: שנאה ואכזריות אסור שיהיו להן מקום בשיקולים כלכליים.

דליה איציק: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחברת הכנסת דליה איציק.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את השר דני נוה, ואחריו - חבר הכנסת משה גפני.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לא הייתי נדרש לבקש את זכותי לדבר אלמלא הדברים ששמעתי פה מפי חלק מהחברים, לרבות ידידתי, חברת הכנסת דליה איציק.

דני נוה: אני חייב לומר, אדוני היושב-ראש, שאני מאוד מצר על השימוש הפסול שעושים אנשי השמאל בזכרו של יצחק רבין.

דני נוה: עוד יותר מצערת אותי העובדה, אדוני היושב-ראש, ואני אומר את זה במלוא הידידות, חברתי חברת הכנסת דליה איציק - אני משוכנע, שאם תשימי יד על לבך, תחשבי שאולי הרחקת לכת לבוא ולומר פה דברים שמי שיעיין בפרוטוקול יגיע בהם למסקנה, שאני וחברי לא אחרת אלא צריכים לשבת בכלא אולי, לצדו של יגאל עמיר.

דליה איציק: הסתתם נגדו.

דליה איציק: הסתתם נגדו.

דליה איציק: גם אתה יודע את זה.

דני נוה: מה שאת עושה, חברת הכנסת דליה איציק - - -

דליה איציק: דני נוה, הסתתם נגדו.

דני נוה: מה שאת עושה, ברשותך, חברת הכנסת דליה איציק - - -

דליה איציק: לא סתם הוא נרצח.

דליה איציק: היה מי שהבעיר את הבעירה.

דני נוה: מה שאת עושה כאן, חברת הכנסת דליה איציק - -

דליה איציק: תבקשו סליחה.

דני נוה: - - זה מעשה הסתה.

דליה איציק: תגידו: טעינו.

דליה איציק: סליחה.

אלי בן-מנחם: חברת הכנסת איציק.

דני נוה: מה שאת עושה פה, חברת הכנסת דליה איציק, למרבה הצער, זה אי-הפקת הלקח מהרצח הנתעב של יצחק רבין, זכרו לברכה, ועשיית מעשה הסתה שפל נגד מפלגה, נגד כל חברי המפלגה הזאת ונגד כל תומכיה.

דני נוה: והשימוש הדמגוגי הפסול והשפל הזה - -

דליה איציק: מתי תעמדו במרפסת שם?

דני נוה: - - להסית נגד ציבור כה גדול - -

דליה איציק: בכיכר-ציון?

דני נוה: - - בניסיון לקשור את תנועת הליכוד כולה ואת כל תומכיה לרצח השפל הזה של יצחק רבין, זה מעשה הסתה זול ושפל.

דני נוה: זול ושפל.

דליה איציק: אנחנו נגן על ראש הממשלה.

דני נוה: ולכן, חברת הכנסת דליה איציק, במקומך, לפני שהייתי קורא קריאות ביניים בנושא הזה, כי אני רואה בך אשת ציבור אחראית, חושב עוד דקה ועוד שתיים, לפני שהייתי נסחף באמירות כאלה שיש בהן משום הסתה פרועה.

דני נוה: לבוא ולתלות בנו את הקולר בדבר הזה, זה פשוט מעשה חסר אחריות.

דני נוה: לא רק שהוא יוצר הסתה פרועה נגד תנועה שלמה, הוא בוודאי לא מה שהעם הזה צריך היום.

דליה איציק: לא, הוא לא צריך - - -

דני נוה: העם הזה, עם כל חילוקי הדעות בינינו, מה שהעם הזה צריך היום - - -

דליה איציק: אם אנחנו היינו עושים את זה, דני נוה, מה היית עושה היום?

דליה איציק: תגיד לי.

דני נוה: אני מייד אגיד לך.

דליה איציק: אם אנחנו היינו מביאים את מפת הדרכים, איזה נאום היה לך?

דליה איציק: איזה נאום חוצב להבות היה לך?

אלי בן-מנחם: חברת הכנסת דליה איציק.

דני נוה: מייד אני אומר לך מה הייתי עושה היום.

דני נוה: אבל אני חייב לומר, שעם כל חילוקי הדעות הפוליטיים, שהם לגיטימיים וצריכים להיות בתוכנו - - -

דליה איציק: כבר אין לנו.

דני נוה: יש בינינו.

דני נוה: מה לעשות.

דני נוה: עדיין יש גם חילוקי דעות.

דני נוה: עם כל חילוקי הדעות שעדיין יש בקרבנו - אני מתקשה למצוא את המלים המתאימות - אבל השימוש הזול והפסול הזה בזכרו של רבין ומעשה ההסתה שאת עשית פה, ולפנייך - חבר הכנסת בן-אליעזר וגם חבר הכנסת רן כהן, רק גורם לעם המסכן הזה, שגם כך יש לו צרות מכאן ועד להודעה חדשה, להיות במצב קשה פי כמה, כשהוא רואה ושומע את הדברים האלה שזורעים שנאה ומעמיקים את התהום בינינו בצורה כל כך שפלה.

דני נוה: ואני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שבסופו של דבר עדיין יש הבדלים בתוכנו, ואם מדברים על בקשת סליחה מהותית – לא בקשת סליחה שיש בה ניסיון להתריס, לא בקשת סליחה שיש בה משום הסתה – אם מדברים על בקשת סליחה אמיתית, שצריכה להתבקש, מי צריך לבקש סליחה?

דני נוה: הרי בסופו של דבר איך הגענו עד הלום?

דני נוה: איך הגענו למצב הנוכחי?

דני נוה: איך הגענו לשנתיים וחצי של טרור ערפאתי פלסטיני נגד נשים, גברים וילדים בישראל?

דני נוה: מי הביא את ערפאת וכנופיית הטרור שלו לפה, אם לא מפלגת העבודה?

דני נוה: מי הציע לערפאת את ירושלים ואת כל שטחי ארץ-ישראל והציע להסיג אותנו לגבולות 1967 - ואחרי זה פרצה מה שהם מכנים האינתיפאדה, ואני קורא לה מלחמת הטרור – אם לא ראש ממשלה של מפלגת העבודה?

דני נוה: מי החליט לחמש את הטרוריסטים האלה ברובים, אם לא אנשי מפלגת העבודה?

אלי בן-מנחם: השר שרנסקי, אנא ממך.

דני נוה: אז אנחנו צריכים לבקש סליחה?

דני נוה: על מה?

דני נוה: על זה שאנחנו נאלצים להתמודד עם המציאות הקשה שאתם יצרתם כאן, של העובדות המדיניות הביטחוניות הנוראיות שאתם יצרתם פה?

דני נוה: אנחנו צריכים לבקש סליחה, אנחנו?

דליה איציק: תסית, תסית, תסית.

דליה איציק: תעמוד במרפסת.

דני נוה: חברת הכנסת דליה איציק, מי שעסק פה בהסתה זו את.

דני נוה: מי שעסק פה בהסתה זו את.

דני נוה: ולא הפנמתם את הלקח הזה, לצערי הרב.

דני נוה: לא הפנמתם את הלקח הזה, לצערי הרב.

דליה איציק: בתקופתנו לא נרצח ראש ממשלה.

דליה איציק: קצת תתבייש.

דליה איציק: תתבייש לך.

דני נוה: אתם עוסקים יומם ולילה בהסתה נגד ציבור שלם, נגד מי שמהווה היום את הרוב בעם ישראל, וכפי שאמרתי, עושים שימוש נלוז בזכרו של ראש ממשלה שנרצח על-ידי רוצח שפל ועוסקים בהסתה פרועה, שפלה, בזויה, שיוצרת עוד ריב ומדון בעם ישראל.

דני נוה: זה דבר שצריך אולי לאפיין תנועה שולית ביותר במפה הפוליטית בישראל, אבל תנועה שמתיימרת להיות תנועת שלטון, אופוזיציה שרוצה לחזור לשלטון - - -

דליה איציק: אין לך בושה.

דליה איציק: תסמיק קצת.

דליה איציק: איך לך בושה.

דליה איציק: תסמיק קצת.

דליה איציק: תסמיק, תגיד "טעיתי", תצטער.

דני נוה: איך את לא מתביישת, חברת הכנסת דליה איציק לעמוד פה על הבמה ולהסית?

דני נוה: ואת חושבת שתצליחי לרכוש את לבו של העם הזה על-ידי זה שתעמדי פה ותעסקי בדברי הסתה וביזוי והטלת רפש בתנועה שלמה, במפלגה שלמה במדינת ישראל?

דני נוה: על-ידי זה את באמת חושבת שתצליחי לרכוש את לבו של העם?

דליה איציק: לא מתבייש.

דני נוה: לומר שיושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת ריבלין, ואנוכי – אנחנו שותפיו של יגאל עמיר?

דני נוה: הלא תבושי?

דני נוה: איך את לא מתביישת?

דני נוה: איך את לא מתביישת לומר דברים כאלה?

דני נוה: איך את לא מתביישת לומר דברים כאלה?

דליה איציק: אוי-אוי-אוי, נאום נוגע ללב.

דליה איציק: אתה תמיד טוב בתעמולה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת איציק, אבל מותר לו לדבר.

דני נוה: אדוני היושב-ראש אולי לא היה נוכח באולם.

דני נוה: יש דברים שצריכים להיות לגיטימיים בשיג ושיח הפוליטי שלנו, ומותר שיהיו, וצריך שיהיה ויכוח, כי זה טיבה של הדמוקרטיה.

דני נוה: אבל אחרי שקרה מעשה נורא בישראל ונרצח ראש ממשלה, שיעמדו פה דוברי מפלגה, שהיתה אז בשלטון והיום היא אופוזיציה ראשית, ויסיתו, אדוני היושב-ראש, נגד תנועה שלמה ויתארו אנשים כמוך, יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת ריבלין, וכמוני, כשותפיו של רוצח שפל, של יגאל עמיר?

דליה איציק: תבקש סליחה.

דליה איציק: כל מה שאמרתי לכם זה שתבקשו סליחה.

דליה איציק: ותסמיק קצת.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת איציק, עוד מעט את מדברת.

דני נוה: עד לאן תידרדרו?

דני נוה: עד לאיזה שפל יביא אתכם התסכול של הישיבה שלכם באופוזיציה?

דני נוה: עד לאן?

דני נוה: ואנחנו נמצאים במציאות קשה, שבה אנחנו מנסים לתקן את התפנית ואת המשגה החמור שעוללתם ב=1993.

דליה איציק: אתם רק מתקנים - - -

ראובן ריבלין: זה לא דיאלוג.

ראובן ריבלין: הוא נואם, חברת הכנסת איציק, את לא יכולה להיות לו כל הד כל הזמן.

דני נוה: בסופו של דבר, אדוני היושב-ראש, אחרי שנחתמו הסכמי אוסלו ב=1993, הדברים השתנו לבלי הכר.

דני נוה: ואני מודה שגם אני לא משלה את עצמי שיש לנו היכולת המדינית להחזיר את השעון לאחור, לימים שלפני ספטמבר 1993 - הלוואי שהיתה לנו היכולת הזאת – אבל אנחנו לא היינו נקלעים בסופו של דבר למציאות שבה יש לידנו ישות פלסטינית חמושה, עם יכולת לשגר לפה מחבלים מתאבדים, עם יכולת לבצע פיגועי רצח והרג, אלמלא מפלגת העבודה החליטה, בשגיאה היסטורית אומללה בספטמבר 1993, להביא לכאן את ערפאת.

דליה איציק: אז למה אתם מאמצים אותה?

דליה איציק: למה אתה ממשיך אותה?

דני נוה: גברתי, חברת הכנסת דליה איציק, לו היית קוראת את החלטת הממשלה שאת מרבה לדבר עליה - -

דליה איציק: - - -

ראובן ריבלין: לא, לא לקרוא קריאת ביניים כאשר עומדים.

דני נוה: - - אני מניח שהיית רואה שם את אחת ההסתייגויות שעליהן החליטה ממשלת ישראל ואת ההערות שהממשלה העבירה גם לממשל האמריקני.

דני נוה: היית רואה שם שמדובר על עמדה ישראלית, ואני מעריך שכל מי שמחזיק ברצון כן בשלום יודע שכדי להגיע לשלום הזה צריך מנהיגות פלסטינית אחרת; לא המנהיגות שאתם הבאתם לפה, לא ערפאת וכנופיית הטרור שלו, אלא מנהיגות פלסטינית אחרת, חדשה, כפי שנאמר בהסתייגויות שממשלת ישראל העבירה.

דליה איציק: תסלקו אותם.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מה שהייתי מצפה מהאופוזיציה הראשית – לא הייתי מצפה לזה מחבר הכנסת בשארה, הוא מחזיק בדעותיו האידיאולוגיות – מה שהייתי מצפה ממפלגה אחראית, שמתיימרת אולי לחזור לשלטון באיזה שהוא שלב בעתיד הרחוק, זה לנהוג באחריות לאומית, ואחריות לאומית היא, ראשית, לא לעסוק בהסתה שפלה, כמו שנעשה פה היום; ואחריות לאומית מחייבת אתכם לפחות להפיק ולהפנים את הלקחים מהמשגים המדיניים ההרסניים שאתם הבאתם עלינו.

דני נוה: מה שאנחנו מנסים לעשות מאז – בעצם קרו שני דברים, אוסלו של 1993 וקמפ-דייוויד של ברק - במסגרת מרחב התמרון המדיני המצומצם שהעובדות האלה יצרו, זה לעשות את המקסימום שאפשר כדי להבטיח את הביטחון של אזרחי ישראל ולנסות להחזיר אותנו לפסים של כללי משחק מדיניים סבירים יותר.

דני נוה: ואני יודע שיש גם בקרב המחנה הלאומי מי שחושבים שאפשר להחזיר את הגלגל לאחור לגמרי, לימים של טרום אוסלו, והלוואי שהדבר הזה היה אפשרי.

דני נוה: הוא בלתי אפשרי, לצערי הרב, אבל מה שכן אפשרי זה לא ללכת בנתיב שאתם הובלתם את מדינת ישראל אליו – נתיב שאם, חס וחלילה, היינו ממשיכים בו, אם חס וחלילה היינו נמצאים במצב שבו התפיסה שלכם היתה שלטת, מי יודע לאן זה היה מוביל את מדינת ישראל מבחינה מדינית ומי יודע לאן זה היה מוביל את מדינת ישראל מבחינה ביטחונית.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, אני חושב שרוב אזרחי ישראל – גם אלה שהיו להם תקוות מהסכמי אוסלו - מבינים היום, אחרי שנתיים וחצי של טרור שעדיין נמשך, שצריך להסתכל על המציאות בעיניים ריאליות, בעיניים פקוחות, אלא אם כן יש כאלה – כמו שיש כאלה בשמאל – שלא רוצים שהעובדות בשנתיים האחרונות יבלבלו אותם.

דני נוה: אני מבין, קשה להם להשלים עם זה, אבל מי שלא שייך אפילו למחנה הפוליטי האידיאולוגי שאני שייך אליו ורוצה להסתכל בצורה אמיתית על המציאות שקיימת פה – מבין שכדי להגיע לשלום, כדי להגיע לימים טובים יותר, צריך בסופו של דבר מנהיגות אחראית, כפי שיש לנו היום בראשותו של ראש הממשלה, וצריך מדיניות אחראית כפי שאנחנו מובילים אותה היום בממשלה בראשותו של אריאל שרון.

דני נוה: אני נורא מצטער לשמוע גם בימים האלה דוברים בשמאל שבאופן אוטומטי, כמו איזה רפלקס מותנה, מצדדים קודם כול בצד השני, ואחר כך חושבים אולי מה צריכה להיות נקודת המבט האמיתית שלהם.

דני נוה: לפיכך, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ביקשתי – עוד לפני עלייתך לדוכן לנהל ישיבה זו, אדוני היושב-ראש – את רשות הדיבור.

ראובן ריבלין: בהחלט מגיע גם לכל שר להתערב בדיון.

דני נוה: מגיע לכל שר גם - - -

ראובן ריבלין: עם זה, בדיון שמוקצב – מבחינת ועדת הכנסת - לסיעות, אני מבקש מאדוני להצטמצם בעשר דקות.

ראובן ריבלין: כמובן, הוא יוכל במשך הזמן - - -

דני נוה: אדוני היושב-ראש, מאחר שיש לי תורנות נוספת – לא כאן, אלא בבית – בעוד דקות ספורות, אני אקצר את דברי ולא אאריך.

ראובן ריבלין: אני מסיים פה ב=01:00, אבוא לנהל את הישיבה בבית.

דני נוה: תוכל לבוא לסייע לי - - -

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

ראובן ריבלין: על כל פנים, אדוני, זה היום של האופוזיציה בעיקר.

דני נוה: זה יום של האופוזיציה, אבל - - -

ראובן ריבלין: מענה לשון הוא בהחלט חשוב, אבל במגבלה של הזמן העומד לרשותו.

דני נוה: ולכן, אדוני היושב-ראש, אני מודה על הזכות שניתנה לי להשתמש בתקנון הכנסת ולהשיב על הדברים שנאמרו.

ראובן ריבלין: בהחלט.

ראובן ריבלין: אני מודה מאוד לשר דני נוה.

ראובן ריבלין: רבותי, חברי הכנסת, רשות הדיבור לחבר הכנסת משה גפני.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני, לרשותך עשר דקות – בשלב זה, כמובן.

ראובן ריבלין: תמיד אדוני יוכל לחזור לדבר בשם סיעתו בכל סיבוב וסיבוב.

ראובן ריבלין: לאחר חבר הכנסת גפני – חבר הכנסת ברכה, ואם לא יהיה – ואסל טאהא או מישהו אחר מסיעתו, אם ירצה.

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בשארה – בסדר גמור.

ראובן ריבלין: זו סיעה, כך שלא משנה מי מדבר מהסיעה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר, ראש הממשלה אריאל שרון עושה מה שנוח לו באותו רגע ובאותו זמן.

משה גפני: השיקול שמנחה אותו הוא השיקול שלו, ועל-פי רוב שלו בלבד.

משה גפני: אני מבקש במסגרת הזמן שהוקצב לי בסיבוב הזה להביא שלוש דוגמאות לכך.

משה גפני: אולי אמשיך בפעמים הבאות להביא דוגמאות נוספות, אם לא אמצא דברים אחרים שאני צריך לדבר עליהם בלאו הכי.

ראובן ריבלין: ישתדל אדוני תמיד לעשות זאת כשאני על הדוכן, כי מאוד מעניין אותי לשמוע את הערותיך.

משה גפני: תודה, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: הדוגמה הראשונה: לפני קרוב לשלוש שנים עלה ראש הממשלה אריאל שרון, שהיה אז ראש האופוזיציה, על הר-הבית, ולאחר מכן פרצה האינתיפאדה.

משה גפני: אני לא מקשר, כמובן, בין זה שהוא עלה על הר-הבית לזה שפרצה האינתיפאדה, אבל זאת עובדה היסטורית.

משה גפני: אם מישהו מאתנו חשב שראש הממשלה אריאל שרון באמת חדור קנאות לנושא של ארץ-ישראל, ירושלים והר-הבית, שלא לדבר על כך שעל-פי ההלכה אסור לעלות להר-הבית - ההלכה כנראה גם לא הצד החזק של ראש הממשלה אריאל שרון - הנה הוא מביא אתמול לאישור הממשלה, בניגוד לדעת חבריו, רבים מחבריו, את מפת הדרכים.

משה גפני: אני לא מביע עמדה.

משה גפני: אני מנתח עכשיו את אישיותו של ראש הממשלה.

משה גפני: ראש הממשלה אריאל שרון, שכאשר היה נוח לו לעלות להר-הבית ולהגיד, הריבונות שלנו על ארץ-ישראל, הוא עשה זאת, וכשנוח לו באופן זמני, עכשיו, להביא לאישור את מפת הדרכים של בוש, שכמובן כלול בה ויתור על רעיון ארץ-ישראל השלמה, הוא מביא אותה, וכמעט כופה את דעתו על הממשלה.

משה גפני: זה הזיג-זג הראשון שנובע מרצונו הרגעי של ראש הממשלה, פעם כך ופעם אחרת.

משה גפני: דוגמה שנייה.

משה גפני: ראש הממשלה אריאל שרון בהיותו ראש האופוזיציה, כשהביאה מפלגת העבודה את חוק טל לאישור הכנסת, הצביע נגדה.

משה גפני: ולא רק הצביע נגדה, אלא כפה את דעתו על חברי סיעת הליכוד, שחלקם הגדול היו נגד הכפייה הזאת, שיצביעו נגד.

משה גפני: נדמה לי שהנשיא קצב היה אז חבר הכנסת, ואני זוכר איך הוא אמר, אני לא אכנס.

משה גפני: אבל היתה כפייה של אריאל שרון.

משה גפני: היה נוח לו, הוא היה ראש האופוזיציה והוא רצה לסבך את ממשלת ברק, אז הוא הצביע נגד.

משה גפני: זה שזה לווה בהסתה נגד תלמידי ישיבות, זה לא עניינו.

משה גפני: לו היה נוח, לאריאל שרון היה נוח באותו זמן להצביע נגד חוק טל.

משה גפני: והנה אתמול אנחנו יושבים בוועדה משותפת לוועדת החוץ והביטחון ולוועדת הכספים, והממשלה בראשותו של שרון מביאה לא את חוק טל.

משה גפני: חוק טל זה דבר קטן.

משה גפני: היא מביאה חוק, שאברך ישיבה בן 23 שלומד תורה יכול ללכת לעבוד ולהשתכר לא שכר מינימום אלא כמה שהוא רוצה - יכול להיות מנהל בנק מחוץ לשעות הלימודים, ולקבל דחייה של מי שתורתו-אומנותו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אז מה רע בזה?

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אמרתי שאני לא מביע עמדה, אני רק מנתח את האישיות.

משה גפני: אגב, חבר הכנסת אילן שלגי, לא היית בכנסת הקודמת.

משה גפני: סיעת שינוי בראשותו של טומי לפיד ניהלה מאבק איתנים נגד חוק טל עם מסע הסתה בלתי רגיל.

משה גפני: אני סברתי שתהיו נאמנים לעמדתכם.

משה גפני: בסדר, אתם חושבים - לא חשוב, אני לא רוצה אפילו לחשוב מה שאתם חושבים על לומדי תורה, אבל לפחות תהיו עקביים בדרככם.

משה גפני: חוק טל מאוד מגביל תלמידי ישיבות.

משה גפני: מי שמכיר את החוק לפרטיו יודע שהוא מגביל מאוד מאוד מאוד.

משה גפני: אני סברתי שהנציג שלכם בוועדה אתמול יצביע נגד, כמו שאני הצבעתי נגד.

אילן שלגי: אתה הצבעת נגד כי אתה רוצה שיישארו בישיבות, ואני הצבעתי נגד כי אני לא רוצה שיהיו בישיבות.

משה גפני: לא פירשתי אותך, אל תפרש אותי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, אם אתה לא רוצה שחבר הכנסת שלגי יזעק זעקות ביניים, ואתה רוצה שאני אגן עליך, אל תפנה אליו.

ראובן ריבלין: אם תפנה אליו, תקבל תשובה.

ראובן ריבלין: מי שהיה פונה אלי, מתוך נימוס הייתי עונה לו.

ראובן ריבלין: אם אתה לא רוצה קריאות ביניים, אל תפנה אליו.

ראובן ריבלין: אם תפנה אליו, תקבל קריאות ביניים על חשבונך.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, מה שאתה תרשה, אני בעד.

משה גפני: אין לי בעיה עם העניין.

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

עזמי בשארה: למה זעקות?

ראובן ריבלין: זעקה במובן החיובי.

ראובן ריבלין: זעקה היוצאת מן הלב.

משה גפני: לא הייתי מתערב בזה, זה לא ענייני, אבל כמה רוע מונח בהצעה הזאת, עם הקיצוץ הדרמטי בתקציבי הישיבות.

משה גפני: כמה רוע מונח בזה.

משה גפני: לכן הצבעתי נגד.

משה גפני: לא בגלל שום פרשנות אחרת.

משה גפני: אבל ישב חבר הכנסת חמי דורון בדיון הקודם, ודיבר נגד.

משה גפני: מה עשו לו?

משה גפני: החליפו אותו והביאו את חבר הכנסת אילן ליבוביץ משינוי, והוא הצביע בעד.

משה גפני: זה, אגב, לגבי שינוי.

משה גפני: אבל אני חוזר לראש הממשלה.

משה גפני: ראש הממשלה, שכשהיה נוח לו הצביע נגד חוק טל, הביא חוק שחוק טל קטן על-ידו.

משה גפני: בחור ישיבה יכול ללכת לעבוד ויקבל דחייה של תורתו-אומנותו.

משה גפני: זה ראש הממשלה אריאל שרון.

משה גפני: זו הדוגמה השנייה.

משה גפני: אז היה נוח לו להיות נגד, הוא היה נגד.

משה גפני: כשנוח לו להיות בעד מורחב, הוא בעד מורחב.

משה גפני: כמה זמן עוד יש לי, אדוני היושב-ראש?

ראובן ריבלין: חוזרים בתשובה עומדים במקום - - -

משה גפני: חוזרים בתשובה?

ראובן ריבלין: בעלי תשובה.

ראובן ריבלין: למה לא?

משה גפני: אני מגיע לדוגמה השלישית והאחרונה לסיבוב הזה.

ראובן ריבלין: כמה זמן יש עוד לאדוני?

ראובן ריבלין: הנה, יראה אדוני שם, מולו, נגד עיניו.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הדוגמה השלישית היא הדוגמה של קצבאות הילדים.

משה גפני: ישבנו ב"הילטון" בתל-אביב, נדמה לי, כאשר הוקמה ממשלת שרון הראשונה, כשאנחנו, הציבור החרדי, הצבענו עבורו כמעט ב=100%.

משה גפני: מטה הבחירות שלו בגוש-דן היה אצלי במשרד.

משה גפני: אנחנו ישבנו על הסכם קואליציוני, ודובר על קצבאות הילדים, אדוני יושב-ראש הכנסת.

משה גפני: אני יודע שיש לך סנטימנטים לחוק הזה, אז אני רוצה להזכיר את העניין.

משה גפני: אמר ראש הממשלה אריאל שרון בבית-המלון שם, כשישבנו על ההסכם הקואליציוני, ולאחר מכן הוא חזר על זה כאן בלשכתו בכנסת: בנושא של קצבאות הילדים, אני דורש שיגדילו את קצבאות הילדים.

משה גפני: ציטוט.

משה גפני: אגב, אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת הלפרט לא רצה לחתום אז על ההסכם הקואליציוני אם זה לא יהיה כתוב.

משה גפני: אמרנו לו, חבר הכנסת ליצמן, גם אני וגם חבר הכנסת רביץ: אם ראש הממשלה אומר, זה לא מספיק לך?

משה גפני: אז הוא חתם.

משה גפני: ראש הממשלה אומר: קצבאות הילדים, מה שהיה אז, אני ראש הממשלה אריאל שרון אומר שצריך לתת יותר.

משה גפני: טוב.

משה גפני: והנה מגיע ראש הממשלה ולוקח את קצבאות הילדים.

משה גפני: הוא רצה להעניש את חוק הלפרט?

משה גפני: איך אמר חבר הכנסת אורון בוועדת הכספים?

משה גפני: - בסדר, מאסר על-תנאי על זה שהוא עשה את זה.

משה גפני: מאסר שנה אחת.

משה גפני: אבל להעמיד את החוק הזה בפני כיתת יורים?

משה גפני: לחסל אותו?

משה גפני: ראש הממשלה, כשהיה לו נוח, כשאנחנו הלכנו אתו להסכם קואליציוני הוא אמר: מה שאתם דרשתם לא מספיק, צריך לתת יותר.

משה גפני: עכשיו, כשנוח לו, כשיש לו את שינוי, ותיכף גם עליהם אומר מלה בעניין של קצבאות הילדים - - -

אילן שלגי: ראש הממשלה סוף-סוף הבין מה הציבור רוצה.

משה גפני: ראש הממשלה עושה מה שנוח לו, ותאמין לי, תרשום את מה שאמרתי עכשיו, ברגע שיהיה לו נוח להעיף אתכם, הוא יטיס אתכם החוצה.

עזמי בשארה: אתה מתכוון שהוא ציני?

עזמי בשארה: זו ציניות.

משה גפני: מאוד.

משה גפני: הוא יטיס אתכם.

משה גפני: תרשום.

משה גפני: זה רשום בפרוטוקול.

משה גפני: יש לי ניסיון יותר ממך בטיסות.

ג'מאל זחאלקה: ציני או מפא"יניק?

עזמי בשארה: ציני או מפא"יניק זה אותו דבר.

משה גפני: כשנוח לו לעשות כך, הוא מחסל את קצבאות הילדים.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, בוועדת הכספים אמרו אנשי האוצר שהקיצוץ בקצבאות יהיה שווה.

משה גפני: יהיה קיצוץ ראשון, ולאחר מכן, ב=1 בינואר יתחיל קיצוץ שווה.

משה גפני: אני מבקש, אדוני היושב-ראש, מכיוון שיש לי הטבלה של הביטוח הלאומי, אני רוצה שחברי הכנסת ידעו - -

ראובן ריבלין: יש לאדוני 20 שניות, אלא אם כן, אתה רוצה הארכה.

ראובן ריבלין: הלילה כולו עומד לפנינו.

משה גפני: הקיצוץ הראשון הוא 27.36%.

משה גפני: הקיצוץ השני הוא 22.4%.

משה גפני: זאת אומרת, בתוך ארבעה-חמישה חודשים יש קיצוץ של 50% בקצבאות הילדים.

משה גפני: כל הסיפור של שבע השנים הוא סיפור שאיננו נכון, ופשוט שיקרו לוועדת הכספים.

משה גפני: אני מסיים בזה, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: ישבו שני חברי כנסת משינוי בוועדה.

משה גפני: אחד היה מאוד עייף.

משה גפני: אני רגיל להיות ער, לי זה לא משנה.

משה גפני: אחד היה מאוד עייף, רצה ללכת הביתה.

משה גפני: גמרנו, כמה צריך לשבת.

משה גפני: אומר לו חברו: אתה לא יכול, מגיע נושא קצבאות הילדים.

משה גפני: עכשיו, מה היה הדיון על קצבאות הילדים?

משה גפני: היה דיון אם הפריסה תהיה על ארבע שנים או שהפריסה תהיה על שבע שנים.

משה גפני: כשיושב-ראש הוועדה הוא חבר קואליציה בכיר, הוא יושב-ראש ועדת כספים, מבקש שהוועדה תצביע בעד פריסה לשבע שנים, יושבים שני חברי כנסת משינוי ומצביעים נגד.

משה גפני: אני בחיים שלי לא ראיתי מסירות נפש כזאת - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, האם אתה שאלת אותי קודם כמה זמן נשאר לך, רק בשביל לשאול?

ראובן ריבלין: נא לסיים.

משה גפני: לא, אני מסיים.

משה גפני: אני בחיים שלי לא ראיתי מסירות נפש כזאת כדי לעשות רע.

משה גפני: אתה ראית פעם אשה שבעלה מובטל ואין לה לחם לילדים?

משה גפני: הסתכלת לה פעם בעיניים?

משה גפני: אתה יודע מה אתה עושה לה עם ראש הממשלה הציני שלך?

משה גפני: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: חן חן לחבר הכנסת משה גפני.

ראובן ריבלין: אני פשוט תמיד מודאג שאדוני שואל אותי כמה זמן נשאר ואומר שכבר הוא מסיים, כי אז אני יודע שאדוני רק מתחיל בעיקר דבריו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

ראובן ריבלין: עומדות לרשות אדוני עשר דקות, ואם אדוני לא יודע, כשהוא עבר מהמזנון לכאן, מה התוצאה, אני אומר לו.

ראובן ריבלין: התוצאה היא 1:1.

ג'מאל זחאלקה: האם יש טלוויזיה ליד היושב-ראש?

ראובן ריבלין: לא, יש לי טלפתיה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה יושב פה לפעמים, אז הוא יודע שאני יכול לדעת.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני לא יודע עד כמה המלים שמתגלגלות באולם יכולות ליפול על אוזן קשבת, אבל כנראה שאנחנו מדברים לקהל יותר מאשר לחברי הכנסת, אם במבחנים הרבה יותר מינוריים אף חבר מחברי הקואליציה לא עמד במבחן של גילוי רגישות מעבר למה שמתבקש, במרכאות, מהתוכנית הכלכלית, ומופע הרובוטים שהיה בוועדת הכספים למרבה הצער כנראה יחזור על עצמו גם באולם המליאה.

מוחמד ברכה: אבל אין ספק שהציבור, לא כולו, אך רובו, הייתי אומר, אינו מעורה בכל נבכי התוכנית הזאת.

מוחמד ברכה: יכול להיות שיש מגזרים שונים שיש להם נגיעה לסעיף זה או אחר, ולכן זה מתרכז בהם או הם מתרכזים בזה, אבל אין ראייה כוללת של כמות המכות שעלולות ועשויות למרבה הצער לנחות עלינו אם התוכנית הזאת תאושר.

מוחמד ברכה: מחר צפויות פה הפגנות של מגזרים שונים, גם מחרתיים, ואני חושב שאחת התופעות, עד כמה שזה יכול להישמע מוזר, אחת התופעות החשובות לפחות שהתוכנית הזאת הביאה להם, היא שיתוף הפעולה הקיים בין סיעות האופוזיציה, דבר שלא היה קיים הרבה שנים.

מוחמד ברכה: יכול להיות שיש כל מיני תהומות מפרידים או חוטים מפרידים בין אי-אלו מפלגות באופוזיציה, אבל כנראה יש חוט שמחבר בין כולם בנושא החברתי-הכלכלי.

מוחמד ברכה: אני לא יכול לייחס לכולם את אותה תפיסה, אבל אין ספק שכולם, אם בהשתייכות של הציבור שהם מייצגים ואם בהשתייכות הרעיונית האידיאולוגית שלהם, כולם קרובים לנושא של ייצוג שכבות המצוקה ושכבות העוני.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה חוט שמחבר.

מוחמד ברכה: ואני, על אף הרוב המוצק של הקואליציה, אני חושב שאופוזיציה של 52, זה לא דבר חסר חשיבות.

מוחמד ברכה: אני התנסיתי בעבודה באופוזיציה רק בקדנציה אחת.

מוחמד ברכה: היינו אופוזיציה של 30, 30 ומשהו, מול רוב דורסני כזה, ואפילו ה=30 ומשהו היה בהם מרצ, היה בהם חד"ש, היה בהם בל"ד, רע"ם, אבל היה בהם האיחוד הלאומי בשלב מסוים, המפד"ל ושינוי.

מוחמד ברכה: לכן זה לא היה הומוגני או לא היה יכול להתקרב להומוגניות, לא בנושא החברתי ולא בנושא הפוליטי.

מוחמד ברכה: לשם שינוי אני חושב שמשהו קורה.

מוחמד ברכה: אני מקווה לפחות שכל מיני מלים שנאמרות מעל במה הזאת, מכל מיני גורמים בתוך הבית הזה, ומשננים כל מיני מלים נשכחות - פתאום אתה שומע על חשיבה קפיטליסטית, פתאום אתה שומע איש מיהדות התורה מדבר על זה.

מוחמד ברכה: אתה שומע מישהו מש"ס מדבר על תאצ'ריזם ועל חלוקה צודקת וסדרי עדיפויות.

מוחמד ברכה: אני חושב, אם יוצא מהעז הזה משהו מתוק, יכול להיות שזה זה.

מוחמד ברכה: המודעות החברתית המעמדית בכל מיני שאלות שעומדות על סדר-היום ושנעלמו ונרמסו במרוצת המאבק הפוליטי שמדבר על שלום ומלחמה וכיבוש והתנחלויות, וכו', וכו', יכול להיות שהנושא הזה חוזר לסדר-היום, ואני חושב שזה רק לברכה.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, יכול להיות שזו הברכה היחידה שיוצאת, ואני מקווה שלהבא המערכת הפוליטית תדע איך גם להתאחד בנושאים האלה, ואיך גם להתפצל סביב הנושאים האלה, כי בסופו של דבר לא מחזיקים צבא בשביל להחזיק צבא, אלא מחזיקים צבא בשביל לממש מטרות מסוימות.

מוחמד ברכה: המטרות המסוימות האלה כמה שיתגלגלו, יבואו בסופו של דבר לנושא החברתי-הכלכלי, אם זה באינטרסים הקולקטיביים של עם או של ציבור או של קבוצת אנשים, ואם זה האינטרסים האינדיבידואליים של הפרטים בכל מה שנוגע לרמת החיים והחיים וסדרי העדיפויות, וכו', וכו'.

מוחמד ברכה: ולכן, אני חושב שאחד המאבקים שאנחנו צריכים לעמוד בהם בתקופה הקרובה הוא הנושא של האבטלה.

מוחמד ברכה: במרוצת היום הזה וגם בימים שקדמו בשבועות האחרונים, לא חסכנו לעצמנו שום תחום מלדבר עליו, ואני חושב שהאבטלה, כמצב שמייצר מצוקה ומייצר תסכול ומייצר יאוש, היא נושא שצריך להידרש אליו, במיוחד לאור הנתונים שמדברים על עוד שנה של צמיחה שלילית, ומדברים על עוד שנה של התרחבות האבטלה והעוני, על ציבורים שונים שייקלעו מתחת לקו העוני, על מצוקה של תפקוד וניהול בתי-הספר, של תפקוד מערכת הבריאות, של תפקוד השירותים המוניציפליים.

מוחמד ברכה: היום למשל שמעתי דברים מאחד מראשי הערים שעכשיו מתחילים לקבל הודעות על התקצוב של הרשות וכל מה שקשור בכך בעתיד הקרוב.

מוחמד ברכה: היה היום כנס, נדמה לי, אדוני היושב-ראש, בחיפה, שהיו אמורים להשתתף בו כ=60 ראשי רשויות מקומיות.

מוחמד ברכה: בסוף הגיעו משהו כמו 22, אבל האנשים עמדו זה מול זה והסתכלו וחיפשו מוצא, וכל הגאוניות שלהם היתה בהחזרת המפתחות למשרד הפנים.

מוחמד ברכה: אם אנשים שהם פרנסי ציבור ברמה המקומית והעירונית מגיעים למסקנה שהם מרימים ידיים, קל וחומר כשמדובר על פרטים שנקלעים למצוקתם לבדם, וכל יום ישנים עם המצוקה ומתעוררים עם המצוקה.

מוחמד ברכה: בשבוע שעבר דיברתי על התאבדויות, אני לא רוצה לחזור על זה, אבל אם בקצה הקיצוני של התופעות האלה זה מגיע עד שאדם מאבד את עצמו לדעת, אני חושב שבאמצע יש כל מיני דברים שהם טרגיים מספיק, אבל הם כנראה לא יגיעו לידיעתנו, לידיעת התקשורת, לידיעת קברניטי המדינה, כי זה נשאר מתחת לשטיח הלאומי, במרכאות או בלי מרכאות, ורק כשאדם מקפח את חייו, מגיע למסקנה שהוא צריך לקפח את חייו, אז קם קול זעקה, ואחר כך אנחנו חוזרים לסדר-היום.

מוחמד ברכה: נושא האבטלה יכול להיות בית הייצור של תופעות, גם ברמה האינדבידואלית וגם ברמה הקולקטיבית, שיכולות להביא לזעזועים חברתיים קשים.

מוחמד ברכה: אני לא יודע איך הממשלה הזאת תעמוד מול הציבור ותנסה להסביר מה שקורה, איך הובילו אותנו עד הלום.

מוחמד ברכה: כך אומרים, נכון?

מוחמד ברכה: הלום הוא מאותו שורש של הלם ומהלומה.

מוחמד ברכה: אני לא רוצה להגיד מלים שאנחנו רגילים להגיד בנאומים: אין לכם מצפון, אין לכם רגישות.

מוחמד ברכה: כשנכנסתי שמעתי את חבר הכנסת גפני על הרגישות.

מוחמד ברכה: נראה שלא צריך לחפש את זה שם, אבל בסופו של דבר ממשלה קיימת כדי לנהל חיים של מדינה ושל חברה.

מוחמד ברכה: מדינה קיימת כדי להסדיר חיים של מדינה ושל חברה.

מוחמד ברכה: מדינה קיימת לא כדי לחזק את החזקים.

מוחמד ברכה: החזקים לא צריכים את החיזוק של המדינה.

מוחמד ברכה: בג'ונגל אין לחזקים צורך בשום קונטרול, בשום וסתים, בשום חוקים, כי הם החזקים והם קובעים את החוקים.

מוחמד ברכה: המדינה, כמנגנון, כאמנה חברתית, כערך חברתי, היא צורך על מנת למנוע את השתוללות הרוב, רודנות הרוב ורודנות החזק.

מוחמד ברכה: הממשלה הזאת פשוט שמה על השולחן הזה תוכנית שבה היא מיטיבה עם מי שיש לו ולוקחת ממי שאין לו.

מוחמד ברכה: הרי לא ייתכן מצב כזה.

מוחמד ברכה: שמתי לב, אדוני היושב-ראש, שיש שני סעיפים שיש בהם כאילו הטבה או תוספת תקציב.

מוחמד ברכה: הדבר הראשון הוא הטבות במס.

מוחמד ברכה: הטבות במס הן הטבות עם האלפיונים הגבוהיים ביותר.

מוחמד ברכה: מי שלא מגיע לסף המס לא מקבל שום הטבה.

מוחמד ברכה: מי שמקבל 5,000 שקל משכורת חודשית מקבל הטבה של שקל אחד.

מוחמד ברכה: מי שמקבל 6,000 שקל, שזאת משכורת נאה בממוצע הכלל ישראלי, מקבל הטבה של 11 שקלים וכך הלאה.

מוחמד ברכה: אם נסתכל על העובדה שבין מיליון למיליון ורבע מסך כל 2.5 מיליוני העובדים במדינת ישראל לא מגיעים לסף המס, עם מי מיטיבים בכלל?

מוחמד ברכה: למי מוכרים את הדברים האלה?

מוחמד ברכה: בכל הדברים יש גריעה, יש קיצוצים, אבל בתחום אחד יש תוספת תקציב.

מוחמד ברכה: יש 50 מיליון שקל לסילוק פולשים, וסילוק פולשים זה בנגב.

מוחמד ברכה: פתאום יש למדינה עודף של 50 מיליון לבזבז אותם.

מוחמד ברכה: "לבזבז" אותם - במרכאות גדולות, כפולות ומכופלות.

מוחמד ברכה: לבזבז אותם על הבדואים בנגב, אבל בשביל מה?

מוחמד ברכה: לא כדי לקדם את חייהם, לא כדי לקדם את ענייניהם, לא כדי לקדם את החינוך, לא כדי להכיר ביישובים שלהם אלא כדי לנשל אותם ולעקור אותם מאדמתם.

מוחמד ברכה: ממשלה כזאת, שמתנהלת בצורה כזאת, אני חושב שהיא תעמוד למבחן קשה ובקרוב.

מוחמד ברכה: אני מקווה שאכן יהיה כך.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת ברכה.

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא חבר הכנסת עזמי בשארה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת דוד טל.

ראובן ריבלין: יפה, כולם נמצאים באולם ומוכנים לשאת דבריהם.

ראובן ריבלין: גם לרשות אדוני עומדות עשר דקות.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ברור שהמדינה, משרד האוצר או הקברניטים החדשים במדיניות הפיסקלית ובמדיניות הכלכלית במדינת ישראל עובדים מתוך תחושת משבר, שיש משבר.

עזמי בשארה: זאת אחרי שלפני שנתיים אפילו לא הכירו בקיומו של משבר.

עזמי בשארה: אני זוכר שבכנסת הזאת - אני לא יודע אם אתה זוכר, אדוני היושב-ראש – ציפו בשנת 2002 לצמיחה של 4% ועל כך הם בנו.

עזמי בשארה: עכשיו לפחות הם מכירים בכך שיש משבר, ואפילו שמעתי היום את ראש הממשלה בישיבת סיעת הליכוד מודה שסיבת המשבר היא סיבה מדינית.

עזמי בשארה: הוא אמר: אם אתם רוצים שנצא מהמשבר, אנחנו לא יכולים לשלם בעד הכיבוש.

עזמי בשארה: הוא קרא לזה כיבוש.

עזמי בשארה: מעניין.

עזמי בשארה: לדעתי, אדוני, אנחנו נעשה היום מודיפיקציה לדבריו כי הוא מדבר על כיבוש של אוכלוסייה והוא לא מכיר בכיבוש על אדמה.

ראובן ריבלין: חשבתי עד לרגע זה שהוא אמר כבוש.

ראובן ריבלין: כמו בוש.

עזמי בשארה: על כל פנים, אם מדקדקים טוב-טוב, הוא מדבר על כיבוש של אוכלוסייה ולא על כיבוש של אדמה, וצריך לתת לו את הקרדיט הזה מצד הימין.

עזמי בשארה: הוא חושב כך כבר 15 שנים.

עזמי בשארה: אגב, לא ראיתי שום דבר חדש שאמר היום שרון, כך הוא מדבר זה זמן רב.

עזמי בשארה: אולי הוא השתמש בטרמינולוגיה אחרת, כיבוש על אוכלוסייה, ודיבר על הערים – אתם רוצים לחזור לערים האלה והאלה, אפשר לחזור לג'נין ותישארו שם, שפה שהוא תמיד דיבר בה.

עזמי בשארה: אגב, אני מזכיר לכולם שהוא דיבר לפני שנה ולפני מפת הדרכים על מדינה פלסטינית.

ראובן ריבלין: אני יכול לעזור לך, הוא לא הזכיר את חברון.

עזמי בשארה: הם עובדים מתוך תחושת משבר כלכלי.

עזמי בשארה: אבל מובן שאנחנו לא דנים בשאלה אם יש משבר כלכלי אם לאו.

עזמי בשארה: אני חושב שכל צדי הבית מודים בכך או מודעים לכך שיש משבר כלכלי.

עזמי בשארה: אפשר להסתכל על הצמיחה, על אחוזי הצמיחה, על כך שיש בעצם אינפלציה וסטגנציה באותו זמן, דבר שהוא פיצוץ בכל כלכלה.

עזמי בשארה: בדרך כלל בזמן שאין צמיחה אנשים מנסים לכסות על זה, לפצות על זה באינפלציה.

עזמי בשארה: לא.

עזמי בשארה: פה אין צמיחה, יש אינפלציה, וזה מצב מאוד מוזר מבחינת הכלכלה הישראלית.

עזמי בשארה: מובן שצריך לנקוט צעדים, אפילו עד שיהיה פתרון מדיני, שאני לא חושב שהוא יבוא עם הממשלה הזאת והוא לא יבוא עם שרון.

עזמי בשארה: הדיון הוא לא על כך שיש צורך ברפורמה כלכלית או לא.

עזמי בשארה: הדיון הוא על הקונספציה.

עזמי בשארה: לדעתי, באו אנשים למשרד האוצר, אדוני היושב-ראש, וזה לא חשוב אם הם ליכוד או לא ליכוד.

עזמי בשארה: יש דומים להם במפלגת העבודה.

עזמי בשארה: למשל, אהוד ברק מאוד דומה להם מבחינת הקונספציה שלו.

עזמי בשארה: זה כבר חוצה מפלגות.

עזמי בשארה: אלה כבר לא מפלגות חברתיות.

עזמי בשארה: המפלגה היותר אידיאולוגית כאן היא שינוי, היא מפלגה מאוד ליברלית, כלכליסטית מהבחינה הזאת.

עזמי בשארה: משחקים את משחק השמן והרזה.

עזמי בשארה: יש סקטור ייצור רזה וסקטור ציבורי שמן וצריך להוריד.

עזמי בשארה: לדעתי בכנסת כבר מודים בכך ומקבלים את הדבר הזה כנתון.

עזמי בשארה: אומנם, נכון, אם אתה, אדוני היושב-ראש, או כל אחד כאן יחשב את ההוצאות הביטחוניות של מדינת ישראל במצב הקונפליקט הקיים, הסקטור הציבורי במדינת ישראל יחסית למדינות רווחה באירופה יהיה שמן?

עזמי בשארה: לא, אדוני.

עזמי בשארה: הוא לא גדול יחסית לאף מדינת רווחה באירופה, אם אתה מוריד את הסקטור הביטחוני המנופח מאוד בגלל הקונפליקט.

עזמי בשארה: אנשים שבאים עכשיו לנהל את מדיניות האוצר אין להם בכלל אוריינטציה אירופית ואוריינטציה של רווחה.

עזמי בשארה: יש להם מרקט פונדמנטליזם.

עזמי בשארה: אם אנחנו רוצים מונח בעברית, זה נקרא יסודנות של שלטון.

עזמי בשארה: מרקט פונדמנטליזם.

עזמי בשארה: הם מאמינים בכוחות השוק ומאמינים שצריך לקצץ במסים.

עזמי בשארה: למה?

עזמי בשארה: במדינת ישראל, אדוני, אחוז המסים מהתוצר הוא גבוה ממדינות אחרות בעולם?

עזמי בשארה: ממדינות אירופיות?

עזמי בשארה: השאלה היא למי אתה משווה את עצמך.

עזמי בשארה: הוא נמוך מאוסטריה, נמוך מהולנד, נמוך מבלגיה, נמוך מגרמניה.

עזמי בשארה: אני מתכוון למיסוי הישיר, שהוא המיסוי היותר צודק, לא מיסוי המע"מ, שהוא המיסוי הלא-צודק, כאשר כל האוכלוסיה משלמת אותו אחוז על קופסת סיגריות.

עזמי בשארה: אני מדבר על המיסוי הישיר.

עזמי בשארה: 40% מהתוצר הלאומי הישראלי הוא מיסוי.

עזמי בשארה: זה פחות מכל מדינה אירופית.

עזמי בשארה: אין לך פה אחוז מיסוי גבוה.

עזמי בשארה: להיפך.

עזמי בשארה: השאלה היא מדיניות המיסוי – מי משלם מה.

עזמי בשארה: מעמד הביניים והמעמד הבורגני הישראלי צריך לשאול את עצמו, והליכוד צריך לשאול את עצמו - הוא חושב שהוא חוצה מעמדות, ממחנה-יהודה עד הליברלים של שמחה ארליך, זכרו לברכה – האם יש NATION BUILDING בישראל אם כל פעם שאתה רוצה לעשות מדיניות מיסוי על השכבות החזקות במדינת ישראל אתה חושש שהם יברחו?

עזמי בשארה: נראה שאין פה אומה.

עזמי בשארה: אני לא יודע.

עזמי בשארה: למה הם לא חוששים מזה בהולנד?

עזמי בשארה: למה לא חוששים מזה בשבדיה?

עזמי בשארה: למה לא חוששים באוסטריה ובגרמניה?

עזמי בשארה: למה תמיד כשמדברים על מיסוי יש מי שאומר שהם יברחו מהארץ אם תעשה להם מיסוי?

עזמי בשארה: הם לא פטריוטים?

עזמי בשארה: המעמד הבורגני במדינת ישראל הוא לא פטריוטי?

עזמי בשארה: במצבים כאלה מדינת ישראל ניסתה תמיד לגייס מלווים - הלוואות מהאוכלוסייה, הלוואות מחו"ל.

עזמי בשארה: אגב, החוב של ישראל גם הוא לא גבוה יחסית.

עזמי בשארה: חוב החוץ של ישראל לא גבוה יחסית.

עזמי בשארה: למצב של משבר, למצב של מלחמה, למצב של קונפליקט הוא לא גבוה יחסית.

עזמי בשארה: מדינת ישראל ניסתה, למשל, לעבור את המשבר הזה על-ידי גיוס מלווים מהשכבות החזקות, הפטריוטיות, הלאומניות, שרוצות לשמור על המדינה הזאת?

עזמי בשארה: כמה הן מוכנות לשלם כדי להוציא את מדינת ישראל עד שיהיה פתרון מדיני?

עזמי בשארה: כלום.

עזמי בשארה: מי צריך לשלם?

עזמי בשארה: משפחות ברוכות ילדים צריכות לשלם.

עזמי בשארה: מי שיש לו 3,000 שקל או 4,000 שקל בחודש צריך לשלם על השלמת הכנסה.

עזמי בשארה: אלה צריכים לשלם ולהעביר את מדינת ישראל את המצב הביטחוני.

עזמי בשארה: אלה גם אותם אנשים שעולים באוטובוסים ואוכלים אותה גם בפעולות של המתאבדים.

עזמי בשארה: זאת אותה אוכלוסייה.

עזמי בשארה: היא משלמת גם בכסף והיא משלמת גם בחיים על המדיניות הביטחונית והכלכלית של מדינת ישראל.

עזמי בשארה: אותן שכבות.

עזמי בשארה: הן בשר התותחים והן בשר הקונפליקט והן הבשר של הניצול הכלכלי.

עזמי בשארה: יש כאן קונספציה.

עזמי בשארה: אנחנו לא רבים על השאלה אם יש משבר כלכלי וצריך לפתור אותו או לא.

עזמי בשארה: גם האנשים שיושבים במשרד האוצר, האנשים החדשים שיושבים, לרבות נתניהו, שבא עם התפיסות ההן מארצות-הברית, הוא לא רוצה לקצץ בסקטור הציבורי בשביל לעבור את המשבר, כי אין לנו.

עזמי בשארה: הוא רוצה לקצץ בהוצאות הציבוריות מתוך קונספציה אידיאולוגית.

עזמי בשארה: הוא מנצל את המצב בשביל להעביר דברים שיש לו בראש זה עשר שנים או 15 שנה.

עזמי בשארה: כך הוא חושב.

עזמי בשארה: זה נקרא תפיסת וושינגטון, והוא בא מתפיסת וושינגטון בכלכלה.

עזמי בשארה: זאת מחשבתו הכלכלית, עם משבר או בלי משבר.

עזמי בשארה: הם מנצלים, אדוני, את המשבר בשביל לעורר שינויים מבניים בכלכלה הישראלית.

עזמי בשארה: שלא יבואו ויספרו לנו שיש מצב חירום וכולם צריכים לשלם וכו'.

עזמי בשארה: הם מנצלים את זה כי יש להם קונספציה, יש להם תוכניות מגירה לאנשים האלה, בשביל לשנות את מדינת ישראל ללא הכר מבחינת המבנה האידיאולוגי שלה ומבחינת המבנה החברתי שלה וכו'.

עזמי בשארה: לכן, שלא יבואו ויספרו לנו סיפורים.

עזמי בשארה: עלתה פה חברת כנסת ועשתה שרירים.

עזמי בשארה: היא אמרה: הנה ניצחנו, העבודה.

עזמי בשארה: מה ניצחנו?

עזמי בשארה: מה השטויות האלה?

עזמי בשארה: בחיים הם לא ינצחו עם המנטליות הזאת, אדוני היושב-ראש.

עזמי בשארה: ממשלת ישראל קיבלה היום את דרכה של העבודה?

עזמי בשארה: מה השטויות האלה?

עזמי בשארה: הם מאמינים שהם הרגיעו את ארצות-הברית, שממשלת ישראל סוף-סוף הרגיעה את ארצות-הברית וקיבלה את תוכנית מפת הדרך, בשביל שיהיה קל יותר לארצות-הברית במזרח התיכון אחרי עירק.

עזמי בשארה: ממשלת ישראל קיבלה את מפת הדרך באמת?

עזמי בשארה: קיבלה כל פרט?

עזמי בשארה: מה, הם הולכים לממש?

עזמי בשארה: הם לא קיבלו את טנט ומיצ'ל, ואחר כך רבנו על השאלה איך מפרשים, ואחרי שרבנו על השאלה איך מפרשים, רבנו על השאלה איך מממשים את הפירוש שרבנו עליו.

עזמי בשארה: אנחנו מכירים את הסיפורים האלה.

עזמי בשארה: שרון מוציא עכשיו לחץ לבוש.

עזמי בשארה: הוא עושה טובה לבוש והוא יקבל תמורתה הרבה מאוד, על כך שהוא קיבל את מפת הדרך עם מיליון הסתייגויות אחרות לגבי היישום.

עזמי בשארה: הוא קיבל את מפת הדרך וכבר חוגגים באופוזיציה: הנה ניצחנו.

עזמי בשארה: ניצחתם?

עזמי בשארה: למה אתם לא בשלטון?

עזמי בשארה: מה השטויות האלה, אדוני?

עזמי בשארה: צריך מאוד להיזהר מלברך את ממשלת ישראל ואת הימין הישראלי כאילו הוא קיבל את מפת הדרך בלב שלם.

עזמי בשארה: לדעתי יש הבנה אמריקנית-ישראלית בחלק מהדברים, גם בהתקשרויות האישיות בין שרון לבוש על חלק מהפירושים של המעברים משלב לשלב ועל ארבע השאלות הגדולות.

עזמי בשארה: מה מציעה ממשלת ישראל ומה מציעה ממשלת ארצות-הברית לגבי פתרון ארבע השאלות הגדולות – פליטים, גבולות, ירושלים והתנחלויות?

עזמי בשארה: אין כלום על זה במפה.

עזמי בשארה: על זה עוד יריבו, ויריבו הרבה מאוד.

עזמי בשארה: לכן אני מציע לשמאל – אין צורך בשמחת עניים.

עזמי בשארה: אולי שמחת עניים היא מטאפורה בזמן שאנחנו דנים על התוכנית הכלכלית.

עזמי בשארה: כל מה שהעניים יכולים לעשות עכשיו הוא לשמוח, אבל באמת אין צורך בפוליטיקה במדיניות של שמחה.

עזמי בשארה: אני מודה לך, גילית הרבה מאוד סובלנות.

ראובן ריבלין: טעיתי בזמן שנתתי לך וקיבלת רק תשע דקות.

ראובן ריבלין: אני לא עושה הנחות.

ראובן ריבלין: אני נותן לך מה שמגיע לך ולא נותן מה שלא מגיע לך.

ראובן ריבלין: אדוני הרגיש שהוא דיבר עשר דקות מלאות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דוד טל, בבקשה.

ראובן ריבלין: עומדות לרשותך בדיוק אותן עשר דקות שעמדו לרשותו של חבר הכנסת בשארה, ואני מקווה שאחרי שמונה דקות תרגיש גם אתה שקיבלת זמן מספיק.

ראובן ריבלין: משנה סדורה לחלוטין בעשר דקות.

עזמי בשארה: אפשר להגיד הרבה דברים בשמונה דקות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה לבשר לצופים בבית שמתבוננים ברגע זה במרקע ורואים את הכנסת בעבודה, שבעזרת השם, ביום רביעי הקרוב, מחרתיים, בשעה 16:30, תצא מ"בנייני האומה" תהלוכת מחאה נגד התוכנית הכלכלית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני רוצה לקרוא לכל אזרחי מדינת ישראל להשתתף בתהלוכה ולהפגין נגד הגזירות הכלכליות הפוגעות פגיעה אנושה בשכבת הביניים ובשכבות החלשות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רבותי האזרחים, ההפגנה הזאת היא בשבילכם ולמענכם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: קצרו ידינו מלהושיע.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אנחנו לא יכולים נגד הרוב הדורסני.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זו עובדה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יכול להיות שחלק גדול מכם הצביע בעד הליכוד וחלק גדול מכם היום מצטער.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא יכול רק אולי לשנות את זה אם יהיו חצי מיליון אנשים כאן, מסביב לחומות הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רק אז אולי יתעשתו אנשי הליכוד ורק אז אולי הם יסכימו להוריד את הגזירות הכלכליות הללו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, אם תרשה לי, אני רוצה לפנות גם לשר האוצר, עם כל הכבוד הראוי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני שר האוצר, יום יבוא ואתה בזווית של פונדק תשב סב ותחייך, ותירק חתיכה של טבק ותאמר: כן, חבריה, זקנתי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל זיקנתך אז תבייש את צעירותך, משום שלא חסת על החולים ולא על הגמלאים, הפנסיונרים שאתה הולך לדכא את הפנסיה שלהם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני אומר לכם, אזרחי מדינת ישראל, שלא תבואו בטענות שלא נאמר לכם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם לא תהיו פה, 52 חברי הכנסת לא יוכלו לעשות את זה בשבילכם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רק אתם יכולים לשנות את זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם החרדים הופיעו בהפגנה כנגד בית-המשפט עם חצי מיליון אזרחים, גם אתם יכולים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם אכפת לכם, אם זה חשוב לכם, אם נושא הפנסיה חשוב לכם, אם נושא קצבאות הילדים חשוב לכם, שלא תגידו שלא אמרנו לכם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כל הפנסיונרים באשר הם, אלה שמקבלים קצבת זיקנה, אלה שמקבלים פנסיה תקציבית ואלה שמקבלים פנסיה צוברת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בהמשך הלילה אני ארחיב את היריעה לגבי ההפסדים הענקיים שיהיו לכם בתשלומים, אותם תשלומים שהולכים להחזיר אותם רטרואקטיבית מ=1996 צמוד למדד פלוס 2%.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בהחלט יכול להיות שהרבה אנשים יצטרכו להחזיר הרבה כסף.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מודיע לכם את זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שלא תגידו שלא אמרנו לכם את זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שלא תגידו שלא עמד כאן חבר כנסת והזהיר אתכם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש לכם רק הזדמנות אחת, האחרונה אולי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מחר תהיה כאן הפגנה נגד הממשלה בנושא הפנסיה, וביום רביעי תהיה כאן הפגנה רבתי, שתצא מ"בנייני האומה", תעבור ותחסום את דרכי הגישה לכנסת ולמשרדי הממשלה, משום האטימות והרגישות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הממשלה הזאת אטומה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חוסר הרגישות הזה, אני לא יודע מה מקורו, אבל אני מצפה מכם שאתם תגיעו לכאן, משום שזה חשוב לכם יותר מאשר לחברי הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: עם כל הכבוד לנו, חברי הכנסת, השכר שלנו, ברוך השם, גבוה וראוי, אני חושב שהוא בהחלט ראוי, אבל אתם, שמשתכרים 4,000, 5,000 או 6,000 שקל, אתם צריכים לדאוג שבסופו של יום, כשתצאו לפנסיה, לא יקצצו לכם את הפנסיה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מזהיר אתכם ואומר לכם, שאם לא תגיעו לכאן בהמוניכם, אל תאמרו שלא אמרו לכם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חוזר: אל תאמרו שלא אמרו לכם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זאת ההזדמנות האחרונה למנוע את רוע הגזירה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להזכיר גם לצופים בבית ולחברי חברי הכנסת, שבשנת 1995, כשנכנס חוק ביטוח בריאות ממלכתי, החוק כשלעצמו היה חוק מצוין.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אמר חבר הכנסת חיים רמון והחרה החזיק אחריו גם ד"ר סנה - שניהם, אגב, היו שרי הבריאות, וכל אחד בסגנונו הוא – חיים רמון אמר שאנשי האוצר ביריקה, כשהם מצפצפים על הדמוקרטיה, תקעו כל מה שניתן לתקוע.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ואמר ד"ר סנה, שאנשי האוצר סירסו ועיקרו את חוק ביטוח בריאות ממלכתי והם השתלטו על כספי המס המקביל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ואני אסביר בקצרה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בזמנו שילמנו מס אחיד, שלימים הפך להיות מס בריאות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היו מס בריאות, מס מקביל ומקורות של הממשלה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לימים ראו אנשי האוצר, שכנראה ככל שבאו יותר יהודים לארץ ההשתתפות של הממשלה הלכה וירדה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הם חכמים, הם עושים חשבונות טוב מאתנו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תורה הם לא למדו, אבל חשבון הם יודעים, והם הגיעו למסקנה שבשנת 2000 לא יזדקקו יותר לכספי ממשלה, ובמערכת הבריאות ייוותרו הרבה עודפים, ואוי לה לאותה בושה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כאילו שאין מה לעשות עם העודפים הללו, אין רפואה מונעת, אין מחקר רפואי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כל הדברים הללו לא נעשים היום, בשום מקרה, בשום צורה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אגב, הזכרתי מחקר רפואי, אנחנו משקיעים כ=30 סנט לעומת 37 דולר שמשקיעים בארצות-הברית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה בערך היחס.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ב=1998 הם העבירו חוק, לקחו את כל כספי המס המקביל, הורידו לאנשי העסקים את הביטוח הלאומי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אגב, העברנו לאנשי העסקים בשכבות השמנות, העליונות, למעלה מ=120 מיליארד שקלים, אדוני היושב-ראש, ב=15 השנים האחרונות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: העבירו להם את הכסף הזה והכניסו את כל כספי הבריאות למכבסה אחת גדולה של האוצר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל כל הכוונה של החוק ושל המחוקק, ואדוני היושב-ראש, אתה אמרת את זה גם בשבוע שעבר - הכנסת הזאת מחוקקת כדי שאחרים יבצעו, וזה לא קרה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למה לא קרה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מפני שהם רצו להשתלט על כסף, ולצערי הם השתלטו על הכספים הללו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ואותם כספים שהיו אמורים להיות צבועים בנושא בריאות והיו אמורים ללכת רק לבריאות ולא לדבר אחר, מצאו פתאום נתיב אחר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הם הלכו לדברים אולי חשובים, כמו חינוך, אולי ביטחון, אולי איכות הסביבה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הכול חשוב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל המחוקק קבע שיהיה מס בריאות ולא מס חינוך ולא מס ביטחון, כדי שהכספים הללו יעברו למס בריאות ולצורכי בריאות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, אנחנו עומדים עכשיו במצב שלא מוסיפים אף לא אגורה שחוקה אחת לסל התרופות, והרבה אנשים מתים במדינת ישראל – זאת היתה המסקנה של ועדת חקירה פרלמנטרית שדנה בנושא הזה – משום שאין להם כספים לבריאות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מי שהפרוטה מצויה בכיסו יכול להוציא אלפי שקלים, עשרות אלפי שקלים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל מה לעשות שיש הרבה מאוד אנשים, חלק מאתנו מכירים אותם, שאין ידם משגת והם מתים, פשוט מתים, משום שאין להם כסף?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה היה התפקיד של המדינה הזאת וזה היה התפקיד של הכנסת, והיא חוקקה את החוק, אבל באו אנשי האוצר וסירסו, כדברי ד"ר סנה, את החוק ושינו אותו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כפי שעשו את זה בבריאות, היום הולכים לעשות את זה ברווחה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מדינת ישראל – אני לא יודע עוד כמה זמן תהיה מדינת רווחה, אם בכלל – שיש לה תאגיד ממשלתי גדול שנקרא ביטוח לאומי, שזה בעצם כלי הביטוי הגדול ביותר למדינת רווחה – כפי שאנשי האוצר החליטו לגבי בריאות, כך החליטו לגבי רווחה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שיטת הסלאמי, כך מגיעים לאט-לאט.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בהתחלה מינו חשב של האוצר בתוך הביטוח הלאומי, ועכשיו רוצים גם לאחד את הגבייה, אולי זה יחסוך להם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש שסבורים שלא רק שזה לא יחסוך, זה יגרום לנזק גדול יותר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל הנזק הגדול ביותר שיהיה הוא שהממשלה, כפי שעשתה עם מס הבריאות, תיקח את הכספים הללו למכבסה שלה, ועל-פי רצונה ועל-פי שיקול דעתה תחלק ותעביר לפי סדר עדיפויות שהיא תקבע.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא סדר עדיפויות לאומי כפי שהיינו רוצים לראות אותו, משום שאנחנו רוצים להישאר מדינת רווחה, משום שאנחנו רוצים לתת קצבאות לילדים, משום שאנחנו רוצים לעזור לזקנים, משום שאנחנו רוצים לתת לנכים, משום שאנחנו רוצים לתת לנפגעי תאונות דרכים, משום שאנחנו רוצים לתת לכל אדם חלש במדינת ישראל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה היא חברה בעצם ואיך נמדד חוסנה של חברה במדינת ישראל?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חוסנה של כל חברה נמדד ביכולת שלה לעזור לאותו חולה, עני, חלש, נצרך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה החוסן של חברה, אחרת אנחנו ג'ונגל גדול, שחוק הג'ונגל שולט בו, שכל מי שחזק שורד ומי שחלש – אללה ירחמו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, אני סבור שנכון יהיה שאזרחי מדינת ישראל יעלו ביום רביעי ירושלימה, עיר הקודש במדינת ישראל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש לכם סיבה טובה, יום ירושלים באופק, יום חמישי כמדומני.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הקדימו ביום אחד כדי להביע את מחאתכם נגד הגזירות הללו, ואל תאמרו שלא אמרנו לכם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה.

ראובן ריבלין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת דוד טל, שגם עמד בלוח הזמנים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: גם לרשות אדוני עומדות עשר דקות.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת אמנון כהן, ואחריו - חבר הכנסת עסאם מח'ול.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השר, פעם אלוף בצה"ל, שהיה מפקד חיל האוויר, ציווה על בניו שביום מותו יצאו לחצר של הבית ויצלצלו בפעמון ויגידו שהיום נפטר יהודי שהאמין שהעם היהודי יכול להקים מדינה וטעה.

טלב אלסאנע: זה לא סתם אדם שאומר את הדברים.

טלב אלסאנע: יכול להיות שהדברים משונים, אבל אם מפקד חיל האוויר, אדם שהיה אלוף, אומר את הדברים, יכול להיות שיש משהו בדבריו, יכול להיות שיש לו סיבה לומר את הדברים.

טלב אלסאנע: הרי בכל זאת מדינה היא לא מטרה בפני עצמה, מדינה היא אמצעי להגשים מטרה.

טלב אלסאנע: אנשים מתאגדים, מהווים חברה ודואגים לרווחתו של האדם, ולכן אם זה לא היה טוב לאדם, בוודאי לא היו מקימים, לא היו מתאגדים, לא היו עורכים את האמנה החברתית ביניהם.

טלב אלסאנע: אבל כשמדינה מתנהלת בצורה קצת מוזרה, משונה, שהכללים והעקרונות שמנחים אותה אינם כללים ועקרונות אזרחיים אלא כל מיני מושגים שמשעבדים את האדם, מרוקנים אותו מהתכלית שלו, הופכים אותו לבורג קטן בתוך המדינה ובתוך תפיסה כללית או תנועה, שכביכול מגשימים את התנועה או האינטרס, האדם מאבד את המשמעות שלו.

טלב אלסאנע: אני שואל את עצמי: למה העם היהודי צריך את המדינה?

טלב אלסאנע: האם הוא רצה להקים כאן מדינה כדי שיהיה עם כובש באזור, עם קולוניאלי באזור?

טלב אלסאנע: האם רצה להקים מדינה כדי להביא את היהודים ושיסבלו מעוני ומאבטלה, או רצה להקים מדינה שתהיה מדינה עצמאית, מדינה שתספק רווחה לאוכלוסייה ותגשים את זכותו של העם היהודי שתהיה לו מדינה?

טלב אלסאנע: אף אחד לא מבקש שתהיה מדינה שהיא אור לגויים - אבל מדינה נורמלית שתדאג לאזרחיה.

טלב אלסאנע: השאלה היא אם באמת מדינת ישראל דואגת לאזרחיה.

טלב אלסאנע: האם יש מדינה אחרת בעולם שהאזרחים שחיים בתוכה אינם מקבלים הכרה וזכויות כמו אנשים שהם לא אזרחים ולא גרים בתוכה?

טלב אלסאנע: איך יכול להיות שאדם שאיננו אזרח מדינת ישראל, לא חי בתוך מדינת ישראל, מקבל זכויות יותר מאדם שהוא אזרח מדינת ישראל וחי בתוך מדינת ישראל?

טלב אלסאנע: באיזו מדינה יש דבר כזה?

טלב אלסאנע: אם העיקרון המנחה הוא האזרחות, זה הגורם, זה המקשר בין המדינה לבין האנשים שחיים בתוכה, אז המדינה צריכה לדאוג קודם כול לאלה שחיים בתוכה.

טלב אלסאנע: זו חובתה לדאוג לאזרחיה.

טלב אלסאנע: אבל הולכים ומתעלמים מהאנשים החיים בה, מאזרחי המדינה, אך ורק כיוון שהם לא יהודים.

טלב אלסאנע: זו איננה קהילה.

טלב אלסאנע: בתוך הקהילה, הקהילה חייבת לדאוג לבניה.

טלב אלסאנע: אז הקהילה היהודית דואגת לבני הקהילה, אבל אנחנו מדברים על מדינה.

טלב אלסאנע: במדינה יש יהודים, יש ערבים ויש כל מיני מיעוטים, אבל המכנה המשותף לכולם זה שהם אזרחי המדינה.

טלב אלסאנע: המדינה צריכה לדאוג לכולם באופן שוויוני, על מנת שתהיה מדינה נורמלית.

טלב אלסאנע: זה הבסיס שצריך להיות.

טלב אלסאנע: מדינת ישראל במשך שנים מתנהגת לאוכלוסייה הערבית שבתוכה כאילו היא מקבלת אותה מאונס.

טלב אלסאנע: היא כל הזמן מקרינה להם הרגשה שהם לא רצויים, שהם נמצאים כאן יעני ע'אס בן-ענהא, על אפה ועל חמתה.

טלב אלסאנע: איזו תחושת ניכור, במה זה משרת את המדינה?

טלב אלסאנע: במה זה מוסיף לתחושת הביטחון של המדינה אם מתייחסים לאוכלוסייה הערבית כאל סוגיה ביטחונית, כאל נושא ביטחוני שאפילו כשדנים בו, דנים בו בהיבט הביטחוני?

טלב אלסאנע: יש אנשים שמופקדים או אחראים מתוקף תפקידם על משהו, והם צריכים להיות בעלי רקע ביטחוני.

טלב אלסאנע: התפיסה כשלעצמה היא שלילית.

טלב אלסאנע: זו איננה תפיסה שמפתחת שייכות למדינה.

טלב אלסאנע: עם כל חילוקי הדעות, אילו אלוהים היה רוצה שכולם יחשבו באותה צורה, הוא היה מכניס לכולם איזו תוכנה של מחשב כדי שיחשבו אותו דבר, אבל אנשים שונים חושבים מחשבות שונות.

טלב אלסאנע: מחשבות שונות לא מחייבות בהכרח יחס שונה של המדינה לאזרחיה.

טלב אלסאנע: הבסיס צריך להיות שוויוני.

טלב אלסאנע: ולכן, אם במשך שנים אנחנו רואים באופן שיטתי את העניין של ההקדש, ההקדש המוסלמי, או הווקף המוסלמי – אין מדינה בעולם שמפקיעה את הנכסים, נכסי הווקף או ההקדש של אזרחיה, בטענה שהם נפקדים.

טלב אלסאנע: אין דבר כזה.

טלב אלסאנע: אם אזרחיה נפקדים, הווקף שלהם.

טלב אלסאנע: אין דבר כזה שמפקיעים מקומות קדושים ומסגדים בטענות שונות ומשונות, אפילו במדינות לא דמוקרטיות.

טלב אלסאנע: כשמכבדים מקום קדוש לאוכלוסייה מסוימת או למיעוט מסוים, בעצם מכבדים את כל המיעוט.

טלב אלסאנע: זה לא קשור לשאלה אם הוא דתי או לא, זה חלק מההגדרה העצמית ומהכבוד הקולקטיבי שלהם, שהם מכבדים את המורשת שלהם, את הדת שלהם, את ה"אני מאמין" שלהם.

טלב אלסאנע: עוד מבנה למדינה או פחות מבנה, מה זה נותן למדינה?

טלב אלסאנע: אבל זה נותן הרבה למיעוט שחי בתוכה.

טלב אלסאנע: מי אמר שמי שצריך לפקח על החינוך הערבי, צריך להיבחר במכרז, כשבמכרז יושב נציג של השב"כ?

טלב אלסאנע: למה?

טלב אלסאנע: מה הסיבה?

טלב אלסאנע: השיקול צריך להיות שיקול חינוכי – הכישורים של המפקח, הכישורים של המנהל.

טלב אלסאנע: מה זה רלוונטי הסוגיה של השב"כ?

טלב אלסאנע: מה זה רלוונטי?

טלב אלסאנע: במכרזים של בחירת מנהל במגזר היהודי יש נוכחות של נציג השב"כ?

טלב אלסאנע: אין.

טלב אלסאנע: מה המסר שמועבר לאוכלוסייה ומה זה אומר לה?

טלב אלסאנע: איך יכול להיות שמדינת ישראל מצליחה לקלוט 1,500,000 עולים חדשים בתוך שנתיים ולספק לכולם מגורים, קורת גג ותעסוקה, והיא לא יכולה לפתור בעיה של 70,000 אזרחי המדינה הבדואים שחיים ביישובים לא-מוכרים והופכת את כולם להומלסים על-ידי מדיניות של הריסת בתים?

טלב אלסאנע: מדינה בונה לאזרחיה, מדינה מספקת קורת גג לאזרחיה.

טלב אלסאנע: מדינה הורסת לאזרחיה, בלי לתת להם פתרונות, ועוד באה בטענות שהם השתלטו על קרקעות הלאום?

טלב אלסאנע: מה זאת אומרת?

טלב אלסאנע: הרי הם חלק מהעם, חלק מהאזרחים.

טלב אלסאנע: אפילו אזרחים שאין להם אדמות, המדינה נותנת להם, כי הם האדמה, הם המדינה, והאדמות הן נכס של המדינה, אז זה הנכס שלהם.

טלב אלסאנע: אתם מעלים על דעתכם, שהיום בתוך מדינת ישראל יש אנשים – אני לא מדבר על בריכת שחייה – שבקיץ הזה אין להם מים לשתייה?

טלב אלסאנע: מתקבלות שורה של החלטות ממשלה, ולא מיישמים אותן.

טלב אלסאנע: משנת 1996 ועד היום הקימו ועדות על גבי ועדות, נתקבלו החלטות על גבי החלטות, אבל, לצערי, כל ההחלטות שנוגעות לציבור הערבי – אם הן באות לצ'פר אותו – לא מתבצעות, מכל מיני שיקולים - שאין תקציבים, שאין תקנים.

טלב אלסאנע: היתה ועדת שרים בראשותו של מתן וילנאי.

טלב אלסאנע: החליטו להקצות תקציבים, כי במשך שנים רבות היו פערים ואפליה.

טלב אלסאנע: נאמר שם: אנחנו מתביישים במה שאנחנו רואים, ולכן הם החליטו להקצות בתוכנית רב-שנתית 4 מיליארדי ש"ח.

טלב אלסאנע: איפה 4 מיליארדי הש"ח?

טלב אלסאנע: לא 4 מיליארדים ולא נעליים, שום דבר, רק היום מקצצים לאנשים מה שהיה לפני 4 המיליארדים, ויש החלטת ממשלה.

טלב אלסאנע: לגבי האוכלוסייה הבדואית, היתה ועדה לעניין הבדואי בראשותו של אריאל שרון, והיתה החלטה להכיר בשבעה יישובים.

טלב אלסאנע: בשבעה יישובים לא הכירו, אבל היום יש תוכנית חדשה של אריאל שרון.

טלב אלסאנע: והיום דווקא כשמקצצים, מוצאים כסף לתקצב את מה?

טלב אלסאנע: את "הסיירת הירוקה", ועוד מה לתקצב?

טלב אלסאנע: את היחידה לפיקוח על הבנייה, ועוד לתקצב הקמת יחידת משטרה.

טלב אלסאנע: במקום להגיד: אנחנו רוצים לתקצב בית-ספר כדי להעלות את ההישגים, כדי שאנשים יוכלו להתמודד עם האבטלה ועם העוני, מדברים על תקצוב משטרה ובתי-סוהר.

טלב אלסאנע: אולי אז ברוסיה לפני כמה שנים זה היה פתרון.

טלב אלסאנע: מה זאת אומרת?

טלב אלסאנע: זה פתרון?

טלב אלסאנע: אפילו היום, כדי להתמודד עם פשיעה, לא עושים זאת דרך בתי-כלא, אלא דרך בתי-ספר.

טלב אלסאנע: יודעים שככל שרמת החינוך עולה, אנשים יכולים להשתלב בתעסוקה ובעבודה, ואז הסיכון שיגיעו לפשע קטן יותר.

טלב אלסאנע: אז בתי-סוהר זה לא פתרון, בתי-ספר זה כן פתרון.

טלב אלסאנע: ולכן לא פלא שאומרים שאם פתחת בית-ספר, סגרת בית-סוהר.

טלב אלסאנע: כאן עושים את ההיפך.

טלב אלסאנע: רק בשבוע שעבר יצאו והרסו עשרה מבנים.

ראובן ריבלין: לאדוני עוד 20 שניות.

טלב אלסאנע: זה היה עשרה מבנים, אדוני, לא 20 מבנים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני, הלילה עוד ארוך.

ראובן ריבלין: הבנתי, אבל בוודאי תהיה לאדוני עוד אפשרות לדבר.

טלב אלסאנע: ואז מותירים את אותן משפחות עם הילדים שלהן בהריסות הבתים שלהן בלי לתת פתרון, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: אדוני מסיים כמובן.

טלב אלסאנע: כן, אני מסיים.

טלב אלסאנע: מה שאני אומר חשוב לא פחות.

ראובן ריבלין: בלי ספק.

טלב אלסאנע: מצד אחד לא נותנים להם היתרי בנייה, ואלה שפונים בבקשה לקבלת היתר בנייה – אומרים להם שאין אפשרות לתת זאת.

ראובן ריבלין: ומצד שני מגבירים את הפיקוח.

ראובן ריבלין: טלב אלסאנע (רע"ם): ומצד שני הורסים להם את הבית, בטענה שאין להם היתר בנייה.

ראובן ריבלין: ואז האנשים נמצאים בין הפטיש לסדן.

ראובן ריבלין: זה האויב של מדינת ישראל, המדיניות שלה.

ראובן ריבלין: הגיע הזמן שהמדיניות הזאת תשתנה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: אדוני השר, בכל עת שהוא רוצה להתערב – אם הוא רוצה – בדיון, יודיע לי ומייד אתן לו בין חברים לדבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אמנון כהן, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת עסאם מח'ול.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת נסים זאב, ואחריו – חבר הכנסת אלדד, נציג הקואליציה הפעם לעניין זכות הדיבור, לא לעניין הדעה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני, לרשותו עומדות עשר דקות, אני בטוח שהוא ימלא אותן בתוכן.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, יש לנו ממשלה חזקה, אבל היא חזקה על החלשים.

אמנון כהן: על מי נשענת התוכנית הכלכלית המבריקה של הממשלה, שאמורה להביא לצמיחה המיוחלת?

אמנון כהן: על לחם וחלב לילדים, על תרופות לעולים חדשים ולקשישים, על עקרות הבית, על המובטלים ועל החולים הסיעודיים.

אמנון כהן: עם כניסתו למשרד האוצר הבטיח מר נתניהו להוריד את נטל המס, ואכן עמד בדבריו והוריד את נטל המס לאלה שמרוויחים 20,000, 30,000 ו=50,000 שקלים בחודש, ועל חשבון מי?

אמנון כהן: על חשבון אלה שאפילו לא מגיעים למדרגת המס הראשונה.

אמנון כהן: להם הוא העלה את הארנונה ואת המים, קיצץ בקצבאות ולקח את המענקים לרכישת דירה, וזאת לאחר שקודמו בתפקיד העלה את המע"מ.

אמנון כהן: כלומר, התוכנית היצירתית של האוצר מורידה מסים לעשירים וממסה את העניים.

אמנון כהן: כמה מבריק.

אמנון כהן: יומם ולילה אנו שומעים סטטיסטיקות מפחידות על הבעיה הדמוגרפית, ומה עושה שר האוצר בתוכנית לצמיחה כלכלית?

אמנון כהן: מקצץ את מענק הלידה.

אמנון כהן: ברמת-אביב ג' לא תקום צעקה על כך, שם ממילא יש ילד אחד ושלושה כלבים, אבל מה עם תושבי רמלה, אופקים, ירושלים ובאר-שבע, להם לא מגיע להקים משפחות?

אמנון כהן: מספיק מחריד הניסיון להגביל את הילודה, כמו שהציע השר פורז.

אמנון כהן: ועכשיו אתם גם רוצים להחזיר את אלה שכבר נולדו לרחם אמם?

אמנון כהן: ועדת הכספים מתגאה בהישג של פריסת הקיצוץ בקצבאות הילדים על פני שבע שנים.

אמנון כהן: איזה הישג.

אמנון כהן: כבר השנה למשפחה עם חמישה ילדים יקוצצו לא פחות מ=800 שקלים בחודש.

אמנון כהן: אדוני השר, יש לך מושג כמה כיכרות לחם וכמה ליטרים חלב אפשר לקנות באותם 800 שקלים?

אמנון כהן: אני לא בטוח, אבל 80 ליטר חלב ו=100 כיכרות לחם.

אמנון כהן: כולם מדברים על הצורך בקליטת עלייה, על חשיבות העולים להתפתחותה ולגדילתה של מדינת ישראל.

אמנון כהן: האוצר, שכנראה מסכים עם שר הפנים, שכדאי להביא לכאן רק אמנים ועשירים, שוב מקצץ ביצירתיות בתרופות לעולים חדשים ומבטל את המענקים לרכישת הדירה.

אמנון כהן: כנראה פקידי האוצר לא ביקרו מעולם בחצרות-יסף, אתר הקרוונים של העולים מאתיופיה.

אמנון כהן: האם לעולים החדשים שלא באו מאירופה או מאמריקה, אין זכות לבית במדינת היהודים?

אמנון כהן: האם אין להם זכות לשפר ולו במקצת את איכות חייהם, לאחר שבבריאותם כבר פגעתם?

אמנון כהן: עוד קיצוץ מבריק שוודאי יפתור את כל בעיותיה הכלכליות של ישראל, הוא הקיצוץ של 2 מיליוני שקלים מהרשות לשיקום האסיר.

אמנון כהן: עשרות נרקומנים לאחר גמילה ייזרקו לרחוב, יחזרו לפשע ומשם מהר מאוד לבתי-הסוהר.

אמנון כהן: שם הם כבר יעלו למדינה הרבה יותר מ=2 מיליוני שקלים.

אמנון כהן: שוב ושוב מוכיחה הממשלה את תפיסתה הדרוויניסטית, שלפיה רק החזק ישרוד, רק לטובים ביותר יש זכות קיום.

אמנון כהן: האוצר טוען כי תשלומי ההעברה הגבוהים יצרו תמריץ שלילי לצאת לעבודה, ולכן פעל נמרצות לקיצוצם.

אמנון כהן: הדבר אולי הגיוני כאשר יש עבודה, אבל מה יעשו המוני האזרחים שמשוועים לעבוד, אבל לשווא, כי אין מקומות עבודה.

אמנון כהן: מה לעשות, אדוני היושב-ראש, לא כולם מבריקים כמו השר שטרית, הוא מסיים את התואר בגיל 19 ומתחיל את דרכו כעסקן ציבור.

אמנון כהן: מה לעשות שבעיירות הפיתוח ובשכונות המצוקה הרמה הנמוכה של מערכת החינוך לא מאפשרת לרוב התלמידים להתקבל לאוניברסיטה?

אמנון כהן: הממשלה החליטה על מלחמה בעובדים הזרים שתופסים פה 300,000 מקומות עבודה.

אמנון כהן: צעד חכם, רק חבל שבמהלכו הצליחו בעלי ההון הכוחניים להוריד את ההיטל על העסקת עובדים זרים מ=15% ל=8% בלבד.

אמנון כהן: למה לשלם לישראלי שכר מינימום אם אפשר לנצל תאילנדי תמורת 2,000 שקלים בחודש ושק אורז?

אמנון כהן: ומילא העובדים הזרים.

אמנון כהן: רק אתמול אישרה הממשלה את מפת הדרכים, ובעקבותיה לא רחוק היום שבו אלפי פלסטינים יחברו לעובדים הזרים וייקחו עוד מקומות עבודה שבהם יכלו לעבוד הישראלים.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אבטלה היא דבר נורא, יש לה מחיר חברתי, נפשי ורפואי גבוה מאוד.

אמנון כהן: אף אחד לא בוחר להיות מובטל ולחיות מהפירורים שזורקת לו המדינה.

אמנון כהן: עשרות מחקרים מוכיחים קשר סיבתי וסטטיסטי בין גידול באבטלה לבין גידול בפשיעה ובאלימות.

אמנון כהן: האבטלה מקצרת את תוחלת חייו של האדם ופוגעת בבריאותו.

אמנון כהן: היא מגדילה את פערי ההכנסה ומרחיבה את האי-שוויון.

אמנון כהן: בישראל יש 300,000 מובטלים, ועוד היה נטויה.

אמנון כהן: איזו צמיחה מציעה לנו הממשלה?

אמנון כהן: הצמיחה היחידה היא הגידול העצום במספר בתי-התמחוי.

אמנון כהן: אדוני ראש הממשלה, אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי חברי הכנסת, האם נראה סביר לקצץ את רשת התמיכה היחידה למובטלים בלי לתת להם הזדמנות קטנה לעבוד?

אמנון כהן: עיינתי בתוכנית שוב ושוב ולא הצלחתי למצוא בשום מקום את המחויבות של הממשלה להצלחת התוכנית.

אמנון כהן: בכל הספר עב-הכרס של התוכנית מצאתי רק גזירות על גבי גזירות, אבל לא הצלחתי למצוא שום מחויבות ליצירת מקומות עבודה, לצמיחה או לכל פרמטר אחר.

אמנון כהן: כמו רופא אליל, שר האוצר בא לציבור ומציע את "התרופה שתבריא את המשק החולה", בלי שטרח להצהיר על יעדי התוכנית בצורה מפורשת.

אמנון כהן: סיום המלחמה בעירק הסיר מעל ישראל את האיום ממזרח.

אמנון כהן: האם אין פירוש הדבר חיסכון בהוצאות הביטחון?

אמנון כהן: דווקא כאן התקפל האוצר מול איומיהם חוזי השחורות של הגנרלים.

אמנון כהן: מן הראוי שאותם גנרלים חרדים, יחרדו מחיילים רעבים, להם יש אחים רעבים והורים רעבים.

אמנון כהן: הפתרון אינו תווי קנייה ב"שופרסל" לחייל נזקק, הפתרון הוא קיצוץ של 3 מיליארדים בתקציב הביטחון, 3 מיליארדים שילכו לזקנים, לחולים, לילדים ולעולים.

אמנון כהן: תודה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת אמנון כהן, שעמד גם בלוח הזמנים, 27 שניות לפני תום המועד.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים - - -

חיים אורון: 27 שניות לפני?

ראובן ריבלין: אדוני, אמנון כהן היתה לו משנה סדורה והוא הציג אותה.

ראובן ריבלין: יש דברים שהוא בוודאי צודק, השאלה היא - - -

חיים אורון: אולי נביא זאת להצבעה בשנייה הזאת?

ראובן ריבלין: אם אדוני יבקש הצבעה, אני אשקול זאת.

ראובן ריבלין: האם אדוני מבקש לאשר את התוכנית עכשיו?

חיים אורון: כן, עכשיו.

ראובן ריבלין: אני אודיע לקואליציה מייד ובתוך חצי שעה נקיים את ההצבעה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת עסאם מח'ול, עד אשר נקיים דיון, חבר הכנסת אורון ואני, מתי לקיים את ההצבעה, אדוני בינתיים ידבר ואז נראה; אם בינתיים נחליט על ההצבעה, נפסיק אותו.

יצחק הרצוג: מי אחריו?

ראובן ריבלין: או השר שרנסקי, אם ירצה.

ראובן ריבלין: או חבר הכנסת אלדד.

ראובן ריבלין: וחבר הכנסת נסים זאב יתחיל את הסיבוב החדש, כי חברך אמנון כהן דיבר מהרשימה הזאת.

אמנון כהן: הוא גם שייך לרשימה.

ראובן ריבלין: הוא גם שייך, 20 דקות לש"ס?

ראובן ריבלין: אז חבר הכנסת נסים זאב ידבר אחרי חבר הכנסת עסאם מח'ול, ולאחר מכן חבר הכנסת אלדד.

ראובן ריבלין: ואחר כך נתחיל את הסבב הבא, אלא אם כן השר ירצה להתערב.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת מח'ול, לאדוני יש עשר דקות והוא יוכל כמובן למצות את כולן.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני טוען פעם נוספת, שהשאלה המרכזית בתוכנית הכלכלית שמביאה הממשלה היא לא שאלה כלכלית בלבד אלא שאלה של תפיסת עולם ושאלה שקשורה לדמוקרטיה הבסיסית העמוקה ביותר במשמעותה העמוקה בחברה הישראלית.

עסאם מח'ול: הטענה שלי דווקא מופנית לחברי הכנסת, אבל גם לציבור הרחב, שצריך לראות מה עומד מאחורי התוכנית הכלכלית הזאת.

עסאם מח'ול: בדרך כלל אנחנו רגילים שמתקיימות בחירות בארץ פעם אחת בארבע שנים, ואנחנו יודעים שתקציב אמור להיות מוגש פעם אחת בשנה.

עסאם מח'ול: אבל בשנה האחרונה, ב=12 החודשים האחרונים, זאת הפעם השלישית או הרביעית שמוגשת תוכנית כלכלית; פעם בשם תוכנית כלכלית, פעם בשם רפורמה, פעם בשם תקציב, פעם כתיקון התקציב.

עסאם מח'ול: מגמה אחת מככבת בכל התוכניות האלה ובכל ההצעות האלה: ממשלת ישראל קובעת, שרוב הציבור במדינה איננו רלוונטי, וקומץ של בעלי הון הם המדינה, הם התוכן של המדינה הזאת, הם התוכן של המשק, הם התוכן של הכלכלה והחברה הישראלית.

עסאם מח'ול: ממשלת שרון מאומנת, יודעת מי רלוונטי, מי לא רלוונטי.

עסאם מח'ול: לא תמיד הולך לה לפי השיקולים שלה, לפי ההערכות שלה, אבל היא אוהבת לעשות חלוקה של רלוונטים ולא רלוונטים.

עסאם מח'ול: בשלוש הצעות התקציב הקודמות, בשלושת הגלגולים הקודמים, הממשלה קבעה באופן חד-משמעי, שאותן שכבות מעוטות הכנסה, אותן שכבות של מצוקה, של עוני, של אבטלה, אינן רלוונטיות.

עסאם מח'ול: הן אפילו לא חלק מההתייחסות של הממשלה הזאת.

עסאם מח'ול: הן מושא למכות שהיא מנחיתה עליהן.

עסאם מח'ול: אנחנו צריכים להגיד, וצריך גם שהציבור ידע, שום דבר לא קורה בצורה מקרית בעניין הכלכלי-החברתי ובתוכניות האלה.

עסאם מח'ול: הכול הוא פרי של מדיניות מאוד ברורה, מאוד מגובשת.

עסאם מח'ול: אין אבטלה אלא אם יש מישהו שמפיק תועלת מהאבטלה המעמיקה הזאת.

עסאם מח'ול: העוני מתרחב ומונצח כי יש שכבות שמרוויחות מהעוני הזה.

עסאם מח'ול: הממשלה הזאת אומנם שולחת מאות ואלפי משפחות אל מתחת לקו העוני ואל האבטלה, אבל היא מאפשרת לקומץ של בעלי הון להרוויח במקומות אחרים, להרוויח ממפעלים אחרים, להרוויח מתעסוקה אחרת, להרוויח מיחסי העבודה השונים והמשתנים על-פי התוכניות האלה.

עסאם מח'ול: הטענה שלי היא שהממשלה הזאת גמרה אומר ולא מעניין אותה הציבור הרחב.

עסאם מח'ול: אולי הוא יעניין אותה לקראת הבחירות, אולי היא צריכה לשסות אותו ולהסית אותו בצורה גזענית אנטי-ערבית לפעמים, אנטי-פלסטינית, כדי לכסות על מערומיה החברתיים והכלכליים, כדי להרחיק אותו מההתייחסות לשאלות החיים היומיומיים.

עסאם מח'ול: אנחנו רואים שהממשלה הזאת גמרה אומר לקבוע שהציבור הזה לא רלוונטי.

עסאם מח'ול: בתוכנית הזאת שקוראים לה "רפורמה", וקוראים לה "רפורמה להבראה", ממשלת הימין הקיצוני, ולא רק במובן המדיני אלא דווקא במובן החברתי-הכלכלי, גמרה אומר שגם מעמד הביניים, חבר הכנסת שלגי, במיוחד מעמד הביניים, איננו רלוונטי.

אילן שלגי: כל התוכנית היא בשביל מעמד הביניים.

עסאם מח'ול: לא, לא אכפת לך ממעמד הביניים.

עסאם מח'ול: זה היה בלוף בבחירות, ונחשף עכשיו שזה היה בלוף, וזה ימשיך להיות בלוף.

אילן שלגי: - - -

חיים אורון: - - -

עסאם מח'ול: אתם מפלגת חוסר הרגישות החברתית.

עסאם מח'ול: אתם מפלגת האטימות החברתית והכלכלית.

עסאם מח'ול: זה מה שאתם, והציבור צריך לדעת.

עסאם מח'ול: זאת האמת שלכם.

עסאם מח'ול: ההתעמרות, ההתנכלות לחלשים.

עסאם מח'ול: ההתנכלות לאלה שאין להם.

עסאם מח'ול: אתם מרוצים מעצמכם כל כך עד שאתם נהנים כאשר אתם רואים אנשים שאינם מגיעים לפת הלחם שאצלכם היא בשפע.

עסאם מח'ול: זאת השכבה האומללה שאתם מייצגים כמפלגה.

עסאם מח'ול: זאת האמירה החברתית שלכם.

עסאם מח'ול: לכן אתם עולים על גבו של מעמד הביניים, ואתם דופקים את מעמד הביניים.

עסאם מח'ול: זה מה שקורה בתוכנית הזאת.

עסאם מח'ול: כבר ג'ק לונדון בספרו "עקב הברזל" דיבר בדיוק על המעמד הזה, על הדורסנות הזאת שדוחקת את מעמד הביניים אל מתחת לקו העוני.

עסאם מח'ול: זה מה שקורה בתוכנית הזאת.

עסאם מח'ול: התוכנית הזאת מתייחסת אל קומץ קטן של בעלי הון.

עסאם מח'ול: התוכנית הזאת מבטאת את רצונה של הממשלה הזאת לנהל את העסקים של בעלי ההון ושל בעלי העבודה.

עסאם מח'ול: כי איך אפשר להסביר את התוצר של התוכנית הזאת, שכבר רואים אותו, שכבר מנבאים אותו, שאי-אפשר שלא לראות אותו: העמקת העוני, הרחבת האבטלה, הטענה שאין כסף ולכן מה אתם רוצים קצבאות ומה אתם מביאים בכלל ילדים לעולם.

עסאם מח'ול: שמעתי אתכם, את המפלגה שלך כאן, מתייחסת אל ילד כאל קונספירציה חברתית.

ישראל אייכלר: בעלי ההון הקימו את הממשלה הזאת.

עסאם מח'ול: נכון, והיא מחזירה להם.

עסאם מח'ול: הם בחרו נציגים בכנסת הזאת ולכן הם מחזירים להם.

עסאם מח'ול: לכן אתם חייבים להם.

עסאם מח'ול: אז העניים יהיו יותר עניים, מה יש?

עסאם מח'ול: ואם הם לא יכולים, אם אין להם תהום יותר עמוקה להידרדר אליה, מכים בקצבאות הביטוח הלאומי, מטילים מס על עקרות-בית.

עסאם מח'ול: מה יש?

עסאם מח'ול: למה מעמיקים את האבטלה והעוני?

עסאם מח'ול: זה שקר כשאומרים שזה כיוון שאין כסף.

עסאם מח'ול: יש כסף.

עסאם מח'ול: לאן מפנים את הכסף הזה?

עסאם מח'ול: הסכום שהתוכנית הזאת מתיימרת לחסוך הוא אותו סכום שהיא מגישה על מגש של כסף לבעלי ההון בצורות שונות.

עסאם מח'ול: 6 מיליארדי שקלים הטבות המדינה משלמת, משלם המס משלם, והם נכנסים לכיסיהם של בעלי ההון משני העשירונים הגבוהים.

עסאם מח'ול: למה אתם מסתירים את העובדה הזאת מהציבור?

עסאם מח'ול: למה אתם טוענים שאין כסף כאשר אתם יודעים ובמודע עושים זאת?

עסאם מח'ול: מאיצים את הרפורמה במס כאשר ברור שמי שמקבל שכר מינימום, זה לא נוגע אליו כלל.

עסאם מח'ול: מי שמקבל 10,0000 שקל, יכול ליהנות מ=500 שקל, ומי שמקבל 50,000 שקל או 100,000 שקל בחודש יכול ליהנות מ=4,000 ו=5,000 שקל.

עסאם מח'ול: אז יש כסף.

ראובן ריבלין: נא לסיים.

עסאם מח'ול: יש כסף, אבל אתם גמרתם אומר לגרום לכך שהכסף הזה לא יגיע לציבור, לא יגיע לחברה הישראלית, לא לעם בישראל ולא לעובדים.

עסאם מח'ול: זה כסף שמיועד לעשירים.

עסאם מח'ול: זאת מגמה ברורה.

עסאם מח'ול: לא תוכלו עוד להסתיר זאת.

עסאם מח'ול: מחר יגידו לכם זאת ועדי העובדים שיפגינו כאן, ומחרתיים יגידו לכם זאת המוני המפגינים שיגיעו ל"בנייני האומה" ויצעדו לכנסת - -

ראובן ריבלין: תודה רבה, אדוני.

עסאם מח'ול: אני מסיים, אדוני.

עסאם מח'ול: - - ויגיעו לכנסת בדיוק כדי להגיד לכם:

עסאם מח'ול: אתם לא תרמו אותנו עוד הפעם.

עסאם מח'ול: הציבור כבר מבין מה אתם עושים, מה מעוללות ידיכם ומה מעוללות התוכניות שלכם.

ראובן ריבלין: תודה רבה לך, חבר הכנסת מח'ול.

ראובן ריבלין: רבותי, אתם יכולים להתחיל את נאומיכם בדיוק כשתמות עשר הדקות.

ראובן ריבלין: הזמן חלף.

ראובן ריבלין: אדוני יוכל הרי לדבר כל הלילה.

ראובן ריבלין: ומחר בלילה.

חיים אורון: ומחרתיים בלילה.

ראובן ריבלין: אם חבר הכנסת אורון כנציג האופוזיציה יחליט שנותנים לכל אחד 20 דקות, אין לי בעיה, לא אכפת לי.

ראובן ריבלין: תזכרו שזה הכול, ובלבד שנסיים את הדיון ביום רביעי בשעה 14:00.

חיים אורון: לא קבענו באיזה שבוע.

ראובן ריבלין: לא קבענו, אבל את הפרשנות לקביעה הזאת אני אתן, לא אתה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, גם לרשות אדוני עומדות עשר דקות, ואני בטוח שהוא ישכיל בעשר דקות למלא חלק מהדברים שהוא מתכוון לומר.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אתחיל בפרק תהילים: "שיר המעלות אל ה' בצרתה לי קראתי ויענני.

נסים זאב: ה' הצילה נפשי משפת שקר מלשון רמיה.

נסים זאב: מה יתן לך ומה יסיף לך לשון רמיה.

נסים זאב: חצי גבור שנונים עם גחלי רתמים.

נסים זאב: אויה לי כי גרתי משך שכנתי עם אהלי קדר.

נסים זאב: רבת שכנה לה נפשי עם שונא שלום.

נסים זאב: אני שלום וכי אדבר המה למלחמה".

נסים זאב: המלחמה שלנו, אדוני היושב-ראש, היא בשני תחומים: המלחמה הביטחונית, על ביטחון המדינה, והמלחמה שלנו על משק המדינה, כלכלת המדינה.

נסים זאב: הדברים פה משולבים גם בפרשת השבוע: אם בחקותי תלכו, ונתתי שלום בארץ, ואכלתם לחמכם לשובע וישבתם לבטח עליה.

נסים זאב: אנחנו רואים ששתי ההבטחות האלה הולכות במקשה אחת, העניין הכלכלי והעניין הביטחוני.

נסים זאב: מכיוון שהסוגיה היא לא ביטחונית, הסוגיה היא כלכלית, אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, התוכנית הכלכלית שגובשה על-ידי ממשלת ישראל עם כינונה, ואשר מובאת בזה לאישור הכנסת, עומדת למעשה בניגוד משווע לקווי היסוד של הממשלה בראשותו של אריאל שרון כפי שפורסמו ביום 26 בפברואר 2003.

נסים זאב: אני רוצה לצטט מקווי היסוד של הממשלה, כפי שנקבעו ופורסמו לפני שלושה חודשים בדיוק, בפרק הכללי.

נסים זאב: אני רוצה לקרוא את הסעיפים לפי הסדר, אחד לאחד: א.

נסים זאב: "יצירת התנאים להתפתחות כלכלה חופשית, משק משגשג ורווחה חברתית - - - "; ב.

נסים זאב: "מאבק בעוני ובאבטלה, צמצום הפערים החברתיים ושיפור איכות החיים בערי הפיתוח, בשכונות ובאזורי המצוקה - - - "; ג.

נסים זאב: "חיזוק השוויון בחברה הישראלית בקרב כל המגזרים, העדות וקבוצות האוכלוסייה השונות - - - "; ד.

נסים זאב: עוד נאמר שם: "הממשלה תפעל לקידום שכבות רחבות בעם, לשיפור של ממש בתחום בריאות הציבור, התעסוקה ותנאי הדיור ותדאג לקשישים, לגמלאים, לנכים, למשפחות ברוכות ילדים, חד-הוריות ולאנשים המצויים במצוקה כלכלית וחברתית - - - ".

נסים זאב: לא בכדי אמרתי את פרק ק"כ בתהילים, שזה לשון רמייה.

נסים זאב: ממשלת תעתועים שעושה בדיוק את ההיפך ממה שהבטיחה לעם.

נסים זאב: התוכנית הכלכלית שאנחנו מתבקשים לאשר היום מהווה תעודת עניות לממשלה.

נסים זאב: הממשלה מתנערת לחלוטין מהתחייבויותיה מלפני שלושה חודשים.

נסים זאב: חוסר יושר, הונאה של ממש.

נסים זאב: בתוכנית יש ביטול סעיפי חקיקה, קיצוץ תקציבי משמעותי מאוד, ביטול הטבות, פגיעה בבריאות הציבור, בעיקר בקרב האוכלוסייה המשתייכת למעמד הביניים.

נסים זאב: אתם, שינוי, תעשו את חשבון הנפש שלכם.

נסים זאב: אין להתעלם, כמובן, מכך שמדובר בתוכנית חירום המוגשת בזמן משבר, והיא בעצם תוכנית בלימה האמורה לעצור את ההידרדרות של המשק, לעצור את העמקת המיתון, למנוע משבר ולהכין את הדרך לצמיחה יציבה בעתיד.

נסים זאב: ברור שזאת הכוונה של הממשלה הזאת.

נסים זאב: אבל החלקים הטרגיים של התוכנית הכלכלית מתייחסים לקיצוץ בשכר בשיעור של 6.5%-21%.

נסים זאב: בעצם עוצרים את קידום העובדים, מצמצמים משרות, ומי שנפגע בעיקר אלה השכבות החלשות.

נסים זאב: אני רוצה לדבר, אדוני היושב-ראש, על מגפת המתאבדים על רקע המצב הכלכלי והמיתון.

נסים זאב: בחודש האחרון שמענו על הרבה מתאבדים.

נסים זאב: אני רוצה להזכיר לחברים, למי ששכח: ב=30 בינואר 2003 מגדל פרחים ממושב יפית התאבד בירייה; אחריו ב=26 בפברואר התאבד משה קמחי, גם הוא מגדל פרחים; אחריו הזוג מירה ושמעון קנר – הבעל ירה באשתו והתאבד; אחריו התאבד בתלייה נער בן 14 שלא יכול היה לראות את המצוקה הכלכלית, לא יכול היה לסבול שאמו צריכה לחפש את פת הלחם; אחרי זה ב=18 באפריל עזרא וכרמלה כדורי, מגדלי פרחים ממושב שדי-תרומות בעמק בית-שאן, גם הם ממעמד הביניים.

נסים זאב: אני פונה לשינוי, שכל כך דואגים למעמד הביניים.

נסים זאב: גם כאן הבעל התאבד בירייה; אחריו התאבד משה חבקוק בן 36; אחרי זה נעמי מחולון נרצחה על-ידי בעלה; אחריה התאבד אבי, בעל מכולת מנס-ציונה; אחריו רפי כהן בן 45 מבאר-שבע התאבד בתלייה; צריך לזכור גם את רחל, המורה מכפר-סבא שפוטרה מעבודתה וקפצה אל מותה באתר בנייה בתל-אביב; אחריה זאב ניר מבנימינה שהתאבד בתלייה; אחריו קבלן תושב רחובות, בעל עסק גדול שהתאבד בירייה מאקדחו; ואחרון, גבר בן 31 מבנימינה שנמצא ירוי בראשו.

נסים זאב: הוא השאיר מכתב וכתב: "לא עמדתי בקרב ההישרדות היומיומי".

נסים זאב: בכיסו נמצאו שיקים שחזרו.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אנחנו שומעים על כל כך הרבה טרגדיות.

ישראל אייכלר: כולם ממעמד הביניים.

נסים זאב: הם כולם ממעמד הביניים.

נסים זאב: כאשר אנשים במצוקה מגיעים לידי ייאוש, אין להם לאן לפנות, אין מי שיסייע בידם להוציאם מהמשבר.

נסים זאב: ההרגשה של הבידוד וחוסר האונים מביאה אותם לידי ייאוש.

נסים זאב: אילו היתה תחושה של שותפות גורל, תחושה שכל אחד נושא בנטל ושהם אינם הנפגעים היחידים, אולי אפשר היה לצמצם את ממדי המגפה.

נסים זאב: אולי אנשים לא היו נוקטים צעד טרגי כזה, לשים קץ לחייהם.

נסים זאב: אבל מובן שאין המצב הנוכחי מצביע על התחשבות בחלש, באיש שעומד ליפול, מתן יד ועזרה ממשלתית, עיכוב פירעון חובות ועיכוב מתן מכתבי פיטורין.

נסים זאב: הם שולחים מכתבי פיטורין בחצות - הממשלה הזאת - בלי בושה.

נסים זאב: מורה סיפר לי שבחצות דפקו על דלת ביתו כדי לתת לו מכתב פיטורין.

נסים זאב: אין תחושה של חלוקה שווה של הנטל בין כל המועסקים באותו סקטור.

נסים זאב: ומובן שהחלת התוכנית הכלכלית שלפנינו אינה מביאה בחשבון את החלשים ואינה מתווה דרך אנושית, אלא בעצם מורכבת מחוקים טכניים, שתכליתם להביא להעשרה מיידית של העשירים.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אי-אפשר לקחת את החמצן מחולה שעומד למות בכל רגע ולהעביר אותו לפיתוח רפואי.

נסים זאב: זה מה שהממשלה עושה: לוקחת את המעט מהחלשים ומעבירה את זה לעשירים.

ראובן ריבלין: תודה רבה לאדוני.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

ראובן ריבלין: עומדות לרשותך 15 דקות, ולאחר מכן נתחיל בסבב הנוסף, שבו יתחיל חבר הכנסת יצחק הרצוג, אחריו - חבר הכנסת אופיר פינס, ואחריו - חבר הכנסת ישראל אייכלר.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הגשתי כמה הסתייגויות לחוק להבראת כלכלת ישראל.

אריה אלדד: ביקשתי לבטל כליל את אגרת הטלוויזיה והרדיו – לא רק להפחית בעלותה; ביקשתי לתקן כך שביטוח בריאות ממלכתי לא יושת על מי שמתקיים מגמלת הבטחת הכנסה ושהסכומים הנגבים מעקרות-הבית עבור ביטוח בריאות ממלכתי יועברו למערכת הבריאות.

אריה אלדד: אלא שכל ההסתייגויות הללו – ניטל טעמן מהרגע שבו קיבלה ממשלת ישראל אתמול החלטה לאמץ את מפת הדרכים.

אריה אלדד: החלטה זאת מעמידה את ישראל בסכנה קיומית, ולפיכך ראוי לעסוק בה לפני שמתקנים עוד את הכלכלה.

אריה אלדד: אם מדינת ישראל לא תתקיים, מה תועיל לנו כלכלה מתוקנת?

אריה אלדד: קבלת מפת הדרכים היא סימן מובהק לאובדן דרך לאומית, אובדן ערכי יסוד של הציונות והעם והמדינה.

אריה אלדד: אנו זקוקים יותר מתמיד למי שיעיר את האלם, שנעלם בגוף אובד הדרך הזה של העם.

אריה אלדד: כתב אורי צבי גרינברג, משורר ונביא, לפני כ=65 שנים: "עורו, סהרנים ונבוכים! שנשיתם את רעיון האדנות" - אדנות בארץ אבותנו, אדוני היושב-ראש.

אריה אלדד: לא כיבוש בארץ אבותינו - "הרגישו בכפות הרגליים כי זהו הכביש על אדמת מלכנו דוד! / צא, כל גוף, וחפש את העלם, שגופו בתבנית הכינור עוד: / כי צעיר וטירון הוא לחיל בית דוד מחדש".

אריה אלדד: ולכל מי שאיבד את דרכו במפת הדרכים הזאת, וסבור שהעם הזה אין בו עוד כוח לשלוט בארצו, שאין בנו עוד כוחות מנהיגות - "הוא נעלם מכל עין, העלם?

אריה אלדד: לא, לא! הוא ישנו, הוא בגוף! / משש את קיבורת היד – היא ידו של העלם! / הך ביד על המצח, הן תחתיו קן הנשר / של מחשבת החייל, זה העלם!" מנהיגים שהיו חיילים והיו עלמים – נשכח מלבם חלום שיבת ציון של ארץ אבותינו, ומותר לנו להזכיר כי זאת ארץ המולדת של עם ישראל, ואין זה מיותר להזכיר זאת גם למי שטוען שאי-אפשר ללמד אותו מהי אהבה מולדת.

אריה אלדד: "ועוד פעם אחת קום, גוף, וראה: היא הארץ,/ שבכוח הכוסף אליה דחפת ספינה במלוא הקיטור: / מאודס, מטריאסט, מקונסטנצה! / אתה הוא העלם! מי השקוך קובעת כפירה?

אריה אלדד: / מי שמך שכיר יום מפוטפט, פרוליטרי ללחם?

אריה אלדד: / מי קראך לחג אחד במאי, אתה הקרוא / לחג ניקנור מחודש בירושלים פדויה!?

אריה אלדד: / מי לימדך רכך את ברזל השנאה כדונג / ולא לחשלו למו חרב אל פני האויב?

אריה אלדד: / מי לימדך: קטונת לעמוד בקרב עם ערב!?

אריה אלדד: / מי לימדך לשכוח במפת הארץ הזאת, / שהיתה יצוקה כרינה בדמך מילדות?

אריה אלדד: / מורים המתעים?

אריה אלדד: דתן ואבירם?

אריה אלדד: / קומה שא קול, השמיעם מזמר משיח ברחוב.

אריה אלדד: " ארץ-ישראל אינה נכסי דלא-ניידי, שכל מי שנתון בלחץ – גם לחץ רב ממי שנחשב כידיד – ארץ-ישראל אינה נכסי דלא-ניידי, שמי שנתון בלחץ יכול לוותר עליה לטובת אויבינו.

חיים אורון: זה כבר לא אורי צבי גרינברג.

יצחק הרצוג: זאת המסקנה.

אריה אלדד: גם אם ייכשל אבו-מאזן בניסיונו למכור לישראל את תוכנית השלבים הפלסטינית לחיסולה של מדינת ישראל בחליפה אירופית של מפת הדרכים – גם אם לא יצא כלום מהתוכנית הזאת להשמדת ישראל, החטא הנורא מכול התרחש: ממשלת ישראל ויתרה על ארץ-ישראל.

אורי אריאל: כדי לשמור על עם ישראל.

אריה אלדד: ההיסטוריה יודעת, על חטאים נענשים.

אריה אלדד: עם ישראל יכפר על החטא הזה בדם, בהרבה דם, כמו בכל פעם שבה ניסה מישהו לחלק את הארץ.

אריה אלדד: עוד נתגעגע, חס וחלילה, לאסון אוסלו, לפני שתימחק לצמיתות התוכנית הזאת להשמדת ישראל.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אלדד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הרצוג, אתה רואה שאפילו לא היית צריך לקרוא קריאת ביניים?

ראובן ריבלין: אדוני מייד יכול לבוא ולהשיב ולהרצות את נימוקיו להסתייגויות שלו.

ראובן ריבלין: לרשות חבר הכנסת הרצוג עומדות עשר דקות.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני השר, אני לא יכול לא להתייחס במלה לנאומו של קודמי, משום שאני חושב שכל אדם בר-דעת מבין שנוצרה הזדמנות היסטורית, שלא היתה כמוה עשרות בשנים - לאחר המערכה בעירק, לאחר העייפות הניכרת בשני העמים מהעימות הבלתי-פוסק, לאחר העובדה שגם בחברה הפלסטינית יש היום הפנמה של העובדה שבאלימות לא משיגים דבר.

יצחק הרצוג: לאחר רפורמות בשלטון הפלסטיני זאת תהיה טעות היסטורית פטאלית לא לנסות להתקדם בתהליך.

יצחק הרצוג: מבחינה זאת, אנו מברכים על החלטת הממשלה אתמול למרות הסתייגויות שיש גם לנו.

יצחק הרצוג: בחודשים האחרונים אנו עדים לתופעות חוזרות ונשנות של מתאבדים – אנשי עסקים עצמאים, שחרב עליהם עולמם ושלחו יד בנפשם.

יצחק הרצוג: מחקר שנערך לפני כמה חודשים בחטיבה שבראשה עומד עורך-הדין יובל אלבשן במכללה למשפטים ברמן-גן חזה במדויק את גל מעשי ההתאבדות האחרון.

יצחק הרצוג: מחברי המחקר ערכו השוואה בין התוכנית הכלכלית בשנות ה=20 וה=30 בארצות-הברית לבין התוכנית הכלכלית האחרונה של משרד האוצר, וגילו דמיון מדהים בין שתי התוכניות בפגיעה בחלשים ובמעמד הביניים לצד מתן תמריצים לעשירונים העליונים, בהנחה שהם יובילו את הכלכלה.

יצחק הרצוג: התמוטטות הבורסה האמריקנית בשנות ה=30 בעקבות תוכנית כלכלית, שבעקבותיה איבדו רבים את פרנסתם, הובילה לגל התאבדויות.

יצחק הרצוג: מחברי המחקר העריכו, שאם המצב הכלכלי הקשה בישראל יימשך, עלול להתרחש בישראל גל דומה.

יצחק הרצוג: אתה שואל את עצמך, איך זה יכול להיות?

יצחק הרצוג: איך ייתכן שכך קורה בחברה שמבוססת על התרבות ועל המורשת היהודית, שאומרת:

יצחק הרצוג: הלוא פרוס לרעב לחמך; כי לא יהיה בך אביון?

יצחק הרצוג: אתה שואל את עצמך, מיהו אביון?

יצחק הרצוג: הקריטריון לאביונות, על-פי הנביא ישעיהו: "הלוא פרס לרעב לחמך, ועניים מרודים תביא בית, כי תראה ערם וכסיתו, ומבשרך לא תתעלם".

יצחק הרצוג: כלומר, שומה עלינו שלא יהיה איש רעב ללחם בחברתנו, או איש שמהלך ללא כסות או שאין גג לראשו.

יצחק הרצוג: אנו חייבים לעשות הכול כדי למלא את צרכיו הבסיסיים של כל אדם ואדם במהות ובהיקף שצרכים אלה נתפסים בימינו.

יצחק הרצוג: בפסיקה של נשיא בית-המשפט העליון, השופט אהרן ברק - - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ירום הודו.

יצחק הרצוג: וירשה לי כבוד היושב-ראש גם לצטט מהשופט ברק: "צרכיה של כל חברה שונים מצרכיה של רעותה.

יצחק הרצוג: על כן נלמד מהניסיון האנגלי ונתבסס ממנו, אך נחליט לפי צרכינו אנו.

יצחק הרצוג: בסופו של דבר, מי כמונו יכול לתת תוכן ממשי לתפיסה הערכית, שהיא נחלתנו מימים ימימה, בדבר 'ואהבת לרעך כמוך'?

יצחק הרצוג: " וכך, בעצם, הוקמה החברה הישראלית.

יצחק הרצוג: היא הוקמה במבנה חברתי מיוחד במינו, שהוביל אותו דוד בן-גוריון משנות ה=20 של המאה הקודמת, והובילה אותו ההסתדרות בערכים של סולידריות חברתית, שבעקבותיה נוסדו הסכמי עבודה ונוסדו מורשת ותרבות של יחסי עבודה הסכמיים, שהם הם שיצרו את מעמד הביניים הישראלי, והם הם שהבטיחו רשת ביטחון לכל אזרחית ואזרח.

יצחק הרצוג: ואתה שואל את עצמך, איך ייתכן שממשלה מתנכרת ומתעלמת מהעקרונות הבסיסיים ביותר?

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, אני אמנה כמה דוגמאות; למשל, המאבק העיקש של הממשלה הזאת בציבור החקלאים במדינת ישראל.

יצחק הרצוג: חקלאים שנותנים מזיעת אפם, שכרתו אמנה עם המדינה ועם הממשלה – אמנה מיוחדת במינה, שהקימה תאגידים מיוחדים, שנקראים מועצות הייצור.

יצחק הרצוג: בתאגידים אלה יש כסף של החקלאים, עם הבנה שהם משרתים את החקלאים בתיאום עם האוצר, בתיאום עם המדינה, בתיאום עם הממשלה.

יצחק הרצוג: כרגע הממשלה תובעת לפרק את התאגידים האלה בלי להבין את המשמעות האמיתית שלהם לייצוא ולשיווק על-ידי החקלאים בישראל.

יצחק הרצוג: ואם אתה רוצה דוגמה יותר חמורה, אדוני היושב-ראש, קח את החקלאים בערבה ובמועצה האזורית תמר ובסדום – אנשים שנצרבים בשמש, תרתי משמע, יום-יום באזור שהוא כמעט בלתי נסבל למגורים.

יצחק הרצוג: הממשלה מטילה היטלים על פועליהם, והיא שוקלת להעלות להם את מחירי המים, והיא לא נותנת להם הטבות מס כשהיא נותנת לאזורים שכנים, והיא מפלה אותם ואומרת:

יצחק הרצוג: אנחנו בעצם לא רוצים אתכם שם.

יצחק הרצוג: אם זה לא מספיק, היא מתנכרת לאמירה: ברוך רופא חולים; היא נאבקת ברופאים, היא מרסקת את היכולת של משרד הבריאות לעשות רגולציה של ענף הבריאות על-ידי כך שהיא מכפיפה את משרד הבריאות כולו למשרד האוצר.

יצחק הרצוג: ראינו את זה בוועדת הכספים באישון לילה, שמשרד הבריאות התנגד, וכנראה בהוראה מגבוה – חזר בו.

יצחק הרצוג: היום לא ניתן יותר לפתוח מחלקות בבתי-חולים ולא ניתן לתת שירות, ומפירים הסכמים חתומים עם הרופאים שהושגו בגישור – והכול למען מטרה, שכן המדינה על פי תהום.

יצחק הרצוג: אין בין זה לבין כך שהמדינה על פי תהום ולא כלום.

יצחק הרצוג: שלא לדבר על הגר הגר בתוככם, אדוני היושב-ראש.

יצחק הרצוג: התוכנית הזאת מרסקת את המיעוטים בישראל, דוחקת אותם אל הפינה, ואחר כך עוד נתפלא, כיצד יש תופעות של מרד ומרדנות בציבור הערבי בישראל.

יצחק הרצוג: ואז מגיעים לאזרחים עצמם; לאם היולדת אומרים: על הילד הראשון את מקבלת את קצבת הלידה, אך בילד השני כבר חותכים ב=30%.

יצחק הרצוג: התפרים של הילד הראשון שונים לחלוטין מהתפרים של הילד השני והשלישי, ויש 60% או 70% פער.

יצחק הרצוג: למה?

יצחק הרצוג: מה ההבדל בין ילד ראשון לילד שני וילד שלישי?

יצחק הרצוג: רק מפני שמפלגת שינוי החליטה שצריך לעשות דבר כזה?

יצחק הרצוג: ולמה אמא ומשפחה, שרוצים לבנות את החדר לילד העתידי – וזה מה שעושים עם מענק הלידה הזה – נותנים להם ולילד טיפול – מדוע יש להפר ומדוע לא לקבוע קצבת לידה אוניברסלית?

יצחק הרצוג: מקצצים ושוכחים את מענק הפטירה, לא עלינו, ועוד ועוד, מפלים בין אלמן לאלמנה.

אילן שלגי: היום גרמנו להגדלת - - -

יצחק הרצוג: ומה ההיגיון בזה?

יצחק הרצוג: מה, אנחנו סין?

יצחק הרצוג: מעודדים רק לילד אחד?

יצחק הרצוג: מענק הלידה קיים 50 שנה.

יצחק הרצוג: זה לא קשור לקצבאות ילדים.

יצחק הרצוג: זה מענק, שניתן לאם היולדת – בצער תלדי בנים ובנות – כדי שהיא תוכל להתארגן בטיפול ברך הנולד.

יצחק הרצוג: אם כבר מדברים, מעמד הביניים נשחק לחלוטין.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הרצוג, נדמה לי שאותה בקשה של האוצר היתה לפני שנתיים, כאשר היתה הצעת תקציב שהתנגדנו לה.

יצחק הרצוג: כבר הענשנו את הנפטרים, את מי שנולד, ועכשיו - את האלמנים.

יצחק הרצוג: בית-המחוקקים הזה חוקק חוק חברתי מאין כמוהו, שמשווה זכויות של אלמן לאלמנה.

יצחק הרצוג: עכשיו הממשלה מצביעה בהינף יד, כמעט לאחר שום דיון, לבטל את ההשוואה הזאת ולזרוק אלמנים חזרה לקו העוני.

יצחק הרצוג: שלא לדבר על מעמד הביניים, שאמור להביא את הצריכה שאמורה להביא את הצמיחה.

יצחק הרצוג: מעלים לו את מחירי המים, מחירי החשמל ומחירי הארנונה ומקצצים לו שכר ושירותים מוניציפליים וחברתיים.

יצחק הרצוג: איך הוא אמור לחיות?

יצחק הרצוג: עשירונים שלמים ייזרקו עכשיו לקו העוני.

יצחק הרצוג: הם לא יהיו יותר מעמד הביניים, חבר הכנסת שלגי.

יצחק הרצוג: ואם כבר מדברים על אפליה, הרי שהאפליה החמורה ביותר נקרתה בדרכנו אתמול בלילה.

ראובן ריבלין: הוספתי שתי דקות.

יצחק הרצוג: כן, על חשבון המכסה של הקואליציה, שוויתרה עליה.

יצחק הרצוג: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק הרצוג: הייתי חבר ועדת-טל, שהמליצה המלצות כואבות וקשות אך מעשיות כניסוי חברתי לחמש שנים.

יצחק הרצוג: המלצותיה אושרו גם בוועדה בראשות חבר הכנסת דאז כץ.

יצחק הרצוג: ייקבע כך: על הציבור החרדי להתערות במעגל החברתי הישראלי.

יצחק הרצוג: לשם כך מוצבת בפני הנער החרדי בגיל 18 אלטרנטיבה שלא היתה לפניו קודם – בגיל 22 או 23 הוא יכול לצאת מחברת הלומדים, להשתלב בחברה, וכדי לעבוד הוא צריך לשרת את המדינה בשירות אזרחי או צבאי.

יצחק הרצוג: והנה אתמול, בהמלצה של ועדת השרים בראשות שרים של שינוי, החליטו ועדת החוץ וביטחון וועדת הכספים, שכל צעיר חרדי יכול לצאת לעבודה בלי שום דרישה נוספת.

יצחק הרצוג: הוא יכול להמשיך לעבוד, יכול להמשיך ללמוד ויכול להמשיך לא לשרת.

יצחק הרצוג: זו הגדלת הפער וחוסר השוויון בצורה בולטת.

יצחק הרצוג: אני יודע שנציגי היועץ המשפטי לממשלה מסתייגים, וכך גם נציגי משרד המשפטים, מההחלטה הזאת.

יצחק הרצוג: זאת עקירת עיניים לאותם צעירים שאתם הפגנתם ובניתם עליהם קמפיין שלם, חבר הכנסת שלגי.

יצחק הרצוג: לכן אני קורא לכל חברי הכנסת להתנגד להחלטות המובאות, הנמצאות במאות בספר הזה, ולקרוא לכל אזרח ואזרחית במדינת ישראל שלא להישאר אדישים לעתיד הכלכלי שלנו ושל ילדינו.

יצחק הרצוג: אני קורא להצטרף לצעדת המחאה של מטה המאבק המשותף החברתי-הפוליטי נגד התוכנית הכלכלית, שתתקיים ביום רביעי הקרוב.

יצחק הרצוג: הצעדה תתחיל בשעה 16:00 ליד התחנה המרכזית, והיא תסתיים בהפגנה מול הכנסת.

יצחק הרצוג: אל תיתנו לממשלה לקבור את מדינת הרווחה, והצטרפו אלינו בניסיון להציל אותה.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת הרצוג.

ראובן ריבלין: נדמה לי שהנושא של הרגולציה של משרד הבריאות היא ביוזמת קופות-חולים, בעיקר הגדולות.

יצחק הרצוג: לא, ממש לא.

ראובן ריבלין: ומשרד הבריאות מתנגד לזה.

ראובן ריבלין: גם אני הבעתי את הסתייגותי, ונדמה לי שבגללנו הורד גם החוק.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אופיר פינס, אחריו - חבר הכנסת ישראל אייכלר, אחריו – יושב-ראש ועדת החינוך, ואחריו - חברת הכנסת תמיר.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית אני רוצה לציין לשבח את יושב-ראש הכנסת, שנשאר בשעת לילה זו, במידה מסוימת, כנציג הקואליציה.

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: אני נציג של כולם.

ראובן ריבלין: איפה השר?

ראובן ריבלין: מי השר התורן עכשיו?

אופיר פינס-פז: נתן שרנסקי פה.

יולי תמיר: תעצור את הדיון עד שיגיע השר.

ראובן ריבלין: גם לשר יש צרכים.

ראובן ריבלין: רבותי, זה בסדר.

אופיר פינס-פז: אני מעריך את זה שיושב-ראש הכנסת משתתף ומכבד את הפרוצדורה, את ההליך שהכנסת מנהלת.

ראובן ריבלין: שר הרווחה הגיע.

ראובן ריבלין: מה יותר מזה?

זבולון אורלב: שמעתי שחבר הכנסת אופיר פינס נואם, אז מיהרתי.

אופיר פינס-פז: זה חשוב ששר הרווחה פה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ממשלת ישראל - הייתי אומר שר האוצר קודם כול, שלצערי שכנע כנראה את כל שרי הממשלה או את רובם המכריע - החליטה לבטל את מדינת הרווחה, כפי שאנחנו הקמנו.

אופיר פינס-פז: כשאני אומר "אנחנו", זה לא אני, אבל אלה קודמי במפלגת העבודה.

חיים אורון: עם שותפים.

אופיר פינס-פז: עם שותפים רבים, בוודאי.

אילן שלגי: פעם היו רבים במפלגת העבודה.

אופיר פינס-פז: אבל למה אני רואה אצלך חיוך?

אופיר פינס-פז: רק החיוך מעיק.

אילן שלגי: כל מה שאמרת על מעמד הביניים, אנחנו יודעים עם מי הוא היום.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: אני שמח ששר הרווחה כאן, משום שאני סבור, ואמרתי לך, חברי זבולון אורלב, שאני לא יודע איך אתה מצליח לשמש שר הרווחה בממשלה שחרתה על דגלה גזירות כלכליות שפוגעות באושיות מדיניות הרווחה של מדינת ישראל, פוגעות פגיעה אנושה בביטוח הלאומי, בכל תפיסת העולם הזאת, בקצבאות, בעזרה לחלש ולנזקק.

אופיר פינס-פז: אני בטוח שלא עוברים עליך ימים קלים.

אופיר פינס-פז: אני יעצתי לך לאיים בהתפטרות ולהתפטר, אם, חלילה, הדברים יעברו.

אופיר פינס-פז: ואני מניח שיש לך מה לומר על הדברים האלה, ואולי גם תשתמש בזכות הזאת במהלך הלילה הזה.

אופיר פינס-פז: מכל מקום, תוכנית הגזירות הכלכלית, בדבר אחד בוודאי היא לא יכולה לטפל.

אופיר פינס-פז: היא לא יכולה ליצור אופק כלכלי למדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: היא לא מתיימרת לייצר מקומות עבודה.

אופיר פינס-פז: היא לא מתיימרת לייצר צמיחה.

אופיר פינס-פז: היא לא מסוגלת לתת תשובות לבעיות הכלכלה המרכזיות של מדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: גם שרון היום מודע לעניין הזה, והוא רמז שההחלטה שלו ללכת למפת הדרכים באה, בין היתר, כדי לנסות ולהציל את כלכלת ישראל.

אופיר פינס-פז: אנחנו תמיד אמרנו שהנושאים המדיניים והביטחוניים כרוכים בנושאים הכלכליים והחברתיים.

אופיר פינס-פז: ולימין הישראלי תמיד היתה תפיסה מעוותת, סהרורית, לא רלוונטית, שאפשר לנהל מדיניות של אני ואפסי עוד, אני נגד כל העולם, ובמקביל לנהל כלכלה בריאה.

אופיר פינס-פז: אי-אפשר.

אופיר פינס-פז: זה לא הולך ביחד.

אופיר פינס-פז: היום ראש הממשלה מודע ומודה, והוא יודע שאם הוא היה ממשיך עוד צעד אחד במדיניות הסרבנות המוחלטת שלו, של השנים האחרונות - אני כמובן לא מאשים רק אותו, יש גם צד שני למטבע, וזה הצד של ערפאת, או הצד של ארגוני הטרור הפלסטיניים, שהכתיבו את הטון ברשות הפלסטינית - הכלכלה הישראלית היתה מגיעה ממש אל התהום.

אופיר פינס-פז: ממש אל התהום.

אופיר פינס-פז: אנחנו במדרון.

אופיר פינס-פז: יכול להיות שאם הוא יתמיד במהלך מפת הדרכים, זה יציל אותנו מהרבה בחינות, בכלל זה מהבחינה הכלכלית והחברתית, כי התוכנית של נתניהו בוודאי לא תעלה ולא תוריד בעניין הזה, רק תוריד חברתית ולא תעלה כלכלית, ואת זה כולם יודעים.

אופיר פינס-פז: זו תוכנית קיצוצים.

אופיר פינס-פז: מורידים פה ופה ופה ופה ופה.

אופיר פינס-פז: למה?

אופיר פינס-פז: כי אין מסים ואין השקעות ואין כלכלה ואין תיירות ואין עתיד ואין מורל.

אופיר פינס-פז: לכן זו תוכנית שטוב היה לולא היתה מגיעה.

אופיר פינס-פז: הדברים שעדיין נותרו על סדר-היום בתוכנית הזאת, כי חלק גדול בעצם ירד ממנה, וטוב שכך - - -

חיים אורון: חלק קטן.

חיים אורון: חלק קטן.

אופיר פינס-פז: חלק לא קטן כל כך.

אופיר פינס-פז: אולי לא חלק מספיק.

חיים אורון: חלק קטן.

חיים אורון: 10% בקושי.

אופיר פינס-פז: זו ההערכה שלך?

חיים אורון: מיליארד אחד מתוך 9 מיליארדים.

ראובן ריבלין: אולי מבחינת הסכום, אבל לא מבחינת היקף החוק.

אופיר פינס-פז: ירדו, חבר הכנסת אורון, לא מעט סעיפים, ואני מקווה שעד ההצבעה ביום רביעי ירדו עוד כמה.

אופיר פינס-פז: ואני מקווה מאוד שנצליח בכוחות משותפים במליאה להוריד עוד כמה.

אופיר פינס-פז: ואני מאוד מקווה שיהיו גם אנשים בתוך הקואליציה שיתפסו את עצמם בידיים.

אופיר פינס-פז: מפלגה כמו המפד"ל, שחרתה על דגלה את העניין החברתי, לדעתי לא יכולה להשלים עם מה שקורה בקיצוץ קצבאות הילדים, נקודה.

אופיר פינס-פז: אין לזה תשובה ואין לזה מזור, וכל הפתרונות שהיום הביאו הם פתרונות שלא פותרים את הבעיה.

אופיר פינס-פז: כל מה שקורה בנוגע לקצבאות, קצבאות הזקנים והסיעוד, אני יודע שחלק תיקנו, אבל לא מספיק.

זבולון אורלב: לזקנים?

זבולון אורלב: כן.

אופיר פינס-פז: חלק תיקנו, אבל לא הכול.

אופיר פינס-פז: הכול?

זבולון אורלב: כן.

אופיר פינס-פז: זה טוב.

אופיר פינס-פז: את זה צריך לומר לשבח המאבק.

אופיר פינס-פז: הסתדרות הגמלאים, צריך להגיד את זה ביושר, ניהלה מאבק חסר פשרות, ולא רק היא.

אופיר פינס-פז: ציבור הגמלאים נאבק והצליח, וטוב שכך.

אופיר פינס-פז: אבל עדיין נותרו סעיפים קשים מאוד לגבי הקצבאות לנכים.

אופיר פינס-פז: זה נפתר?

אופיר פינס-פז: לא נפתר.

אופיר פינס-פז: איזה מאבק ניהל פה ציבור הנכים, מאבק הירואי, מאבק נוגע ללב, מאבק ממושך.

אופיר פינס-פז: יש לנו לב למחוק את כל הדבר הזה בהינף קולמוס של מישהו שלא יכול לראות את זה, שלא יכול להשלים עם זה, שלא יכול להשלים עם זה שהנכים ניצחו את האוצר?

אופיר פינס-פז: מה קרה?

אופיר פינס-פז: ניצחו את האוצר, אז צריך לרדוף אותם עד סוף ימיהם.

אופיר פינס-פז: בהתחלה לא הכירו בניצחון, אחר כך השהו את התהליך וחודשים משכו, ומשכו ומשכו, ולא נתנו את מה שהכנסת החליטה, ואחרי שנתנו, עכשיו מציעים לבטל.

אופיר פינס-פז: ממשלה שלא עומדת בהסכמים שלה, שרודפת את הציבור החלש שבה, לא תהיה לה זכות קיום.

אופיר פינס-פז: תסתכלו איזה הפגנות התקיימו היום במדינה.

אופיר פינס-פז: אני מסתכל על ראש הממשלה, ואני שואל, הוא לא מבין מה קורה כאן.

אופיר פינס-פז: כל המדינה בוערת, תרתי משמע, צמיגים בוערים מהערבה, דרך בני-ברק ועד הצפון.

אופיר פינס-פז: אלפים על אלפים של אנשים מפגינים, כואבים, כאילו שזה בעולם אחר.

אופיר פינס-פז: לאף אחד לא אכפת.

אופיר פינס-פז: אני מאוד מקווה שלצעדה שאנחנו מארגנים ביום רביעי מול הכנסת - אני מזמין את הציבור, הציבור הירושלמי והציבור בארץ, להגיע ביום רביעי בשעה 16:00 להפגנה שאנחנו מקיימים מול רחבת הכנסת - יבוא הציבור לזעוק את זעקתו.

אופיר פינס-פז: ואני לא קורא רק לציבור החלש, אלא גם למעמד הביניים, ששינוי התיימרה לייצג אותו בבית הזה; שינוי אמרה לאורך כל מערכת הבחירות: אנחנו נדאג למעמד הביניים.

אופיר פינס-פז: אני מודיע לך, חבר הכנסת שלגי, מעמד הביניים קורס.

אופיר פינס-פז: הוא נמצא בקריסה.

אופיר פינס-פז: ואתם לא דואגים לו ולא מצילים אותו, וגם ההצגה אתמול של טומי לפיד, תסלח לי על הביטוי שלי, לא מעלה ולא מורידה, כי זה ציבור אינטליגנטי, שיודע את האמת.

אילן שלגי: בעוד שנה-שנתיים מעמד הביניים רק יתחזק.

אופיר פינס-פז: או שכן או שלא.

אילן שלגי: אנחנו סבורים שכן.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שכן.

חיים אורון: מה זה: או שכן או שלא?

אופיר פינס-פז: לא יודע.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שעוד שנתיים הוא יתחזק.

חיים אורון: אילן שלגי, אתה דתי, תתפלל.

אופיר פינס-פז: בינתיים אתם נתתם יד לפגיעה אנושה במעמד הביניים.

אופיר פינס-פז: תשים לב מי נשבר, אגב.

אילן שלגי: אתם לא מבינים את התוכנית הכלכלית.

חיים אורון: תסביר לנו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פינס, הואיל וצופי ערוץ=2 כבר הצליחו לשמוע את מה שאמרת, אני לא אוסיף לך זמן.

אופיר פינס-פז: לא.

אופיר פינס-פז: אתה לא צריך להוסיף לי זמן.

ראובן ריבלין: אם אדוני לא יודע, הוא היה בערוץ=2 בשידור ישיר.

ראובן ריבלין: מגיעים טלפונים.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע.

אופיר פינס-פז: איך אתה יודע?

ראובן ריבלין: אני יודע.

ראובן ריבלין: אני יודע הכול מכאן.

אופיר פינס-פז: יש שליטה מלאה ליושב-ראש הכנסת.

זבולון אורלב: מה אמרו בערוץ=2?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הופיע בשידור ישיר מאולם המליאה בחדשות של ערוץ=2, אז הציבור מטלפן אלינו.

ראובן ריבלין: חלק אומר כך וחלק אומר כך.

חיים אורון: עכשיו זה מתחיל בערוץ=33.

ראובן ריבלין: חלק מהציבור אמר לא להתווכח כרגע עם אילן שלגי על השאלה אם הוא מבקש את עזרת השם או איננו מבקש אותה.

אופיר פינס-פז: את זה אני לא מבקש.

חיים אורון: זה מה שנשאר לעשות.

ראובן ריבלין: אנחנו דנים כרגע בנושא הכלכלי.

אופיר פינס-פז: מפלגת שינוי, לצערנו הרב, הונתה את מעמד הביניים, והיא קיבלה הרבה קולות ממעמד הביניים, והיא לא עמדה באופן קטגורי בהתחייבות שלה לציבור הענק הזה, והאנשים האלה לא ישכחו.

אופיר פינס-פז: אנשים מאבדים את מקומות העבודה.

אופיר פינס-פז: מי זה ציבור המורים?

אופיר פינס-פז: מי אלה אלפי המורים שפוטרו?

אופיר פינס-פז: זה לא מעמד הביניים?

אופיר פינס-פז: מי אלה האנשים שהעסקים הקטנים שלהם נסגרים?

אופיר פינס-פז: לא מעמד הביניים?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פינס, סיימת את זמנך.

ראובן ריבלין: אדוני רוצה שתי דקות?

אופיר פינס-פז: עוד חצי דקה.

ראובן ריבלין: אני אקח את זה מסיעתו, אני מוכן.

אופיר פינס-פז: אני מוכרח לסיים, אני אמלא את מצוותו של היושב-ראש.

יולי תמיר: אדוני, יש לנו מספיק זמן, אין דוברים מהקואליציה.

יולי תמיר: אני נותנת לו חצי דקה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת תמיר נותנת לך, בבקשה.

איתן כבל: דווקא בעסקים הקטנים אתה עוצר אותו?

ראובן ריבלין: חלילה.

ראובן ריבלין: רק חשבתי שחברת הכנסת תעסוק בעסקים הקטנים.

אופיר פינס-פז: הייתי שותק, אדוני היושב-ראש, עד יום רביעי, אילו היו קורים רק שני דברים - אם טומי לפיד היה עולה לבמה והיה אומר:

אופיר פינס-פז: אני מתנצל בפני עשרות אלפי אנשים ממעמד הביניים שתמכו בי, אולי מאות אלפי אנשים.

אופיר פינס-פז: הוניתי אותם.

אופיר פינס-פז: לא עמדתי בדברתי.

ראובן ריבלין: כנראה אדוני לא ישתוק עד יום רביעי.

אופיר פינס-פז: ואם בנימין נתניהו ואריק שרון היו אומרים אותו דבר כלפי הציבור שהצביע ליכוד, בכל עיירות הפיתוח, בכל שכונות המצוקה.

אופיר פינס-פז: זו התמורה שהוא קיבל, תוכנית אנטי-חברתית, בלי בשורה כלכלית.

אופיר פינס-פז: זו בושה וחרפה, זו תעודת עניות.

ראובן ריבלין: כנראה אדוני ייאלץ שלא לשתוק עד יום רביעי, כי אני לא מצפה שדרישתו תתקבל.

ראובן ריבלין: על כל פנים, כך נראה לי, אבל אם יהיו איזה שינויים, אני אודיע לך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

ראובן ריבלין: כל דבר שקשור בחברי הכנסת זה או מזל או שכל, או שניהם יחד.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, לא ראוי לציין לפני שאתה מתחלף את הנוכחות המסיבית של האופוזיציה והריק של הקואליציה?

ראובן ריבלין: אני בהחלט חושב שבלילה הראשון, לפחות בחלקו הראשון, האופוזיציה מגלה נחישות, עקביות ודבקות במשימה.

ראובן ריבלין: אם כך הדבר, הקואליציה צריכה להיערך.

זבולון אורלב: אני מבטיח לך שבזמן ההצבעה יהיו יותר אנשי קואליציה מאופוזיציה.

נסים דהן: רבותי, יש לנו ערב ארוך.

נסים דהן: בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לפתוח במה שסיים בו חבר הכנסת פינס, כשעסק במעמד הביניים.

ישראל אייכלר: אחד הדברים הנוראים שקורים בתוכנית הכלכלית הזאת, שמעמד הביניים יורד למעמד העוני, ומגדיל את מעמד העוני, ואז מי שיישאר במעמד הביניים אולי ירוויח, כי העשירים הם אלה שאולי ירוויחו מהתוכנית.

ישראל אייכלר: אולי.

ישראל אייכלר: אני גם לא מאמין בזה, כי לא ראיתי בתוכנית הזאת שום דבר שיביא לצמיחה במשק.

ישראל אייכלר: שום בשורה אין פה, לא לעשירים, למעמד הביניים ודאי שלא, יש פה רק גזירות נגד העניים.

ישראל אייכלר: אנחנו 40 יום לספירת העומר, עשרה ימים לפני קבלת התורה, ואני שואל את עצמי: בשביל מה אנחנו עומדים פה, בארץ-ישראל, בירושלים, ומתווכחים על נושאים כלכליים, חברתיים?

ישראל אייכלר: יכולנו לעשות את זה בניו-יורק.

ישראל אייכלר: יש שם הרבה אנשים, גם יהודים.

ישראל אייכלר: בצרפת.

ישראל אייכלר: באירופה.

ישראל אייכלר: כבר נגמרה מלחמת העולם השנייה.

ישראל אייכלר: למה אנחנו עושים את זה דווקא בארץ-ישראל, שיש שטוענים שהיא פלסטין הכבושה, ונלחמים פה?

ישראל אייכלר: עמד פה קודם חבר הכנסת אלדד, ד"ר אלדד, ציטט משירו של אצ"ג, דברים בוערים כאש, הוא הזהיר מפני הדם שאנחנו נשלם כמחיר החטא של חלוקת הארץ.

ישראל אייכלר: ואני שואל, מה לך העלם לתור בין בתרי כתביו של אצ"ג, כאשר קול מסיני זועק: אוי להם לבריות מעלבונה של תורה.

ישראל אייכלר: איכה יועם זהב, תשתפכנה אבני קודש בראש כל חוצות.

ישראל אייכלר: בני ציון היקרים, המסולאים בפז, איכה נחשבו לנבלי חרש.

ישראל אייכלר: במשך שנים רבות מתנהל מסע דה-לגיטימציה נורא של לומדי התורה, של ילדי ישראל, של אנשים יושבים פה ולא בארצות-הברית, וכל מה שהם רוצים לעשות בארץ-ישראל זה לעבוד את בוראם, למלא את שליחותם כעם השם, כעם הנבחר, בדרך אבות, להמשיך במסורת, לשמור על המשך הקיום של העם היהודי, יחד עם כל בית ישראל, ולנסות להשמיע, כמה שאנשים יהיו מוכנים לשמוע, את דבר השם.

ישראל אייכלר: מה השנאה והאיבה וההסתה הנוראה שמתמשכות במשך שנים יום ולילה?

ישראל אייכלר: למה זה?

ישראל אייכלר: מה חטאם הגדול של האנשים האלה?

ישראל אייכלר: אומרים שהמצב הכלכלי הידרדר בגלל המצב המדיני.

ישראל אייכלר: למה הידרדר המצב המדיני?

ישראל אייכלר: למה אין לנו שלום?

ישראל אייכלר: מישהו יכול להאשים את מדינת ישראל שהיא לא רוצה בשלום?

ישראל אייכלר: אני לא חושב שיש מישהו שלא רוצה פה בשלום.

ישראל אייכלר: התורה אומרת לנו מפורשות: על מה עשה השם ככה לארץ הזאת, מה חרי האף הגדול הזה.

ישראל אייכלר: ואמרו על אשר עזבו את ברית השם אלוקי אבותם, אשר כרת עמם בהוציאו אותם מארץ מצרים.

ישראל אייכלר: הנסתרות להשם אלוקינו, אנחנו לא נביאים, והנגלות לנו ולבנינו עד עולם לעשות את כל דברי התורה הזאת.

ישראל אייכלר: אם היינו שומרים את התורה, ואני לא מדבר בסגנון החרדי, אפילו העניין הזה של מדינת רווחה, שזה היה תואר הכבוד של מדינת ישראל, שבכל זאת היא מדינה יהודית, בכל זאת לב רחום, לא היינו מגיעים לכך.

ישראל אייכלר: כשישבתי בשבוע שעבר, ביום חמישי, בוועדת הכספים, במשך שעות ארוכות, ראיתי את האווירה הליצנית והמשחק של קבלת החלטות הרות גורל לחולים, לסיעודיים, לזקנים, לעקרות בית, לאנשים עניים.

ישראל אייכלר: כאילו איזו חגיגה פה.

ישראל אייכלר: לפחות שישבו בכובד ראש מסוים, בתחושה שאנחנו, יהודים בארץ-ישראל, הולכים לפגוע באנשים עניים, משום שאין כסף, בהנחה שאין כסף, והרי זה שקר גדול.

ישראל אייכלר: אין כסף לאדון זה, אבל יש כסף לאדון אחר.

ישראל אייכלר: כאשר הגיעו כמה סגני ראשי ערים, וזה רק סמלי, אני מפרגן לסגני ראשי הערים כל טוב, אבל הגיעו כמה סגני ראשי ערים ואיימו שבבחירות במרכז הליכוד הם יתנקמו על זה שהולכים לבטל את סגני ראשי הערים; מייד, בצ'יק, היו 120 מיליון שקל.

ישראל אייכלר: אבל זריקה לאיש זקן קופת-חולים לא יכולה לממן, משום שאין כסף למדינה.

ישראל אייכלר: לפחות היו מתייחסים בכבוד, בכובד ראש לגזירות כאלה.

ישראל אייכלר: יש מיליארדים של שקלים בענף הילדים בביטוח הלאומי.

ישראל אייכלר: במשך שנים רבות הביטוח הלאומי הפך מביטוח לאומי למסחטת כספים של משרד האוצר.

ישראל אייכלר: לא מהיום.

ישראל אייכלר: יש לי פה מחקר של "מרכז אדוה", שמוכיח שזה שלא הצמידו את קצבאות הילדים לשכר הממוצע במשק כמו את שאר הקצבאות, אלא לעליית המדד, גרם במשך השנים לנזק אדיר לקצבאות האלה, ויש פערים של 33% בעשור של שנות ה=70, בעשור של שנות ה=80 - 28%, בעשור של שנות ה=90 – 11%; ועכשיו 87% פער.

זבולון אורלב: למיטב ידיעתי, קצבאות הילדים אף פעם לא היו קשורות לשכר הממוצע.

ישראל אייכלר: זה מה שאני אומר, לעומת קצבאות אחרות, שזה כן היה השכר הממוצע.

ישראל אייכלר: פה עשו לפי המדד, כדי לשחוק אותן.

חיים אורון: קצבאות ילדים התחילו בנקודת זיכוי, שנשחקה לאורך השנים.

ישראל אייכלר: בדיוק.

ישראל אייכלר: השחיקה היתה שחיקה כל השנים.

ישראל אייכלר: וכל הניסיון של הרב הלפרט, חוק הלפרט, הרי היה לנסות ולמנוע את השחיקה הזאת.

ישראל אייכלר: אז באו ואמרו לו: למה אתה צריך לקחת 2 מיליארדי שקל?

ישראל אייכלר: תיקח רק מהילד החמישי.

ישראל אייכלר: ועכשיו אנחנו משלמים את המחיר על זה שהוא לא עמד על זה בתוקף, כי ברצותו להיטיב עם הציבור, שלכל הילדים יבטלו את השחיקה, עכשיו כולנו סובלים בצורה כל כך קשה וההתעלמות כל כך נוראה.

ישראל אייכלר: הצעתי, ואני מציע גם עכשיו, ולא נוותר על זה, בלי נדר, שייתנו תלושי מזון.

ישראל אייכלר: יש בארצות-הברית, שהיא מדינה נאורה ועשירה, food stamps, יש חוק פדרלי, שזה לא תלוי בכלל בסטייט או בסיטי להחליט אם לתת או לא לתת מזון לאנשים שנמצאים 30% מעל קו העוני.

ישראל אייכלר: לפי חוק הפדרלי משנת 1977, נקבע שכל בעלי ההכנסה הכוללת אשר אינה עולה על קו העוני ביותר מ=30% חייבים לקבל מזון.

ישראל אייכלר: לדוגמה, משפחה בת ארבע נפשות, אשר בה אחד ההורים עובד במשרה מלאה, בשכר של 7.5 דולרים לשעה, זכאית לתלוש מזון חודשי בסך 147 דולר.

ישראל אייכלר: משפחה בת שלוש נפשות שבה עובד אחד ההורים באותם תנאים, זכאית לתלוש מזון חודשי בסך 57 דולר.

זבולון אורלב: אין לנו מה ללמוד מארצות-הברית - - -

ישראל אייכלר: אם מדינת הרווחה היתה ממשיכה כמו שהיה עד היום, אנחנו לא צריכים ללמוד מארצות-הברית, שבה יש אנשים שיש להם זכות חופשית למות מרעב.

ישראל אייכלר: אנחנו לא צריכים ללמוד את הדברים הרעים מארצות-הברית.

ישראל אייכלר: אבל כאשר כבר קיצצתם, כבר הרסתם, גרמתם לילדים להיות רעבים, לפחות תנו תלושי מזון לכל ילד בישראל.

ישראל אייכלר: אחד השקרים הנוראיים שהצליחו להנחיל בציבור ולהשניא עליו באמצעותו את הציבור החרדי, הוא שהחרדים אינם עובדים.

ישראל אייכלר: ייקח לנו שנים לתקן את השקר, את עלילת הדם הזאת, שהיא עתיקה, אגב; אמרו את זה ברוסיה על יהודים, אמרו את זה בגרמניה כבר לפני מאה שנים, שהם לא ראויים לאמנציפציה כי הם אינם יצרניים, אינם פרודוקטיביים - הקומוניסטים, הסוציאליסטים, ניצלו את הדברים האלה.

ישראל אייכלר: זה תמיד היה שקר והיום זה שקר עוד יותר גדול.

ישראל אייכלר: אני יכול להוכיח למי שרוצה, שבגילים שאנשים בארץ נכנסים בדרך כלל למעגל העבודה, בין 25 ל=30, רוב הציבור החרדי נכנס למעגל העבודה.

ישראל אייכלר: וזאת בהתחשב במציאות שהמגזר הציבורי כמעט חסום טוטלית לציבור החרדי.

ישראל אייכלר: למה?

ישראל אייכלר: כי אין להם תעודות מתאימות - - -

אילן שלגי: כי הם לא יודעים אנגלית.

אילן שלגי: כי הם לא יודעים מחשבים.

אילן שלגי: כי הם לא יודעים מתמטיקה.

ישראל אייכלר: אתם לא תלמדו אותנו בארץ-ישראל מה ללמוד, אנחנו נלמד אתכם את תורת אבותיכם.

ישראל אייכלר: אם החינוך שלנו, אם החינוך היהודי, אם החינוך התורני איננו מספיק לקבלת תעודה בארץ-ישראל, יכולתם לגור בארצות-הברית.

ישראל אייכלר: למה אדם שלמד 20 שנה בחינוך גבוה, תורני, לא מוכר להתקבל במגזר הציבורי?

ישראל אייכלר: יש פה 750 משרות הסגורות בפניהם.

רשף חן: פקיד בדואר הוא גם יכול להיות.

ישראל אייכלר: אם אדם רוצה להיות רופא, הוא חייב להביא תעודה שהוא למד רפואה.

ישראל אייכלר: זה ברור.

ישראל אייכלר: הוא רוצה להיות מהנדס, הוא צריך להביא תעודה של מהנדס, אבל אם הוא רוצה להיות פקיד מדביק בולים בדואר, הוא לא צריך תואר או תעודת בגרות.

ישראל אייכלר: רוב המשרות השלטוניות אינן מקצועיות פרופר.

ישראל אייכלר: ואני לא מתנגד שלתפקיד מקצועי צריך תעודה מקצועית, אבל רוב התפקידים אינם מקצועיים והתפקידים האלה חסומים.

ישראל אייכלר: אני כבר לא מדבר על ועדי עובדים, ועל חבר מביא חבר, ועל כך שאי-אפשר להכניס אנשים וכדומה.

ישראל אייכלר: ולמרות זאת, הציבור הזה יוצא למגזר הפרטי שאין בו עבודה ועובד קשה לפרנסתו.

ישראל אייכלר: לגבי עקרת-הבית, שהטילו עליה מס.

ישראל אייכלר: אין לה הכנסה, הטילו עליה מס.

ישראל אייכלר: מדובר ב=500,000 עקרות בית.

ישראל אייכלר: זה עוול נוראי שזועק לשמים.

ישראל אייכלר: אדם שאין לו הכנסה, אתה מטיל עליו מס.

ישראל אייכלר: אז תגידו, עקרת בית לא עובדת.

ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד לכם, שאשה שמגדלת בבית ארבעה ילדים, חמישה ילדים, ובוודאי 10 ו=14 ילדים, זו עבודת קודש, מסירות נפש.

ישראל אייכלר: במצב של עם ישראל, אחרי שאיבדנו מיליון ילדים יהודים בשואה, צריך להגיד תודה.

ישראל אייכלר: אתם יודעים, בן-גוריון היה שולח תעודת ברכה לכל אם שגידלה עשרה ילדים, נדמה לי.

ישראל אייכלר: מישהו הראה לי שיש לו אפילו מכתב של סבתא שלו מבן-גוריון.

ישראל אייכלר: בן-גוריון לא היה אדם חרדי, אבל הוא הבין שזו טובת המדינה וטובת החברה, שאם שמגדלת ילדים לתורה - -

נסים דהן: חבר הכנסת אורון, שומעים אותך עד לכאן.

ישראל אייכלר: - - עושה שירות לאומי לא פחות מכל שירות לאומי אחר.

ישראל אייכלר: בעזרת השם, בסיבוב הבא אני רוצה לפרט כאן כמה טבלאות.

ישראל אייכלר: היות שנגמר לי הזמן, אני לא רוצה לקחת את הזמן מאחרים בשעה כל כך מאוחרת, ולכן אסיים בשלב הזה.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת אילן שלגי, לרשותך עשר דקות.

נסים דהן: ואחריו - חברת הכנסת יולי תמיר.

אילן שלגי: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, בסיבוב הראשון, לפני כמה שעות, זה היה למעשה אמש, דיברתי על הבריונים של חברת החשמל, שסוגרים לנו את השאלטר ומנסים להחשיך לנו את המדינה.

אילן שלגי: כעת אני אולי אתייחס קצת לאלה שרוצים בכלל שתהיה לנו פה מדינה חשוכה.

אילן שלגי: אבל לפני כן, אני חייב, ברשותך, אדוני היושב-ראש, להתייחס לדברים של כמה מקודמי - - -

חיים אורון: חבר הכנסת שלגי, השר מטעמך, פריצקי, בא לוועדת הכספים, בדיון באותה התנהגות שעליה דיברת, בריונות.

חיים אורון: לא היה שם דיון, הוא הודיע שהוא מפצל את החוק, פיצל את החוק וכהרף עין הפריט את חברת החשמל.

חיים אורון: אז אל תדבר פה על בריונים.

נסים דהן: חבר הכנסת אורון, זה יפה מאוד לעורר את האולם בשעה כזאת, אבל תן לדובר לדבר.

נסים דהן: תודה רבה על הוויכוח, זה מעורר יפה מאוד את הישנים באולם ובכלל בבניין, אבל נגמר הוויכוח.

חיים אורון: אני נגד בריונים מכל סוג.

נסים דהן: חבר הכנסת אורון, תודה רבה.

אילן שלגי: חבר הכנסת אורון, אני בעד כל סוג של בריונות.

אילן שלגי: אני גם בעד הבריונות של אלה שלוקחים מים מסובסדים על חשבון הצרכנים העירוניים.

אילן שלגי: קודם דיבר חברך, חבר הכנסת הרצוג, על זה שמעלים את מחיר המים למעמד הביניים?

חיים אורון: מי זה לוקח לך מים, מי גונב לך מים?

אילן שלגי: לא אמרתי גונב .

חיים אורון: מי לוקח מים?

אילן שלגי: לוקח מים בזול על חשבוני, החקלאים.

חיים אורון: אתה חי על חשבוני.

חיים אורון: מספיק עם כל הדיבורים האלה.

אילן שלגי: מה שאתה אומר היה נכון בשנות ה=50.

רשף חן: אתה מדבר כאילו הם מחזיקים את כל המדינה.

חיים אורון: בטח מחזיקים את כל המדינה.

חיים אורון: מקשקשים בקומקום.

אילן שלגי: חבר הכנסת אורון, אני מאוד מכבד את החקלאים, אני חושב שהם עשו הרבה למען המדינה - - -

חיים אורון: עשה לי טובה, אל תכבד ואל תלכלך.

נסים דהן: חבר הכנסת אורון, אתה נמצא במליאה ואתה מנהל ויכוח כאילו אתה נמצא בוועדה.

חיים אורון: זו ועדה.

נסים דהן: אתם רוצים להפוך את המליאה לוועדה?

נסים דהן: אני מסכים.

יולי תמיר: אחרי שתיים-עשרה בלילה אפשר לעבור לחדר ועדה.

נסים דהן: אם התקנון היה מאפשר, כל אחד היה מעביר לפרוטוקול כל מה שהוא רוצה לומר, והיו שם מעתיקים זאת.

רשף חן: פורז ניסה זאת פעם, אבל לא נתתם לו.

נסים דהן: מי?

רשף חן: פורז ניסה בסוף הקדנציה הקודמת, הוא אמר, הנה הנאום, היושב-ראש אמר לו בסדר, אבל לאחר מכן התברר שאי-אפשר.

נסים דהן: נכון, זה בדיוק מה שרציתי לומר, התקנון לא מאפשר להעביר לפרוטוקול נאום מהדוכן.

אילן שלגי: רק כדי לעדכן את מי שלא היה כאן לפני כשלוש שעות, בדברי הקודמים התייחסתי לכך שאנחנו מדינה שיש לה חברת חשמל, ולא עובדי חברת חשמל שיש להם מדינה.

אילן שלגי: אינני יכול שלא להתייחס לדברים של כמה מקודמי, שמשום מה דיברו על הטרגדיה של התאבדויות בתקופה האחרונה, בלי שום רגישות למשפחות האבלות, וניסו להביא את זה לתוך הוויכוח הפוליטי.

אילן שלגי: עמד כאן, נדמה לי חבר הכנסת הרצוג, וציטט מתוך איזה מחקר - אני קורא מתוך מחקר של ספריית הכנסת, שהניחו פה לכולנו על השולחן, ששואל בין היתר: האם יש קשר, האם אפשר להוכיח קשר בין המצב הכלכלי לבין גל ההתאבדויות?

אילן שלגי: יש דעות כאלה ואחרות.

אילן שלגי: בין היתר מביאים פה מדבריו של פרופסור אורבך מאוניברסיטת בר-אילן, פסיכולוג קליני, הנחשב למומחה בנושא ההתאבדויות, שאומר: המהומה שנוצרה בשבועות האחרונים סביב נושא ההתאבדויות היא גדולה ממה שהמצב האובייקטיבי מצדיק.

אילן שלגי: התקשורת בהחלט מלבה את זה.

אילן שלגי: לצערי, יש גם פוליטיקאים שמלבים את זה.

אילן שלגי: לגבי נתונים, האם בכלל גדל מספר המתאבדים לאחרונה - לפי מומחים בתחום בריאות הנפש, לא ניתן לקבוע בוודאות שמספר המתאבדים מתחילת השנה בשל מצוקה כלכלית חורג מהמספר הקבוע של מתאבדים על רקע מצוקה כלכלית בכל שנה.

אילן שלגי: אני רוצה גם לומר, אם בכלל אפשר לקשור את המתאבדים למצב כלכלי, בדרך כלל מצבו הכלכלי של המתאבד הגיע להיות כזה בעקבות הצרות שהיו לו, לא בימים האחרונים או בשבועות האחרונים אלא בחודשים האחרונים ובשנים האחרונות, ואי-אפשר לייחס את זה לממשלה כזאת או אחרת.

אילן שלגי: שוב נתקלתי פה הערב בתופעה, שקמים כאן חברי כנסת חרדים, ולא רק חרדים, ומאשימים את מפלגתי, שינוי, בשנאה.

אילן שלגי: והצטרפה אל חברי הכנסת החרדים גם חברת הכנסת דליה איציק, עם העלילה הבזויה הזאת, שמפלגת העבודה - - -

חיים אורון: הרווחתם את זה ביושר.

חיים אורון: טומי לפיד הרוויח את זה ביושר.

אילן שלגי: חבר הכנסת אורון, אל תצטרף לזה גם אתה, עד עכשיו אמרתי רק מפלגת העבודה.

חיים אורון: אני אצטרף, כי הרווחתם את זה ביושר.

אילן שלגי: עם כל הכבוד, מפלגת העבודה, וכנראה גם מרצ, במהלך מערכת הבחירות, כשהיא הבינה מה קורה ולאן הבוחרים עוברים, מצאה לנכון להצטרף לעלילה הבזויה, שמייחסת לנו שנאה.

אילן שלגי: אנחנו אמרנו ואנחנו אומרים - - -

חיים אורון: התפרנסתם מזה, על מה אתה מדבר?

אילן שלגי: חבר הכנסת אורון.

אילן שלגי: אני מבקש מכם, חברי, כאשר אנשים מדברים בכעס, וגם רבים הצביעו מתוך כעס, זה פשוט לא הוגן לקרוא לזה שנאה.

אילן שלגי: אני וחברי כעסנו על מי שרוצה קודם כול לקחת מאתנו את היהדות, לייחס אותה לעצמו ולקחת אותה מאתנו, אחר כך הוא גם רוצה, שאנחנו, גם אתם, חברי ממפלגת העבודה וממרצ ומהמפד"ל, נגן עליהם; אז כעסנו ואמרנו: מספיק.

אילן שלגי: למה צריך לייחס לנו שנאה, פשוט לא הבנתי אף פעם, ואני גם עכשיו חושב שזה מאוס.

חיים אורון: טומי לפיד התפרנס מזה.

אילן שלגי: סליחה, באמת.

איתן כבל: חבר הכנסת אילן שלגי, הבאתם את השנאה לכדי אמנות.

אילן שלגי: אני מבקש לומר לך, חבר הכנסת כבל - - -

איתן כבל: אתם עוד תפסידו את הבחירות.

אילן שלגי: אני מבקש לומר לכם, חברים, זה פשוט לא נכון ולא הוגן, זה אפילו מעליב.

נסים דהן: זה שאני לא מתערב בוויכוח, זה לא אומר שאני מסכים.

נסים דהן: אני בתפקיד הממלכתי כאן.

אילן שלגי: אני מאוד מעריך את אדוני היושב-ראש, שבאמת לא מצטרף לוויכוח.

אילן שלגי: אני מבקש לומר - - -

נסים דהן: רבותי, יש לתת לדובר לומר את דבריו.

נסים דהן: תהיה לך הזדמנות, חבר הכנסת אורון, לענות.

אילן שלגי: אני מבקש לומר, במקרה לגמרי כרגע נוכחים במליאה רק חברי כנסת יהודים.

אילן שלגי: אני מבקש לומר לכם, שאורח החיים במדינת ישראל צריך לשקף את הפלורליזם התרבותי והדתי שקיים בעם ישראל.

אילן שלגי: הוא צריך לשקף גם את הזרמים הקונסרבטיביים והרפורמיים.

אילן שלגי: הוא צריך לשקף את היהדות ההומניסטית, החופשית - - -

רשף חן: הם לא יהודים - - -

נסים דהן: חבר הכנסת רשף חן, למה אתה מפריע לחבר לדבר?

חיים אורון: חבר הכנסת טומי לפיד התפרנס משנאת ערבים ומשנאת יהודים.

נסים דהן: רבותי, זה לא ויכוח כאן.

נסים דהן: חבר הכנסת חיים אורון.

אילן שלגי: חברים, אני מבקש לומר, שאורח החיים שלנו צריך לשקף את היהדות ההומניסטית החופשית לא פחות משהוא משקף את היהדות האורתודוקסית.

אילן שלגי: שאלת צביונה היהודי של מדינת ישראל נוגעת לי כיהודי חילוני חופשי לא פחות מאשר לאנשי ש"ס ויהדות התורה.

אילן שלגי: אבל בשונה מהם, אני יודע כי היהדות פנים רבות לה.

אילן שלגי: יש יותר מדרך אחת להיות יהודי, הדרך האורתודוקסית היא רק אחת מהן.

אילן שלגי: החרדים אינם מבינים, כי באמצעים של חקיקה דתית וכפיית נורמות אורתודוקסיות, לא זו בלבד שאין הם מקדמים את צביונה היהודי של המדינה, אלא הם גורמים בהכרח לניכור, להרחקה, וחלילה גם להמאסה של הדת.

אילן שלגי: ישראלים רבים יותר ויותר יודעים בדיוק על מה אני מדבר.

אילן שלגי: אף אחד לא אכל בפסח חמץ כדי להכעיס.

אילן שלגי: מי שבחר לאכול חמץ עשה כך כי הוא אינו סבור שזה עושה אותו ליהודי פחות טוב.

אילן שלגי: הוא עושה כך כי הוא אדם חופשי, וכפי שהוא אינו מונע מכם לאכול מה שנראה לכם לנכון, הוא מבקש שאתם לא תמנעו זאת ממנו.

אילן שלגי: ביום הכיפורים, בלא שקיים כל חוק המחייב הזאת, אין אנו החילונים נוסעים במכוניות.

אילן שלגי: אנו מכבדים את מה שיש עליו הסכמה כללית המייצגת את אופיה היהודי של המדינה, בלא שיש על כך איסור בחוק.

אילן שלגי: אבל אם תאסרו עלינו לאכול חמץ בפסח, יש כל הסיכויים שהדבר לא יצלח, מה גם שהיום, כידוע, אין איסור על אכילת חמץ בפסח, אפילו אין איסור על מכירת חמץ בפסח.

אילן שלגי: האיסור הקיים בחוק הוא על הצגתו של החמץ למכירה.

אילן שלגי: וטוב שרק כך, אבל אני מקווה שגם הדבר הזה ישתנה.

אילן שלגי: אגב, לפני 15 שנה החוק הזה עדיין לא היה קיים, ולא ראיתי שאז אנשים פה נזעקים ואומרים, כפי שאמר חבר הכנסת אייכלר, שכולנו נענשים משום שאיננו מקיימים את התורה.

אילן שלגי: בליל הסדר, 90% מהחילונים במדינה טעמו מן המצה וקראו בהגדה, וגם אני ומשפחתי ביניהם.

אילן שלגי: העובדה שלמחרת אכלתי גם חמץ אינה עושה אותי ליהודי פחות טוב מכם.

אילן שלגי: גם כאשר אני עובר בין שתי נשים, אינני מרגיש שאני יהודי רע.

אילן שלגי: והרי המרן אסר זאת.

אילן שלגי: המרן שלכם גם הודיע כי חוק שווה בגימטרייה לגיהינום, ואני מבקש להודיעכם כי גם חילוני בגימטרייה שווה לחוק, כמו חוק וכמו גיהינום, 114.

אילן שלגי: אגב, גם מדע, כמו חוק וכמו חילוני, שווה ל=114.

אילן שלגי: אני, אם כן, גאה להיות חילוני, שומר חוק ומאוד גאה בהישגי המדע הישראלי.

אילן שלגי: אגב, היום בישיבת ועדת החינוך אמר חבר הכנסת גפני, בדיון בנושא תוכנית הליבה, שתורת דרווין היא שטויות.

אילן שלגי: אמרתי לו, שאני אינני מונע ממנו ללמד שבראו את העולם בשישה ימים ואינני אומר שאלה שטויות.

אילן שלגי: אני גאה בפעולות ההומניטריות ברוח היהדות שנקט שר הפנים, חברי אברהם פורז, לגבי עולים ועובדים זרים אשר קודמו התעמר בהם.

אילן שלגי: אני שואל אתכם, חברי מהמפד"ל, חבר הכנסת השר אורלב, אתכם הציונים יש לי שיח, מדוע אתם מסייעים לחרדים להרחיק את רוב הישראלים מבית-הכנסת?

אילן שלגי: מדוע בבר-מצווה של בני אני עומד לידו בבית-הכנסת אך אמו צריכה להביט בו מן היציע, מרחוק.

אילן שלגי: אני מבקש לחזור ולהסיר את העלילה השפלה של שנאה שטופלים עלינו.

דוד אזולאי: לך לבית-כנסת רפורמי, מישהו מגביל אותך?

אילן שלגי: כן, כשיכירו ברפורמים, אני אלך לרפורמים.

דוד אזולאי: שילך.

זבולון אורלב: מה הבעיה של הכרה - יש בתי-כנסת רפורמיים, אפשר להתפלל בהם.

אילן שלגי: כן, אבל כאשר בתי נישאה בטקס רפורמי, יהודי, בהתאם להלכה - - -

זבולון אורלב: רפורמי בהתאם להלכה?

אילן שלגי: השר אורלב, אני מדבר אתך עכשיו על חתונה.

אילן שלגי: כאשר בתי נישאה בנישואים רפורמיים, בטקס כהלכה לחלוטין, היא נאלצה לאחר מכן לנסוע לחו"ל - - -

זבולון אורלב: נישואים רפורמיים בטקס כהלכה?

אילן שלגי: כן, כהלכה.

אילן שלגי: אתה יודע את זה שהטקס הוא כהלכה.

אילן שלגי: הטקס הוא כהלכה גם ללא רב, גם את זה אתה יודע.

אילן שלגי: מאחר שהיא רצתה להירשם כנשואה במדינתה שלה, היא היתה צריכה להרחיק למדינה אחרת.

נסים דהן: חבר הכנסת אילן שלגי, תודה רבה.

נסים דהן: את ההמשך תוכל לעשות אתו, אתם הרי יושבים באותה קואליציה, תשבו זה ליד זה ותמשיכו את הוויכוח.

אילן שלגי: תודה רבה.

נסים דהן: תודה גם לך.

נסים דהן: חברת הכנסת יולי תמיר, בבקשה, עשר דקות לרשותך.

חיים אורון: מי אחריה?

נסים דהן: חיים אורון, תתפלא לשמוע.

יולי תמיר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים כאן בלילה ארוך של דיונים על תוכנית כלכלית שבסופו של דבר, נדמה לי שכולנו נבכה אותה.

יולי תמיר: יש למדינת ישראל היסטוריה עצובה מאוד של חשיבה חברתית-כלכלית.

יולי תמיר: בדרך כלל, מדינת ישראל מתעוררת רק לאחר שמתרחש אסון.

יולי תמיר: יש מעט מאוד פעילות - - -

נסים דהן: חברי הכנסת אזולאי ורשף, שומעים אתכם עד לכאן.

יולי תמיר: שלושה חברי כנסת במליאה ועושים כל כך הרבה רעש, זה באמת שיא.

נסים דהן: הנה, בבקשה, הצטרפה להערת היושב-ראש.

נסים דהן: גברתי, את יכולה להמשיך, אני אגן עלייך.

יולי תמיר: תודה רבה, אני מודה לך על הגנתך.

דוד אזולאי: אפילו נגד חברו.

נסים דהן: זה לא נגד.

נסים דהן: לבקש סדר במליאה זה לא נגד.

נסים דהן: גברתי, את יכולה להמשיך.

יולי תמיר: כמו שאמרתי קודם לכן, מדינת ישראל דנה בסוגיות כלכליות-חברתיות רק אחרי שמתרחש אסון.

יולי תמיר: הזכירו כאן את ההתאבדויות.

יולי תמיר: אכן, אני מסכימה עם חבר הכנסת שלגי, מן הראוי שלא לעשות מהן עניין פוליטי.

יולי תמיר: אבל התופעה של עניים חדשים, התופעה של שכבות רחבות מאוד בחברה הישראלית שהולכות ונדחקות עכשיו למצב של עוני, היא תופעה אמיתית.

יולי תמיר: המצב שיש היום, שיותר ויותר אנשים עובדים במדינת ישראל לא יכולים לגמור את החודש, היא תופעה אמיתית.

יולי תמיר: כל יום אנחנו שומעים על מצב של אוכלוסייה שלמה, שלפתע מוצאת את עצמה לא מסוגלת לממן את הדברים הכי בסיסיים שבני-אדם צריכים על מנת להתקיים.

יולי תמיר: היא לא מסוגלת לממן סיעוד לקשישים, היא לא מסוגלת לממן טיפול לילדים, היא לא מסוגלת לשלוח את הילד לטיול בבית-הספר, היא לא מסוגלת לקנות לו ספרי לימוד, היא בוודאי לא מסוגלת עוד לשלוח את הילדים לחוגי העשרה.

יולי תמיר: הרבה פעמים היא לא מסוגלת לשלם את המשכנתה.

יולי תמיר: הרבה מאוד אנשים במדינת ישראל חיים ותלויים על סף בלימה.

יולי תמיר: לכן, נדמה לי שהתוכנית הזאת היא תוכנית אכזרית במיוחד, כי היא הולכת לקחת את האנשים האלה ולדחוף אותם אל מעבר לסף.

יולי תמיר: ואחרי שהם יעברו את הסף הזה, יהיה קשה מאוד להחזיר אותם למצבם הקודם.

יולי תמיר: כי אנשים שיאבדו את בתיהם משום שהם לא יכולים לשלם משכנתה, ואני מכירה את התופעה הזאת היטב מתקופת היותי שרת הקליטה – מה שהיתה פעם תופעה מובהקת מאוד אצל עולים חדשים הופכת להיות תופעה רחבת היקף, שמקיפה גם שכבות של ותיקים וגם שכבות רחבות מאוד בקרב הקהל הצעיר.

יולי תמיר: אני פונה דווקא לחברי שינוי.

יולי תמיר: אתם מדברים כל כך הרבה בשם מעמד הביניים והאנשים הצעירים.

יולי תמיר: אנשים צעירים היום במדינת ישראל, חלקם הניכר לא מסוגלים לעמוד בדברים שהתוכנית הכלכלית מטילה עליהם.

רשף חן: את יודעת מה הם חושבים על התוכנית הכלכלית?

יולי תמיר: אני חושבת שמה שהם חושבים על התוכנית הכלכלית עדיין לא משקף את ההבנה העמוקה של מה יקרה יום אחרי שהתוכנית תעבור, כי קל לדבר - - -

רשף חן: אני יודע שזאת התזה של המפלגה שלכם מאז ומתמיד.

רשף חן: תשאלי אותם מה הם חושבים על התוכנית הכלכלית.

יולי תמיר: חבר הכנסת רשף, קל היום להרבה אנשים לדבר על התוכנית בלי שהם חשו את תוצאותיה.

יולי תמיר: את התוכנית, בואו נודה, איש עוד לא חש.

יולי תמיר: הקיצוץ עוד לא חל, אנשים עוד לא ראו, קשישים עוד לא ראו את הקיצוץ בתמיכה שהם מקבלים.

חיים אורון: אבל יש רוב בציבור שחושב שהתוכנית גרועה.

יולי תמיר: חבר הכנסת אורון, אני מסכימה אתך, אני עונה על הקריאה שקרא כאן חבר הכנסת רשף.

יולי תמיר: אני מאמינה שהרבה מהאנשים, גם אלה הבודדים שתומכים בתוכנית, עדיין לא מבינים את מלוא המשמעות שלה, כי הם לא ראו את הקיצוץ והם לא הבינו את המשמעויות שלו.

יולי תמיר: יש כאן אנשים שבעוד חודש ובעוד חודשיים ובעוד שלושה חודשים יבינו פתאום מה קרה.

יולי תמיר: דרך אגב, זה יכול לקרות בבת אחת, עם צמיחה מסחררת של הבורסה והתעשרות של מעמד קטן מאוד, ושוב תופעה שאנחנו רואים אותה שנה אחרי שנה במדינת ישראל – צמיחה של פערים חברתיים.

יולי תמיר: כי בסופו של דבר, המדד החשוב הוא לא רק המצב האובייקטיבי של כל אדם, אלא גם מעמדו בחברה והפערים שיש בינו לבין חברים אחרים.

יולי תמיר: אני רוצה לעמוד במיוחד על מצבה של קבוצה אחת שקרובה ללבי, הנשים.

יולי תמיר: מה יקרה לנשים בגלל התוכנית הכלכלית-החברתית האיומה הזאת שעכשיו אנחנו עומדים ודנים בה?

יולי תמיר: נשים בחברה הישראלית, למרות כל המאמצים, עדיין נמצאות מבחינה חברתית-כלכלית בשולי החברה.

יולי תמיר: יש יותר נשים עניות מגברים עניים.

יולי תמיר: אחוז האמהות החד-הוריות שהן עניות הוא אדיר.

יולי תמיר: מבין העולים, נשים עולות - מצבן קשה יותר ממצבם של גברים.

יולי תמיר: מה יקרה לנשים בעקבות התוכנית הזאת?

יולי תמיר: קודם כול, אם יהיו פיטורים במגזר הציבורי, יפטרו יותר נשים מגברים, כי יש יותר נשים מגברים בכוח העבודה במגזר הציבורי.

יולי תמיר: אם יהיה שם קיצוץ בשכר, הקיצוץ יהיה קיצוץ בשכרן של נשים – העובדות הסוציאליות, המורות, נותנות השירותים, אלה שנתניהו קורא להן "האיש השמן".

יולי תמיר: הוא לא מבין שהן נושאות על כתפיהן את המשק.

יולי תמיר: מה, האחיות והמורות והעובדות הסוציאליות הן האיש השמן?

יולי תמיר: הן האיש הרזה מאוד.

יולי תמיר: הן האיש הכי דפוק במשק הזה.

יולי תמיר: הן האיש שתורם למשק יותר מכל דבר אחר, וכולם מקפחים אותו.

יולי תמיר: אז מה עומד פה נתניהו ומוכר לנו איזו תיאוריה תאצ'ריסטית, שכבר אף אחד בעולם לא מאמין בה?

יולי תמיר: אנגליה התפכחה ממנה אחרי כאב ומצוקה, וזרקה את תאצ'ר וגרורותיה לשוליים.

יולי תמיר: עכשיו מוכרים לנו פה סחורה ישנה שנשארה במחסנים של אנגליה מלפני 20 שנה?

יולי תמיר: עכשיו מוכרים לנו את מה שכבר הוכח שלא פועל?

יולי תמיר: באנגליה קרה בדיוק אותו דבר – עניים חדשים, נשים וילדים, הם אלה שנפגעו על-ידי התאצ'ריזם.

יולי תמיר: בהתחלה הכול נראה נהדר.

יולי תמיר: חבר הכנסת רשף, אם היו עושים אז, בשנה הראשונה של תאצ'ר, משאל מי בעד - הרבה אנשים תמכו בתאצ'ר.

יולי תמיר: אבל בשנה השנייה ובשלישית וברביעית ואחרי עשר שנים, אלה שתמכו הבינו שהם היו הנפגעים הראשיים.

יולי תמיר: הנשים האלה שיפטרו אותן, ישלחו אותן הביתה, יקצצו בשכרן, הן תבואנה לחפש עבודה – אין עבודה.

יולי תמיר: זה לעג לרש להגיד היום לאנשים לחפש עבודה, כי אין עבודה.

יולי תמיר: אחד המדדים הכי מדאיגים במשק הוא העלייה במספר המובטלים והעלייה במספר המובטלות.

יולי תמיר: מישהו נותן את הפילוח האמיתי של נשים מובטלות במשק?

יולי תמיר: מה פתאום, זה שקר וכזב, כי נשים לא הולכות להירשם, כי הן יודעות שהן לא ישיגו עבודה.

יולי תמיר: תשאלו את חברי הכנסת הערבים כמה נשים במגזר הערבי הולכות להירשם כדי להשיג עבודה.

יולי תמיר: תשאלו מה קורה במגזר הדרוזי וגם במגזר הדתי והחרדי.

יולי תמיר: אבטלת הנשים גדולה לאין ערוך ממה שרשום בנתונים.

יולי תמיר: והנשים האלה, כשהן יבואו הביתה ולא תהיה להן עבודה, יגידו להן עוד לשלם מס בריאות.

יולי תמיר: זה דבר חדש, זה פטנט חדש.

חיים אורון: אבל יפחיתו את נטל המס.

יולי תמיר: כמובן, אבל לא לנשים האלה, כי ממילא מה אכפת להן נטל המס, מסים הן לא משלמות כי הן מתחת לרף המס.

עזמי בשארה: זה נותן משמעות יחסית מה זה הפחתת נטל המס - - - המס שצריך להטיל.

יולי תמיר: חבר הכנסת בשארה, אני מסכימה עם כל מלה שאמרת בעניין הזה.

יולי תמיר: אני חושבת שבסופו של דבר מה שיקרה הוא שכרגיל התוכנית הזאת תיתן מחסה לאלה שיש להם ותגזול עוד יותר מאלה שאין להם.

יולי תמיר: הנשים בחברה הישראלית הפכו כבר מזמן לאזרחיות סוג ב'.

יולי תמיר: התוכנית הזאת תפגע במעמדן עוד יותר.

יולי תמיר: היא תפגע במעמד הילדים והיא תפגע במעמד החלשים.

יולי תמיר: אני שמחה שהשר אורלב נמצא כאן.

יולי תמיר: במאמצים גדולים מאוד הצלחנו להוציא את החוק המצוין שהוא חוקק, את חוק השילוב, מהתוכנית הכלכלית.

יולי תמיר: אבל הנכים שובתים פה בחוץ והם מודאגים מאוד ממה שיקרה למצבם אחרי קבלת התוכנית הזאת.

יולי תמיר: לנשים אין קול בחברה הישראלית, אין להן קול מספיק בולט, אבל הן תיפגענה, וכך גם הילדים.

יולי תמיר: אני חוששת שבסופו של דבר ידיך תהיינה מלאות עבודה דווקא אחרי התוכנית הזאת; במקום להקל על החברה היא תקשה עליה.

יולי תמיר: לכן, גם אני מסיימת בקריאה לבוא להפגנה ביום רביעי בשעה 16:00.

יולי תמיר: אנחנו ביחד, האופוזיציה והציבור כולו, נעמוד כנגד התוכנית ונקווה שנתפכח לפני שהנזק יתרחש, ולא אחריו.

יולי תמיר: תודה.

נסים דהן: תודה רבה, גברתי.

נסים דהן: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני שר הרווחה, אני בחרתי בפרק הזה לדבר באופן ישיר אליך ועל נושאים הקשורים במשרדך, ויש לי הרגשה מעורפלת שיכול להיות שחלק גדול מהדברים שאני אומר כאן, אתה תסכים אתם, אבל לצערי הרב בממשלה שאתה יושב בה יש כוחות אחרים, שמורכבים משר האוצר ומאנשי שינוי שלא מקבלים אותם.

חיים אורון: אני רוצה לדבר על שני נושאים שקשורים לביטוח הלאומי, מתוך מכלול.

חיים אורון: האחד זה נושא ההצמדה, והשני זה קצבאות הילדים.

חיים אורון: חבר הכנסת חן, אני לא יודע מתי אי-צדק הופך לצדק בעיניכם.

חיים אורון: אבל יש תהליך שיש לו עכשיו שני רבדים.

חיים אורון: יש הרובד המיידי שעליו הצבעתם, והוא שחיקת הקצבאות השונות, להוציא קצבת הזיקנה שאיכשהו חילצנו אותה מהקיצוץ הזה, עד שנת 2006.

חיים אורון: המשמעות של ההחלטה הזאת מבחינה כספית היא מעל מיליארדי שקלים.

חיים אורון: 560 מיליון שקלים בשנת 2003, ועוד 2.3 מיליארדי שקלים במהלך 2004-2006.

חיים אורון: עד אז מקפיאים את הקצבאות של הנכים, של נכי העבודה, של מפגרים.

חיים אורון: כל הקצבאות, להוציא קצבת הזיקנה.

חיים אורון: משמעות ההחלטה הזאת במונחים שהביטוח הלאומי הציג אותם, ואין לגביהם מחלוקת, אדוני השר, שערך הקצבה ב=2006 יעמוד על 171 שקלים, אם היו מתנהגים כמו שצריך להתנהג בהצמדה למדד, היא היתה צריכה לעמוד על 202 ב=2006.

רשף חן: קצבת הילדים?

חיים אורון: לא ילדים, מייד נגיע לילדים.

חיים אורון: אלה הנתונים שלכם, אדוני השר, מהחוברת שלכם.

זבולון אורלב: אבל מאז יש שינוי בוועדת הכספים.

חיים אורון: רק קצבאות זיקנה, לא הקצבאות האחרות.

נסים דהן: השאר הכול מוקפא.

זבולון אורלב: גם קיצוץ של שנה אחת הקפאה בקצבאות הילדים.

חיים אורון: מייד נגיע לקצבאות ילדים.

חיים אורון: דיברתי על הקצבאות, להוציא קצבאות ילדים.

חיים אורון: פה מגיע הנושא הקשה ביותר, ואנחנו לא מצליחים להביא אותו לתודעת הציבור.

חיים אורון: בעצם במה שהולכים להצביע פה השבוע מחליטים להצמיד את כל קצבאות הביטוח הלאומי למדד יוקר המחיה, ולא לשכר הממוצע במשק.

חיים אורון: אם ביבי היה שר האוצר ב=1970 וטומי היה שר המשפטים ב=1970, כל הקצבאות של הביטוח הלאומי היו נשחקות ב=87%, כי כך במשך אותן 25 שנה התנייד המדד מול השכר הממוצע במשק.

חיים אורון: אלה הנתונים של 25 שנה.

חיים אורון: אלה החלטות לשנים, זאת לא החלטה לשנה אחת.

חיים אורון: זאת המשמעות שלהן.

חיים אורון: אבל מה המשמעות הרעיונית שלהן, חבר הכנסת חן?

חיים אורון: המשמעות הרעיונית שלהן היא שאנחנו אומרים שרשת הביטחון הסוציאלית במדינת ישראל היא לא בשביל לשמור על פער מסוים בין מי שלאסונו, לעתים למחלתו, לעתים לעובדת היותו מפגר או נכה או פגוע – לשמור על הפער בינו ובין איזשהו מדד ממוצע, אלא אנחנו מבטיחים, אם הוא מקבל מה שהוא מקבל עכשיו כקצבה, שכך זה יישאר לו.

רשף חן: נכון, יכולת קנייה.

חיים אורון: הוא אומר "נכון".

חיים אורון: אתה שומע מה אתה אומר?

חיים אורון: זאת החברה שאתה רוצה לחיות בה?

חיים אורון: אז תגיד את זה.

רשף חן: אני מדבר בשם קהל הבוחרים שלי.

רשף חן: אני מודה, אני לא סוציאליסט כמוך.

חיים אורון: אתה לא מדבר בשם אף עובד בשום תעשייה, אף עובד בשום מקום.

חיים אורון: תסלח לי, אתה מרמה את קהל הבוחרים שלך, כי כל מהנדס בכל מפעל - עשו אלף שביתות על הפרשיות.

חיים אורון: אם המהנדס עולה, ההנדסאי רוצה להיות צמוד אליו.

חיים אורון: אם המנהל עולה, ובצדק, המורה אומר: אני רוצה.

חיים אורון: זה מעמד הביניים שאני מכיר.

רשף חן: רחמנא ליצלן, חוזים אישיים.

חיים אורון: אם המנהל בבית-ספר שכרו עולה, אומר המורה, ובצדק: אני צמוד אליו, כי אני חלק מהמערכת.

רשף חן: לא בצדק.

חיים אורון: אני רוצה חברה שיש בה פחות פערים, ואני רוצה חברה שיש בה יותר סולידריות, ואתה מייצג באופן שקרי את מה שאתה קורא לו מעמד הביניים, כי אתה מייצג קניבליזם חברתי.

חיים אורון: ועכשיו אתה אומר את זה עוד הפעם.

עזמי בשארה: אתה חושב שאתה חי עם מעמד הביניים באותה ספינה חברתית.

עזמי בשארה: יש כאלה שחיים לבד.

עזמי בשארה: החברה ההיא חיה על גבה, על המסים שהם משלמים.

חיים אורון: הם חיים על גבה של השכבה הזאת.

חיים אורון: זאת כל המחלוקת בעצם, איזו חברה אנחנו רוצים שתהיה פה.

חיים אורון: אם אנחנו רוצים חברה שמי שחלש ומי שעני נדאג שלא ימות, שלא יתפגרו אנשים ברחובות, זהו.

חיים אורון: מעבר לזה האחריות שלנו לא מגעת.

חיים אורון: חבר הכנסת חן, אני מתכוון לחברה אחרת.

רשף חן: או.

רשף חן: קיי., זה הוויכוח.

חיים אורון: אני חושב שהחברה הישראלית, אם תהיה בת דמותכם, אז מה שאתה אומר עכשיו הוא לא שנאה אבל הוא סוג של אטימות, שלשמחתנו רוב רובה של החברה הישראלית לא מקבל אותה, ורוב רובם של אלה שאתה חושב שהצביעו בשבילך לא מקבלים אותה, כי הם מבינים שחברה כזאת היא חברה מתפוררת.

רשף חן: אתה טוען שאנחנו הצגנו את עצמנו כסוציאליסטים והם התבלבלו?

חיים אורון: לא, אני טוען שאתם רימיתם אותם כפי שרימיתם אותם בחוק טל, כפי שרימיתם אותם במילואים, כפי שרימיתם אותם בתקציבים.

חיים אורון: הם חושבים ש=2.5 מיליארדי שקלים במס הכנסה יבואו אליהם.

חיים אורון: 70% מהם ילכו אל שני העשירונים העליונים, וכנראה אותם אתם מייצגים.

חיים אורון: הם צריכים בני דמות

חיים אורון: כם בממשלה, אותם אתם מייצגים.

חיים אורון: על זה אין ויכוח.

חיים אורון: השכבה הזאת לא רוצה לשלם מס, השכבה הזאת רוצה לשאת פחות בנטל, השכבה הזאת בחלקה – מדינת הרווחה כבדה עליה והיא לא רוצה אותה.

חיים אורון: אבל כל מי שנמצא – היום הוא מורה ומחר אולי הוא מפוטר, והוא רוצה את מנגנון הביטוח הלאומי, להבטיח לו הבטחת הכנסה או דמי ביטוח.

חיים אורון: והוא רוצה את מנגנון הביטוח הלאומי לחוק בריאות כזה שהוא יוכל לחיות בו גם כאשר, חס וחלילה, הוא נקלע למצוקה בריאותית שהיא מעבר לצורך לקבל "אקמול".

חיים אורון: וזה כל הוויכוח.

חיים אורון: ולכן, על-פי ההשקפה הזאת, ויש ביני וביניכם פער גדול מאוד, מי שמציע לקצץ קצבאות ילדים ב=78% הוא חסר לב, ולא משנה איפה נמצאים הילדים הללו – אצל חרדים, אצל יהודים.

חיים אורון: אני לא מכיר מנגנון כזה בשום תחום.

חיים אורון: יש לי ויכוח קשה מאוד.

חיים אורון: באתם למגרש פתאום.

חיים אורון: שלגי מסביר לי עכשיו על הוויכוח בין דתיים לחילונים.

חיים אורון: עם כל הכבוד, עם חוסר הצניעות שלכם, אנחנו שם כבר 20 שנה.

חיים אורון: לילות התווכחתי עם היושב-ראש, ימים התווכחתי עם בניזרי.

חיים אורון: הוויכוח שלי לא עובר דרך קיצוץ קצבאות ב=70%.

חיים אורון: היתה לכם אפילו הטיפשות, לא החוצפה.

חיים אורון: ועדת הכספים, כבוד השר, אמרה למתוח את זה על שבע שנים.

רשף חן: אתה נגד ההשוואה או נגד הקיצוץ?

חיים אורון: אני בעד ההשוואה.

חיים אורון: לא רק שאני בעד ההשוואה, הגשתי הצעת חוק, היא מופיעה פה בהסתייגות, ואני מקווה שתצביע עליה, שאמרה: ילד ראשון - 210, ילד שני - 240, ילד שלישי - 300, עד הסוף 300.

חיים אורון: ואמרתי: נכון, היה משהו מעוות.

חיים אורון: אגב, לא המצאתם את זה אתם במתכונת הקיימת, בקפיצה.

חיים אורון: אנחנו שילמנו על חוק הנגב ואתם שילמתם על הלפרט.

חיים אורון: בולעים יותר מדי, ואז זה מתפוצץ.

חיים אורון: אבל לא אמרנו לקצץ מ=7.5 מיליארדי שקלים ל=3.5 מיליארדי שקלים.

חיים אורון: אמרנו: יכול להיות ש=6.7 מיליארדי שקלים, יכול להיות 6.5 מיליארדי שקלים, ואותם נחלק אחרת.

חיים אורון: אתם סיפקתם את הטיעון, וביבי ביצע את מה שהוא רצה והוריד את קצבאות הילדים ל=144 לכולם.

חיים אורון: המשמעות שלהם היא מרחיקת לכת מבחינתה של החברה הישראלית.

חיים אורון: זה לא צריך להיות שום כלי במאבק.

חיים אורון: בארסנל שאני מכיר אותו, להתמודד על דמותה של החברה הישראלית בין דתיים לחילונים, על מקומה של יהדות חילונית, על מקומה של יהדות פלורליסטית - זה לא בתוך הסל של כלי הנשק.

חיים אורון: זה סל של כלי נשק של דרוויניסטים, של אנשים שבמאבקים שהם מנהלים הם מוכנים לשלם מחירים שאוי ואבוי אם נעמוד בהם, ומוכנים למכור לציבור שהם כאילו מייצגים – ואני יודע שחלק מחברי לא אוהבים את האמירות האלה שלי, כי השנאה היא אנרגיה חזקה מאוד, קל מאוד לדבר בשמה, קל מאוד להגיד: בואו נכסח להם את הצורה.

חיים אורון: חלק חושבים על החרדים, חלק חושבים על הערבים, ומה לעשות, יש כאלה שחושבים על שניהם.

חיים אורון: אני לא יכול להשתחרר מההרגשה – לא אתה, חלק מכם חושבים על שניהם.

חיים אורון: באותה מכה, ניתן לאלה פליק, ניתן לאלה פליק, זה מסתדר לנו.

חיים אורון: אני מכיר אותם.

חיים אורון: אני מכיר אותו.

חיים אורון: הוא לא שינה את דמותו האמיתית.

חיים אורון: השנאה הזאת שהאיצה בו בתור סטנד-אפיסט בטלוויזיה, אוי ואבוי שהפכה להיות דגלה של המערכת הפוליטית.

נסים דהן: תודה רבה, חבר הכנסת חיים אורון.

נסים דהן: אנחנו מזמינים את חבר הכנסת הרב שלמה בניזרי, בבקשה.

נסים דהן: יש לך עשר דקות.

עזמי בשארה: זה מפני שהם ערבים או מפני שהם אזרחים?

נסים דהן: אני לא מציע שכל מי שיעלה לשלטון יכה במתחרים שלו בשיטות כאלה.

נסים דהן: אחר כך יעלו לשלטון מפלגות אחרות ויציעו למשל לעקר את כל אלה שהצביעו פעם שינוי, למשל.

רשף חן: אפשר לפטור את חברי הכנסת מטעם שינוי מהעונש הזה?

נסים דהן: תגיש הצעת חוק.

שלמה בניזרי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, חיכיתי זמן רב להזדמנות שיהיה פה שר מהמפד"ל ונוכל לדבר אתו.

שלמה בניזרי: כל הזמן אתם מפקירים את המליאה ואין לנו עם מי לדבר.

שלמה בניזרי: רציתי לתת לכם אולי תזכורת קלה, אדוני שר הרווחה.

שלמה בניזרי: כאשר התחלתם את השידוך המפואר הזה עם תנועת שינוי, שלמעשה זה כלאיים, זה לחרוש שור וחמור יחדיו, זה שעטנז – אתה יודע, כבר אמרו בעלי הנוטריקונים: שעטנז זה אותיות "שטן עז" – ולהזכירך את האהבה הגדולה שדיברתם עליה.

רשף חן: את זה אתה אומר, אני מבין, בשם אהבת ישראל.

שלמה בניזרי: רק אתמול שמעתי סוף-סוף מילות אמת שיצאו מן הלב מפי מנהיג המפד"ל – אני מקווה שזה לא זריית מלח כאשר אני אומר לך "מנהיג המפד"ל" – השר אפי איתם, שדיבר באמת דברים היוצאים מן הלב.

שלמה בניזרי: אמרתי לו: "שפתיים יישק", כאשר הוא אמר את הדברים על טומי לפיד.

שלמה בניזרי: הוא אמר: מה הזדעק שר המשפטים אתמול שהוא לא יצביע עבור התקציב?

שלמה בניזרי: מה קרה?

שלמה בניזרי: הזדעזענו כולנו, מה הולך להיות?

שלמה בניזרי: למה הוא לא הולך להצביע עבור התקציב?

שלמה בניזרי: אלא הוא שמע על איזה "דיל" שנרקם מאחורי הקלעים עם הדתיים, שיפרסו את קצבאות הילדים במקום לשנתיים לארבע שנים או לשבע שנים.

שלמה בניזרי: אוי ואבוי, הוא לא יצביע, חס ושלום.

שלמה בניזרי: מה פתאום ניתן לאותם חרדים, וגם לערבים?

רשף חן: נתת לו את כל הקרדיט.

שלמה בניזרי: לתת לחרדים שוב פעם כסף?

שלמה בניזרי: ריבונו של עולם.

שלמה בניזרי: שים לב, זבולון – אני מרשה לעצמי לקרוא לך בשמך הפרטי.

נסים דהן: כבוד השר, שר הרווחה, מר זבולון אורלב.

נסים דהן: אנחנו מדברים לפרוטוקול.

שלמה בניזרי: רציתי לדבר בידידות.

שלמה בניזרי: הדברים לא באו חס ושלום להשמיץ או לקנטר, כי לא זו המטרה, אלא פשוט להעמיד את האנשים על טעותם.

שלמה בניזרי: ריבונו של עולם, שים לב לאן הובלתם אותנו כאשר הלכתם לקואליציה המוזרה הזאת.

שלמה בניזרי: מכל ההיבטים.

שלמה בניזרי: אמר את זה נכון הרב עובדיה יוסף אתמול: מכרתם את הדת, מכרתם את החלשים, ואתמול מכרתם גם את ארץ-ישראל.

שלמה בניזרי: כל הדגלים שהייתם אמורים לייצג, מה שאנחנו לפחות ייצגנו כאשר היינו במשך כ=20 שנים בממשלות ישראל, הלכתם ומכרתם הכול.

חיים אורון: ארץ-ישראל – עזוב עכשיו.

חיים אורון: אל תייצג לי עכשיו פתאום את ארץ-ישראל.

שלמה בניזרי: מכרתם הכול כדי לשבת על כיסא הממשלה, לשבת עם האנשים הללו שבאים ומוכרים לכם לוקשים.

שלמה בניזרי: מה הם רוצים?

שלמה בניזרי: הם רוצים יהדות אחרת, הם רוצים מערכת יחסים חדשה.

שלמה בניזרי: הם רוצים קירוב לבבות.

שלמה בניזרי: איזה קירוב לבבות יש פה?

שלמה בניזרי: תגיד לי.

שלמה בניזרי: אתה שומע כל יום את הצהרותיו של שר הפנים, ממש הצהרות "על הפנים" של שר הפנים.

שלמה בניזרי: אתה שומע בדיוק לא רק את ההצהרות, אלא אתה גם רואה את המעשים.

שלמה בניזרי: הוא לא מסתפק במרצ שאמרו רק "ברוך שאמר", אלא הוא אומר גם "ברוך שאמר והיה, ברוך אומר ועושה, ברוך גוזר ומקיים".

שלמה בניזרי: אתה שומע כל יום על הגזירות שהוא גוזר.

שלמה בניזרי: תשמע, אני יכול להצדיע לו במובן שהוא עושה.

שלמה בניזרי: אתה שומע כל יום למי הוא נותן אזרחויות.

שלמה בניזרי: גם אתם התמרמרתם על כך.

שלמה בניזרי: הוא נותן אזרחויות למי?

שלמה בניזרי: שמעת את הקריטריונים שלו?

שלמה בניזרי: הוא נותן אזרחות לאו דווקא למי שעבר גיור.

שלמה בניזרי: לא מפריע לו אורתודוקסי או רפורמי, זה לא אינדיקציה בשבילו בכלל לתת תעודת אזרחות.

שלמה בניזרי: מה כן?

שלמה בניזרי: אם יש לו תרומה ייחודית למדינה בספורט או במדע – הוא ראוי.

שלמה בניזרי: אם הוא יראה נאמנות לציונות.

שלמה בניזרי: כלומר, זה הופך אותו כבר לאזרח יקיר מדינת ישראל.

שלמה בניזרי: ועוד, שים לב איזה גזענות יש שם.

שלמה בניזרי: הוא אומר: אם הוא בא ממדינות העולם השלישי, מארצות ערב או מארצות המזרח או מאפריקה, אז תחשדו באותו אדם.

שלמה בניזרי: למה?

שלמה בניזרי: זה סכנת נפשות כי האדם הזה רוצה לנצל את המדינה.

שלמה בניזרי: אם זה "בשר לבן", שבא מרוסיה או מאירופה, אז אל תחשוד בבן-אדם כזה.

שלמה בניזרי: למה?

שלמה בניזרי: בוודאי הוא לא בא לכאן משיקולים אינטרסנטיים, אלא הוא בא לפה מתוך ציונות אמיתית.

רשף חן: מאיפה הוצאת את זה, את ההבחנה הזאת בין דם לדם?

רשף חן: היחידים שעושים את ההבחנה הזאת זה אתם.

שלמה בניזרי: ריבונו של עולם, תקרא את מה שהיה כתוב אתמול בעיתון "הארץ".

שלמה בניזרי: מה לעשות, מלה במלה.

שלמה בניזרי: אני קורא לך מעיתון "הארץ".

שלמה בניזרי: האמן לי, התשובה שהוא הגיש לבג"ץ, וכל מה שאני אומר, האמן לי, אלה הדברים שהוא אמר.

שלמה בניזרי: אם אתה מזדעזע, קודם כול אני שמח שלפחות גם אותך זה מרגש.

שלמה בניזרי: תקרא ותבין בדיוק מה האנשים שלך עושים.

שלמה בניזרי: לכן, אדוני שר הרווחה – אני מתבלבל, פעם זה היה שר העבודה והרווחה.

שלמה בניזרי: אני הייתי שניהם, נכון.

זבולון אורלב: גם אני הספקתי להיות במשך שלושה שבועות שר העבודה והרווחה.

שלמה בניזרי: אני אומר לך, ריבונו של עולם, עד מתי?

שלמה בניזרי: "עד מתי רשעים יעלזו, יביעו ידברו עתק יתאמרו כל פעלי און.

שלמה בניזרי: עמך ה' ידכאו ונחלתך יענו.

שלמה בניזרי: אלמנה וגר יהרגו ויתומים ירצחו.

שלמה בניזרי: ויאמרו לא יראה-יה ולא יבין אלהי יעקב.

שלמה בניזרי: " ואנחנו אומרים לעם: "בינו בערים בעם וכסילים מתי תשכילו.

שלמה בניזרי: הנטע אזן הלא ישמע, אם יוצר עין הלא יביט, היוסר גוים הלא יוכיח המלמד אדם דעת".

רשף חן: שונאים גדולים.

שלמה בניזרי: ריבונו של עולם, עד מתי תעצמו את העיניים?

שלמה בניזרי: מילא, האנשים הללו הם מקרים אבודים, אנשים שמונעים משנאה, שנאה תהומית לכל דבר שנקרא יהודי ויהדות.

שלמה בניזרי: מסופקני – אני לא אגיד את המשפט שרציתי לומר.

שלמה בניזרי: זה משפט חריף, אני אגיד אותו בהזדמנות אחרת, לא באחת בלילה.

שלמה בניזרי: אדוני, ריבונו של עולם, תפתחו את העיניים.

שלמה בניזרי: הרי אתם נקראים אנשים דתיים, אתם אנשים שיש לכם תורה קצת, ספגתם איזה ריח של תורה.

שלמה בניזרי: עד מתי אתם מוכנים לשבת עם האנשים הללו?

שלמה בניזרי: מתי תסיימו את הרומן הזה?

שלמה בניזרי: אפילו חיים אורון ביטא את זה.

שלמה בניזרי: היו לנו ויכוחים מרים עם מרצ, כפי שחיים אורון אמר, עד השעות הקטנות של הלילה, אבל הגינות תמיד ידעתי שיש בהם.

שלמה בניזרי: למה?

שלמה בניזרי: יש להם ויכוח אתנו בנושאי דת, אבל בנושאים חברתיים הם תמיד היו הוגנים, הם תמיד הלכו לפי הכלל: מי שמגיע לו, תן לו; מי שלא מגיע לו, אל תיתן לו.

שלמה בניזרי: אבל האנשים הללו מונעים על-ידי דלק אחד, והוא שנאה תהומית לכל דבר שנקרא יהדות.

שלמה בניזרי: שמעתי כעת את דברי שלגי ברמקול כשישבתי בחדרי, והוא אמר שאנחנו משניאים את היהדות על האנשים, אנחנו מרחיקים.

שלמה בניזרי: הרי זה התירוץ שלכם לא לשמור תורה ומצוות.

שלמה בניזרי: אתם באים ומפילים עלינו את האשמה.

שלמה בניזרי: תגיד, יהדות זה דבר שהוא נכס פרטי שלי?

שלמה בניזרי: היהדות – עוד מעט מתן תורה, בשבוע הבא חג השבועות – היא התורה של כל עם ישראל.

שלמה בניזרי: כפי שאמרו חז"ל: "תורה מונחת בקרן זווית.

שלמה בניזרי: כל הרוצה יבוא וייטול".

רשף חן: וגם הרפורמים והקונסרבטיבים.

שלמה בניזרי: אז מה אתם מקשקשים במוח שאתם לא שומרי תורה ומצוות, או יהודים שלא מקיימים תורה ומצוות, כיוון שהדתיים משניאים את היהדות?

שלמה בניזרי: אתה יודע מה, זה כמו שיבוא בן-אדם ויגיד שהוא לא שומר חוק כי בכנסת יש אהבלים, חברי הכנסת שם מדברים שטויות או מתנהגים בצורה לא מוסרית ולכן הוא לא שומר את החוק.

שלמה בניזרי: זה תירוץ?

שלמה בניזרי: הרי התורה היא דרך חיים, זה אורחות חיים.

שלמה בניזרי: יש לה מטרה, יש לה תכלית לתורה הזאת.

שלמה בניזרי: את התורה לא כתבו הרבנים.

שלמה בניזרי: את התורה כתב הקדוש-ברוך-הוא, שנתן אותה למשה.

שלמה בניזרי: כמובן שנתן סמכות לחכמים להוסיף.

שלמה בניזרי: אז מה אתם באים עכשיו, כל פעם יש לכם תירוץ להצדיק למה אתם לא שומרים תורה ומצוות – בגלל הדתיים הללו.

שלמה בניזרי: בושה וכלימה תכסה את פניכם.

שלמה בניזרי: זה תירוץ בכלל?

שלמה בניזרי: תגיד שאתה לא רוצה לשמור כי לא נוח לך.

שלמה בניזרי: "אלה תולדות נח" על כיסא נוח.

שלמה בניזרי: אתה מחפש לעשות מה שבראש שלך אז אתה מנסה להפיל עלינו עכשיו שאנחנו לא בסדר.

שלמה בניזרי: אתה יודע שגם אני חוזר בתשובה, גם אני הייתי פעם בצד שלך.

שלמה בניזרי: אם הייתי מסתכל על הדתיים באמת לא הייתי חוזר בתשובה.

שלמה בניזרי: אני מסתכל על האמת, איפה האמת נמצאת.

שלמה בניזרי: לכן נכנסתי אל התורה, כיוון שראיתי את היופי שבה.

רשף חן: אתם מסתירים חזק-חזק את היופי הזה.

שלמה בניזרי: אבל, כאשר אני רואה אנשים כמוכם, אני פשוט לא מבין מאיפה אתם יונקים, שואבים את השנאה הזאת.

שלמה בניזרי: תגיד לי, מאיפה?

שלמה בניזרי: ועוד המנהיג של התנועה שלכם הוא ניצול שואה.

שלמה בניזרי: הוא שכח מה קרה באירופה, איך הגיעה השואה.

שלמה בניזרי: היא התחילה מהסתה פרועה כנגד כל היהודים, שתיארו אותם כפרזיטים, טפילים, מוצצי דם.

שלמה בניזרי: מה לא קראו ליהודים שם באירופה?

שלמה בניזרי: והמנהיג שלך ניצול שואה שבא מאותה תופת.

שלמה בניזרי: במקום שיחנך אתכם ויגיד: תראו מה קרה בעקבות הסתה, למה הוא מחנך אתכם?

שלמה בניזרי: הוא מחנך אתכם לנהוג בדיוק כפי שעשו לו ולמשפחתו באירופה.

שלמה בניזרי: תשאל כל אזרח במדינה מה זה שינוי – זה שונאי תורה, שונאי מצוות, רוצים לעקור את היהדות.

שלמה בניזרי: ביקש לבן הארמי לעקור את הכול - וזה בדיוק מה שאתם.

שלמה בניזרי: אתם לא פחות משום דבר אחר.

שלמה בניזרי: אולי אם אני אגיד לכם את הדברים בצורה הברורה והקשה, אולי זה יעורר אצלכם קצת את הרגש היהודי, אם הוא בכלל קיים אצלכם.

שלמה בניזרי: אבל, מה שהכי כואב לי זה התנועה שנקראת תנועה דתית, תנועת המפד"ל.

שלמה בניזרי: ריבונו של עולם, הרבנים שלהם מעירים להם והם בכלל לא מתייחסים לרבנים.

שלמה בניזרי: לפחות זה מה ששמעתי מהרב מרדכי אליהו, שלא רצה שתיכנסו לממשלה הזאת.

שלמה בניזרי: לכן, אדוני השר, הגיע הזמן, "עורו ישנים, הקיצו מתרדמתכם", ישיבות נסגרות, כוללים נסגרים, תלמודי-תורה, כל עולם התורה הולך להיהרס.

שלמה בניזרי: אולי אתה לא מודע לכך, אתה לא שומע.

שלמה בניזרי: אנחנו באים מתוך אותו עולם.

שלמה בניזרי: אנחנו באים מתוך אותם מקומות.

שלמה בניזרי: שים לב מה עושים במשרד הדתות.

שלמה בניזרי: אתם חשבתם בתמימות שלכם לפרק את המועצות הדתיות.

שלמה בניזרי: אם באמת אתם רוצים להמשיך את השירותים הדתיים, הרי תהיה זו שטות להגיד שמשרד הדתות יביא את המיליארדים למדינה.

שלמה בניזרי: אולי הוא יביא 100 מיליון שקל.

שלמה בניזרי: בשביל זה צריך לפרק ולסמוך על הרשויות המקומיות?

שלמה בניזרי: כל ראש רשות, כאשר יהיה לו חור בתקציב, האם הוא ייתן לשירותי הדת?

שלמה בניזרי: אתם באמת פתאים כאלה להאמין שאם תפרקו את שירותי הדת הם באמת יתקצבו אותם?

שלמה בניזרי: מאיפה הפכתם להיות כל כך פתאים?

שלמה בניזרי: הרי אתם בניתם למעשה את הסטטוס-קוו במדינה, אתם בניתם מועצות דתיות, שהיו כלי-שרת שלנו כדי שנוכל לספק את שירותי הדת במדינת ישראל.

שלמה בניזרי: אתם באתם ואמרתם: לא, ניראה יפי-נפש.

שלמה בניזרי: הרי המפד"ל כל הזמן זה "מה יפית ומה נעמת", כלפי חוץ.

שלמה בניזרי: במקום שתבדקו פנימה אתם הולכים ונסחפים אחריהם כדי להראות: כן, אנחנו נגד מועצות דתיות.

שלמה בניזרי: אתם יודעים איזה חורבן אתם מביאים על עולם התורה?

שלמה בניזרי: אני אומר לך את זה באמת, כל עצמותי תאמרנה.

שלמה בניזרי: לא באתי עכשיו לקנטר בשעה אחת בלילה, אלא יש לי פה הזדמנות להגיד לך את הדברים בצורה ברורה.

שלמה בניזרי: אתם לא יודעים מה קורה בעם, איזה חורבן.

שלמה בניזרי: אני לא מדבר בכלל על המצב החברתי.

שלמה בניזרי: אתה, שר הרווחה, אמור לחוש את הכאב של העם נוכח כל הגזירות הנוראיות הללו, שבאים ולוקחים את פת לחמם.

שלמה בניזרי: בוודאי כבר כולם פה אמרו לך את זה, אז אני לא אחזור על הדברים, בטח אתה שומע את זה במשך כל היום.

שלמה בניזרי: אני אומר לך, אני מדבר באמת מתןך הכרות עם מצוקות האנשים שמחפשים שתעבירו את הדברים הללו.

שלמה בניזרי: לכן, אדוני השר, וגם אדוני חבר הכנסת רשף חן, אני פונה אליכם.

שלמה בניזרי: אין לי חס ושלום שנאה אליכם כמו שאתם שונאים אותנו.

שלמה בניזרי: אנחנו כולנו בני עם אחד.

שלמה בניזרי: יש לנו אב זקן.

רשף חן: הפוסל – במומו פוסל.

רשף חן: אנחנו לא שונאים אתכם.

רשף חן: תקשיב למה שאתה אמרת עלינו בעשר הדקות האחרונות.

רשף חן: תקשיבו לעצמכם.

שלמה בניזרי: אתם מתים עלינו, אהבה בוערת.

שלמה בניזרי: ..

שלמה בניזרי: אני אמרתי בדיוק מה שאתם עשיתם לנו כל הזמן.

שלמה בניזרי: אני רק תיארתי תיאור מצב.

שלמה בניזרי: אין לי שום שנאה כלפי אף אחד.

שלמה בניזרי: אני באתי מאותו מחנה שלך.

שלמה בניזרי: אני מכיר את שני העולמות, גם את העולם הדתי, גם את העולם החילוני.

שלמה בניזרי: אף פעם לא שנאתי דתיים, ואני לא שונא חס ושלום חילונים.

שלמה בניזרי: אני אוהב כל אחד בישראל.

רשף חן: תקשיב לעצמך.

נסים דהן: לא מנהלים ויכוח עכשיו.

נסים דהן: הוא כבר מסיים.

שלמה בניזרי: אני אוהב גם את החברים הערבים שנמצאים פה, טיפלתי בהם כאשר הייתי שר במשרד העבודה והרווחה.

שלמה בניזרי: אין לי שנאה לאף אדם.

שלמה בניזרי: אבל אתם, אמרתי לך, הדלק שלכם הוא השנאה, ואתה רואה את זה.

שלמה בניזרי: שמעת אתמול את השר שלך, לאיזו קטסטרופה הוא נכנס: "אני לא אצביע", והתחילו ריצות והיתה פגישה בהולה.

שלמה בניזרי: מתי הוא נרגע אתמול בלילה?

שלמה בניזרי: אחרי ששר האוצר אמר לו: תשמע, אנחנו נקצץ פחות ממה שחשבנו, ניתן להם יותר, נכניס את זה פה.

שלמה בניזרי: אז הוא נרגע ואמר: טוב, עכשיו אני יכול להצביע.

שלמה בניזרי: אני אומר, תעשו קצת חשבון נפש, גם אתם וגם המפד"ל, אולי זה שווה את כל השעה הזאת שישבתי פה.

שלמה בניזרי: תודה רבה, אדוני.

נסים דהן: עוד מעט הוא ייגש אליך.

נסים דהן: הוא יושב לידך.

נסים דהן: תודה רבה, אדוני, כבוד הרב.

נסים דהן: אנחנו נעבור לדובר הבא, חבר הכנסת דוד אזולאי, בבקשה, עשר דקות.

נסים דהן: חבר הכנסת אזולאי התחלף עם חבר הכנסת מוחמד ברכה.

נסים דהן: אחריו – חבר הכנסת עזמי בשארה.

נסים דהן: אפשר להמשיך את הוויכוח התרבותי, חבר הכנסת חן וחבר הכנסת בניזרי.

נסים דהן: בבקשה.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, היות שחברי דיבר על המפד"ל אני אתן לך עכשיו חופש ואנחנו נעבור לאריק שרון, ראש הממשלה.

זבולון אורלב: אני מודה לך על ההתחשבות.

דוד אזולאי: בשעה מאוחרת זו שאני לא אתחשב בך, אדוני השר?

דוד אזולאי: אז מי?

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, הממשלה הזאת נכנסה בסערה וביטלה היסטוריה של שנים, בחסות הרוב הדורס, רמסה מסורת של שותפות בין ימין וחרדים ומסורתיים.

דוד אזולאי: חשבתי שפה תיעצר הרמיסה.

דוד אזולאי: והנה עודנו חושבים על גט הכריתות, ואז החלה רמיסת ערכי הדת המקודשים לרוב רובו של עם ישראל.

דוד אזולאי: לדוגמה, בס"ד – בסייעתא דשמיא, בסמאללה רחמן אל-רחים, בכל השפות – על מסמך ממשלתי.

דוד אזולאי: שומו שמים, זו איננה שנאה?

דוד אזולאי: שומו שמים, איך אפשר לכתוב על שלט במשרד הפנים את המלה בס"ד, בסייעתא דשמיא?

דוד אזולאי: אסון גדול.

דוד אזולאי: ושר הפנים בכבודו ובעצמו, בלי בושה, ניגש לשלט, מוציא את העט ומוחק, ונותן הוראה בלשכה שלו, חס וחלילה שייכתב בס"ד על נייר רשמי של מדינת ישראל.

רשף חן: הוא צודק.

דוד אזולאי: אני בטוח שזה גם לא יעמוד לזכותו.

דוד אזולאי: אבל הוא אומר: אזרחות לבניהם של עובדים זרים מטעמים הומניים – כן, אפשר לתת; אבל מתגיירים, ולא חשוב איזה גיור – הם לא זכאים לאזרחות, לא מגיע להם.

דוד אזולאי: אבל עובדים זרים מטעמים הומניים – כן מגיע להם, צריך לתת להם.

רשף חן: הוא לא אמר שלא מגיע להם.

רשף חן: הוא אמר שמגיע להם לפי קריטריונים.

נסים דהן: קריאות ביניים אפשר.

נסים דהן: לא ויכוח.

דוד אזולאי: וכך ממשיכה הממשלה הזאת ברמיסת השבת.

דוד אזולאי: היתר להצגת חמץ בחג הפסח בפרהסיה - כן.

דוד אזולאי: ורוב חברי הכנסת של הרוב הדורס, של הליכוד, הם מסורתיים, ויש כאלה גם דתיים שומרי שבת, ואני מכיר אותם באופן אישי.

דוד אזולאי: בשיחות פרוזדור הם מביעים את מחאתם על כל הדברים הללו, אבל מול הראיס, חס וחלילה לא מעזים.

דוד אזולאי: מי שיעז מייד יישלח אליו בנו של הראיס, עמרי, והוא ישליט סדר, וזה מייד ישוב בו, שמא חלילה יבולע לו.

דוד אזולאי: חשבתי ששרון שינה את עורו רק כלפי החרדים ושכח שהציבור החרדי היה היחיד שנתן לו לגיטימציה ופתח בפניו דלתות של אדמו"רים, רבנים ונכבדי הדת, כאשר השמאל החרים אותו אחרי סברה ושתילה ורדף אותו.

דוד אזולאי: אבל אנחנו ליטפנו, קירבנו, עודדנו.

יולי תמיר: זה לא היה לכבודכם.

דוד אזולאי: תראי, זאת היתה המציאות.

דוד אזולאי: אני מודה באשמה, חברת הכנסת יולי תמיר, אהבנו את אריק שרון, רצינו אותו.

דוד אזולאי: אנחנו, אני מודה, אנחנו הבאנו אותו לראשות הממשלה.

דוד אזולאי: יכול להיות שמשמים מענישים אותנו היום על כך שהבאנו את האיש הזה לממשלה.

דוד אזולאי: מה לעשות?

דוד אזולאי: אנחנו אנשים מאמינים בני מאמינים.

דוד אזולאי: כל מה שנעשה, אין אדם נוקף אצבע מלמטה אלא אם כך גזרו מלמעלה.

דוד אזולאי: כנראה שאנחנו נענשים על כך שהבאנו את אריק שרון לראשות הממשלה הזאת.

דוד אזולאי: אבל התברר שאריק שרון כפוי טובה.

דוד אזולאי: אין לו הכרת הטוב.

עזמי בשארה: אז כל הבעיה היא שלא הכניסו אתכם.

דוד אזולאי: לא, אתה תיכף תשמע.

דוד אזולאי: האמן לי, אני שמח שאנחנו בחוץ.

דוד אזולאי: אגיד לך למה, ואתה תהיה מופתע ותשמע.

דוד אזולאי: במשך שנים אני לפחות, בניגוד לחברי, אמרתי: לנו אין עסק עם הימין.

דוד אזולאי: אנחנו מדברים אל אותו ציבור.

דוד אזולאי: פעם אחת צריך לעשות את ההפרדה הזאת.

דוד אזולאי: לא יכולנו לדבר על הימין בפני הציבור שלנו, היו זורקים עלינו עגבניות אם היינו עושים את זה.

דוד אזולאי: אני שמח שזה קורה.

דוד אזולאי: הציבור שלנו מתעשת ורואה מי זה הימין.

דוד אזולאי: הם יותר גרועים מבחינה דתית מן השמאל, מפני שפרצופו האמיתי של אריק שרון התגלה במלוא הדרו היום.

דוד אזולאי: לכן אני שמח שאני באופוזיציה, ואני עוד יותר שמח שאני לא צריך להרים את ידי בעד כל הגזירות הכלכליות הללו.

דוד אזולאי: אוי ואבוי לי אם הייתי צריך לעמוד היום בקואליציה הזאת ולהרים את ידי כנגד השכבה החלשה במדינת ישראל.

דוד אזולאי: עם זה, אני בטוח שאילו היינו היום בקואליציה, האוצר לא היה חולם להביא את התוכנית הזאת, כי הוא היה יודע שזה לא יעבור.

דוד אזולאי: אנחנו תמיד היינו האופוזיציה שבתוך הקואליציה.

דוד אזולאי: לכן הם לא היו מעזים לעשות את זה.

רשף חן: לא בלי תוספת משמעותית לישיבות שלכם.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, היום שרון הגדיל לעשות נגד חבריו ובוחריו כאשר הלך על מפת הדרכים, כשעדיין לא שמענו מאף אחד בימין, מאלו התומכים בתוכנית הזאת, אף לא מלה טובה אחת, והשמאל קיבל קומפלימנטים למכביר.

דוד אזולאי: גם כאן, שרון רמס את הרעיון של ארץ-ישראל השלמה, והוא עושה למען הקמת מדינה פלסטינית.

דוד אזולאי: היום, בישיבת סיעתו, הוא הגדיל לעשות, והאמינו לי, כששמעתי את אריק שרון היום ברדיו דמיינתי לעצמי מה חסר לו עוד לעשות – להביא שלט גדול, לעמוד ליד חברת הכנסת זהבה גלאון ולהגיד "די לכיבוש", רק זה היה חסר.

דוד אזולאי: הכול היה מושלם – אריק שרון מדבר על הכיבוש.

דוד אזולאי: ימות המשיח.

יולי תמיר: רק עכשיו הוא גילה שזה כיבוש, אחרי 30 וכמה שנים.

רשף חן: אל תשמחי מוקדם מדי.

יולי תמיר: תאמין לי, אף פעם אני לא שמחה מוקדם מדי.

דוד אזולאי: כנראה שיש לו הצתה מאוחרת.

דוד אזולאי: אבל, חברת הכנסת יולי תמיר, תיכף, תשמעי אותי עד הסוף.

דוד אזולאי: ראש הממשלה, מר שרון, מה קרה לך לעת זיקנתך?

דוד אזולאי: האם בשביל להיכנס להיסטוריה אתה מוכן הכול לעשות?

דוד אזולאי: לפרק את הברית עם החרדים, לרמוס את חזון ארץ-ישראל השלמה, את ערכי ההתנחלות, לפגוע בחלשים שהם-הם הציבור הפוטנציאלי של הליכוד?

דוד אזולאי: הכול בבת אחת נשכח, נרמס, לא קיים?

דוד אזולאי: אבל רק הליכוד יכול, אף אחד לא יכול.

דוד אזולאי: את החוכמה הזאת תמצאו רק בליכוד.

דוד אזולאי: אני רק חושב לעצמי, חברת הכנסת יולי תמיר, מה היה קורה היום אם ראש הממשלה היה מהשמאל והיה הולך על מפת הדרכים.

דוד אזולאי: שומו שמים, אני לא רוצה אפילו לדמיין.

דוד אזולאי: היו יוצאים למרפסת בכיכר-ציון וזועקים שם לשמים, והפגנות ברחוב, ומי יודע אם חס ושלום לא היה נשפך דם.

דוד אזולאי: ראינו שעל פחות מזה עמדו מול ביתו של הרב עובדיה יוסף ימים ולילות.

דוד אזולאי: מה לא עשו לרב עובדיה יוסף בהסכמי אוסלו, כאשר רק נמנענו מהם.

דוד אזולאי: היום יש תוכנית שהיא פי כמה וכמה יותר גרועה מהסכמי אוסלו.

דוד אזולאי: זה אריק שרון.

דוד אזולאי: לכן אני רוצה להציע, גם לביבי, גם לאריק שרון, אני חושב, אם הם באמת אמיתיים, באמת אולי טעו, האידיאולוגיה שלהם נרמסה, הכול נרמס, זה קורה, לעת זיקנה אנשים מתפכחים, רוצים לתקן את מה שהם עשו במשך כל השנים.

דוד אזולאי: יש לי הצעה אחת עבורם, לפני שהם ממשיכים להתקדם במפת הדרכים.

דוד אזולאי: אני מציע להם לעלות לקברו של רבין זכרו לברכה ולבקש ממנו סליחה על כל מה שהם עשו לו.

עזמי בשארה: זה תמיד טוב.

דוד אזולאי: הוא וחבריו.

דוד אזולאי: כל עוד הם לא עושים את זה, אני חושב שהם מרמים את הציבור, חוטאים לאמת ועובדים על כולם בעיניים.

דוד אזולאי: אני לא מאמין להם.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, ברשותך, עוד דקה אחת, אם תרשה לי.

נסים דהן: כמה משפטים.

דוד אזולאי: אני פשוט רוצה לנצל את נוכחותו של שר הרווחה כאן.

דוד אזולאי: אדוני השר, לפני כשלושה שבועות העליתי כאן

דוד אזולאי: הצעה לסדר-היום בעניין אותו בעל עסק שהתאבד בכרמיאל, משפחת קנר.

דוד אזולאי: בדברי הצעתי משהו, אבל אני מודה על האמת, לא התכוונתי ברצינות.

דוד אזולאי: היום אני מתכוון ברצינות.

דוד אזולאי: אמרתי: להקים קרן לנפגעי התוכנית הכלכלית.

דוד אזולאי: יש קרן לנפגעי טרור.

דוד אזולאי: אז דיברתי על קרן לנפגעי התוכנית הכלכלית.

דוד אזולאי: אני מדבר אליך בשיא הרצינות.

רשף חן: התוכנית הכלכלית עוד לא בתוקף.

יולי תמיר: אנחנו מדברים על מה שיהיה.

דוד אזולאי: לאור ההתאבדויות האחרונות, לאור התוכנית הכלכלית והמצוקה הקשה, וכל אלה שמתיימרים לייצג את שכבות הביניים, אני מוכן לשבת אתם אחד לאחד ולהוכיח להם שחור על גבי לבן, מה זה שכבת ביניים שהולכת לשלם מחיר יקר ולהידרדר לעוני, והמדינה תתמוך בה, כשהיום הם משלמים את המסים שלהם.

רשף חן: באיזה שכבה - - - ואתה רוצה להטיל עליהם עוד מס?

יולי תמיר: נותנים רשת ביטחון כלכלית.

דוד אזולאי: משפט סיכום, אדוני השר, אני מציע שתגיש הצעה בממשלה – אני מכיר אותך כאדם חרוץ, כאדם שיודע לקדם עניינים – תיקח יוזמה ותקים במשרד שלך קרן לנפגעי התוכנית הכלכלית.

דוד אזולאי: קח את הפרויקט הזה ברצינות.

דוד אזולאי: אני מוכן אפילו לעמוד לימינך, אם אתה רוצה.

דוד אזולאי: תודה.

נסים דהן: תורה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת עזמי בשארה, - עשר דקות.

עזמי בשארה: חבר הכנסת דוד אזולאי, אתה נגד הכיבוש או בעד הכיבוש?

עזמי בשארה: לא הצלחנו להבין מדבריך.

עזמי בשארה: לא הצלחנו להבין שום דבר.

דוד אזולאי: - - -

נסים דהן: ממתי עושים ויכוח בדרך לדוכן?

רשף חן: השאלה היא מי נותן כסף.

נסים דהן: חבר הכנסת עזמי בשארה, עשר דקות לרשותך, בבקשה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להזכיר לחברי מש"ס, חבר הכנסת מהאגף של עכו בש"ס, היותר צפוני, יותר שמאלי בש"ס, ששרון אמר שהוא בעד מדינה פלסטינית לפני הרבה מאוד זמן, לפני שניהלו אתו משא-ומתן על כניסה לממשלה.

עזמי בשארה: העמדה שלו בעד מדינה פלסטינית איננה חדשה.

עזמי בשארה: אגב, היא לא עמדה מוסרית.

עזמי בשארה: היא עמדה הרבה פחות ממוסרית.

עזמי בשארה: היא גם לא עמדה אידיאולוגית.

עזמי בשארה: היא עמדה פרגמטית מאוד.

עזמי בשארה: האיש הוא מפא"יניק, הוא המפא"יניק האחרון בכנסת.

ישראל אייכלר: הוא לא יעשה את זה, אל תדאג.

עזמי בשארה: האיש יודע שאי-אפשר לעשות טרנספר לערבים, וגם אי-אפשר לספח את השטחים.

עזמי בשארה: הוא היה מת לעשות טרנספר, לדעתי.

עזמי בשארה: זה האיש שבתפיסתו הכוחנית-ביטחונית אין לדעתי שום מוסר, שום עכבות של מוסר.

עזמי בשארה: אבל אי-אפשר לעשות טרנספר, וגם אי-אפשר לספח את השטחים, ולכן צריך להקים ישות פלסטינית.

עזמי בשארה: הוא רוצה כמה שיותר פלסטינים על כמה שפחות אדמה.

עזמי בשארה: לכן, אם שמת לב לדבריו היום, הוא אמר שיש להפריד מישראל כמה שיותר פלסטינים על כמה שפחות אדמה.

עזמי בשארה: הוא דיבר כך כבר לפני 10-15 שנים.

עזמי בשארה: אני קראתי מאמרים שלו ב"ידיעות אחרונות" לפני 15 שנים בכיוון הזה: "בואו נקים מדינה פלסטינית על תוכנית אלון", כך הוא דיבר במפלגת העבודה לפני 15 שנים, אחרי שהוציאו אותו מהפוליטיקה ב=1982 והוא התחיל לכתוב מאמרים ב"ידיעות אחרונות".

עזמי בשארה: אני לא מופתע כלל ממה שהוא אומר.

עזמי בשארה: לכם צריכה להיות תפיסה מתונה וממתנת, של איזו אורתודוקסיה דתית בכנסת, שהיתה לה בדרך כלל עמדה מקהה, הממתנת את החדות של הימין ושל כל הקואליציה של הימין.

עזמי בשארה: דווקא צריכים לעשות ביקורת על כך שהוא לא הולך מספיק עם השלום.

עזמי בשארה: הפוזה שתפסתם מפריעה לי מאוד.

עזמי בשארה: הפוזה שתפסתם מפריעה ביותר לכל מי שמוכן לחיות עם הפונדמנטליזם הדתי כצורת חיים שאי-אפשר לכפות אותה על מדינת הלכה.

עזמי בשארה: אפשר לחיות אתה כתת-תרבות במדינה הזאת, כיוון שיש לכם איזה תפקיד פוליטי חיובי ממתן, כיוון שאתם לא באים מאיזו אידיאולוגיה שאומרת "התנחלויות זה מצווה".

עזמי בשארה: ופתאום אתה מדבר על מצוות ההתנחלויות פה?

עזמי בשארה: ממתי אתם מדברים כך?

עזמי בשארה: כל זה, כי אתם מחוץ לממשלה.

עזמי בשארה: ממתי אתם תופסים פוזה משיחית?

עזמי בשארה: תמיד הייתם נגד משיחיות שקר, על זה קמתם.

דוד אזולאי: לא דיברתי בעד ההתנחלויות.

עזמי בשארה: פתאום אתם תופסים פוזה כל כך לאומנית.

עזמי בשארה: אל תעשו את הביקורת על המפד"ל מימין.

עזמי בשארה: תמיד התנגדתם ללאומנות של המפד"ל ולכך שהם מערבבים דת ולאומנות.

עזמי בשארה: פתאום אתם ימינה מהמפד"ל?

עזמי בשארה: לא ברור לי.

עזמי בשארה: בכך שהיום הוא שימח את בוש והבין את מצבו בעולם הערבי, אי-אפשר לעמוד פה כמו דליה איציק ולומר: ניצחנו, ניצחנו.

עזמי בשארה: שרון משחק בהם בכל פרשייה קטנה, כשהם מדברים כך.

עזמי בשארה: המאבק עם התפיסה של שרון לא נגמרה.

עזמי בשארה: אפילו אם הוא יוריד התנחלויות, שהוא הקים בזמן שנתניהו ניהל משא-ומתן שייכבשו גבעות – אפילו אם הוא יוריד עשר, הוא לא יעבוד עלי.

עזמי בשארה: המאבק עם תפיסתו את השלום נמשך.

עזמי בשארה: הוא עוד לא אמר דבר בכל העניינים העיקריים שנוגעים לשלום עם הפלסטינים.

עזמי בשארה: לכן, אני חושב שמה שנעשה אתמול בליכוד – יש להיות זהירים בעניין הזה, ולחשוד, למה הוא עשה את זה.

עזמי בשארה: יש שם כמה משפטים חשובים, כמו ההכרה שהבעיה היא מדינית ולא כלכלית, ושזה בבסיס העניין הכלכלי.

עזמי בשארה: אבל בינתיים, עד שיהיה פתרון מדיני שנסכים לו, אנחנו חלוקים על הקונספציה הכלכלית.

עזמי בשארה: שרון, לדעתי, הוא לא איש של קונספציות כלכליות.

עזמי בשארה: הוא איש כוחני, שרוצה בכוח להישאר בשלטון, והוא משאיר את הכלכלה לאדם כמו נתניהו, שדווקא יש לו תפיסה כלכלית – בזמני משבר ובזמנים שאינם זמני משבר.

עזמי בשארה: הוא רק מנצל את זמן המשבר כדי לממש תוכניות מגירה.

עזמי בשארה: כלומר, הסיפור הזה של האיש השמן – הסקטור הציבורי, מול האיש הרזה – הסקטור היצרני, הוא תפיסה אידיאולוגית.

עזמי בשארה: אם אתה רוצה רק לייצר, אך אתה לא רוצה מדינת רווחה, שירותים ומשרדים, היצרנים – מעמד הביניים – יחיו לבד על ספינה, מוקפים עניים בכל מקום.

עזמי בשארה: זה יהיה המרשם לפער חברתי אדיר, לירידת כוח הקנייה של האוכלוסייה ולחורבן מעמד הביניים עצמו בסוף, כי ישנאו אותו ויתמרדו נגדו כל כך.

עזמי בשארה: מעמד הביניים לא עושה טובה כשהוא משלם מסים, ואני חושב שבתפיסת שינוי יש צדקנות שלא תיאמן ונרקיסיזם.

עזמי בשארה: יש בעולם המון תיאוריות על מעמד ביניים שגילה את עצמו מחדש.

עזמי בשארה: עברנו את הסיפורים האלה.

עזמי בשארה: כמו שאנשי ההלכה, שלומדים תלמוד, חיים על חשבון מעמד הביניים היצרני - מה, אנשי התיאטרון לא חיים על חשבונו?

עזמי בשארה: אז לחסל גם את התרבות והסרטים כי זה על חשבון המסים?

עזמי בשארה: צריך לראות חברה בצורה הוליסטית.

יולי תמיר: זאת לא תיאוריה; מחסלים את התרבות.

עזמי בשארה: לא משלמים את המסים כדי לנסוע אחר כך לאירופה, לבלות בכסף הזה.

עזמי בשארה: חברה בלי תשלום מסים תישאר ענייה, הפערים יגדלו, ונוסיף 190,000 ילדים למעגל העניים במדינה הזאת, אחרי התוכנית הכלכלית.

עזמי בשארה: זה טוב למעמד הביניים?

עזמי בשארה: הוא לא חי על אותה ספינה עם שאר החברה?

עזמי בשארה: מה הדברים על כך שמעמד הביניים ישלם מסים וכל השאר לא ישלמו מסים?

עזמי בשארה: בסופו של דבר, מעמד הביניים עושה את כספו מכל השאר שעובדים בכל מיני תחומים, אך לא מגיעים אפילו לשלב תשלום המס.

עזמי בשארה: יש בחברה אנשים שעובדים ולא מגיעים לשלב תשלום המס, כי הכנסתם קטנה כל כך.

עזמי בשארה: תשלום המסים בא גם לתת חינוך לאנשים.

עזמי בשארה: בלי חינוך אפשר לעשות כלכלה כמו שצריך?

עזמי בשארה: כל הזמן מדברים פה על כך שהמנוף של הצמיחה הכלכלית הוא החינוך.

עזמי בשארה: למה בארץ זה הפוך?

עזמי בשארה: למה הפער הכלכלי בין הילדים במדינת ישראל עולה עם העלייה בחינוך?

עזמי בשארה: למה בארץ זה הפוך?

עזמי בשארה: החינוך הוא השקעה של מסים, הוא שצריך להקטין את הפערים החברתיים במדינת ישראל.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אנו, האוכלוסייה הערבית, שיעור משקי הבית העניים הוא 25% - כפול משיעורנו במשקי הבית בכלל.

עזמי בשארה: 60% מהילדים העניים הם ערבים.

עזמי בשארה: עכשיו יוסיפו לנו, שעקרות-הבית ישלמו מס בריאות.

עזמי בשארה: 80% מהנשים הערביות הן עקרות בית.

זבולון אורלב: אל תדאג, אי-אפשר לגבות.

עזמי בשארה: אתה רק מוסיף ביקורת על ביקורת.

נסים דהן: יקזזו להם מקצבת הילדים.

עזמי בשארה: אדוני השר, הדבר הכי גרוע שאתה יכול לומר על חוק, זה שאתה לא יכול לממש אותו.

עזמי בשארה: אנחנו בעצם עושים פה כמעט חקיקה.

עזמי בשארה: בית-המחוקקים הולך להוציא תוכנית כלכלית בהצבעה, ויהיה קשה לממש חלקים ממנה.

עזמי בשארה: מה שאתה אומר זאת ביקורת, כמו חוקים שלא ניתן לממש.

עזמי בשארה: אני שמח שאתה אומר את זה.

עזמי בשארה: זה יותר מבלתי צודק.

עזמי בשארה: אני חושב, שתפקידי כחבר הכנסת במדינת ישראל הוא לייצג גם את המגזר היהודי וגם את המגזר הערבי.

עזמי בשארה: אני לא בא ממפלגה סקטוריאלית, מהבחינה שיש לי אידיאולוגיה סקטוריאלית.

עזמי בשארה: אני חושב שהאופציה של האוכלוסייה הערבית יכולה להיות רק אופציה אזרחית.

עזמי בשארה: אין דרך אחרת.

עזמי בשארה: אנחנו חלוקים במדיניות השלום של מדינת ישראל, מאוד, וגם בזכות ההתנגדות לכיבוש של העם הפלסטיני.

עזמי בשארה: אבל אפשר גם להיות יהודי ולהאמין בזה, לא חייבים להיות ערבים כדי לחשוב שלעם הפלסטיני מותר להתנגד לכיבוש.

נסים דהן: תודה רבה.

עזמי בשארה: אנחנו חושבים שלאוכלוסייה הערבית יש רק אופציה אזרחית במדינת ישראל, אבל אין לנו לובי.

עזמי בשארה: אנחנו לא נחשבים לחלק מהכלל, לחלק מהציבור.

עזמי בשארה: אנחנו לא קיימים בוועדת הכספים, קולנו לא נשמע שם, אילו סעיפים לפצל ולהוציא.

עזמי בשארה: היה אפשר לספק את אלה או את אלה, להכניס את העניינים של האיזונים בין החרדים לבין שינוי.

עזמי בשארה: אין קול לאוכלוסייה הערבית, ואחד הדברים הכי מדהימים, לדעתי, באופציה האזרחית הישראלית, הוא שהאוכלוסייה הערבית נאבקת להיות חלק ממנה, להשתמש בה ככלי ולומר: אין לי כלי אחר חוץ מהאופציה האזרחית.

עזמי בשארה: לכל אחד יש סקטור, אך לי אין.

עזמי בשארה: אני רק אזרח.

עזמי בשארה: בהגדרה אין סקטור ערבי.

עזמי בשארה: יש סקטור חרדי, כי אתה יכול להשתמש בו ואתה הופך את הזהות להון סימבולי בוועדת הכנסת.

עזמי בשארה: אך עצם ערביותך היא לא הון סימבולי אלא הון שלילי.

עזמי בשארה: מהבחינה הזאת אנחנו האזרחים היחידים.

נסים דהן: חבר הכנסת דוד טל - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת הרב ישראל אייכלר.

נסים דהן: עשר דקות.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, עכשיו אני בשלב השני של הנאום הקודם.

ישראל אייכלר: בנאום הקודם השאלה היתה: למה אנחנו חיים כאן?

ישראל אייכלר: למה אנו עומדים פה, בשעה כל כך מאוחרת, בארץ כל כך דוויה שיש בה כל כך הרבה שפיכות דמים, מחלוקות, רעב ומצוקה.

ישראל אייכלר: למה אנו לא יושבים באמריקה?

ישראל אייכלר: התשובה היא: בעוד עשרה ימים – קבלת התורה.

ישראל אייכלר: הקדוש-ברוך-הוא הביאנו לארץ-ישראל כדי שנוכל לקיים כאן את התורה שקיבלנו מסיני.

ישראל אייכלר: זה הסוד וזה הפתרון.

ישראל אייכלר: כאשר עומד פה חבר הכנסת ואומר שהוא יכול להיות יהודי טוב ולאכול חמץ בפסח, הוא פשוט תינוק שנשבה.

ישראל אייכלר: הוא לא יודע שלאכול חמץ בפסח זה להיות לא-יהודי.

ישראל אייכלר: הוא אומנם יהודי ביולוגי – הוא לא יכול להיות לא-יהודי אפילו אם הוא רוצה – אבל הוא מאבד את הערך המוסף של היותו יהודי, כי גם סיני יכול לאכול חמץ בפסח.

רשף חן: אם הייתי אומר לך שאינך יהודי, איך היית מרגיש?

ישראל אייכלר: יהדות היא דת אמונה באלוקי עולם ותורה מסיני.

ישראל אייכלר: הלאום היהודי נובע מן הדת היהודית.

ישראל אייכלר: אין נציונל יהודי בלי דת.

רשף חן: זה הסבר למי שאינו ציוני.

ישראל אייכלר: ציונות היא תנועה אחת בתוך העם היהודי, כמו שהיו הרבה קומוניסטים יהודים ובודהיסטים יהודים.

ישראל אייכלר: יכול להיות יהודי טוב שאינו ציוני.

ישראל אייכלר: אך להיות יהודי ולאכול חמץ זה סתירה בעצם היהדות.

ישראל אייכלר: אני אומר "תינוק שנשבה", כי הוא לא אשם.

ישראל אייכלר: מי שאשמים הם הדורות שחינכו אותו, שעל-ידי ציונות ולאומיות אפשר להיות יהודי.

ישראל אייכלר: זה קרס ולא קיים, כי זה לא אמת.

ישראל אייכלר: למה אני לא פלסטיני?

ישראל אייכלר: אני נולדתי בירושלים, דור שישי.

ישראל אייכלר: למה אני לא פלסטיני?

רשף חן: אם תשאל אנשים מסוימים, יגידו לך שאתה כן.

ישראל אייכלר: אני לא פלסטיני אלא יהודי, כי הקדוש-ברוך-הוא בחר באברהם, יצחק ויעקב ובכל הדורות הבאים – וגם באבותיך ובאבות אבותיך – ולכן אנחנו יהודים.

רשף חן: ולמה אני לא פלסטיני?

ישראל אייכלר: כי אתה זר בפלסטין, כי כל היותך כאן זה משום שאתה יהודי, כי אבותיך קיבלו את ארץ-ישראל בתורה מסיני.

ישראל אייכלר: המנהיג שלך, טומי לפיד, הוא הונגרי-סרבי.

ישראל אייכלר: הוא לא שייך לפה.

ישראל אייכלר: הוא יכול להיות שר בממשלת מילושביץ.

רשף חן: אבל למה אני לא פלסטיני?

רשף חן: אני עושה דברים נוראים ביהדות.

ישראל אייכלר: כי הקדוש-ברוך-הוא קבע לאבות אבותיך שהם וזרעם אחריהם עד סוף כל הדורות הם יהודים.

נסים דהן: חבר הכנסת חן, אתה עוד תחזור בתשובה מהוויכוח הזה.

נסים דהן: אתה לוקח אחריות.

נסים דהן: ..

ישראל אייכלר: יש כומר בצרפת, שקוראים לו ז'אן-מרי לוסטיז'ה.

ישראל אייכלר: הוא בישוף של פריס, והוא יהודי – לא יעזור לו.

ישראל אייכלר: הוא יכול אלף פעמים להיקרא נוצרי, אבל הוא לא יכול להגיד שזאת יהדות.

ישראל אייכלר: כשאני אומר שמי שאוכל חמץ בפסח אינו מבטא את הזהות היהודית שלו ומאבד את הזהות היהודית שלו, הכוונה היא שלאכול מצות בפסח זה חלק ממצוות התורה, כמו שבת ואמונה.

ישראל אייכלר: אחרת אין טעם להיות יהודי.

ישראל אייכלר: פגשתי גרמני, עורך עיתון גדול בגרמניה, והוא ממוצא יהודי.

ישראל אייכלר: הוא אמר לי שהטעות של היהודים היתה שהם לא התנצרו בזמן, כי עובדה שסבתא של אמא שלו התנצרה בזמן, והוא, לפי חוקי נירנברג, היה בסדר גמור – אף שעל-פי ההלכה הוא יהודי.

ישראל אייכלר: כלומר, אם נחליט שאנו לא רוצים לשמור תורה ומצוות, אנו יכולים להחזיר את ה"פקלאות", להתבולל בין העמים – וזה פתרון הרבה יותר טוב מאשר להילחם עם הערבים 100 שנים, להרוג אותם, להיהרג, לחפש תוכניות שלום ותוכניות מלחמה; למה צריך את כל זה?

רשף חן: אני חושב שאני שייך ללאום מסוים.

ישראל אייכלר: זה מה שאני אומר, הלאום שלך, שהוא הלאום היהודי, הוא חלק בלתי נפרד מהדת היהודית.

ישראל אייכלר: אילולא הדת היהודית אין לאום יהודי, אין נציונליזם יהודי.

ישראל אייכלר: איך ייתכן גר צרפתי?

ישראל אייכלר: אם אני רוצה להיות עכשיו סלבי, אני לא יכול.

ישראל אייכלר: אך הם יכולים להפוך יהודים, כי מה שמהווה את הלאום היהודי הוא הדת היהודית.

ישראל אייכלר: הקדוש-ברוך-הוא אמר שכל מי ששייך לדת הזאת הופך ללאום אחד, לעם אחד – עם השם.

רשף חן: אם אתה רוצה להיות נוצרי או מוסלמי, אתה יכול.

רשף חן: אף אחד לא מונע את זה ממך.

ישראל אייכלר: אבל אני לא מפסיק להיות יהודי.

רשף חן: אתה מחזק את דברי.

ישראל אייכלר: לא, הוא יישאר יהודי בדתו.

ישראל אייכלר: ז'אן-מרי לוסטיז'ה יישאר יהודי בדתו עד סוף ימיו.

רשף חן: איך זה מסתדר עם זה שאמרת שאילן שלגי הוא לא יהודי?

ישראל אייכלר: לא אמרתי שמות של אנשים.

ישראל אייכלר: הזהות היהודית שלו היא חסרת משמעות מעשית, חסרת משמעות תיאולוגית וחסרת משמעות לאומית.

רשף חן: אז ז'אן-מרי לוסטיז'ה נכלל בזה?

ישראל אייכלר: על אחת כמה וכמה.

ישראל אייכלר: אבל כשהוא רוצה לבוא היום לארץ-ישראל ולהיות יהודי טוב, הוא לא צריך להתגייר.

רשף חן: זאת פסיקת בג"ץ.

ישראל אייכלר: אני יודע, אבל כל החוקים של בג"ץ ושל הכנסת – משתמשים בהם רק כשרוצים.

ישראל אייכלר: כשלא רוצים – משנים את זה.

ישראל אייכלר: השר פורז ממפלגתך יכול לומר, שכל האנשים שנכנסים שלא כחוק – הוא ייתן להם אזרחות.

רשף חן: אתה חושב שבישוף צריך להיות בעל זכות שיבה?

ישראל אייכלר: אני חושב שבישוף יהודי שרוצה לחזור בתשובה, יכול להיות יהודי כשר בדקה אחת.

ישראל אייכלר: גם איש שינוי יכול לחזור להיות יהודי כשר.

נסים דהן: אלה ויכוחים תיאולוגיים מעניינים, אך זה על אחריותך, חבר הכנסת חן, אם אתה חוזר בתשובה מחר בבוקר, שלא תבוא בטענות.

נסים דהן: ..

ישראל אייכלר: אחרי שעשו דה-לגיטימציה של לומדי התורה ושל הדת היהודית, כמו שדיברנו קודם, עשו דה-לגיטימציה של האדם היהודי להיות חלק מההגמוניה הישראלית, ואמרו: ממשלה בלי חרדים.

ישראל אייכלר: מבחינה מעשית, לא קרה שום דבר, יש ממשלה בלי חרדים.

ישראל אייכלר: ממשלה כזאת, שגוזרת גזירות כאלה – אני שמח על כל יום שאנחנו לא בקואליציה.

ישראל אייכלר: אך מבחינת העיקרון, זאת גזענות וזה פאשיזם לומר על קבוצה מסוימת של אוכלוסייה, שהיא לא ראויה להיות חלק מן הממשלה.

ישראל אייכלר: תאר לעצמך שמישהו היה אומר: ממשלה בלי ערבים.

ישראל אייכלר: אם מישהו יגיד את זה, הוא יהיה גזען.

ישראל אייכלר: כשאומרים: ממשלה בלי חרדים, זאת גזענות.

ישראל אייכלר: אם היה אומר: ממשלה בלי ש"ס, בלי יהדות התורה, זה בסדר גמור, כי אלה מפלגות.

רשף חן: מבחינתנו, אלה דברים זהים.

ישראל אייכלר: לא, נאמר: ממשלה בלי חרדים, וזה נאמר בגזענות הפאשיסטית הגדולה ביותר.

ישראל אייכלר: אחרי שנעשו שני הדברים – דה-לגיטימציה של הציבור החרדי וממשלה בלי חרדים – החלו במלחמה כלכלית נגד ילדי ישראל הרעבים, בעיקר חרדים, אך גם ערבים ושאר עניי ישראל.

ישראל אייכלר: אלה שלושת פשעי הממשלה הזאת, שמנסרת את המוסריות שלה בעצם קיומה.

ישראל אייכלר: אני לא רוצה בשעה כזאת לפגוע באנשי המפד"ל, כי זה לא שווה לי את הזמן הזה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לסיים במה שאומרת המועצה הלאומית לשלום הילד בעניין המעשי של התוכנית הזאת.

ישראל אייכלר: היא אומרת שהתוכנית הזאת גורמת לכך שיהיה קיצוץ דרסטי במענק הלידה כמו בסין, קיצוץ דרסטי בקצבאות הילדים, ביטול חוק השאלת ספרי לימוד, ביטול חוק שילוב ילדים, ביטול זכויות ילדים נפגעי עבירה, דחייה נוספת בהפעלת החוק שנועד לחקור ילדים עדים לאלימות במשפחה ופגיעה נוספת במשפחות שמקבלות הבטחת הכנסה.

ישראל אייכלר: אני קורא ברגע האחרון לממשלה הזאת: יש תוכנית של הביטוח הלאומי – הצעה שתיתן אותו קיצוץ ורווח של מיליארד ו=600 מיליון שקל בלי לפגוע אנושות במשפחות ברוכות ילדים, והממשלה לא רוצה לעשות את זה.

ישראל אייכלר: לנו הם אומרים שהם לא רוצים לתת לילדי הערבים; לאחרים אומרים שהם לא רוצים לתת לילדי חרדים.

ישראל אייכלר: הם צריכים לדעת, שכשהם מחליטים שילד ערבי יישאר רעב, שלא יתפלאו שהוא מתפוצץ.

ישראל אייכלר: זה טוב למדינה שלילד ערבי יהיה מה לאכול.

ישראל אייכלר: אדם שבע לא מתפוצץ.

ואסל טאהא: וילד יהודי שנשאר רעב לא יתפוצץ?

ישראל אייכלר: הם יוצאים מתוך הנחה שבכל מקרה הוא לא יתפוצץ נגד המדינה, ואני מקבל את זה.

ואסל טאהא: הוא יתפוצץ בצורה אחרת.

ישראל אייכלר: לכן מגיע לו שירעיבו אותו?

ישראל אייכלר: אנחנו מתווכחים פה על פילוסופיות, ומאחורינו עומדים מאות אלפי ילדים שרועדים, שלא יהיה להם מה לאכול.

ישראל אייכלר: אני אומר לממשלה: הרפו בטרם פורענות.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת טלב אלסאנע - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה - גם כן אינו נוכח.

נסים דהן: נעבור לקואליציה, לחבר הכנסת הראשון מהקואליציה – חבר הכנסת רשף חן, בבקשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבד להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת הסתייגויות להצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו=2004), התשס"ג-2003.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נסים דהן: חבר הכנסת רשף חן, בבקשה.

רשף חן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, יש עניין שיצא לי לומר אותו מעל הדוכן כבר כמה פעמים, ולצעוק אותו בקריאות ביניים.

רשף חן: אומר אותו שוב ושוב, בתקווה שהוא יחלחל.

רשף חן: אתם שוב ושוב מאשימים אותנו בשנאה, והפוסל במומו פוסל בעניין הזה.

רשף חן: יש לנו אתכם ויכוח נוקב על תפקידכם בחברה הישראלית.

רשף חן: אנחנו חושבים שאתם צריכים להיות חלק בלתי נפרד מהחברה הזאת – זכויות וחובות כאחד.

רשף חן: אנחנו חושבים שהדת היא לא קרדום לחפור בו.

רשף חן: אנחנו חושבים שצריך להיות שוויון אזרחי ביניכם לבינינו.

רשף חן: זאת אינה שנאה אלא מחלוקת שהיא לא פחות קשה מאשר מחלוקת בין ימין לשמאל - אולי יותר קשה - אבל היא מחלוקת פוליטית-אזרחית, ואין בינה לבין שנאה דבר וחצי דבר.

רשף חן: דווקא הביטויים שבהם אתם משתמשים כלפינו – תקשיבו למה שאתם אומרים.

רשף חן: תקראו את המלים, ותראו כי הפוסל במומו פוסל בעניין הזה.

רשף חן: דווקא אתם, שמרוממים גבוהה-גבוהה את נושאי אחדות העם ואהבת ישראל, טועים בעניין הזה, לדעתי, טעות קשה.

רשף חן: לגבי הנושא של עולם התורה וההקצבות שאתם מתקוממים נגד הקטנתן - נכון, הוויכוח הקשה ביותר שיש לנו אתכם הוא העובדה שאתם כציבור – מובן שיש יוצאים מן הכלל, אולי הרבה יוצאים מן הכלל - בחרתם לקדם אורח חיים שמבחינתנו הוא בעייתי.

רשף חן: אתם מייחסים לתלמוד תורה חשיבות רבה מאוד, וזאת זכותכם המלאה.

ישראל אייכלר: זה אלפי שנים.

רשף חן: זה לא אלפי שנים.

רשף חן: אני הדיוט מוחלט, אני חייב להודות, אך קראתי בעיון חלק מכתבי הרמב"ם.

רשף חן: אתה יודע טוב ממני מה היתה דעתו לגבי אלה שתורתם אומנותם.

רשף חן: אם אני זוכר נכון, הוא אמר שאין להם חלק בעולם הבא.

ישראל אייכלר: להיפך; הוא כותב על שבט הלוי בחיוב.

רשף חן: אני מתחייב להביא לכם את הציטוט.

נסים דהן: בנושא הזה אנחנו לא צריכים להתווכח.

נסים דהן: מה שכתוב ברמב"ם – תשאיר את זה בשבילי.

רשף חן: אשמח ללמוד, אך למיטב זיכרוני וידיעתי הוא לא היה מאושר מהבחירה של תורתם אומנותם.

רשף חן: העלו על זה דברי ביקורת קשים ביותר.

נסים דהן: זה משהו אחר, אבל לא שלא יהיה להם חלק לעולם הבא.

רשף חן: למרות שאני אתאיסט, אני גם יהודי, לשיטתי.

ישראל אייכלר: מה המשמעות של יהדותך אם אתה אתאיסט?

רשף חן: לאום.

רשף חן: אני חושב שאתם עושים שירות רע מאוד מאוד לדת ישראל.

רשף חן: אתם מציבים לציבור היהודי במדינה הזאת בחירה מאוד קשה וקיצונית בין הכול לכלום.

רשף חן: בבחירה הזאת אתם מרחיקים רבים וטובים שהיו שמחים מאוד למצוא את דרך הביניים.

רשף חן: אחרי מחשבה, אני הגעתי לאתאיזם מוחלט, אך אני לא מצפה שזה יהיה הכלל.

רשף חן: אתם לא צריכים לצפות שהכלל יהיה חרדי, כי הכלל לא רוצה ולא יכול להיות חרדי.

ישראל אייכלר: על-פי האתאיזם, למה ירושלים היא לא פלסטין?

רשף חן: זה לא קשור.

רשף חן: הדיון עם העם הפלסטיני הוא במישור הלאומי.

רשף חן: מדובר פה בנושא של הלאום היהודי.

ישראל אייכלר: איזו זכות יש לנו כלאום יהודי על המדינה הזאת?

רשף חן: זכות היסטורית.

ישראל אייכלר: איזו זכות היסטורית?

ישראל אייכלר: אם אבותיך היו שודדים, בשמם אתה בא לקחת את השוד?

רשף חן: כן.

נסים דהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה מתמוגג מנחת מהטיעונים...

מוחמד ברכה: זה וידוי לא רע.

רשף חן: בניגוד לך, אני לא חושב שיש אלוהים שיכול היה להבטיח לי את המדינה הזאת.

רשף חן: לפי דעתי, עד לזמן האחרון, כשהתחיל אצלכם תהליך של התקרבות לציונות – ואני מאוד מברך עליו - זאת היתה עמדתכם.

רשף חן: זאת היתה העמדה הרשמית של הציבור החרדי הרבה שנים.

רשף חן: אני לא הייתי שותף לה, ואני מאוד שמח לראות אתכם עוברים תהליך של התקרבות לציבור הציוני.

רשף חן: אנו חושבים שהבחירה שלכם להפוך את התורה לקרדום לחפור בו היא בחירה גרועה מאוד – גרועה לדת היהודית, גרועה למדינה הזאת, גרועה לכם כחלק מהחברה פה.

רשף חן: יש לנו אתכם ויכוח גדול, ונעשה כמיטב יכולתנו כדי שהחפירה הזאת תהיה רדודה ככל האפשר, שלא תצליחו בעניין הזה.

רשף חן: אנחנו חושבים שזאת זכותכם המלאה לחיות את חייכם כפי שאתם רוצים.

יעקב ליצמן: לחסל אותנו.

רשף חן: לא זכותך היא לדרוש שאני אממן את דרך החיים שלך, כפי שאני לא יכול לדרוש ממך לממן חזיר בשבילי, אם אני רוצה לקנות חזיר.

רשף חן: זאת זכותי.

ישראל אייכלר: אבל אני מממן את הספורט שלך - - -

רשף חן: לדעתי, במגבלות סבירות אנחנו כולנו צריכים להגיע לאיזה הסדר של מה שנקרא תרבות, ולתת לכל אחד את הוואוצ'ר לתרבות שלו, כדי שיעשה בו מה שהוא רוצה.

רשף חן: זה ההסדר שאני הייתי עושה, ואז תוכל לשים את הוואוצ'ר הזה בישיבה.

רשף חן: אתה יודע יפה מאוד שניצלתם את המנגנון הדמוקרטי כדי לקחת הרבה מעבר למה שמגיע לכם על-פי כל קנה מידה סביר.

רשף חן: הרב אייכלר, אני ומפלגתי נהיה הראשונים שנילחם על כך שכאזרחים במדינה תקבלו בדיוק כמו כל אחד אחר – לא יותר ולא פחות.

ישראל אייכלר: אז מה בעניין קצבאות הילדים?

רשף חן: בדיוק על זה נלחמנו.

רשף חן: אף אחד לא מבקש שתקבלו פחות קצבאות ילדים מאחרים.

רשף חן: אתם תקבלו אותו דבר.

רשף חן: אתם יודעים שהשתמשתם במנגנון של קצבאות הילדים לפילוח שוק.

רשף חן: אתם יודעים שהמשפחות שלכם גדולות, ולכן החלטתם לתת מארבעה ילדים ומעלה סכומים בלתי פרופורציונליים.

רשף חן: במדינת ישראל של היום אין שום אינטרס אמיתית לעידוד ילודה, לדעתי.

רשף חן: אין בעיה דמוגרפית שתיפתר בשיטה הזאת.

רשף חן: המטרה של כל החוק הזה לא היתה עידוד ילודה אלא פילוח שוק והעברת משאבים לקהלים שאתם רציתם שהם יעברו אליהם.

ישראל אייכלר: זאת לא היתה החלטה שלנו, זאת היתה החלטה של האוצר.

רשף חן: אני רוצה להתייחס לדברים של חבר הכנסת ג'ומס, שלצערי איננו כאן.

רשף חן: דובר כאן על פערים חברתיים.

רשף חן: נכון, יש ויכוח אידיאולוגי אמיתי בינינו לבין המפלגות הסוציאליסטיות – ומרצ בראשן – שרואות בנושא הזה של מניעת פערים חברתיים אידיאולוגיה בפני עצמה.

רשף חן: לשיטתי, בחברה המודרנית הפערים החברתיים הם חלק מהדלק שמניע את המנגנון החברתי.

רשף חן: רק הידיעה של כל אחד ואחד בחברה שיש לו סיכוי להגיע למידה של עושר היא שמביאה אותו ללמוד, להתאמץ, להשקיע, לקחת סיכונים ולתרום לבניית הכלכלה.

רשף חן: עם זאת, לשיטתי, לשיטת מפלגתי, יש מינימום שחברה מתוקנת לא יכולה להרשות לעצמה.

ישראל אייכלר: מי קובע את המינימום הזה?

רשף חן: אתה יכול להתווכח מה המינימום הזה.

רשף חן: אנחנו יכולים להתווכח, אבל אני לא חושב שאנחנו יורדים מתחת למינימום הזה.

רשף חן: אני מקווה שאנחנו לא יורדים מתחת למינימום הזה.

רשף חן: אם באיזו נקודה נרד מתחת אליו, אני, יחד אתך, אלחם כנגד זה.

רשף חן: אבל אני לא מסכים לגישה של מרצ שאומרת שהמטרה היא לא להבטיח שהמינימום יהיה סביר, אלא המטרה, בפני עצמה, היא צמצום פערים.

רשף חן: דובר פה רבות ומשתמשים פה רבות בצורה צינית, דמגוגית ומסוכנת בנושא המתאבדים.

נסים דהן: משפטים אחרונים.

רשף חן: הואיל ואני היחיד פה מהאופוזיציה, ויש לנו שעה שלמה, אני מבקש חסד מיוחד.

נסים דהן: בבקשה.

רשף חן: דובר פה רבות בנושא המתאבדים, ונעשה בזה שימוש ציני ומזיק.

רשף חן: אבל אם זה כבר נעשה, אני מציע לנו לבחון רגע אחד מי הם המתאבדים האלה.

רשף חן: שימו לב, רבותי, מי הם רוב המתאבדים, לא כולם.

יעקב ליצמן: שכבת הביניים.

רשף חן: בדיוק.

רשף חן: רוב המתאבדים הם משכבות הביניים.

רשף חן: למעשה, אנשים שהיו בעבר אמידים - קבלנים, חקלאים אמידים מבוססים עם שטחים גדולים.

יעקב ליצמן: אתם הופכים אותם עכשיו לעניים.

רשף חן: רבותי, התוכנית עוד לא בתוקף.

רשף חן: הם לא מתאבדים בגלל התוכנית.

רשף חן: הם מתאבדים בגלל המצב הכלכלי.

רשף חן: המצב הכלכלי הוא נתון.

יעקב ליצמן: הם מתאבדים משום שהם מיואשים והם רואים את התוכנית הכלכלית והם לא רואים תקווה.

רשף חן: לא.

רשף חן: זו דמגוגיה.

רשף חן: זו דמגוגיה.

זבולון אורלב: זאת תוצאה של ממשלה אחרת, שהיתה קודם.

קריאות: - - -

איתן כבל: אדוני השר, אתה לא נותן להם תקווה.

זבולון אורלב: לא נחלק בינינו השמצות הדדיות.

נסים דהן: חבר הכנסת חן, אני מציע שתרשום לך הערות ותענה להם.

נסים דהן: כך תוכל לעלות עוד פעם לדוכן.

נסים דהן: אני אתן לך לעלות עוד פעם לדוכן.

רשף חן: אם אפשר, אני רק אסיים את הנקודה.

נסים דהן: חבר הכנסת חן ימשיך אחר כך את דבריו, מייד אחרי הדובר הבא או אחרי כמה דוברים.

נסים דהן: תוכל להמשיך את הוויכוח אתם.

רשף חן: אני יכול לסיים רק את הנושא הזה?

נסים דהן: כן, בבקשה.

רשף חן: המתאבדים האלה מתאבדים מפני שהם הגיעו למצב של פשיטת רגל והם לא יכולים לשאת את העלבון.

רשף חן: זו האמת.

רשף חן: זה לא בגלל התוכנית הכלכלית.

רשף חן: אני לא חושב שהתוכנית הכלכלית הזאת השפיעה עליהם כהוא-זה.

רשף חן: והסיבה לכך שהם הגיעו למצב הזה היא שהמשק במצב נורא.

רשף חן: אלה אנשים שנדרשו על-ידי המדינה הזאת לשלם קרוב ל=80% מההכנסה שלהם למסים, לאחר מכן המדינה הזאת לא אפשרה להם להביא לכאן עובדים זרים, בשם כל מיני אידיאולוגיות שהן די מופרכות, מפני שקהל העובדים במדינת ישראל לא מוכן לעשות את העבודה הזאת.

רשף חן: למעשה הם נתקעו חזיתית בקיר והתרסקו.

רשף חן: המטרה של התוכנית הזאת היא בפירוש כן לחזק במידה מסוימת את השכבות האלה, מפני שאלה השכבות שמחזיקות את המדינה.

רשף חן: במסגרת הדמגוגיה משתמשים בהם כדי לטעון כנגד התוכנית.

רשף חן: רבותי, התוכנית הזאת בפירוש כן באה להוריד מסים ולחזק את מעמד הביניים, ואנחנו לא מתביישים בזה.

רשף חן: זה הדבר הנכון לעשות במצב הנוכחי, עם כל הדמגוגיה.

רשף חן: עם כל זה שנכון שצריך גם לדאוג שלא יהיו פה אנשים שמתים מרעב ברחובות, האנשים שעובדים ומייצרים הכנסה ומשלמים מסים הם אלה שמחזיקים את המדינה הזאת, וצריך להכיר בזה, וצריך לתת להם את מה שראוי להם, וזה הסיכוי להביא הביתה שכר ראוי לעבודה ראויה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: אתה תמשיך כמובן את הוויכוח במשך הערב.

נסים דהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

איתן כבל: ואחריו?

נסים דהן: אחריו - חבר הכנסת אברהם בורג או חבר הכנסת איתן כבל.

איתן כבל: אני.

יעקב ליצמן: מי אחריו?

נסים דהן: אחריו - חבר הכנסת יעקב ליצמן, הרב ליצמן.

נסים דהן: אדוני השר, לילה טוב.

נסים דהן: תיאורטית אתה משוחרר, גמרת את המשמרת שלך.

נסים דהן: אבל אני מציע ששולחן הממשלה לא יהיה ריק.

איתן כבל: מה פשר ההברזות האלה של השרים?

זבולון אורלב: השר בני אלון היה אמור להחליף אותי בשעה 02:00.

זבולון אורלב: הנה, הגיע השר.

נסים דהן: רבותי, לא להפריע, חבר הכנסת מוחמד ברכה קיבל רשות דיבור.

נסים דהן: ברוך הבא, השר בני אלון.

נסים דהן: חילופי משמרות.

נסים דהן: בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה דווקא להתחיל היכן שסיים קודמי, חבר הכנסת חן.

מוחמד ברכה: רק אטימות יכולה להביא אדם וחבר כנסת ונבחר ציבור ללגלג על המושג של צמצום פערים ולהגיד: מה פתאום זה ערך, מה פתאום זו מטרה.

מוחמד ברכה: אלא מה, מהם ערכים?

מוחמד ברכה: ערכים הם כן צמצום פערים לעשיית צדק, הם קיום בכבוד.

מוחמד ברכה: כל זה נכלל בתוך הקטגוריה הזאת.

מוחמד ברכה: חלוקת משאבים צודקת בחברה.

מוחמד ברכה: אמרתי בסיבוב הקודם, שאם ללכת על-פי חוקי השוק החופשי, זאת אומרת, מי שחזק, יהיה חזק יותר, ומי שיכול, יכול יותר, ומי שחלש, שיירמס.

מוחמד ברכה: מה העניין?

מוחמד ברכה: בשביל זה לא צריך מדינה.

מוחמד ברכה: לא מדינת ישראל.

מוחמד ברכה: לא צריך את המושג מדינה כמושג חברתי שמבטא אמנה חברתית, הסכם חברתי, שמאגד אנשים, שאנשים מקבלים על עצמם מטלות וחובות ויש להם זכויות.

מוחמד ברכה: בשביל מה צריך מדינה עם חוקי השוק, הג'ונגל, הג'ונגל המודרני, הג'ונגל המתוכנת והמתוכנן היטב?

מוחמד ברכה: כן, צמצום פערים הוא דבר שהוא ערך בחיי קהילה ובחיי בני-אדם.

מוחמד ברכה: מובן שיש מקום לתת ליכולות וליצירתיות של הפרט את המעוף כדי להמריא, אבל מדינה באה כדי לתת כתף לחלש, למיעוט, לנזקק.

רשף חן: זה לא צמצום פערים.

מוחמד ברכה: גם זה.

מוחמד ברכה: אנשי מרצ אינם כאן, אבל הוא תקף את כל התפיסה השמאלית, הסוציאליסטית, ומרצ היא דווקא לא מנציגיה המובהקים בשנים האחרונות.

מוחמד ברכה: הם הולכים לכל מיני כיוונים של השתלבות בשוק החופשי ובהפרטה וכן הלאה.

מוחמד ברכה: אגב, לא כל מי שאומר מדינה פלסטינית הוא שמאל.

מוחמד ברכה: אני יודע שיש בשינוי אנשים שחושבים שצריך להגיע למדינה פלסטינית; אפילו ראש הממשלה בימים האחרונים.

רשף חן: - - -

מוחמד ברכה: עד לא מזמן האמירה "מדינה פלסטינית" היתה בגדר הרהורי כפירה.

מוחמד ברכה: עד לא מזמן, עד לפני כמה שנים.

רשף חן: עד לפני 1990, ולא משינוי.

מוחמד ברכה: עד נתניהו הדיבור על מדינה פלסטינית היה דבר שבשביל הימין הוא היה כרוך בבגידה.

מוחמד ברכה: אני מדבר עכשיו על השמאל במובן האוניברסלי הבין-לאומי הקיים.

מוחמד ברכה: במדינת ישראל יש כל מיני מושגים מעוותים במשך שנים בעניין הפוליטיקה.

מוחמד ברכה: מה זה שמאל?

מוחמד ברכה: שמאל זה, למשל, כאשר חצי מיליון יצאו ברחובות פריס נגד הפגיעה בפנסיה.

מוחמד ברכה: פה יש שוד של הפנסיה של האנשים.

רשף חן: אתה מתכוון לשוד שההסתדרות עושה?

מוחמד ברכה: לא.

מוחמד ברכה: אנשים השקיעו.

מוחמד ברכה: ההסתדרות לא הולכת ומשחקת פוקר בפנסיה של האנשים.

מוחמד ברכה: המדינה הולכת לשחק פוקר.

רשף חן: זה בדיוק מה שהיא עושה.

נסים דהן: הייתי מציע שלא תיגרר לוויכוח, חבר הכנסת ברכה, כי הוא ייקח לך את כל הזמן.

מוחמד ברכה: מה מבטיחים לנו עכשיו באוצר?

מוחמד ברכה: שהם לוקחים את קרנות הפנסיה ומגלגלים אותן בשוק ההון, ואז תהיה ניידות כלכלית, תהיה אפשרות לתמוך בכל מיני פרויקטים דרך השקעות בבורסה וכן הלאה.

מוחמד ברכה: הם הולכים לשחק על חשבוננו, על חשבון אלה שאו-טו-טו מגיעים לגיל פרישה, ועל חשבון אלה שיש להם עוד כמה שנים, לרבות אנשים שעמלו במשך עשרות בשנים, שב"יום הדין", כאשר הם יפרשו ולא יהיה להם גב כלכלי, שהם יהיו הגב של עצמם.

מוחמד ברכה: הכסף הזה של קרנות הפנסיה הוא לא הכסף של הממשלה.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, הרווח הוא למשקיעים ולשוק הפרטי - למדינה, לאוצר, אבל ההפסד הוא על בעלי הפנסיות.

מוחמד ברכה: זה דבר שלא ייאמן.

מוחמד ברכה: אני חוסך, אני רוצה להבטיח את העתיד בבוא העת, בעת זיקנה - אני וכל אזרח אחר, כמובן - ואז, אם יתמזל מזלי, אני אשמור על זה.

מוחמד ברכה: ואם לא, מי שירוויח זה שוק ההון, ומי שיפסיד זה אני, אני אשלם את המחיר.

מוחמד ברכה: מי נתן את הזכות הזאת לממשלה, למר נתניהו, שישחק בפנסיה של האנשים, בעתיד של האנשים?

מוחמד ברכה: מי נתן לו את הזכות לשחק בכבוד של האנשים בעת זיקנה?

מוחמד ברכה: לכן, מדינת הרווחה, על כל המשתמע מכך, היא כן ערך.

מוחמד ברכה: היא צורך של האזרחים, לא של האנשים שאתה מייצג, שאתם עכשיו מדרדרים גם אותם.

מוחמד ברכה: מה שאמרת זה נכון, האנשים שמתאבדים בזמן האחרון במדינת ישראל הם אנשים שנמנים עם שכבות הביניים, שאתם מקריבים אותם דרך התוכנית הכלכלית, דרך המדיניות הכלכלית.

מוחמד ברכה: המדיניות הכלכלית, אגב, היא לא רק המספרים בספרי התוכנית, היא כל השילוב של הפוליטיקה ושל השלום ושל הכיבוש ושל חלוקת המשאבים ונתינת שיפוי מעסיקים, 2-3 מיליארדים בשנה, בזמן שלוקחים את קצבאות הילדים.

מוחמד ברכה: זאת תפיסה.

מוחמד ברכה: זאת התפיסה הקפיטליסטית הדורסנית שרואה ערכים כמו שוק ההון.

מוחמד ברכה: שוק ההון זה ערך?

מוחמד ברכה: "צריך לתרום לכלכלה", מה זו הכלכלה?

מוחמד ברכה: הכלכלה זה אני, זה הוא, זה אתה, זה האזרחים.

מוחמד ברכה: הכלכלה זה לא סט של מספרים שנמצאים בכל מיני ספרים, או בראש של אנשים באוצר או של משרד האוצר, ואנחנו צריכים לסגוד לערך הזה.

מוחמד ברכה: "שוק חופשי", מה זה השוק החופשי?

מוחמד ברכה: זאת אומרת, לפנות את הזירה, לפנות את השטח, כדי שענקי ההון יוכלו לדרוס כל דבר, והמדינה אמורה לפנות להם חולים מהדרך, זקנים מהדרך, גמלאים מהדרך, תלמידים, סטודנטים, משפחות חד-הוריות, ערבים, יהודים, חרדים.

מוחמד ברכה: מה שלא תרצה.

מוחמד ברכה: רוצים להשתמש במכשיר הזה, שנקרא מדינה, שהוקם בכלל בשביל ליצור וסתים ובקרה לדורסנות הזאת של ההון או של הרוב, שהמדינה תחליף את תפקידה המרכזי ותהפוך ל"מנקה האשפה" בפני ההון.

מוחמד ברכה: כל התפיסה הזאת, יכול להיות שהיא מתאימה לחברה האמריקנית.

מוחמד ברכה: יכול להיות.

מוחמד ברכה: אני חושב שלא, אגב.

מוחמד ברכה: אני בהחלט חושב שלא.

מוחמד ברכה: בצד עושר מופלג בארצות-הברית יש גם עוני מרוד של אנשים.

מוחמד ברכה: יש התופעה של הומלסים.

מוחמד ברכה: ברוך השם - איפה הרב ליצמן?

מוחמד ברכה: אפשר להגיד ברוך השם?

יעקב ליצמן: זה אותו השם.

מוחמד ברכה: יש תחילתה של תופעה כזאת במדינת ישראל, אבל, ברוך השם, היא עדיין לא בממדים האמריקניים של אנשים שחיים ברחוב ומתים ברחוב ונקברים ברחוב, שאין להם ביטוח רפואי.

מוחמד ברכה: בעידן הקפיטליזם הדורסני הזה, מי שיש לו, יש לו ביטוח רפואי.

מוחמד ברכה: חוק ביטוח בריאות ממלכתי, חבר הכנסת ליצמן, רוקן מכל תוכן.

מוחמד ברכה: אני לא יודע אם שמתם לב, דווקא בתוכנית הזאת, בספר הזה שמונח לפנינו, שיש כל מיני סעיפים שמסתננים.

מוחמד ברכה: למשל, הכנסת מושגים של השוק החופשי למערכת החינוך, לניהול בתי-ספר באופן עצמאי.

מוחמד ברכה: מה זה?

מוחמד ברכה: מי שיש לו ילמד, ומי שאין לו - לא.

מוחמד ברכה: חוק ביטוח בריאות ממלכתי שהיה אמור לתת בריאות לכולם, את המינימום הנדרש, היום מרוקנים את סל הבריאות, ומה שנשאר בסל הבריאות עולה הרבה כסף, ומי שיש לו, יכול לקנות שירותים רפואיים.

מוחמד ברכה: מדברים על הפרטה של משק המים.

מוחמד ברכה: מה זו הפרטה של משק המים?

מוחמד ברכה: אפילו את המים אנשים ישתו על-פי יכולתם הכלכלית.

מוחמד ברכה: אנשים ישתו מים עם חיידקים, ואחרים מים מינרליים?

מוחמד ברכה: מה השד הזה שהשתלט על חלקים בחברה?

מוחמד ברכה: חלקים רחבים בחברה מדברים על הפרטה, שוק חופשי.

מוחמד ברכה: מה זה?

מוחמד ברכה: זו מדיניות של קשיחות הלב, של אטימות השכל, של הבלתי-אנושי, של חברה שלא מתקיימת על בסיס של ערבות הדדית, ולא על בסיס של צמצום פערים, לא על חינוך לכול ולא על בריאות לכול ולא על שירותים סוציאליים לכול.

מוחמד ברכה: כן, אלה ערכים.

מוחמד ברכה: בשביל זה קיימת מדינה אחרת?

מוחמד ברכה: אין צורך, לא במדינה הזאת ולא בשום מדינה אחרת.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

נסים דהן: תודה רבה, אדוני.

נסים דהן: חבר הכנסת חן, רוצה לענות?

איתן כבל: זה היה פינג-פונג?

נסים דהן: עכשיו זה זמן של הקואליציה.

נסים דהן: כמה דקות.

איתן כבל: אנחנו לא ממהרים.

נסים דהן: חבר הכנסת איתן כבל, אתה מייד אחריו.

נסים דהן: זה הזמן של הקואליציה.

נסים דהן: הוא היחיד מהקואליציה.

רשף חן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מתפתח פה ויכוח שבעיני הוא מעניין דווקא בהקשר של התוכנית הכלכלית.

רשף חן: זה באמת ויכוח אידיאולוגי לגבי איזה מין כלכלה, איזה מין חברה אנחנו צריכים לנהל פה מבחינה כלכלית.

רשף חן: לשאלה של חבר הכנסת ברכה, בעניין המטרה בקיומה של חברה.

רשף חן: המטרה היא לא צמצום פערים.

רשף חן: המטרה היא פשוטה מאוד, לחיות טוב.

רשף חן: כל מיני תיאוריות רומנטיות לגבי מטרות אחרות, אם הן תיאולוגיות ואם אחרות, אני לא מתלהב מהן, בלשון המעטה.

רשף חן: המטרה האחת והיחידה היא להביא למצב שבו בני-האדם יוכלו לחיות טוב ככל האפשר.

רשף חן: צמצום הפערים, לא הייתי אומר שזה לא ערך בכלל, יש לזה ערך, גם מבחינת שלמות החברה ומניעת מתחים, וגם במידה מסוימת מבחינת הטוב של אלה שנמצאים בתחתית הסולם, אבל לא הייתי אומר שזה ערך עליון, אפילו לא הייתי אומר שזה ערך גבוה, מהסיבה הפשוטה, שאם אתה תצליח להגיע למטרה האולטימטיבית של צמצום פערים, שזו שאיפתו והצלחתו של הקומוניזם, אתה תגמור כפי שגמר הקומוניזם, מפני שקיים עניין של טבע האדם, וטבע האדם רוצה את טובת עצמו, ואתה יכול לבחור בין תיאוריה שמכירה בטבע האדם ומשתמשת בו לצורכי קידום החברה, או שאתה יכול לבחור בתיאוריה שמתעלמת מטבע האדם, ובונה תיאוריה מופרכת, הולכת נגד טבע האדם, ומטבע הדברים מתרסקת.

רשף חן: וזה מה שקרה לקומוניזם, זה מה שקרה לכל חברה שניסתה להיות סוציאליסטית באופן מוגזם.

רשף חן: העיקרון של השוק החופשי, שאליו התייחסת במידה של בוז, הוא בדיוק זה שאתה לוקח את טבע האדם, אתה לוקח את האינטרס האישי, ואתה רותם אותו למטרת הנעת הגלגל של הכלכלה.

רשף חן: אתה יכול לעשות את זה רק אם אתה מבטיח לאותו אדם, לכל פרט ופרט בחברה, שאם הוא יהיה מספיק חרוץ, מספיק מוכשר, מספיק נבון, מספיק אמיץ, הוא יוכל להגיע להישגים, והוא יוכל להגיע להישגים יותר ממי שאיננו מוכשר, איננו מספיק נבון, איננו מספיק אמיץ, כי הדבר הנכון הוא שטבע האדם קובע את הצלחתו או כישלונו בהתייחס לאחרים ולא איזו אמת מידה אחרת.

רשף חן: למדינה במשחק הזה יש תפקיד מאוד חשוב.

רשף חן: האזרח חשוף לניצול לרעה בעיקר מצד שני גופים: האחד, המדינה עצמה, הסכנה של עריצות של הרוב או של המנגנונים של המדינה; השני, מפני אנשים שמגיעים למידה כזאת של עושר, שיש בידם עוצמה שהם עלולים לנצלה לרעה, והמדינה צריכה, חייבת, ולמיטב הבנתי גם עושה כל מאמץ כדי למנוע את הניצול לרעה.

רשף חן: דבר נוסף שהמדינה חייבת לתת זה רשת ביטחון למי שמסיבה זו או אחרת לא מסוגל להתמודד במשחק הזה בצורה שווה.

רשף חן: זה יכול להיות נכה, זה יכול להיות חולה.

יעקב ליצמן: גם שם מקצצים.

רשף חן: זה נכון.

רשף חן: אני מקווה ומאמין שמקצצים שם רק את המינימום שאין לנו ברירה אלא לקצץ, בגלל הנסיבות הכלכליות.

יעקב ליצמן: כשבא אדם נכה, ואין לו שום אפשרות אחרת, מה המינימום?

יעקב ליצמן: אצלו זה המקסימום.

רשף חן: חבר הכנסת ליצמן, נכון הוא שגם שם מקצצים.

רשף חן: נכון שמקצצים בכל מקום.

יעקב ליצמן: האם ביקרת אצל נכים?

רשף חן: חבר הכנסת ליצמן, אם לא שמת לב, המשק הזה נמצא בארבע השנים האחרונות במיתון הקשה ביותר שהוא ידע אי-פעם.

יעקב ליצמן: אני יודע, אני מכיר את זה מקרוב, הייתי יושב-ראש ועדת הכספים.

יעקב ליצמן: הבעיה היא שהממשלה פוגעת היכן שהיא לא צריכה לפגוע ונותנת היכן שהיא לא צריכה לתת.

רשף חן: הממשלה פוגעת across the board, והיא עושה את זה, כי אין לה ברירה.

רשף חן: הלוא אתה יכול לתאר לעצמך שהממשלה הזאת היתה שמחה מאוד אילו יכלה לחלק כסף והטבות לכולם וליצור אהדה ציבורית.

יעקב ליצמן: יש לי רושם שאנחנו לא גרים באותה מדינה.

רשף חן: אתה יכול לתאר לעצמך שאין שום ממשלה ששמחה לעשות מה שהממשלה הזאת עושה.

רשף חן: אתה בוודאי מבין שמה שנעשה, נעשה מחוסר ברירה, ולא מאיזה רצון.

יעקב ליצמן: צריך להוציא את הנאומים של פריצקי ושל לפיד מהכנסת הקודמת על קיצוצים הרבה פחות קשים.

רשף חן: כפי שאמרתי, אני חושב שהמדינה חייבת לתת רשת ביטחון, אבל לא יותר מזה.

רשף חן: סגירת פערים כשלעצמה זה לא הערך.

רשף חן: רשת ביטחון הוגנת וסבירה - זה ערך חשוב מאוד; אולי הערך החשוב ביותר.

רשף חן: אם מבינים שהמנגנון הזה, השוק החופשי הזה, באמת מביא לצמיחה של הכלכלה, מבינים שמי שמקים מפעל, מעסיק עובדים, משלם מס הכנסה, מחזיק את כל אותם אלה שאיתרע מזלם והם לא יכולים לעבוד.

רשף חן: עניין אחר, והוא עניין חמור מאוד בחברה הישראלית, שיש קבוצות גדלות והולכות של אנשים שקפצו על העגלה הזאת של רשת הביטחון, ובנימוקים שחלקם איזו אידיאולוגיה של אי-עבודה ואי-תרומה לחברה, וחלקם פשוט תרבות של בטלנות, למעשה, נהנים מההטבות האלה כשהם לא היו צריכים ליהנות מהן, כי המנגנון הזה לא אמור, לטעמי, לעזור למי שיכול לעבוד, יכול להתפרנס, יכול לתרום, ומבחירתו עושה אחרת.

רשף חן: אני רוצה לספר לכם סיפור אמיתי לחלוטין על חבר שלי.

רשף חן: החבר אמיתי, הסיפור אמיתי, אני רק לא אנקוב בשמו.

רשף חן: זה אדם שמוצאו מארץ צפון-אפריקנית.

רשף חן: הוא גדל לא בדיוק בעיירת פיתוח – בנהרייה, מקום יחסית מבודד.

רשף חן: הוא התייתם מאביו בגיל צעיר מאוד, והלך ולמד בבית-ספר, ולאחר מכן שירת ביחידה קרבית, ולאחר מכן הוא למד לימודים אקדמיים, ובמקביל התחיל לעבוד; בהתחלה בעבודות יותר זוטרות, ולאחר מכן הוא התקדם, תוך כדי הלימודים האקדמיים שלו, והוא גמר תואר ראשון בכלכלה, ולאחר מכן תואר נוסף במשפטים, והלך והתקדם, והתקדם והתקדם, והיום הוא מנכ"ל של אחת החברות הגדולות במדינת ישראל.

רשף חן: האיש הזה מרוויח הרבה כסף, ומתוך הכסף הזה שהוא מרוויח בערך 80% הולכים למסים כאלה ואחרים.

רשף חן: האיש הזה מפרנס את משפחתו יפה.

רשף חן: הוא יוצא מהבית בשעה 05:00, נוסע כל הדרך לתל-אביב, עובד עד השעה 19:00 או 20:00, ואז נוסע כל הדרך לחיפה, ורואה את הילדים שלו מעט מאוד, רק בסופי-שבוע, ועובד מאוד קשה, כי הוא מקבל משכורת יפה.

רשף חן: ובמשכורת הזאת שלו הוא לא מפרנס רק את המשפחה שלו, הוא מפרנס שבע אמהות חד-הוריות או שלוש משפחות חרדיות - קבוצה לא קטנה של אנשים אחרים שהוא מפרנס מכספו.

רשף חן: האיש הזה, נוסף על זה, גם עושה שירות מילואים ביחידה קרבית.

רשף חן: במעט הזמן הפנוי שיש לו הוא גם מתנדב במשטרה.

רשף חן: האיש הזה הוא לא אויב המדינה.

רשף חן: וההתקפות האלה שאנחנו שומעים מקרב הציבור שמדבר בשם החברתיות, כך אתם קוראים לזה, על האיש הזה ואחרים כמותו, שכאילו מזיקים למדינה הזאת, צריך לקחת מהם יותר, הם לא תורמים למדינה הזאת - - -

יעקב ליצמן: אף אחד לא אמר שהם לא תורמים, אומרים שבמקום שהעניים יתמכו בעשירים, העשירים יתמכו בעניים.

רשף חן: מה שאומרים, ש=80% זה לא מספיק, אם כבר לוקחים 80% ניקח עוד קצת.

רשף חן: תספור ותראה שיש לך מס הכנסה, יש לך ביטוח לאומי, יש לך מס בריאות, יש לך ארנונה.

יעקב ליצמן: גם אני מקבל תלוש משכורת.

יעקב ליצמן: אני יודע מה אני משלם.

רשף חן: אז אתה יודע.

רשף חן: תוסיף על זה את המע"מ - - -

יעקב ליצמן: אני יודע שמעקרת-בית לוקחים 70 שקל למס בריאות - - -

רשף חן: אתה אומר שניקח ממנו עוד קצת, וניתן הטבות למישהו, למשל למי שבוחר להיות תלמיד ישיבה.

יעקב ליצמן: עזוב.

יעקב ליצמן: ניקח עקרת-בית.

יעקב ליצמן: למה צריך למסות אותה?

רשף חן: אני לא עוזב את תלמיד הישיבה.

רשף חן: אני מוכן לדבר אתך על עקרת-בית.

יעקב ליצמן: למה צריך למסות אותן, שישלמו 70 שקל למס בריאות?

מוחמד ברכה: אני לא מתערב.

מוחמד ברכה: אם תצטרך את עזרתי, תגיד לי.

רשף חן: כפי שאתה בוחר את הדוגמה של עקרת-בית, שהיא יקרה לך, תרשה לי לבחור את הדוגמה של תלמיד הישיבה, כי היא קלה לי.

רשף חן: אם אתה, חבר הכנסת ליצמן, תוותר על הכסף של תלמיד הישיבה, אני אוותר על המס מעקרת-הבית.

רשף חן: אנחנו עושים עסק בעניין הזה?

רשף חן: אני מבטיח שגם הממשלה, שאני לא מוסמך לדבר בשמה, תסכים - - -

יעקב ליצמן: אם אתה תוותר על הסטודנטים שלך.

יעקב ליצמן: אתה מוותר על הסטודנטים?

יעקב ליצמן: למה שאני אוותר על הסטודנטים שלי?

רשף חן: אז מגיע לה.

רשף חן: רבותי, החוכמה הכי קטנה זה לרצות לסחוט את האווזה שמטילה את ביצי הזהב.

יעקב ליצמן: זה לא המצב שאתה מתאר.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת ליצמן, תרשה לו מדי פעם גם להשחיל איזה משפט.

רשף חן: כבר הגענו למצב שבו רמות המיסוי חונקות את הכלכלה.

רשף חן: אני יכול לספר לכם על הרבה מאוד מקרים, על לקוחות שלי, חברים שלי, אנשים שאני מכיר, שלא יושבים בארץ הזאת, אלא הלכו לנהל את עסקיהם במקומות אחרים, מפני שהם לא היו יכולים לעמוד בעומס הכלכלי, הביורוקרטי, שירות המילואים.

רשף חן: יש אלף ואחד עומסים שאנחנו מטילים על הציבור היצרני במדינה הזאת.

רשף חן: החוכמה הכי קטנה היא לומר שהמצב קשה - ניקח עוד, נחלוב עוד קצת ועוד קצת ועוד קצת.

רשף חן: יש גבול כמה הפרה החולבת הזאת יכולה לתת עד שהיא תקרוס, וכבר עברנו את הגבול הזה.

רשף חן: למעשה, חלק ניכר מהמצב הכלכלי שבו אנחנו נמצאים הוא תוצאה ישירה של זה שפשוט הגזמנו, והעסקים ברחו מפה ואנשים טובים ברחו מפה, ואנחנו צריכים להחזיר את הגלגל אחורנית בעניין הזה.

רשף חן: ומה שהתוכנית הכלכלית הזאת עושה זה דבר טוב מאוד.

יעקב ליצמן: עד איפה?

רשף חן: עד המקום הנכון.

יעקב ליצמן: עד המקום הנכון?

מוחמד ברכה: תודה, חבר הכנסת חן.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת איתן כבל, בבקשה.

יעקב ליצמן: אני אחריו?

מוחמד ברכה: חבר הכנסת ליצמן.

מוחמד ברכה: אחריו - חבר הכנסת סנה.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצופים שעדיין בשעה כזאת מאוחרת מצאו לנכון לצפות בנו - - -

יעקב ליצמן: בשעה מוקדמת.

איתן כבל: חברי חברי הכנסת, יש מדיניות מוניטרית ויש מושג חדש, מדיניות קומבינטורית.

איתן כבל: במידה רבה, כשאתה מסתכל על התקציב שהונח על שולחן הכנסת, ונדון שעות רבות בוועדת הכספים, אפשר לקרוא לזה כך.

איתן כבל: אני רוצה לספר לכם, לחברים שנמצאים כאן, שהם לא חברים בוועדת הכספים, ולא היתה להם הזכות לשבת באותו לילה.

איתן כבל: החלפתי את חבר הכנסת בייגה שוחט, היה לי התענוג המפוקפק להחליף אותו בעניין הזה.

איתן כבל: ישבנו שם, זה היה מחזה מאוד מיוחד.

איתן כבל: הרבה שנים לא זכור בכנסת מצב שבו ועדת הכספים מתכנסת, ואפילו על נושא אחד, בתקציב כל כך קשה, לא הגענו למצב שבו חברים, חברי כנסת מהאופוזיציה ומהקואליציה, מצליחים להתאחד סביב נושא אחד.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, יעיד על זה חבר הכנסת ליצמן, היה נושא אחד שלרגע נדמה היה, עניין הערבה, ששם יש בעיה אמיתית, שחלק מחברי הקואליציה הצביעו על-פי צו מצפונם.

יעקב ליצמן: היה גם תיקו על הפרטה של "אל על".

איתן כבל: והיה גם תיקו על הפרטת "אל על".

איתן כבל: וכשזה קרה, כשנדמה היה לרגע שאותו רובוט התקלקל, הוציאו אותו לתיקון, וראה זה פלא, חזרו ושינו את הצבעתם.

יעקב ליצמן: לא, עשו להם משפט שדה.

איתן כבל: בוודאי.

איתן כבל: אני לא מוותיקי הבית, אני עוד רחוק מכך, אבל משיחות שהיו לי ומהזמן הקצר שיצא לי - חברי ועדת הכספים מטעם הקואליציה היו שם על תקן מטרות דמות.

איתן כבל: בצבא יש מטרות קרטון, שמסדרים אותן ומרימים את היד כשאומרים להם ומורידים, והם לא יודעים על מה.

איתן כבל: כששר האוצר והשר במשרד האוצר, שהתהדר פה וטען שחברי הכנסת בוועדת הכספים הם האשמים שחלק מהסעיפים הוצאו - וזה לא נכון.

איתן כבל: אני לא רוצה להשתמש במלים יותר חריפות.

איתן כבל: הדברים נעשו בחדרים אחרים, לא בבניין הזה, חבר הכנסת ליצמן.

יעקב ליצמן: ברעננה אולי?

איתן כבל: הם נעשו ברעננה ונעשו בעוד יישובים, לא בשביל מעמד הביניים, חבר הכנסת חן.

איתן כבל: כי בסופו של עניין אם אנחנו באים ואומרים, ואני מוכן לקבל את זה, שהמצב הכלכלי קשה, קטסטרופלי, מדינת ישראל זקוקה לרוויזיה ולמהפכה כלכלית – אני אתך, אין לי בעיה עם זה, כי המצב באמת קשה.

איתן כבל: אבל שר האוצר, זה שאמר כשהיה ראש הממשלה שאנחנו לא צריכים את כספי הערבויות, ונמנע בהצבעה שלשום כי צריך את הערבויות, לא פעל ביושר ובידיים נקיות.

איתן כבל: השיקולים הפוליטיים בסופו של עניין היו חלק מתהליך קבלת ההחלטות.

איתן כבל: נכון, אני מודע לזה שזה לגיטימי, אנחנו בתוך בניין שגם הפוליטיקה היא חלק ממנו.

איתן כבל: אבל לא במצב שבו אתה אומר:

איתן כבל: המצב הוא מצב חירום.

איתן כבל: הייתי ואני עדיין נמנה עם חברי הכנסת שחושבים שצריך היה לשנות את כל ההסדר הזה של תשלום קצבת ילדים.

איתן כבל: אני בעד שהתשלום יהיה אחיד, ללא אפליה, בלי הסיפורים של קצבת יוצאי צבא.

איתן כבל: מי שרוצה לצ'פר את חיילי הצבא – אני אחד מאלה – שייתן להם באופן ישיר.

איתן כבל: אבל אני אומר לך, חבר הכנסת חן, כי אתה חלק ממפלגה שחרתה על דגלה את המאבק מול החרדים, ולרגע חלק מכם לפחות, ובטח העומד בראשכם, התבלבלו.

איתן כבל: כשהוא מדבר על חרדים יוצא לו קצף מהפה.

איתן כבל: ובשם העניין הזה הוא הוביל מדינה שלמה לכדי שנאה.

איתן כבל: אני לא רוצה שתהיה שנאה בתוכנו, גם אם אני לא מסכים עם חבר הכנסת ליצמן ויש לי אתו הרבה מחלוקות.

איתן כבל: אחד הבג"צים היותר-מפורסמים שנוגע לחרדים – אני הגשתי אותו, וברוך השם גם זכיתי בו, כי היתה אפליה ברורה.

רשף חן: אל תגיד: ברוך השם, זה היה משהו אחר.

איתן כבל: יקירי, לפחות את הזכות הזאת אתה לא תוכל לקחת ממני, גם אם יש לכם 15 מנדטים.

איתן כבל: כתלמיד ישיבה זה חלק ממני, אני בא מבית דתי ואני גאה בכך.

רשף חן: אני אומר שבבג"ץ הזה השם היה בצד השני.

איתן כבל: לא, האמן לי, השם היה אתי.

איתן כבל: עובדה.

איתן כבל: לגופו של עניין אני אומר לך: אם הממשלה הזאת ואתם, חברי הכנסת של שינוי, והעומד בראשכם, יש בו טיפת חמלה לבוא באבחת חרב אחת, פעם אחת, לעשות את השינוי הזה – מדובר בבני-אדם גם אם אני לא מסכים אתם, גם אם אני לא מסכים עם הרעיון, ואני מסכים אתך שצריך לבצע את השינוי.

רשף חן: זאת הסיבה שהסכמנו שזה יתפרס על פני שבע שנים ולא על פני ארבע שנים.

יעקב ליצמן: - - -

אברהם בורג: מה עבר לכם בראש?

אברהם בורג: מה זה הסכמתם?

איתן כבל: חבר הכנסת חן, בדרך כלל אומרים: המביא דברים בשם אומרם מביא גאולה לעולם.

איתן כבל: אבל זה לא המקרה.

אברהם בורג: איתן, לא בשעה כזאת.

אברהם בורג: תאר לך, עכשיו בא המשיח, בתור שלנו.

אברהם בורג: הרב אלון לא מוכן.

איתן כבל: הייתי שמח.

איתן כבל: כך חינכו אותנו, להיות בכוננות תמידית, ואולי הוא יגיע.

אברהם בורג: עם הנעליים?

איתן כבל: כן.

איתן כבל: אתה לא היית בישיבה, או שהיית ולא ראיתי אותך.

איתן כבל: כיוון שלא היית שם ואני הייתי שם – זה היה עוד סוג של קומבינה.

איתן כבל: אמרתי לך: לא מדיניות מוניטרית, מדיניות קומבינטורית.

יעקב ליצמן: הוא לא בא לישיבה, כי הוא פחד שיאשימו אותו שהוא בא לישיבה אחרת.

איתן כבל: עכשיו אני מבין.

איתן כבל: זאת אומרת, הוא לא מסוגל, זה כמו גט.

איתן כבל: הצירוף הזה הוא בעייתי.

אברהם בורג: אם הוא בא לישיבה אז הוא ישיבה-בוחר.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: חבר הכנסת רשף חן, דע לך שאם הממשלה היתה רוצה באמת לעשות מעשה אמיתי, היתה מתמודדת בצורה רצינית עם מה שאני קורא תשלומי העברה.

איתן כבל: אני נמנה עם אלה שלא רוצים לגייס את בני הישיבות, אף שזה מאוד פופולרי וזה פופוליסטי בצורה יוצאת מגדר הרגיל.

איתן כבל: אני אומר לך פה, לפני הטלוויזיה: אין לי עניין לגייס אותם, לא צריך לגייס אותם, כמו שהיום חלק ניכר לא מתגייס.

רשף חן: למה?

איתן כבל: א.

איתן כבל: כי לא צריך אותם.

רשף חן: אותי צריך?

איתן כבל: כיוון שאינני ראש אכ"א, אני אומר לך רק את דעתי הלא-מגובה במסמכים והניירת.

איתן כבל: אני יכול רק לומר לך את הדבר הבא: כשחלקים גדולים מהחברה בישראל לא מגויסים למילואים על-ידי הצבא, כי הצבא אומר שהוא לא צריך אותם ולא רוצה אותם - - -

אברהם בורג: בשנת 2005 – 50% מהשנתון לא יהיו מגויסים.

איתן כבל: אבל, עם זה, אני לא מוכן שתהיה אפליה, שאם הילד או הילדה שלי – בינתיים יש לי רק בנות – אם אחת הבנות שלי כשתגיע לגיל 18 תאמר לי: אבא, אני לא רוצה להתגייס לצבא, יהיו לי ולה אחת משתי האפשרויות.

איתן כבל: אם עד אז סוף-סוף יהיה לי כסף, אני אגיד לה: בתי היקרה, בואי, אני אעזור לך, אני אממן אותך; או, לחלופין, היא תצא לשוק העבודה, תעבוד, ואם תרצה ללכת ללמוד, תפרנס את עצמה.

איתן כבל: זה מה שאני דורש מהחרדים.

איתן כבל: אני לא רוצה אותם בצבא.

איתן כבל: אל תשתמשו בסיפור הזה של הצבא.

רשף חן: לא הבנתי, הבת שלך תקבל פטור או לא?

איתן כבל: אני מניח שהבת שלי תקבל פטור כמו חילונים רבים היום שמקבלים פטור בלי שתורתם-אומנותם, אלא מפני שהשתמטותם-אומנותם.

איתן כבל: לפחות אצל החרדים זה מסיבה של תורתם-אומנותם, ואני לא בא להגן עליהם.

איתן כבל: אבל יש מצב שבו ההשתמטות היא גם אומנות.

איתן כבל: אני אומר שבמצב הזה כולם יהיו שווים.

איתן כבל: אם החרדי מגיע לגיל 18 ולא רוצה להתגייס, אין כל סיבה בעולם שהמדינה תממן אותו.

איתן כבל: ואז יהיה המבחן האמיתי גם שלנו כחברה וגם שלהם כחברה, האם הם לא יצאו לשוק העבודה או יצאו לשוק העבודה.

איתן כבל: בצורה מכובדת, בצורה הוגנת – זה שוויון.

רשף חן: - - - שאתה שונא.

איתן כבל: לשנוא זה כמו לאהוב.

איתן כבל: אני לא אוהב כל אחד.

איתן כבל: לשנוא זה להוציא מעצמי אנרגיות.

איתן כבל: למה?

איתן כבל: איפה זה כתוב?

אברהם בורג: מה זה לעשות שנאה?

איתן כבל: לעשות שנאה זה כמו לעשות אהבה.

איתן כבל: חשבת על זה?

איתן כבל: לכן אני אומר לך, חבר הכנסת רשף חן, אחד הדברים שהפריעו לי גם בקמפיין שלכם זה שהיה בו המון יצריות, המון שנאה.

איתן כבל: אני יכול להסכים עם חלק לא קטן מהדברים, יכול להתווכח אתם.

איתן כבל: אבל בסופו של עניין כולנו אחים בבית הזה.

איתן כבל: בשבילי יהודים וערבים זה היינו הך.

איתן כבל: כשאתה חושב שאתה מלבה שנאה בין יהודים לערבים – זה כמו מי שאומר: בשטחים אני מכה, זה בסדר, אני אגיע הביתה, יהיה בסדר, ערבי זה ערבי ויהודי זה יהודי.

איתן כבל: אין חיה כזאת.

איתן כבל: כשאתה שונא את היהודי החרדי, יהיה לך קל לשנוא את האחר.

איתן כבל: אין חלוקה.

איתן כבל: כשאתה מרים יד על ערבי שלא לצורך, אתה גם תרים יד על חברך היהודי שלא לצורך.

איתן כבל: ככה זה.

איתן כבל: אני ציפיתי שאתם תניפו את הדגל של ההתמודדות עם תשלומי ההעברה, ששם נמצא חלק מרכזי ואמיתי של הבעיות של הכלכלה הישראלית והחברה הישראלית.

איתן כבל: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה, חבר הכנסת כבל.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת יעקב ליצמן, בבקשה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חשבנו על כמה אפשרויות לטפל בנושא של הקיצוץ הדרמטי, הדרסטי, הרצחני אפילו, בקצבאות ילדים: א.

יעקב ליצמן: בג"ץ.

יעקב ליצמן: יש דרך, מנסים לבדוק אפשרות ללכת לבג"ץ.

יעקב ליצמן: גם אנחנו בודקים אפשרות בשעות האלה אפילו.

יעקב ליצמן: ב.

יעקב ליצמן: לפנות לקונדוליסה רייס.

אברהם בורג: אגודה שוקלת לפנות לקונדוליסה?

יעקב ליצמן: כן, שם זה יום, זה בסדר גמור.

יעקב ליצמן: לשאול את קונדוליסה רייס אם היא התכוונה לקצץ עד כדי כך בקצבאות ילדים, כי אני יכול לגלות לכם, חברי הכנסת, שלפני שנה הייתי בכנס בוושינגטון מטעם הכנסת כיושב-ראש ועדת הכספים.

יעקב ליצמן: היה שם דיון על כספי העברות, כי לאחרונה גם להם זה מעמיס על התקציב.

יעקב ליצמן: האוכלוסייה מבוגרת יותר היום, ויש להם אותן בעיות שיש לנו.

יעקב ליצמן: היו שתי אפשרויות: או לקצץ או להגדיל את הגירעון.

יעקב ליצמן: ראה זה פלא, שיושב-ראש בית-הנבחרים דווקא המליץ להגדיל את הגירעון, הוא בכלל לא רצה לשמוע על הקיצוץ הזה.

יעקב ליצמן: וכאן הדבר הראשון - קיצוץ.

יעקב ליצמן: לכן חשבתי שאולי נכון לפנות לקונדוליסה רייס.

יעקב ליצמן: האפשרות השלישית, אדוני, היא לפנות לעוזי כהן.

יעקב ליצמן: יש אחד, עוזי כהן.

יעקב ליצמן: אני לא מכיר אותו, אני לא יודע מי זה, שמעתי את שמו בוועדת הכספים לאחרונה מאתיים פעם.

אברהם בורג: זה הוא שקונדוליסה מתייעצת אתו.

יעקב ליצמן: לפני שהיא מדברת עם שרון.

יעקב ליצמן: אני לא יודע מי זה עוזי כהן הזה.

יעקב ליצמן: אני מכבד אותו, כי הוא השיג הישג אדיר, לדחות את איחוד הרשויות ואת עניין הסגנים.

יעקב ליצמן: אם הוא לוביסט כזה טוב, אולי ניקח אותו גם לקצבאות ילדים.

יעקב ליצמן: אם יש לו כזאת השפעה על שינוי, שזה הדגל שלהם, איחוד רשויות, פורז, משרד הפנים – נגע ללבי הקיצוץ שהוא רצה להביא בעניין סגנים.

יעקב ליצמן: אגב, במשרדי ממשלה דווקא שינוי הצביעה בעד להגדיל, לפצל את המשרדים, כי צריך ג'ובים.

יעקב ליצמן: אז שם לקחו את משרד המדע.

יעקב ליצמן: אני חושב שהתוכנית הכלכלית דווקא מיטיבה עם חברי האופוזיציה לפחות, כי זה יביא מהר מאוד להורדת הליכוד מהשלטון.

יעקב ליצמן: הליכוד הצליח בתקופה של חודשיים או שלושה חודשים להרוס כל חלקה טובה של הבוחרים שלו.

יעקב ליצמן: מי הבוחרים שלו?

יעקב ליצמן: הפריפריה, השכבות החלשות.

יעקב ליצמן: הם רצו עכשיו לקרב את העשירים, אז עשו את זה על-ידי כך שהורסים את העניים.

יעקב ליצמן: בגלל זה, אדוני, הצעתי להחליף את שם התוכנית הכלכלית בשם: עניים תומכים בעשירים.

יעקב ליצמן: כל התוכנית הכלכלית הזאת היא רק איפה אפשר לתמוך בעשירים ואיפה לקחת מעניים, זאת אומרת שעניים הולכים לתמוך בעשירים.

יעקב ליצמן: עשו את זה עם עקרות בית, עשו את זה בקצבאות ילדים, עשו את זה בדמי לידה, התחילו לעשות את זה בנכים, עשו את זה ברגע האחרון גם בזיקנה, גם שם פגעו, ביטלו את ההצמדה, ובמקום שיהיה על-פי השכר הממוצע במשק הצמידו את זה למדד.

יעקב ליצמן: מנסים להרוס כל חלקה טובה, שחלילה וחס לא תהיה מדינה חברתית.

יעקב ליצמן: דבר שני, הם רוצים גם להרוס את השם של מדינת ישראל.

יעקב ליצמן: בא פורז ואומר: מי שיש לו יותר כסף, אני אתן לו אזרחות, לא משנה אם הוא יהודי או לא יהודי.

יעקב ליצמן: זה לא אומר שאני צריך להיות יהודי.

יעקב ליצמן: מהר מאוד, אדוני, תהיה כאן סכנה שלא תהיה מדינת יהודים, ולכן לא תהיה מדינת ישראל.

יעקב ליצמן: תהיה מדינה.

רשף חן: יש כל כך הרבה אנשים עם כסף ואמצעים שנוהרים לפה?

יעקב ליצמן: אני לא יודע, אבל אולי לפורז יש הרבה כסף, אולי אנשים רוצים לתמוך במשרד הפנים.

מוחמד ברכה: זה הקריטריון, חברת מקלט של כל מיני עברייני הון.

מוחמד ברכה: מה יש?

רשף חן: מה שהוא אמר מאוד פשוט, שעצם העובדה שמישהו מתגייר - - -

יעקב ליצמן: מה זה מתגייר?

יעקב ליצמן: מתגייר אומר שהוא יהודי, לא משנה איזה גיור הוא עבר.

יעקב ליצמן: אני חולק על גיורים מסוימים, אבל אם הוא גר זאת אומרת שהוא יהודי.

יעקב ליצמן: עצם הדבר שהוא יהודי לא נותן לו אפשרות להיות אזרח במדינה.

יעקב ליצמן: אז צריך ג'ובים, צריך כסף, צריך להרוס את החרדים.

יעקב ליצמן: מה עוד צריך?

יעקב ליצמן: מה עוד הקריטריונים להיות במדינה?

רשף חן: חוק השבות לא חל עליהם גם ככה.

רשף חן: הנקודה שהיתה מדיניות שכל גוי או עובד זר שבא לפה ומתגייר, אוטומטית נותנים לו - - -

יעקב ליצמן: יש עוד דבר אוטומטי ששכחת להגיד: אם הוא אוכל חמץ בפסח, זה אחד הקריטריונים שגם הוא יקבל אזרחות.

רשף חן: אני דיברתי אתך ברצינות, אם אתה מתבדח אז תעזוב.

יעקב ליצמן: אני מתבדח?

יעקב ליצמן: אני אומר לך עכשיו את הקריטריונים.

אברהם בורג: חבר הכנסת ליצמן, אם אתה חרדי במדינת ישראל של היום, הדרך הכי טובה לקבל אזרחות ישראלית היא דרך זכות השיבה.

יעקב ליצמן: או קונדוליסה רייס.

יעקב ליצמן: אז או לרדת - ואני לא צוחק.

יעקב ליצמן: אני אתן לכם דוגמה מהחכמים באוצר שרצו להרוס את הישיבות.

יעקב ליצמן: איזה פטנט הם עשו?

יעקב ליצמן: אין כסף לתלמידי חוץ, גם לסטודנטים.

יעקב ליצמן: שאלתי את ביבי: סטודנטים?

יעקב ליצמן: גם לסטודנטים.

יעקב ליצמן: אבל לסטודנטים נתנו דרך הסוכנות.

אברהם בורג: זה matching.

אברהם בורג: תצטרפו לתנועה הציונית, דרך הסוכנות, יחד עם חבר הכנסת ברכה.

יעקב ליצמן: למה דווקא דרך הסוכנות?

מוחמד ברכה: אותי תשאירו מחוץ לוויכוח הזה.

מוחמד ברכה: אני רק אנהל אותו, זה בסדר.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת בורג, תן לי להסביר לך משהו.

יעקב ליצמן: הייתי בארצות-הברית לפני כמה שבועות, טסתי ב"אל על", בין שביתה לשביתה.

יעקב ליצמן: הסתכלתי מסביב מי הנוסעים, וראיתי ש=80% דתיים, עם כיפות.

יעקב ליצמן: מה זה אומר?

יעקב ליצמן: כשבאים לקצץ תלמידי חו"ל, הם לא יבואו לכאן.

יעקב ליצמן: אתה חושב שיפסיקו ללמוד?

יעקב ליצמן: לא יפסיקו ללמוד.

יעקב ליצמן: אז במקום שארץ-ישראל תהיה מקום של זכות, מקום ללומדי תורה, הם ילמדו בשיקגו, בניו-יורק.

יעקב ליצמן: היום יש ישיבות גדולות בעולם.

יעקב ליצמן: מה יפסידו?

יעקב ליצמן: חלק מהנוסעים שנסעו ב"אל על" באו לכאן לבקר את הילדים ואת הנכדים שלהם.

יעקב ליצמן: גם את זה יפסידו, ואז "אל על" תגיד שהגירעון עוד יותר גדול.

יעקב ליצמן: אני צריך להגיד את זה לשר התיירות?

יעקב ליצמן: הוא לא יודע מה קורה כאן?

יעקב ליצמן: הוא לא יודע שרוב הנוסעים כאן הם דתיים?

יעקב ליצמן: אז באים ואומרים: גם הביקורים האלה, גם הכסף שהם משאירים כאן לפחות כתיירים – גם זה לא יהיה.

יעקב ליצמן: מישהו מחברי הכנסת אמר, שהוא מרחם על הערבים שהם צריכים לסבול בגלל החרדים.

יעקב ליצמן: כל התוכנית של הממשלה הזאת היא לדפוק את החרדים.

יעקב ליצמן: בכל סעיף, ואני מוכן להראות לכם, שאלו איפה החרדים, בכל סעיף שאלו איפה הדתיים.

יעקב ליצמן: את הישיבות הרסו, את קצבאות הילדים הרסו, את עקרות-הבית הרסו, את דמי הלידה הרסו.

יעקב ליצמן: לא נשאר שום דבר.

יעקב ליצמן: יש לפני מכתב של בן-גוריון, ראש הממשלה: "לכבוד הגברת הדסה, תל-אביב.

יעקב ליצמן: גברת נכבדה, ממשלת ישראל שולחת לך בזאת המחאה על סכום של 100 לירות לאות הוקרה ועידוד לאם בישראל שילדה וגידלה עשרה ילדים.

יעקב ליצמן: תזכי לגדל אותם לתורה, לעבודה ולמעשים טובים למען האומה.

יעקב ליצמן: תחזקנה ידייך.

יעקב ליצמן: דוד בן-גוריון".

יצחק וקנין: בן-גוריון זה לא אריק שרון.

מוחמד ברכה: תוריד את זה.

יעקב ליצמן: אסור להראות מכתב?

מוחמד ברכה: לא מציגים.

אברהם בורג: זה מסמך סודי.

יעקב ליצמן: בזמנו יצאו הרבה מכתבים כאלה מראש הממשלה.

יעקב ליצמן: דוד בן-גוריון הוא לא חרדי, הוא לא מאגודת ישראל.

רשף חן: כמה יהודים היו בארץ?

יעקב ליצמן: רגע, היום מספיק לך? יש לי בכלל ויכוח אתך.

יעקב ליצמן: אני חושב שצריך עלייה.

יעקב ליצמן: זאת אומרת, אתה בכלל נגד עלייה.

רשף חן: אני לא נגד עלייה.

יעקב ליצמן: למה אתה משקיע כסף בעלייה, בעולים, בדירות, כשיש לך אפשרות לקבל את זה בעלייה פנימית בחצי מחיר?

יעקב ליצמן: למה אתה צריך להשקיע כל כך הרבה כסף להביא עולים – נותנים להם דירה, נותנים להם פטור ממסים, רק שיבואו?

יעקב ליצמן: עלייה פנימית זולה יותר.

יעקב ליצמן: למה אתה מפחד, כי הם חרדים?

יעקב ליצמן: כי זה לא מהחברה שלך?

אברהם בורג: משפחה גדולה זה עדיף, זה גם יותר זול וגם ההנאה שונה.

יעקב ליצמן: אבל אני הבנתי עכשיו שהוא בכלל נגד עלייה, אז זה בסדר גמור.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה, חבר הכנסת ליצמן.

מוחמד ברכה: השר בני אלון, בבקשה.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה - אני מודה לך, אדוני היושב-ראש, שהואלת לשלב אותי.

בנימין אלון: חבר הכנסת ליצמן, לפני שאגע במספרים אני רוצה את אישורך, אני יודע שאתה שוחה במספרים.

בנימין אלון: אני מסכים עם הדברים שאמרת ברמה העקרונית ובמכתב שקראת עכשיו, מכתבו של בן-גוריון.

בנימין אלון: אני מצר מאוד מאוד על הסעיף היחיד שלא עסק בענייני דת ומדינה וצורף לקווי היסוד של הממשלה, בין שינוי לבין המפד"ל.

יעקב ליצמן: מפד"ל מכחישים.

יעקב ליצמן: יש מוועדת הכספים דברים של השר אורלב, שמכחיש שיש הסכם קואליציוני.

בנימין אלון: זה מודפס ומונח לפני כולנו.

בנימין אלון: יש שם סעיף שלא קשור לענייני דת ומדינה, ואני רואה בו באמת דבר חמור.

בנימין אלון: הוא סעיף שמבטל עקרונית, בלי מספרים, את הדיפרנציאציה בקצבאות הילדים.

בנימין אלון: כלומר, העיקרון של לשפר ולצ'פר את המשפחה כשיש יותר ילדים זה עיקרון שהוא כשלעצמו לא ראוי.

בנימין אלון: ולפני שאני יורד למספרים, אני חושב שזה דבר חמור מאוד ברמה העקרונית, או כמו שעמיתי השר פורז הקפיד תמיד להגיד: אין כזה דבר משפחה ברוכת ילדים, יש מרובת ילדים, כאילו זה קללה.

בנימין אלון: זה כעיקרון דבר שאסור היה להסכים לו, ואני חושב שזה דבר לא טוב, יותר מלא טוב, שהכריח אחר כך בביטויים מספריים להגיע לאיזו נוסחה.

בנימין אלון: אבל עכשיו, כשאני יורד לרמת המספרים, אז רק לאנשים שעדיין צופים בשעה כזאת ולעצמנו נאמר את האמת.

בנימין אלון: בסופו של דבר אנחנו מדברים בהסכמה עם כולם, לרבות עם שינוי, על כשש שנים וחצי, כלומר שבע פעימות, שהן גם הרבה זמן לשנות את הדברים, כשתוך כדי השינוי הזה אפשר להביא הצעות אחרות, כמו מיסוי קצבאות, שיש דוח שטסמן-דוקלר, שעקרונית ייתנו לאוצר את אותו סכום ואולי יותר, אבל מצריך פרוצדורות שלמות, חקיקות.

בנימין אלון: כל הדברים האלה יכולים להיעשות בשש שנים וחצי, לפי החישוב שלי, שזה יהיה הזמן שבו יגיעו לאותה גזירה שאני לא מקבל אותה, שלא תהיה דיפרנציאציה.

בנימין אלון: בעניין המספרים, הילד הראשון מקבל 144 שקלים; הילד השני גם כן; הילד השלישי ירד מ=289 שקלים ל=195 שקלים; הילד הרביעי ירד מ=586 שקלים ל=453 שקלים; הילד החמישי והלאה יהיה 522 שקלים במקום 724 שקלים.

בנימין אלון: זה עדיין לא כמו שאתם מציגים את זה.

בנימין אלון: אני חושב שצריך לא להגזים.

יעקב ליצמן: אדוני טועה במספרים.

יעקב ליצמן: השיעור כרגע ל=2003 הוא 26% מהתקציב של קצבאות ילדים.

יעקב ליצמן: אבל זה אומר שבילד הראשון 26% פחות, בילד השישי והשביעי זה מגיע ל=40%, בילד השמיני והתשיעי זה מגיע ל=50%.

יעקב ליצמן: יותר מזה, מי שנולד אחרי 1 ביוני מקבל 144 שקלים.

יעקב ליצמן: זאת אומרת, שמי שיש לו שבעה-שמונה ילדים ונולד לו ילד אחרי 1 בחודש, הקיצוץ הוא 50%.

יעקב ליצמן: לא יעזור מיסוי, אין מה לעשות מיסוי אחר.

בנימין אלון: מעבר לעיקרון שהפריסה לשבע שנים נותנת אפשרויות לחלופות שונות, גם הגזירה היא ממותנת יותר.

בנימין אלון: אני אגיד לך למה אני אומר את הדברים, ואני גם אומר את זה על עוד כמה הערות מספריות שהערת.

בנימין אלון: יש נקודה מסוימת שאתה נלחם מלחמה אופוזיציונית, וזה נכון.

בנימין אלון: אבל יש נקודה מסוימת שהיחסים הופכים להיות כאלה שלדעתי הם מסוכנים לחברה הישראלית והם מסוכנים לנו.

בנימין אלון: צריך לדייק בהם, לא צריך לגרום למצבים כאלה שאנשים יחושו ניכור כזה גדול גם מצד החברה החרדית.

בנימין אלון: אני חושב שכבר היום מפחידים אותה בעובדות לא נכונות.

בנימין אלון: למשל, תלמידי חו"ל שציינת - זה לא מה שעומד להיות.

יעקב ליצמן: - - -

בנימין אלון: בסדר, אבל כעיקרון, היה אמור שלא יהיה שום דבר.

בנימין אלון: ולהעיר - מינהל הסטודנטים, מדובר בסטודנטים שיש להם תעודת זהות ישראלית, שהם עולים חדשים.

בנימין אלון: כמו שציינת, מדובר פה בכאלה שאינם עולים, כי אם הם עולים אין שום בעיה.

בנימין אלון: ולמרות זאת, לא יהיה קיצוץ אלא רק של 40%.

בנימין אלון: כנ"ל בדברים אחרים שדובר עליהם.

יעקב ליצמן: אמרתי - - -

בנימין אלון: הרב ליצמן, תראה, אני מכיר קצת את עולם הישיבות, כמוך אני יודע שהישיבות נהנות מאוד מתלמידי חו"ל, מהקשרים שזה נותן להן, מהעלות שהמשפחות משלמות, שזה הרבה יותר מתלמיד ישראלי, כי תלמיד ישראלי בהרבה מקרים לא משלם.

בנימין אלון: ולכן, העלות האמיתית שהישיבה מוציאה על אותו תלמיד חו"ל היא לא בשום פרופורציה לכסף הזה שמקבלים מהמדינה.

בנימין אלון: אלא מה, זו היתה אחת הדרכים שהמדינה סייעה ללימוד תורה.

בנימין אלון: ואני לא מצר על כך.

בנימין אלון: ואני רוצה שישיבות גדולות תהיינה מקור השראה, ושתורה תצא מציון ולא מבבל, ולא מאמריקה.

בנימין אלון: וזכינו לדבר הזה, ועוד נזכה לדבר הזה, ולא נתנצל על הדברים האלו.

בנימין אלון: ויש עניין השירות בצבא, שאינו קשור; הוא חשוב, הוא יסודי, הוא מהותי, אבל לשמוח על זה שישראל חזרה להיות מקור השראה של לימוד תורה, זו שמחה גדולה.

בנימין אלון: אני אומר, אין לי בעיה, אפשר לחדד באופוזיציה כל דבר.

בנימין אלון: אני פשוט אומר, הגענו לנקודה - זו תחושתי האישית - ולכן, כשיצאתי מהאוהל של מאיר פרוש אז והלכתי לראש הממשלה וביקשתי ממנו: תצלצל אליו, תיגש, ובאמת זה נעשה, הגענו לנקודה שדברים הופכים לשנאות כאלו, לריחוק כזה של הציבור החרדי - - -

יעקב ליצמן: מה הוא אמר?

יעקב ליצמן: הוא לא ידע.

יעקב ליצמן: ראש ממשלה לא ידע שפוגעים בילדים.

בנימין אלון: נכון.

בנימין אלון: יפה.

בנימין אלון: אבל דיברו.

בנימין אלון: אני מסיים, מכובדי, חבר הכנסת ליצמן, אני רק אומר דבר אחד - אני חושב שהאופוזיציה התברכה ביו"ר ועדת הכספים בדימוס שהוא מבין ומכיר את הנושא.

בנימין אלון: נלחמתם מלחמה גדולה.

בנימין אלון: בואו לא נשכח, בתום המלחמה הזאת ובתום ההצבעה - אנשים אחים אנחנו, כולנו, וצריך לדאוג לא ליצור אווירה כזאת של ניכור מוחלט.

בנימין אלון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מוחמד ברכה: תודה לשר אלון.

מוחמד ברכה: בבקשה, חבר הכנסת אפרים סנה.

מוחמד ברכה: אחריו - חבר הכנסת בורג.

מוחמד ברכה: אחריך - חבר הכנסת אלי ישי.

אפרים סנה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בדיוק לפני תשע שנים, בהיותי שר הבריאות, העברתי בכנסת את חוק ביטוח בריאות ממלכתי; אחד החוקים החברתיים החשובים והצודקים שהועברו בבית הזה.

אפרים סנה: החוק הזה נשען על שני עקרונות: האחד, כל מי שמרוויח – משלם.

אפרים סנה: השני, כולם מבוטחים ב=100%.

אפרים סנה: כל אזרחי המדינה, כל מי שהוא אזרח מדינת ישראל, מקבל כיסוי של 100% לצרכיו הרפואיים.

אפרים סנה: זה היה החוק.

יעקב ליצמן: כולל עקרת בית.

אפרים סנה: מייד אגיע לזה.

אפרים סנה: החוק הזה הביא ישועה למאות אלפי ישראלים שלא היה להם ביטוח.

אפרים סנה: כזכור, התחלפה הממשלה שהיינו בה, שעמד בראשה יצחק רבין, עד שנרצח, ואחר כך, ייבדל לחיים, שמעון פרס; ב=18 ביוני 1996 התחלפה הממשלה וביבי נתניהו נהיה לראש הממשלה.

אפרים סנה: ובתקופתו, כבנקניק סלאמי, פרוסה אחר פרוסה, קוצץ החוק הזה, וכל התקנות הסוציאליות, הצודקות, החיוביות נכרתו ממנו אחת אחר השנייה.

אפרים סנה: לדוגמה, לא היה דבר כזה בחוק המקורי שנקרא ביטוח משלים.

אפרים סנה: ביטוח משלים יכול היה לכל מיני שירותים שהם לא רפואיים.

אפרים סנה: כלומר, אדם היה יכול לקנות בכסף, אם הוא חס וחלילה מאושפז בבית-חולים, טלפון ליד המיטה, אחות מיוחדת.

אפרים סנה: לא היה דבר כזה שהצטרכת לקנות בכסף דרך ביטוח משלים איזה שירות רפואי.

אפרים סנה: אפס מוחלט.

אפרים סנה: והיום, זה אחד השינויים, אחת השחיקות בחוק שהיו בזמן נתניהו, הפכו את הביטוח המשלים למין רשת נפרדת, שמי שיש לו - יכול לרכוש אותה, ומי שאין לו - לא רוכש אותה.

אפרים סנה: ואפליה ברורה בין עניים לבין עשירים.

אפרים סנה: וזה אחד הדברים, לא היחיד.

אפרים סנה: החוק קבע, שבריאות הנפש תהיה כלולה בחוק, שהסיעוד יהיה כלול בחוק עד 1 בינואר 1998.

אפרים סנה: הגיע 1 בינואר 1998, נתניהו היה ראש הממשלה, שום דבר מהדברים האלה לא קרה, לא הסיעוד הוכנס, לא בריאות הנפש.

אפרים סנה: כלום.

אפרים סנה: נוצר מצב, ולא במקרה, מכיוון שלנתניהו יש השקפת עולם חברתית מאוד-מאוד ברורה - נוצר מצב של רפואה לעשירים ורפואה לעניים.

אפרים סנה: שני עולמות שונים.

אפרים סנה: האדם החולה לא נמדד לפי הדיאגנוזה, הוא נמדד לפי הכיס.

אפרים סנה: והנה חזר עכשיו נתניהו כשר האוצר, עם אותה השקפת עולם, יש האומרים תאצ'ריסטית, לא נקרא לה בשמות, כולנו מכירים אותה, אבל אין בה ולא כלום מהיהדות.

מוחמד ברכה: אגב, חבר הכנסת סנה, גם בזמנה של תאצ'ר לא העזו להביא חקיקה נגד התארגנות איגוד מקצועי.

מוחמד ברכה: אפילו תאצ'ר לא הגיעה לזה.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, יכול להיות שכשאומרים תאצ'ריזם, עושים עוול לגברת תאצ'ר.

אפרים סנה: עושים עוול לגברת תאצ'ר, שתהיה בריאה.

אפרים סנה: הוא חזר כשר האוצר והוא מחדש את ההתקפה על השרידים הדלים של הרפואה החברתית במדינת ישראל.

אפרים סנה: ובתוכנית הזאת אציין שלושה דברים.

אפרים סנה: אמר חבר הכנסת ליצמן על עקרות-הבית, מה זה שעקרת בית משלמת 70 שקל?

אפרים סנה: זה אומר, עוד מס על העניים.

אפרים סנה: זאת המשמעות.

רשף חן: אולי היא עשירה?

אפרים סנה: אומר לך את ההבדל.

אפרים סנה: כשהעשירה משלמת 70 שקל, אתה יודע מה זה?

אפרים סנה: זה שני קפוצ'ינו בקפה של הבוקר.

אפרים סנה: כשהענייה משלמת 70 שקל, זה כל הפריז'ידר לחצי שבוע.

אפרים סנה: זה ההבדל.

אפרים סנה: זה בדיוק ההבדל.

יעקב ליצמן: הגבייה תעלה להם יותר - - -

אפרים סנה: אבל אני מתפלא עליך, חבר הכנסת ליצמן - וההנאה לדפוק את העניים זה שום דבר?

אפרים סנה: אז זה עולה כסף, הנאות עולות כסף.

יעקב ליצמן: נניח שעקרת בית לא רוצה לשלם את 70 השקל, מה יעשו?

יעקב ליצמן: ייקחו לה מהמקרר מה שאין לה?

אפרים סנה: חבר הכנסת ליצמן, הרי אתה יודע, שהרשעות והטיפשות הן בני זוג יותר טובים מהרשעות והחוכמה.

יעקב ליצמן: - - -

אפרים סנה: אתה אמרת.

אפרים סנה: הטלת המס על עקרות-הבית היא דבר מרושע מהמעלה הראשונה.

אפרים סנה: אני אגיד לך מה יהיה בשנה הבאה.

אפרים סנה: יהיה מס בריאות על הילדים.

אפרים סנה: אין הבדל לוגי.

אפרים סנה: אם עקרת-הבית שלא מרוויחה - מה נאמר בדברי ההסבר בחוברת הכחולה?

אפרים סנה: היא נהנית משירותי בריאות, אז היא צריכה לשלם.

אפרים סנה: נו, ומה על הילדים?

אפרים סנה: השלב הבא מבית-מדרשו של האוצר, בפיקודו של ביבי, שגם על ילדים יוטל מס בריאות.

אפרים סנה: אבל זה לא נגמר.

אפרים סנה: בחוק המקורי היתה הנחה לעולים חדשים ולאזרחים ותיקים.

אפרים סנה: ביטלו.

אפרים סנה: למה?

אפרים סנה: רובם של האזרחים הוותיקים הם אנשים קשי יום, והעולים כנ"ל.

אפרים סנה: היתה להם קצת הנחה, מתוך איזה מחשבה?

אפרים סנה: מה ישב בראש של מחוקקי החוק: עולים בשנותיהם הראשונות בארץ - להקל עליהם.

אפרים סנה: אזרחים ותיקים, שזו מלה אחרת לגמלאים - להקל עליהם.

אפרים סנה: ביטלו.

אפרים סנה: באמת הנאה גדולה.

אפרים סנה: הצעד השלישי זה אנשי הקבע.

אפרים סנה: כשחוקקנו את החוק היה ויכוח גדול; רבין היה אז לא רק ראש הממשלה אלא גם שר הביטחון, והאוצר כבר אז דרש להטיל עליהם מס מלא.

אפרים סנה: אמרנו, הרי איש הצבא מקבל את שירותיו מהמערכת הרפואית הצבאית, למה שהוא ישלם מס למערכת בריאות שהוא לא נהנה ממנה?

אפרים סנה: אמרו, נכון, אבל משפחתו נהנית.

אפרים סנה: לכן הוא שילם חלק.

אפרים סנה: הפעם, כאילו לא היה מספיק בכל הגזירות שגזרו על אנשי הקבע, הלכו והחזירו מס בריאות על אנשי הקבע.

אפרים סנה: אותו מג"ד שיושב בג'נין או ברמת-הגולן, כשהוא חס ושלום חולה, יש לו רופא צבאי, ויש לו שירותים של רפואה צבאית; הוא לא הולך לקופת-חולים, הוא לא יכול ללכת לקופת-חולים, אסור לו ללכת לקופת-חולים, עכשיו הוא ישלם מס מלא.

אפרים סנה: ממשלה שמתעללת באנשי הקבע שמגינים עליה, מגינים על המדינה, על העם, ובעת מלחמה ביתר שאת, היא גם מטומטמת והיא גם בלתי מוסרית.

אפרים סנה: מה שעושים בתוכנית הזאת לאנשי הקבע זה דבר בלתי מוסרי מהמדרגה הראשונה.

אפרים סנה: דווקא בשעה הזאת, שאנחנו נתונים במלחמה - עכשיו להתעלל באנשי הקבע, זאת החוכמה?

אפרים סנה: הבאתי כאן שלוש דוגמאות מתחום שקרוב ללבי, גם כרופא וגם כשר הבריאות לשעבר, שמראות על המשך המגמות האנטי-חברתיות.

אפרים סנה: אני חוזר ואומר - אנטי-חברתיות ואנטי-יהודיות.

אפרים סנה: מה שאין בו צדק וחמלה הוא לא יהודי.

אפרים סנה: ממשלה כזאת, לא ראוי לה שתכהן.

אפרים סנה: באולם הזה יש רוב לאנשים יראי שמים ושומרי מצוות, שבבואם להתפלל לפני ריבון עולם, שיתפללו לטובת עם ישראל, שהממשלה הזאת יתקצרו ימיה.

אפרים סנה: תודה.

מוחמד ברכה: תודה לחבר הכנסת סנה.

מוחמד ברכה: בבקשה, חבר הכנסת אברהם בורג.

מוחמד ברכה: אחריו - חבר הכנסת אלי ישי, ואם הוא לא יהיה - חבר הכנסת וקנין.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השר, נציג הממשלה, חברי הכנסת, אני מבקש בפתח דברי להבהיר נושא ששמעתי בימים האחרונים מסתובב, למה האופוזיציה הגישה כל כך הרבה הסתייגויות, על אבטיח, על כוסברה ועל פה ועל שם.

אברהם בורג: אני מבין שכאשר מי שלא מבין שום דבר מתבטא בנושא הזה, אני מצפה שהבורות תהיה חלק מהטיעונים הנוקבים שלו.

אברהם בורג: כשאני שומע עיתונאים שאמורים לדווח לציבור באמונה ובאמינות על מה שקורה בפרלמנט, צוחקים, לועגים לכנסת בגלל הסתייגויות זו או אחרת, זה מצריך הסבר.

אברהם בורג: נגיד לצופינו שבבית, הדיון בכנסת בדיונים מן הסוג הזה מחולק לשני חלקים.

אברהם בורג: החלק האחד הוא הדיון והחלק השני הוא הצבעות.

אברהם בורג: בדיון אתה מרצה את מסכת טענותיך, מי בעד ומי נגד, כל אחד עם דגשים שלו, בין דגשים אידיאולוגיים, בין דגשים פוליטיים, בין דגשים הנובעים מניסיון אישי, ובחלק השני אתה מגיע להצבעות, כאשר התקווה היא של הממשלה להעביר את התוכנית על כרעיה - בדרך כלל זה מגיע עם הרבה מאוד קרעים - והאופוזיציה מייחלת להציל קצת ממלתעותיה הטורפניות של הממשלה, בהסתייגות כזאת או אחרת שאולי תעבור, אולי ייווצר בה רוב, אולי נגיע עליה להסכמה.

אברהם בורג: איך אתה בונה את זמן הדיבור?

אברהם בורג: אתה מגיש הסתייגויות.

אברהם בורג: אתה מגיש הסתייגויות - ניתן לך לדבר.

אברהם בורג: לא הגשת הסתייגויות - אתה שותק.

אברהם בורג: אני שומע עיתונאי, מכובד ככל שיהיה, מדווח ברדיו של ממשלת ישראל, ברשות השידור הממלכתית - שמעתי אפילו שלאחרונה מקורב של ראש הממשלה, עומד בראשה - אחרי ששבועות על גבי שבועות הוא דוקר במלמד הבקר שלו, דוקר באחוריה של האופוזיציה: את ישנה, את לא עושה כלום, את רדומה, את לא פעילה, את לא קיימת.

אברהם בורג: סוף-סוף האופוזיציה התחילה לעבוד, 52 איש כבר במשך כמעט חודש מתכננים את הפעולה הזאת בצורה מאוד מאורגנת - אני לא זוכר הרבה מאוד שנים שהאופוזיציה כל כך מאורגנת בתורנות, בישיבות הלילה, שבאים ויושבים, ונכון לעכשיו, אנחנו כבר קרוב ל=12 שעות ישיבה, חבר אופוזיציה אחד לא היה חסר מן התורנות שלו.

אברהם בורג: אמת, היושב-ראש, גברתי סגנית המזכיר?

אברהם בורג: אם אחד היה חסר, היה מישהו אחר שימלא את מקומו, כי גם בנינו תוכנית למי שלא נמצא.

אברהם בורג: ולא מדובר על כך שרק הזוטרים והחדשים בחברי הכנסת, כמו שעושה הקואליציה, ויסלח לי חבר הכנסת חן.

אברהם בורג: גם הבכירים שבהם באים בשעות לא סבירות של הלילה כדי להביע את עמדתנו.

רשף חן: אצלנו מתחילים משרים, אצלכם מחברי כנסת.

אברהם בורג: וסוף-סוף כשהאופוזיציה עובדת ונותנת איזה מאבק בממשלה בכליה האופוזיציוניים, אז מישהו לא מרוצה.

אברהם בורג: אוי ואבוי, הגישו הסתייגות על אבטיח ועל צנון.

אברהם בורג: מה לעשות, אם ממשלת ישראל החליטה לרדת עד הצנונית במקרר של הבן-אדם, אז האופוזיציה בישראל תגיש הסתייגות על הצנונית של ממשלת ישראל.

אברהם בורג: אם היובש הצנוני של ממשלת ישראל הגיע לכזאת רמה, שעד שם הם מוכנים לשלוח את ידם, לתוך כיסו ובטנו של האזרח הישראלי, גם עד לשם יגיע מערך ההגנה של האופוזיציה.

אברהם בורג: עד כאן בשאלה למה הדברים נראים כך.

אברהם בורג: קצת דברים לגופו של עניין.

אברהם בורג: שמעתי את ראש ממשלת ישראל לענייני כלכלה, בנימין נתניהו - שמעתי אותו אומר במליאת הכנסת, שזאת התוכנית הכלכלית ואין בלתה.

אברהם בורג: היחידה.

אברהם בורג: אני מאוד מוטרד, אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, הוא היה אזרח ישראלי מודאג?

אברהם בורג: אם התוכנית ההיא שהציגו לכנסת היא התוכנית היחידה, אליבא דכולי עלמא התוכנית שמובאת היום לכנסת איננה התוכנית שהונחה על השולחן, מסיבות אלו ואחרות; היו דילים עם המפד"ל והיו דילים עם שינוי והיו דילים עם עוזי כהן, כפי שהטיב לתאר את הדברים ברהיטות אופיינית חבר הכנסת ליצמן, היו השפעות אידיאולוגיות כאמור, התוכנית הזאת היא אחרת.

אברהם בורג: אז אם התוכנית הזאת היתה יחידה, ואם לא היינו לוקחים אותה היינו צועדים צעד קדימה אל תוככי התהום, אז איפה אנחנו כעת?

אברהם בורג: מה יאמר שר האוצר, שזה הדבר הטוב, זאת הצלתה של הכלכלה הישראלית?

אברהם בורג: ועוד שמעתי אותו אומר במסיבת עיתונאים כזאת או אחרת - היו הרבה מסיבות אגב התוכנית הזאת - שבאמריקה מחכים לתוכנית הכלכלית.

אברהם בורג: אם באמריקה מחכים לתוכנית הכלכלית, זה באמת דבר יוצא מן הכלל.

אברהם בורג: אני מניח שבטקסס רבים סביב החוות הנשיאותיות, הדירו שינה מעיניהם - מה, ייקחו 84 שקל מעקרת- הבית או ייקחו 70 שקל מעקרת-הבית?

אברהם בורג: זו בכל זאת סוגיה שמטרידה את שוק הנפט בטקסס, זה לא דבר שאתה יכול לזלזל בו.

יעקב ליצמן: שאלו את קונדוליסה אם 70 שקל או 80 שקל.

אברהם בורג: היא בתור עקרת בית?

אברהם בורג: לא היא בתור ה"בלבוסטע" של מדינת ישראל.

אברהם בורג: אז צריך להבין מה זה -באמריקה מחכים.

אברהם בורג: אמרו, דירוג האשראי של מדינת ישראל ירד.

אברהם בורג: בכל זאת, זה דבר מטריד, מה, חבר הכנסת וקנין לא אכפת לו מדירוג האשראי של מדינת ישראל?

אברהם בורג: זה בכל זאת לא איזה דבר בטל.

אברהם בורג: אם ייקחו לסטודנטים את ועדת-וינוגרד וירמו אותם, יורידו 14% וייתנו 3%, כי שינוי ביקשה - בכל זאת, גם לשינוי יש הייחודיים שלה - זה ישנה את דירוג האשראי של מדינת ישראל?

אברהם בורג: סליחה, עם כל הכבוד והיקר, זו דמגוגיה שפלה.

אברהם בורג: זו דמגוגיה שפלה משום שהיא נועדה להצדיק את כריתת הראש, שלא בהכרח חיונית.

אברהם בורג: כן, שוקי העולם ממתינים לראות מה יקרה במדינת ישראל.

אברהם בורג: אבל התוכנית הכלכלית האמיתית של מדינת ישראל היא התוכנית המדינית.

אברהם בורג: וראה זה פלא, הבורסה קפצה ב=7% ביומיים האחרונים.

אברהם בורג: זה כבר שלושה ימים, קפיצה אחת לפני שלושה ימים, ועליות מתונות אבל מעודדות יחסית לתקופה הקודמת, אך תמול שלשום.

אברהם בורג: למה, משום שהתחילו הדיונים בכנסת?

אברהם בורג: משום שחבר הכנסת הירשזון הציג את הצעת החוק הנוכחית לקריאה שנייה ושלישית?

אברהם בורג: משום שהוגשו 8,000 הסתייגויות של האופוזיציה?

אברהם בורג: שטויות.

אברהם בורג: משום שראש הממשלה הביא את מפת הדרכים.

אברהם בורג: פשוט ככה.

אברהם בורג: הגיעה מפת הדרכים, קפצה הבורסה.

אברהם בורג: עזבו את הגילויים המוסריים, המאוחרים, של ראש הממשלה, וטוב מאוחר מאשר לעולם לא, שכיבוש זה לא מי יודע מה טוב.

אברהם בורג: 3.5 מיליוני אנשים שלא ממש רוצים לחיות תחת קורת גגנו, זה לא ממש דבר שמסתדר עם הקוד המוסרי הפנימי של ראש הממשלה.

אברהם בורג: אני שמח שיש למדינת ישראל ראש ממשלה עם מוסר.

אברהם בורג: וטוב מוסר מאשר אף פעם.

מוחמד ברכה: זה מביך בנקודה מסוימת.

אברהם בורג: שלראש הממשלה יש מוסר?

אברהם בורג: זה מאוד מביך.

מוחמד ברכה: לא, שכל הזמן אמרנו שתי מדינות לשני עמים, הוא לקח את זה.

מוחמד ברכה: עכשיו אמרנו שהכיבוש - - -

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, אני יודע ממקורותינו, אני לא יודע איך זה במקורותיכם - במקורותינו לא מזכירים לבעל התשובה את חטאיו.

אברהם בורג: חזר בתשובה, הכיר סוף-סוף בקיומו של העם הפלסטיני, מכיר שהכיבוש גרוע, מכיר שצריך לבטל את השליטה שלנו בעם אחר, שצריך לעשות מחירים כואבים, לאמור, להתעמת עם חברת הכנסת גמליאל - זה בכל זאת ויתור כואב להתעמת עם חברת הכנסת גמליאל.

אברהם בורג: כמו חבר הכנסת ליצמן, זה כמעט כמו להתעמת עם קונדוליסה.

אברהם בורג: לצורך העניין, קונדוליסה תוצרת בית.

אברהם בורג: אבל מסתבר שהתוכנית הכלכלית של מדינת ישראל היא זו.

אברהם בורג: נכון שרבים בחברה הישראלית לא מבינים את זה.

אברהם בורג: אנשים חושבים שאפשר בצד אחד להמשיך ליהנות מארץ-ישראל הגדולה והטובה, ולתמוך בראש הממשלה בנושאים האלה, ובצד השני, גם ליהנות מנחת הזרוע הכמעט אלימה של ראש הממשלה ושר האוצר שלו, אגב התוכנית הכלכלית.

אברהם בורג: אי-אפשר.

אברהם בורג: רוצים צמיחה כלכלית, רוצים ישראל שמתקבלת בעולם, רוצים ששר החוץ הישראלי, שהוא מראה פנינו, שהוא שגרירנו למשפחת העמים יתקבל בכבוד ובהדר - צריך לעשות ויתורים בתחום המדיני.

אברהם בורג: עשית ויתורים בתחום המדיני - דירוג האשראי של מדינת ישראל נראה אחרת, ערבויות מדינת ישראל נראות אחרות, שוקי האשראי נראים אחרת, שוקי ההון נראים אחרת, ההשקעות בישראל נראות אחרות.

אברהם בורג: כפי שהבין רבין בראשית שנות ה=90, הבין באיחור ניכר - - -

מוחמד ברכה: מתחיל להבין.

אברהם בורג: מתחיל להבין.

אברהם בורג: אני מקבל, אדוני היושב-ראש את תיקונך, רואים כבר את איילת השחר.

אברהם בורג: כלומר, עוד לא רואים את השמש, עוד לא רואים את הזריחה, עוד לא רואים את האור, אבל כטבעה של הציונות הדתית, וכך יעיד השר בני אלון, הגאולה באה קמעה קמעה.

אברהם בורג: נכון, כאיילת השחר?

אברהם בורג: וברוך השם, אפשר להגדיר את ראש הממשלה שרון בימים האחרונים בתור במבי.

אברהם בורג: הוא איילת השחר.

אברהם בורג: הוא מתחיל לזרוח, רואים כבר את האור.

אברהם בורג: אני אגיד יותר מזה, עמד על זה נכון חבר הכנסת סנה, יש אידיאולוגיה ימנית, שמרנית, לשר האוצר.

אברהם בורג: מה אומרת האידיאולוגיה הימנית השמרנית?

אברהם בורג: היא אומרת, במקום לתת לאנשים דגים, ניתן להם חכות.

אברהם בורג: זה הביטוי הקלאסי, ההיסטורי.

אברהם בורג: לצערי, גם בקרבנו היו חטאים בתחום הזה.

אברהם בורג: אני לא יכול להגיד שראש הממשלה לשעבר, אהוד ברק, לא היה תאצ'ריסט לא קטן מטעם עצמו.

אברהם בורג: מה הבעיה בחברה כמו שלנו?

אברהם בורג: יש חברות שבהן החלוקה של ההון היא בריאה.

אברהם בורג: העשירון הראשון קרוב לעשירון השני, שקרוב לעשירון השלישי, שקרוב לרביעי, שקרוב לחמישי, שקרוב לשישי - יש איזה רצף שלא מייצר מרחקים גדולים מדי בין אדם לאדם.

אברהם בורג: יש לחברה מעמד ביניים של ארבעה-חמישה-שישה עשירונים מרכזיים בין השניים העליונים לשניים התחתונים, יש איזה מעמד ביניים שיכול לספוג בתוכו הרבה מאוד דברים.

אברהם בורג: ישראל איננה כזאת.

אברהם בורג: יש מעמד-על, גבוה מאוד, עם ריכוז הון בסדרי גודל חסרי תקדים של מעט אנשים עם המון הון.

אברהם בורג: יש מעמד עני גדל והולך, שבתוכו שתי אוכלוסיות כרוניות - הערבית והחרדית, כל אחת מסיבותיה, ולא כאן נפרט למה הגיעה כל אוכלוסייה לזה - ובין לבין אותם ששת העשירונים שבפנים, הם לא יותר קרובים לעלות למעלה ולהגיע לעשירונים ולמאיונים העליונים - שינוי אחד קטן, עוד עשרה שקלים, פחות עשרה שקלים, והם למטה מתחת לקו העוני.

אברהם בורג: אין בישראל מעמד ביניים אמיתי.

אברהם בורג: אין בישראל איפה לספוג את הדברים.

אברהם בורג: וכאשר אומרים, בואו ניתן להם חכות, יש בישראל יותר מדי אנשים שאין להם זמן לחכות לחכות.

אברהם בורג: ועד שהוא יחכה לחכות, האיש ימות והדג ימות ולא יהיה למי לתת.

אברהם בורג: אגיד משפט אחרון, בסיבוב הבא אמשיך אותו.

אברהם בורג: התפתחה בישראל מדיניות רווחה כאסטרטגיה לאומית.

אברהם בורג: מה שקורה תחת בנימין נתניהו - זה לא תחת אריאל שרון, חבר הכנסת ליצמן, כי ראש הממשלה לא מצוי כל כך בענייניה של ממשלת ישראל.

אברהם בורג: בנושא המדיני, עד לאחרונה כמעט שלא היה לו מה לומר.

אברהם בורג: אביגדור ליברמן טיפל בנושא.

אברהם בורג: השבוע השתפרנו.

אברהם בורג: בנושא הכלכלי לא היה לו כל כך מה לומר, השבוע עוד לא השתפרנו.

יעקב ליצמן: רק בנושאים - - -

אברהם בורג: לא, רק בנושאים שיש לו אתם ניגוד אינטרסים הוא טיפל.

אברהם בורג: בכל שאר הנושאים הוא לא טיפל.

אברהם בורג: במה שיש לו ניגוד אינטרסים ואסור לו על-פי מבקר המדינה, הוא טיפל באינטנסיביות רבה.

אברהם בורג: שאר הדברים, הוא השאיר, זה בסדר, אכן ראוי.

אברהם בורג: אני אגיד, שתחת שרון ונתניהו החליפה מדינת ישראל את אסטרטגיית מדינת הרווחה ואסטרטגיית מדינת הסעד.

אברהם בורג: על ההבדלים בין מדינת הרווחה למדינת הסעד נדבר בסיבוב הבא.

אברהם בורג: הדבר היחיד שאגיד לכל צופינו - ביום רביעי, ב=16:30, מ"בנייני האומה" לכיוון הכנסת, תהלוכת לוויה לציון קבורתה ומותה של מדינת הרווחה הישראלית.

אברהם בורג: בואו.

אברהם בורג: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה, חבר הכנסת בורג.

מוחמד ברכה: רשות הדיבור לחבר הכנסת ישי - איננו.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת יצחק וקנין, בבקשה.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, כל מי שרשום מטעם האופוזיציה ולא יהיה, אחד מאתנו ימלא את מקומו.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר בני אלון, רבים מהדוברים שדיברו בשעות האחרונות אמרו, שלממשלה הזאת חסר דבר אחד - לממשלה יש לב רע.

יצחק וקנין: ואני טוען שאין לה בכלל לב.

יעקב ליצמן: ד"ר סנה כרגע עזב.

יצחק וקנין: ידידי חבר הכנסת ליצמן, בשבועות האחרונים אנחנו קוראים פרקי אבות וכתוב שם: רבן יוחנן בן זכאי אמר לתלמידיו: צאו וראו איזה דרך טובה שיבור לו האדם, שהיא תפארת לו ותפארת לעושיה.

יצחק וקנין: וכל אחד אמר את מה שאמר.

יצחק וקנין: אמר אלעזר: חבר טוב.

יצחק וקנין: רבי יהושע אומר: עין טובה.

יצחק וקנין: רבי יוסף אומר: שכן טוב.

יצחק וקנין: וכן הלאה.

יצחק וקנין: רבי אלעזר בן ערך אומר: לב טוב.

יצחק וקנין: מה אמר להם רבן יוחנן בן זכאי: רואה אני את דברי רבי אלעזר בן ערך מדבריכם, שבכלל דבריו דבריכם.

יצחק וקנין: דהיינו, אם יש לב טוב אז יש עין טובה ושכן טוב.

יצחק וקנין: דהיינו, אם יש לב טוב, יש עין טובה, שכן טוב, ואתה רואה את הנולד.

יצחק וקנין: לצערנו הרב, הממשלה הזאת בלי לב, אתה יכול לראות את הנולד?

יצחק וקנין: אתה יכול לצפות מה יקרה עם התוכנית הכלכלית הזאת?

יצחק וקנין: לצערי הרב, אנחנו שומעים את הדברים, דובר אחר דובר.

יצחק וקנין: רבותי, אני רוצה להגיד לכם, יש פתגם במרוקנית, במרוקנית אומרים: "לימה וולדו, מה יחאן עליי".

יצחק וקנין: מי שלא ילד אותו לא מרחם עליו.

יצחק וקנין: מי שלא מכיר את המציאות האמיתית של החברה הישראלית, אלה שהם בעצם בעוני, במצב קשה, עד כמה המצב קשה, לא מבין מה זה 70 שקלים לעקרת בית, 100 שקלים למשפחה ברוכת ילדים.

יצחק וקנין: הוא לא מבין את זה.

יצחק וקנין: הוא לא מבין שהוא לוקח את הלחם, ולא את מה שמורחים עליו, כי כבר אין מה למרוח על פרוסת הלחם.

יצחק וקנין: רבותי, אני מדבר במלוא הרצינות, אנחנו פשוט מנותקים מהמציאות של החברה, ממה שקורה באמת.

יצחק וקנין: אז קמים החברים שלנו משינוי ומה הם אומרים?

יצחק וקנין: את המפלט נמצא בכך שנקצץ כמה שיותר.

יצחק וקנין: איפה?

יצחק וקנין: דווקא במשפחות ברוכות הילדים, ודווקא בבני הישיבות.

יצחק וקנין: ואני לא בטוח שהדברים שהם אומרים אינם נובעים ממניעים פוליטיים בלבד.

יצחק וקנין: אתן דוגמה, כשישבנו בוועדת הכספים לדון בפרק החקלאי, נציג האוצר אמר: אנחנו רוצים להוריד את הנטל, לאחד את מועצות הייצור.

יצחק וקנין: אני רוצה להוריד את הנטל מעל החקלאים.

יצחק וקנין: באותה נשימה, כשאתה רוצה להוריד את ההיטלים מעל החקלאים, אתה מביא היטל ישיר, לא עקיף, על העובדים הזרים.

יצחק וקנין: כל חקלאי יצטרך לשלם תוספת משמעותית על עובד זר שהוא מחזיק.

יצחק וקנין: ואני אינני חסיד העובדים הזרים.

יצחק וקנין: אני מבין את אלה שחושבים שצריך לעשות פעולה מאוד כואבת בהוצאת העובדים הזרים ממדינת ישראל.

יצחק וקנין: אלה שאברהם פורז רוצה לתת להם אזרחות, לא הייתי משאיר אחד, רבותי, מכיוון שאני, בתפקידי הקודם כסגן שר העבודה והרווחה, ישבתי קרוב לשעה וחצי עם שר האוצר הקודם, סילבן שלום, ופרסתי לפניו תוכנית שלמה להוצאת העובדים הזרים והסברתי מה הנטל והנזק החברתי שיש לנו בכך שהיום מדינת ישראל מעסיקה מעל 350,000 עובדים זרים.

יצחק וקנין: ידידי ברכה, אתה בא מהמגזר שאולי נפגע קשה ביותר מכך שיש עובדים זרים.

יצחק וקנין: כשישבתי במשרד העבודה והרווחה וראיתי את העלייה במוקדי האבטלה - רוב מוקדי האבטלה היו ביישובים הערביים.

מוחמד ברכה: כל.

יצחק וקנין: היום זה בוודאות: כל מוקדי האבטלה הם היישובים הערביים.

יצחק וקנין: מה קרה?

יצחק וקנין: זה לא היה לפני שמונה ותשע שנים.

יצחק וקנין: רק בשנים האחרונות ראינו עלייה דרסטית, עלייה משמעותית ל=24% - יישובים עם 24% אבטלה.

יצחק וקנין: מי לקח את העבודה?

יצחק וקנין: אותם עובדים זרים.

יצחק וקנין: רבותי, יש נתונים שאפילו השר בני אלון לא יודע אותם כשר שיושב בממשלה.

יצחק וקנין: אתה יודע שמתוך 120,000 עובדים זרים, 110,000 עובדים זרים חוקיים שיש במדינת ישראל, 60% עובדים בשחור.

יצחק וקנין: חוקיים.

יצחק וקנין: אני נותן לך נתון, תבדוק אותו.

יצחק וקנין: דהיינו, הם לא משלמים, לא מס הכנסה ולא ביטוח לאומי.

יצחק וקנין: זו שערורייה.

יצחק וקנין: שלא לדבר על כל ה=250,000 מעל ה=110,000.

יצחק וקנין: יש לנו מעל 350,000 עובדים זרים; מתוך 110,000 חוקיים, בקושי 50% משלמים מס.

יצחק וקנין: כמה כסף המדינה מפסידה?

יצחק וקנין: עשיתי חשבון לשר האוצר, זה היה לפני שנה וחצי, בתחילת תפקידי כסגן שר העבודה והרווחה.

יצחק וקנין: עשיתי לו חשבון, כמה כסף המדינה מפסידה.

יצחק וקנין: אם אני לוקח את 350,000 העובדים הזרים ואני מכפיל, בלי שעות נוספות, עובד זר עם מספר שעות מצומצם מגיע ל=4,000 שקל, 4,500 שקל.

יצחק וקנין: אם יכפילו את השכר הזה ב=350,000, נגיע בכל חודש למיליארד וחצי שקל כמעט.

יצחק וקנין: כפול 12 חודשים, זה קרוב ל=15 מיליארד שקל שלוקחים העובדים הזרים.

יצחק וקנין: הכסף הזה, ברובו הגדול, 85% ממנו יוצאים בחוץ - לטורקיה, לתאילנד, לסין, לרומניה; בדולרים, כסף שבורח, כסף שלא מתגלגל פה.

יצחק וקנין: מה מדינה מתוקנת היתה צריכה לעשות בשעה כזאת - שיא אבטלה של 300,000 מצד אחד ו=350,000 עובדים זרים מצד שני.

יצחק וקנין: וכולם אומרים איזה ססמה, שאנשים לא רוצים לעבוד.

יצחק וקנין: ברור, רבותי, כל מעסיק יעדיף לקחת עובד זר, כי הוא יכול שלא לשלם לו בזמן, הוא יכול להונות אותו.

יצחק וקנין: וכשהוא רוצה לזרוק אותו, הוא זורק אותו; הוא משלם לו גם פחות.

יצחק וקנין: זה מעגל קסמים שכולנו מסתכלים מהצד ואומרים: לא רואים.

יצחק וקנין: אני לא מתפלא שבחברה, ביישובים הערביים תהיה תסיסה.

יצחק וקנין: אני לא מתפלא בכלל.

יצחק וקנין: כבר אמרו חז"ל: הבטלה מביאה לידי חטא.

יצחק וקנין: כשיש בטלה - התוצאה הישירה, כשאין לך מה לעשות, אתה חושב, את מי אתה דופק, ממי אתה גונב.

יצחק וקנין: זאת המציאות.

יצחק וקנין: כשאדם עובד - יגיע כפיך כי תאכל, אשריך וטוב לך.

יצחק וקנין: לכן ברור שהמציאות משתנה.

יצחק וקנין: יתירה מזאת, בחשבון שחישבתי לשר האוצר הוכחתי לו שאנחנו מפסידים קרוב ל=30 מיליארד שקל במעגל הזה של העובדים הזרים.

יצחק וקנין: הוכחתי לו את זה אחד לאחד.

יצחק וקנין: ופה אנחנו מדברים על מה?

יצחק וקנין: על קיצוץ של 10 מיליארדי שקל.

יצחק וקנין: כל התוכנית הגדולה הזאת, כפי שהביא אותה שר האוצר, לא מגיעה ל=10 מיליארדי שקל.

יצחק וקנין: שלא לדבר על כמה קיצצו ממנה וכמה חתכו וכמה שיפצו בה.

יצחק וקנין: רבותי, מדינת ישראל הולכת בכיוון שלילי, שלצערי הרב ימיט אסון על החברה הזאת.

יצחק וקנין: אני לא אתפלא, רבותי, אני לא אתפלא - - -

ואסל טאהא: לא רק כלכלית, גם מדינית.

יצחק וקנין: ברור.

יצחק וקנין: אם אקריא לך פה, כשהיו הסכמי אוסלו - הוצאתי מה אמר אריק שרון.

יצחק וקנין: אני בעד תהליך מדיני.

יצחק וקנין: אני נמנה עם אלה שחושבים שתהליך המדיני - - -

ואסל טאהא: חיי אדם יותר טובים.

יצחק וקנין: מספרים על שני יהודים שהגיעו לחפץ-חיים.

יצחק וקנין: הוויכוח התלהט וזה טוען: לי יש מפות, השטח שלי, אין לך שום זכות לקחת את מה ששייך לי.

יצחק וקנין: אמר הרב: למה להתווכח, בואו נלך למקום ונראה למי זה שייך.

יצחק וקנין: הגיע אתם הרב לשטח - השני טוען אותן טענות.

יצחק וקנין: התכופף הרב, שאל את האדמה: למי את שייכת?

יצחק וקנין: שם את האוזן והתרומם.

יצחק וקנין: נו, מה אמרה לך האדמה?

יצחק וקנין: היא אמרה, ששניכם שלה.

יצחק וקנין: אני בטוח, שאם נשמיע לאריק שרון את מה שהוא אמר לפני תשע שנים, כשהיו הסכמי אוסלו, הוא לא יאמין שהוא אמר את הדברים.

אברהם בורג: אני שומע את דבריו היום ולא מאמין למה שהוא אומר.

יצחק וקנין: אין לו ברירה.

יצחק וקנין: נגמרו הימים האלה.

יצחק וקנין: המציאות חייבת ללכת לאיזה כיוון.

יצחק וקנין: מכיוון שאנחנו לא יכולים, לצערנו הרב, לגלגל עיניים כל הזמן.

יצחק וקנין: רבין הלך בגלל הסכמי אוסלו.

יצחק וקנין: הרצח שלו היה בעקבות ההסכמים האלה.

יצחק וקנין: לו היתה ממשלת ברק או ממשלה אחרת, גם הלילה היו פה הפגנות.

יצחק וקנין: וטוב שזה בא מצד הימין.

יצחק וקנין: אני זוכר מה עשו לשרי ש"ס שישבו בממשלה - שמו קליעים, צלבי קרס ציירו על הבית של בניזרי - אנשי ימין שיושבים בממשלה היום.

יצחק וקנין: תראו, רבותי, שרון הולך למהלך מדיני שאפילו אנשי הימין לא מאמינים ששרון הימני יעשה את הדברים.

יצחק וקנין: רבותי, אני רוצה להגיד לכם, יש מפלגות, יש מצע למפלגות, כולנו מכירים את המצע של הליכוד.

יצחק וקנין: יש לנו הליכוד, האיחוד הלאומי, המפד"ל, נשאר משהו מהמצע?

יצחק וקנין: לא נשאר כלום מהמצע.

יצחק וקנין: זאת המציאות.

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו עוסקים כרגע בתוכנית הכלכלית.

יצחק וקנין: אני אומר פה לשר האוצר, שבוע ימים אתה צריך להסתובב במדינת ישראל כדי לראות את המציאות האמיתית של החברה הזאת - ממה היא מתקיימת, ממה היא חיה.

יצחק וקנין: אם לא תצא ותראה את המציאות, אני בטוח שתמשיך בטעות שאתה הולך בה.

יצחק וקנין: ואם נגיע לכך שגם את הגזירה של עקרת הבית לא נוכל לבטל בבית הזה, אני פוחד שחלילה וחס תהיה פה ארגנטינה.

יצחק וקנין: הציבור יקום על המנהיגים שלו.

יצחק וקנין: כשלציבור גדול לא יהיה מה לאכול והוא יגיע למחנק ולבושה שהוא לא יוכל לחיות אתה, רבותי, הוא יעשה דברים שהשכל לא יבין אותם.

יצחק וקנין: הממשלה צריכה לקחת את זה בחשבון ולנקוט את הזהירות המרבית, להבין שאסור לנו לחצות את הקו האדום, כי אז נשלם מחיר כבד.

יצחק וקנין: לסיום דברי, רבותי, בואו נשנה דברים בתוכנית הכלכלית.

יצחק וקנין: האמינו לי, מאתנו אפשר לקחת עוד, גם אם ייקחו מאלה שמשתכרים שכר גבוה עוד 3%, עוד 5%, לא יקרה לנו כלום; אבל לקחת מהשכבות החלשות – זה לא מה שאתה מורח על פרוסת הלחם – הדבר הזה ימיט עלינו אסון, וטובה שעה אחת קודם לשנות את הדברים.

בנימין אלון: אם אין קואליציה, אפשר להשתלב דקה?

אברהם בורג: אתה יכול להשתלב, בלי קשר.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצטערתי לשמוע את דברי ידידי, חבר הכנסת וקנין, שהזכיר לנו מזכרת עוון את הסיוע של ש"ס להסכם הנורא של אוסלו.

בנימין אלון: יצחק וקנין (ש"ס): ואתה לא מסייע עכשיו.

בנימין אלון: והזכיר לנו את האסון הנורא של אוסלו, שש"ס היתה שותפה פעילה קודם, ופסיבית בהשגתו.

בנימין אלון: רציתי להתייחס לשילוב של הנתונים הכלכליים והמדיניים.

בנימין אלון: אני אתן נתון אחד שקשור למשרד שאני מייצג עכשיו: בספטמבר 2000 החליט יאסר ערפאת לפוצץ פה את האזור.

בנימין אלון: התחילו המהומות.

בנימין אלון: מאז, כמעט שלוש שנים חלפו.

בנימין אלון: ב=2000 היתה שנת תיירות שציפו לה, וכולם זוכרים את ביקור האפיפיור.

בנימין אלון: התיירות תרמה עד אז, ב=1999, ב=2000 ואפילו ב=1998 כ=4 מיליארדי דולרים לתל"ג הישראלי.

בנימין אלון: מאז, כולל בשנה האחרונה, במאמצים רבים – אני מדבר על תיירות-חוץ, כולל בשנה האחרונה שהיא שנת טרור – אנחנו מגיעים ל=1.05 מיליארד.

בנימין אלון: כלומר, רק בענף הזה, נזק ישיר של הפרעות של ערפאת – 9 מיליארדי דולרים שאנחנו מבקשים כהלוואה עם ערבות אמריקנית, לא כסף אמיתי שלנו שהיה יכול להיות חלק מהתל"ג של המסחר שלנו, של תעשיית התיירות.

אברהם בורג: ערבות.

בנימין אלון: תוכלו לומר, אז היינו מקבלים את הדרישות של ערפאת, וברק טעה בתפקוד שלו - היה צריך להציע עוד 1% פחות 1%; זה לא משנה, אני לא נכנס עכשיו לפוליטיקה.

בנימין אלון: אבל כשאתה בונה על סמך עלייה של בורסה בגלל שמועות על תוכנית מדינית, זה לא רציני, זו לא תשתית.

בנימין אלון: גם כשאתה בונה על שלום שמתחיל בציפיות גבוהות כמו אוסלו, ומסתיים באכזבה עמוקה, כי אין לך אומץ הלב להעלות את הנושאים שאתה יודע שיועלו אחרי חמש שנות הסדר הביניים שהפכו לשבע: הפליטים, זכות השיבה, ירושלים, אופי המדינה העצמאית, הגבולות הקבועים שלה, טיב הפירוז והעצמאות שלה, אין אומץ הלב להעלות, ויש מין ציפייה משונה, כמו שהיתה לרבין המנוח, שהדינמיקה תעשה את שלה, אתה יכול ליצור מצג שווא כלכלי, אבל מפח הנפש והאכזבה הכלכלית שתיווצר אחר כך בגלל חוסר האחריות, בגלל חוסר היצירתיות, בגלל חוסר הכנות והאומץ להעלות את הנושאים האמיתיים וכן השילוב המדיני והכלכלי הוא באמת קשור.

בנימין אלון: גם הסכמי שלום שאתה מצליח בהם – אם הם בנויים על סמך הסכם אחר, שהוא הבסיס לכול, והוא לא בנוי נכון והוא נכשל - הכול נכשל, וגם הכלכלה נכשלת.

בנימין אלון: אז 9 מיליארדי הדולרים שאני חש בהם יום-יום במשרד - ועכשיו מתחילה קצת פריחה, מפסח יש פריחה, אני לא יודע אם אתם שמים לב, שבבתי-המלון שאתם שוהים בהם, מדי פעם מתחיל להתמלא, זה לא הריק שהיה קודם, ואני מקווה שכך יהיה.

בנימין אלון: אבל זאת תוצאה של הרפתקה מדינית.

בנימין אלון: אוסלו ומפת הדרכים - זו בדיוק אותה טעות במתודה.

בנימין אלון: הרצון של ראש הממשלה שרון, גם של שמעון פרס, לעסוק תמיד רק בהסדרי הביניים, ולא לגעת בשאלות האמיתיות של הסדר הקבע.

בנימין אלון: זה יוצר מצג שווא, זה יוצר תחושה נעימה שאין לה בסיס אמיתי.

בנימין אלון: כמובן, אם היו הולכים בדרך המדינית שאני מאמין בה והיו מבינים שהסדר שלום אמיתי יכול להיות בין מדינות אמיתיות, אז בין ירדן לישראל יכולה להיווצר דינמיקה חיובית שתפתור גם את הבעיה של ערביי יהודה ושומרון.

בנימין אלון: אבל לקחת את הישות הזאת, שאין לה סיכוי להיות מדינה בין הירדן לים, אין לה תשתית כלכלית - מה, מדינת עבדים תהיה פה?

בנימין אלון: יש לה פר-קפיטה בתל"ג לנפש – ישראל היא מהמדינות הצועדות בין 20-30 הראשונות.

בנימין אלון: ירדנו קצת, היינו עם 19,000 דולר לנפש, ירדנו ל=18,000, ל=17,000 - תלוי איך סופרים.

בנימין אלון: ברשות הפלסטינית לא מגיעים ל=1,300 דולר.

בנימין אלון: אין תשתית כלכלית.

בנימין אלון: התעסוקה תלויה בנו.

בנימין אלון: אז אתה אומר: אז שיבואו העובדים הזרים.

בנימין אלון: אז מה, זאת מדינה?

בנימין אלון: רצועת-עזה ויהודה ושומרון לא מחוברות, אז הם יעופו כמו זבובים באוויר?

בנימין אלון: ירושלים מנתקת את יהודה מהשומרון.

בנימין אלון: אין תשתית בשום תחום.

בנימין אלון: לכן אני אומר: כל הדברים האלה מחייבים התייחסות אמיצה, התייחסות כנה.

רשף חן: מה התל"ג בירדן?

בנימין אלון: גם בירדן הוא לא גבוה – 1,250 דולר.

רשף חן: - - -

בנימין אלון: זאת הערה מצוינת.

בנימין אלון: לא יהיה שלום אמת בינינו לבין ירדן אם לא נטפל בתל"ג הזה.

בנימין אלון: לירדן יש 90,000 קילומטרים רבועים.

בנימין אלון: לישראל יש 28,000 קילומטרים רבועים, כולל יהודה, שומרון ועזה.

בנימין אלון: ירדן וישראל יכולות ליצור תשתית.

בנימין אלון: ירדן חייבת לקבל שדרוג, מצדי אוותר על סיוע החוץ שאנחנו מקבלים, אעביר אותו לירדן כדי שתיווצר כאן באמת תוכנית כלכלית אזורית של שתי מדינות אמיתיות שיכולות לסייע זו לזו, ואז גם להתייחס לערבים אחרים שביהודה ושומרון.

בנימין אלון: אבל הנקודה היא, שיש תשתית אמיתית, יש אפשרות לפיתוח.

בנימין אלון: פה אתה לוקח דבר שלא רק שאין לו תשתית כלכלית-תעסוקתית, אין לו כלום – לא משאבים, לא אפשרויות, לא שום דבר.

בנימין אלון: רק חזון להמשיך את ההתפשטות, כי בצדק, אתה לא יכול לתת למדינה עצמאות, להגיד "שתי מדינות לשני עמים", ואז להגיד לה: רגע, לא התכוונתי ממש עצמאות, לא יהיה לכם שר חוץ שיחתום הסכמים, לא תהיה לכם ארטילריה בחיל האוויר.

אברהם בורג: גם לנו אין שר חוץ שחותם הסכמים.

בנימין אלון: אני אגיד לכם לאיזו עצמאות התכוונתי.

בנימין אלון: אז ברור שיבוא הפיצוץ וברור שזה יקרה עוד פעם.

בנימין אלון: זה בדיוק מה שהיה וזה בדיוק מה שיהיה.

בנימין אלון: זה מצג שווא שגורם לא רק לכשל כלכלי אדיר, זה מצג שווא שגורם גם לשפיכות דמים ולאכזבה אזורית, ובסופו של דבר תגיע התוכנית שלי, אבל חבל שזה יגיע כל כך מאוחר ואחרי כל כך הרבה דם.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת בורג יחליף את חבר הכנסת ליצמן.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השר, האמת היא שרציתי להמשיך את דברי מקודם, על המעבר של מדינת ישראל ממדינת רווחה טובה למדינת סעד מסכנה, אבל השר לקח אותנו למקום אחר.

אברהם בורג: אני מוכרח להגיד שלא הבנתי הכול.

אברהם בורג: אם הנוסחה המדינית של השר אלון, שבוודאי איננה הנוסחה המדינית של הממשלה - הוא אמר "התוכנית המדינית שלי" - היא הנוסחה הירדנית-הפלסטינית, אז אני לא מבין למה במהלך רוב שנות ה=70 וכל שנות ה=80 השר אלון, שעוד לא היה שר, עמד על כל גבעה רעננה, והתזה הזאת, שהיתה אז אפשרית, עם מלך חזק בירדן, עם מבנה פוליטי אחר ברשות הפלסטינית, ועמדה מפלגת העבודה שהיתה הגנרטור המחולל את הרעיון הזה, וטרפדתם את זה.

אברהם בורג: הרי היכולת המדהימה שלכם, כל פעם להתאהב בתוכנית שטרפדתם לפני 20 שנה, זה פשוט סאגה מופלאה.

אברהם בורג: אני שואל את עצמי האם עוד 10 או 15 שנים יעמוד השר בני אלון - אז ראש ממשלת האפרטהייד של מדינת ישראל - יעמוד על במת הכנסת ויגיד: צריך להקים שתי מדינות ולעשות ויתורים כואבים, וזה קשה לי אבל אי-אפשר לשלוט, וכו' וכו', בדיוק כפי שהציג לנו ברהיטות רבה חבר הכנסת וקנין כאשר הוא הציג את אריק שרון, שאמר שדברים שרואים משם לא רואים מכאן ודברים שרואים מכאן לא רואים משם, או במלים אחרות: התפקיד הוא היתר לשקר.

אברהם בורג: למה?

אברהם בורג: אם אתה כבר יודע לאן זה הולך, אל תבוא לשם.

אברהם בורג: אני אגיד יותר מזה.

אברהם בורג: השר אלון, אני מוכרח לומר, שבניגוד לרבים מחבריך לשולחן הממשלה, בעיני אתה מוחזק כאדם ישר, ולו משום שאני מכיר אותך מתקופות אחרות ויודע ומעריך.

אברהם בורג: זאת התוכנית המדינית שלך, תיכף אני אשאל עליה כמה שאלות.

אברהם בורג: מה אתה עושה בממשלה הנוראית הזאת?

אברהם בורג: לפני רגע ירדת בידיים וברגליים על יצחק וקנין ועל ש"ס, שהיו שותפים לתוכנית הנוראה שנקראת אוסלו ומה הם עשו שם.

אברהם בורג: עזוב כרגע, נגיד שזו לא אמונתם, זו היתה רק עמדה טקטית, זה היה תכמון – אף שאני זוכר היטב את דבריו של הרב עובדיה, בכינוס הכ"א לתורה שבעל-פה במוסד הרב קוק, שמדבר על העיקרון הבסיסי של פיקוח-נפש ושטחים, שהיה בסופו של דבר המחולל האידיאולוגי ליכולת של ש"ס ללכת לאוסלו.

אברהם בורג: אבל אתה לא צבוע, אתה לא תכמן, אתה לא אופורטוניסט.

אברהם בורג: אתה אידיאולוג.

אברהם בורג: אז אתה יושב בממשלה שאתה וחבריך טוענים שהיא מקבלת החלטה שאוסלו היא לידה בכלל דבר נפלא.

אברהם בורג: לך מותר ולהם אסור?

אברהם בורג: או שמא יש לך עיקרון דמוקרטי שאומר, לקלקל עדיף מבפנים.

אברהם בורג: מה זה, כל הממשלה זה שבת?

אברהם בורג: למה שבת?

אברהם בורג: כי בשבת כתוב: המקלקל פטור.

אברהם בורג: אז מה, אתה עושה שבת לעצמך ויושב בממשלה כדי לקלקל?

אברהם בורג: מה, נבחרת על-ידי הבוחר הישראלי כדי לקלקל לממשלת ישראל?

בנימין אלון: בשינוי.

אברהם בורג: עם שינוי.

אברהם בורג: זה גרמא.

אברהם בורג: אני לא מבין.

אברהם בורג: אתה אדם ישר וכן וגם אכפת לך מהשלטוניות הישראלית.

אברהם בורג: יכול להיות שיהיה בינינו ויכוח, מה הוא המשטר הרצוי, איך הוא צריך להתנהל, אבל אתה אינך מחבל במשטר הישראלי.

אברהם בורג: צא החוצה, תיאבק על עמדותיך בריש גלי.

אברהם בורג: אבל איזה מין שר זה בממשלה, שמייצג חבורה של אנשים שאומרת:

אברהם בורג: אני בממשלה כדי לחבל בה?

אברהם בורג: נמשיך הלאה.

אברהם בורג: אני מבין מה לא.

אברהם בורג: לא ניתן לפלסטינים עצמאות חלקית ולא ניתן קנטונים ולא ניתן – איך קרה לזה בזמנו אחד משריכם?

אברהם בורג: איים של עצמאות בתוך ים של ביטחון.

אברהם בורג: מה אני לא מבין - תגיד לי מה כן.

אברהם בורג: במדינה הירדנית-הפלסטינית שהקמת, במסגרת הקמתה, איפה יעבור הגבול, לאורך הירדן?

אברהם בורג: מאה אחוז.

אברהם בורג: את 3.5 מיליוני האנשים, שהיום ראש הממשלה הודיע על קיומם, זאת אומרת הם לא היו עד עכשיו, ראש הממשלה עוד היה בפאזה הציונית ההרצליינית של עם ללא ארץ מגיע לארץ ללא עם, והמשכה הגולדה מאירי שאין עם פלסטיני, וחיינו בוואקום ובריק תודעתי.

אברהם בורג: היום ראש הממשלה גילה, קורה.

אברהם בורג: בין הירדן לים יש למעלה מ=5 מיליונים.

אברהם בורג: 3.5 מיליונים – אי-אפשר לשלוט עליהם; אמר ראש הממשלה, לא תבוסתן כמוני.

אברהם בורג: איך נגיע למצב שגם נחיה כאן וגם נוכל לשלוט פה?

בנימין אלון: הפליטים צריכים להשתקם במקום אחר.

אברהם בורג: כמה פליטים יש פה?

בנימין אלון: 2 מיליונים.

אברהם בורג: זאת אומרת, נשארו 3 מיליונים.

אברהם בורג: אתה באמת חושב שלמוחמד ברכה, אזרח ישראלי נאמן - - -

בנימין אלון: לא.

בנימין אלון: אלה אזרחים.

אברהם בורג: סליחה, עכשיו אנחנו מדברים על פתרונות לעמים.

אברהם בורג: ייצב גבולות עמים - זה הקדוש-ברוך-הוא.

בנימין אלון: גם יהודה ושומרון וחבל-עזה?

אברהם בורג: סליחה, יש יהודה, שומרון, חבל-עזה וערביי ישראל כמכלול אנושי מפולג ומפוזר.

אברהם בורג: ויש יהודי ישראל.

אברהם בורג: בין הירדן ובין הים באמצע שנת 2005 לא יהיה רוב יהודי.

אברהם בורג: יהיה לך פתרון מדיני, יהיו לך אזרחים שמוכנים לחיות במציאות פוליטית מטורפת, אבל מוכנים לקבל את זה.

אברהם בורג: אם לא יהיה לך פתרון מדיני, אתה תראה את כל המכלול עומד מולך.

אברהם בורג: עכשיו אתה תגיד לי: 3 מיליונים, אתה יכול לשלוט עליהם?

אברהם בורג: ועל 5 מיליונים אתה לא יכול לשלוט?

בנימין אלון: לא אשלוט על אף אחד.

בנימין אלון: חלק יעברו כפליטים - - -

אברהם בורג: בהתנדבות?

בנימין אלון: בפתרון חיובי.

אברהם בורג: 2 מיליונים הלכו, פתרנו, לקחנו משאיות.

אברהם בורג: בואו נגיד: סוף-שבוע של "אגד".

אברהם בורג: כמה אוטובוסים יש ב"אגד", נגיד?

בנימין אלון: לחלק יהיה פרלמנט משלהם.

אברהם בורג: יש 1,000 אוטובוסים ל"אגד" בערך?

אברהם בורג: 50 איש על אוטובוס?

מוחמד ברכה: אני באמת מקנא בך על הלהט שבו אתה מתווכח.

אברהם בורג: אני רוצה להבין.

אברהם בורג: אני עוד לא מתווכח.

אברהם בורג: כאשר אני מתווכח, זה עם להט.

אברהם בורג: זה לא נחשב.

בנימין אלון: להט זה ליברמן.

אברהם בורג: סליחה, "לא ידעתי נפשי שמתני מרכבות עמי נדיב".

אברהם בורג: זאת אומרת, אני פשוט לא ידעתי שיש כזה ויכוח תהומי בין אדוני לבין ליברמן.

אברהם בורג: עמי נדיב זה אתה, ומרכבות זה הוא.

בנימין אלון: השעה מאוחרת.

אברהם בורג: מה פתאום?

אברהם בורג: רק התחלנו.

אברהם בורג: יש עוד ימים לפנינו.

מוחמד ברכה: זה לא מאוחר.

מוחמד ברכה: עכשיו מוקדם.

אברהם בורג: יש לך בעיה שלא חשוב איפה תחצה אותה, אם אתה מגיע למצב שאתה מסוגל להציב גבול שמקובל על העמים, יש לך הסדר היסטורי בין העמים.

אברהם בורג: אם אתה יכול לשים גבול שמקובל רק עליך, אין לך הסדר, כי אין לך הבדל בין שליטה על 5 מיליונים בניגוד להסכמתם לבין שליטה על 3 מיליונים בניגוד להסכמתם.

אברהם בורג: כשכבשנו את רצועת-עזה, אתה זוכר: הבית השלישי, בן-גוריון וכו' - כשכבשנו את רצועת-עזה היו שם 350,000 איש.

אברהם בורג: כשנצא מרצועת-עזה לפי התוכנית שלך, עם נצרים הקדושה לאסטרטגיה שלנו וכפר-דרום שהוא בכלל מהמקרא, נכון, ארץ אבותינו, אין ספק, אדוני – "אז יתן המלך שלמה לחירם עשרים עיר בארץ הגליל".

אברהם בורג: אתה מוכן?

אברהם בורג: את זה אתה מוכן?

אברהם בורג: ההיסטוריה משתנה, ההיסטוריה זזה, ההיסטוריה מתרחשת.

אברהם בורג: קורים כל מיני דברים במהלך ההיסטוריה.

אברהם בורג: עד שנצא מרצועת-עזה, בעוד 3,500 שנה לפי תוכניתך - - -

בנימין אלון: מה אתה עושה עם מיליון פליטים?

אברהם בורג: אני יודע מה אני רוצה לעשות.

אברהם בורג: אני לא רוצה להיות אחראי עליהם.

אברהם בורג: כבר מזמן אני לא רוצה.

אברהם בורג: כבר מ=1967 אני לא רוצה.

אברהם בורג: אני עוד מאז ימי ליבוביץ לא רוצה.

אברהם בורג: לא כמוך הגעתי לזה עכשיו.

בנימין אלון: אתה לא אחראי עליהם.

בנימין אלון: אתה אחראי על הסבל שלהם.

אברהם בורג: אני יוצא משם, אדוני, בהסדר, במדינה שלהם.

אברהם בורג: הם רוצים מדינה?

אברהם בורג: קחו מדינה.

אברהם בורג: לא רוצה להתעסק בזה.

אברהם בורג: זה לא האחריות שלי.

בנימין אלון: זה לא קשור לבעיית הפליטים.

אברהם בורג: אני אפתור להם את בעיית הפליטים?

בנימין אלון: והם לא מתפוצצים אצלך ברחובות?

אברהם בורג: השר אלון, אתה לא מסוגל לפתור את בעיית העולים לישראל.

אברהם בורג: אתה עכשיו רוצה לפתור את הבעיה של הפליטים שלהם?

אברהם בורג: מאיפה ההתנשאות הזאת?

בנימין אלון: אז לא יהיה שלום.

אברהם בורג: זה לפי שיטתך.

אברהם בורג: לפי שיטתך אין ספק שהחרב היא יסוד מאוד משכנע בעשיית שלום בין אנשים.

אברהם בורג: לא חרב.

אברהם בורג: משאית.

אברהם בורג: סליחה, טעיתי, אני מתנצל.

אברהם בורג: לא החרב אלא המשאית.

אברהם בורג: נכון?

משה כחלון: זמנך תם.

אברהם בורג: אנחנו נמשיך מאוחר יותר, השר אלון.

אברהם בורג: אני מתנצל בפני הצופים.

אברהם בורג: אני רוצה להזכיר לכם שביום רביעי בשעה 16:30 יוצא מ"בנייני האומה" מסע ההלוויה של מדינת הרווחה של מדינת ישראל, שמתה בידיה של הממשלה הנוכחית, ואנחנו נביא אותה לקבורתה.

אברהם בורג: אנא בואו.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת ואסל טאהא, בבקשה.

בנימין אלון: חבר הכנסת בורג, איזהpromotion .

אברהם בורג: יש החלטות של המערכת.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בדבריו של כבוד השר בני אלון הוא האשים את ערפאת שהוא פוצץ את האזור בספטמבר 2000.

ואסל טאהא: אני רוצה להזכיר לכבוד השר, שהביקור של ראש הממשלה הנוכחי, כשהיה ראש האופוזיציה, הוא שהביא לאינתיפדה המתמשכת עד היום הזה, ולא יאסר ערפאת.

ואסל טאהא: יאסר ערפאת לא עשה פרובוקציה באותו יום.

ואסל טאהא: מי שעשה פרובוקציה באוקטובר 2000 זה ראש הממשלה הנוכחי, והיו לו שתי מטרות: א.

ואסל טאהא: לקרוא תיגר על הפלסטינים; ב.

ואסל טאהא: לחתור תחת ממשלתו של ברק - ונדמה לי שהוא הצליח בשתי המשימות.

ואסל טאהא: עכשיו הוא עצמו חזר ואמר: אין פתרון ואין הצלה למשק ואין הצלה לכל המצב שאנחנו חיים בו בלי אופק מדיני, והוא הצהיר כן למדינה פלסטינית.

ואסל טאהא: הוא הצהיר גם כן למפת הדרכים, אף שיש בתוכנית הזאת חורים והרבה מינוסים שצריך לתקן.

ואסל טאהא: דיברו כאן, אדוני היושב-ראש, על מדינה, מדינה כערך.

ואסל טאהא: ודאי שהמדינה היא ערך שמתפתח עם הזמן.

ואסל טאהא: כשהתהוותה המדינה נוצרו בה גם ערכים חיוניים מאוד שצריך לשמור עליהם, לא להרוס אותם.

ואסל טאהא: כשמדברים על רווחה במדינה המודרנית, זה ערך שאפילו צריך לשמור אותו ולפתח אותו.

ואסל טאהא: לצערנו, מה שקורה אצלנו במדינה - הממשלה לא עושה מאמץ לשמור על הערכים האלה.

ואסל טאהא: אפילו על ערך הדמוקרטיה היא לא עושה מאמץ לשמור - כדי לנתב, כדי לשמור את הערכים האלה שנוצרו במדינה.

ואסל טאהא: תוצאות הסקר והדוח של המכון לדמוקרטיה בישראל מעידים על כך שהממשלה לא משקיעה מאמץ ותקציב בבניית חברה דמוקרטית חדשה.

ואסל טאהא: אנחנו רואים שהדמוקרטיה המהותית, שכל אחד מאתנו רוצה שתהיה במדינה, בסכנה ממשית.

ואסל טאהא: אנחנו לאט-לאט הופכים למדינה ששולטת בה דמוקרטיה פורמלית.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, התוכנית הכלכלית שדנים בה כעת, אחרי הפיצולים ואחרי כל השינויים אני לא יודע אם אפשר לקרוא לזה תוכנית.

ואסל טאהא: מה שנשאר זה פגיעות בשכבות החלשות, מה שנשאר זה מלכודת שמכניסים את השכבות החלשות אל תוכה, את המובטלים שאין להם מאיפה להתפרנס.

ואסל טאהא: פוגעים בצורה קשה באנשים שמקבלים הבטחת הכנסה.

ואסל טאהא: פוגעים באלה שלא יכולים להשתלב בשוק העבודה מסיבות רפואיות או מסיבות אחרות, כלומר גיל – מבוגרים יותר שלא יכולים להשתלב בשוק העבודה החדש.

ואסל טאהא: פוגעים באלה שמקבלים הכשרה מקצועית כדי להעלות את רמת השירות ורמת הייצור.

ואסל טאהא: במה לא פגעו?

ואסל טאהא: באמהות חד-הוריות שיתקשו אחרי יישום התוכנית הזאת לפרנס את משפחותיהן; בנכים ששובתים מול משרדי הממשלה; בקרנות הפנסיה שהפגיעה בהן מאיימת במיוחד על המעמד הבינוני.

ואסל טאהא: אנחנו מוצאים פיטורים ואבטלה בכל רחבי המדינה.

ואסל טאהא: כאן, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להציג ולהדגיש את עניין האבטלה בסקטור הערבי, שאותו אני מייצג.

ואסל טאהא: מתוך 26 יישובים במדינת ישראל שהם מוקדי אבטלה, 25 הם יישובים ערביים שיש בהם אחוז גבוה של אבטלה.

ואסל טאהא: זאת אומרת, אנחנו כאוכלוסייה ערבית מראשוני הנפגעים כתוצאה מהתוכנית הכלכלית הזאת.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, התוכנית הכלכלית הזאת הובילה את המדינה, הובילה את השכבות החלשות לתופעות שלא היינו רגילים להן.

ואסל טאהא: התחלנו לשמוע על איומים להתאבד, על התאבדות כתוצאה ממצב כלכלי קשה שמשפחות נקלעו אליו.

ואסל טאהא: אין מי שישאל ואין בממשלה מי שיטפל בתופעה הזאת.

ואסל טאהא: לא שמעתי ולא קראתי שגורם ממשלתי כלשהו דאג לבחון בצורה רצינית מה הן הסיבות האמיתיות לתופעה הזאת.

ואסל טאהא: זה עוד לפני יישום התוכנית הכלכלית.

ואסל טאהא: אני שואל כאן, מה יקרה אם התוכנית הכלכלית הזאת תאושר?

ואסל טאהא: האנשים, האוכלוסייה, החברה התעייפו מהמצב הכלכלי-הפוליטי-המדיני.

ואסל טאהא: במקום להשקיע בחברה, במקום להשקיע בשכבות החלשות, במקום ליצור מגן לשכבות האלה ולשמור על הערכים של הרווחה ועל הערכים שנוצרו במדינה עם הזמן, התחלנו לחוש שגם ערכים שליליים התחילו להתהוות, כמו התאבדות.

ואסל טאהא: קראנו גם הכרזות ודוחות שהמדינה מאבדת את הדמוקרטיה המהותית ופונה לדמוקרטיה פורמלית.

ואסל טאהא: אנחנו יודעים שבסופו של דבר זה יוביל למשטר לא דמוקרטי, למשטר שלא נרצה שישלטו בו אנשים שיעשו רק לסקטור אחד ולא יעשו לכלל האוכלוסייה.

ואסל טאהא: לכן אנחנו לא רוצים לברך מוקדם מדי על כך שראש הממשלה השכיל בסופו של דבר לדעת שבלי שלום עם הפלסטינים אפילו הכלכלה תתקלקל יותר.

ואסל טאהא: הוא הכריז שהוא לא מוכן לשלוט ב=3.5 מיליוני פלסטינים.

ואסל טאהא: על זה התרענו ואת זה אמרנו לאורך כל הדרך: בלי הידברות, בלי הכרה בזכויותיהם של הפלסטינים, בלי הקמת מדינה פלסטינית לצדה של מדינת ישראל, מצב המדינה יהיה קשה יותר מאשר עכשיו.

ואסל טאהא: רק באורח הזה, אורח ההידברות, המדינה תחסוך, תבריא את המשק ותוציא את השכבות החלשות ממלכודת העוני.

ואסל טאהא: בדרך השלום וסיום הכיבוש, והצעות ממשיות של שלום, הצעות שבנויות על כבודו של הזולת, על שמירה על האינטרסים הלאומיים שלו, תוכל הממשלה, ובצדק, לפרוס רשת של ביטחון סוציאלי לכל אזרחיה וביטחון אישי לכל אחד ואחד מהאזרחים.

ואסל טאהא: כל התוכניות הכלכליות שהוגשו בשנתיים האחרונות לא יכלו להציל את המדינה, לא יכלו להציל את הכלכלה של המדינה ואת המשק, פגעו בצורה מתמשכת באורגנים המרכזיים וברשתות הביטחון של האנשים החיים מקצבאות אבטלה או מהקצבאות שמקבלים בגין הכשרה מקצועית או הבטחת הכנסה שמטרתן להבטיח רמת חיים בסיסית וקיום בכבוד.

ואסל טאהא: פגיעה במקבלי הבטחת הכנסה תפגע קשה במצבם של מקבליה ולא תוביל להשתלבותם בשוק העבודה, כפי שאמרתי, בגלל אי-יכולת כתוצאה מבעיות רפואיות או גיל מבוגר.

ואסל טאהא: זה רק יוסיף אותם למעגלי העוני והסבל במדינה.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, האוכלוסייה הערבית, כפי שאמרתי, היא הראשונה שתיפגע.

ואסל טאהא: לדוגמה, בתוכנית הכלכלית, כשמדברים על קיצוץ של 25% מתקציב האיזון – מה זה תקציב איזון, אדוני?

ואסל טאהא: תקציב האיזון ברשויות בא לאזן בין רשויות שאין להן הכוח הכלכלי, אין להן האפשרויות, ולכן הממשלה החליטה במיוחד על תקציב איזון, כדי לאזן את הרשויות המקומיות הערביות ואת הרשויות בפריפריה ולהשוותן לרשויות חזקות.

ואסל טאהא: תקציב איזון ברשות מקומית ערבית, או כל רשות שמקבלת תקציב איזון, הוא כמעט 40% מהתקציב הרגיל, פלוס-מינוס.

חמי דורון: מה שאדוני אומר לא מדויק.

ואסל טאהא: זה מדויק.

ואסל טאהא: אני הייתי ראש רשות, ומענק האיזון היה 40% מהתקציב הרגיל.

חמי דורון: יכול להיות שאצלך, ברשות המקומית שלך זה המצב.

חמי דורון: תקציב האיזון בא בעיקר לא כדי לאזן את המצב מול רשויות חזקות, אלא כדי לאזן את התקציב שלך מול הגירעון שלך.

חמי דורון: אם הגירעון שלך הוא 40%, זה אומר שאתה מנהל רע מאוד את התקציב שלך.

ואסל טאהא: לגבי תקציב האיזון אני מביא דוגמה מהיישובים הערביים.

ואסל טאהא: תקציב איזון ברשויות המקומיות בא כדי לתמוך בהן, לחזק אותן.

ואסל טאהא: זה מהווה 40% מהתקציב הרגיל.

ואסל טאהא: כאשר מקצצים בתקציב הזה 25%, פוגעים ישירות בשירותים, מפני שבכפרים הערביים אין משאבים, אין שם תעשייה, אין שם מרכזי מסחר - אין כלום חוץ מהארנונה.

חמי דורון: כמה ארנונה אדוני גובה, כמה זה מתוך התקציב?

ואסל טאהא: כאשר אתה מיישם את התקנון של משרד הפנים, יוצא ש=80% מהתושבים משלמים 20%-30% ארנונה.

ואסל טאהא: הם מקבלים פטורים של 70%.

ואסל טאהא: למה פטורים?

ואסל טאהא: מפני שהם שכבות חלשות.

ואסל טאהא: הם מובטלים, מקבלי הבטחת הכנסה.

ואסל טאהא: עכשיו פוגעים גם במובטלים, פוגעים במקבלי הבטחת הכנסה.

ואסל טאהא: כאשר רוצים לגבות בוודאי התקנון מרשה לך לפטור אותם, ואם אתה לא פוטר אותם הם פונים לבית-המשפט ומביאים לך צו שקובע שהם פטורים.

ואסל טאהא: לכן תקציב האיזון בשביל הסקטור הערבי הוא דבר חשוב, מהותי.

ואסל טאהא: פגיעה בו תביא להריסה טוטלית של הרשויות.

ואסל טאהא: אם יאושר הקיצוץ של 25% בתקציב האיזון, זה כאילו שאתה מזמין - - -

חמי דורון: כמה כסף מהווה שכר עובדי הרשות מתוך סך כל התקציב?

ואסל טאהא: 43%-45%.

ואסל טאהא: היום זה 45%.

חמי דורון: וכמה אתה מוציא החוצה לעבודות קבלניות?

ואסל טאהא: אם מוציאים החוצה עבודות קבלניות זה לפרויקטים.

חמי דורון: לוקחים קבלנים במקום לקחת אדם שיהיה עובד ברשות.

חמי דורון: עם העובדים בקבלנות אתה מגיע ל=50% מתקציב הרשות המקומית שהולך לשכר.

ואסל טאהא: זה אחוז זעיר מאוד-מאוד.

ואסל טאהא: אנחנו נשענים על עובדי האחזקה ועובדים שכבר נמצאים ברשות.

ואסל טאהא: ברשות שלי לא הגענו ליותר, 45% זה המקסימום.

ואסל טאהא: פעם הורדתי את זה אפילו ל=38%.

ואסל טאהא: ב=1999 עשיתי תוכנית הבראה והורדתי את זה ל=38%.

חמי דורון: למה לא המשכת להוריד את זה?

ואסל טאהא: הגענו לרמה של רשות מסודרת, כמו קריית-טבעון, שם השיעור היה 38%.

ואסל טאהא: הצלחתי לייצב את המערכת.

ואסל טאהא: היום כל פגיעה בתקציב האיזון רק תהרוס את הרשות טוטלית.

חמי דורון: עלית חזרה מ=38% ל=45%.

ואסל טאהא: יש סיבה לכך שזה עלה - מפני שהעובדים שהוצאתי לחופשה ללא תשלום לשנה חזרו.

ואסל טאהא: בסופו של דבר גם 45% הוא שיעור לא גבוה.

ואסל טאהא: אביא לך הרבה דוגמאות של מקומות שבהם שיעור השכר גבוה יותר.

חמי דורון: אין לי אתך ויכוח שהרשויות המקומיות מבזבזות הרבה כסף בתשלומי שכר.

חמי דורון: למעשה עשית תרגיל כשהוצאת אנשים לחופשה ללא תשלום לשנה.

חמי דורון: הירידה לא נבעה מהבראה אמיתית.

חמי דורון: הרי אחר כך החזרת את העובדים הללו.

חמי דורון: בעצם לא פתרת את הבעיה.

ואסל טאהא: לא שאלת אותי כמה היה.

ואסל טאהא: היה אחוז גבוה יותר.

חמי דורון: לא משנה.

חמי דורון: עצם העובדה שההקטנה הגיעה ל=38% ואחר כך עלית ל=45%, כי זה אנשים שיצאו לחופשה ללא תשלום – עשית תרגיל, מוצלח למדי, אבל לא פתרת את הבעיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תצא עכשיו עם איזו תוכנית איך לנהל את הרשויות המקומיות?

חמי דורון: הייתי במשך עשר שנים חבר מועצת עירייה ואני מכיר את העניין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין לי טענות אליך.

ואסל טאהא: חבר הכנסת דורון, אני מדבר בצורה כללית, לא ספציפית.

ואסל טאהא: כל פגיעה בתקציב האיזון בסקטור הערבי היא הריסה טוטלית של הרשויות המקומיות הערביות.

ואסל טאהא: ממילא היתה אפליה, היו פערים.

ואסל טאהא: היו החלטות ממשלה שלצערי לא יושמו, החלטות ממשלה שקבעו שיש לסגור פערים.

ואסל טאהא: אף הסכם שחתמנו בזמנו עם ממשלות ישראל – אני לא מדבר על הממשלה הזאת, אלא הממשלה שלפניה וכל ממשלות ישראל לא כיבדו את חתימותיהן ולא עשו די לסגור פערים.

ואסל טאהא: לכן נקלענו למצב כזה.

ואסל טאהא: לכן פגיעה בתקציב הפיתוח ובתקציב האיזון תגרום היום רק להריסה טוטלית של הרשויות.

ואסל טאהא: בסופו של דבר מי ישלם?

ואסל טאהא: הממשלה תשלם, תסגור את כל החובות.

חמי דורון: אני יכול לנחם אותך ולומר שזה לא יהיה רק בסקטור שלך, במגזר הערבי.

ואסל טאהא: אמרתי שגם במועצות בפריפריה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: צרת רבים חצי נחמה?

חמי דורון: בערך.

ואסל טאהא: חבר הכנסת דורון, מי כמוך יודע שהתקציבים הייעודיים לסקטור הערבי ממשרדי ממשלה שונים הם דלים מאוד.

ואסל טאהא: אני רציתי ששר התיירות יהיה כאן וישמע אותי.

ואסל טאהא: מה תרם משרדו מאז שהוא נכנס, הוא ושר התיירות שהיה פה לפניו?

ואסל טאהא: כלום, אף לא שקל אחד.

ואסל טאהא: אני ביקשתי להקים כפר תיירות.

ואסל טאהא: בכפר-כנא מבקרים בשנה 700,000 תיירים.

ואסל טאהא: התחננתי בפני משרד התיירות לעזור לי לבנות תשתית כלכלית, לעזור לי לבנות תשתיות כדי שזה יהווה מנוף.

ואסל טאהא: חתמתי שבעוד חמש שנים או עשר שנים לא ארצה שום עזרה, אפילו לא מענקים.

ואסל טאהא: לא העבירו אגורה אחת, שקל אחד.

ואסל טאהא: זה כבר מונח על שולחנם שנתיים, שלוש שנים.

ואסל טאהא: לכן, אדוני היושב-ראש, הסקטור הערבי הוא הסקטור שייפגע קשה בנוסף לכל השכבות שהזכרתי ולכל האלמנטים שהזכרתי; הוא ייפגע מאוד מהתוכנית הכלכלית הזאת.

ואסל טאהא: התוכנית הקרויה "תוכנית 4 מיליארדי השקל" – זה שקר וכזב, לא יושם ממנה כלום.

ואסל טאהא: רק הבטחות והבטחות והבטחות.

ואסל טאהא: לכן אני חושב שתוכנית כלכלית מעין זו רק תכרסם בחלשים ותחזק את החזקים.

ואסל טאהא: בסופו של דבר אנחנו נשלם את המחיר.

ואסל טאהא: תודה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת הנוכחים, אני אחזור אולי בחלק מהדברים על מה שאמרתי אתמול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: באו אלינו בכותרת כזאת יומרנית: התוכנית להבראת כלכלת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאילו שהתוכנית הזאת אכן תבריא את הכלכלה ותוציא את הכלכלה מימים קשים - שלדעת כולנו אכן הם כאלה - לימים טובים יותר ולכלכלה חזקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומר שזה בדיוק ההיפך הגמור ממה שקורה ומה שאמור לקרות אם התוכנית הזאת תתקבל, וככל הנראה ברוב קואליציוני דורסני היא אכן תתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בכל אופן, נותר לנו להזהיר ולהתריע ולנסות להציל מפני המצב שדוחפים אליו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין מחלוקת שהמשק והמצב הכלכלי הם בכי רע, ואין מחלוקת שצריך לעשות קיצוצים, גם עם זה אני מסכים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל השאלה שנשארה ונותרה היא ממה לקצץ ואיך יוצאים מהמצב הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בקיצוצים נוסח ממשלת שרון כבר היינו, זו אולי המהדורה הרביעית של קיצוצים שמביאים אלינו בשנה וחצי, שנתיים האחרונות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא גם לא האחרונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו, ממש בימים האלה, כבר מכינים את הקיצוץ הנוסף.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובאים אלינו בטענות, כי בוועדת הכספים התוכנית כבר עברה כפי שהיא והקיצוצים לא בוצעו כולם, לא בסכום שהתכוונו אליו מלכתחילה, וצריך לקצץ עוד פעם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומר: אם יקצצו עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם, הכלכלה לא תצא מהמשבר העמוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש דרך אחת להוציא את הכלכלה מהמשבר הזה, וראש הממשלה דיבר עליה אתמול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בימים האחרונים מר שרון מתפכח, חוזר לשפיות, והוא אדם לגמרי אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבל שהשר יצא; הייתי רוצה לשאול אותו מה דעתו בעניין הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראש הממשלה מקבל את מפת הדרכים, ופתאום הוא מדבר על חלוקת הארץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין מוצא אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לא נכון לשלוט ב=3.5 מיליוני פלסטינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת הפעם הראשונה שאני שומע את ראש הממשלה מודה שהמצב הקיים בשטחים הוא כיבוש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא כבר לא אומר שאלה אדמות משוחררות או מוחזקות, כפי שפעם אמרו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא אמר את זה אתמול בריש גלי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כואב לומר את זה, אך זאת האמת.

חמי דורון: לא זה מה שראש הממשלה אמר.

חמי דורון: הוא אמר, שכמו שעם ישראל יוותר על הזכויות שלו ביהודה ושומרון, הפלסטינים יצטרכו לוותר על זכות השיבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יכול להיות שהוא אמר גם את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מדבר על מה שאני ראיתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין לי בעיה לשמוע את הדברים של אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראש הממשלה אמר כשהוא ניצב מול עיני, וכמעט לא האמנתי לכך: זה כואב לומר, אך זה כיבוש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלה דבריו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: וזה נכון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שמח שראש הממשלה חוזר למציאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא פתאום ריאלי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא אמר: מי שחושב שניתן להוציא את הכלכלה מהמשבר העמוק שאליו היא נקלעה בלי תוכנית מדינית – משא-ומתן מדיני ושינוי המצב המדיני - טועה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלה דברים נכונים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרו את זה אחרים כל הזמן, והיתה על כך הסכמה כללית כמעט, להוציא את מר נתניהו, שר-העל של ראש הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מר נתניהו אפילו לזה אומר לא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למר נתניהו יש תוכנית, להוציא את הכלכלה מהמשבר בלי שלום ומשא-ומתן מדיני שראש הממשלה מדבר עליו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת רק מחלוקת אחת ביניהם, או לכאורה מחלוקת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא חסרות מחלוקות ביניהם, ומתי זה יצא החוצה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש אומרים שזה יהיה בעוד שבועות, יש שמעוררים עכשיו את מר נתניהו ושואלים אותו למה הוא לא התנגד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נראה שגם נתניהו נגע בשפיות ובריאליות בצורה כלשהי: הוא נמנע בהצבעה על תוכנית מפת הדרכים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פתאום הוא לא חישוקן גדול, שיגמול למר שרון כגמולו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי שרון חישק אותו לפני קמפ-דייוויד ובהסכם חברון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא עשה ועשה, ואמר לנתניהו – אז ראש הממשלה: אם עכשיו יפלסו יותר מאחוז מסוים, אתה מסכן את המדינה, שומו שמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל זה היה לפני שהוא מונה לשר החוץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאשר שרון מונה לשר החוץ, הכול השתנה; הוא הלך עם נתניהו לפסגת-וואי, ושם הם ישבו עם הפלסטינים, לרבות ערפאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומנם לא תפסו אותו לוחץ את ידו של ערפאת, אך הם דיברו וחזרו אלינו עם פעימה של 13.5%.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ושום דבר לא קרה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פתאום הוא לא מסכן את הארץ ועושה דברים נוראיים, כי מר שרון הוא שר החוץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש, דבר אחד מאוד מטריד אותי: למי להאמין?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למר שרון, זה שחוזר לשפיות, שמתפכח ורואה את המציאות כפי שהיא – רואה את הכיבוש ואת הכלכלה ויודע שלא יוצאים מזה בלי מהלך מדיני, או למר שרון – תעלו על הגבעות, ואני אביא את אבות המתנחלים; אני מכיר כל פינה וכל שעל, אל תלמדו אותי מהי ארץ-ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי להאמין לשניהם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הייתי מוכן להאמין לשניהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נראה שיש במר שרון גם מזה וגם מזה; ודאי שיש בו - תעלו על הגבעות וההתנחלויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא הרי כולו, כמעט, בנוי כך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השאלה הנותרת היא אם יש בו גם השפיות, הריאליות, הנכונות והרצון להוציא את כולנו ואת המדינה ממעגל שפיכות הדמים ומהסחרור הכלכלי הנורא שאנו נמצאים בו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכאורה, מר שרון תרם את תרומתו; הוא המליץ על תוכנית הדרכים, ואני מקווה שהוא עשה זאת ביושר, ואכן מוכן לעשות את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם אכן כך יהיו הדברים, יבורכו ראש הממשלה וממשלתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו, העם הקטן, האנשים שסובלים מכל הגזירות – הגזירות הכלכליות, שפיכות הדמים והמצב העגום – לא נותר לנו אלא לומר לו חזק ואמץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא יכול לסמוך עלינו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברגע שהוא חוזר לשפיות, הולך לכיוון מדיני ומוציא את כולנו ממעגל שפיכות הדמים ומהסחרור הכלכלי הנורא, למה לא לתמוך בו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנו אנשים שאומרים ועושים את מה שהם מאמינים בו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מפני שזה שרון לא נתמוך?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם זה שרון, עוד יותר טוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם הוא מתקן ועושה עכשיו, מה יותר טוב מזה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא יכול לסמוך עלינו ועל כל שוחרי השלום והצדק החברתי בבית הזה, שיתמכו בו ללא סייג וללא תנאי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא רוצים להיכנס לקואליציה, נפשנו אינה חומדת את הכיסאות הריקים האלה, שנקראים כיסאות ממשלה או שרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שום תנאי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תלך בדרך הנכונה של שפיות מדינית וכלכלית – התמיכה שלנו מובטחת לך מבחוץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ולא אמרתי את זה רק עכשיו אלא גם קודם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי את זה כשהוא נתן את הריאיון המפורסם - בערב חג הפסח - לעיתון "הארץ", ואמר שיהיו ויתורים כואבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אגב, העניין של "כואבים" – הוויתורים כואבים לו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שרון פעם אמר לנתניהו: למי להאמין, אדוני ראש הממשלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ליד שמאל שלך או ליד ימין שלך?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו זה חוזר אליו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למי להאמין, אדוני ראש הממשלה, מר שרון?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לשרון השפוי והריאלי, המדינאי שמגלה פנים אחרים בימים האחרונים ועומד באומץ – ואני מעריך את זה – מול מרכז הליכוד, מול העסקנים, מול השרים ומול חברי הכנסת כשהוא אומר להם "אין דרך אחרת", או למר שרון, אבי ההתנחלויות ואבי הססמה "עלו על הגבעות ותפסו כל חלקת אדמה וכל שעל"?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי כי אני רוצה להיות אופטימי ואולי כי אני מאמין בזה, אני הייתי רוצה להאמין למר שרון המתפכח, שמוציא את כולנו מהסכנות הגדולות והנוראיות שבהן אנו שרויים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אגב, זה עוזר להוציא גם את האחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנו חיים בעולם גלובלי, שהפך לכפר אחד, ומה שקורה אצלנו משפיע על השכן ולהיפך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן, או שכולנו יוצאים לדרך טובה – מדינית וכלכלית – יותר, או שכולנו נמשיך להקיז זה את דמו של זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחזור לתוכנית הכלכלית: בשנות ה=60 וה=70 הניחו יסודות במדינה הזאת, והקימו גם מבנים, באופן יחסי, למה שנקרא מדינת הרווחה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת מדינה שתחתור לשוויון ולצדק בתוכה, בקרב אזרחיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כלומר, התקציב הממשלתי, חלקו לפחות – וככל שהחלק הזה גדול יותר, כך המצב מבורך יותר – יופנה לעזרה לשכבות החלשות, לעניים, לאלה שחסר להם ולאלה שאין להם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בצורה הזאת לא נשארים עם פערים גדולים ועם עוני משווע, ולא מגיעים למצב שכמעט 50% מהמשפחות הן מתחת לקו העוני או בסיכון להיות מתחת לקו העוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: במגזר הערבי, כמובן, המצב הרבה יותר קשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תמיד בדברים האלה המגזר הערבי חייב להוביל; באבטלה, 25 היישובים הראשונים, שמובילים באבטלה, חייבים להיות יישובים ערביים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היישוב ה=26 יהיה פריפריה יהודית - לפעמים זה אופקים, מצפה-רמון או משהו בכיוון הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז באה המדיניות של מדינת הרווחה ואמרה שיעזרו לחלשים בכמה כיוונים: במשכנתאות, יהיה דיור ציבורי; נעזור גם בחינוך – יום לימוד ארוך, תוספת שעות הוראה; בבריאות – עוד לפני חוק הבריאות – סיוע בתרופות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היה סיוע מיוחד גם לנזקקים לאשפוז ולסיעוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היו תקציבים שהקלו את מצוקתם של העניים, אלה שלא היה להם ממה לשלם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אילו לא היה הסיוע הזה, הם היו טובעים בים העוני ללא תקנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היה גם סיוע ישיר – סיוע כספי ממש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הקצבאות של הביטוח הלאומי – אם קצבה למשפחות מרובות ילדים, אם קצבת הבטחת הכנסה, אם קצבת אבטלה אם קצבת זיקנה – כל הקצבאות האלה הן סיוע ישיר לעניים, כדי להחזיק אותם עם פת לחם ביד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איני חושב שמישהו חולק על הכיוון הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: באופן גלוי ומוצהר לא שמעתי שמישהו היה רוצה את זה אחרת, אפילו לא מר נתניהו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל מה עושה נתניהו, שר-העל שלנו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא אומר, שהוא מביא תוכנית כלכלית להבראת המשק, והיא תהיה על-ידי קיצוצים או פגיעה בחלשים האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ממש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא פוגע אפילו בקצבאות הנכים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתמול חזרו הנכים לאוהל שלהם מול משרד האוצר, לא רחוק מהכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מר נתניהו נוקט מדיניות דרוויניסטית ודורסנית, ויש פה השקפת עולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בממשלה הזאת אימצו את כלכלת החזקים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם אומרים, שמי שמרוויח – המבוססים הם אלה שמובילים את המשק, ולהם צריך לעזור מול הקיצוצים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כלומר, במקביל הוא מקצץ לחלשים, לעניים ולמי שחי על קצבאות, והוא גם – וזה היה בתוכניות הקודמות – מוריד ממס הכנסה לעשירים: במדינה יש מספיק כסף, לא צריך את המסים שלכם... ולמה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם לזה יש הסבר; כי אם עוזרים לעשירים, הם ייצרו יותר מקומות עבודה, ואנשים רבים יותר יעבדו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איזו שלומיאליות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מישהו יחלק כסף?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מישהו ייתן כסף לעניים סתם כך?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת מלחמה בבעלי ההון, תהליך כלכלי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כשהעשיר הוא עשיר יותר, ומשלם פחות מסים, הוא בסדר, והוא יודע איך להשקיע את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לו כסף, והוא עושה צעדים כדי להרוויח, להכפיל את רווחיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: העשיר יחשוב על החלשים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל נתניהו צריך לתת לנו הסבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם כך, בעל ההון לא צריך לשלם מסים, לכאורה כדי שימשיכו להפעיל את המשק, ואולי בדרך הזאת אחוז קטן של פועלים ימצא עבודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בפועל הוכח ההיפך הגמור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נתניהו, בסוף השנה הקודמת קיצצת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרת שנוריד מסים לבעלי ההון ולמעסיקים כדי שיוכלו להמשיך להעסיק אנשים, וכך תהיה צמיחה במשק – יותר עובדים ויותר עבודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשנה האחרונה קרה בדיוק ההיפך; האבטלה גואה, גלי האבטלה ממשיכים לעלות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת המציאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק בשבוע האחרון התבשרנו שרשמית מדובר ב=281,000 מובטלים, ויש שאומרים שהמספר הוא מעל 300,000.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כולם מסכימים שהאבטלה תמשיך לעלות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מר נתניהו, קצת שפיות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היתה לך שנה, ניסית את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הורדת מסים לחזקים, אך התוכנית שלך לא התממשה; העניים הפכו יותר עניים, האבטלה עלתה, ושום דבר טוב לא קרה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בעצם עם התוכנית הזאת, שאתה קורא לה באופן יומרני התוכנית להבראת כלכלת ישראל, אתה הורג את הכלכלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה מוריד את כולנו לטמיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שמענו שמר שרון לא התערב בכלל בדיונים האחרונים – בשביתה של ההסתדרות ובמחלוקת הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא ראש הממשלה, ואולי היה עסוק בדברים אחרים, אך אני מזמין אותו להתערב; עכשיו הוא חזר לשפיות, והוא ריאלי גם מהבחינה המדינית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, תפוס את שר האוצר שלך, שר-העל הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני יודע שהוא לא רוצה אותו, אפילו בממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אך יש פה כוחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תפוס אותו באוזן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסופו של דבר, האחריות היא שלך, של הממשלה כולה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ומי אוכל את הפאשלות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כולנו, כל העם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מספיק שהוא נמנע בהצבעות מדיניות, אך בעניין הכלכלי, אל תרשה לו להימנע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תאמר לו, אתה הורדת אותנו שאולה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מקווה שעכשיו שרון יתחיל לעזור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא פותח פתח לתהליך מדיני, ונתניהו אמר, ניתן להוציא את הכלכלה מהמשבר על-ידי כוח, על-ידי הכנעת הפלסטינים ובלי תהליך מדיני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מר שרון, לעומתו, מאמין, שנוציא את הכלכלה מהמשבר רק על-ידי התהליך המדיני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מקווה שהוא אומר את הדברים שהוא מאמין בהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תוריד נבואה בעניין הזה על מר נתניהו, תאמר לו שהדרך שלו לא נכונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואפשר לתקן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד לפני התוכנית הזאת נשים בגיל 60 יכלו לקבל קצבת זיקנה, אם הן לא עובדות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קראו לזה גיל הפרישה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו מר נתניהו מעלה את זה בשבע שנים שלמות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה יש לך נגד נשים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הן הצד הלא-חזק במשק, הן עדיין מופלות לרעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הן עובדות גם בבית, הן נושאות בנטל ועושות לנו את החברה כולה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תן להן לנוח אחרי שעבדו כל החיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה אוכל את כל הפירות שלהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תן להן שנה מנוחה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שקבעו את גיל הפרישה ל=60 לא היו טיפשים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם היו הרבה יותר חכמים מאלה שיש לנו היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכול יורד, כנראה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך אפשר להעלות את גיל הפרישה בשבע שנים שלמות, מ=60 ל=67?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה ממש לשדוד אותן, לאכול את פרי עמל הנשים האלה ולא לתת להן ליהנות מזה שנה או שנתיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הגיל הממוצע של פטירת נשים הוא 70-71.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תן להן עשר שנים טובות בסוף החיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה שנתיים, שלוש שנים בלבד, אפילו לפי הממוצע?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת הבראת המשק והכלכלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אגב, הוא מעלה את זה גם לגברים – מ=65 ל=67.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פתאום הוא שוחר שוויון בין נשים לגברים – לכולם יהיה גיל פרישה אחד, גיל 67.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש, לא רק בגזירות האלה; השקר הגדול של מר נתניהו ושל התוכניות שלו, כשהוא אומר שאין כסף, אולי באמת אין כסף, אך לא כי אין כסף, אלא כי מחלקים אותו בצורה לא-נכונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מצד אחד הוא אומר שחייבים לעשות קיצוצים ולהוריד בקצבאות הילדים והזקנים ולהרוס לגמרי את מדינת הרווחה בהשקפת עולם דרוויניסטית דורסנית, שרק החזקים יחיו, והחלשים יהיו מיותרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה כאילו הוא אומר להם: לכן למות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי צריך אתכם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בו-זמנית, הכסף שקיים - ויש תקציבים; תקציב המדינה הוא מעל 200 מיליארד שקל - זה כסף, מר נתניהו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה אתה עושה אתו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא לא יאמר את זה, אבל מר נתניהו לא רק פוטר את בעלי ההון ממסים אלא גם עושה מערך ביטחוני מנופח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומנם לא האסמכתה הביטחונית לכך, אך אנשי ביטחון - מר וילנאי, שאינו חשוד שאינו אוהד את ביטחון ישראל, ואחרים - אומרים את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: וילנאי אומר: השתנו דברים, ויש לשנות גם בביטחון מבחינת התקצוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא מקציב כסף להתנחלויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יגידו שזאת הפוליטיקה, ונראה שהכסף הוא הפוליטיקה במדינה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם כך, מצד אחד עוזבים את בעלי ההון, ולא לוקחים מהם מסים, ומצד שני יש תקציבים מנופחים להתנחלויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 60 מיליארד דולרים הושקעו בהתנחלויות ב=20 או ב=25 השנים האחרונות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם בתקציב של השנה האחרונה – התקציב הקיים – חלק גדול מהכסף הולך להתנחלויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פעם בונים כבישים עוקפים, פעם בונים בניינים ריקים, שאין מי שיגור בהם, תופסים את הגבעות, עושים את המאחזים, וכל הכסף הולך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אי-אפשר לשים את הכסף בשני מקומות; אם אתה שם אותו שם, הוא לא כאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם הבכירים נהנים ממשכורות גדולות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כשמשכורות הבכירים תופחות ותופחות – יש כאלה שמגיעים לכמה מאות-אלפי שקלים טובים בחודש – זה הכסף, מר נתניהו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה אדון כלכלה, ויש לך השקפת עולם מוטעית – השקפת עולם דרוויניסטית מוטעית, השקפה אנטי-אנושית, אנטי-חברתית, אנטי-צדק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראש אחד שקיים הוא שרון, והוא הבריא – אני מקווה שלצמיתות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ביומיים, שלושה הימים האחרונים הוא בסדר, ומוביל לשפיות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הראש הכלכלי ממשיך להיות חולה באופן נורא, והוא עכשיו מביא עלינו את החורבן הזה של התוכנית הכלכלית, שהוא קורא לה "להבראת המשק".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני קורא לה "התוכנית הכלכלית לקבורת המשק", ממש להריגתו בצורה הקשה ביותר.

משה כחלון: חבר הכנסת דהאמשה, זמנך תם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אולי גם לשומעינו בשפה הערבית, אזרחי המדינה וגם מחוץ למדינה - אני אומר את הדברים גם בשפה הערבית לשומעינו האחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לערבית: בשם האל הרחמן והרחום, האחים הצופים והמאזינים פה ובכל מקום, הנושא שאנו דנים בו ברציפות בשעות אלה הוא התוכנית הכלכלית החדשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הממשלה הציגה תוכנית זו, והיא רוצה את הסכמת הפרלמנט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי בהתחלה, שהתוכנית זו מכונה על-ידי שר האוצר וסגניו בשם "תוכנית להבראת משק המדינה".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שם זה נשמע מבטיח ויפה, אבל בפועל קורה בדיוק ההיפך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי בראשית דברי, שבשנות ה-60 וה-70 הונחו היסודות למדינת הרווחה החברתית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היתה קיימת מגמה של הושטת סיוע לתושבים ובפרט לעניים שבהם, על מנת לתת להם אפשרות לחיות בתנאים מינימליים, כך שכל אזרח יקבל פת לחם ויישאר מעל קו הטביעה הכלכלי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הגישו סיוע לעניים בכיוונים שונים, ובהם סיוע בדיור ובשכירות, וכן סיוע בדיור ציבורי ובקניית דירות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הגישו סיוע בתחום החינוך והתרבות, במטרה להאריך את שעות הלימוד, ובפרט הגישו סיוע לבני השכבות החלשות, שאינם יכולים להרשות לעצמם להוציא כסף על ילדיהם כשם שמסוגלים העשירים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היו קיימות גם מגמות חיוביות בטיפול הרפואי במדינה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השכבות העניות זכו לקבל סיוע במקרים של אשפוז בבתי-החולים ובמקרים של הזדקקות לניתוחים גדולים שהצריכו סכומי כסף נכבדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: משרד הרווחה סייע בעניין זה לאלה שלא היה בידם לעמוד בהוצאות אלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הגישו סיוע ישיר שכונה "קצבאות הביטוח הלאומי".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: סיוע זה שולם למשפחות העניות ברוכות הילדים, או לאנשים שכרעו תחת נטל האבטלה, שהגיעו לגיל הזיקנה, או שלא הצליחו למצוא מקור פרנסה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: סיוע זה עזר לעניים בצורה מסוימת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בזכות סיוע זה העניים לא נזקקו לקבץ נדבות או לבקש סיוע מאחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו הגענו לכך שהמצב הכלכלי הפך להיות קשה מנשוא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כולנו יודעים שבעיית העוני והאבטלה הולכת ומחריפה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי בצורה גלויה, שתוכנית זו נשענת על השקפה כלכלית גלויה של ממשלת מר שרון, שאותה מנהיג שר האוצר נתניהו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו השקפה דרוויניסטית צרופה, ולפיה לעשירים יש מלוא הזכות לשמר את עושרם ולהיות בעלי הממון, בעוד העניים אינם מעניינו של אף אחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם מביאים לנו את התוכנית הכלכלית הזאת תוך שימוש בפילוסופיה הפוכה ועקומה, כאילו יש בתוכנית כזאת סיכוי להבריא את המצב הכלכלי הקיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי ובקיצור, שבימים האחרונים ראש הממשלה חזר כנראה אל השכל הישיר כשאמר, אך אתמול ובצורה גלויה, כי ניתן לצאת מהמצב הכלכלי החונק, ממעגל שפיכות הדמים ומהמצב הכלכלי המכוער שהגענו אליו, אך ורק באמצעות פתרון מדיני, שיחות, יציאה מכל השטחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלו דברי שרון אך אתמול, ואלו גם דבריו בימים האחרונים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מקווה שמר שרון, כראש הממשלה, יבצע את המוטל עליו וישכנע גם את שר האוצר שלו לחזור לשכל הישר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מר נתניהו אינו מסכים לכך שהיציאה מהמשבר הפוליטי מהווה תנאי ליציאה מהמשבר הכלכלי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת, אף שאלו דבריו הגלויים של מר שרון כעת, באומרו שיש לצאת מהשטחים הכבושים וכי לא ניתן להמשיך בכיבוש של עם שלם, של 3.5 מיליוני פלסטינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מקווה שמר שרון מאמין באמת ובתמים במה שאמר, ולכל הפחות פועל כעת ליישום דבריו, גם אם הוא מאחר מאוד בכך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מצטער שאין לי אפשרות להרחיב יותר, אולם בקיצור אגיד, שאם מר שרון רוצה באמת לצאת מהשטחים, ממעגל שפיכות הדמים, ולחזור לפתרון מדיני, עליו לעשות זאת גם בתחום הכלכלי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עליו להורות לממשלתו ולמר נתניהו לשנות את התוכנית הזאת, להחזיר את הקצבאות על כנן ולהשיב את המצב לקדמותו, להשיב את הסיוע למשפחות העניות, ולא לחסל אותן סופית, כפי שתוכנית כלכלית חדשה זו מאיימת לעשות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שוב, אני מצטער על חוסר האפשרות להרחיב ולפרט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שלום עליכם ורחמי האל וברכותיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ) תודה רבה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת חמי דורון, בבקשה.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שפע של חברי הכנסת, בעיקר מן האופוזיציה, זה נחמד שגררתם את המליאה ל-session ארוך כזה, ובעצם גרמתם לבזבוז, כאשר אנחנו רוצים ליצור איזה חיסכון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דווקא זה הבזבוז?

חמי דורון: לא יודע, חבר הכנסת דהאמשה, דיברת 36 דקות על כל מיני בזבוזים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה הבזבוז הגדול, כאשר אנחנו מבטאים את הדברים כנציגי העם?

חמי דורון: תשמע, אתה מעסיק עכשיו עובדים, שומרים במשכן, משתמשים בחשמל.

חמי דורון: היינו יכולים לחסוך הרבה כסף הלילה, אני חושב.

דני יתום: סוף-סוף יש תעסוקה בישראל.

דני יתום: תאר לעצמך שלא היינו.

דני יתום: אם לא היינו מעסיקים אותם, היו מפטרים אותם.

חמי דורון: הלילה הזה היינו יכולים לחסוך הרבה כסף.

מתן וילנאי: - - - מהתוכנית הכלכלית.

חמי דורון: זה חלק מהתוכנית הכלכלית, מתן וילנאי.

חמי דורון: זה לא יעזור.

חמי דורון: אנחנו מדברים על חיסכון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נסגור את הכנסת ונחסוך כסף.

חמי דורון: חס ושלום.

חמי דורון: חבר הכנסת דהאמשה, אני היחיד כאן מהקואליציה, ואני לא סופר את חבר הכנסת כחלון, כי הוא חייב להיות כאן כיושב-ראש, וזה לא נחשב, וארבעה חברי כנסת מהאופוזיציה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה מבורך.

חמי דורון: זה הרבה, אתה אומר.

חמי דורון: בסדר.

חמי דורון: מה אומר ומה אספר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איפה הממשלה?

חמי דורון: שאלה טובה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איפה 80 חברי הקואליציה?

חמי דורון: שאלה טובה, אבל מי שגרר את הדיון הזה ומי שרצה את הדיון הזה בלילה זה האופוזיציה, לא הקואליציה.

חמי דורון: אפשר היה לנהל את הדיון הזה גם בשעות נורמליות.

חמי דורון: אין לי בעיה.

חמי דורון: אני פשוט מרגיש כמו בצבא, ואני עושה תורנות.

דני יתום: אלה מבחינתנו שעות נורמליות.

חמי דורון: אין לי שום בעיה עם זה.

חמי דורון: אני רגיל לעבוד בלילות.

חמי דורון: הכול בסדר.

חמי דורון: אני רוצה לדבר על הפרק של העובדים הזרים שנמצא בתוכנית הכלכלית הזאת.

חמי דורון: לפני כן אני פשוט אקרא מכתב שקיבלתי באי-מייל מבת של חקלאי בנתיב-העשרה, והחלטתי שאני חייב לקרוא אותו כדי שאולי יבינו במה מדובר כאשר מדברים על קיצוץ במספר העובדים הזרים, הקפאת מספר העובדים הזרים ויצירת מצב שבו משלמים 15% היטל על עובדים זרים, כאשר למעשה אין פתרון אמיתי בשאלה מי יחליף את העובדים הזרים.

חמי דורון: אני רוצה לקרוא את המכתב: "אנחנו משפחה שמתפרנסת מחקלאות.

חמי דורון: לאבא שלי יש משק של גידול חרציות ושתילי חרציות.

חמי דורון: לאחרונה המשק החקלאי נקלע לכמה קשיים: האחד, בשל מחסור במים החלו לקצץ במכסות המים לחקלאות; השני, התחילו להקשות בהעסקת עובדים זרים, בעיקר תאילנדים.

חמי דורון: קשה להתעלם ממה שקורה בארץ.

חמי דורון: מלבד המצב הביטחוני והמורלי הקשה אנו שומעים כל יום על עוד אדם שהתאבד בשל חובות.

חמי דורון: ונקודה נוספת שקשה להתעלם ממנה היא שרוב המתאבדים הם חקלאים.

חמי דורון: חקלאי התאבד, השאיר אשה עם ילדים, וזאת בשל קשיים כלכליים.

חמי דורון: כשראיינו את האשה בטלוויזיה היא אמרה - היו כל כך הרבה פרחים, ופרחים יפים, אבל לא היה מי שיקטוף אותם.

חמי דורון: וכואב הלב על כל העבודה וההשקעה.

חמי דורון: יש כל כך הרבה פרחים, ואין מי שיקטוף.

חמי דורון: בתור ילדה שגדלה במושב ועבדה מדי פעם בחקלאות - זו עבודה קשה ביותר.

חמי דורון: אנחנו עם מפונק שלא אוהב עבודות סיזיפיות מסוג זה.

חמי דורון: אבא שלי בעבר ניסה להעסיק עולות חדשות מרוסיה, מובן שהן ברחו.

חמי דורון: העובדים הישראלים אינם מעוניינים לעבוד בעבודה חקלאית, וגם אם הם יהיו מוכנים לנסות, לבסוף יברחו".

חמי דורון: כך הולך המכתב ומפרט, אדוני היושב-ראש, יותר ויותר את המצוקה, בעיקר של החקלאים בנושא הזה.

חמי דורון: התוכנית הכלכלית מדברת על הטלת היטל מתוך מגמה לייקר את העלות של העסקת העובדים הזרים, כאשר הכוונה המוצהרת היא ליצור בכך איזו תשתית להקטנת האבטלה במשק הישראלי.

חמי דורון: כלומר, ליצור מצב שבו עובדים ישראלים יעבדו במקום העובדים הזרים.

חמי דורון: לצערי הרב, הגישה הזאת היא גישה שמחטיאה את המטרה, ויש כמה סיבות לכך.

חמי דורון: מדינת ישראל צריכה להבין, שהיא חלק מכפר גלובלי, מהכפר העולמי, שבו למעשה מדינות המערב המפותחות רובן ככולן עוסקות ומעסיקות כוח עבודה של עובדים זרים, כתוצאה מניידות שקיימת במשק העולמי; ניידות בעיקר של נשים.

חמי דורון: העובדים הזרים הם חלק בלתי נפרד מהכלכלה החופשית.

חמי דורון: לצערי הרב, צורת הקבלה וההקצאה של עובדים זרים במדינת ישראל היא אחד הגורמים ליצירת המצב שבו נמצאים העובדים הזרים.

חמי דורון: אני מדבר גם על הנושא של העובדים הזרים שנמצאים במצוקה.

חמי דורון: הם עצמם במצוקה קשה מאוד, כשהם נרדפים על-ידי משטרת ההגירה.

חמי דורון: כשאני מדבר על הצורה, אני מדבר על כך שיש למעלה מ=20,000 סינים, למשל, שהגיעו למדינת ישראל על בסיס כל מיני קומבינות שנעשו בשירות התעסוקה, בימי הממשלה הקודמת ובידי מי שהיה אחראי כנראה על שירות התעסוקה בממשלה הקודמת, כאשר אותם אנשים הגיעו לשדה התעופה לוד ולא היה מי שיקבל אותם שם, מכיוון שההקצאות היו פיקטיביות, מכיוון שהביאו לכאן בכל מיני עסקאות.

חמי דורון: אם אתה רוצה לקבל 100 עובדים בולגרים, תסכים לאשר על הוויזה שלך שאתה מקבל הקצאה, יבואו עוד 300 או 500 סינים, והתוצאה הישירה היתה שהגיעו לכאן סינים.

חמי דורון: הגיעו כאן אנשים לשדה התעופה, ומשדה התעופה פרחו ונעלמו ברחבי מדינת ישראל.

חמי דורון: מי שרוצה לראות אותם יכול לעבור באזורים גדולים, בצמתים מרכזיים, בערים דוגמת ראשון-לציון, תל-אביב, רחובות, ויכול למצוא את אותם סינים משוועים לעבודה, כמו שוק עבדים מודרני, שבו יושבים בצדי הדרך ומחכים שיבוא מישהו, איזה בעל מקצוע, איזה שיפוצניק, איזה קבלן, שיבוא לאסוף אותם כדי לקבל את יום העבודה שלו הם נזקקים.

חמי דורון: התוצאה הישירה כמובן היא העובדה שהאנשים האלה נשארים בהמשך ללא ויזות וללא היתרי עבודה אמיתיים.

חמי דורון: אולם אלה לא האנשים שמהווים את הבעיה ואת הפתרון למצוקת האבטלה שקיימת במדינת ישראל.

חמי דורון: אנחנו צריכים להבין, וצריך לראות את הדברים באופן אובייקטיבי ולראות את הדברים נכוחה: אין היום ישראלים שמוכנים לעבוד בענפי הבניין, בענפי החקלאות ובענפי הסיעוד.

חמי דורון: אמרתי את זה אתמול בבוקר, אדוני היושב-ראש, בעת הנאום בהצעת האי-אמון.

חמי דורון: אמרתי שבמדינת ישראל שכחו מי עבד בכבישים רק לפני 30--35 שנה; מי שעבד בבניין אלה היו יהודים ישראלים.

חמי דורון: אני אישית, כסטודנט וכתלמיד, עבדתי בבניין, עבדתי בעבודות עפר, בכבישים.

חמי דורון: היום המצב הזה לא קיים, לצערי הרב.

חמי דורון: פונה אלי בעל החברה לעבודות עפר ואומר לי: חסרים לי עובדים.

חמי דורון: אני פונה לשירות התעסוקה, שולחים אלי עובדים, מגיעים האנשים ואומרים לי: תחתום שאנחנו לא מתאימים.

חמי דורון: זו הבקשה.

חמי דורון: בסך הכול על מה מדובר?

חמי דורון: זה לא שאין עבודה, רבותי, יש עבודה, אבל יש עבודה שהיא קשה, יש עבודה שהיא לא קלה, ולא העובדים הזרים הם אלה שלוקחים את המקום.

חמי דורון: מישהו יודע כמה ישראלים מוכנים לעבוד בענף הסיעוד, כאשר מדובר על עבודה שהיא בדרך כלל עבודה של 24 שעות ביממה?

חמי דורון: לצערי הרב, נאלצתי להיזקק לשירותה של עובדת פיליפינית סיעודית, שעזרה לטפל וטיפלה באמי, זיכרונה לברכה, ואני רוצה לומר שאין שום ישראלי שמוכן היה לעבוד בעבודה מהסוג הזה.

חמי דורון: לצערי הרב, אני לא חושב שיש ישראלי שגם היה מוכן לתת את התמורה באותו סוג עבודה, את החמלה ואת הצורה שבה עבדה אותה פיליפינית.

חמי דורון: לכן אני לא חושב שהגזירה הזאת של היטל על העובדים הזרים תביא לשינוי באבטלה.

אברהם בורג: למה הסיעה שלך מצביעה בעד התקציב?

חמי דורון: אדוני חבר הכנסת בורג, מסתבר שלא כולם עשויים מקשה אחת, מה לעשות.

חמי דורון: גם בסיעת שינוי יש אנשים שחושבים אחרת.

אברהם בורג: אין נושא אחד שיש לכם עליו עמדה, להוציא דברים שהם נגד מישהו.

אברהם בורג: כשיש משהו בעד, אתם לא קיימים.

חמי דורון: צר לי לומר לך, שיש הרבה נושאים שיש עליהם עמדה.

אברהם בורג: בוא נשמע נושא אחד.

חמי דורון: יש עמדות שונות.

חמי דורון: לא פלא.

חמי דורון: הדברים הם בדיוק כמו במפלגה שלך.

חמי דורון: אני לא חושב שיש לכם עמדה.

אברהם בורג: עזוב.

אברהם בורג: תראה איך אנחנו נראים.

אברהם בורג: אתם הדבר החדש.

אברהם בורג: אתם מבשרים בשורה, חזון.

חמי דורון: אנחנו גם אלה שלומדים, וזה לא יהיה פשוט.

אברהם בורג: נתתם יד לקיצוץ של ועדת-וינוגרד.

אברהם בורג: התפשרתם על 3%, אבל דפקתם את הסטודנטים ב=14%.

אברהם בורג: זו האוכלוסייה שלכם.

חמי דורון: חבר הכנסת בורג, צר לי לומר לך - - -

אברהם בורג: עובדים זרים - לא.

חמי דורון: צר לי לומר לך, שבנושא של ה=3% - זה הישג של שינוי.

אברהם בורג: הישג ענק.

אברהם בורג: קודם התפתיתם להוריד להם 17%, אחר כך הוספתם להם 3%, וסך הכול דפקתם אותם ב=14%.

אברהם בורג: זה הישג?

חמי דורון: קודם כול, לא היו צריכים 17%.

חמי דורון: היה הסכם - - -

אברהם בורג: זה הדוח, מה אני אעשה?

אברהם בורג: יגיד לך שר המדע לשעבר.

חמי דורון: היה הסכם שלפיו יהיה קיצוץ של 3% בכל שנה - אני אומר לך את זה כסטודנט, כי גם אני סטודנט - וזה ההסכם שהיה בחלק מהמשא-ומתן הקואליציוני, כאשר דובר בכלל על ביטול כל דוח-וינוגרד מההתחלה, ואתה יודע את זה.

חמי דורון: באופן אישי אמרתי שאני לא אצביע בעד הצעת החוק בקריאה הראשונה, והצבעתי בעד לאחר שנאמר לי במפורש והובטח לי שהחוק ישונה לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

חמי דורון: ואכן, כפי שאתם רואים, וכפי שכולנו רואים ויודעים, יש שינויים מרחיקי-לכת בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה.

דני יתום: בחייך, זה קמופלאז'.

חמי דורון: אני לא אומר שאני מסכים עם כל הדברים, ואני לא אומר שאני נהנה מכל הדברים, אבל אין ספק שיש שינויים.

אברהם בורג: בקיצוץ קצבאות ילדים, אתה בעד הארכת משך הזמן?

חמי דורון: אני אישית לא, אבל הסיעה שלי הסכימה לקבל.

אברהם בורג: הסיעה שלך, שהיא נגד חרדים, הצביעה בעד תוכנית שתיטיב עם החרדים?

חמי דורון: הסיעה שלי לא מיטיבה עם החרדים, אלא שרוב הקיצוץ - -

אברהם בורג: רציתם תוכנית לקיצוץ קצבאות ילדים ל=146 שקלים, ובסוף ויתרתם?

חמי דורון: - - מגיע בשנה הראשונה.

חמי דורון: 50% מהקיצוץ מגיע בשנה הראשונה, והיתרה תיפרס.

חמי דורון: זה ההסכם.

חמי דורון: מצד אחד, אתם באים אומרים: איזה עריצים, ערלי לב, אתם רעים, אתם רשעים, מקצצים לאנשים מייד - -

אברהם בורג: זה נכון.

אברהם בורג: זה נכון.

אברהם בורג: זה נכון למפלגה שלך במיוחד.

חמי דורון: - - וכשאנחנו באים ואומרים שאנחנו מוכנים לקבל את הפריסה, גם זה לא טוב.

חמי דורון: זאת אומרת שמה שנעשה יהיה לא טוב בעיניך - -

אברהם בורג: אני רוצה לדעת מה העמדה שלכם, או שזה עניין של זיקיות?

חמי דורון: - - ואני מבין את המצוקה שלך.

אברהם בורג: זה לא נכון.

אברהם בורג: תגיד לי במה אתה מאמין.

חמי דורון: אני מבין את המצוקה שלך.

אברהם בורג: הזיגזג הוא תפיסת עולם, אני מקבל, כמו אצל ראש הממשלה.

חמי דורון: אני מבין את המצוקה שלך.

אברהם בורג: אני לא במצוקה.

אברהם בורג: חבר הכנסת דורון, לא הבנת, אדוני.

חמי דורון: ממפלגת שלטון הפכתם למפלגה בבעיה, אתה הגדרת את זה - תראה איך אנחנו נראים.

חמי דורון: אתה צודק.

חמי דורון: כשאתה צודק, אתה צודק, אני לא מתווכח אתך.

אברהם בורג: אבל תבין, אדוני, דבר אחד, אתה הפכת להיות שלטון.

אברהם בורג: אתה השלטון, אתה צריך לתת תשובות, לתת עמדה.

אברהם בורג: אתה קצת רכיכה, לא באופן אישי, חלילה, אל תיפגע, אבל אין לך עמדה.

חמי דורון: חבר הכנסת בורג, אתה יודע, הכי קל לבוא ולצעוק עכשיו, גם אין אף אחד.

אברהם בורג: אני לא מבין אותך.

אברהם בורג: מתן וילנאי זה אף אחד?

אברהם בורג: - -

חמי דורון: לא.

אברהם בורג: - - ודני יתום זה אף אחד?

אברהם בורג: וקולט אביטל זו אף אחת?

חמי דורון: לא.

חמי דורון: לא.

חמי דורון: לא.

משה כחלון: 20% מסיעת העבודה פה.

אברהם בורג: ואסתר שכותבת את הסטנוגרמה היא גם כן אף אחת?

חמי דורון: 20% מסיעת העבודה נמצאים באולם.

חמי דורון: נכון.

דני יתום: זה המון.

חמי דורון: זה המון.

חמי דורון: ארבעה חברי כנסת.

אברהם בורג: ותראה, הטובים שבהם.

חמי דורון: בהחלט, אני מכבד את כולכם.

אברהם בורג: אצלכם אני אפילו שד לא רואה.

חמי דורון: אני הנציג.

חמי דורון: אנחנו עושים תורנות.

חמי דורון: אנחנו בקואליציה, יותר קל לנו.

אברהם בורג: וכך אתם נראים גם.

חמי דורון: יותר קל לנו.

חמי דורון: אנחנו בקואליציה.

אברהם בורג: מזל שיש יושב-ראש, יש לכם עוד נציג.

חמי דורון: אמרו לנו אפילו: תשמעו, האופוזיציה רצתה לבוא בלילה, שתבוא.

חמי דורון: אצלנו בסיעת שינוי היתה החלטה שאנחנו נבוא, כדי גם לענות לפעמים, פעם לדברי ההבל ופעם לדברי ההשמצות, מכיוון שסך הכול נוח להשמיץ.

אברהם בורג: אחד מכם עונה לכולנו.

חמי דורון: חבר הכנסת בורג, אני רוצה לומר לך משהו.

חמי דורון: כמי שהיה עשר שנים - - -

משה כחלון: חבר הכנסת דורון, זמנך תם, אתה מקבל שתי דקות זמן פציעות.

חמי דורון: אני מייצג את הקואליציה, יש לנו עכשיו שעה כאן.

אברהם בורג: לא.

אברהם בורג: יש לכם 15 דקות.

חמי דורון: יש לנו שעה זמן.

חמי דורון: אתה צריך לנכות את זמן הפציעות.

אברהם בורג: סגנית המזכיר, כמה זמן יש להם?

משה כחלון: שתי דקות זמן פציעות.

חמי דורון: יש לנו שעה שמוקדשת לקואליציה.

אברהם בורג: כתוב שלחבר הכנסת דורון יש 15 דקות.

חמי דורון: יש לנו שעה שמוקדשת לקואליציה.

משה כחלון: יושב-ראש הכנסת לשעבר, כל זמן שאני פה, יהיה בסדר.

אברהם בורג: מה כתוב?

אברהם בורג: כתוב 15 דקות, בבקשה.

משה כחלון: מה שכתוב זה מה שיהיה, והחלטתי לתת שתי דקות נוספות, וכעת אני גם מבקש מחבר הכנסת בורג לאפשר לו לסיים.

חמי דורון: אברהם בורג, מקובל קצת גם להיות הוגן, לנכות את זמן.

חמי דורון: הרי בסך הכול אתה יצרת אתי דיאלוג - - -

אברהם בורג: לא פצענו אותך.

אברהם בורג: לא אכפת לי לתת לך את הזמן הזה, אבל אין שום הצדקה לכך.

משה כחלון: חבר הכנסת דורון, מעכשיו שתי דקות.

משה כחלון: חבר הכנסת בורג, אני מבקש לאפשר לו שתי דקות ללא הערות ביניים.

אברהם בורג: אני מבקש שתוציא אותי מהאולם.

משה כחלון: אם תבקש יפה, אעשה זאת.

חמי דורון: יש לו בעיה, כי אין לו כל כך הרבה מה לומר עכשיו, אז הוא תקף אותי, וזה בסדר.

משה כחלון: יש מצב רוח טוב בשעות המוקדמות של הבוקר.

אברהם בורג: אמרת שאין לי מה לומר?

אברהם בורג: אני יכול לקבל 20 דקות לענות על זה?

חמי דורון: תוכל לקבל אחר כך שעתיים.

חמי דורון: מה הבעיה?

אברהם בורג: אמרת שאין לי מה לומר.

אברהם בורג: בלי פגיעות אישיות.

אברהם בורג: אתה לא יכול להעליב אותי כך.

חמי דורון: חבר הכנסת בורג, אני אומר לך משהו, כמי שהיה עשר שנים חבר אופוזיציה בעיריית ראשון-לציון, האמן לי - - -

אברהם בורג: על זה מגיע לך צל"ש.

אברהם בורג: אני לוקח את כל דברי בחזרה.

אברהם בורג: אני לא מצטער שלא היית יותר שנים באופוזיציה.

חמי דורון: אני מקווה שעכשיו נחליף שם את ראש העיר, וזה יהיה בסדר.

חמי דורון: זה גם לטובתכם.

חמי דורון: דווקא בחבר מפלגה שלך אני רוצה.

משה כחלון: חבר הכנסת דורון, אני מבקש, אם אתה רוצה לחזור.

אברהם בורג: מי זה?

חמי דורון: דב צור.

חמי דורון: אני תומך בו.

אברהם בורג: אם כך, אני בא לעזור.

חמי דורון: הלוואי.

משה כחלון: חבר הכנסת בורג, העסקאות המוניציפליות זה אחרי 08:00.

אברהם בורג: אני אוותר עכשיו על שתי דקות.

משה כחלון: חבר הכנסת דורון, אתה מסיים במשפט.

משה כחלון: בבקשה.

חמי דורון: חבר הכנסת בורג, לשיטתך, אומר לך את דעתי האישית, אמרתי את זה בצורה ברורה מאוד, אני נגד ההיטל הזה, אני נגד ההיטל על העובדים הזרים, כי זה לא מה שישמש תרופה.

חמי דורון: זו לא התרופה שתביא לקיצוץ באבטלה.

חמי דורון: זאת טעות.

קולט אביטל: תסביר מה עושה ראש הממשלה שלך עם כל העובדים בחווה שלו, חבר הכנסת דורון.

חמי דורון: חברת הכנסת אביטל, הרי לא מנכים לי את זמן הפציעות.

חמי דורון: אם אני אענה לך, בסופו של דבר לא אוכל לדבר.

קולט אביטל: אז אל תענה.

אברהם בורג: אני לא מבין, הדם שלנו שותת, ואתה מקבל זמן פציעות?

חמי דורון: הדם שלכם שותת?

חמי דורון: אתם ממש מסכנים.

חמי דורון: תנחומי.

משה כחלון: חבר הכנסת בורג, אולי תדאג שחבר הכנסת וילנאי יהיה כאן.

אברהם בורג: אני אדבר במקומו.

חמי דורון: הנושא של העובדים הזרים בחקלאות, בעיקר במה שקורה היום ביישובי הערבה, שזקוקים ומשוועים לעובדים הזרים האלה - - -

אברהם בורג: גם לעובדים וגם להטבות המס.

משה כחלון: חבר הכנסת בורג, אנחנו צריכים לסיים.

חמי דורון: יש לי עוד כמה דברים לדבר עליהם היום, אז אני אחלק אותם.

אברהם בורג: אתה נגד התוכנית הכלכלית?

חמי דורון: לא אמרתי שאני נגד התוכנית הכלכלית - יש פרקים בתוכנית הכלכלית שאינני מסכים אתם.

חמי דורון: תודה רבה.

משה כחלון: תודה רבה, חבר הכנסת דורון.

משה כחלון: חבר הכנסת יתום, ננהג לפנים משורת הדין עם חבר הכנסת וילנאי, משום שההחלטה היא שמי שלא נמצא לא ידבר.

אברהם בורג: זה לא לפנים משורת הדין.

אברהם בורג: ההסכם הוא שהזמן הוא זמן של האופוזיציה.

משה כחלון: כן, אבל מי שלא נמצא באולם, זמנו חולף.

חמי דורון: זה לא ההסדר, סוכם שאם חבר שרשום לא מופיע, חבר מאותה סיעה יכול להחליף אותו.

אברהם בורג: בבקשה.

משה כחלון: זה משהו חדש.

משה כחלון: חבר הכנסת דני יתום, בבקשה.

דני יתום: אדוני היושב-ראש, גברת קפלן, חברותי וחברי חברי הכנסת, חברי מתן וילנאי שנכנס זה עתה למליאה, בוקר טוב לכולם.

דני יתום: אנחנו עוסקים בתוכנית שאינני מכנה אותה תוכנית הבראה כלכלית, אלא רשימה אקראית של גזירות כלכליות.

דני יתום: והרי מה שקורה - - - אדוני היושב-ראש, אולי תגן עלי מפני חברי ומפני חברי האחר?

אברהם בורג: חבר הכנסת יתום, אם ייקבע תקדים שאסור לשוחח באולם ולהפריע לך, הכנסת לא תגיע לשום מקום.

אברהם בורג: אתה תדבר, ואנחנו בשלנו.

דני יתום: אתה יודע מה, בסדר גמור, מאה אחוז.

דני יתום: אני לא רגיל לזה אומנם.

דני יתום: אני רגיל לדבר כאשר מקשיבים.

חמי דורון: אנחנו מוצאים אותך - - -

משה כחלון: חבר הכנסת דורון, כל זמן שזה היה בתוך המשפחה לא התערבתי.

דני יתום: זו רשימה של גזירות כלכליות, שאין בה חזון, אין בה תוכנית כוללת, היא לא תביא לא להבראת המשק ולא לצמיחתו.

דני יתום: שימו לב מה קרה לתוכנית הזאת מאז היא הונחה בפעם הראשונה על שולחן הכנסת לקריאה ראשונה ועד עצם היום הזה.

דני יתום: רבים רבים מקרב חברי הבית הזה, ולא רק מקרב חברי הבית הזה אלא גם רבים בציבור, יצאו בהפגנות ובטענות קשות כנגד רשימת הגזירות הכלכליות.

דני יתום: רבים זועקים זעקות שבר על כך שמדובר בתוכנית שתגדע את מטה לחמם.

דני יתום: ואם כל כך הרבה אנשים, מכל הגילים, מכל העדות, מכל הדתות, כל כך הרבה אנשים יוצאים כנגד רשימת הגזירות הכלכליות, אני מציע שלא נתעלם מקולם ולא נתעלם מזעקתם.

דני יתום: פירושו של דבר שיש דברים בגו, והדברים זועקים לשמים.

דני יתום: התוכנית, או זו המכונה תוכנית, יש בה פגיעות בכל שכבות האוכלוסייה.

דני יתום: התוכנית הזאת איננה פוסחת כמעט על אף אחת מהשכבות, למעט העשירונים העליונים.

דני יתום: הרשימה הזאת, רשימת הגזירות, אכן עושה חסד עם העשירונים העליונים, אבל פוגעת הפעם לא רק בשכבות החלשות, אלא גם במעמד הביניים, אותו מעמד שעמד מאחורי בחירתם של 15 חברי הכנסת של שינוי, חמי דורון ו=14 חברים נוספים; אותו מעמד שבשמו נכנסתם לכנסת על מנת לייצג אותו, ובהמשך דברי אני אציג עד כמה המעמד הזה, מעמד הביניים, נפגע ומצטרף לאותו מעמד, המעמד החלש, השכבות החלשות, שבמשך שנים ארוכות כמעט כל תוכנית ותוכנית שתכליתה היתה להבריא את המשק הביאה להחלשתו, כשהוא היה חלש ממילא גם קודם לכן.

דני יתום: כמה נתונים.

דני יתום: בין דצמבר 2001 לאוגוסט 2002 קיצצה הממשלה שלוש פעמים את תקציב המדינה.

דני יתום: לפי דברי האוצר, הקיצוץ הזה עמד על 30 מיליארד שקלים.

דני יתום: היעד המרכזי של אותם קיצוצים בין דצמבר 2001 לאוגוסט 2002 היה רשת הביטחון הסוציאלי, והנפגעים העיקריים היו בעלי ההכנסות הנמוכות.

דני יתום: מה שקרה אז היו דברים כמו אי-עדכון של מרבית קצבאות הביטוח הלאומי, קיצוץ עמוק בקצבת הבטחת הכנסה, קיצוץ כללי בקצבת הילדים, קיצוץ בדמי אבטלה והחמרה בתנאי הזכאות לדמי אבטלה, קיצוץ בקצבת זיקנה.

דני יתום: אבל באותה שנה או במחציתה של השנה לא הסתפקה הממשלה רק באלה, אלא היא פגעה בעצמאות המוסד לביטוח לאומי בכך שהיא הכפיפה אותו, או את חשב המוסד לחשב משרד האוצר.

דני יתום: אבל היו עוד שתי פגיעות במעוטי ההכנסה: אי-עדכון שכר המינימום והעלאת המע"מ ל=18%.

דני יתום: בגל הקיצוצים הנוכחי, חבר הכנסת חמי דורון, הנפגע העיקרי הוא מעמד הביניים.

דני יתום: התוכנית מערערת את היציבות של מקום התעסוקה המרכזי של המעמד הבינוני, מנגנון המדינה, הרשויות המקומיות והשירותים הממלכתיים, קרי חינוך, בריאות ורווחה.

דני יתום: הפגיעה העיקרית תהיה דווקא בנשות המעמד הבינוני, שהרי מחצית מכלל הנשים שעובדות בישראל מועסקות בשירותים הציבוריים, והן מהוות שני-שלישים מכלל המועסקים בענף זה.

דני יתום: תוכנית ה"הבראה", במרכאות כפולות ומכופלות, פוגעת במשפחה הטיפוסית של המעמד הבינוני, משפחה שבה שני בני-הזוג עובדים.

דני יתום: הפגיעה היא בתעסוקה, בשכר, בפנסיה, בחינוך הילדים, בסיעוד הקשישים.

דני יתום: הפגיעות האלה חמורות שבעתיים מכיוון שאין חלופות תעסוקתיות היום, על רקע המיתון הכבד.

דני יתום: התוצאה תהיה ערעור הביטחון הכלכלי של מרבית הציבור במדינת ישראל.

דני יתום: כיצד אפשר לקרוא לתוכנית הזאת תוכנית הבראה?

דני יתום: לעתים נדמה לי שמחייכים אלינו חיוך שטני מכיוון מי שעומדים מאחורי התוכנית המכונה תוכנית ההבראה.

דני יתום: בגל הקיצוצים הנוכחי מוצגים חלק גדול מאוד מעובדי השירותים הציבוריים ככאלה שהם מיותרים, שניתן לוותר על השירותים שלהם.

דני יתום: משפחות רבות במעמד הבינוני תתקשינה לשמור על המעמד הנוכחי, וכתוצאה מכך, אולי זאת המטרה, יצטמק המעמד הבינוני, אבל יגדל מאוד היקף השכבות החלשות.

דני יתום: ואז ייתכן, חבר הכנסת חמי דורון, שלמפלגת שינוי כבר לא יהיה את מי לייצג, מכיוון שהתוכנית הזאת בעצם מחסלת את המעמד הבינוני.

חמי דורון: כפי הנראה בבחירות הבאות אנחנו נתחלף במיקום שלנו - אנחנו נהיה המפלגה השנייה בגודלה.

אברהם בורג: אם זאת התוכנית שלכם, אתם מוכנים לקחת את פרס?

דני יתום: אתם תהיו המפלגה השנייה בגודלה, אבל כנראה לא בטווח הזמן המיידי, ואולי כאשר יבוא המשיח.

דני יתום: מי שעומד בראש המינהלת להקמת הגדר, שעליה אני אדבר עוד מעט, זה אדם שחבר הכנסת מתן וילנאי מכיר אותו היטב.

דני יתום: שמו נצח משיח, ואין השם שלו מעיד אלא על תהליך בניית הגדר.

דני יתום: הגדר הזאת תסתיים או כאשר נגיע אל ימי הנצח, או כאשר יגיע המשיח רכוב על חמור לבן; זאת על-פי קצב בנייתה של הגדר היום על-ידי ממשלת ישראל.

אברהם בורג: חמורים כבר יש.

דני יתום: חמורים יש, אני יודע.

דני יתום: תראו לקראת מה אנחנו הולכים, לקראת איזו חברה אנחנו הולכים: חברה שבה רק ישראלים שמשתייכים לעשירונים הגבוהים ייתפסו כאזרחים ראויים ומועילים.

דני יתום: שני העשירונים הגבוהים – לא זו בלבד שהם היחידים שיצליחו לשמור על המעמד שלהם, אלא שיצליחו אף לחזק אותו אם נביא בחשבון אכן את האצת הרפורמה במס.

דני יתום: שר האוצר הודיע שקצב יישום הרפורמה במס יואץ.

דני יתום: הבכירים שמשתכרים משכורות גבוהות, צפויים לקבל כתוצאה מכך בתוך פרק זמן קצר תוספת נטו לשכר החודשי בסביבות 2,000 שקלים.

דני יתום: המורה הוותיקה, שחרב הפיטורים מעל ראשה, אמורה לקבל תוספת חודשית של 140 שקלים בלבד.

דני יתום: היכן השוויון?

דני יתום: היכן הצדק?

דני יתום: כיצד אנחנו מתכוונים להמשיך ולפתח כאן חברה שיש בה סולידריות, שיש בה מוטיבציה?

משה כחלון: חבר הכנסת יתום, זמנך תם, אני מבקש לסיים.

דני יתום: כבר?

חמי דורון: הזמן עובר מהר כשנהנים.

דני יתום: אני רוצה לסיים, ברשותך, במלים ספורות על הפנסיה, ואני אחסוך מכם היום את הנאום הארוך שהכנתי על מפת הדרכים ועל הגדר.

דני יתום: פנסיה היא מאפיין חשוב מאוד-מאוד של המעמד הבינוני דווקא.

דני יתום: הרי לעשירים יש אמצעים עצמיים להתקיים בגיל פרישה.

דני יתום: העניים יכולים להסתמך רק על קצבת הזיקנה של המוסד לביטוח לאומי.

דני יתום: המעמד הבינוני הוא זה ששם את מבטחו בקרן הפנסיה שלו.

דני יתום: ומה מציעה לו הממשלה עכשיו?

דני יתום: צעדים שיערערו את הביטחון של המבוטחים בקרנות הפנסיה במגזר הפרטי ובמגזר הציבורי.

דני יתום: במלים פשוטות, המדינה מבקשת לצמצם את המחויבויות שלה לביטחונן הכלכלי של משפחות המעמד הבינוני בהגיען לגיל פרישה.

דני יתום: אני חושב, שהתוכנית הזאת, אף שהוצאו ממנה כבר כמה מרכיבים קשים ורעים, היא תוכנית גרועה ביותר וצריך יהיה להצביע נגדה.

דני יתום: לסיום, אני מבקש לקרוא לכל אזרח ואזרחית במדינת ישראל שלא להישאר אדישים לעתיד הכלכלי שלנו ושל ילדינו ולהצטרף לצעדת המחאה של מטה המאבק המשותף החברתי-הפוליטי נגד התוכנית הכלכלית.

דני יתום: ההפגנה תתקיים ביום רביעי הקרוב, קרי מחר.

דני יתום: הצעדה תחל בשעה 16:00 ברחבת "נזכור" שבין התחנה המרכזית החדשה ל"בנייני האומה" בירושלים, ותסתיים בהפגנה מול הכנסת.

דני יתום: אל תיתנו לממשלה לקבור את מדינת הרווחה והצטרפו אלינו בניסיון להצילה.

דני יתום: תודה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת מתן וילנאי, בבקשה.

מתן וילנאי: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בוקר טוב.

מתן וילנאי: אנחנו יושבים ודנים פה שעות ארוכות בתוכנית הכלכלית החדשה, ולפי הערכתי אנחנו בעצם דנים באין-תוכנית הכלכלית, כי בסופו של דבר אין פה תוכנית.

מתן וילנאי: אני אתייחס לזה בכמה מלים מאוחר יותר.

מתן וילנאי: אני רוצה להתחיל בדברים היסודיים שהביאו אותנו למקום שאנחנו הגענו אליו.

מתן וילנאי: מדינת ישראל, במשך למעלה משנתיים וחצי, נמצאת במה שנקרא אינתיפאדה חדשה בינינו לבין הפלסטינים.

מתן וילנאי: זאת לא באמת אינתיפאדה, כי המהות של אינתיפאדה היא התקוממות עממית של המונים ברחובות.

מתן וילנאי: זה לא מה שקורה כאן.

מתן וילנאי: אלא זאת התקפת טרור מתואמת של ארגונים פלסטיניים שונים, אשר מיועדת לשבש את החיים ואת השגרה במדינת ישראל.

מתן וילנאי: מתקפת הטרור הזאת שמה לעצמה ליעד לא את כוחות הביטחון שלנו – הם חזקים, הצבא, המשטרה, קהילת המודיעין.

מתן וילנאי: לא הטרור יכריע אותם.

מתן וילנאי: היא שמה לעצמה למטרה את החברה הישראלית, את שגרת החיים שלנו, לא בקווי הגבול, לא ביהודה, שומרון ועזה, אלא בכל פינה ובכל מקום.

מתן וילנאי: ולזה אנחנו מחפשים את המענה.

מתן וילנאי: ממשלת ישראל, בשנתיים האחרונות באופן קבוע עוסקת בדבר אחד, בהפעלת עוצמה צבאית על מנת להכניע את הטרור.

מתן וילנאי: אין ספק שצריך להפעיל עוצמה צבאית על מנת להילחם בטרור, להגן על עצמנו ולגרום לכך שפגיעות הטרור תהיינה מצומצמות ככל שניתן.

מתן וילנאי: אבל באותה עת עצמה צריך להבין, שבהפעלת כוח גרידא אי-אפשר יהיה להגיע לשום דבר, ועל מנת להתקדם ולייצב את היחסים בינינו לבין הפלסטינים, בין נהר הירדן לבין חוף הים התיכון, צריך לפעול פעולות נוספות.

מתן וילנאי: רק לאחרונה, ממש בימים האחרונים, לאחר תקופה ארוכה חדר הדבר הזה לתודעתם של מנהיגי הממשלה שלנו והתחילו לעסוק גם בהליך המדיני.

מתן וילנאי: מאוחר, לא ממש כפי שצריך, אבל מוטב שהתחילו.

מתן וילנאי: עוד לא ברור לאן זה הולך, לעת עתה בדיבורים.

מתן וילנאי: אני מקווה שזה יעבור גם לשלב המעשים, אבל הכיוון הוא נכון.

מתן וילנאי: הדבר המרכזי הוא ההבנה שצריך להילחם בטרור ולהבין שזה לא ייגמר במלחמה.

מתן וילנאי: רק ישיבה סביב שולחן הדיונים תגרום לכך שנצא מהמשבר העמוק שאנחנו נמצאים בו עם הפלסטינים במשך שנתיים וחצי, שהוא קצה של קרחון שהחל להיווצר מאז שבו אבות אבותינו לארץ הזאת, לפני למעלה מ=120 שנה.

מתן וילנאי: אני אומר את כל הדברים האלה מכיוון שמה שעומד היום למבחן זה עוצמתה של החברה הישראלית.

מתן וילנאי: החברה נפגעת באופן קבוע מאירועי הטרור האלה, ואחד המרכיבים העיקריים בלחימה בטרור הוא עוצמתה של החברה הזאת.

מתן וילנאי: אכן, בסך הכול היא עמדה בזה, עומדת בזה בכבוד.

מתן וילנאי: אני חושב שכאשר זה התחיל באוקטובר 2000, היה איזה חשש לגבי העוצמה שלנו, היתה אשליה בצד השני כאילו הישראלים הם חלשים ולא יעמדו במתקפות טרור כאלה.

מתן וילנאי: זו ללא ספק היתה הטעות האסטרטגית של ערפאת ומרעיו, שהחליטו לנקוט את הדרך שהם נוקטים.

מתן וילנאי: החברה הזאת הוכיחה את עצמה.

מתן וילנאי: אבל ממשלת ישראל, בתוכנית הכלכלית שלה, שהיא הרביעית או החמישית מאז אני זוכר את השנתיים האחרונות, ממרס 2001, ויכול להיות שאני טועה וזה כבר יותר, חייבת לזכור, שמרקם החיים כאן הוא מרכיב יסודי בכוחנו לעמוד בהתמודדות שבה אנחנו צריכים לעמוד.

מתן וילנאי: ריבוי התוכניות מצביע על זה שאין תוכנית.

מתן וילנאי: אי-אפשר לנהל ועד-בית כשכל שלושה-ארבעה חודשים שולפים תוכנית חדשה ואומרים לך: אתה חייב לתמוך בה, אין בלתה, אנחנו על סף תהום.

מתן וילנאי: שר האוצר מיטיב ממני לתאר את זה, ואין טעם שאני אכנס למלים האלה.

מתן וילנאי: בעוד ארבעה חודשים פעם נוספת, וארבעה חודשים לאחר מכן פעם נוספת.

מתן וילנאי: זה רק מצביע עד כמה אין פה באמת חזון, אין פה יעדים, אין פה תפיסה עמוקה שהיתה צריכה לראות את החברה בישראל וממנה לגזור את התוכניות.

מתן וילנאי: אני חושש שיש, וכנראה יש, תפיסת עולם ימנית אשר מטילה על מגזר קטן בחברה להרים ולקדם את הכול - זה אלה שיש להם - ולפגוע בכל האחרים הרבים, אלה שיש להם פחות או שאין להם בכלל, ולהשאיר אותם לגורלם.

מתן וילנאי: זאת לא החברה שאנחנו התכוונו לה כאשר אבות אבותינו הגיעו לכאן, ליצור ולבנות כאן.

מתן וילנאי: לא זאת החברה שתעמוד בהתמודדויות האמיתיות אשר עדיין מצפות לנו, ואין לי ספק שעדיין מצפות לנו התמודדויות נוספות.

מתן וילנאי: לכן, הפגם היסודי בתוכנית הזאת, מעבר לסעיף כזה או אחר, הוא חוסר ההבנה הבסיסי לגבי עוצמת החברה בישראל, חוסר הרצון להתוות חזון ולקבוע יעדים ולסכם דרך שלאורה כולנו פועלים.

מתן וילנאי: אין לי ספק שהתוכנית הזאת תאושר, מכיוון שהרוב בבית הזה, העמוס פה עד לעייפה כרגע בכיסאות ריקים, יתמוך בתוכנית.

מתן וילנאי: לקואליציה יש העוצמה שלה, 68 חברי כנסת פלוס מינוס, אולי דומה יותר למינוס, והתוכנית הזאת תעבור.

מתן וילנאי: זה דבר די ברור.

מתן וילנאי: אבל די ברור לי גם, שבתוך זמן קצר בצורה מדהימה יתברר שחסר, שצריך עוד הפעם, ונמצא את עצמנו סביב אוגוסט-ספטמבר עוסקים בתוכנית נוספת, וכך הלאה.

מתן וילנאי: לכן אני קורא קודם כול לבנות תוכנית אמיתית, שקוראת את הכתובות על הקיר – לא פוליטית, לא במקום שיש איש כזה זה נראה כך ובמקום שיש איש אחר זה נראה אחרת.

מתן וילנאי: אני קורא מכאן, למשל, להתיר את הגזירות הנוראיות שנופלות על יישובי הערבה, מעין-גדי בואכה אילת, שלוש מועצות אזוריות - תמר, הערבה התיכונה וחבל אילות, כאשר בשל כספים קטנים ברמה הממשלתית הולכים לפגוע שם בחקלאים, שלולא הם כל השטח הזה היה פרוץ ונטוש ולא היו בו אנשים שלנו.

מתן וילנאי: זו דוגמה למידה מסוימת של רוע-לב ושל קשיחות אשר תורמת לאוצר המדינה בשוליים ופוגעת במאות משפחות שזו פרנסתן, שהן היחידות שנאחזות בחבל הארץ הזה לאורך השבר הסורי-אפריקני מעין-גדי דרומה.

מתן וילנאי: ומלה על התרבות הישראלית.

מתן וילנאי: החברה הישראלית, חלק מהעוצמה שלה הוא לא רק ביצירה של דברים פיננסיים שאפשר לחוש בהם אלא גם ביצירה התרבותית המקורית.

מתן וילנאי: בעצם המכנה המשותף שמאחד את תושבי הבית הזה ומאחד את החברה הישראלית בכלל הוא היצירה הישראלית המקורית.

מתן וילנאי: גם היא, כספים גדולים לכל אחד ואחד מאתנו, כספים קטנים ברמה של המדינה, נפגעת בעשרות-מיליוני שקלים, אף שללא ספק יש מקורות לתת את המשאבים האלה, וצריך אותם כחלק מחיזוקה של מדינת ישראל, כחלק מהעוצמה החברתית שלנו, כחלק מהעוצמה התרבותית שלנו.

מתן וילנאי: תמיד היתה גאוותנו על כך שאנחנו צרכני תרבות, אנחנו יוצרי תרבות, יש לנו כוחות מדהימים בתחום הזה.

מתן וילנאי: לא הכשרונות הם הדבר שחסר במדינה הזאת.

מתן וילנאי: מה שחסר זה העזרה לכשרונות האלה לפרוח על מנת לחזק אותנו כחברה יהודית-ישראלית דמוקרטית-ציונית בארץ-ישראל.

מתן וילנאי: וגם המשאבים לזה צריכים להימצא.

מתן וילנאי: אין בעיה למצוא אותם.

מתן וילנאי: יש איזו קהות-חושים ושרירות-לב גם בנושא החשוב הזה.

מתן וילנאי: ההתמודדות עם הטרור דורשת דבר נוסף.

מתן וילנאי: מעבר ללחימה, מצד אחד, ומעבר לחיזוקה של החברה שהוא חלק מהלחימה, והתקציב הזה לא עושה טובה עם העניין הזה, ומעבר למשא-ומתן בינינו לבין הפלסטינים שבסופו של דבר יגיע – הוא יכול להגיע החודש, הוא יכול להגיע בעוד חודשיים, הוא יכול להגיע בעוד חמש שנים.

מתן וילנאי: הוא יגיע כי אין בלתו, וככל שיקדם ייטב – יש נושא ההפרדה בינינו לבין הפלסטינים, נושא שגם דובר בו רבות ויש בו יותר מתפיסה אחת גם בבית הזה.

מתן וילנאי: אבל יש דבר אחד ברור ומובהק, להתוות את הקו בינינו לביניהם.

מתן וילנאי: מה שנקרא היום בסלנג הישראלי "הגדר".

מתן וילנאי: אני הייתי אלוף פיקוד הדרום כאשר פרסנו את התוכנית.

משה כחלון: חבר הכנסת וילנאי, זמנך תם.

משה כחלון: אני מבקש שתסיים את דבריך.

משה כחלון: אתה כבר בזליגה אבל אני מניח שחבר הכנסת בורג ייתן לך מזמנו.

מתן וילנאי: כאשר פרסנו מחדש את הכוחות מעזה החוצה והקמנו גדר לאורך "הקו הירוק", אשר מגינה על תושבי הנגב המערבי, ובעצם מגינה על כל תושבי מדינת ישראל, וכתוצאה ממנה לא יצאו מחבלים מתאבדים מעזה, כאשר משטחי יהודה ושומרון יצאו עשרות רבות, כאשר הפוטנציאל האמיתי נמצא בעזה – גם הגדר הזאת שהוחלט להקימה – לא ברור אם היא כן מוקמת או לא מוקמת – התוואי פתאום מקיף את כל יישובי מערב השומרון פנימה עם עשרות-אלפי, אם לא יותר מזה, פלסטינים שמסופחים אלינו, וכל מיני תרגילים שאינם מיועדים לקדם את העניין אלא רק לשבש אותו ולהשתמש בצורה צינית בנושא של הפרדה בינינו לבינם.

מתן וילנאי: אני מסתפק בדברים האלה.

מתן וילנאי: תודה רבה.

מתן וילנאי: סליחה, אני צריך להזמין את כולכם, אזרחים ואזרחיות של מדינת ישראל, לא להישאר אדישים לעתיד הכלכלי שלנו ושל ילדינו, להצטרף לצעדת המחאה של מטה המאבק המשותף החברתי-הפוליטי נגד התוכנית הכלכלית, שתתקיים ביום רביעי הקרוב, מחר.

מתן וילנאי: הצעדה תחל בשעה 16:00 ברחבת "נזכור" מול התחנה המרכזית החדשה בירושלים ותסתיים בהפגנה מול הכנסת: התיתנו לממשלה לקבור את מדינת הרווחה?

מתן וילנאי: הצטרפו אלינו בניסיון להציל את המדינה.

מתן וילנאי: תודה רבה לכם.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת אברהם בורג, אני אמור לסיים אתך את התורנות.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברי הכנסת, בהמשך לסדרה מהלילה, של "מדינת ישראל, ממדינת רווחה למדינת סעד", אני מבקש לפתוח פרק נוסף.

אברהם בורג: כאשר הונחה התוכנית הכלכלית על השולחן לפני כמה שבועות, בין שאר הפרקים שהובלעו בה הכריזה ממשלת ישראל מלחמה.

אברהם בורג: ממשלת ישראל הכריזה מלחמה על עקרות-הבית במדינת ישראל, בכל זאת אויב ראוי.

אברהם בורג: זה לא איזה דבר שיש בו פחות מסכנה קיומית למדינת ישראל, ועם אויב צריך להילחם כמו שצריך.

אברהם בורג: זה מגזר טפילי-פרזיטי, לא פרודוקטיבי, לא תורם דבר וחצי דבר למדינת ישראל.

אברהם בורג: זה מגזר שהגיע הזמן לטפל בו.

אברהם בורג: עד עכשיו הוא נעלם מן המסכים, הוא התחמק.

אברהם בורג: בכל זאת מדובר כאן ברשת לא מבוטלת של כמה עשרות-אלפי, או מאות-אלפי נשים בישראל.

אברהם בורג: הגיע הזמן שהממשלה הזאת, שבכל זאת הבטיחה לנו שלום וביטחון, תגן על החברה הישראלית מפני אויבי העם והמעמד, עקרות-הבית בישראל.

אברהם בורג: כמו שראיתי באחד הסטיקרים על אחת המכוניות: "תודה על השלום, סחתיין על הביטחון".

אברהם בורג: מה נגיד?

אברהם בורג: "תיסלם על עקרות-הבית", החליטה ממשלת ישראל להטיל מס של 84 שקלים שעקרות-הבית תשלמנה, מס חדש שלא היה עד היום.

אברהם בורג: זאת אומרת, היא לא עובדת, היא לא מפרנסת, לא סופרים אותה בשום דבר ועניין, אבל מס היא צריכה לשלם בכל זאת, מס בריאות.

אברהם בורג: אני מניח שבן-אדם שלא עובד והוא כל היום בבית הוא חולה.

אברהם בורג: בן-אדם שלא עובד וכל היום בבית והוא חולה צריך לשלם מס.

אברהם בורג: מה זאת אומרת, לא ניקח מס מחולים?

אברהם בורג: אז ממי ניקח?

אברהם בורג: אני מוכרח להגיד שאני פשוט לא מבין.

אברהם בורג: בואו נתחיל עם איזו הגדרה שוביניסטית.

אברהם בורג: יש הנחה שעקרת-בית לא עובדת.

אברהם בורג: כמה פעמים ראיתם את "ארצ'י בנקר" הישראלי מגיע הביתה אחרי שישב במשרד, חצי יום פטפט עם האנשים שלו, רבע יום חיזר אחרי המזכירות שלו, שלושת-רבעי הזמן יצא לפגישות מיותרות ולא עשה דבר וחצי דבר מלבד להזיז ניירות מצד לצד, ובאותו הזמן אשתו בבית עבדה, רחצה, הכינה את הילדים, בישלה, עשתה ספונג'ה, הזיזה מלמעלה ועד למטה, עבודות ששוברות גב ושוברות ידיים ושוברות את הנפש, עבודות קשות.

אברהם בורג: לא פשוט לעשות את כל העבודות האלה.

קריאה: - - -

אברהם בורג: כל משימה שמטילים עלי אני ממלא בכנסת הזאת.

אברהם בורג: גומר את כל היום הזה, מגיע ארצ'י בנקר הישראלי הביתה, מתיישב בכורסה הנוחה על-יד הטלוויזיה, שם את הרגליים על הדרגש ממול, נוחר קלות עד שאשתו תגיש לו את האוכל.

אברהם בורג: שואלת אותו: איך היה, אומר: היה מאוד קשה במשרד, ואת בטח לא עשית כלום.

אברהם בורג: עקרת-בית זה עבודה יותר קשה ממה שמרבית בעליהן של עקרות-הבית עושים.

אברהם בורג: צריך להכיר בעבודתה של עקרת-הבית כחלק מהעומס הכלכלי של המשפחה ומהנטל הכלכלי של המשפחה.

אברהם בורג: לא אחת עקרת-הבית היא זאת שמאפשרת לבעל לצאת לעבודה, ולא אחת היא זאת שגם עוסקת בחינוך הילדים ובגידולם, שלא לדבר על משק-הבית במובן הכי ראשוני של המלה.

אברהם בורג: במקום לתגמל את האשה הזאת, במקום לטפח אותה, במקום לעודד אותה למשל לצאת לעבודה, קודם כול נעניש אותה, ואחרי שנעניש אותה נראה איך היא תגיב.

אברהם בורג: זה חלק ממדיניות שלמה שבנימין נתניהו קרא לה "קטרים".

אברהם בורג: עכשיו רתמו את האשה לרכבת של הממשלה.

אברהם בורג: הצמיחה של כלכלת ישראל תגיע מעקרות-הבית.

אברהם בורג: אני לא יודע איזו מסילה צריך בשביל זה.

אברהם בורג: אני לא יודע אילו עקרונות צריך בשביל זה.

אברהם בורג: אני לא יודע איזו רכבת ישראל צריך בשביל זה.

אברהם בורג: הקונדוקטור מטומטם.

אברהם בורג: אין לי מסקנה אחרת.

אברהם בורג: עכשיו אני אומר, או.

אברהם בורג: קיי.

אברהם בורג: , מצאנו את האויבת הזאת שעד היום משכה את המשק הישראלי למטה, לא נתנה לו להמריא, לא נתנה לו לצמוח, ממש בטונדה על הרגליים.

אברהם בורג: החלטנו למסות אותה.

אברהם בורג: עכשיו צריך להקים מנגנון גבייה.

אברהם בורג: איך זה יעבוד, אדוני היושב-ראש?

אברהם בורג: נגיד, הורידו את זה מ=84 שקלים ל=70 שקלים.

אברהם בורג: מצפים להכניס כ=300 מיליון שקל מהסעיף הזה.

אברהם בורג: נכון?

אברהם בורג: כמה עקרות-בית יש בישראל שאמורים לנקום בהן?

אברהם בורג: כמה?

אברהם בורג: אני לא יודע.

אברהם בורג: יש הרבה.

אברהם בורג: נכון?

אברהם בורג: חלק נמצאות, אני מניח, ברחוב החרדי, חלק נמצאות ברחוב הערבי וחלק נמצאות בשאר רחובות ישראל.

אברהם בורג: אני יודע איך זה יעבוד: יקימו מנגנון גבייה שעלות הקמתו והפעלתו היא כ=1.5 מיליארד שקל בשנה כדי לגבות 330 מיליון שקל בשנה.

אברהם בורג: אז איפה השכל?

חמי דורון: - - -

אברהם בורג: נכון, ובטח גם יעסיקו.

אברהם בורג: חבר הכנסת דורון, אני רציתי להגיע לשלב הבא.

אברהם בורג: אני מניח שאם הממשלה חכמה, במנגנון הגבייה יעסיקו עקרות-בית לא מועסקות.

אברהם בורג: אבל אם במנגנון הגבייה יעסיקו עקרות-בית לא מועסקות, אז הן מועסקות.

אברהם בורג: אז אם הן מועסקות אז ממי יגבו?

אברהם בורג: איך שאתה לא מסתכל על זה, אפילו חבר הכנסת דורון שמגן כאן, הייתי אומר, בגופו ובנפשו, בחירוף נפש מגן כאן על המדיניות הכלכלית הנאורה של הממשלה, יגיד שיש יסודות מובנים של טמטום בסעיף הזה.

אברהם בורג: במלים אחרות, אני צודק.

אברהם בורג: עכשיו, אחרי שסגרנו את הדבר הזה, אני מבקש לפתוח פרק שישמש אותי בפרקי העתיד.

אברהם בורג: דיברו כאן שני אקספרטים ביטחוניים מהמדרגה הראשונה – חבר הכנסת דני יתום, שהוא מייצג כאן את קבלני הגדר לדורותיהם, בסך הכול יש חזון למדינת ישראל, זה לא שחסר חזון למדינת ישראל, וחבר הכנסת וילנאי, באמת אבירי הביטחון, שמדינת ישראל חבה להם רבות ואזרחי ישראל כנ"ל, ואפילו עקרות-בית כמוני חייבים לכם משהו.

אברהם בורג: יגידו לנו – אני מקווה שאני לא טועה בתור הדיוט, בתור אדם שרק שירת את שירותו הצבאי הבסיסי פחות או יותר, והוא לא נמנה עם אליטת השליטים הגנרלים של מדינת ישראל, סתם אזרח מן השורה.

מתן וילנאי: - - -

אברהם בורג: היה גם קמב"ץ אצלך.

אברהם בורג: אני קראתי בעיתון שהיתה מלחמה בעירק.

אברהם בורג: אני לא יודע בדיוק על מה היא היתה, אני לא יודע בדיוק מה קרה שם, ציפו שם לכל מיני דברים.

אברהם בורג: עד שהספקתי להבין מה קרה, נגמרה המלחמה.

אברהם בורג: לא יודע מי היה נגד מי, לא יודע בדיוק, ראיתי שהפילו איזה פסל באיזה מקום.

אברהם בורג: היתה מלחמה, נפל פסל, נגמרה המלחמה.

אברהם בורג: אני יודע שמדינת ישראל הרבה שנים – אני לא אגיד עשרות שנים, אבל 15-20 שנה לפחות ראתה בחזית המזרחית את האתגר הכי גדול שלנו – טק"קים, פק"קים, מק"קים, מכל הסוגים שבעולם, אין H אחד שלא היינו אצלו, באנו וביקרנו ושמנו מוטות סימון, כל מה שאתם רוצים, כל מערך העוצמה של מדינת ישראל בתקציבים שאושרו בכנסת הוכוון נגד מה שנקרא החזית המזרחית.

אברהם בורג: אמת, הרמב"ם?

דני יתום: נכון ויציב.

אברהם בורג: אסטרטגיית החזית המזרחית – לא סוריה, החזית המזרחית – היתה עילת העילות לבניית מערך הכוח, ההכנות האסטרטגיות והטקטיות, ומכאן תקציב הביטחון.

מתן וילנאי: ללא ספק.

אברהם בורג: לפי התוכנית האמריקנית, לפחות שנה עד שנה וחצי עד שתהיינה בחירות בעירק, כלומר בערך כשתהיינה בחירות פנימיות במפלגת העבודה, חבר הכנסת דורון, באותה עת תהיינה בחירות שוליות גם בעירק.

אברהם בורג: עד אז הבטיח הנשיא בוש - - -

חמי דורון: יהיו בחירות פנימיות במפלגת העבודה?

אברהם בורג: אדוני, אני אמרתי שהעיתוי יהיה באותו זמן.

משה כחלון: חבר הכנסת דורון, חבר הכנסת בורג אופטימי, למה אתה מקלקל לו?

אברהם בורג: בואו נגיד: תומכי סדאם חוסיין בונים על לוח הזמנים של פרס, כי יש לינקג' בין הבחירות האלה.

אברהם בורג: עכשיו הבטיחה ארצות-הברית של אמריקה שהיא לא הולכת - - -

דני יתום: פרס צופה בטלוויזיה עכשיו.

אברהם בורג: מה זאת אומרת בדיוק עכשיו?

אברהם בורג: הוא כל הזמן צופה בטלוויזיה.

אברהם בורג: עכשיו.

אברהם בורג: היו מספרים על אחד מראשי הממשלה לשעבר של מדינת ישראל, נוחם עדן, שהיה פרנואיד לא קטן וגם סבל משיגעון רדיפה לא מבוטל, שבסוף החדשות, כשחיים יבין ודליה מזור סידרו את הניירות ודיברו ביניהם עד שהמצלמה יצאה החוצה – הוא בבית היה בטוח שהם באולפן מדברים עליו.

אברהם בורג: או.

אברהם בורג: קיי.?

אברהם בורג: יש מי שצופים בנו מראשי הממשלה הפוטנציאליים של מדינת ישראל.

אברהם בורג: עכשיו, הבטיחה ארצות-הברית של אמריקה שלפני הבחירות בעירק, או הבחירות לראשות מפלגת העבודה – המאוחר מבין השניים – היא לא עוזבת את האזור.

אברהם בורג: יש לפחות שנה וחצי של נוכחות אמריקנית בעירק, ואין לכן איום מעירק, ועל גבול סוריה, ולכן גם האיום הסורי פחות.

משה כחלון: חבר הכנסת בורג, זמנך תם.

אברהם בורג: אני מסיים.

אברהם בורג: הם פשוט הפריעו לי, ויש לי זמן פציעות.

חמי דורון: אז מה אתה מציע?

חמי דורון: לקצץ עוד 2 מיליארדי שקל בתקציב הביטחון?

אברהם בורג: 2 מיליארדי דולר.

אברהם בורג: אמת ויציב ונכון וקיים.

אברהם בורג: ללא חיוך – זו שעה כזאת שמחייכים אבל – המבנה האסטרטגי של מדינת ישראל השתנה לחלוטין – אפס מהשינוי האסטרטגי האזורי בא לידי ביטוי בתוכנית הכלכלית הזאת.

אברהם בורג: ובמקום שעירק והשינויים שלה יהיו הסופגים הגדולים של השינויים הכלכליים בישראל, אם לא רוצים לגעת בשטחים, עקרת-הבית הישראלית הוכרזה כאויב העם והמעמד עם נפילת עירק, כי הרי בסופו של דבר עם ישראל בלי אויב לא יכול להתקיים.

אברהם בורג: תודה רבה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חברת הכנסת קולט אביטל, בבקשה.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בוקר טוב.

קולט אביטל: אני יצאתי בסוף השבוע לחו"ל מטעם קרן היסוד ליומיים, כדי לנסות להתרים יהודים, להשלים את התקציב החסר למדינה.

קולט אביטל: כשאני יוצאת לחו"ל והמטוס מתחיל להתרחק מהארץ, הרחק מהרדיו ומהטלוויזיה, אני מנסה לפעמים לתפוס פרספקטיבה, אני מנסה לראות את הדברים קצת בפרופורציה.

קולט אביטל: ככל שהתרחק המטוס מחופי הארץ התמלאתי יותר ויותר חרדה על מה שעובר עלינו, אבל בעיקר, על עתידה של החברה הישראלית.

קולט אביטל: כשאתה יוצא לחו"ל ואתה מנסה להתרים יהודים, אתה מנסה להגיד: תראו מה עשינו במדינה, תראו איך היא צמחה, תראו איזה מוסדות הקמנו, תראו מה שהצלחנו לעשות במשך 55 שנים; ואתה מנסה לדבר מתוך פרספקטיבה היסטורית, מנסה לבוא גם בשם הגאווה שממלאת אותך על הישגים לא מבוטלים.

קולט אביטל: הפעם אני באה בשם אותם הישגים, אבל התלבטתי, כי לא ידעתי מה להגיד לאותם יהודים שלהם אני אומרת: הפסקנו לתת, ואנחנו גוזלים מהגמלאים.

קולט אביטל: אבל אתם, יהודים טובים, תהיו אלה שתיתנו.

קולט אביטל: רציתי לבוא בשם כל אותן נשים - כשהכנסת נבחרה מחדש, חשבתי שאולי אזכה לכבוד להיות יושבת-ראש הוועדה למעמד האשה, אבל בליכוד הסבירו לי: לא.

קולט אביטל: זה ציבור מאוד חשוב לנו, וחברת הכנסת גילה גמליאל, שיש לה ניסיון רב מאוד בנושא מעמד האשה, היא תנהל את הוועדה הזאת.

קולט אביטל: מילאתי פי מים עד שהתחלתי לראות מה עושים לאותן נשים.

קולט אביטל: אנחנו עם ההישגים המפוארים בתחום מעמד האשה, עושים לא רק לאותן עקרות-בית, שעליהן דיבר קודם חבר הכנסת בורג.

קולט אביטל: מי יישא בנטל הגזירות הכלכליות, מי ייפגע ראשון והכי הרבה?

קולט אביטל: כמובן, ציבור הנשים.

קולט אביטל: חשבתי שאבוא בשם העולים; זה נושא שאני מטפלת בו כל הזמן.

קולט אביטל: הרי בסך הכול אנחנו באים ליהודים ואומרים: יש כאן אחריות משותפת.

קולט אביטל: אנחנו אומרים לכם: אנחנו קולטים עלייה, אתם שותפים שלנו, אין סיבה שתשבו בלוקסמבורג, בבלגיה, במקומות אחרים.

קולט אביטל: אנחנו הנושאים בנטל ואתם יושבים פה.

קולט אביטל: זו אחריות משותפת.

קולט אביטל: מה יכולתי להגיד?

קולט אביטל: שאנחנו היום מקצצים בשם פילוסופיה משונה את הדברים שנתנו לעולים.

קולט אביטל: בסך הכול אני קוראת בעיתון בשם שר מאוד חברתי, השר שטרית, את הפילוסופיה החדשה הזאת.

קולט אביטל: הוא אומר: התגלמות הציונות היא לא לעזור לעולים החדשים, ואכן, אנחנו מקצצים את סל הקליטה, ולא רק מקצצים מהעולים ומאלה שנמצאים אתנו ומאלה שיבואו את מה שהבטחנו, אנחנו גם מקצצים רטרואקטיבית, כי אנחנו אומרים להם: אתם הגעתם לארץ, ואנחנו התחייבנו שבמשך 15 שנים מיום עלייתכם אתם תוכלו ליהנות מדבר אחד: מענק דיור.

קולט אביטל: גם את מענק הדיור אנחנו מקצצים לעולים רטרואקטיבית.

קולט אביטל: ראש הממשלה אומר שאחד הדברים החשובים שהממשלה רוצה לעשות הוא לעודד עלייה, ואני שואלת, לאיזו חברה אנחנו רוצים להביא עולים?

קולט אביטל: לאיזה סוג של מחויבות אנחנו מביאים אותם כשהבטחנו להם לקלוט אותם ולעזור להם?

קולט אביטל: אני כבר לא מדברת על כך שמדינות אחרות בעולם נאבקות היום כדי לזכות ולמשוך את היהודים אליהן.

קולט אביטל: קשה לנו להתחרות עם קנדה, קשה לנו להתחרות עם גרמניה – בימים אלה 195,000 יהודים, במקום לעלות לישראל מרוסיה עולים לגרמניה.

קולט אביטל: אני שואלת, בשם איזה היגיון ואיזה צדק חברתי אנחנו באים ודופקים, ממש עושקים את כל אותם אנשים שרצינו להביא לארץ?

קולט אביטל: באיזה היגיון אנחנו עושקים גמלאים שעד עכשיו חיו, שומו שמים, מ=1,700 שקל בחודש; אנחנו כל פעם שוחקים את הקצבה האומללה הזאת, כל פעם מורידים אותה, פה ב=2%.

קולט אביטל: אתמול בלילה הקשבתי לנאום של חבר הכנסת רן כהן, שהרבה לדבר, גזירה אחרי גזירה, מה אנחנו עושים לגמלאים, והוא שאל, ואני שואלת כאן הבוקר – מה עשו לכם הגמלאים?

קולט אביטל: בשם אילו ערכים אתם מדברים כשאתם באים לאנשים שהקימו את המדינה הזאת, שעבדו בזיעת אפם, שכל מה שנשאר להם הוא 1,700 שקל – נשאר להם קודם, כי היום זה כבר הרבה פחות – בחודש, שמהם הם היו צריכים לשאול את עצמם מה ייקנו קודם: תרופה, לחם, חלב, או שמא ישלמו את שכר הדירה.

קולט אביטל: מה יישאר להם מזה?

קולט אביטל: בשם איזה צדק ואיזו פילוסופיה חברתית אתם עושקים אותם?

קולט אביטל: בשם איזו פילוסופיה חברתית אתם באים לנכים, שעמדו כאן 80 יום בשביתת רעב, ומהם אתם לוקחים את הכסף.

קולט אביטל: מהיכן יוכלו לקחת כסף וממה יוכלו להתקיים?

קולט אביטל: כשאתם עושקים את האנשים האלה, את החברה הישראלית כולה, איך אתם מצפים שיהודים יעלו לישראל?

קולט אביטל: איך אתם מצפים שיהודים בעולם יתגייסו ויסייעו למדינת ישראל?

קולט אביטל: אני אומרת לך, אדוני היושב-ראש, יש הרבה נושאים שהייתי יכולה לדבר עליהם הבוקר – לא רק על הגמלאים, ולא רק על הנכים, ולא רק על הנשים, ולא רק על העולים החדשים.

קולט אביטל: אני אומרת, אנחנו פשוט עושים עוול לכל החברה הישראלית; אנחנו בסך הכול עוזרים לעשירים להתעשר, אנחנו הורסים לא רק את המוסדות המפוארים שהקמנו, לא רק את החברה הישראלית כולה, אנחנו הורסים גם את אלה שמנסים לעזור לנו.

קולט אביטל: אני קוראת לכל אזרחי מדינת ישראל: אל תיתנו למצעד האיוולת הזה לעבור, אל תיתנו לגזירות הכלכליות האלה לעבור.

קולט אביטל: אני מתארת לי, שעם הרוב שיש לממשלה הזאת בכנסת, התוכנית הכלכלית הזאת תעבור, ואלה לא הגזירות האחרונות.

קולט אביטל: השר לשעבר וילנאי דיבר קודם על כך שזאת הפעם הרביעית או החמישית השנה שאנחנו מדברים על גזירות כלכליות; לפי הידוע לי, נערי האוצר, שרק רוצים להיות יעילים, כבר מכינים את התוכנית הבאה.

קולט אביטל: אני קוראת לציבור כולו, אדוני היושב-ראש, לאלה ששומעים אותנו, לאלה שצופים בנו הבוקר: אנא הצטרפו אלינו למאבק הזה, שלא יסתיים, לא עם ההצבעה היום, ולא עם ההצבעה מחר; אנא הצטרפו אלינו מחר למצעד של כל החברה הישראלית, של כל הארגונים הכלכליים, של כל האופוזיציה שבפעם הראשונה עובדת יחד באמת, מרחבת "בנייני האומה" ועד הכנסת.

קולט אביטל: אנחנו חייבים להראות לממשלה הזאת שהעם הזה פשוט לא יקבל את זה.

קולט אביטל: לפני כמה ימים עברתי ברחובות ירושלים וראיתי ססמאות שהדביקו אנשים צעירים – ככל הנראה, כך אני מאמינה – שביבי עושה טרור כלכלי.

קולט אביטל: אף-על-פי שהמלה הזאת חזקה ואף-על-פי שהייתי פעם יושבת-ראש ועדת האתיקה, אני רוצה להגיד שאי-אפשר לתאר את מה שקורה במדינה הזאת, אלא במלים טרור כלכלי, שצריך להתקומם ולהילחם נגדו.

קולט אביטל: תודה רבה.

נסים דהן: תודה לך, גברתי.

נסים דהן: בוקר טוב לכל עם ישראל בבית ובוקר טוב לחברי הכנסת.

נסים דהן: חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה.

נסים דהן: אחריו - חבר הכנסת הרב יצחק כהן.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בוקר טוב לכל עם ישראל.

יעקב מרגי: ברצוני להפנות את תשומת לבכם לכמה עובדות בתוכנית כלכלית זו.

יעקב מרגי: התוכנית הזאת מביאה לשחיקה בסיוע למעוטי המשאבים, חסרי הדיור.

יעקב מרגי: מאז קום המדינה ראו עצמן ממשלות ישראל אחראיות להבטחת קורת גג למרבית הישראלים.

יעקב מרגי: סיוע זה ניתן בשלוש דרכים עיקריות: 1.

יעקב מרגי: משכנתה ממשלתית לזוגות צעירים; 2.

יעקב מרגי: השתתפות בשכר דירה למשפחות הזקוקות לפתרון דיור וכן לעולים החדשים; 3.

יעקב מרגי: מימון ממשלתי בדיור הציבורי.

יעקב מרגי: משנות ה=90 תקציבי הסיוע הולכים ומצטמצמים, ובתוכנית זו הממשלה לראשונה חותרת להפסיק את תוכנית הסיוע של משרד הבינוי והשיכון, ומפנה את העולים ואת הזוגות הצעירים לשוק המשכנתאות הפרטי.

יעקב מרגי: ב=1998 המליצה ועדת-גדיש על עדכון המשכנתאות, אך לצערי הרב ההבטחות וההטבות של ועדת-גדיש לקבוצות החלשות ביותר לא החזיקו מעמד זמן רב, והקיצוצים התקציביים של השנתיים האחרונות פגעו בהן קשות.

יעקב מרגי: באפריל 2002 הופחתו המשכנתאות ב=4%, ובתוכנית הזאת, הנקראת "תוכנית להבראת כלכלת ישראל", מוצע לבטל כליל את מרכיב המענק במשכנתאות הממשלתיות.

יעקב מרגי: תוכנית זו תגרום לכך שישראלים מעוטי יכולת לא יוכלו להגיע לבעלות על דירה; ראו את תופעת ההומלסים, שמתרבה, ואת תופעת מימוש המשכנתאות על-ידי הבנקים.

יעקב מרגי: נושא כואב נוסף בתוכנית הזאת: הממשלה משלמת פחות, והחולים משלמים יותר.

יעקב מרגי: חוק ביטוח בריאות ממלכתי משנת 1994 היה נקודת שיא בתולדות מערכת הבריאות במדינה.

יעקב מרגי: והנה, בעשר השנים שחלפו מאז נחקק חוק ביטוח בריאות ממלכתי נרשמה נסיגה חמורה: סל השירותים אינו ממומן במלואו, ולכן נפגעו השוויוניות והנגישות של סל הבריאות.

יעקב מרגי: הממשלה מסרבת לממן את מלוא עלות סל שירותי הבריאות, ולאחרונה הקפיאה את עדכון סל הבריאות.

יעקב מרגי: התוצאה הישירה היא עלייה בהוצאת משקי הבית על בריאות תוך גידול בפערים, במיוחד מאז 1997.

יעקב מרגי: בתחום החינוך: יום חינוך ארוך, חזון שהיה – הולך ונעלם.

יעקב מרגי: חוק יום חינוך ארוך מ=1990 היה הבטחה גדולה לישראלים: הוא נועד לשמש איזון לחינוך האפור שהתפתח בשכונות מבוססות.

יעקב מרגי: החוק נועד לאפשר שעות לימוד והעשרה לבתי-ספר באזורים מבוססים פחות.

יעקב מרגי: לא רק שהחוק מעולם לא מומן במלואו בידי הממשלה, אלא שבשנים 1990--1995 הוקצבו לחוק פחות מ=50% משעות ההוראה המובטחות.

יעקב מרגי: עתה מציעה התוכנית להבראת כלכלת ישראל המרה של המשאבים מתוכנית יום חינוך ארוך לתוכנית העשרה בפנימיות-יום.

יעקב מרגי: זאת אומרת, מכה אנושה נוספת לשכבות החלשות.

יעקב מרגי: בשנים האחרונות גדל תקציב שעות התקן במדינה ב=2%, בזמן שאוכלוסיית התלמידים גדלה ב=10%.

יעקב מרגי: התוצאה הישירה: פחות שעות הוראה לתלמיד.

יעקב מרגי: התוכנית הזאת, הנקראת התוכנית להבראת כלכלת ישראל, מחסלת את רשת הביטחון הסוציאלי של אזרחי ישראל.

יעקב מרגי: כמה נקודות בתחום הקצבאות: במענק האבטלה, פעם העובד הפריש אחוז מסוים מהביטוח לאומי כביטוח אבטלה - קוצץ בידי הממשלה טרם תוכנית זו ב=30% ויותר.

יעקב מרגי: מ=2003 דמי האבטלה אינם זכות מובטחת ואף לא תחליף זמני והוגן לשכר.

יעקב מרגי: מקבלי דמי האבטלה בתחילת שנות ה=90 נחשבו לאזרחים הגונים הממצים את זכויותיהם, ובעת אבטלה הם מתוארים על-ידי האוצר כנטל על כלכלת ישראל.

יעקב מרגי: אותם מובטלים בעל כורחם, לו היה להם סעד משפטי בחוק, היה להם לתבוע את המדינה על מחדלי הכלכלה, שהביאה אותם למשבר התעסוקתי והכלכלי; במקום לכבד אותם ואת פוליסת דמי האבטלה ששילמו במרוצת השנים שעבדו, הם הפכו – אליבא דפקידי האוצר – נטל כלכלי.

יעקב מרגי: רבותי, חברי הכנסת, קצבת הבטחת הכנסה היא שק איגרוף של נערי האוצר.

יעקב מרגי: קיצוצים והטבות למקבלי הבטחת הכנסה - - -

יצחק כהן: אל תדבר על פקידי האוצר, זה בסדר גמור כי הם עושים מה שהממשלה אומרים להם לעשות.

יצחק כהן: הממשלה מושחתת, היא אומרת להם מה לעשות, ולהם אין ברירה.

יעקב מרגי: אני לתומי חשבתי שהשרים לא יודעים מה לעשות, הפקידים מנחים אותם.

יצחק כהן: ממשלה מושחתת.

יעקב מרגי: מקבל את ההערה שלך כסגן שר האוצר.

יצחק כהן: ממשלה מושחתת.

יצחק כהן: אין להם מה לעשות, הם צריכים לדבר.

יעקב מרגי: כנראה לגבי הממשלה הנוכחית אתה צודק.

יעקב מרגי: בממשלה הנוכחית זו כנראה אטימות לב של שרי האוצר.

נסים דהן: תדייק יותר, נערי האוצר מציעים הצעות, ומי שמקבל אותן זו הממשלה.

נסים דהן: אז צריך לבוא בטענות לממשלה שקיבלה את ההצעות של נערי האוצר.

יעקב מרגי: לו יהי כן.

יעקב מרגי: בכל מקרה, הניתוח לא הצליח, והחולה כנראה גם ימות.

יעקב מרגי: הקיצוץ בקצבאות הבטחת הכנסה, בין 20% ל=23%, הפך קצבה זו מקצבת קיום לקצבת תת-קיום.

יעקב מרגי: הגדילו לעשות בקיצוץ האכזרי בקצבאות הילדים.

יעקב מרגי: שני גלי קיצוצים, ב=2002 וב=2003, שמו קץ לקצבאות הילדים כמקור הכנסה למשפחות ברוכות הילדים.

יעקב מרגי: השוואת סכום הקצבה לכל ילד משיתה אסון כלכלי על משפחות ברוכות ילדים.

יעקב מרגי: מה שנעשה במדינה מאז כניסתו של חוק הלפרט, זה דה-לגיטימציה של הדבר הכי טוב והכי חשוב של העם היהודי; כמאמר בעל ההגדה: "עמלנו, אלו הבנים".

יעקב מרגי: כל מי שמדבר במדינה הזאת על הילד השני נחשב כמשית עוד נטל כלכלי על המדינה.

יעקב מרגי: מה לעשות?

יעקב מרגי: יש חברים בבית זה - - -

חמי דורון: הילד החמישי, לא השני.

חמי דורון: יצרתם מצב - - -

יעקב מרגי: תבדוק את התוכנית.

יעקב מרגי: חמי, אתה אמור להיות אינטליגנט.

יעקב מרגי: תקרא את החומר בנושא קצבאות הילדים ותראה שהפגיעה היא כבר מהילד השני.

נסים דהן: חבר הכנסת חמי דורון.

נסים דהן: את הוויכוח תנהלו בוועדה.

נסים דהן: במליאה נותנים לחברי הכנסת להתבטא.

נסים דהן: אפשר הערת ביניים, אפשר קריאה, אבל לא ויכוח.

נסים דהן: ויכוח מנהלים בוועדה, אדוני.

נסים דהן: יש לך שם מלוא ההזדמנות לעשות את זה.

יעקב מרגי: חברי, חבר הכנסת חמי דורון, יש חברים בבית הזה שהנושא הדמוגרפי במדינה לא מטריד אותם, הוא משני.

יעקב מרגי: או שהם חושבים שאנחנו צריכים לחקות את הסינים – די בילד אחד; הרי אם העובדים בארץ הם סינים, למה לא נפעל כמוהם גם בנושא הילודה?

יעקב מרגי: אבל היה איזה זמר, שאותן אליטות גיחכו כשהוא חיבר את השיר "ילדים זה שמחה, ילדים זה ברכה", ואני מחזק את דבריו.

יעקב מרגי: אבל לצערי הרב אני מרגיש שלגבי אותם חברים בבית זה יש שני סוגי ילדים: יש ילדים חרדים ומזרחיים – זה לא לגיטימי, ילדים אחרים זה לגיטימי.

יעקב מרגי: רבותי, ילדים הם לא אות קלון, ילדים הם התלמידים שלנו, הם הדורות הבאים שלנו, הם החיילים שלנו, הם הסטודנטים שלנו.

יעקב מרגי: אני מבין היום את שר הפנים פורז.

יעקב מרגי: הוא מוטרד מהמאזן הדמוגרפי של המדינה; הוא לא מוכן להעלות את יהודי אתיופיה, כי אין כסף להעלות אותם.

יצחק כהן: יש לו בעיה עם הצבע.

יצחק כהן: הוא מוכן להעלות גויים לבנים, גויים שחורים הוא לא רוצה להעלות.

נסים דהן: תסמוך על מרגי, הוא יגיע גם לצבעים.

יעקב מרגי: ילדים הם נטל כלכלי, אבל כנראה שגידול חתולים אינו עולה למדינה הרבה כסף, או בכלל כלום, קצת פסולת ברחובות, אבל בסך הכול זה לא עולה למדינה הרבה, אז כדאי שיהיו כאן שכירי חרב לעתיד במדינה.

יעקב מרגי: תינתן אזרחות לשחקני הכדורגל והכדורסל הזרים, לילדי עובדים זרים, למסתננות ממצרים.

יעקב מרגי: לי יש הצעה לשר הפנים: הוא צריך רק להוריד את מסך השנאה והביטול של אוכלוסייה שלמה, ואז יראה שיש פתרון גם בלי גיוס שכירי חרב; רק נעודד את עם ישראל ללדת את ילדי ישראל, את הדורות הבאים שלנו.

יעקב מרגי: רבותי, תוכנית זו קוברת את מדינת הרווחה.

יעקב מרגי: אנחנו נקים פה מדינה המנותקת מהעם שלה ומהמציאות הכלכלית בה.

יעקב מרגי: ממשלה שבעטה בתחילת ימיה בתורת ישראל, בועטת היום בתוכנית הזאת בעם ישראל, ומחר היא תבעט כפי ששמענו בארץ-ישראל.

יעקב מרגי: ממשלה זו נשענת על אלה שהדפיסו פעם סטיקרים על המכוניות: ארץ-ישראל לעם ישראל על-פי תורת ישראל.

יעקב מרגי: מכל שלושת הסעיפים, אחד מהם לא נותר.

יעקב מרגי: משום-מה לא מוכנים להוציא את האף החוצה, לא שומעים את קולם.

יעקב מרגי: לסיום, אין לנו אמון בתוכנית זו, כי חוץ מלהכות בחלשים אין בה כלום.

יעקב מרגי: הייתי שמח אם בתוכנית זו היו מוכנסים כמה סעיפים – צווי חירום למובטלים, הכרזה על המשק כמשק בשעת-חירום, ביטול כל מכסות העובדים הזרים, יצירת 300,000 מקומות עבודה.

יעקב מרגי: האם יש בבית זה קוסם שיוכל להסביר לי איך תוכנית זו מביאה 300,000 מקומות עבודה?

יעקב מרגי: העוקץ הוא המזימה הגדולה של קרנות הפנסיה.

יעקב מרגי: המאבק של האוצר מול ההסתדרות על קרנות הפנסיה מזכיר את אותה כבשה שנכנסה למלכודת: מצד אחד האריה הרעב, שרוצה לטרוף אותה, ומצד שני השועל שרוצה לחסל אותה.

יעקב מרגי: כנראה העטינים הדשנים של קרנות הפנסיה הם מקור הכוח של ההסתדרות ומקור תקוותו של האוצר להגדלת הכנסות במסווה של העלאת גיל הפרישה ושימוש בהון קרנות הפנסיה למימוש גחמותיו.

יעקב מרגי: שיא החוצפה של העשור הפרלמנטרי הזה הוא התוכנית הזאת.

יעקב מרגי: במקום להגדיר אותה כתוכנית להבראת כלכלת ישראל, היה צריך להגדיר אותה: המזימה הגדולה של האוצר ועשירי ישראל.

יעקב מרגי: אני מקווה שאזרחי ישראל יתפכחו ויצאו יחד אתנו ביום ד' הקרוב להפגנה שתתחיל מול "בנייני האומה" ותמשיך בתהלוכה עד משכן הכנסת.

יעקב מרגי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

נסים דהן: תודה רבה, חבר הכנסת מרגי.

נסים דהן: חבר הכנסת הרב יצחק כהן, בבקשה.

נסים דהן: עשר דקות לרשותך.

נסים דהן: אחרי חבר הכנסת כהן - חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה .

יצחק כהן: אם הוא יהיה כאן.

נסים דהן: מקבל, אדוני, גם את הזמן שלו תוכל לקבל, 20 דקות.

יצחק כהן: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, עם ישראל קם ליום חדש, אבל בלי לשים לב אתמול זרק ראש הממשלה אריאל שרון לחלל האוויר משפט שמשום-מה עבר בלי לעורר סערה כלשהי, או שעדיין מי ששמע את המשפט שרוי בהלם, ועדיין לא עיכל את הדברים.

יצחק כהן: אתמול אמר אריאל שרון דבר שלמעשה מבטא אמירה אחת.

יצחק כהן: הוא אמר לציבור בישראל ובעולם, שאני, אריאל שרון, משך 30 ומשהו השנים האחרונות נכשלתי כישלון חרוץ בכך שהובלתי את העם הזה למלחמות מיותרות, לכיבוש משחית, להשחתה של מיליארדי דולרים, להטעיית דור שלם, דורות שלמים של צעירים, וזה עובר ככה.

יצחק כהן: אמר: סליחה, טעיתי.

יצחק כהן: מורי ורבותי, בפרשת עגל הזהב יש פסוק שמי שקורא אותו קורא אותו ברצף, אבל בוא נשים לב – כתוב שם: "וישכימו ממחרת ויעלו עלות ויגשו שלמים וישב העם לאכל ושתו ויקמו לצחק".

יצחק כהן: עולה היא דבר עיקרי למזבח, משכימים מתוך מסירות נפש - רעיון עיוועים, רעיון של עגל הזהב; אחרי העולה מגיעים השלמים, פה גם מקריב הקורבן נהנה, בסוף ישבו לאכול ולשתות, רק הם אוכלים, הפכו מושחתים, בסוף ויקומו לצחק.

יצחק כהן: זורקים את הרעיון, לא משנה כמה קורבנות זה גבה בכל התקופה, כמה בחורים נפלו בקרבות, לא משנה מה קרה לציבור ענק, לא משנה מה קרה למיליארדי דולרים שנשפכו לריק – קם ראש ממשלה ואומר: הגענו לשלב של "ויקומו לצחק".

יצחק כהן: הכיבוש משחית, אתם רוצים לשלוט על עם זר?

יצחק כהן: יש לי פה הנאום של ראש הממשלה אחרי הסכמי אוסלו.

יצחק כהן: בכל התקופה שהיה נוח לו פוליטית לנצל - או האמירה של ראש הממשלה על מלחמת לבנון, שהיא היתה מהמוצדקות במלחמות ישראל.

יצחק כהן: אתה זוכר שהוא אמר את זה?

דני יתום: איך אפשר לשכוח.

יצחק כהן: היום קם ראש ממשלה ואומר: הגענו לשלב של "ויקומו לצחק".

יצחק כהן: כל זה היה מיותר, כל זה לא היה נכון, כל זה היה טעות איומה.

יצחק כהן: מותר למנהיג להודות בטעות.

יצחק כהן: מנחם בגין ז"ל, כשחש בתחושה פנימית שהוא טעה, קם, התפטר הלך הביתה, התבודד, התייסר עם הטעות עד יומו האחרון.

יצחק כהן: פה יש ראש ממשלה שאומר: טעינו, נו אז מה, אז נהרגו אלפי בחורים, אז מה, נשפכו אלפי דולרים ביהודה ובשומרון, הכול ירד לטמיון, אז מה, הקמנו גופי טרור עם מוטיבציה של מתאבדים, אז מה.

יצחק כהן: נכנסנו ללבנון ובמשך 20 שנה נפלו שם בחורים, אז מה.

יצחק כהן: טעינו, הכיבוש משחית.

יצחק כהן: בוקר טוב אליהו, הכיבוש משחית, לך הביתה.

יצחק כהן: אני לא רוצה להגיד מה עושה ביפן מנהיג שמרגיש שטעה בסדר גודל הרבה יותר קטן.

יצחק כהן: פה אמר, אז מה אם אמר, ראש הממשלה אמר שטעינו.

יצחק כהן: טעית?

יצחק כהן: לך הביתה.

יצחק כהן: מורי ורבותי, אני מאוד מאוד מקווה שהגדר הזאת, שעולה 10 מיליוני שקל לקילומטר, תהיה גדר בתוואי כזה שלא יצטרכו להזיז אותה, שלא יצטרכו להגיד: סליחה טעינו.

יצחק כהן: כמו שכביש חוצה-ישראל אינו נוגע אפילו במילימטר ב"קו הירוק" - בזמנו קראו לזה "הקו השחור", וזה היה לפני 1992 - כי שם יש אנשי עסקים, לא פוליטיקאים שמובילים את העם בכחש.

יצחק כהן: יש שם אנשי עסקים צופי עתיד.

יצחק כהן: כביש חוצה-ישראל לא נוגע במילימטר ב"קו הירוק", וזה היה ב=1992, לא כשהלך לכל מיקרופון וצעק: בחורים, תתפסו כל גבעה, כל גבעה שתתפסו היא שלכם, רוצו על הגבעות, תפסו גבעות.

יצחק כהן: בושה וחרפה, זו מנהיגות?

יצחק כהן: זו חרפה, זו הונאה, זו שחיתות.

יצחק כהן: מורי ורבותי, זו לא תוכנית כלכלית, מה שמונח פה על השולחן; זו השקפת עולם של שינוי, של מפד"ל.

יצחק כהן: מישהו פעם ראה בהסכם קואליציוני שחותמים לפגוע בילדים?

יצחק כהן: זה מה שיש לחתום עליו בהסכם הקואליציוני של מפד"ל ושינוי.

יצחק כהן: להרעיב ילדים, אלה קווי היסוד של הממשלה?

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: אבל, ברוך השם, יש לנו ציבור חכם, יש לנו ציבור חכם, והציבור החכם הזה רואה את הקולות ושומע ועובר על התוכנית ורואה כמה שהיא מושחתת.

יצחק כהן: אציין כמה נקודות.

יצחק כהן: משרד השיכון החליט לבטל את המענקים לזכאים רוכשי דירות.

יצחק כהן: וכי יש לך, דני, משהו יותר אנטי-כלכלי מהחלטה מטומטמת כזאת?

יצחק כהן: הלוא המענקים האלה זירזו את הצעירים לרכוש דירות.

יצחק כהן: וכשרוכשים דירות, לא צריך להגיד לך שקבלנים בונים דירות - - -

דני יתום: יכול להיות שחלק גדול מנבחרי הקואליציה אף פעם לא היו זוגות צעירים.

יצחק כהן: הם רצו על הגבעות, כנראה, והיום אומרים: טעינו, תצאו משם.

יצחק כהן: יש לך משהו יותר אנטי-כלכלי, תוכנית כלכלית?

אפי איתם: מי שהזדקן היה צעיר פעם.

יצחק כהן: לבטל מענקים ובאותה נשימה – בדוח מבקר המדינה בעמוד 400 - - -

נסים דהן: חבר הכנסת דני יתום מכיר כמה חברי קואליציה שנולדו גדולים.

דני יתום: לא היו זקוקים להטבות שניתנו בעבר לזוגות צעירים.

דני יתום: לא היו זקוקים, לכן נותנים ידם לכך שזה יבוטל היום.

יצחק כהן: זה לא בעבר, זה בהווה.

יצחק כהן: ביטלו להם את זה בהווה.

נסים דהן: אז הם לא יודעים את הערך.

יצחק כהן: כך כותב מבקר המדינה בדוח השנתי 53ב, עמוד 400 - הוא מעלה את ההסכם המושחת בדבר רכישת דירות לסוכנות היהודית בידי הממשלה.

יצחק כהן: הממשלה קיבלה החלטות אחדות שעניינן מכירת דירות לשיכון הציבורי למתגוררים בהן בהנחות גדולות.

יצחק כהן: המטרה היתה, בין היתר, להיטיב עם הדיירים הוותיקים בשיכון הציבורי ולהופכם לבעלי דירות משלהם.

יצחק כהן: הממשלה קבעה, בין השאר, שהתמורה שתתקבל תשמש למימון רכישת דירות לנזקקים; בפועל – מטרה זו לא הושגה.

יצחק כהן: למרבה הפלא, פתאום, למי עומדים להעביר 2.5 מיליארדי שקל מהמבצע הזה?

יצחק כהן: לסוכנות.

יצחק כהן: מישהו חלם בסוכנות שיהיה חוק הדיור הציבורי ושיקבלו 2.5 מיליארדי שקל, כשבאותה נשימה מבטלים 800 מיליון ש"ח מענקים לעניים, לחיילים משוחררים, לזוגות צעירים, שזה היה הסיכוי היחיד שלהם לרכוש דירה?

יצחק כהן: לדעתי, זה דוח חמור מאוד, שדורש גם חקירת גורמים מוסמכים יותר.

יצחק כהן: כך הוא כותב ומעיר, כי אומנם הסכומים הכלולים בהסכם, שמהם נגזר הסבסוד, נקבעו בהסכמה בין הממשלה לבין הסוכנות.

יצחק כהן: תחשיב שנכלל בהודעות הסוכנות התבסס על סקר שאחת מהנחותיו היתה, שמדובר בדירות הנמכרות ממוכר מרצון לקונה מרצון.

יצחק כהן: אולם לא הובא בחשבון שדירות הסוכנות היו תפוסות, ולא היה זה מעשי לפנותן מדייריהן.

יצחק כהן: לכן שוויין היה עשוי להיות נמוך בעשרות אחוזים מהסכומים שמתקבלים בעדן – הן לא הוצעו בשוק החופשי.

יצחק כהן: מישהו פה ניצל הזדמנות, קפץ על ההזדמנות הזאת, עשה הסכם – לא אלאה אתכם בכל דוח מבקר המדינה, והעביר 2.5 מיליארדי שקל לסוכנות.

יצחק כהן: זו נקודה אחת.

יצחק כהן: נקודה שנייה – הנחות מס ביישובים.

יצחק כהן: לא יעלה על הדעת שמבטלים הנחת מס ביישובים בערבה ונותנים – למי?

יצחק כהן: לכפר-ורדים.

יצחק כהן: תושבי כפר-ורדים המיליארדרים צריכים 13.5% הנחה במס.

יצחק כהן: למה?

מתן וילנאי: אחרי זה אומרים שחסר כסף.

יצחק כהן: לערבה זה אפס, ולכפר-ורדים זה 13.5%.

יצחק כהן: למה?

יעקב מרגי: זה אחרי קריית-גת.

יצחק כהן: על זה נאמר:

יצחק כהן: בשביל זה יש חברים.

יצחק כהן: אבטלה – כל בר בי רב, כל ילד יודע, שכל עובד זר אחד שווה שני ישראלים מובטלים.

יצחק כהן: בשביל מה לעשות כל מיני תוכניות – ויסקונסין - כל מיני תוכניות מסובכות?

יצחק כהן: 300,000 עובדים זרים, זו בעיית האבטלה של עם ישראל.

יצחק כהן: אז מה עושים כולם?

יצחק כהן: מדברים על זה ולא עושים שום דבר.

יצחק כהן: עד כדי כך מגיע האבסורד – אולי לא הוא, אלא הבנים שלו – בחווה שלו מועסקים עובדים זרים.

יצחק כהן: כאשר מעבר לגבעה בשדרות יש לפחות 100 מובטלים שהיו מוכנים לעבוד בחווה שלו.

יצחק כהן: צביעות.

יצחק כהן: איחוד רשויות – לכאורה זה היה צריך להיות רעיון מצוין, זה דבר טוב, דבר חשוב, אבל מה?

יצחק כהן: כשמניחים את התוכנית על שולחן חברי הכנסת, רואים שכפר-ורדים לא מתאחדת עם מעלות-תרשיחא; סביון לא מתאחדת עם אור-יהודה; עומר לא מתאחדת עם באר-שבע, וקראנו למה, מדוע.

יצחק כהן: אומר שר בכיר משינוי: זו לא אינטגרציה.

יצחק כהן: הוא מנסה לעטוף את הגזענות במלים: זה איחוד כספי, איחוד כלכלי.

יצחק כהן: אם נאחד את עומר עם באר-שבע, נהרוס את עומר.

יצחק כהן: אם נאחד את כפר-ורדים עם מעלות-תרשיחא, האופי והמבנה של כפר-ורדים ישתנה; אם חלילה נאחד את נווה-מונוסון ואת סביון עם אור-יהודה - זה לא מתאחד, זה כמו חמצן ושמן, זו תרכובת שלא מתאחדת.

דני יתום: מים ושמן.

יצחק כהן: חמצן ושמן, זה פיצוץ כשהם נפגשים.

יצחק כהן: זו גזענות.

יצחק כהן: נושא הפנסיה – זו תוכנית לא של הקדנציה הזאת, אלא של הקדנציה שעברה.

יצחק כהן: זו תוכנית שביסודה באה להציל מיליון וחצי בעלי חשבונות בקרנות הפנסיה, שקרנות הפנסיה שלהם הגיעו לעבר פי-פחת.

יצחק כהן: כמו שהממשלה נטלה אחריות במשבר הבנקים, היא היתה חייבת ליטול אחריות גם על קרנות הפנסיה, כי מדובר בכמעט מיליון אזרחים.

יצחק כהן: מיליון וחצי בעלי חשבונות זה דבר ענק.

יצחק כהן: מדובר על 140 מיליארד שקל גירעונות.

יצחק כהן: אבל אני לא מכיר מודל כלכלי שמנתק בין סמכות לאחריות.

יצחק כהן: אם נוטלים אחריות, נותנים באופן אוטומטי את הסמכות.

יצחק כהן: אבל בדרך להטיל עוד מסים, בלי שום קשר לתוכנית עצמה, להטיל מסים על העמיתים, על הפנסיונרים, להטיל מסים על קבוצה אחרת?

יצחק כהן: פנסיה תקציבית - 2% זה מס.

יצחק כהן: תקרא לזה איך שאתה רוצה, זה מס וזה הרסני, וזה לא קשור לתוכנית ההצלה של קרנות הפנסיה.

יצחק כהן: לסיום, כפי שאמרתי, זו לא תוכנית כלכלית, זו תוכנית של ממשלה אטומה, שסימנה לה – דני, תשמע טוב.

יצחק כהן: בשואה האיומה באירופה נחרב עולם התורה, נשרפו ישיבות וראשי ישיבות.

יצחק כהן: מנהיגי העם בעת הקמת המדינה הבינו שבארץ-ישראל, במרכזה, הדבר החשוב יותר זה להקים מחדש את עולם התורה, והשקיעו בזה.

יצחק כהן: היתה זכות למדינה הזאת להחזיק את עולם התורה.

יצחק כהן: באה הממשלה באופן מוזר עם יוסף – זה היה אותו יהודי שנלחם בבית-המקדש, כשהרומאים פחדו להיכנס פנימה לקודש הקודשים.

יצחק כהן: מצאו אחד בשם יוסי משיתא, שאמר: אני מוכן להיכנס.

יצחק כהן: התנאי היה: מה שתוציא – שלך הוא.

יצחק כהן: הוא נכנס לקודש הקודשים והוציא את המנורה.

יצחק כהן: הרומאים ראו את יופיה של המנורה, ואמרו: לא.

יצחק כהן: זה מיקח טעות.

יצחק כהן: תיכנס, תיקח משהו אחר, זה מיקח טעות.

יצחק כהן: אז נפל לו האסימון.

יצחק כהן: אחרי שהבין את החורבן שעשה נפל לו האסימון, ואמר, די לי שהכעסתי את מורי פעם אחת, והוא לא רצה להיכנס שוב.

יצחק כהן: הם הרגו אותו.

יצחק כהן: להרוס את קודש הקודשים?

יצחק כהן: להחריב במודע את עולם התורה, לפגוע בכל מה שקשור מסביב, גם המעטפת של עולם התורה; שלא ירכשו דירות, נפגע בקצבאות הילדים שלהם, נעשה הכול כדי להרוס את עולם התורה, זה לא ילך.

יצחק כהן: היתה זכות למדינה להחזיק את עולם התורה, היום, חלילה וחס, היא הולכת לאבד את הזכות הזאת.

יצחק כהן: אסיים כמו שמסיים הכוהן בברכת כוהנים: השקיפה ממרום קודשך מהשמים וברך את עמך, את ישראל, את האדמה שנתת לנו כאשר נשבעת לאבותינו, ארץ זבת חלב ודבש.

יצחק כהן: לסיום, אני רוצה לומר לכולם, כל אלה שמאזינים לנו בבית, ומאזינים לנו כרגע מאות אלפים, שביום רביעי ב=16:30 תצא מ"בנייני האומה" תהלוכת מחאה נגד התוכנית הכלכלית, ואני קורא לכל אזרחי המדינה להפגין נגד התוכנית הזאת, שפוגעת פגיעה אנושה בכל האוכלוסייה, מלבד אוכלוסייה אחת: שני העשירונים העליונים.

יצחק כהן: תודה, אדוני.

נסים דהן: אני מזמין את חבר הכנסת דני יתום במקום חבר הכנסת זחאלקה; 20 דקות, בבקשה.

דני יתום: אדוני יושב-ראש הישיבה, אדוני השר איתם, חברי חברי הכנסת, אני פונה גם למי שצופים בנו עכשיו ומביטים בעבודת הבית הזה באמצעות מסך הטלוויזיה ומאחל לכל עם ישראל בוקר טוב, בוקר טוב ומבורך, ושיהיה רק טוב.

דני יתום: בהמשך לדברי מלפני פחות משעה, אני מבקש לגעת בנתון נוסף.

דני יתום: שר האוצר טוען, וזה מה הבסיס לחלק גדול מטיעוניו, שאין כסף בקופה.

דני יתום: והוא עמד כאן ואמר לנו: רבותי, כאשר במשק בית אין כסף, צריך לחסוך, צריך לגרוע, אי-אפשר ללכת כל יום לקולנוע, צריך ללכת פחות למסעדות, צריך להדק את החגורה.

דני יתום: זו היתה קריאתו של שר האוצר, וכל כך למה?

דני יתום: מכיוון שאין כסף בקופה, הקופה ריקה.

דני יתום: על כך תרשו לי לחלוק ולומר, שלדעתי הדברים האלה אינם נכונים.

דני יתום: אם נסרוק סריקה מהירה את מה שיכול להיות בקופה, אם אכן סדר העדיפויות של השר בנימין נתניהו, שר האוצר, היה סדר העדיפויות הנכון, הרי היינו מגלים, חברי מש"ס, מרגי וכהן, היינו מגלים את הסכומים הבאים, שהם בלתי מבוטלים בעליל – 2.5 מיליארדי שקל שמתוקצבים למימון הורדת המס, אותה הורדה שתיטיב עם מי?

דני יתום: בעיקר עם הבכירים.

דני יתום: עוד 1.5 מיליארד שקל, אדוני השר איתם, שמתוקצבים להורדת דמי הביטוח הלאומי שבהם חייבים המעסיקים.

דני יתום: מיליארד וחצי שקל, ועוד מיליארד שקל שמופנים למימון עודף מעבר לתוכניות של תקציבים מוניציפליים בבנייה ציבורית למגורים ביהודה, שומרון וחבל עזה.

דני יתום: אבל, זה לא הכול.

דני יתום: אני מציע לחשוב כפי שנאמר קודם לכן על גודלו של תקציב הביטחון.

דני יתום: אני בא משם, מתן בא משם, איתם בא משם, שלושתנו ביחד שירתנו ביחד למעלה מ=100 שנות שירות צבאי, אנחנו יודעים על מה אנחנו מדברים.

דני יתום: תקציב ביטחון שהיקפו למעלה מ=40 מיליארד שקל מתוך תקציב מדינה - - -

נסים דהן: למען הדיוק ההיסטורי, חבר הכנסת כהן בא משם, מרגי בא משם.

דני יתום: גם חמי דורון בא משם ודהן בא משם; אני מדבר על מי שעשו למעלה מ=30 שנה שירות צבאי.

דני יתום: זה כל אחד משלושתנו.

דני יתום: ביחד אספנו או צברנו 100 שנות ניסיון ביטחוני.

דני יתום: אנחנו מכירים – אני לא רוצה לדבר בשם האחרים – אני מכיר לפרטי פרטים את התוכניות של הצבא.

דני יתום: במשך ארבע שנים שימשתי ראש אגף התכנון של צה"ל.

דני יתום: מתן שימש ראש אגף כוח האדם וסגן רמטכ"ל.

דני יתום: אפי איתם שימש כמעט בכל התפקידים הבכירים בדרגת תת-אלוף, כך שכולנו מכירים את רזי תקציב הביטחון.

דני יתום: נכון, היו שנים קשות מאוד במדינת ישראל, שנים שבהן היינו צריכים להפנות חלק גדול מאוד מהתוצר הלאומי הגולמי על מנת להבטיח את ביטחוננו ואת עצם קיומנו כאן.

דני יתום: אמת, הסכנה עדיין לא חלפה, אבל אסור לנו להיות עיוורים ולא לראות את מה שקורה היום בעולם כולו ובמזרח התיכון.

דני יתום: יש איום גדול, מבחינתנו הוא איום ישן, וזה איום הטרור.

דני יתום: אבל, כדי לארגן את היכולות שלנו להתמודד עם איום הטרור מחד גיסא, ולהבטיח שנהיה מסוגלים להגן על עצם קיומה של מדינת ישראל מאידך גיסא, אנחנו חייבים להביט לא רק על תחום הביטחון.

דני יתום: כבר אמר מי שאמר, שחוסנה של חברה וחוסנה של מדינה הוא בעצם מכפלה של הביטחון, הכלכלה, החברה, החינוך והתרבות.

דני יתום: ואם אחד מהמרכיבים האלה יורד, התוצאה של כל המכפלה פוחתת.

דני יתום: ואם אחד המרכיבים יורד אבל מרכיב אחר עולה כתוצאה מכך, התוצאה של המכפלה יכולה להיות רק גבוהה יותר.

דני יתום: אני חושב שצודק האוצר בכך שהוא מנסה לקצץ קיצוץ, קטן אומנם, בתקציב הביטחון, ואני מציע שנסתכל פעמים נוספות על התקציב הזה, לא מכיוון שחלילה הביטחון איננו חשוב.

דני יתום: הוא חשוב ועוד איך, אלא מכיוון שאסור לנו להחליש לא את הכלכלה ולא את החברה, ואסור לנו בשום פנים ואופן להביא לכך שבאלה ינבעו סדקים.

דני יתום: במזרח התיכון הדברים קשורים זה בזה, המצב המדיני משפיע על המצב הביטחוני, שמשפיע על המצב הכלכלי.

דני יתום: וכבר אמר לשמחתי שר האוצר, ואמר גם ראש הממשלה כאשר הוא ניסה לשכנע את שריו לקבל את מפת הדרכים, אמרו השניים – האחד במסגרת הדיונים על תוכנית ההבראה, או זו שמכונה תוכנית הבראה, והאחר במסגרת הדיונים על מפת הדרכים – שיהיה קשה עד בלתי אפשרי לצאת מן השבר הכלכלי ומן השבר החברתי אלא אם כן יהיו שינויים מפליגים לטובה בתמונת המזרח התיכון בשני מרכיביו העיקרים: האחד זה המרכיב הביטחוני, והשני זה המרכיב המדיני.

דני יתום: מפת הדרכים, שאומצה על-ידי ממשלת ישראל אף שאפי איתם הצביעה נגדה, ועוד כמה מחברי הממשלה, יכולה להיות בסיס לתחילת השינוי המיוחל, שיבטיח גם עתיד טוב יותר במדינת ישראל.

דני יתום: נכון, זו לא המפה שלה ייחלנו, זה לא הילד שלו פיללנו, אבל אילו היו מצביעי הימין ואילו היו תומכי הימין לפני עשר שנים ולפני חמש שנים בעלי יכולת הסתכלות ארוכת טווח ולא קצרת טווח, לא היינו מגיעים לרגע הזה שבו ממשלה ימנית מאמצת תוכנית שאליבא דחלק מחבריה היא גרועה יותר מתוכנית אוסלו.

דני יתום: ואלה אותם אנשים שצעקו: להעמיד את פושעי אוסלו לדין.

דני יתום: אלה אותם אנשים שצעקו שתוכנית אוסלו עלולה להמיט חורבן על מדינת ישראל.

דני יתום: הם אותם אנשים שאימצו עכשיו תוכנית שעל-פי חבריהם הקרובים היא יותר גרועה למדינת ישראל מתוכנית אוסלו.

דני יתום: ואני אומר את הדברים האלה, כי אילו אנשי הימין, אילו מי שהיו ברחובות, שעמדו על המרפסת, שיצאו בהפגנות, ושהיום מנהיגים את מדינת ישראל גם במישור המדיני וגם במישור הכלכלי, היו בעלי חזון ויכולת להסתכל קדימה, הרי שבהחלט יכול להיות שבסיוע של הימין, או אפילו לא בסיוע של הימין, אלא בכך שהימין לא היה מפריע, היינו יכולים להמשיך תחת הנהגתו של יצחק רבין, זכרו לברכה, את התהליך, או היינו יכולים להמשיך את המשא-ומתן ואת הדיאלוג עם העם הפלסטיני, זה שהתחיל להתפתח פעם נוספת בקמפ-דייוויד, ולהגיע לתוצאות יותר טובות ממפת הדרכים.

דני יתום: אני חושב שמי שקראו קריאות גנאי אז, שהובילו תהלוכות אז, אלה צריכים להסתכל במראה ולומר לעצמם: טעינו - ולבקש סליחה ומחילה ממי שהובילו את הדיאלוג בינינו לבין הפלסטינים, את הדיאלוג בינינו לבין הסורים ואת הדיאלוג בינינו לבין הירדנים, שהניב אומנם בסופו של דבר את הסכם השלום השני בין ישראל למדינה ערבית כלשהי.

דני יתום: סוף סוף אני שומע את אריק שרון – מי היה מעלה על דעתו - אומר לחבריו בסיעת הליכוד: האם אתם באמת מתכוונים להמשיך לשלוט בעם אחר?

דני יתום: אלה אותם פלסטינים, 3.5 מיליוני פלסטינים.

דני יתום: היום מתגוררים בשטחים 3.5 מיליוני פלסטינים, ויש כ=250,000 ישראלים טובים, רבים מהם מוכרים לי באופן אישי, שמתגוררים בשטחי יהודה, שומרון וחבל עזה.

דני יתום: בעוד 10 שנים או 12 שנים מספר התושבים הפלסטינים, חבר הכנסת הרב יצחק כהן, מספר התושבים הפלסטינים בעוד 12 שנה יהיה 7 מיליונים, לא 3.5 מיליונים.

דני יתום: מה אנחנו עושים שם?

דני יתום: האם אנחנו מתכוונים לדאוג לפרנסתם?

דני יתום: לכלכלתם?

דני יתום: לייצר להם מקורות תעסוקה?

דני יתום: לבנות להם קרנות פנסיה?

דני יתום: להשקיע מיליארד שקלים או דולרים כדי לסייע לרשות הפלסטינית?

דני יתום: אם אנחנו נישאר שם, הרי ניתבע, יתבעו מאתנו לדאוג לרווחתה, לחינוכה, לשלומה ולביטחונה של אותה אוכלוסייה.

דני יתום: לכן אני אומר:

דני יתום: כל עוד אנחנו יכולים לעשות זאת בלי שילחצו עלינו, כל עוד אנחנו יכולים לעשות זאת שלא כמי שכפאו שד, בואו ניתן סיכוי לדיאלוג הזה, לטובתנו, לא לטובת הפלסטינים; את טובתי אני מחפש, את טובת אחי ואחיותי אני מחפש, ולא את טובתם של הפלסטינים.

דני יתום: אנחנו רוצים להגיע להיפרדות מהפלסטינים, אנחנו מעדיפים להיפרד מהפלסטינים בדרך של משא-ומתן.

דני יתום: הרי מה אמורה להיות תוצאתו של משא-ומתן כזה, בוודאי ובוודאי על רקע ההצבעה הטרייה לפני יומיים של ממשלת ישראל?

דני יתום: התוצאה אמורה להיות מדינה לפלסטינים לצד מדינת ישראל.

דני יתום: מדינת ישראל היא מדינת העם היהודי, היא מדינה ששום ממשלה שלה לעולם לא תכיר בטענות הפלסטינים לשוב למדינת ישראל.

דני יתום: לא תהיה ממשלה בישראל לא היום ולא בעוד מאה שנה שתסכים לקבל את התביעה הפלסטינית לזכות שיבה לשטחי ארץ-ישראל ולשטחי מדינת ישראל.

דני יתום: אבל, ברור לגמרי שהמשמעות של מה שהחלה הממשלה אתמול או שלשום לעשות היא היפרדות מהפלסטינים, מדינה לפלסטינים, תחילה בגבולות זמניים, ולאחר מכן בגבולות של קבע.

דני יתום: חשוב מאוד שנתחיל להפנים את העובדה שאנחנו הולכים לקראת היפרדות מהפלסטינים.

דני יתום: חשוב שנפנים את העובדה גם מההיבט הכלכלי - שאנחנו עומדים לעבור תהליך קשה, כואב, לא פשוט, של עזיבת חלק גדול משטחי יהודה, שומרון ועזה.

דני יתום: ומבחינה כלכלית משמע שצריך להבטיח בראייה ארוכת טווח, בראייה אסטרטגית, שלא נשקיע ולא נפנה תקציבי עתק, אלא רק את שנדרש כדי שלא נצטרך לאחר מכן לבכות על מיליארדי הדולרים שנטמנו באדמה כאבן שאין לה הופכין.

דני יתום: אני רוצה לומר עוד כמה דברים על התוכנית הכלכלית.

דני יתום: התוכנית הכלכלית מבטלת בעצם – לא יודע למה אני מתבלבל כל פעם וקורא לה תוכנית, היא הרי לא תוכנית, היא רשימה של גזירות שלב רע עומד מאחוריה, שיד גסה ורגל גסה כתבו אותה.

דני יתום: אבל אני רוצה לומר לכם, המשק הולך ומידרדר - - -

נסים דהן: לא צריך להאשים את הכותב, אלא את מי שקיבל את התוכנית.

נסים דהן: הכותבים עשו מלאכתם נאמנה, פקידי האוצר, זה התפקיד שלהם.

נסים דהן: השרים שהצביעו בעד – הם האשמים.

נסים דהן: לא כדאי לשחרר אותם מאחריות ולהאשים את פקידי האוצר.

דני יתום: אני לא מאשים את פקידי האוצר, אלא את אלה שאולי הוליכו שולל את הממשלה והשפיעו עליה לקבל את התוכנית.

דני יתום: אלמלא מדיניות הרווחה ורשת הביטחון הסוציאלי שהיתה פרוסה במשך שנים מאז קמה המדינה, היו עלולים ילדים שעלו ארצה – לא כולנו ילידי הארץ הזאת, חברי הכנסת מרגי וכהן, הרי לא כולנו ילידי הארץ הזאת; אני גאה בכך שאני דור חמישי במדינת ישראל, אבל אני גאה להיות אח למי שהם דור ראשון בארץ, דור שני בארץ.

דני יתום: אלמלא מדיניות הרווחה, אלמלא רשת הביטחון הסוציאלי, היו מתקשים ילדים רכים בשנים שעלו מארצות מצוקה להתפתח ולהפוך לאזרחים מועילים.

דני יתום: מה היה קורה לילד שאול מופזיאן, שאול מופז, שעלה מאירן, אלמלא רשת הביטחון הסוציאלי?

דני יתום: ומה היה קורה לילד משה קצב, אלמלא רשת הביטחון הסוציאלי ומדיניות הרווחה והחמלה שגילתה הממשלה, ומה היה קורה לילד מאיר שטרית, שעלה ממרוקו?

יעקב מרגי: שכח, אל תזכיר לו.

דני יתום: האם אתם חושבים שהילדים האלה וחברים רבים שלהם היו מצליחים לשרוד את הימים הקשים שבהם מדינת ישראל קלטה 600,000 עד מיליון עולים, בשעה שסך התושבים של המדינה עמד על 600,000 או מיליון במהלך שנות ה=50.

דני יתום: אני עוד זוכר את מחנות העולים, את האוהלים שבהם התגוררו ילדים שעלו מתימן, שעלו מאלג'יר, ממרוקו, מאירן, וגם מארצות אירופה לאחר התופת של השואה הנוראה שהמיטה עלינו החיה הנאצית.

דני יתום: להם, לאותם ילדים, שאול מופז, מאיר שטרית, משה קצב ואחרים, המדינה נתנה סיכוי.

דני יתום: נכון, זו לא רק המדינה, הם עשו זאת כי הם ברוכי כשרונות, אבל מי יודע להיכן היו מגיעים אלמלא מדיניות הממשלה של אז.

דני יתום: מדיניות הממשלה שהיתה תקפה, או שהיתה תקפה עד עצם התוכנית הכלכלית הזאת, היתה מדיניות אחרת.

דני יתום: מי היה עוזר להם?

דני יתום: מי היה מסייע להם?

דני יתום: מי היה מסייע להם לדלג על פני הקשיים הכלכליים?

דני יתום: אף לא אחד מהם הגיע ממשפחה עשירה, אף לא אחד מהם הגיע ממשפחה מבוססת.

דני יתום: אני שומע בהתרגשות כאשר הם מספרים על ילדותם, על המאבקים שהיו להם, אבל ספק גדול בעיני אם הם היו מסוגלים להגיע לעמדות ההשפעה שאליהן הם הגיעו אלמלא המדיניות התומכת של הממשלה על כל מוסדותיה.

דני יתום: ואני פונה אליהם ואני שואל אותם: תגידו, אתם שכחתם את מה שעבר עליכם?

דני יתום: היום אתם מוכנים לתת ידכם להשמטת הבסיס שעליו ניתן להמשיך לפתח אנשים, ילדים שבאים ממשפחות מצוקה, כדי שבסופו של דבר ירכשו השכלה ויהיו אזרחים מועילים, טובים ותורמים במדינת ישראל.

דני יתום: אינני מבין את רוע הגזירה, אינני מבין את רוע הלב – זה יותר מרוע לב – זה מין גבהות לב.

דני יתום: כאילו שיושבים בממשלה מי שיודעים יותר טוב ממאות אלפי אנשים, ממיליוני אנשים שמצביעים בידיים וברגליים נגד התוכנית הכלכלית; כאילו הם יודעים טוב יותר על מה מדובר.

דני יתום: אם התוכנית הכלכלית, או אם רשימת הגזירות הכלכליות, היתה כל כך אטרקטיבית, לא היינו מסוגלים להוציא אלפים ועשרות אלפים לרחובות, לא היינו רואים כאן את נציגי המסכנים, את נציגי השכבות החלשות עומדים ומפגינים ודמעות בעיניהם, מכיוון שהתוכנית הזאת או הגזירות הללו קורעות לנו את הלב, אבל להם הן גודעות את הענף היחיד שעליו הם יושבים.

דני יתום: במי פוגעת התוכנית הזאת?

דני יתום: בעשירים?

דני יתום: לא.

דני יתום: בשכבות החלשות?

דני יתום: כן.

דני יתום: במעמד הביניים?

דני יתום: כן.

דני יתום: כבר אמרתי קודם, שמעמד הביניים יהפוך להיות שכבות חלשות, חלק ממעמד העשירים ירד ויידרדר לכיוון מעמד הביניים.

דני יתום: סדר העדיפויות שגוי.

דני יתום: סדר העדיפויות מעוות.

דני יתום: אנחנו חייבים לחזק את החינוך, את התשתיות.

דני יתום: הנה, יושב כאן שר התשתיות לשעבר, שר השיכון היום, וגם בשיכון יש תשתיות.

דני יתום: צריך לחזק את התשתיות, להביא לכך שייוצרו עוד מקורות פרנסה.

דני יתום: הרי אנחנו הולכים להגדיל את היקף המובטלים מ=281,000, מספר שיא של כל הזמנים.

דני יתום: אנחנו לא רוצים להגיע לשיאים האלה.

דני יתום: אנחנו רוצים להגיע לשיאים בספורט, אנחנו רוצים להגיע לשיאים בתרבות, אנחנו רוצים להגיע לשיאים בחינוך, אנחנו לא רוצים להגיע לשיאים באבטלה.

דני יתום: 281,000 מובטלים.

דני יתום: לפי תחזית האוצר מספר המובטלים יחצה את קו ה=300,000 עוד השנה.

דני יתום: האבטלה עומדת על 10.8%.

דני יתום: זה היקף אבטלה שבמדינות אירופיות, בשוק האירופי המשותף, לא מקובל לחלוטין.

דני יתום: לסיום, אני משוכנע שאסור לתת יד לתוכנית הזאת.

דני יתום: יצאו ממנה חלקים מעוותים, אבל עדיין נותרו בה לא מעט חלקים שאסור בשום פנים ואופן שכל מי שלב פועם בקרבו ומוח קודח בראשו ייתן ידו, על-ידי הצבעה, לקידומה, אלא להיפך - יש להתנגד לה.

דני יתום: תודה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת טלב אלסאנע - לא נמצא.

נסים דהן: חבר הכנסת מתן וילנאי, 20 דקות לרשותך, בבקשה.

נסים דהן: אחריו - חבר הכנסת אבשלום וילן.

מתן וילנאי: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לומר כמה דברים טובים על ה"אין תוכנית" הכלכלית הזאת, כי גם את זה צריך להגיד.

מתן וילנאי: יש בה כמה אלמנטים, לא רבים, שהם חשובים, ואני שמח שבסופו של דבר מעזים להתמודד אתם.

מתן וילנאי: הדבר הראשון הוא קבלת העיקרון של הקטנת גודלו של הסקטור הציבורי כצורך שיביא לצמצום בהוצאות הממשלה.

מתן וילנאי: אין מנוס מהפחת השכר במגזר הציבורי לאחר שהיתה פגיעה בסקטור הפרטי בתוכניות הקודמות.

מתן וילנאי: הדבר השני הוא הפחתת המס על העבודה, שבסופו של דבר אמורה לעודד צמיחה ולהגדיל את ההכנסות ממס.

מתן וילנאי: זה לא נעשה מספיק, אבל זה נעשה.

מתן וילנאי: במקביל לזה הגדלת המס על ההון.

מתן וילנאי: המהלך הזה , של המקביליות הזאת, הוא נכון וצריך להמשיך אתו.

מתן וילנאי: הדבר השלישי הוא כלל הניסיון להתמודד עם הנושא של שוק העבודה, של העובדים הזרים, של תשלומי ההעברה בצורה כזאת שיוכלו לעודד אוכלוסיות לחזור למעגל העבודה, אבל כל זה במידה הנכונה ולא בצורה שפוגעת במי שאין להם סיכוי לחזור למעגל העבודה, אבל הפגיעה בהם פשוט מורידה אותם הרבה מתחת לרמת החיים שלה הם היו רגילים.

מתן וילנאי: אני רוצה להעיר שתי הערות נוספות; האחת נוגעת לקשר המובהק והישיר בין הסכסוך שלנו עם הפלסטינים לבין המצב הכלכלי, שמשפיע ישירות על המצב החברתי.

מתן וילנאי: לצערי, בכל הניירות של האוצר מופיע במלים ספורות, שנעלמות בתוך עשרות אלפי המלים, שיש קשר מובהק בין העימות לבין המצב הכלכלי.

מתן וילנאי: עד לפני זמן קצר הממשלה לא הכירה בזה כלל, וכך זה היה גם במסמכים.

מתן וילנאי: רק בהחלטות של השבוע הזה התברר שאכן יש קשר בין המצב הכלכלי לעימות עם הפלסטינים.

מתן וילנאי: אובדן 30 מיליארדים בתוצר במשך השנתיים-וחצי האלה, שאם הם היו עומדים לרשותנו, המציאות היתה נראית אחרת לחלוטין.

מתן וילנאי: ולכן אני קורא עוד הפעם לכל מי שעושה תוכנית, לקבוע את הנחות היסוד, לקרוא את הכתובות על הקיר, לא להיבהל, בצורה פשוטה וברורה, כדי שלא להידרש כל פעם לתוכנית חדשה.

מתן וילנאי: הדבר האחרון הוא הנושא של החזית החברתית.

מתן וילנאי: אנחנו נמצאים במצב של שינוי אסטרטגי רחב במזרח התיכון לאחר סיום המלחמה בעירק ותחילת הפרק הקשה של האמריקנים ביצירת שלטון חדש שם; אני נזהר מלהגיד את המלה דמוקרטיה, אבל שלטון מסוג אחר.

מתן וילנאי: זה תהליך מסובך, וארצות-הברית מתחילה לחוש אותו, להתמודד אתו ולגלות שהקרב הצבאי היה בסופו של דבר החלק הפשוט שבעניין.

מתן וילנאי: אבל באותה עת עצמה שהחזית המזרחית נעלמה, מופיעה אצלנו החזית החברתית, צועקת לשמים.

מתן וילנאי: בשנות ה=50 קיצץ בן-גוריון ביד רמה בתקציב הביטחון על מנת לאפשר את קליטת העלייה, שחבר הכנסת דני יתום הזכירה לפני כמה דקות.

מתן וילנאי: ללא זה מדינת ישראל היתה נראית אחרת.

מתן וילנאי: היום בצה"ל מחלקים תלושים לחיילים רעבים או לבני משפחותיהם.

מתן וילנאי: בפעם הקודמת סיפרתי על אבא שדיבר אתי כאן מחוץ לכנסת על כך שבניו ובנותיו לא באים מהשירות הצבאי הביתה לחופשות שבת, כי בצבא יש להם מה לאכול ובבית לא.

מתן וילנאי: אותו צבא עצמו, שמחלק את התלושים האלה, לא מבין - הוא לא צריך, אלה שמעליו צריכים להבין - שצריך להוריד את המנה הנדרשת מתקציב הביטחון, על מנת לחזק את החלשים בחברה.

מתן וילנאי: יש קשר מובהק בין הדברים.

מתן וילנאי: אסור שיהיה צוות טנק ברמת-הגולן שאביו של איש צוות אחד מרוויח 400,000 שקל - ויש כאלה - ואביו של איש צוות שני מרוויח 4,000 שקל - וכמובן יש גם כאלה.

מתן וילנאי: ברור לחלוטין שזה הביטחון האמיתי, הצוות הזה שם.

מתן וילנאי: לכן איזון נכון, חלוקת נטל נכונה של המשאבים היא אחד המרכיבים העיקריים שמחזקים את החברה הישראלית.

מתן וילנאי: ובתוכנית הזאת, שקודם ציינתי כמה נקודות לזכותה, הדבר הזה לא מופיע.

מתן וילנאי: לכן, זו אינה תוכנית שאפשר לתמוך בה.

מתן וילנאי: זו אינה תוכנית, מכיוון שכפי שאמרנו קודם אין מסר ברור, אין הגדרה של איך תיראה החברה הישראלית, מה אנחנו מצפים ממנה.

מתן וילנאי: ובמקום שהתוכנית תתמוך בזה, היא רק מפריעה לקיומה של חברה חזקה במדינת ישראל, שעומדת במבחן היומיומי כרגע של המלחמה בטרור.

מתן וילנאי: זה לא מבחן של כוחות הביטחון, אלא מבחן של החברה כולה, ואנחנו צריכים לעזור לה ולא להפריע לה במבחן הזה.

מתן וילנאי: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה, 20 דקות.

אבשלום וילן: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, בוקר טוב כבוד השר - - -

נסים דהן: בוקר טוב גם לך ולכל עם ישראל.

אבשלום וילן: תראו, כאשר עם ישראל מסתכל על הדיון הזה, ואפילו כאשר עוברים על עיתוני הבוקר ורואים את ההסברים - תסלחו לי על הביטוי – הלא-כל-כך אינטליגנטיים של מהות ההסתייגויות ועל מה בעצם נערך הדיון, אז אני חושב שאולי היה צריך להקדים, דווקא בשעה זו שאזרחי ישראל מתעוררים, ולהסביר במה דברים אמורים.

נסים דהן: בבקשה, הבמה לרשותך.

אבשלום וילן: התוכנית הכלכלית הזאת בעצם אינה עוד תוכנית כלכלית.

אבשלום וילן: במשך השנתיים האחרונות הוצגו לכנסת ואושרו כארבע תוכניות חירום כלכליות, נוסף על תקציב המדינה, שעבר מדי שנה בשנה.

אבשלום וילן: מה שקורה הפעם הוא, ששני שרי האוצר שלנו - שר האוצר הרשמי מר בנימין נתניהו ושר האוצר הבלתי-רשמי מאיר שטרית - בעצם מובילים תוכנית שהיא בבחינת שינוי סדרי בראשית.

אבשלום וילן: לפני שאגע בתוכנית, אני אומר שאופוזיציה מאוד רחבה משמשת כאן פה לגמלאים, לנכים, לילדים ולכל אותן שכבות מאוד רחבות בציבור שנפגעות פגיעה ישירה מהתוכנית.

אבשלום וילן: אין לנו ברירה, אם אנחנו רוצים להביא למודעות ציבורית במה דברים אמורים, אלא לנקוט תרגיל פרלמנטרי שפירושו הארכת הדיון, שפירושו הגשת הסתייגויות סתמיות לשם דיבור, כדי שנוכל להציג את הנתונים עצמם.

אבשלום וילן: ראיתי בכל העיתונים שמסבירים, אבל זו הרי טכניקה.

אבשלום וילן: אבל לעזאזל, בואו נתחיל לדבר על המהויות, והמהויות הן מאוד מאוד בעייתיות.

אבשלום וילן: בואו ניקח לדוגמה, אדוני היושב-ראש, את הפגנת הנכים.

אבשלום וילן: מדוע יושבים הנכים בחוץ ומפגינים?

אבשלום וילן: הרי כולם זוכרים איך בתוכנית הקודמת ישבו הנכים ושבתו 78 יום בחוץ.

אבשלום וילן: ובאישור התוכנית הכלכלית הקודמת, שגם היא נפלה בערך במועד זה, אנחנו - אז האופוזיציה, מרצ - נקטנו שיטה ובה דרשנו הצבעה שמית על כל הסתייגות והסתייגות.

אבשלום וילן: בסופו של דבר הצלחנו להכריח את ראש הממשלה אריאל שרון לשבת עם הנכים ולמצוא פתרון למשבר.

אבשלום וילן: תמורת הירידה מהפיליבסטר הסתיימה בעצם שביתת הנכים.

אבשלום וילן: האוצר מילא אז אחר הוראות הממשלה, ואת רוב בעיות הנכים - לא אכנס כאן לפירוט - פתרו.

אבשלום וילן: לא את כולן, את רובן.

אבשלום וילן: מה באו עכשיו שני שרי האוצר והציעו?

אבשלום וילן: שכל אותם סיכומים, לא ייגעו בהם.

אבשלום וילן: מה כן יעשו?

אבשלום וילן: יצמידו את כל הכספים המגיעים לנכים למדד המחירים לצרכן, ולא לשכר הממוצע במשק.

אבשלום וילן: נשמע מאוד מסובך, נכון?

אבשלום וילן: אבל כל ילד יודע שבמדינת ישראל מאז מלחמת יום הכיפורים, מ=1973 ועד היום, במשך 30 השנים האחרונות, מדד השכר הממוצע במשק עלה ב=47% יותר ממדד המחירים לצרכן.

אבשלום וילן: מה זה אומר?

אבשלום וילן: שמי שצמוד למדד השכר הממוצע רמת חייו עלתה ב=50%, פי אחד-וחצי, מרמת חייו של מי שהכנסתו היתה צמודה למדד המחירים לצרכן.

אבשלום וילן: .

אבשלום וילן: מה פירושו של דבר?

אבשלום וילן: באים ואומרים לנכים, ולא רק לנכים, גם לילדים, גם לזקנים, בקיצור כל הקצבאות של הביטוח הלאומי, שעשו עמן תרגיל קטן - הצמידו אותן למדד המחירים לצרכן.

אבשלום וילן: אני לא יודע אם אתה יודע, השר אפי איתם, אם אתה כלכלן במקצועך, אני מניח שלא, אבל אתה הצבעת נגד התוכנית הכלכלית.

אבשלום וילן: אני לא יודע אם בכלל נערך דיון רציני בממשלה על המשמעות של שחיקת קצבאות הביטוח הלאומי כאשר באים ואומרים: נעשה רק תרגיל אחד - נצמיד אותן למדד המחירים לצרכן במקום לשכר הממוצע במשק.

אבשלום וילן: אתה יודע, עד שנות ה=70 - אמר את זה השר שטרית - כמעט שלא היו תשלומי העברה, המדיניות הסוציאלית היתה במקום אחר, אבל אז, כאשר בסוף שנות ה=60, בתחילת שנות ה=70, התחילו להכניס את כל המערכות האלה, כל העולם המערבי הבין, שאם לא רוצים לפגוע בשכבות החלשות בחברה, חייבים להצמיד אותן למדד שיבטא את העלייה ברמת החיים, ולא למדד שישחק את רמת החיים.

אבשלום וילן: אנחנו, כחברה, לא מתביישים?

אבשלום וילן: אתם בממשלה נתתם יד, ואתם מביאים את זה עכשיו לפני הכנסת, להצעה שפירושה לקחת את הדפוקים של החברה הישראלית, קרי אלה שנאלצים לחיות מתשלומי העברה, קרי אלה שנאלצים לחיות על קצבאות - הרי היו לנו בלי סוף ויכוחים עם החרדים על נושא קצבאות הילדים ועל נושא חוק הלפרט.

אבשלום וילן: אמרנו אז לחרדים, שמי שיוביל את חוק הלפרט, שהוא מנוגד לכל היגיון כלכלי, סופו שיחטוף את זה בפרצוף, וזה אכן קרה.

אבשלום וילן: אבל פה באים ואומרים שאת קצבאות הילדים שוחקים לחלוטין.

אבשלום וילן: פעם אחת משנים להם את המדד, אבל פעם שנייה בכלל מביאים אותם למצב כזה שמי שכבר יש לו משפחה ברוכת ילדים – מי שיש לו 18 ילדים מורידים לו למעלה מ=4,000 שקל בחודש במכה, ומה רוצים שהמשפחה הזאת תעשה?

אבשלום וילן: ממה היא תקנה מזון לילדיה?

אבשלום וילן: הרי יש פה עיוות נורא.

אבשלום וילן: הצענו לשנות את חוק הלפרט והצענו להתאים את המענקים לילד הראשון, השני, השלישי וכו', כמקובל בכל מדינות העולם המתקדם, כמו שהיה אצלנו עד לפני שנתיים.

אבשלום וילן: זה כן.

אבשלום וילן: יש בעיה כספית?

אבשלום וילן: מורידים בשוליים, מורידים קצת יותר, אבל כיסוח כזה טוטלי?

אבשלום וילן: מה יעשו המשפחות האלה?

אבשלום וילן: הרי האבסורד של הביטוח הלאומי זועק לשמים.

אבשלום וילן: בסופו של דבר, אדוני היושב-ראש, הרי מה תעשה מדינת ישראל?

אבשלום וילן: היא פוגעת עכשיו פגיעה אנושה, לפי דעתי בסדר גודל של 300,000 משפחות ויותר.

אבשלום וילן: מה יקרה עם אותם אנשים, עם אותם ילדים?

אבשלום וילן: בתי-הספר אוטומטית ירדו ברמתם.

אבשלום וילן: עומס הבעיות הסוציאליות שיהיו בבתיהם יהיה כזה שאנחנו בעצם מגדלים - בהחלטה מודעת של הממשלה והכנסת - את הדור הבא של הנחשלים בחברה הישראלית.

אבשלום וילן: ואז, בעוד חמש או עשר שנים יבואו לכאן וידרשו הוצאות גדולות יותר עבור טעוני טיפוח ובעיות של חינוך, והם לא יגיעו לאוניברסיטה וחס וחלילה יידרדרו לפשע.

אבשלום וילן: בסופו של דבר העומס הסוציאלי על המדינה יגדל ולא יקטן.

אבשלום וילן: זה קורה כאשר מדינה מאבדת את הסולידריות החברתית שלה.

אבשלום וילן: זה קורה כאשר, אדוני היושב-ראש, ממשלה מביאה תרגיל חשבונאי כאילו תמים, שאומר בסך הכול שנצמיד את כל הקצבאות למדד המחירים לצרכן ולא לשכר הממוצע במשק.

אבשלום וילן: ואז, חותכים בתוך עשר שנים, פשוט שוחקים אותן.

אבשלום וילן: בואו פעם אחת נסביר לציבור איך נולדו תשלומי ההעברה.

אבשלום וילן: אומרים כלכלי האוצר, עומד שר האוצר ובדמגוגיה הזולה שלו, ובגסות הרוח שלו וביהירות האופיינית לו מביא את משל השמן והרזה.

אבשלום וילן: בוועדת הכספים הוא גם השתמש בי - עשינו פחות או יותר את אותו מסלול, באותן שנים.

אבשלום וילן: הוא סיפר את הסיפור שהיינו מחזיקים "גמלים", כלומר אדם רזה החזיק בנשיאת פצוע, מה שנקרא "גמל" בלשון העם, על כתפיו, אדם שמן.

אבשלום וילן: כך קורה שהמשק המסכן, הסקטור הפרטי הרזה, לא מסוגל להחזיק את הסקטור הציבורי הכל-כך שמן.

אבשלום וילן: אני לא רוצה להתווכח עם מר נתניהו.

אבשלום וילן: כבר התפרסמו בלי סוף נתונים - שגם המספרים שהוא משתמש בהם כאילו הסקטור הציבורי בישראל הוא 55% והפרטי הוא 45%, גם הם אינם מדויקים.

אבשלום וילן: אבל אפילו נלך למספרים שלו, הרי הוא אומר לנו שבעצם הוא רוצה שינוי משמעותי.

אבשלום וילן: מה הוא עושה בדרך?

אבשלום וילן: הוא מחליט שהסקטור "השמן", ה=55%, מורכב ברובו מהוצאות ביטחון, שאין לשום מדינה מערבית.

אבשלום וילן: מה אומר נתניהו: לא נכון מה שאומרים כל הכלכלים בארץ, מימין ומשמאל, לרבות אפילו ראש הממשלה אריאל שרון, דבר שכל ילד יודע, שבלי שינוי במצב המדיני יהיה קשה מאוד לצאת מהמצב הכלכלי-החברתי ולשנות מגמה.

אבשלום וילן: נתניהו אומר שזו איננה אקסיומה, עובדה שהיו מדינות במלחמה שהצליחו להגדיל את כלכלתן, והוא נותן לדוגמה את דרום-קוריאה.

אבשלום וילן: נו, באמת.

אבשלום וילן: בשנות ה=60 היתה דרום-קוריאה אחת המדינות הנחשלות ביותר בעולם מבחינה כלכלית.

אבשלום וילן: היום, מבחינת גודל התוצר שלה, דרום-קוריאה נמצאת במקום ה=12 בעולם.

אבשלום וילן: עם זאת, התוצר הגולמי לנפש בדרום-קוריאה הוא יותר נמוך.

אבשלום וילן: מדובר באוכלוסייה גדולה, אוכלוסייה מאוד עמלנית, אבל איזה מלחמה בדיוק יש לה עם צפון-קוריאה?

אבשלום וילן: יש לה מתיחות.

אבשלום וילן: זה שוק פתוח.

אבשלום וילן: זה עם חרוץ ועמלני שבמשך 30 שנה יצר מערכת לתפארת.

אבשלום וילן: אני מוכן לקחת את המספרים של דרום-קוריאה ולהוכיח למר נתניהו, שעם כל הפערים שקיימים שם ובעצם העובדה שמשנות ה=60 הם עברו התפתחות כלכלית מואצת ואדירה, בשנות ה=60 הם היו באחד המקומות הנמוכים בעולם, בעשירייה התחתונה.

אבשלום וילן: ישראל ב=1948 היתה המדינה המערבית השוויונית ביותר מבחינת הפערים הכלכליים בין אנשיה.

אבשלום וילן: בסוף שנות ה=70, על-פי כל פרמטר, עדיין היינו מדינה שוויונית.

אבשלום וילן: איך התפתחה מערכת אדירה כזאת של תשלומי העברה?

אבשלום וילן: נוצר פה מבנה משק שהפערים - ואני אחזור על זה בכל נאום, כי זה לב העניין - הפערים בין העשירון העליון לעשירון התחתון הם 1 ל=13.

אבשלום וילן: אחרי ארצות-הברית זאת המדינה עם האי-שוויון הגדול ביותר.

אבשלום וילן: לאחר שהתפתחה פה רשת שלמה של תשלומי העברה, הפערים הפכו ל=1 ל=6.7, קרוב ל=1 ל=7.

אבשלום וילן: מה שעושה תוכנית נתניהו הזאת, והוא איננו מדבר עליה - כשהוא אומר השמן והרזה והוא מספר לכם את הסיפור על ה"גמלים" ועל סחיבת פצוע מאולתר ואיך רזה נושא שמן, הוא לא אומר את האמת.

אבשלום וילן: הוא לא אומר שהבעיה מתחילה כאשר המבנה הוא לא נכון, כאשר הפערים בשכר במדינת ישראל הם 1 ל=13, ואם הוא לא יוצר רשת של תשלומי העברה מסודרת, הוא מגדיל את הפערים מ=1 ל=6.7, כפי שזה היום, והתוכנית הזאת תוביל אותם ל=1 ל=8.

אבשלום וילן: מישהו פעם חשב מה זה אומר מבחינה ביטחונית?

אבשלום וילן: מישהו חשב ברצינות - ממשלת העוז וההדר, ראינו את הדיון אתמול בסיעת הליכוד, שמענו את הקולות.

אבשלום וילן: כל חברי הכנסת הקיצונים והמתלהמים, כולם עוקפים במין מצעד מבוזה, בזה אחר זה, את ראש הממשלה ומתחרים מי יותר קיצוני, מי יותר מתלהם, מי יותר ימשיך את מלחמות "הלנצח תאכל חרב" האלה.

אבשלום וילן: ראינו בסיעת הליכוד, אחרי שגמרו להתלהם, שאף אחד לא שאל את עצמו את השאלה המאוד פשוטה: אם באמת נגזר, וכנראה שייגזר עלינו לחיות עוד כמה שנים עד שנגיע להסדר, וגם לאחר שנגיע להסדר עדיין יהיו מספיק איומים על מדינת ישראל והחברה הישראלית - מישהו נתן לעצמו דין-וחשבון מה פירושו של דבר להחזיק סולידריות בתוך חברה ישראלית, כאשר הפערים הכלכליים בה כל כך גדולים?

אבשלום וילן: היתה פרשת תת-אלוף אבי מזרחי, קראנו על זה לפני שבוע בעיתונים.

אבשלום וילן: אני לא רוצה להיכנס לפרשה עצמה, אבל מה עשה מפקד אוגדה מצטיין בצה"ל?

אבשלום וילן: הלך ודאג שתורמים פרטיים יעבירו לחשבונות הבנק של חייליו שנמצאים במצוקה 500 דולר שי לחג, כדי שמשפחותיהם יוכלו להתקיים.

אבשלום וילן: תראה לאן הגענו.

אבשלום וילן: בזה עוסק מפקד אוגדה מצטיין בצה"ל.

אבשלום וילן: מי שלא מבין שבתוכנית הזאת שמוביל נתניהו לא יהיה רק מפקד אוגדה אחד כזה, אלא כמה כאלה - ואני מקווה שיעשו את זה בצורה מסודרת ולא בצורה לא מוצלחת כפי שעשה תת-אלוף אבי מזרחי, מלא כוונות טובות - הרי אנחנו נהפוך את הצבא לחברת סעד, ללשכת סעד.

אבשלום וילן: צריך להבין מה זה אומר לגבי מערך המילואים.

אבשלום וילן: אנשים יצליחו לשרת 30 ו=40 יום בשנה כפי שהם משרתים עכשיו, כאשר יהיו כאלה שיבואו ממצוקה כלכלית נוראית וכאלה שיהיה להם הכול, וזה יחזיק מעמד וזה יחזיק מים?

אבשלום וילן: ונמשיך לראות את שרשרת ההבל הזאת של חברי ליכוד שנפגעו מכך שהדיון לא הגיע קודם לסיעה ואחרי זה לממשלה?

אבשלום וילן: ולאחר מכן פה ביום רביעי בלילה ישבו כמו מריונטות וירימו ויורידו את היד בלי להבין מה הם עושים?

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, ראינו היום בעיתונים מודעות אבל של יישובי הערבה.

אבשלום וילן: אתה, אדוני היושב-ראש, חבר ועדת הכספים, וראית.

אבשלום וילן: מדובר ב=1,000 משפחות בכל הערבה.

אבשלום וילן: מתוכן 450 משפחות חקלאים שמייצאות 60% מהתוצרת החקלאית של ישראל בתחום הירקות ועוד אחוז קצת יותר קטן בתחום הפרחים.

אבשלום וילן: באים ופוגעים בהם במצח נחושה.

אבשלום וילן: לאחר הסכם הצלחנו לבטל בוועדת הכספים את עליית מחירי המים המליחים שבהם הם משתמשים לגידול, אבל מטילים עליהם היטל על ייבוא עובדים זרים, כאילו שמישהו אחר מוכן לעבוד שם, של עוד 8%.

אבשלום וילן: מבטלים להם גם את הטבות המס בשיעור של 11%.

אבשלום וילן: אחרי זה רוצים שבערבה ישבו אנשים.

אבשלום וילן: צריך לזכור שהמרחק של היישובים האלה מבאר-שבע הוא 150 ק"מ, ומאילת - 120 ק"מ.

אבשלום וילן: כל ממשלות ישראל, ללא הבדל בין ימין לשמאל, שהקימו את מפעל ההתיישבות הזה משנת 1959 ועד היום - מצפצפים.

אבשלום וילן: בוועדת הכספים היה רגע של חסד ביום חמישי בלילה.

אבשלום וילן: כמה חברי קואליציה הבינו את גודל הבושה ואמרו שזה באמת מאוד לא בסדר, ולכן הצטרפו אלינו להסתייגות שהציגה חברת הכנסת אורית נוקד, והצלחנו להחזיר את הטבת המס ל=450 המשפחות ולשלוש המועצות האזוריות, ביחד 1,000 משפחות.

אבשלום וילן: אבל אז קראו מייד את כל חברי הקואליציה למסדר המפקד בחדרו של היושב-ראש.

אבשלום וילן: הגיעו אנשי האוצר, הגיע הרס"ר הפלוגתי, יושב-ראש הקואליציה חבר הכנסת גדעון סער, ובתוך רבע שעה היתה התיישרות כללית.

אבשלום וילן: מגיעים לרוויזיה, כולם משנים את הצבעתם, העיקר לא לפחד מגדעון סער כלל.

אבשלום וילן: בסופו של דבר את מי דפקו?

אבשלום וילן: את יישובי הערבה.

אבשלום וילן: עכשיו אני שואל אותך, אדוני היושב-ראש, הרי זה חטא על פשע, כי כולם יודעים שנעשה פה עוול.

אבשלום וילן: ואם לא הצליחו למצוא את הפתרון הטכני, לא היו מסוגלים לתת התחייבות שעד הבאת התוכנית הזאת למליאה יימצא הפתרון הטכני - הרי אני מתאר לי, בלי להיכנס לוויכוחים פוליטיים, שאם זה רק היה נוגע לא במי שיש קונסנזוס כללי לגביהם, שהם לא משתוללים והם לא מתלהמים והם לא שורפים צמיגים והם לא עושים הפגנות מול ביתו של ראש הממשלה, אני מניח שאם היה מדובר ביקיריו של ראש הממשלה מההתנחלויות ביש"ע, כבר מזמן החגיגה היתה בעיצומה וכבר מזמן היו מוצאים את הפתרון וכבר מזמן היו מכופפים את האוצר ואת התקציב.

אבשלום וילן: אבל מה לעשות, יושבות 450 משפחות בלב הנגב, בערבה, מקום שאיש כמעט אינו מוכן לגור שם, בחום של 45 מעלות חצי שנה ויותר, ומה לעשות שהן גם מייצאות ב=600 מיליון דולר בשנה ומייצבות את הכלכלה הישראלית.

אבשלום וילן: אבל יש רק בעיה, הם אנשים טובים והם עסוקים בעבודה.

אבשלום וילן: כפי שנאמר צדיק ורע לו רשע וטוב לו.

אבשלום וילן: לרשעים יש מי שידאג, לצדיקים בקושי.

אבשלום וילן: אני מקווה, אדוני היושב-ראש, שההסתייגות שהוגשה בשמנו ובשם חברים נוספים תעבור במליאה הזאת, ולפחות את העוול הקטן, אבל הכל-כך בלתי צודק הזה, ליישובי הערבה נצליח לתקן.

נסים דהן: תודה רבה.

אבשלום וילן: יש לי עוד הרבה מאוד לומר על התוכנית הזאת.

נסים דהן: אתה יכול להמשיך, יש לך עוד שלוש דקות ועשרים שניות.

אבשלום וילן: אז בשלוש דקות ועשרים שניות אני אגע גם בנושא נוסף.

נסים דהן: בבקשה, הזמן הוא שלך, אדוני.

אבשלום וילן: אחרי שדיברנו קצת על הביטוח הלאומי וקצת על מה שקורה לערבה, אני רוצה לדבר, במסגרת המקרו, בעצם על השאלה לאן מובילה אותנו התוכנית הכלכלית הזאת.

אבשלום וילן: נחזור שוב למשל השמן והרזה - באים ואומרים שכל מה שהמדינה נוגעת בו הוא רע, כל מה שהמדינה תיפטר ממנו הוא טוב.

אבשלום וילן: ואני שואל: מדוע?

אבשלום וילן: הרי אם התוכנית היא כולה אידיאולוגיה ואינה פרקטית ופרגמטית במישור הכלכלי, הרי כבר היינו בסרט הזה.

אבשלום וילן: אני מזכירך, אדוני היושב-ראש, שכאשר שמחה ארליך ז"ל היה שר האוצר, הוא גם הגיע למשרד האוצר עטוף אידיאולוגיה.

אבשלום וילן: ומה קרה?

אבשלום וילן: הוא דיבר אז על שווייץ של המזרח התיכון ועל ניוד שערי המטבע ועל ביטול כל שיטות מפא"י וכו'.

אבשלום וילן: אבל בין 1974 ל=1977 במדיניות כלכלית שהובלה בידי פרופסור מיכאל ברונו, שבעצם הוציאה את ישראל בחזרה לצמיחה, איבדנו כתוצאה מהמדיניות חסרת האחריות, רוויית האידיאולוגיה של שמחה ארליך ז"ל וחבריו, כמעט שמונה שנות תוצר, שבעצם שלא רק שהיינו בצמיחה, אלא הגענו לסחרור של 400% אינפלציה.

אבשלום וילן: ממה אני חושש עכשיו?

אבשלום וילן: אני חושש שמה שיקרה פה עכשיו יהיה, שבשם האידיאולוגיה יובילו שורה של מהלכי הפרטה, שהציבור בכלל אינו מבין אותם, שיגרמו נזק כלכלי כבד.

אבשלום וילן: אני אתן שתי דוגמאות לכך.

אבשלום וילן: הפרטת "אל על" - כבר למעלה מעשר שנים, ליתר דיוק מ=1994, יש החלטה ברורה להפריט את חברת "אל על".

אבשלום וילן: זה לא הסתייע מכל מיני סיבות.

אבשלום וילן: אבל כאשר אתה רוצה להפריט חברה, צריך לעשות את זה בעיתוי הנכון.

אבשלום וילן: יש הסכמה כללית שאת "אל על", המוביל הלאומי, צריך להפריט.

אבשלום וילן: בוחרים בעיתוי הכי לא מתאים, הכי לא נכון - להפריט את "אל על" עד סוף החודש הזה.

אבשלום וילן: ומדוע?

אבשלום וילן: מסיבה מאוד פשוטה: משום ששר התחבורה איווט ליברמן ושר האוצר בנימין נתניהו רוויי אידיאולוגיה והם אינם בודקים בכלל את המספרים הכלכליים.

אבשלום וילן: מביאים לנו את הדוגמה של "בריטיש איירווייס".

אבשלום וילן: שם הכינו את ההפרטה שמונה שנים, גמרו את כל ההסכמים עם העובדים, וההפרטה הצליחה.

אבשלום וילן: הם לא מביאים לנו את הדוגמה של כל חברות התעופה הגדולות דוגמת "סוויס אייר", דוגמת "סבנה" שהתמוטטה ודוגמאות אחרות שההפרטה שם לא הצליחה, כי היא לא הוכנה כמו שצריך.

אבשלום וילן: לא מספרים לנו שענקי התעופה האמריקנית כולם על הקרשים ונהנים מסיוע ממשלתי של מיליארדים כתוצאה מהמשבר העולמי בתעופה לאחר אירועי 11 בספטמבר.

אבשלום וילן: אבל פה יש ממשלה אידיאולוגית, היא תפריט את "אל על" בתוך חודשיים.

אבשלום וילן: אני מודיע פה לפרוטוקול, שבשנה הבאה ממשלת ישראל תזרים מאות מיליוני דולרים כדי להחזיק את "אל על", יש לה לשם כך מניית זהב, לא תהיה הפרטה רצינית, יהיה מה שנקרא בשפת העם חארטה-ברתה.

אבשלום וילן: זה מהסיבה הכלכלית ולא כיוון שלא רוצים.

אבשלום וילן: שוק התעופה ילך וירד, האיומים עליו לא פסקו.

אבשלום וילן: אין אפשרות בנתונים הקיימים להפריט את "אל על" מהבחינה הכלכלית, והם יודעים את זה.

אבשלום וילן: אבל את זה הם עושים עוד בגלוי, מה שהם עושים בסמוי זה את ההפרטה של רשות השידור.

אבשלום וילן: בנימין נתניהו החליט להיפטר מרשות השידור.

אבשלום וילן: יש הצעות שפוצלו אתמול - הסעיף הראשון בסדר-היום אתמול היה פיצול של נושאי התקשורת ורשות השידור לוועדת הכלכלה - ובזה בעצם רוצים לחסל את "קול ישראל", את הרדיו, את רשת ב' ואת רשת ג', לתת לפרטיים, שחלקם מחזיקים תחנות רדיו אזוריות, להקים תחנות רדיו ארציות, לקחת נפח גדול מנפח הפרסום שעליו עובד הרדיו ובעצם לסרס לחלוטין את השידור הציבורי ולהוריד אותו מהמשחק.

אבשלום וילן: בנימין נתניהו הביא הצעה להקטין את האגרה - מי לא רוצה להקטין את האגרה - ב=60% בשנה.

אבשלום וילן: מה פירושו של דבר?

אבשלום וילן: למוטט את הערוץ הראשון ולסגור אותו.

אבשלום וילן: מה הוא רוצה?

אבשלום וילן: תחנות פרטיות שהוא יכתיב להן.

אבשלום וילן: לאחר דין-ודברים הצלחנו להוריד את האגרה בצורה מושכלת, מסודרת, כמה אחוזים כל שנה, הורדה של 32% במהלך שלוש-ארבע שנים, שבהן הרשות תיערך ותתכונן ותתחיל באמת להיות יעילה.

אבשלום וילן: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, שיש כאן כוונת מכוון מאוד ברורה.

אבשלום וילן: שר האוצר הזה רוצה להפריט כל מה שזז.

אבשלום וילן: הוא רק שוכח שיש מה שנקרא מוצר ציבורי, ומוצר ציבורי על-פי הגדרה הוא יותר יעיל כאשר הוא בידי הציבור ולא בידי גורמים פרטיים.

אבשלום וילן: אבל הוא ינסה להפריט את הכול.

אבשלום וילן: אנחנו, עוד לפני שנכנסנו למצב הזה, כבר משלמים את מחיר ההפרטה המפורסמת של מרגרט תאצ'ר ומרגרט ביבי מתחיל לשלם את המחירים עוד לפני שהביא תוצאה כלכלית אחת.

אבשלום וילן: תראו את ההפגנות שיהיו היום.

אבשלום וילן: יש כמעט 11% אבטלה.

אבשלום וילן: הדוגמה השלישית היא קרנות הפנסיה.

אבשלום וילן: יש הבדל בין לטפל בגירעון האקטוארי לבין השתלטות בחקיקה ראשית על קופות הפנסיה.

אבשלום וילן: אתה יודע שבצרפת, בגרמניה ובבלגיה נערכו בסוף השבוע הזה הפגנות סוערות.

אבשלום וילן: חצי מיליון בני אדם צעדו ברחובות פריס, כאשר ממשלת צרפת מנסה לשנות שם את חוקי הפנסיה.

אבשלום וילן: אצלנו היתה הידברות.

אבשלום וילן: או.קיי.

אבשלום וילן: מנהלי הקרנות סרחו.

אבשלום וילן: נו, אז אחרי שכבר כולם מושחתים והם כולם סרחו והכול, מדובר על כסף שאינו בטל בשישים, אלא בטל בעשרת אלפים לעומת היקף הבעיה.

אבשלום וילן: אם על היקף בעיה כזה לא יושבים עם הגורמים האחראים ולא מקיימים דיון ציבורי רציני עם כל המומחים בארץ לנושא הפנסיה, שמספר המומחים לו הוא כאצבעות יד אחת, לא יותר מזה, וחושבים ברצינות כיצד להביא פתרון מוסכם בלי לפגוע בעמיתים, איזה מין הצעה זאת?

אבשלום וילן: תקראו בדפים שלכם.

אבשלום וילן: איזה מין מדינה זאת שבה העובד יוסיף עכשיו 2% לפנסיה והמעסיק 1%?

אבשלום וילן: בכל מדינות העולם זה חצי-חצי כמו שאצלנו.

אבשלום וילן: זה נקרא הפרטה?

אבשלום וילן: זה נקרא להקל על המעסיקים ולדפוק את השכירים.

חמי דורון: מה המצב היום בקרנות הפנסיה, חבר הכנסת וילן?

נסים דהן: חבר הכנסת חמי דורון, עוד מעט יגיע התור שלך ותוכל לענות כמה שאתה רוצה.

נסים דהן: לא עושים עכשיו ויכוח.

נסים דהן: זאת לא ועדה.

אבשלום וילן: כמה הטבות מהממשלה הוא מקבל, שיפוי מעסיקים, אתה יודע?

אבשלום וילן: נשארו עוד יומיים תמימים, ואני מקווה שביומיים האלה תתעשת הקואליציה המוזרה הזאת ותבין, שלהיות "רובוטריק" או מריונטה, שמרימה או מורידה את היד ללא הסבר, ללא חשיבה וללא הבנה, זה לא הכי מכובד בעולם.

אבשלום וילן: אתם נבחרתם כדי לייצג את הציבור הישראלי.

אבשלום וילן: התוכנית הזאת עברה בממשלה, היא כנראה תעבור גם בכנסת, אבל יש כמה נושאים עקרוניים שביכולתכם, רבותי חברי הקואליציה, לשנות ולהציל את כבודכם האבוד.

אבשלום וילן: תודה.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה, 20 דקות לרשותך.

ג'מאל זחאלקה: אולי חבר הכנסת דהאמשה ידבר לפני?

נסים דהן: חבר הכנסת דהאמשה, אתה אפילו לא רשום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוזמנתי כדת וכדין, אבל אם הזמנת את ג'מאל זחאלקה...

נסים דהן: מה זה כבודו הוזמן כדת וכדין?

נסים דהן: על-ידי מי?

נסים דהן: חוץ מהיושב-ראש, אני לא מכיר אף אחד אחר שמזמין לשולחן.

נסים דהן: לסיבוב הבא יש עוד זמן.

נסים דהן: אתה רשום בסיבוב הבא.

נסים דהן: בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, רבותי שני חברי הכנסת, בוקר טוב.

ג'מאל זחאלקה: התוכנית הכלכלית שאנחנו נדרשים לאשרה בקריאה שנייה ושלישית פוגעת, כידוע, במגזרים שונים, בשכבות רחבות באוכלוסייה ובחברה בישראל.

ג'מאל זחאלקה: אבל הפגיעה הזאת היא פגיעה דיפרנציאלית, כלומר היא לא פוגעת במידה שווה באותן שכבות שבהן היא פוגעת, אלא במקומות מסוימים הפגיעה יותר קשה.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להתמקד במה שעושה התוכנית הזאת ומדיניות הממשלה שעומדת מאחוריה למצב הסוציו-אקונומי של האוכלוסייה הערבית ושל הציבור הערבי בארץ.

ג'מאל זחאלקה: לפני כן יש לי הערה מרכזית הקשורה לדיון שהתנהל סביב התוכנית הכלכלית.

ג'מאל זחאלקה: התוכנית הוכנה, הוגשה לכנסת לקריאה ראשונה, היתה הצבעה והיא הועברה לוועדות.

ג'מאל זחאלקה: מה זה ועדות?

ג'מאל זחאלקה: זה ועדת הכספים.

ג'מאל זחאלקה: סעיפים מעטים ממנה הועברו לוועדות משותפות של ועדת הכספים וועדות אחרות, אבל זה בטל בשישים.

ג'מאל זחאלקה: המאסה העיקרית, יותר מ=98% מהתוכנית הכלכלית, נדונה בוועדת הכספים.

ג'מאל זחאלקה: ועדת הכספים דנה, שמעה, היה דיון מרתוני של 20 שעות, אומרים שהיו דרמות ובסופו של דבר הוכנסו שינויים רבים.

ג'מאל זחאלקה: היה פיצול של חלקים מהתוכנית הכלכלית, החלקים האלה הופרדו ולא הוגשו היום להמשך החקיקה בכנסת.

ג'מאל זחאלקה: מטבע הדברים, אדוני היושב-ראש, בוועדות מתנהל שיג ושיח, ואם יש מקום שבו חבר הכנסת יכול להשפיע על ההחלטות, זה דווקא בוועדות.

ג'מאל זחאלקה: פה בכנסת אנחנו נואמים, שומעים אחד את השני ומצביעים.

ג'מאל זחאלקה: בוועדות שומעים יותר, ואם יש מקום שאפשר בו להשפיע ולשנות משהו בתוכנית הכלכלית, זה הוועדות.

ג'מאל זחאלקה: עובדה, השינויים הוכנסו בוועדת הכספים.

ג'מאל זחאלקה: בוועדת הכספים אין נציג לחברי הכנסת הערבים.

ג'מאל זחאלקה: אין.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו ראינו במו עינינו איך ועדת הכספים דנה בסעיפים השונים ומתחשבת, אומנם לא מספיק ולא במידה הדרושה והראויה, בדרישות של מגזרים שונים, של קבוצות שונות, של קבוצות לחץ, של גורמים, של מומחים, למעט האוכלוסייה הערבית שלא היתה שם.

ג'מאל זחאלקה: קולה לא נשמע.

ג'מאל זחאלקה: למה?

ג'מאל זחאלקה: כשהרכיבו את הוועדות בכנסת - אין נציג ערבי בוועדת הכספים.

ג'מאל זחאלקה: למה אין?

ג'מאל זחאלקה: כי החלוקה היא חלוקה מספרית, כלומר רק סיעות שיש להן יותר מחמישה חברי כנסת נכנסות לוועדת הכספים.

ג'מאל זחאלקה: כשחילקו את הוועדות עבדו לפי קריטריונים מספריים, זה נכון, אבל ראינו במקומות רבים ובוועדות רבות שהוכנסו שינויים שאינם קשורים לקריטריונים המספריים המפורסמים.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהיה מקום ועדיין יש מקום שיהיה ייצוג של הסיעות הערביות בוועדת הכספים.

ג'מאל זחאלקה: האוכלוסיה הערבית סובלת מתת-ייצוג בכל התחומים, ובמיוחד בצמתים החשובים של קבלת ההחלטות.

ג'מאל זחאלקה: יש צמתים שאנחנו לא חושבים שנגיע אליהם: ממשלה, שרים וכן הלאה, אבל ועדה של הכנסת, ריבונו של עולם, זה דבר גדול?

ג'מאל זחאלקה: זה יותר מדי?

ג'מאל זחאלקה: זאת בעיה שאפשר לפתור ללא קושי רב.

ג'מאל זחאלקה: לכן, פניתי ליושב-ראש הכנסת, פניתי ליושב-ראש הקואליציה, ליושב-ראש האופוזיציה וליושב-ראש ועדת הכספים בדרישה שתימצא דרך לכך שיהיה ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית באמצעות חברי הכנסת הערבים בוועדת הכספים של הכנסת, כך שלפחות קולנו יישמע בזמן קבלת ההחלטות בוועדת הכספים.

ג'מאל זחאלקה: זאת אולי הוועדה היחידה בכנסת שיש לה שיניים ואפשרות להשפיע באופן ישיר על מדיניות, על תקצוב ועל דברים אחרים.

ג'מאל זחאלקה: זאת ועדה עם שיניים.

ג'מאל זחאלקה: המצב שתיארתי כאן נעשה יותר חמור או נראה יותר חמור או מתבלט בחומרתו כאשר אנחנו מסתכלים איך משפיעה התוכנית הכלכלית על האוכלוסייה הערבית בישראל.

ג'מאל זחאלקה: משקי הבית הערביים בארץ הם 13.5% ממשקי הבית בישראל בכלל, אבל בעשירון התחתון מהווים משקי הבית הערביים 46.5%, כלומר פי שלושה-וחצי מהאחוז באוכלוסייה נמצאים בעשירון התחתון.

ג'מאל זחאלקה: כמעט מחצית העשירון התחתון הוא מהאוכלוסייה הערבית.

ג'מאל זחאלקה: לפי הסטטיסטיקות הרשמיות שפורסמו, מחצית מהילדים מתחת לקו העוני הם ערבים.

ג'מאל זחאלקה: כמעט כל משקי הבית הערביים נמצאים בארבעת העשירונים התחתונים.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, זאת אוכלוסייה ענייה, והתוכנית הזאת פוגעת בעיקר באוכלוסייה החלשה.

ג'מאל זחאלקה: האוכלוסייה הערבית, מבחינה כלכלית, היא אוכלוסייה חלשה, ולדעתי בעיקר בגלל מדיניות של הזנחה ושל אפליה.

ג'מאל זחאלקה: נסתכל על ההשפעות של התוכנית הכלכלית הזאת למשל בנושא האבטלה.

ג'מאל זחאלקה: אומרים: אנחנו הולכים לעשות פיטורים המוניים, התוכנית הזאת תביא לסגירת מפעלים.

ג'מאל זחאלקה: בקיצור, לפי כל התחזיות של כל כלכלן אובייקטיבי שקראתי בתקופה האחרונה, יש כמעט קונסנזוס שהאבטלה תגדל.

ג'מאל זחאלקה: ראינו את קצב גידול האבטלה המדאיג בארץ - המספרים לא משקפים אותו – ובאילו תחומים יש יותר אבטלה.

ג'מאל זחאלקה: ראינו את הקפיצה האדירה של אחוז המובטלים בסקטור הערבי בשנים האחרונות.

ג'מאל זחאלקה: אם אנחנו לוקחים את שנת 1996 כנקודת מוצא, היה שוויון באבטלה.

ג'מאל זחאלקה: ברוך השם, כולם היו מובטלים באותה מידה.

ג'מאל זחאלקה: מ=1996 אנחנו רואים היפרדות, כלומר קצב גידול האבטלה אצל העובדים הערבים היה הרבה הרבה יותר גדול, כך שהיום אחוז האבטלה הוא כמעט פי-שניים מהממוצע הארצי.

ג'מאל זחאלקה: 25 מוקדי האבטלה הראשיים בארץ הם ברחוב הערבי.

ג'מאל זחאלקה: מה תעשה התוכנית הזאת?

ג'מאל זחאלקה: תביא יותר אבטלה.

ג'מאל זחאלקה: יישוב מוכה אבטלה יהיה עוד יותר מוכה אבטלה.

ג'מאל זחאלקה: אלה שתי מכות על הראש, לא מכה אחת.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, עובד ערבי שיפוטר מעבודתו יהיה לו קשה מאוד למצוא עבודה היום.

ג'מאל זחאלקה: מאוד קשה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו עומדים בפני מצב של אבטלה מבנית בפריפריה בכלל ובמיוחד ברחוב הערבי.

ג'מאל זחאלקה: הציבור הזה לא יכול לחזור לעבודות מסורתיות שעבד בהן, ולא אפשרו לו להשתלב בעבודות החדשות שיש.

ג'מאל זחאלקה: אפילו אם יעבור המשבר הכלכלי, עדיין תישאר רמת אבטלה גבוהה, אבל זאת לא מכה משמים.

ג'מאל זחאלקה: אפשר לטפל בה.

ג'מאל זחאלקה: יש הרבה מקומות בעולם שבהם מסיבות אחרות ובתנאים אחרים נוצר מצב של אבטלה מבנית.

ג'מאל זחאלקה: יש דרכים לטפל באבטלה מבנית ויש כמה שלבים בטיפול באבטלה.

ג'מאל זחאלקה: השלב שלא עשו עד עכשיו ליישובים הערביים בארץ נקרא טיפול נקודתי.

ג'מאל זחאלקה: כשעלה אחוז האבטלה בכמה עיירות בדרום - ועיני לא צרה בהן, אני חושב שהגיע להן - הזדעקה הממשלה ועשתה טיפול נקודתי: עזרה למפעל שעומד לקרוס, עודדה יזם כדי שיפתח מפעל ועוד.

ג'מאל זחאלקה: נעשו צעדים אמיתיים ונקודתיים בשביל למנוע את השתוללות האבטלה באותו יישוב.

ג'מאל זחאלקה: אף יישוב ערבי לא זכה לטיפול נקודתי.

ג'מאל זחאלקה: הכשרה מקצועית היא אחת הדרכים החשובות ביותר לטפל באבטלה, כלומר להכשיר אנשים להתאים את עצמם לצורכי המשק השונים.

ג'מאל זחאלקה: איפה יש דברים כאלה בתוכנית הכלכלית?

ג'מאל זחאלקה: התוכנית הכלכלית מגבירה את האבטלה אבל לא עושה שום דבר בשביל להילחם בה.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, זאת תוכנית לא מאוזנת.

ג'מאל זחאלקה: היא חושבת כלכלה במונחים תאצ'ריסטיים של ביבי נתניהו ובית-המדרש שממנו הוא בא - אבל הוא לא חשב על האדם.

ג'מאל זחאלקה: מה קורה לאדם?

ג'מאל זחאלקה: היא קובעת יעדים כלכליים בלבד, יעד גירעון ויעד אינפלציה.

ג'מאל זחאלקה: אין בה יעד של תעסוקה או יעד של מלחמה באבטלה או רף אבטלה שממנו אסור לעלות.

ג'מאל זחאלקה: בלי זה אנחנו מובלים לקטסטרופה חברתית-כלכלית.

ג'מאל זחאלקה: קראתי אתמול בעיתון שהשר אורלב אמר שצריך לעשות תוכנית חירום למען צמיחה והגברת התעסוקה.

ג'מאל זחאלקה: אני תומך בו, אך האם הוא מוכן ללכת על זה באמת?

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזה רעיון שצריך לממש אותו.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו זקוקים היום לא לתוכנית שתגביר אבטלה אלא לתוכנית שתצמצם אבטלה.

ג'מאל זחאלקה: כמה זמן עוד יש לי, אדוני היושב-ראש?

נסים דהן: עוד שבע דקות, אבל אתה לא חייב לדבר בכל הזמן שנותר לך.

ג'מאל זחאלקה: רציתי להיכנס לנושא חדש לגמרי, שקשור לעניין הזה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך להיעשות טיפול מהיר, טיפול משולב, טיפול לטווח קצר שלדעתי צריך להיות גם טיפול נקודתי:

ג'מאל זחאלקה: ללכת ליישוב כמו עין-מאהל, ללכת ליישוב כמו כפר-מנדא ולמצוא פתרונות תעסוקה כדי שהאבטלה לא תעלה על 25%.

ג'מאל זחאלקה: ריבונו של עולם, בארץ מזדעקים כשזה מתקרב ל=7%, 8%, 9% או 10%, אבל בכפרים הערביים האבטלה משתוללת.

ג'מאל זחאלקה: אחר כך יגידו שהם לא רוצים לעבוד, גם את זה יגידו.

ג'מאל זחאלקה: אי-אפשר למצוא עבודה, וגם מצמצמים את דמי האבטלה והבטחת ההכנסה, ומקשים על האנשים.

ג'מאל זחאלקה: מה רוצים מהם?

ג'מאל זחאלקה: מכל צד חונקים אותם.

ג'מאל זחאלקה: לא רוצים דמי אבטלה, רוצים עבודה.

ג'מאל זחאלקה: אנשים ברובם המכריע, 99% מהאנשים שאני מכיר רוצים לעבוד.

ג'מאל זחאלקה: הם לא רוצים דמי אבטלה, לפחות אלה שיכולים לעבוד.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, לפני שנים מספר הכריזה הממשלה על תוכנית 4 המיליארדים לפיתוח המגזר הערבי.

ג'מאל זחאלקה: קורה משהו מוזר בכנסת.

ג'מאל זחאלקה: בכל פעם שאני מגיש שאילתא לשר ושואל אותו:

ג'מאל זחאלקה: מתי מתכוון משרדך לפעול למען הקמת מפעלים תעשייתיים או אזורי תעשייה ביישובים הערביים, אני מקבל תשובה מנומקת כאן מעל הדוכן.

ג'מאל זחאלקה: הוא אומר: תוכנית 4 המיליארדים.

ג'מאל זחאלקה: זאת התוכנית שעלותה 4 מיליארדי שקלים.

ג'מאל זחאלקה: תיכף מישהו יאמין שהיו שם באמת 4 מיליארדי שקלים.

ג'מאל זחאלקה: האמת היא שהיו 2 מיליארדי שקלים תקציב רגיל, שממילא קיבלו אותו, ו=2 מיליארדים נוספים שנפרסו על ארבע שנים, מיליארד שקל כל שנה.

ג'מאל זחאלקה: זאת תוכנית יפה ומסודרת.

ג'מאל זחאלקה: כל פעם שאנחנו שואלים: מה אתם עושים, אומרים לנו: יש תוכנית 4 המיליארדים ואנחנו פועלים.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להגיד את האמת, כי כנראה הממשלה החדשה לא שמעה או לא קראה או שהשרים לא יודעים שהתוכנית הזאת מתה.

ג'מאל זחאלקה: היא מתה.

ג'מאל זחאלקה: אף אחד לא עשה לה הספדים אבל היא מתה.

ג'מאל זחאלקה: אפשר שמישהו ימות בלי שמישהו יספיד אותו.

ג'מאל זחאלקה: לא כל מת זוכה להספד והתוכנית הזאת מתה.

ג'מאל זחאלקה: אתה מסתכל על התוכנית הכלכלית, על התקציב של השנה, ואין כלום.

ג'מאל זחאלקה: זה שקר.

ג'מאל זחאלקה: זה פשוט התאדה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהרבה אנשים שהצהירו הצהרות, דיברו על תוכנית ועל דף חדש, צריכים לבלוע את הניירות ולחזור בהם מהמלים שהם אמרו.

ג'מאל זחאלקה: ראש הממשלה אומר שהוא רוצה לפתוח דף חדש עם האוכלוסייה הערבית בנושא הזה.

ג'מאל זחאלקה: זה הדף החדש?

ג'מאל זחאלקה: להמית ולסגור לגמרי את תוכנית 4 המיליארדים המסכנה שהיתה?

ג'מאל זחאלקה: לא רק שהיא מתה, אבל שוב עומדים פה על הדוכן ומדברים בשמה, כאילו אנשים לא יודעים לקרוא מספרים.

ג'מאל זחאלקה: למי שמעוניין אני אספק מספרים ואוכיח באותות ובמופתים.

דניאל בנלולו: אתה משתמש באותות ובמופתים?

דניאל בנלולו: כייף לשמוע את זה ממך.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

ג'מאל זחאלקה: תודה, אדוני.

ג'מאל זחאלקה: בוקר טוב בשעת בוקר מוקדמת.

נסים דהן: בוקר טוב, חבר הכנסת.

נסים דהן: ברוך הבא.

ג'מאל זחאלקה: אחד הדברים האיומים ביותר שקורים הוא כשאומרים: יחס שווה ללא שווים, כלומר, למי שמשתכר 10,000 שקל ולמי שמשתכר 3,000 שקל, אתה מקצץ לכל אחד 1,000 שקל.

ג'מאל זחאלקה: זה בסדר או לא? שוויון.

ג'מאל זחאלקה: אבל זה אותו הדבר?

ג'מאל זחאלקה: זה לא אותו הדבר.

ג'מאל זחאלקה: * *(המשך דברי ג'מאל זחאלקה) אני רוצה לדבר על תקצוב הרשויות המקומיות בנושא התשתיות ועל מה שקרה בעניין הזה.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, לפי ועדות ממשלתיות ולא-ממשלתיות, מומחים וחוקרים, היישובים הערביים זקוקים ל=30 מיליארד ש"ח כדי לסגור את הפער ולהגיע לשוויון עם הממוצע הארצי מבחינת תשתיות.

ג'מאל זחאלקה: אני מדבר על כבישים, על ביוב, על בתי-ספר וכו' וכו'.

ג'מאל זחאלקה: ולכן, היישובים האלה זקוקים לתקציבי פיתוח.

ג'מאל זחאלקה: יש יישובים שנמצאים, נגיד, ברמת פיתוח סבירה, ואם אתה מקצץ להם את תקציב הפיתוח, אומנם הם יסבלו קצת, אבל לא יקרה להם כלום.

ג'מאל זחאלקה: אבל, כשאתה בא ואומר: אני מקצץ ומבטל לגמרי את ההשתתפות הממשלתית בתקציב הפיתוח של הרשויות המקומיות, במי זה פוגע?

ג'מאל זחאלקה: במי זה פוגע?

ג'מאל זחאלקה: אני אומר לכם, ובאחריות, שהפגיעה הזאת היא בעיקר – ב=90% - ביישובים הערביים שמשוועים לפיתוח.

ג'מאל זחאלקה: מקצצים את תקציב האיזון.

ג'מאל זחאלקה: מה זה קיצוץ בתקציב האיזון?

ג'מאל זחאלקה: איזו רשות מקומית זקוקה לתקציב איזון?

ג'מאל זחאלקה: – רשות מקומית חלשה, שנמצאת בפריפריה, שאין בה מפעלים תעשייתיים ומקומות תיירות.

ג'מאל זחאלקה: אלה המקומות שזקוקים לתקציבי איזון.

ג'מאל זחאלקה: מקצצים בחצי, ומי נפגע?

ג'מאל זחאלקה: נפגעות בעיקר – אומנם לא רק, אבל בעיקר – הרשויות המקומיות הערביות, כי יש יישובים בארץ שאין להם תקציבי איזון, כלומר, תקציבם מאוזן ללא תקציב האיזון הנוסף מהממשלה, ואם יישוב זקוק לתקציב איזון של 5% מתקציבו הרגיל, ומקצצים לו בחצי, הוא נפגע ב=2.5%; אבל אם יישוב זקוק ל=40% תקציב איזון – וזה מצבם של רוב היישובים הערביים – ומקצצים לו בחצי, מה יקרה?

ג'מאל זחאלקה: – יש ירידה של 20% בתקציב האיזון, ואז אותו יישוב נמצא בבעיה קשה ביותר מבחינה תקציבית.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, במקום לחשוב איך לסגור את הפערים, איך לעשות אפליה מתקנת, מקצצים.

ג'מאל זחאלקה: מתי אפשר לסגור את הפער הזה של 30 מיליארד ש"ח בתשתיות?

ג'מאל זחאלקה: מתי יהיו התשתיות באום-אל-פחם ובכפר-קרע כמו התשתיות בפרדס-חנה?

ג'מאל זחאלקה: אני לא רוצה לדבר על מקומות אחרים.

ג'מאל זחאלקה: מתי?

ג'מאל זחאלקה: מבחינה זו אנחנו לא רואים אפילו את האור בקצה המנהרה.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה הזאת אינה תורמת כדי להתחיל – אני לא אומר שזה יקרה מחר – באיזו תוכנית שתתפרס על פני כמה שנים.

ג'מאל זחאלקה: גם את זה אנחנו לא רואים.

מיכאל נודלמן: תסיים, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, לפני שאני מסיים אני רוצה להציע הצעה, ותרשה לי להגיד אותה אפילו אם תיתן לי עוד שתי דקות.

מיכאל נודלמן: בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להביא בחשבון את מה שהממשלה חושבת ואומרת.

ג'מאל זחאלקה: בואו נאמין לרגע לממשלה.

ג'מאל זחאלקה: אומנם זה קשה לפעמים, אבל בואו נאמין לה.

ג'מאל זחאלקה: יש מצב כלכלי קשה, אין תקציב, והממשלה אומרת שהיא רוצה להשיג שוויון לאזרחים הערבים בארץ.

ג'מאל זחאלקה: יש לי כמה הצעות שאפשר ליישם אותן בלי שיעלו פרוטה אחת למשלם המסים, בלי שיעלו פרוטה אחת או גרוש אחד לממשלה, כלומר, הצעות שעוזרות או מעודדות שוויון, שמגבירות את השוויון, בלי שיעלו כסף.

ג'מאל זחאלקה: יש חיה כזאת.

ג'מאל זחאלקה: למשל, לא יעלה לממשלה אפילו פרוטה אחת אם היא תכריז שהיא מכירה בכפרים הלא-מוכרים, וכך במכה אחת היא תפתור את בעייתם של 100,000 אנשים.

ג'מאל זחאלקה: זה טעון רק הכרזה ממשלתית.

ג'מאל זחאלקה: זה לא יעלה כסף.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר עכשיו, אתם לא יודעים מה זה יעשה, ואיזה הד יהיה לזה.

ג'מאל זחאלקה: אם יש כוונה אמיתית, בבקשה, אני מציע לכם הצעה שלא עולה כסף – כפרים לא-מוכרים.

ג'מאל זחאלקה: לא יעלה כסף – או תהיה עלות שאפשר ממש להתעלם ממנה – להכין תוכניות מיתאר, ואנשים יוכלו לבנות את ביתם בלי שיחששו שהוא ייהרס למחרת היום, או שישלמו קנסות בלתי אפשריים.

ג'מאל זחאלקה: זה לא יעלה כסף להסדיר מחדש את נושא תחום השיפוט של הכפרים הערביים.

ג'מאל זחאלקה: זה לא יעלה כסף.

ג'מאל זחאלקה: אפשר - - -

מיכאל נודלמן: אני מבקש לסיים.

ג'מאל זחאלקה: מה שאני רוצה להגיד – וכדאי שגם חברי הכנסת משינוי ישמעו את זה – הוא שלא הכול עומד על כסף, במיוחד במצב של האוכלוסייה הערבית.

ג'מאל זחאלקה: יש הרבה בעיות כאלה.

ג'מאל זחאלקה: אפשר לפתור אותן אפילו במסגרת הנוקשה של הקיצוצים שהממשלה הזאת העמידה בפנינו.

ג'מאל זחאלקה: אני לא מאמין לממשלה כשהיא אומרת שאין כסף.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר שיש.

ג'מאל זחאלקה: השאלה איך מחלקים אותו, איך מחלקים את העוגה.

ג'מאל זחאלקה: לא יכול להיות מצב שבו האוכלוסייה הערבית, שהיא אוכלוסייה עובדת ותורמת את חלקה לבניית המשאבים הציבוריים, תהיה שותפה מלאה ביצירת המשאבים, אבל בחלוקתם היא שותפה זעירה וזניחה ובשוליים.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת חמי דורון, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת עמרם מצנע.

מיכאל נודלמן: 15 דקות לרשותך, ואני מבקש לעמוד בזמן.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בוקר טוב - גם לצופים בבית.

חמי דורון: אני חייב לומר שזו שעה מעניינת מאוד לשאת דברים במליאה - כשאני מניח שבשעה הזאת חלק גדול מחברי הכנסת קמים, הולכים לאכול באיזה "בופה" טוב, ואנחנו כאן על משמרתנו, כמו בטירונות בצבא.

חמי דורון: קראתי הבוקר בעיתון, שהתרגיל הזה של ליל הדיונים עולה לכנסת 100,000 שקל.

חמי דורון: אם מדברים על חסכונות, הרי התרגיל של האופוזיציה - ובכל זמן נתון היו כאן בערך שלושה או ארבעה חברי אופוזיציה, כי הם אלה שביקשו את הדיון הארוך הזה – עולה 100,000 שקל ללילה.

חמי דורון: אני מקווה שתביאו את זה בחשבון בשני הלילות הבאים, כדי שלא נגמור את העניין הזה כמעט ב=100,000 דולר רק בשביל לעשות פיליבסטר.

חמי דורון: במסגרת ההסתייגויות שלי לתוכנית - - -

ג'מאל זחאלקה: האם אדוני מציע לצמצם?

ג'מאל זחאלקה: הרי גם כל יום עבודה של הכנסת עולה כסף.

ג'מאל זחאלקה: אתה מציע לצמצם את העבודה בכנסת?

ג'מאל זחאלקה: אתה מציע שלא נבוא בכלל?

ג'מאל זחאלקה: מה אתה מציע?

ג'מאל זחאלקה: נדמה לי שאתם הצעתם להגדיל את מספר ימי העבודה.

חמי דורון: את ימי העבודה הפרודוקטיביים, אדוני, ולא ימים - - -

ג'מאל זחאלקה: אין פרודוקטיביים.

חמי דורון: כן, יש פרודוקטיביים.

ג'מאל זחאלקה: - - -

חמי דורון: בוודאי.

חמי דורון: אנחנו מאוד פרודוקטיביים כשמדברים על תיקון של חמציץ, ומלים נוספות מהסוג הזה.

ג'מאל זחאלקה: זה האבסורד של הממשלה הזאת.

חמי דורון: בסדר.

חמי דורון: במידה מסוימת אני מרגיש אפילו קצת נבוך כשאני צריך להגן על כלל התוכנית הכלכלית, שלא עם כולה אני מסכים, ויש הרבה דברים שבהם אני לא רואה עין בעין עם האוצר, אבל צריך גם להביא בחשבון כמה דברים.

חמי דורון: בשעות הבוקר המוקדמות שמעתי גם אותך, אדוני, וגם חברי כנסת נוספים שמדברים על הנושא של מענקי איזון בעיריות, על המצב במגזר הציבורי מבחינת הרשויות המקומיות, ואני רוצה לומר שהקיצוץ ברשויות המקומיות הוא לא קיצוץ בכלל.

חמי דורון: מפילים שוב את הנטל על תושבי הערים.

חמי דורון: שוב מעלים את הארנונה, מתוך מגמה לכסות את ההפסדים שהם תולדה של בזבוז, של הפקרות ושל סיאוב בתוך המערכות העירוניות.

חמי דורון: הרי על מה אנחנו מדברים?

חמי דורון: מדברים על מצבים שבהם רוב הרשויות המקומיות, כאשר אנחנו בודקים את תקציבן - עלויות השכר בתוך התקציבים המקומיים האלה הן בין 45% ל=60%.

חמי דורון: נדיר למצוא 45%.

חמי דורון: ברוב המקומות אנחנו מוצאים עלויות שכר של 55%, של 58% ושל 60%, ואז מובן שיש התפתחות הולכת וגדלה של הגירעון, ובכל שנת תקציב מגיע ראש הרשות ורושם שבמסגרת התקציב שהוא עורך יהיה תיקון ותהיה הבראה והקטנה בתקן כוח-אדם.

חמי דורון: וראה זה פלא, במשך השנה תקן כוח-האדם, מספר המועסקים ברשויות המקומיות, רק הולך וגדל.

חמי דורון: זה פטנט מיוחד במדינת ישראל, שאתה מצהיר על הקטנת כוח-האדם בתחילת השנה, עם הגשת התקציב, ואתה גומר עם גידול בכוח האדם.

חמי דורון: אני יכול להביא מספרים מכמה ערים, אבל אני נורא מחבב את עיריית ראשון-לציון, ולכן לגביה אתן מספרים ממש מדויקים.

חמי דורון: למשל, בשנה האחרונה התקבלו לעבודה 403 עובדים חדשים בעירייה.

חמי דורון: זו רשות שנמצאת בגירעון, רשות שיש לה בעיות תקציביות, בעיות של תזרים מזומנים, והיא נורא לוחצת על העלאה בארנונה.

חמי דורון: מעניין למה.

חמי דורון: היא לא חיה בעולם שאין בו אף אחד, בעולם ריק או בוואקום.

חמי דורון: זו רשות שנחשבת לרשות עשירה באופן יחסי, רשות שיש לה הרבה מאוד כסף באופן יחסי, ועדיין יש לה גירעון מצטבר גבוה, עם הלוואות רבות – אני לא רוצה לנקוב במספר מדויק, אבל מדובר במאות מיליוני שקלים; לא עשרות מיליוני שקלים, אלא מאות מיליוני שקלים.

חמי דורון: והדברים בדוקים.

חמי דורון: מה שאני אומר – בדוק, מופיע בספרי התקציב.

חמי דורון: כל אחד יכול לקרוא.

חמי דורון: אבל לא רק זאת.

חמי דורון: אני בא בטענות היום גם למשרד האוצר וגם למשרד הפנים, אשר אינם אוכפים את החוק ואינם מממשים את הזכויות שיש להם לגבי הרשויות המקומיות, וזאת למה?

חמי דורון: כי על האזרחים ה"טיפשים", על אלה שיהיו פרה חולבת, אפשר תמיד להטיל עוד 3% ארנונה.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, ב=1998 היתה החלטה של ממשלת ישראל בדבר העלאת הארנונה.

חמי דורון: העלאת הארנונה החריגה בשנת 1998 באה לאחר שהממשלה קבעה, שההעלאה הזאת מאושרת בתנאי שתיערך תוכנית הבראה ברשויות המקומיות.

חמי דורון: מישהו בדק אם היא נערכה?

חמי דורון: היא לא נערכה.

חמי דורון: אחד מחברי הכנסת סיפר לנו פה בסביבות השעה 04:00, שהוא הקטין את עלות השכר אצלו בעיר – הוא היה ראש עיר – ל=38%, אבל אחרי שנה היא גדלה ל=45%.

חמי דורון: שאלתי אותו מדוע.

חמי דורון: הוא אמר לי: היא קטנה כי יצאו אנשים לחופשה ללא תשלום.

חמי דורון: יופי של תרגיל.

חמי דורון: כדי להראות תוכנית הבראה לכאורה, מוציאים עובדים לשנת חופשה ללא תשלום, חוסכים כסף, ואז אומרים: הנה, הבראנו את העיר, הקטנו את עלות השכר ל=38%.

חמי דורון: חוזרים אותם עובדים אחרי שנה – חזרנו ל=48%.

חמי דורון: כל הכבוד.

חמי דורון: פתרנו את הבעיה?

חמי דורון: – לא.

חמי דורון: משרד האוצר בדק את זה?

חמי דורון: נראה שלא, כי עובדה שאנחנו נמצאים היום בשנת 2003, וחוזרים ומדברים שוב על כך שיהיה ביטול של מענקי איזון; מדברים על כך שמי שיסבלו שוב אלה תושבי העיר, שיצטרכו לשלם ארנונה יותר גבוהה.

חמי דורון: רבותי, אנחנו מתקרבים לנקודה שבה תושבי הערים יפסיקו לשלם ארנונה.

חמי דורון: יהיה מרי מסים, פשוט מרי מסים.

חמי דורון: הרי אנחנו יודעים שארנונה היא מס.

חמי דורון: אנחנו לא מקבלים שום שירות מהותי תמורת הארנונה, וברוב המקומות – מי שיבדוק יראה שהארנונה הולכת לכיסוי השכר של עובדי העירייה, וגם זה לא מספיק.

חמי דורון: גם זה לא מספיק.

חמי דורון: לא יכול להיות מצב שברשויות המקומיות יהיו הסכמי שכר פרטיים, מקומיים.

חמי דורון: כשהבאתי, כבר לפני שלוש שנים, למשרדו של יובל רכלבסקי, יחד עם חבר מועצה נוסף, מערכת שלמה של ניירת שמוכיחה שראש רשות עושה דברים לא חוקיים מבחינת נורמות השכר, הסכמי השכר והסכמי הפרישה – מה עושים אז במשרד הממונה על השכר?

חמי דורון: הם שולחים מכתב לעירייה, ולעירייה נדרשים חודשיים לענות לו, ושוב מכתב.

חמי דורון: יופי, שלוש שנים מתכתבים, אדוני היושב-ראש, אבל לפתור את הבעיה – לא פותרים.

חמי דורון: איך יכול להיות שאדם בן 47 פורש מרשות מקומית לפנסיה – בן 47 – ומקבל כמעט 70% פנסיה – 68.8%.

ג'מאל זחאלקה: ראש העיר יכול לענות לך?

ג'מאל זחאלקה: - - -

חמי דורון: נכון, אדוני, זה סימפטום שעובר בכל הרשויות המקומיות.

ג'מאל זחאלקה: - - - אולי ראש העיר צודק?

חמי דורון: דווקא מתוך הדברים שאמר מי שהיה פה קודם, אני רואה שאכן זו מחלה כואבת ורעה חולה בכל הרשויות המקומיות, ולא סתם הרשויות המקומיות כולן בגירעונות, ובגירעונות גדולים.

חמי דורון: למה?

חמי דורון: כי צריך חיילים ליום הבחירות.

חמי דורון: בשביל זה מקבלים עובדים חדשים: כי ביום הבחירות צריכים חיילים שיבואו ויצביעו, שיריצו את המערכת.

חמי דורון: בגלל זה, זו הסיבה לקבלת העובדים.

חמי דורון: ואילו תרגילים עושים בשביל להימנע ממכרזים, חס וחלילה, ברשויות המקומיות.

חמי דורון: ובאים ובוכים פה על כך שמקצצים ברשויות המקומיות.

חמי דורון: אדוני, הקיצוץ ברשויות המקומיות לא מספיק.

חמי דורון: משרד האוצר היה צריך להפעיל את המערכת שאומרת, שמי שמפר את החוק ומשלם כספים שהוא לא צריך לשלם - - -

ג'מאל זחאלקה: אתה לא רוצה ארנונה.

ג'מאל זחאלקה: מה אתה רוצה, להשבית את העיריות?

חמי דורון: משרד האוצר היה צריך לנכות את הסכומים האלה, פשוט לנכות את הסכומים האלה מתשלומי ההעברה, ואז היו לומדים.

חמי דורון: משרד האוצר היה צריך לבוא ולהפעיל את המחויבות האישית של אותם חברי מועצה שמצביעים על הוצאות כספיות בלתי חוקיות בעליל, כשהם יודעים שזה בלתי חוקי, כשנאמר להם שזה בלתי חוקי, ולמרות זאת הם עושים את זה.

חמי דורון: לכן, אם פעם אחת ראש עיר וחברי מועצה יצטרכו לשלם מכיסם את מה שהם עושים – באותו רגע תיפסק החגיגה הזאת ברשויות המקומיות ובאותו רגע יתחילו לנהל מערכת תקציבית מסודרת.

חמי דורון: והאמינו לי, ברגע שינהלו מערכת תקציבית אמיתית ומסודרת, חבר הכנסת זחאלקה, לא יהיה צורך במענקי איזון, ולא יצטרכו להעמיס בלי סוף כל מיני אגרות שימציאו, ולא יצטרכו להעמיס על הארנונה, כי אתה יודע טוב מאוד כמה ארנונה משלמים במגזר הערבי.

חמי דורון: אתה יודע טוב מאוד שאנשים לא משלמים ארנונה.

חמי דורון: מה הפלא שאתם באים אחר כך בטענות?

חמי דורון: אבל יש ערים שבהן - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש להם תעשייה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש להם מסחר?

חמי דורון: יש ערים שבהן הארנונה המשולמת היא גבוהה, היא בלתי הגיונית, היא בלתי אפשרית, וזה ימוטט עסקים – פשוט ימוטט עסקים, כי ברגע שאתה תעלה עוד ב=3.

חמי דורון: 2% את הארנונה למי שיש לו 1,500 או 2,000 מטר, אתה מעלה לו את הארנונה באלפי שקלים בחודש.

חמי דורון: המסקנה, התוצאה הישירה: אותו עסק ייסגר.

חמי דורון: אז יש שתי אפשרויות: אפשרות אחת, שהוא יסגור את הכול וילך הביתה, ואז יש לנו עוד כמה מובטלים.

חמי דורון: זו, כנראה, שיטה טובה לשיטתכם; האפשרות האחרת היא שהוא יעבור לאיזה מקום אחר, ליישוב חקלאי שבו גם הבנייה לא חוקית וגם הארנונה תהיה ממש בטלה בשישים.

חמי דורון: אז מה?

חמי דורון: שוב יהיה מצב של אבטלה, כי באותה עיר שממנה יצא העסק, תהיה אבטלה.

חמי דורון: לכן, אני חושב שבמקרה הזה שר האוצר צריך לבוא היום לרשויות המקומיות ולומר להן בצורה הברורה ביותר: רבותי, החגיגה של הרשויות המקומיות חייבת להסתיים; החגיגה שבה מקבלים עובדים ללא הפסקה – חייבת להסתיים; החגיגה שבה חברי המועצות המקומיות, ראשי הרשויות, נותנים כספים להסכמי פרישה בלתי חוקיים – חייבת להסתיים, כי אם לא, מי שיצטרכו לשלם הם התושבים.

חמי דורון: הרי אתם יודעים, התושבים לא משלמים.

חמי דורון: מה יקרה?

חמי דורון: נגיע מהר מאוד למצב שבו תושבים יפסיקו לשלם ארנונה.

חמי דורון: אם היתה ארנונה של 65% לאזורי תעשייה ו=45% למגורים, תמהיל סביר כדי להחזיק עיר - היום זה הפוך.

ג'מאל זחאלקה: לא ביישובים הערביים.

ג'מאל זחאלקה: שישלמו באזורי התעשייה.

ג'מאל זחאלקה: אני הולך על-פי ההיגיון שלך.

חמי דורון: אני לא מתכוון להתמודד אתך, כי זה על חשבון זמני, וחבל לי על הזמן.

חמי דורון: היום אנו מגיעים למצב הפוך.

חמי דורון: התוצאה הישירה היא, שברגע שיש לנו גידול באבטלה, ויותר ויותר משפחות יוצאות ממעגל העבודה, הדבר הראשון שאנשים מפסיקים לשלם הוא ארנונה.

חמי דורון: אנשים מתחילים להגיע לוועדות ההנחות.

חמי דורון: רק אתמול ראיתי פרוטוקולים של ועדות הארנונה - 60% הנחה, 70% הנחה.

חמי דורון: אתם יודעים מה, מחצית האנשים לא היו זכאים להנחה, אבל גם פה קיים משחק פוליטי.

חמי דורון: אין דין ואין דיין.

חמי דורון: כמי שבא מהרשויות המקומיות, כמי שבמשך עשר שנים כיהן כחבר מועצת עיר, אני אומר שהרשויות המקומיות היום מסואבות ומופקרות, מתנהלות בצורה מופקרת, מנוהלות בצורה מופקרת, ולכן אין שום סיבה להגדיל את הארנונה של התושבים.

חמי דורון: יש צורך בהתייעלות אמיתית, יש צורך בתוכניות הבראה אמיתיות, יש צורך בכך שחברי מועצת העיר יפסיקו לחשוב כי בהרמת ידיים קלה - כי מדובר בכסף ציבורי - הם פותרים לעצמם את הבעיות לבחירות הבאות, ומבטיחים עוד קצת שנות שלטון.

חמי דורון: זה חייב להיפסק.

חמי דורון: בכוחם של מי להפסיק את זה?

חמי דורון: שר האוצר ושר הפנים.

חמי דורון: אם שני השרים האלה לא ייקחו את העניינים לידיים ולא יפעילו את מה שהם צריכים להפעיל, את מה שהחוק נתן להם להפעיל, המצב לא ישתנה.

חמי דורון: לא יכול להיות מצב שבו תקציב עירייה יאושר על-ידי משרד הפנים שנה וחצי לאחר ששנת התקציב הסתיימה.

חמי דורון: איפה הפיקוח?

חמי דורון: לא יכול להיות שמצד אחד עיר תקבל פרס על ניהול כספי תקין, ומצד שני יוצא דוח קטלני על הרשות המקומית, דוח שהוצא על-ידי לשכת רואי-החשבון.

חמי דורון: איך ייתכן דבר כזה, איך העסק הזה עובד, אני לא מבין.

חמי דורון: זה עשר שנים אני לא מבין את העניין הזה, אבל בכל זאת, כפי שאמר ראש עירייה מסוים, הכלבים נובחים - והשיירה עוברת.

חמי דורון: הכנסת צריכה לדאוג שהשיירה לא תעבור, שהכלבים לא ינבחו סתם.

חמי דורון: צריך לעשות את מה שצריך לעשות, כלומר פיקוח מדויק ונכון, כפי שהחוק מאפשר.

חמי דורון: מעבר לכך, שמענו הרבה על קרנות הפנסיה.

חמי דורון: דווקא הבוקר יש כתבה יוצאת מן הכלל בעיתון על השחיתויות בקרנות הפנסיה.

חמי דורון: לפני כחודשיים הגשתי הצעה לסדר-היום על מה שקורה בקרן הפנסיה "מבטחים".

חמי דורון: ההצעה עברה לדיון בוועדת הכספים, והבוקר יש כבר דוח חדש על קרן "מקפת", המדבר על הוצאות ובזבוז אלפי דולרים על קשקושים ובזבוזים של מנהלי הקרנות.

חמי דורון: מי מינה את מנהלי הקרנות, מי מנהל את הקרנות - אותם אלה שמייללים היום על הפגיעה בקרנות הפנסיה.

חמי דורון: מי שחיסל את קרנות הפנסיה הם אלה שמנהלים אותן.

חמי דורון: מי מנהל את קרנות הפנסיה?

חמי דורון: ההסתדרות, רבותי.

חמי דורון: מה לעשות, זו המציאות הכואבת.

חיים אורון: כך גם בצרפת?

חמי דורון: גם בצרפת קרנות הפנסיה בפשיטת רגל?

חיים אורון: כן.

חמי דורון: זה אומר שאנחנו צריכים ללמוד את הדברים הרעים?

חיים אורון: שם אין הסתדרות.

חיים אורון: אולי יש בעיה אחרת?

חמי דורון: הבעיה האמיתית היא במינוי מנהלים כושלים.

חיים אורון: אפשר להפריע לך לדקה?

חמי דורון: לא, הכול על חשבוני.

חמי דורון: לא הפרעתי לך כשדיברת, חבר הכנסת אורון, הקשבתי קשב רב לדבריך.

חמי דורון: כאשר ניסיתי קודם לעשות שמח, אמרו לי שאסור לדבר.

חמי דורון: יושב-ראש הישיבה הקודם אמר לי: בוועדה תתווכח, כאן אתה לא יכול לדבר, אז שתקתי.

חמי דורון: לכן אני מבקש: תכבד אותי.

חיים אורון: נניח שמנהלי הקרנות לקחו מיליארד, מה עם 9 המיליארדים האחרים?

חמי דורון: הבעיה היא, חבר הכנסת אורון, שלא מדובר במיליארד.

חמי דורון: הניהול לא נכון, הניהול כושל, הוא נעשה בחוסר הבנה של התהליכים האקטואריים.

חמי דורון: אני בא מהתחום הזה, אדוני, ולכן אני אומר לך, שאם מישהו לא מבין מהם התהליכים האקטואריים, מה קורה בלוחות התמותה, מה קורה כאשר נותנים מעבר למה שמגיע, כאשר אנשים מקבלים תוספות שכר שבוע לפני שהם יוצאים לפנסיה, כדי להגדיל את הפנסיה שלהם ב=2,000 שקלים - אלה הסכמים שההסתדרות חתמה עליהם ברשות הנמלים.

חמי דורון: זה מה שגורם לגירעון של עשרות מיליארדים.

חיים אורון: אתה רוצה לומר שפרופסור אביה ספיבק ופרופסור דן שפרינצק לא מבינים באקטואריה.

חיים אורון: רק אתה מבין באקטואריה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, עשר דקות, ואחריו - חבר הכנסת עמרם מצנע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ממשלה אין, גם שר האוצר אין, אפילו ועדת הכספים אין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קודמי דיבר על ניהול כושל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איני יודע אם אפשר לומר על התוכנית הכלכלית בלשון המעטה, כי היא רק תוצאה של ניהול כושל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שיש כאן ניהול פושע, לא רק ניהול כושל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאשר התוכנית הכלכלית מקצצת לשכבות החלשות בכוונת מכוון ובאופן דורסני, על-פי השקפת עולם דרוויניסטית, מחזקת את בעלי ההון, מורידה להם מסים ומרוששת את השכבות החלשות, איך אפשר לתאר את זה אם לא כניהול פושע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אביא רק שתיים-שלוש דוגמאות, הואיל ואני מוגבל מאוד בזמן ואיני רוצה לריב עם היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ניקח כדוגמה את הנשים: מהי תוחלת החיים הממוצעת של נשים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נדמה לי 70-71 שנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נשים יכלו לפרוש בגיל 60, אבל ממחר בבוקר או ממחר בערב, לאחר שהתוכנית הזאת תאושר, נשים לא תוכלנה לפרוש לפני גיל 67.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה יש לנתניהו, מה יש לממשלת ישראל נגד נשים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מעלים את גיל הפרישה בשבע שנים תמימות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נשאר להן לחיות אחר כך שלוש-ארבע שנים בממוצע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נשים שעבדו כל חייהן, שגידלו אותנו, שנושאות בעול החברתי הכבד - למה לא לתת להן לחיות, לתת להן ליהנות בשבע, עשר השנים האחרונות לחייהן?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נשים אלה תרמו גם לקרנות, גם לפנסיה, גם לביטוח הלאומי, אדוני שר האוצר שאיננו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מאיפה באים כספי הביטוח הלאומי, אם לא מכולנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנשים העובדות משלמות ביטוח לאומי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלו שרצו יכלו לפרוש בגיל 60.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם יש נשים חרוצות שרוצות להמשיך לעבוד, אף אחד לא מונע מהן, אבל כאן התוכנית באה לכפות עליהן, אם הן רוצות להתפרנס, עבודה עד גיל 67.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק לאחר מכן תוכלנה ליהנות מזכויות הפנסיה שלהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שאין דוגמה יותר מנקרת את העין, המראה עד כמה התוכנית הזאת דורסנית ופושעת - אולי הדוגמה של משפחות מרובות ילדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם כאן התוכנית דורסת את המשפחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלה שיסבלו יותר הם אלה שיש להם יותר ילדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כנראה במדינה שלנו לא רוצים ילדים, לא רוצים להתברך בדור הצעיר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו השקפת שינוי ושר האוצר, אשר אומרת שהחזקים יחיו והחלשים מיותרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי צריך אותם, מי צריך ילדים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם התוכנית הזאת תעבור, משפחה עם עשרה ילדים תקבל 1,180 שקלים בחודש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 1,180 שקלים בחודש לעשרה ילדים, זה מה שיישאר מקצבאות הילדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היום מקבלת 70% מן הסכום הזה משפחה עם שני ילדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שני הילדים הראשונים מקבלים את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו מכירים את המצב הכלכלי שאנחנו חיים בו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רוצה לדבר על המשפחות הערביות המרוששות מכל כיוון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם נדבר על אבטלה, 20 היישובים המובילים הם ערביים, ומספר כל היישובים הערביים המובילים מגיע ל=25.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם מדברים על עוני, כל ילד שני במגזר הערבי הוא עני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בממוצע הארצי מדובר בכל ילד שלישי, או משהו קרוב לכך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רוצה להמשיך בדוגמאות האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לכבד את פרק הזמן שהיושב-ראש עומד עליו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שמעתי כמה דיברו דוברים קודמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה שהיה לפני דיבר לפחות 20 דקות, אני רוצה לדבר 15 דקות, משהו באמצע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אעבור לשפה הערבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום, האחים הצופים והמאזינים, כפי שציינתי קודם, הנושא הוא התוכנית הכלכלית החדשה, או כפי שמכנים אותה שר האוצר והסגניו – התוכנית להבראת המשק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי שהתוכנית הזאת לא רק שלא מבריאה את המשק, אלא זו תוכנית כושלת עד כדי כך, שביכולתנו לכנותה "תוכנית פושעת".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי "פושעת", שכן היא פושעת באופן מיוחד כלפי השכבות החלשות בחברה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דיברתי בפרט על ציבור הנשים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האמהות הנכבדות והטובות האלה נושאות בכל הנטל החברתי, מחנכות את הילדים ומבצעות את כל מטלות הבית, ואז הן עובדות שעות נוספות על חשבון בריאותן וזמנן, שבו היו מסוגלות לעשות כל דבר אחר לו אפשר זאת המשק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הן עובדות שעות ארוכות וימים ארוכים כדי לעזור במימון משק הבית ובהעמדתו על רגליו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד עכשיו יכלו נשים אלו לקבל ביטוחי זיקנה בגיל 60.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התוכנית הפושעת החדשה אומרת שכל אשה תקבל קצבת זיקנה רק בהיותה בת 67 ומעלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם תוחלת החיים בארץ נעה בין 70 ל-71, משמע שתוכנית זו אומרת לנשים: אתן תעבדו במשך כל חייכן, עד גיל 67, ועד אז אינכן זכאיות לקבל קצבאות זיקנה; מפרי חסכונותיכן, וממה שנתתן לחברה תיהנו רק בשלוש, ארבע השנים האחרונות לחייכן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שאלה לי: מה תעשה האשה שאין ביכולתה לעבוד עד גיל 67 או שאינה רוצה בכך?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם לא מגיע לה לחיות בשנים האחרונות לחייה בנוחות ולקבל את הקצבאות כחוק?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד לרגע זה הקצבאות הגיעו לנשים אלה לפי החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כעת באה התוכנית הפושעת הזאת לשנות את החוק ולמנוע מהנשים לקבל קצבאות זיקנה לפני גיל 67.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כך היא עושה גם בנוגע לגברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נתניהו ואנשי משרד האוצר רוצים כנראה לטעון שיש שוויון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם אומרים: כן, אנחנו עשינו שוויון, הנשים רוצות שישוו ביניהן לבין הגברים, אז החלנו על כולם את גיל 67, וראוי לציין שהגברים היו מקבלים את קצבאות הזיקנה בגיל 65.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעתי על דוגמה אחרת בתוכנית הזאת, שאנו יוכלים לכנותה גם תוקפנות פושעת נגד המשפחות העניות – נושא קצבאות הילדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד עכשיו כל משפחה שיש בה שני ילדים היתה מקבלת סכום הנע בין 1,000 ל-1,100 שקל כקצבאות לילדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם התוכנית הזאת תתבצע כמות שהיא, ורפורמות אלה יצאו לפועל כפי שרוצים שר האוצר וסגניו, הרי שלאחר סיום התוכנית הזאת, כלומר, בעוד חמש שנים בקירוב, משפחה בת עשרה ילדים תקבל מה שמשפחה בת שני ילדים מקבלת כעת; כלומר משפחה בת עשרה ילדים תקבל עבור כל עשרת הילדים רק 1,100 שקל מדי חודש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: משמע שגם בנושא זה יש שינויים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא נכנה זאת "שינוייים" כי אם "תוקפנות פושעת" נגד הילדים ונגד המשפחות העניות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעתי על כך ששינויים אלה פוגעים בפרט במגזר הערבי, שהוא המגזר העני, שעומד בתחתית סולם העדיפויות של כל ממשלות ישראל ושל הממשלה הנוכחית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המגזר הערבי הוא המגזר המוביל את מצעד הערים והכפרים הסובלים משיעור האבטלה הגבוה ביותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 25 הערים והכפרים הראשונים המובילים את שיירת האבטלה, כולם ערביים, ורק לאחר 25 אלה באים הכפרים או הערים היהודיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת תוצאה של תוכנית כלכלית ברורה, כמובן, ושל יחס כלכלי מכוון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נוסף על כך, הצבעתי על נושא העוני ועל כך שכל ילד ערבי שני נמצא מתחת לקו העוני, בעוד שהממוצע בארץ עומד על כל ילד שלישי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בקיצור, התוכנית היא פשע נגד כולם, אבל היא פוגעת בראש ובראשונה בשכבות העניות, ויותר מכול – באוכלוסייה הערבית בארץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מצטער על הזמן הדוחק ועל כך שנבצר ממני לפרט יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לכם ושלום עליכם ורחמי האל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת עמרם מצנע, אחריו - חבר הכנסת בייגה שוחט, ואחריו – חבר הכנסת חיים אורון.

עמרם מצנע: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בקול גדול ורם ובזעקת שבר יצאה הממשלה החדשה עם תוכנית כלכלית.

עמרם מצנע: לא נדמו הדי הבחירות, והממשלה הביאה בפנינו תוכנית, אישרה אותה בממשלה ברוב גדול, ומאז אנחנו שואלים את עצמנו מה קרה לכל נבואות הזעם, לתוכנית שהוצגה בפני הציבור הישראלי.

עמרם מצנע: אנחנו נמצאים היום זמן רב לאחר מכן, והתוכנית שמוצגת בפנינו שונה בתכלית השינוי מהתוכנית שהוצגה.

עמרם מצנע: אנו עדים לשביתות רבות ולהרבה לחצים, ואתה יכול לשאול את עצמך, מה בסופו של דבר נשאר מכל התוכנית הגדולה הזאת.

עמרם מצנע: קודם כול, נשארו כל הגזירות החברתיות הקשות שמוטלות על הציבור הישראלי.

עמרם מצנע: קודם כול, יש כניעה מוחלטת לקבוצות לחץ שהצליחו להוציא מהתוכנית את הדברים שקשורים בסגנים ברשויות מקומיות, למשל, באיחוד רשויות מקומיות ודברים נוספים - ועוד אדבר עוד מעט, חמי, על ההתקפה שלוחת הרסן שלך על הרשויות המקומיות, לא אשאר חייב.

חמי דורון: - - -

עמרם מצנע: התוכנית שהתיימרה להציג פריסה רחבה מאוד של טיפול הוליסטי בכל תחום ובכל מקום, מוצגת בפנינו היום, בסופו של דבר, ככלי ריק.

עמרם מצנע: אין בה שום בשורה, אין בה שום סיכוי, אין בה שום אמירה שמחר בבוקר לא יוטלו גזירות נוספות.

עמרם מצנע: נהפוך הוא: כבר קראנו בעיתונים שהממשלה מתכוונת מייד לאחר אישור התוכנית, להחיל קיצוצים נוספים של מעל מיליארד שקל, והם באים כתוצאה מכך שחלקים מתוך התוכנית שהיו ראויים לא רק לדיון אלא גם לביצוע, בעצם נעלמו ממנה.

עמרם מצנע: אנחנו נמצאים היום כאן, בעצם עומדים, בפני אישור תוכנית שלא תביא לשום בשורה, לא תביא לשום תנופה כלכלית.

עמרם מצנע: לא תביא לשום שינוי במצב שאליו הגענו.

עמרם מצנע: אבל אני, ברשותכם, רוצה לפתוח בכמה מלים – אי-אפשר בלי - על המהפכה המדינית הגדולה שבתוכה אנחנו נמצאים.

עמרם מצנע: כי השבוע נפל דבר בישראל.

עמרם מצנע: סוף-סוף ירד האסימון, סוף-סוף הבין גם מי שעומד כל כך הרבה שנים בראש תנופת ארץ-ישראל השלמה וההתנחלויות, שהגענו אל קצה היכולת.

עמרם מצנע: הגענו אל קצה היכולת לקיים ולהרים את כל הדגלים שאנו רוצים בהם.

עמרם מצנע: הממשלה החליטה לאמץ את מפת הדרכים, ועל כך אני, כמובן, מברך.

עמרם מצנע: ראש הממשלה הגדיל לעשות כאשר אתמול, בהופעתו בפני סיעת הליכוד, הוסיף, אמר והשתמש במונחים שאפילו עמיתים שלי, ידידים שלי, שמדברים על הצורך האמיתי להיפרד מאשליות, להיפרד מחלום ארץ-ישראל הגדולה והשלמה, להיפרד מהמציאות הזאת שאנו חיים בה, לא העזו להשתמש במלים אלה: הכיבוש משחית, הכיבוש בלתי אפשרי, אי-אפשר לכבוש 3.5 מיליוני פלסטינים ולהמשיך ולהתנהג כפי שאנחנו מתנהגים.

עמרם מצנע: אתמול נפל דבר.

עמרם מצנע: אינני יודע אם ראש הממשלה אכן מתכוון למה שהוא אומר.

עמרם מצנע: אינני יודע אם אלה אינן, עוד הפעם, מלים שבסופו של דבר לא יביאו למעשים.

עמרם מצנע: אני מוכרח לומר שאני מאוד סקפטי.

עמרם מצנע: אבל, גם אני וגם חברי ובוודאי כולנו במפלגת העבודה, בהחלט מברכים - לפחות על האמירות.

עמרם מצנע: מברכים על האמירה ועל המשמעות הנובעת מכך, שסוף-סוף גם הימין במדינת ישראל מכיר בעובדה שאנחנו חייבים להיפרד מאשליות, מכיר בעובדה שהמציאות הכלכלית שאנחנו חיים בה בשנים האחרונות נובעת בראש ובראשונה מהעדר אופק מדיני, מהעדר אור בקצה המנהרה, מהעדר הסיכוי שאפשר יהיה לפתור את הבעיות שלנו בדרך שלום.

עמרם מצנע: אתה שואל את עצמך - כשאתה רואה את הכותרות הגדולות בעיתונים הבוקר - למה בעצם זה לקח כל כך הרבה זמן; למה בעצם עברנו את כל הדרך הארוכה הזאת, עם כמעט ריסוק של הכלכלה הישראלית והריסוק הגדול ביותר, של החברה הישראלית, כאשר אנחנו נותנים עדיפות לתפיסת עולם שעברה מהעולם.

עמרם מצנע: בעצם, צריך לומר כאן, היום ועכשיו, שדרכה של מפלגת העבודה ניצחה; צריך לעמוד כאן, באולם הזה, ולומר סליחה על ההתקפות חסרות הרסן על מי שפתחו בעצם את תהליך השלום בהסכמי אוסלו.

עמרם מצנע: צריך לעמוד כאן היום, להתבייש ולומר: כן, הדרך הזאת היא הדרך הנכונה.

עמרם מצנע: מי שקרא למנהיגי מפלגת העבודה בוגדים, מי שניסה לטרפד כל הסכם, כל אפשרות לפשרה, כל דרך להתפשרות עם המציאות שבה אנחנו חיים - אני חושב שאנו חייבים כאן והיום להודות על כך.

עמרם מצנע: ואכן, באמת, אין אפשרות לשלוט על 3.5 מיליוני פלסטינים.

עמרם מצנע: אין אפשרות להחזיק בשטחים שאכן יש לנו זכות היסטורית עליהם, אבל גרים בהם 3.5 מיליוני פלסטינים.

עמרם מצנע: הדבר החמור מכול הוא, שאנחנו ממשיכים גם היום, גם אחרי שהדברים האלה נאמרו, לעשות סדר עדיפויות כלכלי-חברתי מעוות שבו אנחנו מעדיפים את המתנחלים, את ההתנחלויות, את ההשקעות בתשתיות בשטחים, על פני שובתי הרעב כאן, על פני הנכים, על פני עיירות הפיתוח, על פני העיירות הנמצאות בפריפריה ודברים רבים נוספים.

עמרם מצנע: יש לנו, אכן, זכות על ארץ-ישראל, אבל הכיבוש הזה משחית.

עמרם מצנע: ראינו את זה לאורך הזמן, ראינו את זה בפרשת ארבעת חיילי המג"ב שהתעללו בפלסטינים וראינו את זה בכל מקום.

עמרם מצנע: בעצם הכיבוש שולל את הזכות המוסרית שבבסיס קיומה של מדינת ישראל.

עמרם מצנע: את הדברים האלה צריך לומר.

עמרם מצנע: היום, כשאנחנו דנים בתוכנית הכלכלית, אין כל ספק - וזה נאמר ביותר ממלים, יותר ממשפטים ויותר מפעם אחת - שבסופו של דבר המפתח העיקרי ליכולת שלנו להתמודד עם הבעיות הכלכליות, זה שינוי גורף, אסטרטגי, בסדרי העדיפויות שלנו כאן, במקום הזה.

עמרם מצנע: יש לנו זכות על ארץ-ישראל, אבל נגמר לנו הכסף.

עמרם מצנע: יש לנו זכות על המקומות האלה שבהם נמצאים השורשים שלנו, אבל אין לנו יכולת אמיתית לעשות את זה, להשקיע, להרחיב ולשנות את סדרי העדיפויות.

עמרם מצנע: בכל חלקה טובה במדינה, בחברה הישראלית, אנחנו משלמים מחיר כבר מאוד מאוד.

עמרם מצנע: אם העיקרון כבר נקבע על-ידי הממשלה שלשום ועל-ידי ראש הממשלה אתמול, אם העיקרון כבר נקבע, האמת היא שמה שאנחנו צריכים היום לקבוע זה רק את המחיר - אם עושים פרפראזה על מה שאמר בעבר סופר ידוע.

עמרם מצנע: המחיר הוא זה שאנחנו צריכים לקבוע אותו, המחיר הוא מחיר של דמים שאפשר לעצור ולהפסיק, והמחיר הוא מחירה של החברה הישראלית - אותה חברה שהיום עומדת ומפגינה כנגד התוכנית הכלכלית הבלתי-אפשרית.

עמרם מצנע: אפשר לדבר על העיוותים בתוכנית מכל מיני כיוונים ומכל מיני זוויות.

עמרם מצנע: הדבר המרכזי הוא שאין בתוכנית הזאת שום מסר, שום חזון, שום סיכוי להניף חזרה את מנופי הצמיחה הכלכלית.

עמרם מצנע: דיבר כאן חבר הכנסת חמי דורון על נושא הרשויות המקומיות, ואני רוצה לומר על זה מלה.

עמרם מצנע: אני בא משם.

עמרם מצנע: הייתי קרוב לעשר שנים ראש עיר של אחת משלוש הערים הגדולות בארץ, עיר שמתגאה בכך שבשש-שבע השנים האחרונות התקציב שלה מאוזן.

עמרם מצנע: כן, זה אפשרי, למרות הפרעות הממשלה.

עמרם מצנע: אני רוצה לומר לכם שהאוצר צריך למשוך את ידיו מלנסות ולקבוע לרשויות המקומיות כל צעד שהן עושות.

עמרם מצנע: במקום לקבוע כמה מעלים ארנונה, מתי מותר להעלות ארנונה, שיניחו את זה לרשויות המקומיות.

עמרם מצנע: ראש הרשות המקומית וחברי מועצת העיר נבחרים על-ידי הציבור, והם צריכים לתת דין-וחשבון בפני הציבור שבוחר אותם גם בנושא של העלאות במסים וגם בנושא של ניהול נכון ובקרה נכונה של המערכת התקציבית.

עמרם מצנע: היום, ראש רשות בעצם נמצא בסד שבו ההכנסות נקבעות בצורה ברורה וחד-משמעית; ההוצאות שלו, ברובן, הן הוצאות קשיחות שנקבעות גם הן, בסופו של דבר, על-ידי המערכת הממשלתית, השלטון המרכזי, ובכך בעצם פוגעים ביכולת של הרשות המקומית לעשות איזה תהליך שבו מקצצים בהוצאות וכמובן מגדילים את ההכנסות.

מיכאל נודלמן: נא לסיים.

עמרם מצנע: אני חושב שאת הדברים האלה צריך, כמובן, לשנות.

עמרם מצנע: אני רוצה לומר עוד דבר.

עמרם מצנע: הלוא בעצם מה שאוכל בנו בכל פה זה גם הביורוקרטיה.

עמרם מצנע: מגדילים את הממשלה מ=18 שרים ומשרדים ל=22 שרים ושישה סגני שרים, כאשר היתה הבטחה ערב הבחירות שזה לא יקרה, ואתם כאן, ממשלת ישראל, שלא מצליחה לנהל את המדינה כמו שצריך - -

מיכאל נודלמן: תסיים בבקשה.

עמרם מצנע: - - מטיפים לרשויות המקומיות כיצד לנהל את ענייניהן.

עמרם מצנע: אני רוצה לומר לכם ולקבוע באופן חד-משמעי: הממשלה לא רק שאיננה עוזרת, היא מפריעה.

עמרם מצנע: היא מפריעה בפרויקטי ענק שיכולים לספק מקומות עבודה ויכולים לספק כסף לתקציבי העיריות ולתקציבי המדינה.

עמרם מצנע: הממשלה צריכה להקל, לפתוח את כל צווארי הבקבוק של המערכות הביורוקרטיות ולאפשר למשקיעים, ליזמים, להשקיע גם בתשתיות ובדברים אחרים.

עמרם מצנע: אולי הדוגמה הטובה ביותר - - -

מיכאל נודלמן: אני מבקש, חבר הכנסת מצנע.

מיכאל נודלמן: יש יושב-ראש ישיבה ששלוש פעמים ביקש: תסיים, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אתה לא שומע?

מיכאל נודלמן: הזמן עבר.

מיכאל נודלמן: בשלוש דקות אתה עובר את הזמן.

מיכאל נודלמן: אם מישהו מהחברים רוצה לתת לך כמה דקות, חמש דקות, אני אקבל.

מיכאל נודלמן: בבקשה.

עמרם מצנע: אני אסיים ורק אומר שאני רוצה לקרוא לכל אזרח ואזרחית במדינת ישראל לא להישאר אדישים לעתיד הכלכלי שלנו ושל ילדינו ולהצטרף לצעדת המחאה של מטה המאבק המשותף, החברתי-הפוליטי, נגד התוכנית הכלכלית.

עמרם מצנע: הצעדה הזאת תתקיים ביום רביעי הקרוב.

עמרם מצנע: היא תתחיל בשעה 16:00 ברחבת "נזכור" שבין התחנה המרכזית החדשה ל"בנייני האומה" בירושלים ותסתיים בהפגנה מול הכנסת.

עמרם מצנע: אתם, האזרחים היושבים בבית וצופים בנו כאן הבוקר, אל תיתנו לממשלה לקבור את מדיניות הרווחה ותצטרפו להפגנה, לצעדה, ביום רביעי אחר הצהריים.

עמרם מצנע: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת בייגה שוחט.

מיכאל נודלמן: הסיעה נתנה לך 20 דקות, בבקשה.

אברהם-בייגה שוחט: בוקר טוב לכם, בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, כמנהג עיתונאות הבוקר, לקחתי קטע עיתון שהופיע הבוקר, ובזה אפתח את דברי.

אברהם-בייגה שוחט: לצערי הרב, פורסמה היום באחד העיתונים מודעת אבל של ההתיישבות בערבה.

אברהם-בייגה שוחט: המודעה הזאת אומרת שבעצם - אדוני ממלא-מקום ראש הממשלה, בוקר טוב לך - - -

אהוד אולמרט: בוקר טוב, שר האוצר לשעבר.

אברהם-בייגה שוחט: - - - ההתיישבות בערבה, שהחלה ב=1959 בצורה מסיבית, ובשנת 2003 ממשלת ישראל מחסלת אותה וקוברת אותה, הצריכה מודעת אבל, אדוני, מאוד עצובה.

אהוד אולמרט: למה המודעה הזאת?

אהוד אולמרט: אתה יודע על מה הם מתלוננים?

אברהם-בייגה שוחט: אני אגיד לך מייד.

אברהם-בייגה שוחט: אהוד, האם העלית בדעתך שאני אגיד שיש מודעה ולא אגיד אף מלה למה היא נכתבה?

אברהם-בייגה שוחט: אני חשבתי שאנחנו מכירים קצת יותר טוב.

אהוד אולמרט: לי אין ספק.

אהוד אולמרט: ראיתי סימני שאלה על הפנים של חבר הכנסת הרצוג.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה להגיד לך הערה של הבוקר.

אברהם-בייגה שוחט: בעניין סימני השאלה על הפנים, אני חושב שכל מי ששייך היום לסיעת הליכוד מסתובב וסימן שאלה ותימהון מרוח על פניו.

אברהם-בייגה שוחט: לא אלה שדיברו, לא דוד לוי, גילה גמליאל וסגנית השר לשעבר, ששם היו גם קצת חשבונות אישיים.

אברהם-בייגה שוחט: אני גם אתייחס לזה.

אברהם-בייגה שוחט: אלא השתיקה האיומה של אנשים שבהינף יד כל תפיסת עולמם חרבה וקרסה.

אברהם-בייגה שוחט: אז סימני השאלה נמצאים על פניהם ולא בשום מקום אחר.

אברהם-בייגה שוחט: ובכן, אדוני ממלא-מקום יחיד לראש הממשלה, כפי שאנחנו רגילים להגיד: יחיד, ברצוני להגיד לך מה קרה.

אהוד אולמרט: אל תשכח את - - -

אברהם-בייגה שוחט: את היחיד.

אברהם-בייגה שוחט: חס וחלילה.

חיים אורון: אתה יודע מה זה יחיד שאינו מיוחד.

אברהם-בייגה שוחט: את זה לא אמרתי.

אברהם-בייגה שוחט: ידידי היקר אהוד אולמרט, המודעה הזאת נכתבה והיא מודעה עצובה.

אברהם-בייגה שוחט: לא הרבה אנשים יושבים לאורך הבקעה, מעין-גדי בואכה אילות, דרך נאות-הכיכר, חצבה, עין-יהב, פארן, גרופית, יהל ושאר היישובים שלא הזכרתי, לא הרבה נפשות, 2,000 נפש, 3,000 נפש, מקיימים את חייהם במאמץ עצום, בדרך כלל בחקלאות, קצת בתיירות, קצת בשירותים, מייצאים בהיקף של כ=500 מיליון שקל בשנה, פלפלים, מלונים, פרחים.

אברהם-בייגה שוחט: באמת, אם מישהו מבטא את הציונות האמיתית, לא המשיחית, לא הווירטואלית הזאת שקרסה ביום ראשון כמגדל קלפים, אלא את הציונות האמיתית - אלה הם האנשים.

אברהם-בייגה שוחט: ומה עשתה להם ממשלת ישראל בתוכנית הזאת?

אברהם-בייגה שוחט: כמעט בכל תחום של חייהם פגעו, וגורמים לכך שהם לא יוכלו להתקיים.

אברהם-בייגה שוחט: מענקים לבנייה, דבר מאוד מצומצם, ממש מצומצם, עשרות בודדות של יחידות דיור בשנה - גם זה לא.

אברהם-בייגה שוחט: אין עוד מענקים לבנייה.

אברהם-בייגה שוחט: וזה לא שיש תחליף בשיעורי ריבית או בדרך אחרת, אלא מי שהולך לבנות בית בחצבה, בפארן, הוא צריך לשלם הרבה יותר כסף, כי למדינה אין כסף לבנות בערבה את הבתים האלה.

אברהם-בייגה שוחט: משנות ה=60 היתה הקלה במס הכנסה ליישובי הערבה, לפני שנות ה=60, ובצדק, שכן אמרו האנשים האלה: כדי להגיע לבית-חולים צריכים לנסוע 150 קילומטר, כדי להסיע את ילדיהם הם צריכים לנסוע עשרות רבות של קילומטרים, לראות רופא מקצועי צריך לנסוע לבאר-שבע.

אברהם-בייגה שוחט: אמרו: ניתן להם הקלה מסוימת במס הכנסה - לא אלפים, לא עשרות אלפים, מאות בודדות של שקלים.

אברהם-בייגה שוחט: באה הממשלה ובטירוף מוחלט מוציאה את כל היישובים שנמצאים מעין-גדי עד אילת - לא כולל אילת, כי את אילת השאירו, ובצדק - ממפת ההקלות.

אברהם-בייגה שוחט: מה קרה, הם התקרבו למרכז הארץ?

אברהם-בייגה שוחט: יפה מאוד שהשאירו את הר הנגב, וטוב עשו, שדה-בוקר, משאבי-שדה, רביבים.

אברהם-בייגה שוחט: זה בסדר.

אברהם-בייגה שוחט: אבל איזו ממשלה, איך קרה שישבת בישיבת ממשלה, הסתכלת וראית שלוקחים את יישובי הערבה ומוציאים אותם מהתמיכה הקטנה למי שיש רווחים, שיהיו לו עוד כמה אלפי שקלים, כי החיים שם פי כמה יותר יקרים?

אברהם-בייגה שוחט: גם בעניין העובדים הזרים.

אברהם-בייגה שוחט: אני בעד טיפול קשה, קשיח בעובדים הזרים, ללא צל של ספק.

אברהם-בייגה שוחט: זו בעיה קשה שצריך לטפל בה, להתמודד אתה ולהקטין באופן משמעותי את מספר העובדים הזרים.

אברהם-בייגה שוחט: אבל לממשלה יש גם הזכות להפעיל שכל ולהפעיל מדיניות.

אהוד אולמרט: בעניין העובדים הזרים - - -

אברהם-בייגה שוחט: אני יודע בדיוק מה החליטו.

אברהם-בייגה שוחט: הורידו flat על כולם, במקום 15% - 8% על כל המערכת, דבר שהוא לא נכון, לדעתי.

אברהם-בייגה שוחט: היו שני מגזרים שבהם היה צריך להיות טיפול דיפרנציאלי, ואני אוסיף לזה גם טיפול דיפרנציאלי טריטוריאלי, כי זה אחרת אם אתה מוריד מחקלאי באזור המרכז, שיש לו כמה אופציות קשות, לא תמיד הן מושגות, ולכן צריך לתת לו טיפול גם על הבסיס המקצועי של עבודה בחקלאות, שקשה מאוד להשיג לה אנשים.

אברהם-בייגה שוחט: אבל לקחת ולהתייחס לערבה - דרך אגב, גם לבקעה מבחינתי.

אהוד אולמרט: לא רצית לשמוע את ההערה שלי בנושא המגזר החקלאי.

אהוד אולמרט: בעניין העסקת עובדים זרים יש הקלה די משמעותית.

אברהם-בייגה שוחט: אדוני השר, אני מתייחס לספר שמונח פה על השולחן.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא מקבל את ההערה.

חיים אורון: הוא מתכוון לכמויות.

אברהם-בייגה שוחט: יש ספר שמונח פה להצבעה.

אברהם-בייגה שוחט: רצית לשנות, יכולת לבוא לוועדת הכספים ולשנות את הדברים בזמן תהליך החקיקה.

חיים אורון: הוא מתכוון לכמויות, לאישורים, לא להיטלים.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא מדבר על האישורים.

אהוד אולמרט: - - - שכחתי שכשחבר כנסת עולה על הדוכן, שום כוח בעולם לא יצליח לשנות את ההחלטה שלו - - - הוא לא ישמע, הוא לא יאזין.

אברהם-בייגה שוחט: אהוד, אני פשוט לא מקבל את ההערה שלך.

אברהם-בייגה שוחט: אתה לא תלמד אותי.

חיים אורון: השר אולמרט, בתקופה שלא היית כאן זה השתנה.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא מקבל את ההערה שלך.

מיכאל נודלמן: בייגה יכול לענות לבד.

אברהם-בייגה שוחט: תאמין לי, אני מכיר את החומר ואני יודע במה מדובר.

אברהם-בייגה שוחט: זה לא היה אבסורד אם ממשלת ישראל היתה באה ואומרת, שעל עובד חקלאי בערבה, בחבל-אשכול אל מול רצועת-עזה ובגוש-קטיף, במקומות האלה ההיטל לא יהיה 8% אלא יהיה 3%.

אברהם-בייגה שוחט: לא היה קורה שום אסון.

אברהם-בייגה שוחט: וזאת אם אתם רוצים שתישאר שם חקלאות.

אברהם-בייגה שוחט: אין אלטרנטיבה של מציאת עובדים ישראלים שם.

אורית נוקד: אדוני השר, אם אתה מסכים לזה – אני הגשתי הסתייגות ותוכל להצטרף לזה.

אברהם-בייגה שוחט: עכשיו, כשאתה לוקח את כל החבילה, אתה רואה את החקלאי במצוקה, כששנה אחת הוא מרוויח - וזה תלוי בשער החליפין, אם היתה שנה טובה מבחינת היחס של היורו מול הדולר, וזה תלוי בשווקים - ובשנה השנייה מפסידים את המכנסיים, כשאין יכולת לשתול מחדש ולזרוע מחדש.

אברהם-בייגה שוחט: האנשים האלה חיים ככה שנה אחרי שנה, עשרות שנים, והם רוצים שילדיהם ימשיכו לחיות שם.

אברהם-בייגה שוחט: אז באה הממשלה, בקהות חושים, בחוסר הבנה, ומרסקת את העניין, ופונה מהערבה לכלל המערכת הפריפריאלית.

אברהם-בייגה שוחט: ממשלות ישראל, גם בתקופת ממשלות הליכוד, נקטו מדיניות שבאה לחזק את הפריפריה, ובצדק.

אברהם-בייגה שוחט: מדינה לא צריכה לקיים מדיניות כדי לפתח את חולות ראשון-לציון, או את רעננה.

אברהם-בייגה שוחט: תאמין לי, זה מסתדר לבד.

אברהם-בייגה שוחט: כוחות השוק עושים את זה באופן יוצא מן הכלל.

אברהם-בייגה שוחט: אבל יש כמה דברים קטנים שמטבע הדברים עשו ממשלות ישראל, כדי שבכרמיאל, בבית-שאן, בערד ובדימונה אנשים יגורו, יקבלו הקלה במס הכנסה בסכום לא גדול, יקבלו מענק לדיור.

אברהם-בייגה שוחט: מה דחף את האנשים לבוא?

אברהם-בייגה שוחט: עמדתי על ערש בנייתה של עיר וראיתי איך אנשים הגיעו.

אברהם-בייגה שוחט: חלקם הגיעו כי דרך המשכנתה וההלוואה העומדת הם יכלו להגיע לדירה.

אברהם-בייגה שוחט: הם לא יכלו להגיע לזה במרכז הארץ.

אברהם-בייגה שוחט: זה היה רע למדינה?

אברהם-בייגה שוחט: תאמין לי, האנשים האלה, מבחינת השקעת כספם, עשו את הטעות האפשרית הכי גדולה, כי הדירה שלהם נשארה שווה בדיוק כמו שהיא היתה שווה לפני 30 שנה.

אברהם-בייגה שוחט: מי שהשקיע במאמץ במרכז הארץ הרוויח גם כסף.

אברהם-בייגה שוחט: אז באה הממשלה, מורידה את ההלוואות העומדות ומורידה את כל היתרונות.

אברהם-בייגה שוחט: הממשלה הזאת מדברת על יישוב הארץ, אבל מאז יום ראשון אני כבר לא יודע.

אברהם-בייגה שוחט: אני כבר לא יודע.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא יודע אם שילה וענתות זה כבר לא ארץ-ישראל.

אברהם-בייגה שוחט: אולי גם דימונה וקריית-שמונה זה כבר לא ארץ-ישראל.

אברהם-בייגה שוחט: אני כבר לא יודע עם מי אני מדבר.

אברהם-בייגה שוחט: אני כבר לא יודע מה זה שטחים כבושים.

אברהם-בייגה שוחט: האם הגדה היא שטחים כבושים, אדוני ממלא-מקום יחיד לראש הממשלה?

אברהם-בייגה שוחט: זה שטחים כבושים?

אברהם-בייגה שוחט: אם זה שטחים כבושים – מאוד אשמח לשמוע ממך.

אברהם-בייגה שוחט: כפי שאמרתי, לא הפחידו אותי אתמול הדיבורים של דוד לוי, שיש לו חשבון, של נעמי בלומנטל שיש לה חשבון בריבוע, ושל גילה גמליאל שדיברה בגסות ובחוסר ניסיון.

אברהם-בייגה שוחט: מה שהפחיד אותי - זו השתיקה; השתיקה של לימור לבנת, השתיקה שלך, השתיקה של צחי הנגבי.

אברהם-בייגה שוחט: השתיקות האלה היו הרבה יותר חמורות מהדיבורים, הרבה יותר חמורות מהדיבורים.

אברהם-בייגה שוחט: הולכתם שולל עם שלם.

אורית נוקד: והם ממשיכים להוליך שולל.

אברהם-בייגה שוחט: לא חודש, לא חודשיים, עשרות שנים הולכתם שולל עם שלם.

אברהם-בייגה שוחט: אמרתם: זה שלנו, ענתות, שילה, בית-אל, חברון, בית-לחם, קבר-רחל.

אברהם-בייגה שוחט: לחמת שיזיזו את הגבול, שקבר-רחל יהיה אצלנו.

אברהם-בייגה שוחט: רחל אמנו, שומו שמים.

אברהם-בייגה שוחט: איפה אתה היום?

אברהם-בייגה שוחט: יש לך אחריות מיניסטריאלית על-פי חוק-יסוד: הממשלה למה שהתקבל בממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: אתה לא יכול לתלות את המעיל בגרדרובה ולהגיד: אני לא שם.

אברהם-בייגה שוחט: אתה שם עם כל הכתמים.

אברהם-בייגה שוחט: אז תעלה לבמה ותגיד: אלה שטחים כבושים.

אברהם-בייגה שוחט: תגיד את זה, אל תברח מזה.

אברהם-בייגה שוחט: אני כועס עליך.

אברהם-בייגה שוחט: למה?

אברהם-בייגה שוחט: לא כי לך יש בעיה.

אברהם-בייגה שוחט: אני כועס עליך כי לעם ישראל יש בעיה עם האמירות שהיו כל השנים.

אברהם-בייגה שוחט: אני מאוד כועס.

אברהם-בייגה שוחט: אני כועס עליך כי אם את מפת הדרכים - - -

אהוד אולמרט: אתה פשוט אומר דברים לא אחראיים.

אברהם-בייגה שוחט: קודם אמרת שיש לך הערה אחת וזהו.

אברהם-בייגה שוחט: תעמוד בדבריך.

אהוד אולמרט: את כל זה אתה אומר לי, ואתה לא רוצה לשמוע אותי?

אברהם-בייגה שוחט: אתה אמרת לי.

אברהם-בייגה שוחט: תשמע, אני לקחתי אותך ברצינות, אהוד.

אברהם-בייגה שוחט: אתה אמרת: בייגה, תן לי, הערה אחרונה.

אברהם-בייגה שוחט: נתתי.

אהוד אולמרט: אתה מדבר על ארץ-ישראל?

אברהם-בייגה שוחט: אני מדבר על הכול, כי הכול מתערבב.

אברהם-בייגה שוחט: גם התוכנית הכלכלית שאנחנו דנים בה - - -

אהוד אולמרט: בייגה, אם אתה מוכן לוותר על שטח מסוים, האם זה הופך אותו שטח לשטח של עם אחר?

אברהם-בייגה שוחט: לא, לא, שטח כבוש.

אהוד אולמרט: הוא לא שטח כבוש.

אברהם-בייגה שוחט: זה מה שאמר ראש הממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: זה מה שראש הממשלה אמר.

אברהם-בייגה שוחט: עזוב, המלה היא דבר חשוב.

אהוד אולמרט: גם השמיעה התקלקלה לכם?

אברהם-בייגה שוחט: הוא אמר: שטחים כבושים.

אברהם-בייגה שוחט: הוא אמר: שטחים כבושים.

אהוד אולמרט: גם השמיעה התקלקלה לכם.

אהוד אולמרט: מילא שהתבונה נעלמה כלא היתה, אבל גם השמיעה?

אהוד אולמרט: גם השמיעה?

חיים אורון: אהוד, אהוד.

זהבה גלאון: - - -

אהוד אולמרט: זהבה, הרי את יודעת שזו דמגוגיה לשמה.

אהוד אולמרט: זה בסדר.

זהבה גלאון: זו לא דמגוגיה.

אברהם-בייגה שוחט: זו לא דמגוגיה.

זהבה גלאון: אהוד, אני נותנת לך את הקרדיט כשר רציני.

זהבה גלאון: האם זה לא שטח כבוש?

זהבה גלאון: ראש הממשלה אמר שזה שטח כבוש.

אהוד אולמרט: איפה אנחנו יושבים?

אהוד אולמרט: בשילה?

אהוד אולמרט: קבר-רחל זה שטח כבוש?

זהבה גלאון: - - -

חיים אורון: אהוד, תיזהר, בעוד שנה - - -

אהוד אולמרט: מאז ששמעתי את אהוד ברק אומר שלעולם עם ישראל לא יעזוב את בית-אל - - -

אברהם-בייגה שוחט: אהוד, אהוד.

זהבה גלאון: תראה איפה אהוד ברק.

זהבה גלאון: תראה איפה אהוד ברק ואיפה אהוד אולמרט.

מיכאל נודלמן: חברי הכנסת, חברי הכנסת.

אברהם-בייגה שוחט: אדוני השר, לא מקובל ששר קורא קריאות ביניים.

אהוד אולמרט: מה?

אברהם-בייגה שוחט: לא מקובל ששר קורא קריאות ביניים.

אברהם-בייגה שוחט: יש כללים בעניין.

אברהם-בייגה שוחט: אלא אם כן אתה רוצה להיות חבר כנסת.

אברהם-בייגה שוחט: אם כך, לך תשב ליד ידידך רוני בר-און, שניכם תטכסו עצה איך להציל את עמדי, ואז תוכל לקרוא קריאות ביניים.

אברהם-בייגה שוחט: עזוב אותי עכשיו, אל תקרא קריאות ביניים.

אהוד אולמרט: כחבר הכנסת וכשר הגבתי על המשנה ההיסטורית והאידיאולוגית שאתה משמיע.

אהוד אולמרט: אני מבטיח לך שאאזין עכשיו ליתר דבריך באותה מידה של רצינות שבה אתה אומר את הדברים.

אברהם-בייגה שוחט: מאה אחוז, אין בעיה.

רוני בר-און: בייגה, בין לא-מקובל להזוי אנו מעדיפים את הלא-מקובל.

רוני בר-און: מה שאתה עושה זה דבר הזוי.

רוני בר-און: אתם מתנפלים על מה שאמר אתמול שרון?

רוני בר-און: אתם?

אברהם-בייגה שוחט: אני שמח על מה שהוא אמר.

רוני בר-און: אתם רוצים לעשות אינוונטר מההיסטוריה ולראות מה אמרה גולדה ומה אמר רבין?

אברהם-בייגה שוחט: רוני, רוני.

רוני בר-און: מה אתם צועקים 30 שנה?

חיים אורון: אתה צודק, גם גולדה.

אברהם-בייגה שוחט: רוני, זה נורא פשוט.

אברהם-בייגה שוחט: זה נורא פשוט.

מיכאל נודלמן: גמרנו, גמרנו.

מיכאל נודלמן: תנו לבייגה לסיים.

אברהם-בייגה שוחט: תיכף אקשור לך את זה עם התוכנית הכלכלית.

אברהם-בייגה שוחט: אריק שרון הפנים מאוד את העניין של קשר בין כלכלה ובין תהליך מדיני.

אברהם-בייגה שוחט: אני הבנתי, מתוך קריאה בעיתונים, שבישיבת הממשלה, באחד הארגומנטים שהוא הביא בפני הממשלה הוא אמר:

אברהם-בייגה שוחט: אין תקומה לכלכלת ישראל בלי תהליך מדיני.

אברהם-בייגה שוחט: הוא אמר את זה.

אברהם-בייגה שוחט: מה הטענה שלי?

דניאל בנלולו: הוא אמר את זה?

אברהם-בייגה שוחט: הוא אמר שהכלכלה לא תוכל לפרוץ קדימה ולהשתנות בלי תהליך מדיני; משהו כזה.

אברהם-בייגה שוחט: ואני שואל: למה גררו אותנו לחצי השנה הזאת?

אברהם-בייגה שוחט: למה היה צריך להגיע ל=287,000 מובטלים?

אברהם-בייגה שוחט: למה היה צריך להגיד, כמו שאמר ביבי נתניהו: שלוש פסיעות מהתהום?

אברהם-בייגה שוחט: למה היה צריך להביא לזה שאין משקיעים?

אברהם-בייגה שוחט: למה היה צריך להביא לזה שכל המערכת מזועזעת?

אברהם-בייגה שוחט: למה אנחנו צריכים לשלם ריביות גדולות בחוץ-לארץ?

אברהם-בייגה שוחט: אם הוא ידע את המסקנה הזאת, הוא היה צריך להביא את ההחלטה הזאת לפני חצי שנה.

אברהם-בייגה שוחט: הוא היה צריך להסכים - - -

רוני בר-און: ולכם אין שום חלק בדבר הזה?

אברהם-בייגה שוחט: רוני, הוא היה צריך להסכים למה שאמר לו מצנע.

אברהם-בייגה שוחט: מה מצנע אמר לו? הוא אמר לו: אין בעיה, תאמץ את מפת הדרכים, תוריד התנחלויות בלתי חוקיות, ואנחנו בממשלה.

רוני בר-און: אתם לא הסכמתם עם מצנע.

אברהם-בייגה שוחט: אבל הוא לא היה מוכן להגיד את זה.

רוני בר-און: מה אתם עושים?

רוני בר-און: תשאל את מצנע.

אברהם-בייגה שוחט: הוא לא היה מוכן להגיד את זה.

דניאל בנלולו: חבר הכנסת שוחט, אתה ישבת פה כשר האוצר.

דניאל בנלולו: מה עשית?

אברהם-בייגה שוחט: אביא לך רשימה.

אברהם-בייגה שוחט: חבר הכנסת בנלולו, סיכמנו שתהיה בינינו שיחה ואגיד לך בדיוק מה היה.

אברהם-בייגה שוחט: אמלא את חובתי.

אברהם-בייגה שוחט: דרך אגב, באהבה ובשמחה נשב שעה, שעה וחצי, נדבר.

אברהם-בייגה שוחט: בסדר.

אברהם-בייגה שוחט: אני גם מברך אותך על זה שהצלחת לשלוף את עניין בית-החולים באשדוד מהחלטת הממשלה, ויקום לנו, לתפארת עם ישראל, בית-חולים באשדוד עם 300 מיטות, כך נדמה לי, עם כל הדברים, ובא לציון גואל, והמערכת תתאושש.

אברהם-בייגה שוחט: זה הישג יפה מבחינתך.

אברהם-בייגה שוחט: כל הכבוד לך.

אברהם-בייגה שוחט: לכן, הקשר הזה הוא ברור לחלוטין, ואנחנו יודעים במה מדובר.

אברהם-בייגה שוחט: אני צריך לסיים?

מיכאל נודלמן: כן.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה לחזור ולומר שהיום אנחנו מדברים בתוכנית שככל הנראה תאושר במהלך סוף השבוע, אם לא ביום רביעי, אז ביום חמישי, ואם לא ביום חמישי, אז ביום שישי.

אברהם-בייגה שוחט: אבל בסופו של דבר התוכנית תאושר.

אברהם-בייגה שוחט: התוכנית הזאת היא תוכנית גרועה במרכיביה.

אברהם-בייגה שוחט: היא תוכנית ששוברת כללים.

אברהם-בייגה שוחט: אדוני השר, היא תוכנית שיש בה משום הריסה של רקמות מאוד עדינות של מערכות יחסים בינינו ובין עצמנו, בין הפרט והמדינה, בין הפנסיונר והמדינה, בין ההסתדרות והמדינה.

אברהם-בייגה שוחט: לשמחתי הרבה, נושא השכר, בצורה כזאת או אחרת, נפתר בהסכמה.

אברהם-בייגה שוחט: אבל נושא הפנסיה, שגם שם היה צריך לעשות שינויים, ומקובל עלי שהיו צריכים להיעשות שינויים, הוא נושא שיוכרע בלי שיקול דעת, בהצבעה חפוזה.

אברהם-בייגה שוחט: הבעיה בדברים האלה היא שאנחנו נראה אותם ואת השפעתם, לצערי הרב, בטווחים של שנים ולא בטווחים מיידיים.

אברהם-בייגה שוחט: אני מניח – ודעתי אינה היחידה, אלא גם מומחים בשוק ההון אומרים זאת – שחוסר האמון של המפקיד בקרן פנסיה יהיה עכשיו טוטלי.

אברהם-בייגה שוחט: התשואות לא ברורות.

אברהם-בייגה שוחט: הביטחון מפוקפק.

אברהם-בייגה שוחט: לכן, תהיה בריחה מהחיסכון ארוך-הטווח והיציב ביותר במדינת ישראל, ואלה קרנות הפנסיה.

אברהם-בייגה שוחט: כל הדברים האחרים, מטבע הדברים, הם יותר קצרים.

אברהם-בייגה שוחט: יש נקודות יציאה.

אברהם-בייגה שוחט: אנשים לא ידאגו לעתידם.

אברהם-בייגה שוחט: המערכת הזאת היא מערכת שיש לה חשיבות בצד החיסכון, בצד הביטחון הסוציאלי לאדם עם הגיעו לגיל פרישה.

אברהם-בייגה שוחט: בתנאים שנוצרו, ועם הסרת רשת הביטחון הממשלתית – אף שאפשר היה לעשות את זה תוך הליכה לשוק ההון – זה דבר חמור ביותר.

אברהם-בייגה שוחט: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת חיים אורון.

מיכאל נודלמן: אחריו – חברת הכנסת אורית נוקד.

מיכאל נודלמן: אחריה – חבר הכנסת אחמד טיבי.

מיכאל נודלמן: לרשותך עשר דקות.

חיים אורון: 15 דקות.

חיים אורון: אריה האן, נכון שיש לי 15 דקות?

מיכאל נודלמן: אצלי כתוב עשר דקות.

חיים אורון: חילקו את הזמן של גפני ביני ובין בייגה.

אריה האן: ראשית, כתוב: עשר דקות.

אריה האן: אפשרי לתת לו 15 דקות.

אריה האן: אפשרי.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להתייחס בדברי בסיבוב הזה לשלושה נושאים.

חיים אורון: הנושא הראשון – נושא הערבה; הנושא השני – האם באמת שונתה התוכנית, כפי שאמר חבר הכנסת מצנע; הנושא השלישי – הקשר שבין הנושא המדיני לנושא שבו אנחנו עוסקים.

חיים אורון: אני חי בנגב כמעט 40 שנה ואני חושב שאני מכיר את הנגב טוב.

חיים אורון: אדוני השר וממלא-מקום ראש הממשלה, הנגב ספג מכות רבות במשך תקופות ארוכות.

חיים אורון: הנגב נמצא במצב מאוד מאוד קשה.

חיים אורון: בתוך הדיון הזה, קטע מתוך המציאות בנגב לא עולה על פני השטח.

חיים אורון: היא מאוד מאוד חמורה.

חיים אורון: יצא לי לשוחח פעם עם שר המסחר, התעשייה והתעסוקה, וממלא-מקום ראש הממשלה, על קטע מאוד משמעותי במה שקורה בנגב, והוא קשור לפתרון בעיית הבדואים.

חיים אורון: אבל אני לא רוצה להיגרר עכשיו לנושא הזה, שהוא כבד בפני עצמו.

חיים אורון: חבר הכנסת בר-און, יש לכם אפשרות לתקן זאת בסך הכול בקלות, אם תחליטו הפעם לא להיות כל כך גיבורים.

חיים אורון: יש הסתייגות של אורית נוקד.

חיים אורון: יש הסתייגות שלי.

חיים אורון: אגלה לך סוד, יש אפילו הסתייגות של חבר הכנסת רצאבי וחברת הכנסת פולישוק.

חיים אורון: אני רוצה לראות איך תצביעו עליה.

רוני בר-און: איך אפשר למצוא את זה?

חיים אורון: אתן לך את העמוד המדויק.

רוני בר-און: עשיתם קרקס כזה.

חיים אורון: אתן לך את העמוד המדויק.

חיים אורון: האמן לי, חבר הכנסת בר-און, הקרקס שאנחנו עושים בדיון פה הוא בדיחה לעומת הקרקס שאתם עשיתם כשהנחתם על שולחן הכנסת הצעת חוק של 100 נושאים כבדים מאין כמותם.

חיים אורון: כשישבנו בוועדת הכספים אתה היית פעם, בדיוק אחד, אבל בישיבות ישבה כמעט רק האופוזיציה.

חיים אורון: והיושב-ראש, כל הכבוד לו, וחבר הכנסת דני בנלולו כל הכבוד לו.

חיים אורון: אבל בזה נגמרת הרשימה.

חיים אורון: ואתה מדבר על קרקס?

חיים אורון: ככה מביאים תוכנית כלכלית?

חיים אורון: ככה מביאים רפורמות?

חיים אורון: אז, בבקשה, יש לך אפשרות לתקן.

חיים אורון: זה מאוד פשוט.

חיים אורון: תצביעו בעד ההסתייגות שעברה בוועדה.

חיים אורון: דני בנלולו יגיד לך שבוועדה היא עברה.

חיים אורון: עזבו, שזה גם קצת ייראה.

חיים אורון: נתיבות כן, ואין לי בעיה עם נתיבות.

חיים אורון: שדרות כן, ואין לי בעיה עם שדרות.

חיים אורון: אופקים כן, ואין לי בעיה עם אופקים.

חיים אורון: ופארן לא? ואילות לא? ויוטבתה לא? ועין-יהב לא? ועין-גדי לא? תגידו למה?

חיים אורון: תסבירו את זה למישהו.

חיים אורון: כי מישהו באוצר אמר, ומצאו את הטריק של 13%?

חיים אורון: ואז, אם זה לא יהיה 13% - שמו 13%.

חיים אורון: קצת הדר.

חיים אורון: תעשו את זה קצת אלגנטי.

חיים אורון: זה בסדר.

חיים אורון: מה לעשות?

חיים אורון: בעין-יהב אין חברי מרכז, ואגב, גם לא של מרצ; שיהיה ברור לגמרי.

חיים אורון: בפארן אין חברי מרכז.

חיים אורון: אני אומר את זה, כי זה מבטא את מה שקורה פה, בדיון הזה.

דניאל בנלולו: חבר הכנסת אורון, בסוף עוד תגיד שכל התוכנית בנויה על חברי מרכז.

חיים אורון: אני הולך להגיד לך מה קורה בתוכנית, וחבל שחבר הכנסת עמרם מצנע יצא.

אורית נוקד: לא יושב בדיון הזה נציג של הממשלה.

חיים אורון: אני לא צריך את הממשלה.

חיים אורון: הממשלה איננה פה.

חיים אורון: עמרם מצנע יצא לרגע.

חיים אורון: הוא יחזור תיכף.

חיים אורון: אני בטוח.

חיים אורון: אמר חבר הכנסת מצנע: מה נשאר מהתוכנית?

חיים אורון: אני רוצה לדווח לחבר הכנסת מצנע ולציבור המקשיבים בכנסת ומחוצה לה, שהקנקן בעיקרו נשאר.

חיים אורון: הקנקן בעיקרו נשאר.

חיים אורון: שר האוצר, בתמיכה מוחלטת של שינוי, מבצעים מהפכה חברתית במדינת ישראל.

חיים אורון: זה נשאר בזכותו של שר האוצר, בזכותם של אנשי שינוי שרוצים את זה.

חיים אורון: קצבאות ילדים קוצצו בצורה שהיא לא מתקבלת.

חיים אורון: קצבאות הביטוח הלאומי קוצצו כדי לצמצם את מדיניות הרווחה הישראלית.

חיים אורון: מענקי המשכנתאות בוטלו, למי שזכאי להן, כמובן, לפריפריה.

חיים אורון: במי פוגעים?

חיים אורון: בהם פוגעים, ב=800 מיליון שקל.

חיים אורון: אין יותר הלוואות לשיכון.

חיים אורון: וזה בהינף אחד, בלי שום אבחנה.

חיים אורון: גם זה, אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, קורה.

חיים אורון: יש פרק שלם על ביטול המשכנתאות בנגב.

חיים אורון: אפשר להוציא אותו עוד עכשיו.

חיים אורון: אם אתה רוצה את מראה המקום, אתן לך את מראה המקום.

חיים אורון: יש שם הסתייגות שלי.

חיים אורון: אתה יכול להצביע אתי ואז זה יתבטל.

חיים אורון: ויקבלו 30,000, 40,000, 50,000 שקל מענק, מי שיחיה עשר שנים בנגב, בבאר-שבע, באופקים ובשדרות.

רוני בר-און: ג'ומס, אני שואל אותך: האם אתה חושב שכאשר אני אשתכנע ממה שאתה אומר, אני מסוגל לאתר את ההסתייגות שלך בין 10,000 ההסתייגויות, ועוד להצביע?

רוני בר-און: בוא נתחלף.

חיים אורון: חבר הכנסת בר-און, אני כבר עונה לך.

רוני בר-און: אתה יודע לעשות את זה?

רוני בר-און: אם אתה יודע לעשות את זה – למד אותי.

חיים אורון: אני כבר עונה לך, ואני אומר לך איך זה יהיה.

חיים אורון: תבוא אלי אחר כך, אראה לך את ספר ההסתייגויות אצלי.

חיים אורון: בראש כל הסתייגות כתוב הנושא.

חיים אורון: אני מתחייב פה מעל הדוכן, שכל פעם שיצביעו – אצעק מה הנושא.

חיים אורון: ואתם כולכם תדעו על מה מצביעים.

רוני בר-און: אני מבין שבשביל זה נצטרך לשבת פה שלושה חודשים.

חיים אורון: יכול להיות.

חיים אורון: עד שתתקנו את העוול.

רוני בר-און: אתה חושב שזה רציני?

מל פולישוק-בלוך: מול כל תיקון יהיה תיקון?

מל פולישוק-בלוך: איזה מין דבר זה?

חיים אורון: אל תדאגי, במקום ארבעה - - -

מל פולישוק-בלוך: למה שמתם את זה בתקציב?

מל פולישוק-בלוך: לעשות הצגה, לעשות צחוק מאתנו?

חיים אורון: אני רוצה לדווח לך, לא תחסכי לעצמך, במקום ארבע, שלוש ירד - - -

מל פולישוק-בלוך: לא הבנתי.

חיים אורון: במקום ארבע, שלוש וכו', נוריד.

חיים אורון: אני אסביר לך אחר כך.

חיים אורון: אבל את לא תוכלי לברוח מההצבעה על ביטול המשכנתאות בנגב ומההצבעה על ביטול הטבות מס בערבה, כי יהיה ברור לגמרי, חברת הכנסת פולישוק, מתי מצביעים על זה.

חיים אורון: לא תוכלי לברוח כי לא ידעת.

חיים אורון: אני מתחייב ליידע אותך כל פעם על מה מצביעים.

מל פולישוק-בלוך: אין צורך, אני מכירה כל מלה.

חיים אורון: אז אם את מכירה, אל תגידי שאת לא יודעת, כי חבר הכנסת בר-און אמר שהוא לא יודע.

רוני בר-און: אני מסיים ולא אפריע לך עוד.

רוני בר-און: אתם שופכים את מי האמבט עם התינוק.

חיים אורון: האמן לי, חבר הכנסת ב-און, אני מאוד לא אוהב את האמירה הזאת.

חיים אורון: עמדו פה פעם על הדוכן - - -

רוני בר-און: זה לא יעזור.

רוני בר-און: שתי עוולות לא עושות צדק אחד.

חיים אורון: סליחה, חבר הכנסת בר-און, אני מוכרח להגיד בצניעות הראויה, אני מקווה: יש בבית הזה כללי משחק שבתוכם יש המרכיב הפרלמנטרי, זה שאנחנו עוסקים בו עכשיו, אבל בסוף, בתוך הספר הזה של 10,000 ההסתייגויות, יש 40 ,50 ,60 הסתייגויות, שאתה תדע בדיוק מתי מצביעים עליהן.

חיים אורון: כולם ידעו מתי מצביעים עליהן.

חיים אורון: אתה תצטרך לבוא ולומר לך ולבוחריך: אני לחצתי על הכפתורים בצורה הזאת.

חיים אורון: וזה מה שיהיה.

חיים אורון: האמן לי, שאת הבר הזה אנחנו נצליח להפריד מן התבן כאשר נגיע להצבעה.

רוני בר-און: עוד משפט אחד: אתה רוצה לריב עם השומר או אתה רוצה לאכול את הענבים?

רוני בר-און: אתה רוצה את ההסתייגות שלך בעניין פארן ובעניין חצבה ובעניין הערבה, שאני אשקול אותה על בסיס העובדות ואחליט את ההחלטה המצפונית שלי ואסתכל בפני בוחרי, שאני אצביע בעד או נגד ההסתייגות?

רוני בר-און: אתה לא יכול באופן מובנה להשתמש בקרקס הזה של 10,000 הסתייגויות.

חיים אורון: אדוני, האדם האחרון שאתה יכול לבוא אליו בטענה הזאת, זה אלי.

חיים אורון: כי רק אתמול בבוקר, אני הצעתי בוועדה שלך: בואו נקבע דיון לכל פרק.

חיים אורון: בואו נצביע בסוף כל פרק, ואז יהיה ברור שעכשיו מדברים רק על הטבות במס הכנסה.

חיים אורון: והיושב-ראש, כפי שמקובל, יבוא ויאמר: זה הנושא של הפרק על-פי קביעתה של ועדת הכנסת.

חיים אורון: ובתום שעתיים או שלוש שעות של דיון, מחליטים שעליו מצביעים.

חיים אורון: כל מי שישב ידע זאת.

חיים אורון: אתם אמרתם שאי-אפשר, מדברים על הכול ומצביעים ביחד.

חיים אורון: עכשיו אתה בא אלי בטענות, למה מדברים על הכול ולמה מצביעים ביחד?

חיים אורון: תחליטו.

חיים אורון: אתם מנהלים את זה פה עכשיו.

חיים אורון: אם היו מצביעים על כל סעיף בנפרד, כמו שביקשתי אתמול בבוקר, העניין היה נפתר.

חיים אורון: ומלי פולישוק ואתה הייתם יודעים בדיוק באיזה עמוד מופיעה כל הסתייגות.

אורית נוקד: חבר הכנסת בר-און, כשאני אדבר אני אתן לך בדיוק את כל הסעיפים.

אברהם בורג: היא תיתן לך גם עוד כמה סעיפים.

חיים אורון: אדוני, העיקר אל תעלה לאף אחד את הסעיף פה.

חיים אורון: אדוני יושב-ראש הכנסת לשעבר, אל תעלה לאף אחד את הסעיף ותן לי להתקדם, כי היושב-ראש מאוד קשוח והוא יוריד אותי בתום 15 דקות.

מיכאל נודלמן: יש לך חמש דקות ובגלל הוויכוח אני נותן לך עוד שלוש דקות.

מיכאל נודלמן: בסך הכול שמונה דקות.

רוני בר-און: אתה יכול לתת לו את הזמן שלי.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיע לנקודה השלישית, ובקיצור.

חיים אורון: פה, אני אעשה את זה מאוד בזהירות, וחבל שחבר הכנסת בייגה שוחט, ידידי, לא נמצא כאן.

חיים אורון: אני בדיון הזה אומר בכל הכנות, שאני מתחבר רק לאדם אחד, אני מתחבר לאשכול.

יצחק הרצוג: מגיעה לו תודה על הרבה דברים.

חיים אורון: אני מתחבר לאשכול, שבשבועות הראשונים לאחר מלחמת ששת הימים העביר החלטה בממשלה, ובגין היה בה, ואמר את מה שכעבור 36 שנה אומרים האחרים.

חיים אורון: אם מותר מלה אחת להגיד לכתובתנו, חבר הכנסת בורג, אנחנו, כולל אתה, אמרנו את זה לאורך כל אותן 36 שנה.

חיים אורון: לא כולם.

חיים אורון: אני לא רוצה לפתוח את הוויכוח הזה עכשיו, מי בכל זאת הקים את קריית-ארבע ומי הקים את קדום ומי הקים את עופרה.

חיים אורון: איזו תחרות בין המחנות בתוך מפלגת העבודה.

חיים אורון: וכשנכתוב את הפרק הזה בהיסטוריה של עם ישראל, ללא ספק אחריותו של מי שהיום הוא ראש הממשלה עולה עשרות מונים, מאות מונים.

חיים אורון: אבל גם להם יש החלק שלהם.

חיים אורון: זה לא ויכוח, אדוני היושב-ראש, בשביל לומר למישהו: אמרנו לכם.

חיים אורון: זה לא ויכוח בשביל לומר: אנחנו צדקנו ואתם טעיתם.

חיים אורון: בוויכוח הזה אנחנו צדקנו, ויש ויכוחים שאולי צדקנו פחות.

חיים אורון: אני מרגיש שהוויכוח לא הסתיים.

חיים אורון: כששמענו את הערותיו של ממלא-מקום ראש הממשלה, הוויכוח לא הסתיים.

חיים אורון: אין לי עניין בהכרעה בוויכוח אידיאולוגי ביני ובינו.

חיים אורון: את המחיר של המשך העדר ההכרעה בוויכוח הזה אנחנו נמשיך לשלם בשנים הקרובות.

חיים אורון: הלוואי שהייתי מאמין, שמה שהתקבל ביום ראשון, על שני חלקיו, וחשוב שהתקבל - קבלת מפת הדרכים ו=14 הסתייגויות; חבר הכנסת בר-און, שני החלקים האלה של ההחלטה לא יכולים לדור ביחד.

חיים אורון: זה אש ומים.

חיים אורון: הסתירה מובנית בתוך התהליך הזה.

חיים אורון: היות שהיא מובנית בתוך התהליך הזה, זה רחוק מאוד מלהיות מוכרע, איזה חלק בהחלטה הסותרת הזאת ינצח.

חיים אורון: אנחנו פה, אדוני היושב-ראש, לא בשביל להיות פרשנים, אנחנו פה לא בשביל להסביר.

חיים אורון: אנחנו פה בשביל להיאבק, לקחת אחריות, אחריות מאוד קשה.

חיים אורון: ולפעמים, על האחריות הזאת משלמים מחירים, כולל מחירים אלקטורליים.

חיים אורון: אנחנו שילמנו מחיר קשה מאוד על העמדות הללו בבחירות האחרונות.

חיים אורון: יכול להיות שאם הן היו מתקיימות עכשיו המחירים היו אחרים.

חיים אורון: מה אמרו לנו המצביעים?

חיים אורון: כולל מצביעים שלנו לשעבר: עזבו, אין עם מי לדבר, אין על מה לדבר.

חיים אורון: עכשיו זה זמן של לתת בראש.

חיים אורון: הם מצאו כתובת טובה לתת בראש.

חיים אורון: טומי לפיד נתן מצוין בראש.

חיים אורון: אריק שרון נתן מצוין בראש.

חיים אורון: ופתאום, מתברר עכשיו, כשמדברים, שיש טרור ואין ברירה, צריך להילחם בטרור אבל ידברו כשיש טרור.

חיים אורון: מה לעשות?

חיים אורון: ופתאום התברר, מה לא אמרו לכתובתנו?

חיים אורון: מה לא אמרו לכתובתו של כל אחד מאתנו?

חיים אורון: באילו מלים קראו לנו?

חיים אורון: מה אמרו לנו כשאמרנו: אלה שטחים כבושים.

חיים אורון: אלה שטחים כבושים כחלק מהמולדת, זה חלק מהמולדת וצריך להיפרד ממנו.

חיים אורון: לא כי הפלסטינים רוצים, לא כי העולם לוחץ, לא כין אין ברירה.

חיים אורון: כי אנחנו לא יכולים ולא רוצים להיות שם.

חיים אורון: זה כל הוויכוח.

חיים אורון: מהיום השביעי של מלחמת ששת הימים.

חיים אורון: הוא לא פסק ליום אחד.

חיים אורון: היו בו עליות וירידות, היו בו תנועות לכל הכיוונים.

חיים אורון: אבל כשאתה מסתכל על מה שקרה בשנים הללו ועל המחיר הנורא שלא היה כמותו בתולדות הציונות, ואני לא רוצה להגיד יותר מהמלה הזאת, שאנחנו משלמים על אותן 36 שנות עיוורון.

חיים אורון: אם הן מתחילות להסתיים, ואני לא בטוח אם יש סיכוי שהן הולכות להסתיים, אז יכול להיות שזאת התמורה היחידה שהיתה לאותם אנשים שנמצאים במאבק הזה כבר 36 שנה, ואולי זאת הסיבה היחידה שהם נמצאים על הדוכן הזה.

חיים אורון: יש הרבה סיבות נוספות, אבל אם צריך להגיד סיבה אחת שממצה את הכול - בגרעין, בליבה של העניין - זה המאבק על הנושא הזה, על הפסקת הכיבוש, על סוף הכיבוש, שיאפשר לקיים פה מדינת ישראל אחרת.

חיים אורון: וכל זמן שמתקיים הכיבוש הזה, זה לא ניתן.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חברת הכנסת אורית נוקד.

מיכאל נודלמן: אחריה – חבר הכנסת אחמד טיבי, אחריו – חבר הכנסת עזמי בשארה, ואחריו – חבר הכנסת דוד טל.

מיכאל נודלמן: בבקשה, עשר דקות.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בראשית דברי אני רוצה לברך את ראש הממשלה והממשלה על ההחלטה לקבל את מפת הדרכים.

אורית נוקד: אני משוכנעת, שככל שאנחנו נתקדם בתהליך המדיני, כן ייטב מצבנו הכלכלי.

אורית נוקד: כמו כן, אני מנצלת את ההזדמנות הזאת ואני רוצה לשבח את השר פורז, שהשכיל, בעוד מועד, למנוע שביתה של הרשויות המקומיות בכך שמנע את איחוד רשויות בכפייה על-ידי חקיקה חד-צדדית - כפי שהיתה הכוונה בתחילה - ואפשר לרשויות השונות להשמיע את דברן בצורה מסודרת, עניינית וממצה.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, התוכנית הכלכלית שמונחת כאן ועומדת לקריאה שנייה ושלישית, פוגעת בכולם - בנשים, בילדים, בקשישים, בחקלאים, במעמד הביניים.

אורית נוקד: התוכנית, לדאבוני, פוגעת בתרבות, בחינוך, בהתיישבות, באזורי הפריפריה, בערביי ישראל, ועוד.

אורית נוקד: אין ספק כי התוכנית הזאת תביא לכך שהעני ימשיך להיות עני, מעמד הביניים ייחלש, ואילו העשירים יתעשרו.

אורית נוקד: הבוקר ברצוני להתמקד בפגיעה בפריפריה ובהתיישבות בערבה.

אורית נוקד: יישובי הערבה ממלאים באומץ ובתחושת שליחות את מצוות יישוב הארץ.

אורית נוקד: הם אלו אשר נטלו ונוטלים על עצמם משימות כגון הפרחת הנגב, שמירת האדמות ועיבודן ויצירת חיים קהילתיים עשירים במחוזה הדרומי של מדינת ישראל.

אורית נוקד: אלו אותם יישובים ואותם אנשים אשר התוכנית הכלכלית תמנע מהם את היכולת להמשיך את מפעל חייהם, לפתח עבור מדינת ישראל כולה את הנגב והערבה.

אורית נוקד: לפני כ=50 שנה הם הגיעו לשם - כמה עשרות אנשים צעירים - להתיישב בחלק הרחוק ביותר והקשה ביותר שהותירה בידם המדינה הצעירה לאחר מלחמת השחרור שלה.

אורית נוקד: הם לא חיפשו עושר, הם לא חיפשו רווחה או תנאים מועדפים, אלא את טעם החיים של עם שלמד במשך אלפי שנים, שללא אדמה תחת רגליו, לא תהיה לו ריבונות לעולם.

אורית נוקד: בנגב הרחוק הזה מעולם לא ישבו אנשים דרך קבע, אלא אם היתה מאחוריהם ממלכה.

אורית נוקד: גם להם היתה בתחילה ממשלה שרצתה והאמינה באחיזה היהודית בנגב הריק, ששטחו היה למעלה ממחצית שטחה של מדינת ישראל.

אורית נוקד: אותם מתיישבים היו מפוכחים דיים לדעת שמהר מאוד ימצאו עצמם לבד.

אורית נוקד: מודעות זו הולידה את היצר, את הכשרון ואת הנחישות לרכוש מהר יכולת להקים בית בלב הישימון האכזרי הזה, ללא עזרת אף אחד.

אורית נוקד: את הצלחתם הם חולקים היום עם כולנו.

אורית נוקד: יש בנגב הרחוק והצחיח יישובים היוצרים אדמה ומחזיקים בה בשל היותה בבת-עינה של הריבונות היהודית המחודשת.

אורית נוקד: ביישובים אלה גדל כבר דור שלישי, תוך קיום אורח חיים מודרני, צומח ומתחדש.

אורית נוקד: הכול שם יקר יותר.

אורית נוקד: כל מה שעולה לנו - עולה שם בערבה 30% יותר; והם אינם מתלוננים - לא בימי החורף הפרוץ לרוחות מקפיאות ולא בקיץ, שאף אחד מאתנו אפילו לא יודע אפס קצהו של להטו.

אורית נוקד: כולנו מדברים על חשיבותו של הנגב.

אורית נוקד: למרביתנו, הנגב הוא באר-שבע.

אורית נוקד: מעטים יודעים שבאר-שבע היא מרכז הארץ, והמרחק ממנה לאילת הוא כמו המרחק ממנה למטולה; מעטים מבינים ויודעים משמעותו של המרחק ממרכז הארץ עבור היושבים בלבה של השממה; מעטים מבינים מה הנטל שלוקחים על עצמם המתיישבים באזור רחוק ומנותק כמו הנגב הרחוק.

אורית נוקד: טעם חייהם הוא שליחותם לקיים מרחבים אלה עבור העם היהודי.

אורית נוקד: עוד יותר מכך.

אורית נוקד: תושבי הערבה באו מבתים מסודרים.

אורית נוקד: הם יכלו לחיות חיים טובים כמונו במרכז הארץ ובעריה.

אורית נוקד: תושבי הערבה חיים בה מתוך בחירה וחירות, אבל אינם בטוחים שגם בניהם ובני בניהם ימשיכו אחריהם, אם לא תינתן להם האפשרות לחיות שם בכבוד.

אורית נוקד: וזה המקום להביא ציטוט מדבריו של חבר קיבוץ יוטבתה, דובי הלמן, כפי שנאמרו בישיבת ועדת הכספים לפני כשבוע: "בעוד כמה שבועות תחוסל בצורה צינית החקלאות הימית במפרץ אילת, שהיא אחד המפעלים הגדולים שהקמנו בנגב כדי להחיות את המרחב הריק הזה.

אורית נוקד: היום אתם מתכוונים להשוות את המס המוטל עלינו למס המוטל עליכם, אבל לא להשוות את עלות החיים שלנו לעלות החיים שלכם; היום אתם מתכוונים להעלות את מחיר המים, שבעזרתם אנו שומרים עבורכם על אדמתכם; היום אתם מתכוונים להרוס כל מה שבנינו עבורכם, ואתם משלים עצמכם שתוכלו לחיות לבטח גם אם מרבית הארץ הזאת לא תהיה מיושבת על-ידי היהודים.

אורית נוקד: אתם משלים את עצמכם שמספיקים לכם גבולות וצבא חזק שישמור עליכם בעריכם הצפופות".

אורית נוקד: "ובכן, תטילו את המסים, תייקרו את המים, תעבירו מן העולם את החקלאות הישראלית.

אורית נוקד: תשלו את עצמכם כי הישועה תבוא מכלכלה חדשה וסהרורית, תשלו את עצמכם כי אתם קונים לכם ביטחון וחוסן כלכלי על-ידי צמצומה של מדינת ישראל.

אורית נוקד: לא תהיה זו הפעם הראשונה שעם ישראל ויתר במו-ידיו על חירותו וריבונותו תמורת האשליה שהחיים הקלים הם גם החיים הטובים.

אורית נוקד: " "אין כאן ימין או שמאל; אין כאן חוכמה כלכלית מול אידיאולוגיה אחרת; אין כאן מצב קשה שיש לו רק פתרונות כואבים הכרחיים מסוג זה שאתם מציעים.

אורית נוקד: יש כאן שכחת עצמנו ואי-הבנת מה עיקר ומה טפל בדרכו של העם היהודי לריבונות ועצמאות".

אורית נוקד: "הייתי יכול להזכיר לכם שביטול רעיון ההקלות במס או חוק הנגב, מתייחס לאוכלוסייה קטנה והסכומים אינם גדולים.

אורית נוקד: הייתי יכול לבקש את חסדכם למנוע פגיעה בנו.

אורית נוקד: אינני יכול לעשות דברים מועילים אלה ללא מעילה באמת הפנימית שלי.

אורית נוקד: אינני מבקש לעצמי מאומה ואיני רוצה לחיות מחסדי אף אחד.

אורית נוקד: לא נעזוב את משמרתנו גם כאשר אתם מפנים לשליחותנו גב.

אורית נוקד: ספק אם נוכל להנחיל עיקשותנו זו לדורות הבאים אחרינו.

אורית נוקד: " ומכאן אני אומרת, אדוני היושב-ראש וחברי הכנסת, התוכנית הכלכלית פוגעת ביישובי הערבה ובכלל ההתיישבות בפריפריה בהיבטים נוספים.

אורית נוקד: ביטול מענק הדיור יגרום לכך שצעירים לא יגיעו להתגורר באזורים הללו ויישארו בהם רק הוותיקים.

אורית נוקד: יתירה מכך, הצעירים שכבר לקחו משכנתאות, החליטו לעבור להתגורר בפריפריה והניחו שיזכו לקבל הטבות מס - ייפגעו משום שלא יוכלו לשלם את העלויות הגבוהות.

אורית נוקד: רוני, אני רואה שאתה מגלה סימני יציאה, אבל אני בדיוק מגיעה לסעיפים של ההסתייגויות, שתוכל להתמקד בהן.

רוני בר-און: - - - אפילו התקרבתי - לא רק לראות, גם לשמוע.

אורית נוקד: אני חושבת שאין מקום לבטל את הנחות המס לפריפריה, ועל אחת כמה וכמה כשמדובר ביישובי הערבה, אך אם כבר מחליטים לעשות זאת בטרם קירבו את הפריפריה למרכז, כי אז יש לעשות זאת בצורה מדורגת.

אורית נוקד: היבט נוסף בעל משמעות רבה, קשור בהחלטה להטיל מס מעסיקים על עובדים זרים בחקלאות, ואני, אגב, מקבלת את ההחלטה להטיל באמת מס על המעסיקים עובדים זרים.

אורית נוקד: אני חושבת שזה באמת נכון, זה יקטין את האבטלה, ואם יינתן התמריץ המתאים - יוסיף עובדים ישראלים.

אורית נוקד: אבל, ברצוני להזכירכם, כי יישובי הפריפריה בכלל והערבה בפרט מבוססים בראש ובראשונה על חקלאות.

אורית נוקד: עקב חוסר בידיים עובדות נאלצים החקלאים באזורים המרוחקים להסתמך על עובדים זרים.

אורית נוקד: עובדים אלו הם חלק בלתי נפרד מתפקודו היומיומי של החקלאי ומיכולתו להתפרנס בכבוד.

אורית נוקד: גזירות האוצר יוצרות נטל כבד ביותר על החקלאים, מונעות מהם לקיים את משקיהם, וזאת על אף היותם מגזר יצרני שלכל הדעות יש לפתחו.

אורית נוקד: אני אכן הגשתי הסתייגות בפרק י', העוסק בעובדים זרים: הסתייגות לסעיף 44(א) והסתייגות לסעיף 45(ב), ואני מניחה שאם תקרא אותן, קרוב לוודאי תסכים אתי.

אורית נוקד: בוועדת הכספים, בדיון שהתקיים בנושא ביטול הטבות המס ליישובים, היה קונסנזוס שאסור לפגוע ביישובי הערבה.

אורית נוקד: חשוב באמת לציין שיישובי הערבה קיבלו הטבות במס כבר משנות ה=60.

אורית נוקד: הגשתי הסתייגות לסעיף 55(4) לתוכנית בפרק ט', העוסק במס הכנסה - אגב, פרק ט' עדיין לא הונח בפנינו - ודרשתי שלא יפגעו בהטבה הקיימת, העומדת כיום על 11%.

אורית נוקד: במהלך ההצבעה בוועדה, שהתקיימה ביום חמישי בערב, עד הבוקר של יום שישי, הסתייגותי התקבלה, אולם הקואליציה דרשה רוויזיה.

אורית נוקד: לאחר שעברה סדרת חינוך בהנהגתו של חבר הכנסת גדעון סער, שעשה עבודתו נאמנה, נאלצו חברי הכנסת של הקואליציה להצביע נגד, ובכך נפלה ההסתייגות.

אורית נוקד: בכוונתי להעלות הסתייגות זאת שוב בקריאה השנייה, בשל חשיבותה של ההתיישבות בערבה למדינת ישראל.

אורית נוקד: עידוד ההתיישבות בערבה היה בסדר-היום הלאומי של כל ממשלות ישראל לדורותיהן.

אורית נוקד: לכן אני חוזרת ופונה אליכם ומבקשת את תמיכתכם בהסתייגותי, שכן עלותה שולית וערכה החברתי, הציוני והאידיאולוגי רב ביותר.

אורית נוקד: אני רוצה לסכם בקריאה של כל אחד ואחד מאנשי האופוזיציה שעולה לדוכן הזה, וקוראת לכל אזרח ואזרחית במדינת ישראל, לא להישאר אדיש לעתיד הכלכלי שלנו ושל ילדינו.

אורית נוקד: אני מזמינה אתכם להצטרף לצעדת המחאה של מטה המאבק המשותף החברתי-הפוליטי נגד התוכנית הכלכלית, שתתקיים ביום רביעי הקרוב.

אורית נוקד: הצעדה תחל בשעה 16:00 ברחבת "נזכור", ותסתיים בהפגנה מול הכנסת.

אורית נוקד: אל תיתנו לממשלה לקבור את מדינת הרווחה.

אורית נוקד: הצטרפו אלינו בניסיון להציל אותה.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת אחמד טיבי - אינו נוכח.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, אחריו - חבר הכנסת דוד טל, ואחריו - חבר הכנסת אמנון כהן.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, אני רואה שיש רק חברות כנסת היום.

ג'מאל זחאלקה: זו הפעם הראשונה שזה קורה.

ג'מאל זחאלקה: זה נדיר, דרך אגב.

אורית נוקד: צריך עוד.

ג'מאל זחאלקה: כן, צריך עוד, אבל נדיר שאפשר להגיד גבירותי חברות הכנסת, בלי להשתמש בלשון זכר.

חיים כץ: למה רק חברות הכנסת?

ג'מאל זחאלקה: אתה היית בחוץ.

ג'מאל זחאלקה: אתה לא נחשב.

חיים כץ: אני לא נחשב?

ג'מאל זחאלקה: לא, מאחורי הקו אתה לא נמצא בכנסת.

ג'מאל זחאלקה: כך קבע היושב-ראש.

ג'מאל זחאלקה: כשאתה שם אתה לא נמצא באולם.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת כץ, הוא חשב שגם יושב-ראש הישיבה אינו חבר הכנסת.

מיכאל נודלמן: אבל מה לעשות, אני שותק.

ג'מאל זחאלקה: לא, אמרתי, אדוני היושב-ראש, בנפרד.

ג'מאל זחאלקה: גבירותי חברות הכנסת ואדוני חבר הכנסת.

ג'מאל זחאלקה: הנה עוד חברת כנסת.

ג'מאל זחאלקה: חברות הכנסת משכימות קום.

ג'מאל זחאלקה: זה ההסבר היחיד שיש לי.

אורית נוקד: הן חיילות טובות.

ג'מאל זחאלקה: פעמים מספר העליתי את הנושא של היעדים הכלכליים שהם משוללים יעדים חברתיים.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, הממשלה קובעת יעדים כלכליים ואינה קובעת יעדים חברתיים.

ג'מאל זחאלקה: מה שקורה, היעדים הכלכליים האלה במקרים רבים או ברוב המקרים, ובמקרה הזה על אחת כמה וכמה, מושגים על חשבון יעדים חברתיים, על חשבון אנשים עובדים, על חשבון נכים, על חשבון תלמידים, על חשבון החינוך, הרשויות המקומיות ויעדים חברתיים אחרים.

ג'מאל זחאלקה: ביקשתי, אדוני היושב-ראש, מיחידת המחקר והמידע בכנסת להכין תחקיר, דוח, על הנושא הזה, ואקרא כמה משפטים ממנו.

ג'מאל זחאלקה: חלק מהדברים אמרתי קודם לכן, אבל אני מסתמך עכשיו על חוות דעת מקצועית של אחת ממחלקות הכנסת, שמן הסתם ביססה את הדברים על אנשים למודי ניסיון שיודעים מה קורה בעולם בתחום הזה.

ג'מאל זחאלקה: לפי בקשתי, הוכן מסמך רקע כלכלי לדיון בנושא טיפול בבעיות האבטלה באמצעות קביעת יעדי אבטלה.

ג'מאל זחאלקה: לפי הדוח הזה, מסתבר שמדינות מתוקנות, מדינות שיש בהן מצב כלכלי הרבה יותר טוב מאשר פה, שיש בהן התפתחות כלכלית מואצת, מיישמות את הכלי הזה של יעדים חברתיים.

ג'מאל זחאלקה: מסתבר, לא כפי שחושבים אנשי שינוי, ולא כמו שחושבת הממשלה, שזה דווקא מכשיר שעוזר לכלכלה, ובסופו של דבר הוא טוב לאנשים וטוב לכלכלה.

ג'מאל זחאלקה: יש דבר כזה.

ג'מאל זחאלקה: בדוח הזה, בחלק הכללי שבו, מתייחסים למדיניות הזאת באירופה, ונאמר כך: "במרס 2000 התכנסה בליסבון ועידה משותפת של מדינות אירופה.

ג'מאל זחאלקה: היא קבעה, בין השאר, כמה יעדים בנושא התעסוקה, שמטרתם להעלות בכ=10% את שיעור התעסוקה במדינות אירופה עד שנת 2010.

ג'מאל זחאלקה: בישראל לא נהוג לקבוע יעדים חברתיים כלשהם.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה מסתפקת בקביעת יעדים כלכליים: יעדי אינפלציה ויעד גירעון, ובאמצעותם היא מנסה לייצב את הכלכלה ואת המחירים".

ג'מאל זחאלקה: אנחנו אמורים לאשר תוכנית כלכלית שכל כולה, מתחילתה עד סופה, מיועדת להשיג את שני היעדים הכלכליים שהאוצר, שר האוצר והממשלה רוצים בהם, והם ייצוב הגירעון וייצוב האינפלציה.

ג'מאל זחאלקה: כאילו זה חזות הכול.

ג'מאל זחאלקה: מהלכים עלינו אימים, שאם לא נעשה כך ולא נעשה כך ולא נעשה כך, האינפלציה תשתולל.

ג'מאל זחאלקה: ואם לא נעשה את הצעדים האלה והאלה, הגירעון יהיה בלתי נסבל.

ג'מאל זחאלקה: עוסקים בשעות נוספות של דמגוגיה - - -

מיכאל נודלמן: זה מקרו-כלכלה.

ג'מאל זחאלקה: בסדר, מקרו-כלכלה.

ג'מאל זחאלקה: עוסקים בשעות נוספות של דמגוגיה כלכלית וחברתית.

ג'מאל זחאלקה: בכל דבר אומרים שאנחנו על פי תהום, ואם לא נעשה כך, הכול יתמוטט.

ג'מאל זחאלקה: מנסים להפחיד את האנשים.

ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, אין שום כלכלן שחושב כך חוץ מגאון הדור ביבי נתניהו.

ג'מאל זחאלקה: גם כשיש מצב כלכלי קשה, וגם אם נניח העוגה מצטמקת, השאלה איך עושים את החלוקה מחדש.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו רואים שכל הפעולות וכל הצעדים שהממשלה מציעה בתוכניתה מגבירים את האבטלה.

ג'מאל זחאלקה: לא רק שהם מגבירים את האבטלה, אלא הממשלה מייצרת סוגי אבטלה חדשים.

ג'מאל זחאלקה: כשהיא מגבירה את האבטלה, היא מצמצמת את דמי האבטלה.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, אנחנו במצב שהממשלה מביאה את כולנו למים עמוקים, ואומרים לכולם: תקפצו למים.

ג'מאל זחאלקה: מי שיודע לשחות - יכול לעבור את הבריכה, ומי שלא יודע לשחות - יטבע.

ג'מאל זחאלקה: הם אינם חושבים שאפילו אם צריך להיכנס למים העמוקים, אפשר ללמד את האנשים לשחות, ולא צריך לזרוק אותם למים העמוקים לפני שמלמדים אותם לשחות.

ג'מאל זחאלקה: זה בדיוק המצב.

ג'מאל זחאלקה: כל הזמן מתארים את האנשים שפוטרו מעבודתם ומחפשים עבודה ולא מצליחים למצוא, כפרזיטים מקבלי דמי אבטלה.

ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, הכסף הזה הוא מהציבור.

ג'מאל זחאלקה: כל אחד מאתנו משלם דמי ביטוח לאומי.

ג'מאל זחאלקה: מאין באים דמי אבטלה?

ג'מאל זחאלקה: מהביטוח הלאומי.

ג'מאל זחאלקה: מאין בא הכסף?

ג'מאל זחאלקה: כל עובד שילם אותו.

ג'מאל זחאלקה: זו עזרה הדדית של העובדים זה לזה, בסופו של דבר.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה איננה תורמת לזה פרוטה אחת מכיסה.

ג'מאל זחאלקה: זה שקר ודמגוגיה.

ג'מאל זחאלקה: אני מסכים רק לדבר אחד שצריך לעשות, אבל אין עושים אותו.

ג'מאל זחאלקה: מדברים עליו הרבה אבל אין עושים אותו: הכשרה מקצועית.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע שבמדינות אחרות, למשל בדנמרק, אין דמי אבטלה סתם.

ג'מאל זחאלקה: כל מי שמובטל מסיבה כלשהי, עובר הכשרה מקצועית, כדי שיוכל להסתדר בשוק העבודה המשתנה.

ג'מאל זחאלקה: היום אנחנו נמצאים במצב ששוק העבודה משתנה בקצב מדהים.

ג'מאל זחאלקה: משרה שהיית צריך להיות בשבילה בעל תעודת בגרות לפני עשר שנים, היום אתה צריך לפחות B.A..

משה גפני: אתה ממש צודק, אבל איפה שר התעסוקה?

ג'מאל זחאלקה: הוא בארץ, לשם שינוי.

ג'מאל זחאלקה: תפסו אותו בארץ, ראו אותו.

ג'מאל זחאלקה: עיתונאים אחדים צילמו אותו בארץ.

ג'מאל זחאלקה: אתה יכול להיות - - -

משה גפני: הוא בחופשת מולדת?

ג'מאל זחאלקה: כן, בחופשת מולדת.

ג'מאל זחאלקה: זה המצב.

ג'מאל זחאלקה: אין עושים הכשרה מקצועית, אלא מצמצמים אותה.

ג'מאל זחאלקה: לא נותנים דמי אבטלה, אין עבודה, אז מה רוצים מהאנשים?

ג'מאל זחאלקה: המצב חמור אם מביאים בחשבון לא רק את התוכנית הכלכלית עצמה, אדוני היושב-ראש, אלא גם את כוונות האוצר, את המדיניות שעומדת מאחורי התוכנית הכלכלית הזאת.

ג'מאל זחאלקה: זאת תוכנית כלכלית שאינה שליפות מהמותן.

ג'מאל זחאלקה: היא מבטאת משנה כלכלית סדורה.

ג'מאל זחאלקה: קראו לה המשנה התאצ'ריסטית.

ג'מאל זחאלקה: תאמינו לי, מרגרט תאצ'ר לא העזה לעשות דברים שביבי נתניהו עושה, בצורה כל כך דורסנית, לא מתחשבת, לא מביאה בחשבון את האסונות שהיא משאירה מאחוריה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו נשמעים לפעמים כמוכיחים בשער, אבל הציבור ירגיש עוד מעט על בשרו את הנזקים העצומים, הבלתי-הפיכים וארוכי הטווח של התוכנית הכלכלית הזאת.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להציע, ואני אזום יחד עם חברי הצעה, לעשות שינוי ולקבוע יעדים חברתיים נוסף על היעדים הכלכליים.

ג'מאל זחאלקה: לא יכול להיות במצב הנוכחי, שיבואו אלינו כל יום ויאמרו: אנחנו רוצים אינפלציה כזאת, וגירעון כזה, ולתכנן, ולקצץ פה ולקצץ שם, ויקרה מה שיקרה עם האבטלה.

ג'מאל זחאלקה: הכול תחת שליטה חוץ מהאבטלה, חוץ מהתעסוקה של האנשים, חוץ מהעניינים החברתיים.

ג'מאל זחאלקה: צריך לקבוע יעדים חברתיים נוסף על היעדים הכלכליים.

ג'מאל זחאלקה: כך אפשר ליצור איזונים.

ג'מאל זחאלקה: אחרת תיווצרנה קטסטרופות, לשמחתה של מפלגה כמו שינוי.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת עמיר פרץ, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו - חבר הכנסת אמנון כהן, חבר הכנסת יאיר פרץ וחבר הכנסת משה גפני.

מיכאל נודלמן: לרשותך עשר דקות.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, גברתי יושבת-ראש האופוזיציה - - -

דליה איציק: אדוני, יש הפגנה מאוד גדולה בחוץ.

דליה איציק: היא כנראה מאוד מצליחה.

עמיר פרץ: כן, אנחנו מעודדים אותם מכאן.

עמיר פרץ: יש לנו מסר למפגינים.

עמיר פרץ: חברי חברי הכנסת, אנחנו מתחילים את יומו השני של הדיון בכנסת, אבל מה שמצער, שככל שהזמן נוקף אנחנו הולכים ומתקרבים ליומו השלישי של הדיון בכנסת.

עמיר פרץ: היום השלישי, מחר, יהיה יום בו יסתיים אחד הפרקים העצובים ביותר של כנסת ישראל.

עמיר פרץ: אני לא אומר זאת כניסיון להלל ולשבח את מה שהתרחש בכנסות קודמות.

עמיר פרץ: אני נמצא כאן כבר הרבה זמן, לא כמו יוסי שריד, אבל אני נמצא כאן די זמן כדי לומר שכשישבת בכנסת והצבעת על חבר כנסת ממפלגה מסוימת, ידעת שחבר הכנסת הזה מזוהה עם נושא מסוים, הוא בא בגללו, הוא בא בשבילו, הוא נלחם עבורו.

עמיר פרץ: ידעת שאיש מסוים מזוהה עם ערי פיתוח, ידעתי שאיש מסוים מזוהה עם נושאים של חקלאות, ידעת שאיש מסוים מזוהה עם נושאים של תעשייה זעירה.

עמיר פרץ: ידעת שמישהו עוסק בענייני שלום, מישהו עוסק בענייני ביטחון.

עמיר פרץ: היתה התמחות של אנשים.

עמיר פרץ: אנשים ידעו מי מבין יותר בכל נושא ונושא.

עמיר פרץ: היום, לצערי הרב, הכנסת נראית ככזאת שכולם עוסקים בכול, ולצערי, אנחנו נראים כמי שחלק גדול מחברי הכנסת אינם עוסקים בשום דבר, אלא באים כדי לייצר את התופעה החדשה של מכונת ההצבעות האוטומטית.

עמיר פרץ: זה דבר קשה מאוד.

עמיר פרץ: הרי לא ייתכן שבאחת התוכניות הדרמטיות ביותר, המשמעותיות ביותר, אנחנו יודעים מה הסיכויים להעביר הסתייגות אחת בכנסת, כאשר אפילו בשביל הבושה, בשביל להראות מראה של דמוקרטיה, היה צריך שיתקיים פה איזשהו דיון אמיתי על מה שקורה לכנסת שלנו.

עמיר פרץ: אני חושב שמחר בלילה, לאחר שיסתיימו ההצבעות, כאשר יסתיימו, נתעורר למדינה אחרת - מדינה שהאדם איבד בה את מעמדו, מכיוון שכל המלים היפות על זכויות הפרט, על חופש הפרט, על זכותו של האדם להתמודד על נפשו, על צרכיו, הן אמירות בטלות ברגע שלאדם אין יכולת לכלכל את עצמו.

עמיר פרץ: אין לאדם היכולת לבוא ולתבוע לעצמו אותן זכויות בסיסיות כפי שמדברים עליהן גבוהה גבוהה.

עמיר פרץ: מה שמתרחש כאן הוא שבשיטה מאוד מתוחכמת, בדרך של הגדלת המצוקה של אותן שכבות, שאמורות לנהל את מסע ההתקוממות הגדול ביותר שהיה אי-פעם במדינה הזאת, הן יהפכו לקבוצות אנוסות שנאבקות בחיי היום-יום שלהן על פת הלחם, שבודקות כל יום איך הן יכולות להרים את הראש.

עמיר פרץ: לצערי, אנחנו רואים שיש פה העברה מאוד גדולה, מאוד מסיבית, של הון גדול של מדינת ישראל, של רכוש גדול של מדינת ישראל, ואט-אט אנחנו רואים כיצד קבוצה קטנה, מאוד מסומנת, מאוד ידועה מראש, הולכת ומשתלטת על ההון הזה.

עמיר פרץ: אני אומר בפעם הראשונה, אינני נוהג לתקוף פקידי אוצר, אבל התוכנית הכלכלית הזאת היא אומנם רוחו של ביבי אבל מעשה ידיהם של פקידי אוצר מסוימים.

עמיר פרץ: זו הפעם הראשונה שאוכל לומר שפקידי האוצר יכולים לסמן לעצמם V גדול שהם קבעו גם את המדיניות.

עמיר פרץ: הם לא רק יישמו אותה.

עמיר פרץ: זו הפעם הראשונה שאפשר לומר שהממונה על התקציבים בישראל, שאמור להיות פקיד, ואמור לקבל מדיניות ולתכנן מדיניות, בפעם הראשונה אני יכול לומר - - -

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, למה אין פה נציג הממשלה?

מיכאל נודלמן: יש, הוא יצא.

מיכאל נודלמן: הוא היה פה ויצא.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו מציעים שתכריז על הפסקה עד שיגיע.

מיכאל נודלמן: הוא לא מדבר אל השר ואתה לא מדבר אל השר.

יוסי שריד: חבר הכנסת עמיר פרץ רגיל לדבר אל הממשלה שאיננה.

עמיר פרץ: נכון, אין ממשלה.

עמיר פרץ: פעם היא היתה חירשת, פעם היא היתה אילמת, עכשיו היא נעלמת.

עמיר פרץ: זה לא נורא.

עמיר פרץ: מה אתה כל כך מתרגש מכך?

עמיר פרץ: מה קרה, חברי אמנון כהן?

עמיר פרץ: מה החידוש הגדול בזה שממשלה לא מקשיבה?

עמיר פרץ: ואם הם יושבים כאן, הם מקשיבים?

אמנון כהן: כבוד אלמנטרי לכנסת.

עמיר פרץ: אתה יודע, מי שמוחל על כבודו, כבודו מחול, אבל מי שמוחל על כבודה של ממשלה או של כנסת, כבודן אינו מחול.

עמיר פרץ: אני מקווה שהכנסת שלנו תשמור על כבודה עם נוכחות של שר, בלי נוכחות של שר.

עמיר פרץ: מה שאותי מדאיג זה העובדה, שאף שכולם לא מקשיבים, בסוף הם מצביעים.

עמיר פרץ: הם לא מקשיבים ומצביעים.

עמיר פרץ: הרי זאת הטרגדיה הגדולה.

אמנון כהן: ממשלה אטומה, כבודו.

עמיר פרץ: אתמול דיברתי כאן על כך שהממשלה מבצעת אונס קשה ביותר של ערכים בסיסיים ביותר.

עמיר פרץ: זכויות האדם לא נבחנות רק בזכות להפגין, בזכות לצעוק, בזכות לבוא ולומר את דבריך.

עמיר פרץ: זכויות האדם – המבחן המרכזי שלהן הוא גם ביכולת שלך להגן עליהן, ובמדינה שאין בה חוקה יש לנו בעיה קשה מאוד.

עמיר פרץ: אם היתה לנו חבילה של חוקי-יסוד - אני מניח שהיום אפילו חברי החרדים, שבעבר כל כך התנגדו לחוקי-יסוד, יודעים שאם היינו מוצאים דרך לעשות הצבעה רטרואקטיבית ולהעביר את חוק-יסוד: זכויות חברתיות, חברי חבר הכנסת גפני היה יכול לצעוד בצעדים יותר בטוחים לבית-המשפט העליון כשהוא נאבק על זכותו של הילד לקבל את הקצבה שלו.

עמיר פרץ: אני כך מאמין.

עמיר פרץ: אני הבנתי את החרדה שפקדה את חברי הכנסת מהמפלגות החרדיות אז מפאת פרשנותו של בית-המשפט, אבל מסתבר שלא צריך פרשנות, חבר הכנסת גפני.

עמיר פרץ: הממשלה את הפרשנות שממנה חששת הפכה לתוכנית עבודה.

עמיר פרץ: מה לך שתחשוש מפרשנותו של בית-משפט עליון, כשיש לך ממשלה שהפכה את כל אותן חרדות קשות שלך לתוכנית עבודה, לחלק מהמדיניות הממשלתית?

עמיר פרץ: הרי לך שאתה היום במצב שאולי דווקא בית-המשפט היה זה שמוציא אותך מציפורניה של הממשלה בישראל, כי אם היה לנו חוק-יסוד: זכויות חברתיות היום, מצבנו היה שונה לחלוטין, שונה לחלוטין.

משה גפני: אבל את הממשלה אפשר להחליף, ואני מקווה שנחליף מהר.

משה גפני: את בית-המשפט העליון אי-אפשר להחליף, אפילו יושב-ראש הכנסת לא מצליח.

עמיר פרץ: אני מסתייג מדבריך.

משה גפני: את הממשלה נחליף, בעזרת השם.

עמיר פרץ: אני חושב שבית-המשפט העליון עושה את מלאכתו.

משה גפני: בסדר, אין לי טענות.

משה גפני: אנחנו מתכוונים ללכת לבג"ץ.

עמיר פרץ: יפה, אני לא מציע שנשפוט את בית-המשפט העליון רק כשההחלטה נוחה לנו – לא.

עמיר פרץ: ולכן, אתה יודע מה?

עמיר פרץ: אני הייתי שמח אם בית-המשפט העליון היה מרחיב את סמכויותיו.

עמיר פרץ: למשל, הממשלה הביאה הצעה לקצץ לקשישים סיעודיים את הקצבה שלהם ב=50%, נכון?

עמיר פרץ: כולם ידעו שזאת עז.

עמיר פרץ: מישהו פה לא ידע שזאת עז?

עמיר פרץ: מישהו לא ידע שהכניסו את זה בתקציב כדי להתמקח?

עמיר פרץ: ואחר כך יופיע לנו שר האוצר, גיבור החלשים, ויגיד: הנה, ביטלתי, החזרתי להם את המטפלת, הם יוכלו לאכול, הם יוכלו לשתות, הם יקבלו תרופה.

עמיר פרץ: אבל, אני שואל אותך, למי יש זכות במדינה הזאת לקחת 107,000 קשישים ולהשתמש בהם כעז, ולדעת שהם במשך שלושה חודשים חיים בחרדה, כי הם עומדים לאבד את המטפלת שלהם?

עמיר פרץ: מה זה, זה לא שימוש אלים בתהליך חקיקה כנגד קבוצות?

עמיר פרץ: שיטת העזים צריכה להיות שיטה שבכל פעם שממשלה מוציאה סעיף מתוך תקציב, צריך לשים עליה אות קלון, כי אז נחשפת השיטה כולה והשימוש הבוטה שלה באוכלוסיות חלשות שמוצאות את עצמן נאבקות על הזכות שלהן להתקיים.

עמיר פרץ: ואני אתמול התרעתי, חבר הכנסת גפני, על מה שיקרה לשוק.

עמיר פרץ: הממשלה חושבת שכולם מאמינים לה, וטוענת שההסתדרות, הגוף הזה, לא יודע מה לעשות, לא יודע לנהל.

עמיר פרץ: אני הזהרתי מפני אי-אמון שיש לעמיתים, והבוקר אנחנו מתעוררים לכותרות ענק – אדוני היושב-ראש, לא ציבור העובדים שמזוהה עם ההסתדרות הודיע שאם תוכנית הפנסיה תעבור הוא יעזוב.

עמיר פרץ: לא, "אמדוקס", פאר היצירה בכלכלה הישראלית, מודיעה היום, שאם תוכנית הפנסיה תעבור כפי שהיא, היא מוציאה את כל 4,000 העובדים שלה.

עמיר פרץ: את כולם.

עמיר פרץ: אז מה יגידו עכשיו?

עמיר פרץ: ההסתדרות?

עמיר פרץ: זאת לא ההסתדרות.

עמיר פרץ: אבל אנחנו אומרים לממשלה: שימי לב, בגלל הטירוף שאחז בה להילחם בהסתדרות, בגלל האובססיה שבה נתפסה בכל דבר שמזוהה עם כוח ארגוני שיכול גם להגיד לא, שיכול לדרוש להתאזן, שיכול לומר לשים לב, כי ערך האדם הוא גם דבר חשוב כשמדברים על תוכנית כלכלית - מה תגידו עכשיו לאנשי "אמדוקס"?

עמיר פרץ: שהם גם מההסתדרות?

עמיר פרץ: אז אם מישהו היה זקוק לאיתות, למה אסור לתוכנית הפנסיה הזאת לעבור, אני פונה שוב לחברי הכנסת ואומר שיש לי הסתייגות שאומרת, שאת כל פרק הפנסיה נעביר לוועדה בראשות מאיר שמגר, ואני מתחייב מראש לקבל כל החלטה שלה.

עמיר פרץ: אני מבקש, אם הממשלה מצביעה נגד שמגר, שהכנסת תצביע בעד שמגר, כדי שכולנו נוכל לישון בשקט, שכולנו נוכל להיות בטוחים ששינוי כל כך דרמטי עשינו בזהירות הראויה ובאחריות הראויה.

עמיר פרץ: ומה שמתרחש כאן, זה חוסר אחריות לאומי.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת אמנון כהן, ואחריו – חברי הכנסת יאיר פרץ ומשה גפני.

אמנון כהן: אולי כבודו יזמין את נציג הממשלה?

מיכאל נודלמן: שר התעשייה והמסחר אמר שהוא יבוא לפה.

מיכאל נודלמן: הוא היה פה.

אמנון כהן: הוא ממלא-מקום ראש-הממשלה, הוא צריך לשמוע מה אנחנו אומרים, איך הוא ישמע?

מיכאל נודלמן: לפני שאתה הגעת, הוא היה פה ויצא.

אמנון כהן: אולי אפשר לחכות שייכנס, אדוני המזכיר, ואנחנו נעשה הפסקה לכמה דקות?

אמנון כהן: כי אני רוצה שהוא ישמע את מה שאני אומר ויעביר את בקשתנו לממשלה.

מיכאל נודלמן: לא.

מיכאל נודלמן: יש לך עשר דקות.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הממשלה והעומד בראשה היום אטומים ונטולי רגישות חברתית.

ג'מאל זחאלקה: אתה רוצה לבקש שנציג הממשלה יבוא?

אמנון כהן: אני ביקשתי שלוש פעמים.

ג'מאל זחאלקה: היה סיכום, שאם לא יהיה נציג ממשלה, הישיבה תופסק.

ג'מאל זחאלקה: היה סיכום כזה, אומנם בעל-פה ולא בכתב, אבל זה הסיכום.

מיכאל נודלמן: לא, זה תלוי ביושב-ראש.

מיכאל נודלמן: השר נמצא בבניין.

אמנון כהן: הוא צריך להיות בדיונים, מה זאת אומרת הוא בבניין?

אמנון כהן: הוא בבניין בניו-יורק או פה?

יוסי שריד: אין ישיבת ממשלה ויש ברוך השם עודף שרים, אז אין שום סיבה שלא יהיה פה נציג.

מיכאל נודלמן: הוא היה פה.

ג'מאל זחאלקה: יש שר שמקבל משכורת מפני שהוא יושב פה.

אמנון כהן: נכון, תוספת שכר.

אמנון כהן: אני רוצה לציין שמשרד האוצר ושר האוצר רצו להוריד את נטל המס.

אמנון כהן: כשלעצמו, זה דבר מאוד מבורך, אבל הורדת נטל המס למעשה מיטיבה עם האוכלוסיות החזקות, האוכלוסיות שמרוויחות מעל 20,000 שקל בחודש.

אמנון כהן: להן באמת מורד נטל המס, אבל מה קורה עם האוכלוסיות החלשות?

אמנון כהן: הן אפילו לא מגיעות לדרגת המס שהזכאות הזאת מתייחסת אליה.

אמנון כהן: האוכלוסיות האלה - לא שיש להן הנחה במס, ההיפך הוא הנכון, מעלים להן את תשלומי הארנונה וגם את תשלומי המים, מקצצים להן בקצבאות הילדים ומורידים להן את המענקים לרכישת דירה.

אמנון כהן: היום אין זכות לזוג צעיר במדינה לקבל מענק לרכישת דירה.

אמנון כהן: השאלה היא, מה יעשו הצעירים שסיימו את הצבא.

מרינה סולודקין: מה עם העולים?

אמנון כהן: עוד מעט אני אגיע גם לעולים.

אמנון כהן: את יושבת, חברתי הנכבדה, בקואליציה וצריכה לחשוב איך את צריכה להצביע כאשר גם לעולים חדשים מורידים את המענקים לרכישת הדירה.

עסאם מח'ול: היא מצביעה עם העולים לשלטון.

מרינה סולודקין: הצבעתי - - -

אמנון כהן: נכון, והבנתי שהיום אנחנו מקיימים איזה דיון בנושא הזה.

אמנון כהן: אבל אני חושב שנהיה במצב מאוד-מאוד קשה אם לא נאפשר לא לעולים ולא לזוגות צעירים לפחות פעם אחת להגיע לדירה משלהם במדינת ישראל.

אמנון כהן: זאת לאחר ששר האוצר לשעבר כבר העלה את מס ערך מוסף.

אמנון כהן: מי משלם מס ערך מוסף?

אמנון כהן: אותן שכבות חלשות, אותם אנשים שעורכים קניות יומיומיות.

אמנון כהן: עליהם זה משפיע מאוד.

אמנון כהן: פעם נוספת פוגעים בשכבות החלשות בלי למצמץ.

אמנון כהן: דיברו גם על הבעיה הדמוגרפית.

אמנון כהן: פחות ופחות עולים למדינת ישראל, הבעיה הדמוגרפית קיימת, ומה עושים כדי לעודד ילודה?

אמנון כהן: מקצצים במענקי הלידה.

אמנון כהן: כמובן, מענקי הלידה לא יפגעו באלה שגרים ברמת-אביב ג' ובהרצלייה-פיתוח, כי שם מגדלים ילד אחד, שני חתולים וארבעה כלבים.

אמנון כהן: שאר האנשים שרוצים להביא ילדים לעולם ולאזן את המצב הדמוגרפי, כמצוות הקדוש-ברוך-הוא "פרו ורבו" - מורידים להם את מענק הלידה, או מקצצים אותו בצורה משמעותית ביותר.

אמנון כהן: אינני יודע לאן רוצה להגיע הממשלה הזאת.

אמנון כהן: דיברנו על קליטת העלייה, ואנחנו שומעים ששר הפנים הכריז שהוא לא רוצה להביא את כל העולים לארץ-ישראל.

אמנון כהן: יש עולים ששווים יותר, ויש עולים ששווים פחות.

אמנון כהן: אם הוא אמן, אם הוא עשיר - לא חשוב אם הוא יהודי או לא יהודי, העיקר שהוא עשיר - הוא יכול להיות גם גוי, זה לא משנה, נהפוך אותו ליהודי, והכול יהיה בסדר.

מרינה סולודקין: תשאל אותו מה עם היהודים מקזחסטן ומאוזבקיסטן.

אמנון כהן: יהודים הפסיקו להגיע מקזחסטן ומאוזבקיסטן.

אמנון כהן: הממשלה הקודמת החליטה להעלות את שארית הפליטה מאירופה, שחלק גדול מבני משפחותיהם נמצאים בארץ.

אמנון כהן: רצו לאחד את המשפחות שלהם, יודעים שהם יהודים, אולי הם צריכים לעבור תהליכים מסוימים; ועכשיו אומרים: לא כל החלטת ממשלה אנחנו רוצים לקיים.

אמנון כהן: יש החלטות ממשלה ששר רוצה לקיים ומקיים, ויש החלטות ממשלות שלא מתאימות לשר או שאינו רוצה לקיים, והוא לא מקיים.

אמנון כהן: גם כאן המצב אבסורדי, המצב של איפה ואיפה חוגג, ושר בממשלה לא מבצע את החלטות הממשלה.

אמנון כהן: אנחנו יודעים, כמובן, שיש קיצוץ נרחב מאוד בתרופות לעולים חדשים ולוותיקים.

אמנון כהן: אנחנו מוחים על כך.

אמנון כהן: צריך לשים לב לכך שכאשר אנשים חולים ואין להם כסף לרכוש תרופות, קשישים רבים מאוד נפטרים בטרם עת.

חיים כץ: אם קשישים נפטרים בטרם עת, קרנות הפנסיה לא צריכות לשלם להם, וזה מאזן את המצב האקטוארי שלהן.

אמנון כהן: זה המצב.

אמנון כהן: זה ה"דיל".

אמנון כהן: אנחנו אומרים שאותם אנשים שילמו במיטב כספם כל חייהם לביטוח הלאומי בשביל הפנסיה שלהם.

אמנון כהן: הם ציפו לכך שלעת זיקנה הכסף יספיק להם כדי לחיות בכבוד, אך גם את זה מונעים מאותם אנשים.

אמנון כהן: ציינו גם את הנושא של מענקים לרוכשי דירות, לעולים, לסטודנטים ולחיילים משוחררים.

אמנון כהן: כל זה - אין.

אמנון כהן: מילא, אם הורידו את המענקים, לפחות היו מורידים את שכר הדירה, או שמינהל מקרקעי ישראל היה מוריד את ההיטלים, כדי שאפשר יהיה להגיע לדירה בלי מענקים של הממשלה.

אמנון כהן: אין זכות לא לעולים, לא לחיילים משוחררים ולא לאנשים קשי-יום להגיע לבית במדינת היהודים.

אמנון כהן: אתמול התבשרתי כי גם ברשות לשיקום האסיר מקצצים כ=2 מיליוני שקל.

אמנון כהן: הרי מדובר במוסד חשוב מאוד, המטפל באוכלוסיות חלשות אשר מעדו, והיום הם חולים, נרקומנים או אלכוהוליסטים, אולי בגלל המצב הביטחוני, הכלכלי והחברתי הקשה.

אמנון כהן: הרשות הזאת מנסה לשקם אותם איכשהו, אבל אין תקציב כדי להכניס אותם לתוכניות גמילה.

אמנון כהן: הבנתי שהוסטלים שנפתחו למענם עומדים להיסגר.

אמנון כהן: למה אנחנו מצפים - אותו איש, אותו ילד, אותו בוגר נרקומן, אנחנו יודעים מה הוא מסוגל לעשות כדי לקבל את הסם שלו.

אמנון כהן: כאשר המוסד הזה מתמודד מולו ורוצה לתת לו תנאים, כדי להוציא אותו ממעגל הסמים - המדינה לא מאפשרת.

אמנון כהן: המדינה דוחפת אותו בן-אדם חולה בחזרה למעגל הפשע.

אמנון כהן: שימשיך לשדוד, שימשיך לעשות דברים שליליים, והנזק שייגרם כתוצאה מכך יהיה הרבה יותר גדול מאשר להחזיק אותו בהוסטל או בבית-סוהר.

אמנון כהן: שוב ושוב מוכיחה הממשלה את תפיסתה הדרוויניסטית: רק החזק ישרוד, רק לטובים ביותר יש כאן זכות קיום.

אמנון כהן: האוצר טוען כי תשלומי ההעברה הגבוהים יצרו תמריץ שלילי ליציאה לעבודה, לכן פעל נמרצות לקצץ אותם.

אמנון כהן: אני מברך על כך, אבל אם אתם מקצצים בצד אחד - איפה העבודה?

אמנון כהן: נמצאים כאן 300,000 עובדים זרים.

אמנון כהן: אם היו מתפנים מקומות עבודה, הייתם יכולים לומר למובטלים ללכת לעבוד.

אמנון כהן: אין שום יוזמה לבניית מפעלים בפריפריה.

אמנון כהן: בדימונה יש 15%-18% אבטלה.

אמנון כהן: אנשים רוצים לעבוד, אבל מפעלים נסגרים זה אחר זה.

אמנון כהן: מורידים את התקציבים, לא נותנים דמי אבטלה, לא נותנים הבטחת הכנסה.

אמנון כהן: אנשים רוצים לעבוד, אבל אין מקומות עבודה.

אמנון כהן: לפני שהממשלה גוזרת גזירות קשות, היא צריכה לתת לאנשים אופציה, כדי שתהיה להם אלטרנטיבה של יציאה לעבודה.

אמנון כהן: אני רוצה לפנות לראש הממשלה ולממשלתו שאינה עוצרת באור אדום, בין שמדובר בתוכניות כלכליות בין שמדובר במפת הדרכים שעליה התבשרנו השבוע:

אמנון כהן: כולנו יודעים מה קורה למי שאינו עוצר באדום - הוא נפגע והמכונית מתרסקת.

אמנון כהן: אדוני ראש הממשלה, אל תיתן למדינת ישראל להתרסק, כי אין לנו מדינה אחרת תחתיה.

אמנון כהן: עצור בטרם תעבור, עצור בטרם ייגזרו גזירות שעליהן תשלם המדינה מחיר יקר.

אמנון כהן: עצור את ההידרדרות הצפויה למשק בגלל תוכנית כלכלית שכזאת.

אמנון כהן: עצור את מכת ההתאבדויות של אנשים במצוקה.

אמנון כהן: תן לאזרחי מדינת ישראל מעט חיי שקט, חיי שלווה, חיים של עבודה ופרנסה טובה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת יאיר פרץ, ואחריו - חבר הכנסת משה גפני.

מיכאל נודלמן: אני מבקש לעמוד בזמן.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, ממלא-מקום ראש הממשלה, ממשלת ישראל הניחה בפני חברי הכנסת את התוכנית להבראת כלכלת ישראל.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, מי שמתבונן, מי שעיניו בראשו, רואה שזו לא תוכנית להבראת כלכלת ישראל - זו תוכנית להריסה של מדינת ישראל כמדינת רווחה.

יאיר פרץ: הרבה אנשים הרבו להאשים את סיעתי, סיעת ש"ס, שהיא מנציחה את העוני.

יאיר פרץ: ואני שואל: תנועה וסיעה שעשתה מאז הקמתה, שנלחמה ונאבקה למען השכבות החלשות, הקימה רשת מעונות יום בעיירות פיתוח, דאגה לאותן אמהות שלא היתה להן אפשרות כספית לשים את ילדיהן במעון ולצאת לעבודה כדי לעזור בפרנסת המשפחה, לאפשר לאותם עניים, נזקקים, גמלאים, שיהיו בתי-תמחוי כדי שיוכלו לאכול בהם ארוחה חמה ביום, לאפשר לאותם ילדים שהוריהם אינם משתכרים והם חיים מהכנסה מינימלית של קצבת ילדים או קצבת נכות לקבל ארוחה חמה, לזה קוראים הנצחת העוני?

יאיר פרץ: אוי לאותן עיניים שרואות היום את המחזות, שמדינת ישראל בתקציבה, שגם הוא קוצץ, לצערי הרב, מקימה בתי-תמחוי במדינת ישראל.

יאיר פרץ: ולזה לא קוראים היום הנצחת העוני.

יאיר פרץ: היום זה באישור ממשלתי.

יאיר פרץ: נותנים את כל הלגיטימציה על מנת להמשיך ולתת לאותם אנשים שהיו במעמד מסוים והשתכרו ופרנסו את משפחותיהם בדוחק, וקיבלו את הסיוע מכל מיני קרנות שיצרו התנועות החברתיות, אנחנו הופכים היום את אותם אנשים לעניים, את ילדיהם אנחנו שולחים לפחי האשפה לנבור ולחפש מזון.

יאיר פרץ: ואני שואל, אדוני השר, עד אנה?

יאיר פרץ: צר לי עד מאוד שבבית הזה יושבים אנשים שמפרשים את דברי התורה באופן מילולי.

יאיר פרץ: כתוב: כי תראה את חמור שונאך רובץ תחת משאו, עזוב תעזוב עמו - האופן לעזור לו זה בעצם לעזוב אותו.

יאיר פרץ: לצערי הרב, ממשלת ישראל ועמיתי מהליכוד, שמאז ראש הממשלה המנוח מנחם בגין, שהניף את הדגל החברתי, שהיום עמיתי מהליכוד הורידו לחצי התורן, נטשו את השכבות החלשות, נטשו את עיירות הפיתוח, גזרו גזירות שהציבור לא יכול לעמוד בהן.

יאיר פרץ: בואו נתבונן בכמה סעיפים קטנים בתוכנית הכלכלית.

יאיר פרץ: היום הולכים להטיל מס בריאות של 75 שקלים על עקרות בית.

יאיר פרץ: מפה תבוא הישועה לתקציב, להבראת הכלכלה הישראלית?

יאיר פרץ: 75 שקלים לאותה אשה שמקבלת קצבת זיקנה או גמלה או כל דבר אחר.

יאיר פרץ: הולכים להטיל עליה מס של 75 שקלים, כאשר זה מאוד משמעותי לגביה.

יאיר פרץ: זה יכול להיות בשביל רכישת תרופות וזה יכול להיות בשביל דבר אחר.

יאיר פרץ: מאידך גיסא הולכים לתת הטבת מס, להוריד את דרגת המס ל=35%, ושם למעשה יש קרוב ל=2.5 מיליארדי שקל.

יאיר פרץ: אדוני השר, 2.5 מיליארדי שקל ניתן לחסוך על-ידי כך שלא נוריד את אותה מדרגת מס.

יאיר פרץ: מי נהנה מאותה מדרגת מס?

יאיר פרץ: האם השכבות החלשות?

יאיר פרץ: האם מקבלי קצבאות הנכות?

יאיר פרץ: האם מקבלי שכר המינימום?

יאיר פרץ: לא.

יאיר פרץ: מי שיקבל את ההטבה במס זה העשירונים העליונים, אנשים שמשתכרים 30,000 ו=35,000 שקל בחודש.

יאיר פרץ: לכן אני שואל: האם זו תוכנית להבראת כלכלת ישראל?

יאיר פרץ: דבר נוסף - המשנה לשר האוצר, השר שטרית, טוען, שילכו לעבוד.

יאיר פרץ: אני שואל, כאדם שמכיר את המערכת של שירות התעסוקה מקרוב: האם יש מקומות עבודה במדינת ישראל?

יאיר פרץ: לצערי הרב, לא.

יאיר פרץ: מגיעות אלי פניות רבות מאנשים צעירים שמוכנים לעבוד בכל עבודה.

יאיר פרץ: במקום שהממשלה תרכז היום מאמץ על מנת להתמודד עם הבעיה של העובדים הזרים - יש לנו קרוב=ל-300,000 עובדים זרים במדינת ישראל שלוקחים עבודות שהרבה ישראלים היו שמחים לעבוד בהן.

יאיר פרץ: נכון שזה כוח עבודה זול, נכון שזה מאפשר לאותם מעסיקים להשתכר, אבל צריך להיאבק בדבר הזה.

יאיר פרץ: מזה נוכל להביא מקומות עבודה נוספים, נשקיע בתשתיות, בחינוך.

יאיר פרץ: זו תוכנית להבראה כלכלית ולא התוכנית להפיל את כל הגזירות על השכבות החלשות, על אלה שאין להן?

יאיר פרץ: אני שואל, עד אנה, אדוני השר?

יאיר פרץ: תוכניות רבות - שימו לב, בשנתיים וחצי האחרונות כל הממשלות שהיו לנו, הממשלה הקודמת שהיינו חברים בה והממשלה הנוכחית, הניחו בפנינו חמש תוכניות כלכליות.

יאיר פרץ: בכל פעם עמד כאן שר האוצר ואמר, שאם לא נאשר את התוכנית הכלכלית תהיה קטסטרופה במשק, אנחנו על סף תהום, תהיה הידרדרות.

יאיר פרץ: אבל תראו איזה פלא, אישרנו את התוכנית, עוברים כמה חודשים ושוב שר האוצר עולה על הדוכן הזה ואומר: רבותי, זהו, זו התהום, זה הקו האדום.

יאיר פרץ: ועוד תוכנית, ועוד תוכנית, וכל זה על גבם של אותם ילדים, על גבם של אותם נכים, על גבן של המשפחות החד-הוריות, על גבם של אותם מקבלי קצבאות ילדים.

יאיר פרץ: על אלה המדינה רוצה להיבנות?

יאיר פרץ: על אלה הממשלה רוצה להיבנות?

יאיר פרץ: ואם עסקינן בקצבאות ילדים, למה הממשלה לא בחרה להטיל מס על קצבאות הילדים?

יאיר פרץ: כלומר, להשאיר את הקצבאות באותה דרגה ולהטיל מס.

יאיר פרץ: כך יהיה מבחן הכנסה.

יאיר פרץ: אם חבר הכנסת יאיר פרץ משתכר משכורת גבוהה והוא זכאי לקצבה, שיטילו מס על אותה קצבה.

יאיר פרץ: אז אני יודע שאני לוקח מאנשים שיכולים לעמוד בזה ולא מאנשים שלא יכולים לשלם.

יאיר פרץ: אז אותם אנשים שנזקקים לאותה קצבה יזכו לאותה קצבה בצדק וביושר.

יאיר פרץ: לכן, אדוני היושב-ראש, מה שנותר לי לומר בצער רב הוא, שחבל מאוד שדווקא ממשלה כזאת, ממשלה שלאורך הרבה שנים, שחבריה מהליכוד - אני מכיר אותם מקרוב - לא קמים ומקימים קול זעקה ואומרים לראש הממשלה: אנחנו נושאים את הדגל החברתי.

יאיר פרץ: הליכוד נשא לאורך שנים את הדגל החברתי, והיום אנחנו לא נוריד אותו לחצי התורן.

יאיר פרץ: אנחנו רוצים להמשיך ולהיאבק למען אותן אוכלוסיות חלשות, למען אותם תושבי עיירות פיתוח שבחרו בליכוד, שהעלו אותו לשלטון לאורך כל השנים מאז 1977, מאז המהפך ועד היום הזה.

יאיר פרץ: אותם אנשים שאתם מכים בהם חזק, אותם אנשים הם שהעלו אתכם לשלטון.

יאיר פרץ: לכן, אדוני היושב-ראש, מה שנותר לי הוא לקרוא לחברי מכל סיעות הבית, ובפרט מהליכוד, לקום ולהתנגד לתוכנית הכלכלית ולהעביר את הגזירות האלה מן העולם ולאפשר לאותן משפחות נזקקות, לאותם ילדים בסיכון, שיוכלו באמת לחיות במדינת רווחה בצורה נאותה ומכובדת, כפי שתורתנו הקדושה מצווה אותנו לשמור על כבודו של האדם, על כבודו של הילד.

יאיר פרץ: בזה נוכל לבשר לעם ישראל שזו הבשורה האמיתית שנוכל לתת לו.

יאיר פרץ: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת משה גפני, אחריו - חברת הכנסת מל פולישוק-בלוך, ואחריה – חבר הכנסת איוב קרא.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני שר התעשייה, המסחר והתעסוקה וממלא-מקום ראש הממשלה, אני מקדם אותך בברכת ברוך הבא.

קריאה: ודרך צלחה.

משה גפני: כן, כנראה.

משה גפני: אנחנו מאוד התגעגענו אליך.

משה גפני: פה במליאת הכנסת, זמן רב שאלו חברים רבים איפה אולמרט.

משה גפני: אנחנו סברנו, ראשית, שאדריכל הקואליציה היפה הזאת יהיה פה בשביל לקטוף את פירות הניצחון, כדי לראות איך הקואליציה הזאת מתפקדת.

משה גפני: בכל זאת, ידך רב לך בעניין הזה של קואליציית הליכוד, שינוי, מפד"ל, האיחוד הלאומי, זריקת החרדים החוצה.

משה גפני: זה בסדר, היית צריך להיות פה ולקטוף את פירות הניצחון, ואנחנו מאוד התפלאנו שלא היית.

משה גפני: גם בגלל דבר נוסף לא הבנו למה לא היית, כאשר אתה היום, נדמה לי, גם שר התעסוקה, וכאשר האבטלה עולה ב=20,000 מובטלים נוספים – והמשמעות של העניין היא שעוד 20,000 משפחות קמות בבוקר לשום דבר, לכלום – אתה כשר התעסוקה, שמופקד על העניין, לפחות תהיה כאן, אל תטייל בעולם.

משה גפני: אבל אני מעריך שאתה תשמע לי כמו ששמעת לי בעבר, ואתה תמשיך לנסוע, והמובטלים כאן ימשיכו לזעוק.

משה גפני: אבל, אדוני השר אולמרט, אנחנו נמצאים כאן בבניין שהוא עגול - לא רואים את זה מבחוץ - - -

אהוד אולמרט: - - -

משה גפני: תאמין לי, אני אומר מה שאני מתכוון.

משה גפני: הבניין עגול.

אהוד אולמרט: לא קרה לך כבר שנים רבות שאמרת את מה שאתה חושב, אבל אם תעשה מאמץ, אולי תצליח.

משה גפני: כל הזמן אני אומר - - -

אהוד אולמרט: אתה אחד האנשים הבודדים בכנסת שלא חושבים את מה שהם אומרים ולא אומרים את מה שהם חושבים.

משה גפני: זה לא חשוב, אתה יכול להגיד את זה.

משה גפני: בלאו הכי אתה לא תהיה פה עוד מעט, אתה נוסע לחוץ-לארץ.

משה גפני: אז מה זה משנה מה אתה אומר?

אהוד אולמרט: אבל תמשיך בזה.

משה גפני: מה זה אני אמשיך?

משה גפני: אני אומר את האמת, כפי שאמרתי כל הזמן.

משה גפני: אני מציע שלא תמשוך אותי בלשוני.

משה גפני: אל תמשוך אותי בלשוני, כי אני אגיד עוד אמת.

אהוד אולמרט: הרבנים שלך, שיש להם יותר שכל מאשר לך, היו שותפים שלי הרבה מאוד שנים, והם לא מצטערים לרגע אחד.

משה גפני: יכול להיות - - -

אהוד אולמרט: רגע אחד הם לא מצטערים.

משה גפני: יכול להיות, אבל אני מודיע לך, יכול להיות שיש לך השפעה על הרבנים שלי יותר ממני - - -

אהוד אולמרט: לא, יש להם יותר שכל, זה הכול.

משה גפני: יכול להיות, יכול להיות, אבל אני מודיע לך, שאם אני הייתי מתמודד בפריימריס בליכוד, לא הייתי מגיע למקום ה=32 בטריק.

אהוד אולמרט: זה משום שהייתי שותף שלכם.

משה גפני: יכול להיות, יכול להיות, מאה אחוז.

משה גפני: אנחנו באמת מתנצלים על שתי קדנציות שכפינו אותך על תושבי ירושלים.

אהוד אולמרט: לא כפיתם שום דבר.

משה גפני: כפינו אותך על תושבי ירושלים שתי קדנציות, ואנחנו מתנצלים בפני תושבי ירושלים על כך.

אהוד אולמרט: לא כפיתם שום דבר.

אהוד אולמרט: ניצחתי בירושלים על אפך ועל חמתך, למרות האינטריגות שלך.

משה גפני: ניצחת בירושלים - - -

אהוד אולמרט: ולמרות האינטריגות שלך.

משה גפני: ניצחת בירושלים - - -

מיכאל נודלמן: אבל זה לא הנושא, חברי הכנסת.

מיכאל נודלמן: זה לא נושא הוויכוח היום.

איוב קרא: הנושא הוא התוכנית הכלכלית.

מיכאל נודלמן: הנושא הוא התוכנית הכלכלית.

מיכאל נודלמן: בבקשה.

משה גפני: ועוד איך זה שייך.

משה גפני: תיכף תראה.

משה גפני: אנחנו, יהדות התורה, קיבלנו בירושלים שבעה מנדטים, כשהמפלגה שלך קיבלה בקושי שלושה.

אהוד אולמרט: איך תסביר את זה שקיבלנו 64% מהקולות - - -

משה גפני: משום שהחרדים הצביעו עבורך.

אהוד אולמרט: 20% יש לכם.

משה גפני: בסדר, אנחנו נראה גם בבחירות האלה כמה יש לנו, אבל זה לא משנה.

משה גפני: מה זה משנה?

משה גפני: מאה אחוז - - -

אהוד אולמרט: העובדות לא חשובות.

משה גפני: אחד הדברים שהקדוש-ברוך-הוא שונא הוא מי שלא מכיר בטובתו של חברו, ואתה עונה על הקטגוריה הזאת, זה הכול.

משה גפני: זה בסדר גמור.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת גפני, כל הוויכוחים האלה הם על חשבון הזמן שלך.

אהוד אולמרט: גפני, הקדוש-ברוך-הוא קודם כול שונא צבועים כמוך העושים מעשה זמרי ומבקשים שכר כפנחס.

משה גפני: מאה אחוז, מאה אחוז, בסדר, אני לפחות אומר את העובדות.

אהוד אולמרט: אמרתי לך, הקדוש-ברוך=

אהוד אולמרט: הוא שונא אנשים שעושים מעשה זמרי ומבקשים שכר כפנחס, ואתה ראש וראשון בהם.

משה גפני: מאה אחוז.

אהוד אולמרט: אבל מה זה חשוב?

אהוד אולמרט: הרי זו פוזה.

משה גפני: סיימנו?

אהוד אולמרט: אתה התחלת.

משה גפני: אני קידמתי אותך בברכת ברוך הבא.

משה גפני: אמרתי - - -

אברהם בורג: על מה אתם רבים?

אהוד אולמרט: זה נקרא לריב?

אהוד אולמרט: זה עוד - - -

אברהם בורג: אה, זו אהבה?

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מבקש.

אברהם בורג: שאני אגיד לחיים מילר?

אהוד אולמרט: שמע, לו חיים מילר היה פה, מה שהוא היה אומר על גפני - - -

מיכאל נודלמן: השר אולמרט, זה לא מקובל.

אברהם בורג: ומה שהוא היה אומר עליו - - -

מיכאל נודלמן: אדוני השר, כל הוויכוחים האלה הם על חשבונו של חבר הכנסת גפני.

משה גפני: לא, ממש לא, לא הייתי אומר כלום.

אברהם בורג: לא היית אומר כלום - - -

מיכאל נודלמן: זה על חשבונו.

משה גפני: לא, עכשיו זה על חשבונו, עכשיו הוא מפריע לי.

אהוד אולמרט: ממילא אין לו מה לומר, זה בסדר.

מיכאל נודלמן: בסדר, אני אוסיף לך שתי דקות.

משה גפני: התוכנית הכלכלית – בעצם לא התוכנית הכלכלית, אלא האסופה של הגזירות הכלכליות – שמביאה הממשלה לכנסת איננה תוכנית.

משה גפני: מאחוריה עומד דבר נורא פשוט, ואם אנחנו נבחן – ואני מתכוון לעשות את זה תיכף ומייד – אחת לאחת את הגזירות הכלכליות באסופה הזאת, נראה שעומדת כאן מדיניות שבאה להעשיר את העשירים, להפוך את המעמד הבינוני לעני ולהפוך את העניים ליותר עניים; מדיניות קפיטליסטית – מה שארצות-הברית לא היתה עושה; מדיניות חברתית קלוקלת, כושלת שאין בה לא צמיחה, לא תעסוקה, לא תקווה, לא חזון.

משה גפני: אני רוצה להביא כמה דוגמאות.

משה גפני: אני יכול לבקש, אדוני היושב-ראש, ששר מהממשלה ישב כאן או שאין דבר כזה?

מיכאל נודלמן: עכשיו - - -

משה גפני: לא, אני ראיתי ששר התעשייה, המסחר והתעסוקה יצא.

מיכאל נודלמן: בסדר, אתם בוויכוחים.

מיכאל נודלמן: לא כל כך חשוב.

משה גפני: לא נעים לו?

מרינה סולודקין: אנחנו כאן.

משה גפני: כן, זה בסדר.

משה גפני: תאמיני לי, זה כבוד בשבילי – יותר כבוד ממשהו אחר.

משה גפני: התוכנית הזאת, שפוגעת בנכים, פוגעת בקשישים, פוגעת במשפחות ברוכות ילדים, פוגעת במשפחות חד-הוריות, פוגעת בכל מי שנמצא בעשירונים התחתונים בחברה מבחינה כלכלית – אותה תוכנית נותנת 3 מיליארדים ו=400 מיליון שקל לעשירים; נותנת מיליארד ו=800 מיליון שקל מס מעסיקים לעשירים; מביאה את תקרת מס הבריאות, שהעשירים לא ישלמו; נותנת בלי שתהיה שום צמיחה.

משה גפני: אגב, בשם של התוכנית לא מופיעה המלה "צמיחה", אין, כיוון שאין צמיחה.

משה גפני: לא רק זה, אנחנו גם רואים מה קורה היום בפועל.

משה גפני: הרי אם הבורסה עולה באמת, כמו שמתהדרים ראשי האוצר, והדולר יורד והשקל מתחזק, הצריכה היתה צריכה לעלות.

משה גפני: אנחנו רואים איך במקביל הצריכה יורדת.

משה גפני: אנחנו רואים איך מספר המובטלים עולה – עוד מעט הוא כבר מגיע ל=300,000.

משה גפני: איך קורה דבר כזה?

משה גפני: איך הפטנט הזה עובד?

משה גפני: אם מצב שוק ההון אכן הולך ומשתפר, למה אנחנו לא יוצאים מהמיתון?

משה גפני: התשובה נורא פשוטה: נכון, מי שיש לו כסף לשחק בבורסה ומי שיש לו אפשרות לפעול בשוק ההון יהיה יותר עשיר, אבל מי שצריך לקנות מוצרי יסוד – לא יקנה.

משה גפני: מפעלי תעשייה ייסגרו כיוון שלא יהיה עבור מי לעבוד, והאבטלה תלך ותגדל.

משה גפני: זה לא מעניין אף אחד.

משה גפני: צריך לתת לעשירים ולהפוך את העניים לעניים יותר.

משה גפני: אביא לכם דוגמה; דוגמה קטנה, אבל דוגמה.

משה גפני: החליטו לבטל את הטבות המס ביישובים בפריפריה.

משה גפני: ישבנו בוועדת הכספים, וחבר הכנסת חיים אורון, אני לא חשוד שאני גר בערבה התיכונה, ואני ביקשתי, כמו רבים מחברי, שישאירו בערבה התיכונה את הטבות המס – יקטינו אותן, אבל ישאירו.

אברהם בורג: וגם את העובדים הזרים.

משה גפני: עזוב את העובדים הזרים, על זה נדבר בפעם אחרת.

משה גפני: עכשיו אני מדבר קודם כול על הטבות המס.

משה גפני: והיתה הצבעה וההצעה התקבלה.

משה גפני: בסדר, סוף-סוף דבר הגיוני, בערבה התיכונה יהיו הטבות מס.

משה גפני: הרי בכל אופן יושבים שם ציונים מושבעים.

משה גפני: זה חבל ארץ שכולם אומרים שצריך ליישב אותו.

משה גפני: כנראה, אף אחד מהם לא הצביע ליהדות התורה, אבל אני, כדרכי, פועל בשביל כולם, יחד עם חברי.

משה גפני: קורא יושב-ראש הקואליציה לחברי הקואליציה הסוררים – אלה שהצביעו באופן הגיוני, וזה התקבל - לבוא לחדר של יושב-ראש ועדת הכספים.

משה גפני: אני לא יודע מה היה בפנים, אבל כנראה, כמו תמיד, הוא הלך ואמר לרובוטים - - -

יצחק וקנין: - - -

משה גפני: אגב, בעוד כמה חודשים יתחרטו חברי הליכוד על הימים האלה.

משה גפני: חברי הכנסת החדשים לא מבינים עכשיו מה הם עושים.

משה גפני: אני מבין שהם בקואליציה והם צריכים לשמור על הקואליציה שלהם, אבל קצת שרירים, רבותי.

משה גפני: אתם לא יכולים להתנהג כמו נמושות.

משה גפני: יש דברים הגיוניים, עם כל הכבוד לפקידי האוצר.

משה גפני: הרי הימים האלה ייזכרו לכם לדיראון עולם.

אברהם בורג: הם יהיו יותר רגועים.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: תאמין לי, אני מכיר רבים מחברי הליכוד שאתה תראה בעוד זמן לא רב מתנהגים אחרת, מתנהגים על-פי מצפונם.

אברהם בורג: - - -

משה גפני: נכון.

יצחק כהן: בוקר טוב, מוישה.

משה גפני: בוקר אור.

משה גפני: עכשיו אני מדבר על ועדת הכספים.

משה גפני: חבר הכנסת אברום בורג, כדאי לך לשמוע.

משה גפני: ואז חוזרים חברי הקואליציה פנימה וחוזרים בהם מהצבעתם, לרבות שני חברי שינוי, מצביעים נגד והערבה התיכונה יצאה.

משה גפני: משולל כל היגיון - טוב.

משה גפני: הייתי בטוח שהפעילו עליהם מכבש מפני שהמצב הכלכלי מאוד קשה ואין ברירה.

משה גפני: אפילו מעניים, אפילו מכאלה שבאמת מגיע להם לוקחים - בסדר.

משה גפני: דקה אחרי זה מגיעות להצבעה הטבות מס לכפר-ורדים.

משה גפני: כפר-ורדים הוא כפר עשיר, כולם יודעים.

משה גפני: סטף ורטהיימר שם הוא הפטרון של שינוי.

מל פולישוק-בלוך: הוא גר בנהרייה.

משה גפני: מה זה משנה.

משה גפני: כפר-ורדים זה הוא.

משה גפני: אגב, את יכולה אולי להגיד לי על מי אמר טומי לפיד זנב?

משה גפני: סתם, אני פשוט ראיתי בעיתון.

אברהם בורג: האדמו"ר טומי לפיד.

מל פולישוק-בלוך: - - -

אברהם בורג: שמעתי שהכתירו אותו בסיעה בתור אדמו"ר.

משה גפני: באמת?

אברהם בורג: היה כתוב שחבר הכנסת חמי דורון אמר לו: אתה לא האדמו"ר שלנו - - -

משה גפני: חמי דורון אמר לו שהוא לא האדמו"ר?

משה גפני: זה פשוט כפירה בעיקר.

חיים אורון: מה עניין הזנבות לפה?

משה גפני: עניין אותי על מי הוא אמר זנב, מפני שראיתי שאת חמי דורון החליפו בוועדה המשותפת של ועדת החוץ והביטחון ווועדת הכספים ושמו במקומו את אילן ליבוביץ.

אברהם בורג: מתי היית פעם אחרונה בערבה?

משה גפני: לפני ארבעה חודשים.

אברהם בורג: בכניסה לערבה יש שלט גדול: הערבה בלי זבובים.

אברהם בורג: יש לי הרגשה שגם פה יש ענייני זבובים.

משה גפני: נכון, אנחנו נבדוק את זה אחרי זה.

מיכאל נודלמן: חברי הכנסת, מספיק עם שטויות.

חיים אורון: המושג הוא לא ערבה בלי זבובים, המושג הוא - ערבה נקייה.

מיכאל נודלמן: חברי הכנסת, תנו לחבר הכנסת גפני לסיים.

מיכאל נודלמן: אחר כך תדברו בפרוזדור.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, זה מאוד מעניין.

חיים אורון: סיפור קצר.

מיכאל נודלמן: זה לא מעניין אותי.

מיכאל נודלמן: אחר כך אהיה בפרוזדור, אני מוכן לשמוע את כל הדברים.

מיכאל נודלמן: פה אין דברים כאלה.

חיים אורון: זה לא ערבה בלי זבובים, זה ערבה נקייה.

חיים אורון: מרססים זבובים מסורסים ועל-ידי זה מעקרים - - -

משה גפני: מה שאני מבקש לומר, אדוני היושב-ראש, ובזה אני רוצה לסכם את הדברים שלי.

משה גפני: אתה רואה לאורך כל התוכנית, שאתה לוקח מעניים, אתה לוקח מהקשישים, אתה לוקח מהנכים, אתה לוקח מכולם, מאלה שאין להם יכולת להתנגד, אין להם פטרונים כאן במליאת הכנסת שיכולים להגן עליהם, על כל פנים לא האמיצים.

משה גפני: בעוד שלעשירים יש פה פטרונים.

משה גפני: לכפר-ורדים יש פטרון, פטרון ידוע.

משה גפני: לבעלי ההון יש פה פטרונים.

משה גפני: הם יושבים במשרד האוצר.

משה גפני: ממשלה רעה, בלי חמלה, אטומה.

משה גפני: אני אומר לכם, שינוי לא מעניינת אותי.

משה גפני: בלאו הכי זו תופעה חולפת.

משה גפני: אבל הליכוד, אתם תתחרטו על הימים האלה, איך אפשרתם לאולמרט ולחבריו לעשות את המעשה הבוגדני הזה בתושבים, באזרחים, במי שבאמת אכפת לו ממדינת ישראל, ולא כאלה עשירים, שבעים, שלא מעניינים אותם העניים.

משה גפני: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריה – חבר הכנסת איוב קרא.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת כהן, אני מבקש, תשב בשקט.

מיכאל נודלמן: אתה נכנסת ואחרי זה התחיל פה בלגן.

יצחק כהן: כל הלילה הייתי פה, פרופסור נודלמן.

מיכאל נודלמן: אבל אתה כל הזמן עושה מה שלא צריך לעשות.

מיכאל נודלמן: תן לי לנהל את הישיבה.

אברהם בורג: תוציא אותו.

מיכאל נודלמן: אנחנו חברים, אבל ככה אי-אפשר.

מל פולישוק-בלוך: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת גפני, כאחת שחברה בשינוי 22 שנה אולי כדאי שתקשיב לנציגת התופעה החולפת הזאת.

מל פולישוק-בלוך: כבר 22 שנה אני שומעת את המשפט הזה.

מל פולישוק-בלוך: שינוי זה שינוי, מה לעשות.

אברהם רביץ: - - -

מל פולישוק-בלוך: אדוני, אני מברכת אותך שבאת, אבל תן לי, בבקשה, לדבר.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מקיימים דיון ממושך על תוכנית שכבר הוכרעה בוועדות הכנסת.

אברהם בורג: אלי, לא גמרנו את קריאות הביניים מקודם מפני שהיושב-ראש לא נתן לנו.

אלי בן-מנחם: זה מתחיל הכול מחדש, עזוב.

אלי בן-מנחם: מה שהיה היה.

אלי בן-מנחם: בוקר טוב.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טל, אני מבקש ממך לשבת.

אלי בן-מנחם: בבקשה, חברת הכנסת מלי.

משה גפני: כשאת היית בשינוי, איפה היה טומי לפיד לפני 22 שנה?

מל פולישוק-בלוך: זה לא רוולנטי כרגע.

מל פולישוק-בלוך: אמרתי כבר פעמים מספר מעל הבמה הזאת, שאני מסכימה עם עקרונות התוכנית ואני נאלצת לבלוע סעיפים מסוימים שכמובן אינם לרוחי.

אברהם בורג: כמו.

מל פולישוק-בלוך: בבקשה.

מל פולישוק-בלוך: סעיפים שפוגעים בנשים, סעיפים שהוצאו מהתוכנית כמו סגני ראשי עיר, שבלחץ פוליטי הוצאו מהתוכנית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש לך אפשרות להגיש הסתייגות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם גברתי תגיש הסתייגות, אני אתמוך בה.

מל פולישוק-בלוך: הגשתי, אדוני, לא הסתייגות, הגשתי הצעת חוק לפני שבוע שאומרת שיהיה רק סגן ראש עיר אחד בשכר.

מל פולישוק-בלוך: וכן קיצוץ מימון מפלגות, אדוני, ואני מקווה שגם המפלגה שלך תסכים לקיצוץ מימון מפלגות.

אברהם בורג: אם תבקשי פטור מחובת הנחה ויאפשרו לך להעלות את הצעת החוק כאן, אפשר לאחד את הצעת החוק - - -

מל פולישוק-בלוך: אני אשמח ללמוד ממך את הלכות הכנסת, אדוני היושב-ראש לשעבר.

מל פולישוק-בלוך: אכן יש לי מה ללמוד.

מל פולישוק-בלוך: ובכל זאת, התוכנית הזאת יש לה עקרונות יסוד שרק הם יצילו את המשק.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים על פחות קצבאות ויותר פרנסה; פחות כספי חלוקה ויותר תמורה ותפוקה; פחות עובדים זרים, יותר עובדים ישראלים; פחות מיסוי, יותר תמריץ לעבוד – וכל זה, בסופו של תהליך, יותר כסף בקופה ופחות עוני במדינת ישראל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אמרו לנו את זה בחמש הדקות האחרונות.

מל פולישוק-בלוך: בכל זה, חברי חברי הכנסת, לא די.

מל פולישוק-בלוך: אם לא נשלב ואם לא נעבור מייד לתוכנית צמיחה עניינית, מעשית, לא עשינו דבר.

מל פולישוק-בלוך: תוכנית הצמיחה הנכונה היא זאת שמשקיעה בתשתית, שמשקיעה בתשתית ההון האנושי, בפוטנציאל האדיר היחיד שיש לנו, פוטנציאל שטרם מימשנו אותו.

מל פולישוק-בלוך: אני פונה מכאן לראש הממשלה, ולצערי הרב שר התמ"ת לא נשאר לשמוע את דברי, אני אעביר לו אותם בדרך אחרת - - -

יצחק כהן: הוא יצא לחו"ל.

מל פולישוק-בלוך: אולי.

מל פולישוק-בלוך: אני מבקשת מראש הממשלה ומהשרים לקבוע מדיניות שלפיה ענף ההיי-טק, המדע והטכנולוגיה הוא הענף הכלכלי המוביל של מדינת ישראל.

מל פולישוק-בלוך: הכרזה בלבד, כמובן, אינה מספיקה, וצריכים לנקוט צעדים אופרטיביים.

מל פולישוק-בלוך: ברשותכם, אני רוצה לפרט את התוכנית שגובשה והוצעה על-ידי ועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת, בסיוע מומחים מקצועיים ומובילים מהתעשייה, מהאקדמיה ומהמגזר הציבורי.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מציעים, כי רבע מהתקציב הממשלתי לתשתיות כבישים ומסילות ברזל, כמיליארד שקל, יופנה לתשתיות ההון האנושי באמצעות תשתיות ההיי-טק.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מציעים הצעה, שאם היא תבוצע בכללותה, היא תחזיר לעבודה כ=20,000 אנשי היי-טק שהיום הם מובטלים, ועוד מספר כפול מזה של אנשים שנותנים שירותים שונים לעובדי ההיי-טק; סך הכול למעלה מ=50,000 איש, עובדים, שיכולים לחזור לעבודה כבר השנה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מציעים חלוקה כספית כזאת: 250 מיליון שקל לתגבור פעולות המדען הראשי במשרד התמ"ס, לעידוד היצוא של תעשיות ההיי-טק המייצרות ומשווקות מוצרים בני-מכירה; 150 מיליון שקל לעידוד פעילותן של קרנות הון סיכון, להשקעה בטכנולוגיה ומוצרי היי-טק בעלי פוטנציאל מוכח, וכאן אנחנו מדברים על מנגנון השקעה של דולר מול דולר; חצי מיליארד שקל לפרויקטים לאומיים בתחום התקשוב של טכנולוגיית המידע, ה=T.I, בשיטת BOT, באמצעות חברות בין-לאומיות, שיש להן סניפים מקומיים, באמצעות עובדים ישראלים בלבד, ואני מדגישה: עובדים ישראלים בלבד.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים על כך שתשתית ההיי-טק תבוצע על-ידי עובדים ישראלים, לעומת תשתית הכבישים, שגם היא חשובה, תבוצע על-ידי עובדים שיובאו מסין.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים על 100 מיליון שקל לשילוב מובטלי היי-טק בתחומי החינוך, בבתי-ספר, על-ידי הכשרה מקצועית, כדי לתת שוויון הזדמנויות.

מל פולישוק-בלוך: הרבה מאוד חברי כנסת מדברים על המסכנים בפריפריות, על האנשים בבקעה, על חרדים.

מל פולישוק-בלוך: ובכן, באמצעות ההכשרה לתחום הזה, לתחום ההיי-טק והמדע, אנחנו יכולים לשלב אוכלוסיות של חרדים, לשלב אוכלוסיות של ערבים, לשלב אוכלוסיות שנמצאות בפריפריה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מכווצים את המדינה למשק אחד, יעיל ואופרטיבי.

משה גפני: איך החרדים יצאו לעבוד?

משה גפני: להצטרף ל=300,000 המובטלים?

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת גפני, בעוד שעה יש לי פגישה עם גברת נכבדה, חרדית, שרוצה ביחד אתי, לא לצעוק כמוך, אלא לעשות פעולות כדי באמת לשלב אנשים מהמגזר החרדי בעולם ההיי-טק.

מל פולישוק-בלוך: השלב הראשון, אדוני, הוא להכשיר אותם לעבודה.

מל פולישוק-בלוך: השלב השני – לייצר מקומות עבודה.

משה גפני: אני יודע - - -

מל פולישוק-בלוך: אם אתה תקשיב במקום לצעוק, אתה תשמע את התוכנית שלי ותראה איך 50,000 מקומות עבודה - - -

אלי בן-מנחם: סליחה, רגע, חברת הכנסת מלי פולישוק.

אלי בן-מנחם: במקרה הייתי אצל הגברת החרדית, שמחזיקה פה מפעל, שמלמדת שם, והיא עושה פעילות נהדרת, עם חבר'ה צעירים, חרדים וחרדיות.

משה גפני: נכון, נכון.

אברהם בורג: זה ל=400.

אברהם בורג: מה עם שאר ה=80,000?

אלי בן-מנחם: מדובר בהרבה מאוד אנשים צעירים.

אלי בן-מנחם: אני מברך על כך והלוואי שירבו כאלה.

משה גפני: הם יטענו שהחרדים לא עובדים.

מל פולישוק-בלוך: לא, לא, לא.

מל פולישוק-בלוך: אם היית מקשיב לנו ולא רק מדבר לא לעניין, היית שומע שאני מדברת על תוכנית שתחזיר 50,000 איש לעבודה ותייצר מקומות עבודה.

מל פולישוק-בלוך: אם תקשיב, תשמע איך.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים על כך שצעירים שכבר נכנסו לעולם ההיי-טק ורוצים להמשיך ולהכשיר את עצמם, וללמוד לימודים אקדמיים מוגברים ונוספים, יוחזרו - - -

משה גפני: - - -

מל פולישוק-בלוך: אדון גפני, חבר הכנסת גפני.

מל פולישוק-בלוך: אולי תאזין פעם אחת?

מל פולישוק-בלוך: אני מדברת על עניינים לא מפלגתיים.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת גפני, את כל מה שאתה מדבר עכשיו אני מוריד מהזמן שלך.

אלי בן-מנחם: אתה צריך לדבר.

משה גפני: אני מתנצל, אדוני היושב-ראש.

מל פולישוק-בלוך: תקשיב, פעם אחת תקשיב לדברים אחרים, ולא רק לעניינים מפלגתיים ולהתנגחות בין מפלגות.

מל פולישוק-בלוך: פעם אחת תקשיב למשהו ענייני.

מל פולישוק-בלוך: זה לא יזיק לך.

אברהם בורג: הוא מדבר אתך על תעסוקה של חרדים.

מל פולישוק-בלוך: גם אני מדברת על תעסוקה של חרדים, וכדאי שתקשיב איך עושים את זה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת בורג, אתה צריך לדבר אחרי איוב קרא.

אברהם בורג: למה החרדים אשמים בעניין ההיי-טק?

מל פולישוק-בלוך: אם אתם תקשיבו, תראו איך אנחנו מייצרים פה מקומות עבודה.

מל פולישוק-בלוך: אבל אתם לא מוכנים להקשיב.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: דיברת על נשים חרדיות.

מל פולישוק-בלוך: ובכן, אנחנו מדברים על כך שסטודנטים - - -

אברהם בורג: כשהחרדים התעסקו עם היי-טק - - -

אלי בן-מנחם: רבותי, אני נאלץ להוסיף לה את הזמן שאתם מפריעים לה.

אלי בן-מנחם: זמנה הולך ואוזל ואתם מפריעים לה.

אלי בן-מנחם: זה בא על חשבון הזמן שלכם.

אברהם בורג: כמה שצריך, אדוני היושב-ראש.

מל פולישוק-בלוך: יש פה כל כך הרבה רעש.

אלי בן-מנחם: שלא ישעמם.

אלי בן-מנחם: הציבור אומר שהכנסת ריקה.

מל פולישוק-בלוך: בסדר, אין לי בעיה.

מל פולישוק-בלוך: רק שזה לא יהיה על חשבוני.

מל פולישוק-בלוך: חוץ מזה אין לי בעיה.

אלי בן-מנחם: מאה אחוז.

אלי בן-מנחם: אוסיף לך את הדקה.

מל פולישוק-בלוך: אני יכולה לעמוד פה גם עוד חצי שעה.

אלי בן-מנחם: רבותי, תאפשרו לחברת הכנסת פולישוק להמשיך לדבר.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

מל פולישוק-בלוך: בחור צעיר, בחורה צעירה, שנפלטו מתחום ההיי-טק, יושבים בבית ומקבלים דמי אבטלה.

מל פולישוק-בלוך: מכיוון שהם קיבלו משכורות גבוהות, הם ב"טופ" של דמי האבטלה.

מל פולישוק-בלוך: מדובר על 6,000-7,000 שקל בחודש.

מל פולישוק-בלוך: בחצי שנה של דמי אבטלה אנחנו יכולים לתת להם כסף לתואר שלם באוניברסיטה.

מל פולישוק-בלוך: התוצאה של זה היא שהחבר'ה האלה נשארים בארץ, לא מחפשים מקומות עבודה מעבר לים.

מל פולישוק-בלוך: התוצאה של זה היא שהם נשארים לעסוק בתחום הזה, שבו הם הוכשרו בעבר.

מל פולישוק-בלוך: ואנחנו יוצאים נשכרים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא מבזבזים את דמי האבטלה שלנו בשביל לעודד בטלה בבית.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו יכולים לנצל אותם משאבים מועטים שיש לנו כדי לייצר מקומות עבודה, כדי לייצר הכשרה נוספת של עובדים ולדאוג לכך שהמשק יתפתח וגם החברה הישראלית.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לעבור לסעיף הבא.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לחזור על דבר אחד, לטובת אלה שפחות הקשיבו.

מל פולישוק-בלוך: דיברתי על פעילות המדען הראשי, שמייצרת אלפי מקומות עבודה באמצעות פיתוח תעשיות שמייצרות פה בארץ.

מל פולישוק-בלוך: קרנות הון סיכון, שמביאות דולר מול דולר, מביאות הנה הון גם מיזמים מקומיים וגם מחוץ-לארץ להשקעה בטכנולוגיה ובמחקר ופיתוח.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים על פרויקטים לאומיים שבעצם משדרגים את המחשוב הלא-ממש ברמה גבוהה שיש לנו היום בסקטור הציבורי, מחשוב של בתי-חולים, מחשוב של ממשל זמין, כל הפרויקטים של בתי-המשפט, כל הפרויקטים האלה יועילו לאזרח שנתקל בביורוקרטיה נוראה, שקשה לו להגיע למשרדי הממשלה.

מל פולישוק-בלוך: הוא יוכל לעשות זאת מביתו.

אלי בן-מנחם: חברת הכנסת פולישוק, זמנך תם.

אלי בן-מנחם: אני מוסיף לך שתי דקות.

מל פולישוק-בלוך: שלוש דקות.

נסים זאב: מגיע לה שתתחשב בה.

אלי בן-מנחם: רבותי, אני מבקש.

משה גפני: יש לי אלייך רק שאלה אחת.

מל פולישוק-בלוך: רק שנייה אחת.

מל פולישוק-בלוך: זה על חשבון זמני.

מל פולישוק-בלוך: אני מבקשת.

אלי בן-מנחם: כשהיא תסיים - - -

מל פולישוק-בלוך: אני אסיים.

מל פולישוק-בלוך: אם הוא ייתן לי זמן – בשמחה רבה.

מל פולישוק-בלוך: הסעיף האחרון שאני מדברת עליו הוא עוד כ=100 מיליון שקל לפיתוח טכנולוגיות עתידיות, שאנחנו יכולים להוביל אותן בעולם, ובמקרה הזה זה באמת "מציון תצא תורה", של ננו-טכנולוגיה, ביו-טכנולוגיה.

מל פולישוק-בלוך: תראו מה עושות אוניברסיטאות.

מל פולישוק-בלוך: אם ניתן להן תזרים נוסף, תראו איזו מהפכה תהיה.

מל פולישוק-בלוך: הממשלה מקבלת את השקעתה כבר בתוך שנה.

מל פולישוק-בלוך: יהיו המסים שהחברות האלה ישלמו והמסים שהמועסקים ישלמו.

מל פולישוק-בלוך: כבר בתוך שנה זה חוזר.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מחזירים לעבודה 50,000 איש.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו שמים דגש בעבודה ישראלית ולא בעבודה זרה.

מל פולישוק-בלוך: כמו שאמרתי, אין לי שום דבר נגד כבישים.

מל פולישוק-בלוך: צריך לעשות את זה, אבל פניתי למנכ"ל מע"צ וקיבלתי תוכנית עבודה של מע"צ.

מל פולישוק-בלוך: גם אם כל התוכניות של מע"צ יאושרו, לא יגיעו לכסף שהממשלה הקציבה להם בשנה זאת ובשנה הבאה.

מל פולישוק-בלוך: כך שיש כסף בקופה וצריך לנתב אותו לדבר הנכון.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לסיים ולומר, שבחודשיים האחרונים, בערך מאז התחלתי לכהן בתפקיד יושבת-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה, אני משתדלת להכיר, ללמוד ולפגוש אנשים מהתחום הזה, כדי ללמוד מהמקצוענים.

מל פולישוק-בלוך: אני פוגשת אנשים נהדרים, מוכשרים, טובים, שיש להם המון רצון טוב לפעול ביחד עם הממשלה, עם הכנסת, לתת יד אחת, כדי באמת להציל את המשק.

מל פולישוק-בלוך: עוד לא פגשתי אחד שיאמר שהתוכנית הזאת היא לא בת-ביצוע והיא לא התוכנית הנכונה.

מל פולישוק-בלוך: אחד לא אמר זאת.

מל פולישוק-בלוך: להיפך.

מל פולישוק-בלוך: כולם מברכים על זה, כולם אומרים: זה מה שצריך לעשות.

מל פולישוק-בלוך: וגם חברי כנסת, וגם שרי ממשלה.

מל פולישוק-בלוך: לכן, אני אומרת כך: בואו נשים בצד את המחלוקות, נתחיל לעבוד על הביצוע, נעשה תוכנית צמיחה אמיתית, נציל את המשק, נציל את מדינת ישראל, ולא נצטרך להיות עדים להפגנות של אלה שבאמת אין להם ואין לנו יכולת לעזור להם, כי כבר אין כסף בקופה.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לשאול אותה שאלה.

אלי בן-מנחם: תודה לחברת הכנסת מלי פולישוק.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת איוב קרא.

אלי בן-מנחם: אני מבקש ממך, משה גפני.

אלי בן-מנחם: חברת הכנסת פולישוק יורדת מהבמה ותוכל לשאול אותה בנימוס כמה שאלות שתרצה, בצד.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש הרבה זמן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למה לא לנצל את הבמה?

משה גפני: איפה כל ההצעות שלך בתוכנית הכלכלית?

משה גפני: איפה?

משה גפני: אלה הצעות טובות מאוד.

משה גפני: איפה?

מל פולישוק-בלוך: תתמוך בהסתייגות שלי.

אלי בן-מנחם: אתה לא חייב לצעוק.

אלי בן-מנחם: היא כבר לידך.

אלי בן-מנחם: אתה יכול לשאול אותה בשקט.

משה גפני: איפה זה?

חיים אורון: אנחנו תומכים בהסתייגות שלך, אבל את הרי תורידי אותה.

חיים אורון: את תורידי אותה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת איוב קרא, יש לך עשר דקות.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

אלי בן-מנחם: אחריו – חבר הכנסת אברום בורג.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת פינס-פז, אני מבקש.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת יצחק כהן, אתה יכול לשבת.

איוב קרא: הרב גפני, אני לקחתי אותך כרב.

איוב קרא: אם הייתי מקים קואליציה לא הייתי עוזב אותך בחוץ.

משה גפני: אני יודע.

משה גפני: אני יודע.

איוב קרא: כך שלך אין בעיה אתי.

איוב קרא: כך גם לרב יצחק כהן, שהצטרפתי להסתייגויות שלו.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, יש הסכמה בבית הזה, ולא שמעתי כהוא זה שהתוכנית הזאת היא לא תוכנית של אין ברירה.

איוב קרא: עוד לא שמעתי תוכנית אלטרנטיבית מאלה שמתנגדים לתוכנית הזאת.

איוב קרא: עוד לא שמעתי דבר שיביא את הישועה, או את הבשורה הטובה, בכל מה שקשור לחלשים.

איוב קרא: בפתח דברי אני מברך את ראשי הרשויות הדרוזיות, ראש מועצת יאנוח-ג'ת וראש מועצת בית-ג'ן, שהגיעו מרחוק כדי להשתתף בדיון.

איוב קרא: לבי גם עם האחרים שנמצאים באוהל מחאה מול משרד ראש הממשלה.

איוב קרא: אלה ברובם ראשי רשויות, קצינים בכירים, שתרמו את היקר להם והקריבו דם יקר למדינת ישראל.

איוב קרא: גם הם בקטגוריה של החלשים, ואיש לא בא ומנסה לפתור את בעייתם.

איוב קרא: אני אומר זאת בריש גלי.

איוב קרא: זאת מכיוון שכנראה טוב למדינה הזאת להתעסק עם אנשים שאולי קוראים תיגר עליה, והיא עוזבת את שלום הבית, לצערי הרב, ועוזבת את האנשים הלויאליים, את האנשים הנאמנים, את האנשים המסורים שרוצים בהמשך קיומה.

איוב קרא: מתפנים לשבת ולחתום על הסכמים דמיוניים, על הזיות, שאני לא יודע מה יצא מהם.

איוב קרא: לא רחוק מאתנו פה לא חותמים על הסכם פשוט, שעולה רק כמה מיליונים, עם אנשים שבעצם לפני קום המדינה דאגו לתקומתה, לעצמאותה, לביטחונה.

איוב קרא: אני מקווה שדברי ייפלו על אוזניים קשובות בכל משרדי הממשלה, ובמיוחד על אוזניו הקשובות של שר הפנים.

איוב קרא: לבי גם עם המפגינים הללו, שנמצאים בחוץ, ואין לי ספק שיש מן הצדק בזעם שלהם.

איוב קרא: אבל, כמו שאמרתי, זו תוכנית אין ברירה.

איוב קרא: צריך לראות אותה בפרספקטיבה הזאת.

איוב קרא: אני גדלתי בין החלשים הללו והייתי לאורך כל הדרך במשא-ומתן עם החלשים הללו, אדוני היושב-ראש.

איוב קרא: אני חושב שגם אתה נמנה עם השכבות הללו.

איוב קרא: אין לי ספק שכשאנחנו חושבים מה צריך לעשות במצב הנוכחי, במצב הכלכלי-החברתי במדינת ישראל, אני מגיע למסקנה שאין ברירה.

איוב קרא: זה החל בשלהי הממשלה הקודמת, ממשלת ברק, וזה נמשך עד היום בהידרדרות, בגירעון התקציבי של מדינת ישראל, ביתרות מטבע החוץ.

איוב קרא: בעצם הכלכלה כולה קורסת ואי-אפשר להמשיך להוציא.

איוב קרא: מדינת ישראל היא כמו חברה.

איוב קרא: צריך לאזן אותה.

איוב קרא: אחרת גם האשראי העולמי שלנו לא יהיה.

איוב קרא: צריך להבין את זה.

איוב קרא: מי שלא מבין את המשמעות, לא מבין גם כלכלה.

איוב קרא: מי שניהל חברות יודע שבסוף שנה צריך להביא לאיזון, והאיזון הזה לא קיים זה כמה שנים.

איוב קרא: אגיד לכם למה, כי המגזר היצרני, לצערי הרב, נמצא במצוקה קשה.

איוב קרא: אין תיירות.

איוב קרא: אם מחר בבוקר תהיה תיירות ויגיעו לפה תיירים, מיליון תיירים, כמו שהיה פעם, זה יקטין את הגירעון.

איוב קרא: אם המגזר החקלאי יתחיל להתאושש – נקטין את הגירעון.

איוב קרא: אם המצב יימשך כמו שהוא היום, הרב מלכיאור, לא יעזור, גם גאון הדור לא יוכל להושיע.

איוב קרא: אנחנו מבינים את זה, ועל זה יש קונסנזוס.

איוב קרא: מצב המדינה קשה.

איוב קרא: הכלכלה העולמית בקריסה.

איוב קרא: זה לא רק בישראל.

איוב קרא: זה משליך, כמובן, עלינו ועל הממשלה.

איוב קרא: היתה לי הזכות להוביל מהלך שקשור לשכבות החלשות, אדוני היושב-ראש, שעלה 250 מיליון שקל.

איוב קרא: ראיתי חובה לעצמי, דווקא בראייה שלי נגד הממשלה, שהטלת מס על עובדים זרים היא בחזקת אסון.

איוב קרא: למה?

איוב קרא: כי בעיני צריך לפגוע, או להביא למיגור תופעת העובדים הזרים הלא-חוקיים, קודם כול.

איוב קרא: כל עוד לא מיגרנו את תופעת העובדים הלא-חוקיים, אנחנו לא יכולים ללכת ולהטיל מס.

איוב קרא: מה אנחנו עושים במצב כזה?

איוב קרא: אנחנו בעצם מעודדים את ההעסקה הבלתי-לגלית.

איוב קרא: לכן, ניהלתי משא-ומתן.

איוב קרא: רצו להטיל 15%.

איוב קרא: אני עמדתי על כך שיש להוריד את זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: עם מי ניהלת משא-ומתן?

איוב קרא: עם כל מיני גורמים בממשלה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בממשלה?

איוב קרא: כן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ככה זה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כל אחד ניהל משא-ומתן?

איוב קרא: נכון, כי זה קרוב ללבי.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טל, תמיד זה כך.

אלי בן-מנחם: אתה יודע.

אלי בן-מנחם: מי כמוך יודע.

איוב קרא: עם כל הכבוד, דוד טל, אם היית אתה מנהל משא-ומתן, לא היית מגיע אפילו להורדה של 1%.

איוב קרא: היתה לי הזכות להוריד זאת מ=15% ל=8%.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה צודק, כי גם אם הייתי מנהל משא-ומתן על הורדת מספר הסגנים בעיריות, ודאי שלא הייתי מצליח כמו עוזי כהן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל חבריך, חברי מרכז, קובעים פה את המדיניות של הבית הזה, ובסופו של דבר את התקציב של המדינה.

איוב קרא: אפשר לחשוב שבש"ס הרבנים לא קובעים את זה.

איוב קרא: הרי הם קובעים את הרשימה והם גם קובעים פה.

איוב קרא: עם כל הכבוד, רבנים קובעים לכם איך להצביע.

איוב קרא: אומרים לכם בטלפון איך להצביע.

איוב קרא: זה אבסורד יותר גדול.

איוב קרא: אבל זו לא הבעיה.

איוב קרא: הבעיה שלי היא שאני הלכתי, בכמה סעיפים מרכזיים, למשא-ומתן, כי חשבתי שצריך לעשות צדק, במיוחד בכל מה שקשור לחקלאות.

איוב קרא: החקלאים נמצאים במצוקה קשה.

איוב קרא: הצלחנו להוריד את זה ל=8%.

איוב קרא: הממשלה עמדה על כך שזה יהיה 9%.

איוב קרא: אני עמדתי על כך שזה יהיה 8%, ולכולם.

איוב קרא: מעבר לכך, הגשתי הסתייגות, ומחר נצביע עליה, האומרת שלגבי החקלאות יש להוריד זאת לאפס אחוז.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ל=3%.

איוב קרא: לאפס אחוז.

איוב קרא: אני הגשתי את זה.

איוב קרא: לא אתה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: וחבריך יתמכו בזה?

איוב קרא: אני הגשתי את ההסתייגות.

איוב קרא: אני אחראי לעצמי.

איוב קרא: אני חבר פרלמנט בזכות עצמי.

איוב קרא: נבחרתי ברשימה הארצית, לא בזכות רבנים ולא בזכות אף אחד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: וגם לא בזכות אריק שרון?

איוב קרא: לא בזכות אריק שרון.

איוב קרא: כן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ממש כך.

אלי בן-מנחם: רק בזכות אריק שרון, חבר הכנסת איוב קרא.

אלי בן-מנחם: תפסיקו.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טל.

איוב קרא: חבר הכנסת דוד טל, אני נבחרתי בזכות חברי המרכז ובברכת רבנים טובים וחשובים.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת איוב קרא, לידיעתך, חבר הכנסת דוד טל נבחר ברשימת עם אחד.

אלי בן-מנחם: אתה עדיין זוכר לו את התקופה שהוא היה בש"ס.

איוב קרא: נכון.

איוב קרא: אבל הוא רצה להיבחר על-ידי חברי המרכז.

אלי בן-מנחם: הוא מייצג היום מפלגה אחרת והוא נבחר כפי שאתה נבחרת.

איוב קרא: הוא גם רצה להיבחר על-ידי חברי מרכז הליכוד, אבל זה לא הסתדר לו.

איוב קרא: אבל לא חשוב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רציתי לעבור לאגודה, לדגל התורה, אבל לא רצו לקבל אותי.

איוב קרא: אני רוצה לומר לכם, חברים, שאני מקווה שבהסתייגות הזאת נצליח לעזור לחקלאים.

איוב קרא: אני, בכל אופן, אפעל בכל מאודי כדי שהדבר הזה יקרה.

אלי בן-מנחם: תעשה לובי בקרב חברי הכנסת של הליכוד.

איוב קרא: נעשה ונפעל.

איוב קרא: יש לי גם הבטחות מחברי קואליציה שהם יתמכו בזה.

איוב קרא: יחד עם כמה חברים מהאופוזיציה, הגשנו את ההסתייגות הזאת.

איוב קרא: אני הולך עליה, כי אני חושב שזה צדק.

איוב קרא: אחרת, נמשיך לראות את האסונות בקרב החקלאים.

איוב קרא: וזה דבר שלא יקרה במדינת ישראל.

איוב קרא: בנושא קצבאות הזיקנה הצלחנו להביא למצב שקצבאות הזיקנה לא יוקפאו.

איוב קרא: זה היה גם תוצאה מלחצים שהפעלנו בתוך הקואליציה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בנושא המשכנתאות הגשתי הסתייגות, שלדעתי היא הוגנת.

איוב קרא: היא מדברת על כך שביישובי הפריפריה ימשיכו ליהנות מאותן משכנתאות.

איוב קרא: זו דעתי וכך צריך לפעול.

איוב קרא: כי מה הולידו חכמים - - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה הועילו, מה הועילו חכמים.

איוב קרא: מה הועילו, מה הולידו, זה כבר אותו דבר.

איוב קרא: דוד טל, העיקר הכוונה.

איוב קרא: אני רוצה לומר לך: מה הועילו חכמים, אם איש מעלות, שרוצה לגור במעלות, לא יקבל משכנתה?

איוב קרא: הוא ינהר לאזור תל-אביב ואנחנו נקיים מדינה עם שתי גדות לירקון, במקום עם שתי גדות לירדן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: החלום הזה נגוז.

איוב קרא: אמרתי.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת איוב קרא, אותו איש ממעלות שלא יוכל לקנות דירה במעלות, כי הוא לא מקבל משכנתה, בחיים לא יוכל לגור בתל-אביב.

אלי בן-מנחם: הבעיה היא שאנחנו רוצים למשוך אוכלוסיות לאזורים החלשים.

איוב קרא: נכון.

אלי בן-מנחם: זה הפוך ממה שאתה אומר.

אלי בן-מנחם: ולא שיהיה מצב שהם יבואו לתל-אביב.

אלי בן-מנחם: אתה יודע כמה עולה לגור בתל-אביב?

איוב קרא: אבל אני אומר שאם תהיה לו משכנתה - - -

אלי בן-מנחם: האם אדם במעמד בינוני יכול לקנות בית היום?

אלי בן-מנחם: זה קשה מאוד.

אלי בן-מנחם: ולא רק היום.

אלי בן-מנחם: אני לא מתכוון, חס וחלילה, לאיש כזה או אחר בממשלה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, אמרתי שהגשתי הסתייגות כדי שהוא יישאר במעלות - -

אלי בן-מנחם: נכון.

איוב קרא: - - ויישאר בקריית-שמונה, ויוכל לבנות בית.

איוב קרא: אני קורא לבית הזה להתאחד סביב ההסתייגות הזאת, כי לדעתי זה הוגן.

איוב קרא: אנשים שהם חלשים ובפריפריה צריכים להמשיך לקבל את ההטבות הללו, כי גם ככה אנשים לא ששים ללכת ולגור במקומות הללו.

איוב קרא: בנושא קרנות הפנסיה, אדוני, אני יכול לבשר לך, שאני אצביע כמו שיצביע חיים כץ בנושא הזה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת איוב קרא, קח בחשבון שזמנך הולך ומסתיים.

איוב קרא: בנושא קצבאות הילדים ניהלנו משא-ומתן, ואני שמח שהגענו למצב של פריסה של שבע שנים בנושא קצבאות הילדים.

איוב קרא: מעבר לכך, יש לי הצעה והסתייגות לגבי דירוג הקצבאות הללו, ואני אעלה אותה מחר להצבעה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אי-אפשר לומר שהתוכנית הזאת הרת-אסון, כי בסך הכול יש בה גם דברים שלדעתי בסופו של דבר יביאו למצב הרבה יותר טוב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני יכול להצביע רק על מנוע צמיחה אחד שיש בתוכנית?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: איזה מחולל אחד, אחד רק.

איוב קרא: כן, אני יכול לומר לך.

איוב קרא: בקצב הנוכחי בעליית מספר העובדים הזרים, אם נמשיך ונביא למצב שהזרים יכתיבו לנו את קצב המשק פה, ואנשים, אלה שרק יצאו לעבוד - אנחנו נהיה במצוקה קשה מאוד.

איוב קרא: הממשלה הזאת הקימה מינהלת למיגור תופעת העובדים הזרים, והיא פועלת, ואלפים מדי חודש - - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת איוב קרא, אני מבקש לסיים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: - - - לפני חודשיים חתם על 50,000 עובדים.

איוב קרא: אנחנו יודעים שמדי חודש, כמיליארד דולר יוצאים ממדינת ישראל למדינות העולם - שכר של עובדים זרים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אז איפה - - -

איוב קרא: אי-אפשר לנהל כך כלכלה, ופה הבעיה.

איוב קרא: אנחנו הקמנו מינהלת לטובת העניין הזה - ועל-פי התוכנית הכלכלית היא מקבלת גיבוי וגושפנקה בכל הפעילות שלה.

איוב קרא: מעבר לכך, אנחנו מפסיקים את בריחת ההון - בורח מפה הון גם של קבלנים, גם של חברות ישראליות, ומתחילים להשקיע בחוץ-לארץ - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: איפה המנוע שמחולל צמיחה?

איוב קרא: - - הדבר הזה לא מוסיף לנו בריאות, לא מוסיף לנו - - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טל, תשאל אותו גם אתה תיכף - הוא כבר סיים מזמן את הזמן המוקצב לו.

אלי בן-מנחם: אני מבקש שתסיים.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, רק כמה מלים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא אומר דברים חשובים - - -

אלי בן-מנחם: אז תשמע אותו בצד עוד דקה.

איוב קרא: הבעיה שלי, דוד טל, זה לא רק החלשים.

איוב קרא: אני רוצה עסקים שתהיה בהם צמיחה כדי שיקלטו עובדים, והורדת המיסוי נבעה מראייה שאנחנו רוצים שאנשים ועסקים לא יקרסו; שיוכלו להביא למצב שיעסיקו אנשים, שתתחיל צמיחה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: - - - מיליארד שקל - - -

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת קרא.

איוב קרא: אל תשכח שגם היתה הורדה של אגרת רשות הרישוי, שהיא עול כבד על החלשים - זו גם הטבה.

איוב קרא: לכן, אדוני היושב-ראש, בראייה הזאת, אני חוזר למה שאמר מנחם בגין, זיכרונו לברכה, שהוא - לבו עם החלשים.

איוב קרא: ואני - לבי עם החלשים, גם אם אני בקואליציה, ואני הולך עם מה שטוב לחלשים, אבל בד בבד אני שומר את האופציה לשמור את הקיים.

איוב קרא: אחרת, החלשים, גם את המעט שנותר לא יקבלו בסופו של דבר.

איוב קרא: לכן, זו תוכנית אין-ברירה.

איוב קרא: צריך לקיים אותה וצריך לתמוך בה, אבל לנסות לתקן בה מה שאפשר לתקן כדי שכולם בסופו של דבר יקבלו את הבשורה שהם מייחלים לה.

איוב קרא: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת איוב קרא.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת נסים זאב.

אלי בן-מנחם: בבקשה, מוקצבות לך עשר דקות.

אלי בן-מנחם: אני מבקש לעמוד בזמן.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אמש בחצות התחלתי בקריאת תהילים בפסוק: "ה' הצילה נפשי משפת שקר מלשון רמיה".

נסים זאב: ממשלת תעתועים מהתלת ומשקרת לעם.

נסים זאב: ומכיוון שאתמול קראתי את כל שמות המתאבדים - לא השיעים, לא מ"הג'יהאד האסלאמי" ולא מה"חמאס"; יהודים שבגלל קשיים כלכליים, שהממשלה הזאת לא דואגת להם והגיעו למצב של חובות ולא ראו שום מענה, שום תקווה, החליטו להתאבד.

נסים זאב: היום אני רוצה לדבר קצת על מפת הדרכים, ולכן אני אתחיל בפרק מספר יהושע, להזכיר לראש הממשלה מי נתן לעם ישראל את ארץ-ישראל.

נסים זאב: ואם הוא מדבר על כיבוש, אז צריך לזכור שהכיבוש לא החל מהיום.

נסים זאב: "ויהי אחרי מות משה עבד ה' ויאמר ה' אל יהושע בן נון משרת משה לאמר:

נסים זאב: משה עבדי מת ועתה קום עבר את הירדן הזה אתה וכל העם הזה אל הארץ אשר אנכי נתן להם לבני ישראל" - סליחה, חברת הכנסת איציק, שומעים אותך הרבה יותר משאני נשמע.

דליה איציק: אתה צודק.

דליה איציק: אני מאוד מתנצלת.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת נסים זאב, אני מבקש שתתרחק טיפה מהמיקרופון כדי שישמעו אותך יותר טוב.

נסים זאב: פשוט היא היתה כל כך בתוך - - - חשבתי שלא שומעים אותי.

דליה איציק: הוא רצה להתגבר על קולי.

נסים זאב: "כל מקום אשר תדרך כף רגלכם בו לכם נתתיו כאשר דברתי אל משה.

נסים זאב: מהמדבר והלבנון הזה ועד הנהר הגדול נהר פרת כל ארץ החתים ועד הים הגדול מבוא השמש יהיה גבולכם.

נסים זאב: לא יתיצב איש לפניך כל ימי חייך כאשר הייתי עם משה אהיה עמך לא ארפך ולא אעזבך.

נסים זאב: חזק ואמץ כי אתה תנחיל את העם הזה את הארץ אשר נשבעתי לאבותם לתת להם.

נסים זאב: רק חזק ואמץ מאד לשמר לעשות ככל התורה אשר צוך משה עבדי אל תסור ממנו ימין ושמאל למען תשכיל בכל אשר תלך.

נסים זאב: לא ימוש ספר התורה הזה מפיך והגית בו יומם ולילה למען תשמר לעשות ככל הכתוב בו כי אז תצליח את דרכך ואז תשכיל.

נסים זאב: הלוא צויתיך חזק ואמץ אל תערץ ואל תחת כי עמך ה' אלהיך בכל אשר תלך".

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, קיבלנו בתדהמה את החלטת הממשלה על אישור מפת הדרכים, שלדעת כל המומחים, הדיפלומטים בארץ ובעולם, היא תוכנית הרבה יותר גרועה מהסכמי אוסלו.

נסים זאב: יש בה ויתורים מרחיקי-לכת, ואשר במשך כל השנים האחרונות - מאז הסכמי אוסלו - הותקפו בחריפות על-ידי שרון בעצמו והליכוד, שהבטיחו לעם שהם לא ייסוגו מההתנחלויות, ועכשיו מוליכים את העם שולל.

נסים זאב: אתמול ראש הממשלה - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שרון כבר לא מבין במפת הדרכים?

נסים זאב: הוא מבין טוב מאוד, אבל הוא לא יכול לתעתע בעם.

נסים זאב: הוא היה צריך לומר את מה שהוא עושה עכשיו לפני הבחירות - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא אומר.

נסים זאב: - - שהעם ידע את האמת - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא אמר לפני הבחירות - - -

נסים זאב: - - הוא לא יכול לתעתע בעם, הוא לא יכול לשקר לעם - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא הלך למרכז הליכוד - - -

נסים זאב: - - ולבוא פה לעשות בדיוק את ההיפך, אז שלא יהיו לו תלונות כלפי ערפאת - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

נסים זאב: - - ערפאת שקרן בן שקרן, אבל ראש הממשלה מאמץ את - - -

אלי בן-מנחם: סליחה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת נסים זאב, אני מבקש ממך - - -

נסים זאב: דיברתי על ערפאת.

נסים זאב: על ערפאת דיברתי.

אלי בן-מנחם: ראש הממשלה לא נמצא כאן - -

נסים זאב: על ערפאת דיברתי.

אלי בן-מנחם: - - אתה דיברת קודם על ראש הממשלה ואמרת שהוא שיקר.

נסים זאב: אז תשמע טוב.

נסים זאב: אתה, כיושב-ראש, חייב להקשיב טוב.

אלי בן-מנחם: אני שומע טוב.

אלי בן-מנחם: אתה אולי לא שם לב למה שאתה אומר.

נסים זאב: אז אולי תאמר מה אני אמרתי.

אלי בן-מנחם: אתה אמרת שראש הממשלה שיקר.

אלי בן-מנחם: אני מבקש ממך להיות קצת יותר מנומס, זה הכול.

נסים זאב: אני אמרתי שראש הממשלה - -

אלי בן-מנחם: ראש הממשלה לא אמר דברים הפוכים, אני לא מגן ראש הממשלה כאן ואני לא מהסיעה שלו.

נסים זאב: - - כן, משקר לעם.

נסים זאב: ראש הממשלה מתעתע בעם.

נסים זאב: זו ממשלת תעתועים - הוליכו את העם שולל.

נסים זאב: עכשיו, הסיבה היא שיש 3.5 מיליוני פלסטינים ואנחנו לא יכולים לשלוט על הפלסטינים, הכיבוש הוא דבר רע - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לא נכון?

נסים זאב: - - אני מאמין לאידיאולוגיה שלו, הוא מאמין במה שהוא מאמין, אבל תאמר את זה לפני הבחירות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא אמר לפני הבחירות - מדינה פלסטינית - - -

נסים זאב: הוא היה צריך לומר - ואני אגיד לך בדיוק מה הוא אמר בקווי היסוד שלו.

נסים זאב: אז מה עושים כאן?

נסים זאב: לא מעודדים ילודה, תוקפים את המשפחות ברוכות הילדים - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה כן, אני מסכים אתך.

נסים זאב: - - ויוצרים פה מצב שבעוד חמש שנים גם פה תהיה מדינה פלסטינית.

נסים זאב: היום היא דו-לאומית - גם ב"קו הירוק" של מדינת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אל תגזים, אל תגזים.

נסים זאב: אני לא מגזים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נמצאים בכנסת - - -

נסים זאב: אז תהיה מדינה דו-לאומית.

נסים זאב: ראש הממשלה כבר מוותר על זכות השיבה.

נסים זאב: היום מדברים על 50,000 - זה רק בתיאוריה.

נסים זאב: מי יוותר לך, אדוני ראש הממשלה - -

מיכאל מלכיאור: מתי ראש הממשלה דיבר על זה?

נסים זאב: - - אם אתה לא שם את זה כתנאי - ואני מביא הצעת חוק, ואני רוצה לראות שראש הממשלה יתמוך בהצעת החוק שלי - נגד זכות השיבה.

נסים זאב: ופה המבחן של ראש הממשלה - האם הוא באמת ימנע את כניסתם של הפלסטינים לשטחי מדינת ישראל.

נסים זאב: אנחנו באמת יכולים להכיר בפסיפס כזה של ריבונות: במקום שיש יהודי, ישלטו יהודים.

נסים זאב: במקום שיש ערבים, תן להם אוטונומיה.

נסים זאב: אל תיתן להם נשק, אל תיתן להם את החרב להכות בנו.

נסים זאב: כי הם הוכיחו את עצמם כלא-נאמנים.

נסים זאב: ואנחנו מכירים מה זה שלטון ערבי.

נסים זאב: היום יש ערפאת, מחר אבו-מאזן, ואבו-מאזן לא יכול לשלוט בשטח.

נסים זאב: הטרור הוא שמכתיב היום את השטח, לא אבו-מאזן ולא דחלאן, ובוודאי אם נשחרר את ברגותי, גם זה יעזור הרבה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה רע בברגותי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברגותי עכשיו עושה משא-ומתן.

נסים זאב: הממשלה הזאת הבטיחה הבטחות למען אחדות העם - כמה אכפת לה מאחדות העם - תוך קירוב לבבות בין כל אזרחי המדינה - היא מקרבת את האזרחים - טיפוח הסובלנות, המתינות, הכבוד לזולת, למען איחוי הקרעים בעם, מתן תקווה לעתיד, שיהיה טוב יותר לכל אזרחי המדינה.

נסים זאב: הקואליציה הזאת חרתה על דגלה את המאבק נגד חלקים גדולים של העם פה, בישראל.

נסים זאב: הממשלה גם מבטיחה רבות, שמדינת ישראל תמשיך להיות מדינה יהודית ודמוקרטית, מעודדת עלייה.

נסים זאב: מה עם האתיופים שמחכים חודשים רבים?

נסים זאב: האם שר הפנים הוא האיש המוסמך לקבוע איזה סוג של יהודים יעלו למדינת ישראל?

נסים זאב: אם הרב הראשי לישראל אומר: יהודי פלאשמורה יכולים לעלות לארץ-ישראל והם יהודים לא פחות מכל יהודי אחר פה - בינתיים 30 ילדים מתו במחלות שם - אז מה אומר שר הפנים?

נסים זאב: אם אנחנו נשחרר פה את המחנה הזה, יבואו עוד רבים וטובים וירצו עוד לעלות לארץ-ישראל.

נסים זאב: יש לנו עקרונות או אין לנו עקרונות?

נסים זאב: אם אנחנו לא רוצים את השחורים, תגידו במפורש: אנחנו לא רוצים אוכלוסייה דלה, לא רוצים אוכלוסייה נזקקת, לא רוצים את השחורים פה, בארץ-ישראל ונבין אתכם.

אברהם בורג: אתה בעד להעלות את הפלאשמורה?

אברהם בורג: לא שמעתי.

נסים זאב: איך אתה מבין?

נסים זאב: את זה לא צריך לשמוע.

נסים זאב: בוודאי.

אברהם בורג: אתה מודע - בהתאם למדיניות של ועדת-סבן, שהיתה בזמנה?

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אברום בורג, אתה תיכף עולה לדבר והוא, זמנו אזל.

אלי בן-מנחם: נשארה לו חצי דקה - - - שתסיים.

נסים זאב: הממשלה תפעל לקידום שכבות רחבות בעם, לצמצום הפערים, להעלאת רמת החיים של השכבות החלשות תוך קידום ערי הפיתוח - ואנחנו רואים מה עשו לערי הפיתוח ואנחנו רואים מה עשו למשפחות ברוכות ילדים; וכשסעיף 16 אומר במפורש: תפעל לשיפור של ממש למשפחות ברוכות ילדים - האם יש שקר יותר גדול מזה?

נסים זאב: מה ראש הממשלה חושב?

נסים זאב: שהעם פה מטומטם?

נסים זאב: לקחו את הלחם של הילדים.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת זאב, אני מבקש שתסיים.

נסים זאב: אם נער בן 14 היה צריך להתאבד מפני שאין לחם בבית - - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת זאב, נסים, סליחה, אתה רוצה שאני אסגור לך את המיקרופון?

אלי בן-מנחם: אני מדבר אליך, אתה תקשיב לי.

אלי בן-מנחם: ביקשתי ממך לסיים, תסיים בבקשה.

נסים זאב: ולכן - - - שהמסרים שלנו ברורים.

נסים זאב: העם לא ישתוק.

נסים זאב: אם ראש הממשלה חושב שהכול נסגר בתוך הממשלה ובתוך הבית - הוא טועה.

נסים זאב: הציבור, יש לו מה לומר.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אברהם בורג, בבקשה.

אלי בן-מנחם: אחריו - חבר הכנסת מיכאל מלכיאור.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני הכנתי לעצמי למסגרת הדיון הזאת - כי יש כמה שלבים לדבר - הרבה מאוד דברים לדבר עליהם: על התוכנית הזאת שאמר עליה שר האוצר שאין בלתה והנה יש בלתה, על זה שבכלל התהליך הכלכלי לא נסק בגלל הדיון בכנסת אלא בגלל תהליך השלום שמתחדש בימים אלו - לתקוותנו, אני מקווה, לא להוותנו - על האכזריות שיש בתוכנית הזאת, חוסר רגישות מוחלט שחבר כנסת - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה בטוח שזה אכן מתחדש?

אברהם בורג: לתקוותנו, אמרתי, חבר הכנסת דהאמשה.

אברהם בורג: אני לא יודע.

אברהם בורג: אבל אני מבקש, ברשותך, אדוני - ויש לי עוד הרבה מאוד דברים לעסוק בהם - אני מבקש לחזור על נושא אחד שדיברתי עליו בלילה משום שבשעה הזאת, אני חושב, הוא רלוונטי לחלק מן הצופים שלנו.

אברהם בורג: הרבה מן הצופים שואלים את עצמם: מה אתם עושים פה בכלל?

אברהם בורג: את מי אתם מייצגים?

אברהם בורג: על מה אתם מדברים?

אברהם בורג: למה המאסה הכל-כך גדולה של הדיבורים?

אברהם בורג: אני אגיד דבר כזה: לממשלה יש כוח כמעט אין-סופי.

אברהם בורג: הממשלה היא הרקולס שאי-אפשר כמעט לעמוד בפניו.

אברהם בורג: יש לה תקנונים וחוקים ורוב וקואליציות ומערכי שכנוע כאלה ואחרים - כמעט אי-אפשר לעמוד בפניה.

אברהם בורג: לאופוזיציה, שלא אחת מייצגת את רוב העם ברחוב, שאיננו רוב העם הפוליטי - וכאן, בקואליציית הנפגעים מהתוכנית הזאת ודאי שהאופוזיציה מייצגת את רוב העם - יש רק כלים פרלמנטריים: לדבר, לזעוק, להצביע ולנסות לשנות, אין לנו כלים אחרים.

אברהם בורג: אנחנו לא רוצים מרד, אנחנו לא רוצים הפיכה, אנחנו רוצים את הדיון הדמוקרטי, ובדיון הדמוקרטי הזה אלה הכלים שיש לנו.

אברהם בורג: אני אתן דוגמה אחת למאבק שאני חושב שעליו הבית יכול וצריך להתכנס.

אברהם בורג: אולי הוא יהיה הפרי של עמלה של האופוזיציה: קרה לממשלת ישראל הנוכחית דבר נורא ואיום.

אברהם בורג: כמעט, כמעט - לא לגמרי, ברוך השם - כמעט נגמרו לה האויבים.

אברהם בורג: אין כמעט אויבים.

אברהם בורג: 20 שנה בנינו את האויב בחזית המזרחית.

אברהם בורג: כל תקציב הביטחון וכל האסטרטגיה של מדינת ישראל וכל הטקטיקה של חילות הצבא - הכול על החזית המזרחית.

אברהם בורג: לא סוריה - עירק ואחריה אירן.

אברהם בורג: קראתי בעיתון - אני לא יודע אם זה מדויק, אדוני היושב-ראש - שהיתה לאחרונה איזו מלחמה בעירק ואין יותר עירק.

אברהם בורג: כך קראתי.

אברהם בורג: לא הספקתי - זה היה כל כך צ'יק-צ'ק, כל האיום הזה, שלא הספקתי.

אברהם בורג: אבל הבנתי.

אברהם בורג: קמתי יום אחד בבוקר והסתבר לי שאין חזית מזרחית.

אברהם בורג: אין חזית מזרחית - אפשר לחסוך בתקציב הביטחון.

אברהם בורג: לא עלינו, אם הגרוע מכול יקרה ועוד יהיה שלום עם הרשות הפלסטינית, אפילו החזית המזרחית הקרובה כבר תהיה פחות מאיימת.

אברהם בורג: במצב כזה ממשלת ישראל יכולה לחסוך מיליארדים של שקלים מתקציב הביטחון לפני כל שיקול דעת.

אברהם בורג: לפחות שנתיים יהיו האמריקנים בעירק על גבול סוריה.

אברהם בורג: לא תהיה משם מלחמה, ואני מניח שהבחירות בעירק יהיו סמוך לבחירות הפנימיות במפלגת העבודה.

אברהם בורג: זאת אומרת: זה נותן לנו פרק זמן די ארוך להיערך לנושא הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לא מוגבל בזמן.

אברהם בורג: גם אצלנו זה לא מוגבל בזמן, הנושא הזה.

אברהם בורג: כל עוד אין בחירות בעבודה ובעירק והאמריקנים שם - אין איום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו גם נבחר עירקים.

אברהם בורג: אין איום, אפשר לחסוך כסף.

אברהם בורג: אפשר להקל על אזרחי ישראל.

אברהם בורג: אבל מה עושה ממשלת ישראל, שהניחה את הצעת החוק הזאת כ"פוסט" מלחמת עירק?

אברהם בורג: מוצאת לה אויבים בתוך החברה הישראלית.

מיכאל מלכיאור: גם פה העירקים קובעים.

אברהם בורג: הנה, האויב מספר אחת של ממשלת ישראל, אדוני היושב-ראש, עקרת-הבית הישראלית.

אברהם בורג: איזה אויב.

אברהם בורג: איזו סכנת נפשות.

אברהם בורג: עוד רגע, עוד רגע, תקום עקרת-הבית הרשעית הזאת על ממשלת ישראל ועל כלכלת ישראל להשמידן.

אברהם בורג: כשיש אויב מהסוג הזה, ודאי שממשלת ישראל חייבת להיערך כנגדו.

אברהם בורג: מייד נערכה ממשלת ישראל עם כל כוחותיה, עם כל העוצמות שלה.

אברהם בורג: ראש ממשלת ישראל לענייני כלכלה, בנימין - ביבי - נתניהו, עם גרפים ועם תצוגות ועם השר שלו לענייני משא-ומתן עם ההסתדרות, מאיר שטרית, שכנעו אותי שחייבים להכרית מן הארץ את האיום הנורא הזה והטילו מס של 84 שקלים על עקרת-הבית.

אברהם בורג: אלא מאי?

אברהם בורג: בכל זאת שר האוצר שלנו, רחמן בן רחמן - ישראל רחמנים בני רחמנים - מרוב שנכמרו רחמיו על עקרת-הבית המסכנה הזאת, הוריד את זה ל=70 שקל.

אברהם בורג: קודם כול אני רוצה לקבוע, שמי שקבע שצריך להילחם בעקרת-הבית הוא תלמידו המובהק של ארצ'י באנקר.

אברהם בורג: הוא "מייל שובניסט" מגעיל.

אברהם בורג: בא הגבר הישראלי, עבד כל היום במשרד - זאת אומרת:

אברהם בורג: הגיע בחצי שעה איחור כי היו לו סידורים - שתה קפה שלושת-רבעי שעה, קצת רכילות עם האנשים במשרד, הגיע הזמן להפסקת צהריים - מה, לא נצא לחטוף איזה סנדוויץ' שעה-שעתיים?

אברהם בורג: חזר למשרד, היתה לו פגישה דחופה, סיכמו את הפגישה, עוד שניים-שלושה טלפונים, פה ושם הלך העירה לסידורים, חזר הביתה - בכל זאת היה יום עבודה קשה - מתיישב לו מול הטלוויזיה, רגליים על הספה, פותח את ערוץ=33, צופה בטלוויזיה.

אברהם בורג: אשתו בינתיים, זאת שלא עובדת, זאת שלא מפרנסת, קמה לפניו בבוקר, הכינה על-פי רוב סנדוויצ'ים לילדים - זה לא המקרה אצלנו, לצערי, זה אני שמכין את הסנדוויצ'ים לילדים - בחרה להם בגדים, שלחה אותם לבית-הספר, עשתה ספונג'ה, ניקתה את הבית, עשתה פאנלים, בישלה לארצ'י שלה, הכינה את הכול.

אברהם בורג: טיפלה בכל הבעיות המשפחתיות.

אברהם בורג: הלכה לקופת-חולים, הביאה לו את הבדיקות, רצה לבנק לסדר את הדברים.

אברהם בורג: לא עלינו, בוודאי היו גם שתיים-שלוש בעיות, גם זה עליה.

אברהם בורג: היא יגעה, עייפה.

אברהם בורג: הוא מגיע הביתה ושואל: איפה האוכל?

אברהם בורג: היא צריכה לתת לו אוכל.

אברהם בורג: היא נותנת לו אוכל.

אברהם בורג: גמר לאכול, נרדם.

אברהם בורג: קצת מנמנם אחרי יום עבודה קשה.

אברהם בורג: היא לא תוריד את הכלים ותרחץ אותם?

אברהם בורג: נגמר היום, היא לא תביא לו את נעלי הבית, בכל זאת בעל-הבית, המפרנס היחיד.

אברהם בורג: אבל היא לא עובדת, היא לא מפרנסת.

אברהם בורג: לכן צריך להטיל עליה מס.

אברהם בורג: צריך להעניש אותה.

אברהם בורג: אחרי שאין מקצוע, אחרי שלא מוכנים להכיר בעקרת-הבית כמקצוע בישראל לכל דבר ועניין כחלק מההכנסות או מהקלה על פרנסת הבית, צריכים לגבות ממנה עכשיו 300 מיליון שקל.

אברהם בורג: איך נגבה 300 מיליון, אדוני היושב-ראש?

אברהם בורג: איך יגיעו לעקרת-הבית?

אברהם בורג: איך ידעו איפה היא?

אברהם בורג: מה, דרך תלוש המשכורת שאין לה?

אברהם בורג: דרך המעסיק שאין לה?

אברהם בורג: אני מניח שיקימו מנגנון.

אברהם בורג: טבעי, נכון, אדוני היושב-ראש?

אברהם בורג: עלות הקמת מנגנון סביר לגביית X רבבות שקלים כמסים כאלה יעלה מיליארד?

אברהם בורג: נשמע הגיוני שיקימו מנגנון במיליארד כדי לגבות 300 מיליון.

אברהם בורג: נכון?

אברהם בורג: סך הכול זה חיסכון, זו מדיניות כלכלית.

אברהם בורג: אלא מאי?

אברהם בורג: התוכנית נועדה לייצר מקומות עבודה.

אברהם בורג: זה נאמר לנו, נכון, אדוני היושב-ראש?

אברהם בורג: את מי יעסיקו במנגנון?

אברהם בורג: את עקרות-הבית.

אברהם בורג: אבל אם יעסיקו את עקרות-הבית במנגנון, הן כבר לא עקרות-בית.

אברהם בורג: אז לא צריך לגבות מהן.

אברהם בורג: בשביל מה להקים מנגנון?

אברהם רביץ: יש חברות גבייה.

אברהם בורג: חברות גבייה?

אברהם בורג: אה, מרכז הליכוד, אלפרון.

אברהם בורג: זה נכון.

אברהם בורג: לא חשבתי על זה.

אברהם בורג: אולי נוסיף הסתייגות, אדוני היושב-ראש?

אברהם בורג: עוד אפשר?

אברהם בורג: הסתייגות - חברת גבייה אלפרון מעקרות-הבית.

אלי בן-מנחם: באישור יושב-ראש הכנסת.

אברהם בורג: באישור יושב-ראש הכנסת.

אברהם בורג: במלים אחרות, מה שאני מבקש לומר, אדוני היושב-ראש, יש לממשלת ישראל מאין לספוג את התוכנית הכלכלית.

אברהם בורג: אתם לא רוצים להפסיק את ההשקעה בשטחים?

אברהם בורג: אגב, אתה יודע כמה כסף הושקע בשטחים מ=1967 - היום חוגגים את יום השנה - ועד היום?

אברהם בורג: אדוני מוכן להמר?

אברהם בורג: מישהו מוכן להמר על מספר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 60 מיליארד דולר.

אברהם בורג: 65 מיליארד דולר.

אברהם בורג: אני לא יודע כמה אפסים יש שם, ועוד בשקלים - על אחת כמה וכמה.

אברהם בורג: לא רוצים להפסיק?

אברהם בורג: בסדר, אידיאולוגיה זה אידיאולוגיה.

אברהם בורג: אומנם ראש הממשלה בשנתיים איחור הגיע למסקנה הנחרצת שלא טוב להיות כובשים, אבל הוא כבר שם.

אברהם בורג: לא רוצים?

אברהם בורג: בסדר.

אברהם בורג: השינוי האסטרטגי של מדינת ישראל, שינוי תורת הלחימה, שינוי המצב הגיאופוליטי, הערבויות שלא היו כשהונח התקציב - כל הדברים האלה מאפשרים להקל מעט מעל אזרחי ישראל.

אברהם בורג: אין ממשלה לדבר אתה.

אברהם בורג: ראש הממשלה בבונקר, לא רואים אותו.

אברהם בורג: הוא עצוב, הוא נוגה, הוא מדוכדך, קשה לו.

אברהם בורג: הכרעת החיים שלו.

אברהם בורג: ראש הממשלה לענייני כלכלה ביבי נתניהו, אני מניח שהוא באיזו מסיבה, מסיבת עיתונאים.

אברהם בורג: יש לו איזו חגיגה גדולה.

אברהם בורג: כל היום הוא במסיבות, אני רואה אותו.

אברהם בורג: הוא בוודאי לא ידבר עם עקרות-הבית.

אברהם בורג: כך נותר, אדוני היושב-ראש, שסקטור אחרי סקטור אחרי סקטור נפגעים מתוכנית כלכלית של ממשלה שאין בה אנושיות.

אברהם בורג: לכן האופוזיציה נאבקת.

אברהם בורג: היא נאבקת בשביל עקרות-הבית, בשביל העניים, בשביל החסרים.

אברהם בורג: לא רק מדינה לאלה שיש להם, אלא גם כנסת בעבור אלה שאין להם, ואין מי שישמיע את קולם.

אברהם בורג: כל אלה, אדוני, וגם אתה וגם הכנסת כולה, בואו מחר, יום רביעי, בשעה 16:30, מ"בנייני האומה" יוצא מסע להצלת או לקבורת - תלוי מה תהיה התוצאה - המדיניות החברתית של מדינת ישראל.

אברהם בורג: תצליח האופוזיציה במאבקיה, תכרה לה הממשלה אוזן - הצלנו את הרווחה ואת האנושיות הישראלית.

אברהם בורג: לא תצליח - המסע הוא תחילת הלוויה של מדינת הרווחה של ישראל.

אברהם בורג: מחר ב=16:30, מ"בנייני האומה" עד משכן הכנסת, להביע את קול הרוב הישראלי שלא מיוצג על-ידי המיעוט הקואליציוני.

אברהם בורג: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת אברהם בורג.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, ואחריו - חבר הכנסת מיכאל איתן.

אלי בן-מנחם: קחו את אברום בורג כדוגמה, הוא עשה את זה בדיוק בזמן, סיים בזמן.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, כבוד עמיתי חברי הכנסת, אני לא רוצה להתווכח עם עמיתי חבר הכנסת אברום בורג לגבי המלחמה נגד עקרות-הבית כי אני לגמרי מסכים אתו, אבל אני רוצה לומר שהממשלה החליטה לעשות גם מלחמה נגד הזקן ומלחמה נגד הילד בישראל.

מיכאל מלכיאור: לגבי ילדים, זה דבר חמור במיוחד, כי יש לנו אחריות כוללת לילדים.

מיכאל מלכיאור: יש לנו אחריות כוללת לשמור על זכויותיהם.

מיכאל מלכיאור: זה הדור הבא, זה העתיד, זה הפרספקטיבה של מדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לצטט, קודם כול, את מה שאמר שר הרווחה בוועדת הכספים.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שהוא קבע בצורה אמיצה, שבתוכנית הזאת יש השפעות חמורות ביותר על הילדים הישראלים.

מיכאל מלכיאור: יהיו עשרות-אלפי ילדים שירדו מתחת לקו העוני, ואם נוסיף אותם לאותם מאות אלפים שכבר נמצאים מתחת לקו העוני, בסך הכול לפי נתוני הביטוח הלאומי ומשרד הרווחה, למעלה משליש מילדי ישראל יהיו מתחת לקו העוני, והם אפילו נדחקו עוד יותר מתחת לקו העוני.

מיכאל מלכיאור: מה החליטה ממשלת ישראל לעשות עם הבעיה החברתית החמורה הזאת?

מיכאל מלכיאור: איך היא החליטה לטפל בכך?

מיכאל מלכיאור: היא החליטה לעשות תיקונים בביטוח הלאומי: לא מה שכתוב בהסכם הקואליציוני, שצריכים להשוות את התנאים לכל הילדים, ועל זה אפשר להתווכח, אלא את הקיצוץ החמור ביותר שעושים לאיזה מגזר בחברה הישראלית, עושים דווקא לילדים.

מיכאל מלכיאור: הדבר הזה חמור עוד יותר כשבודקים את הבסיס של הרעיון של קצבאות הילדים.

מיכאל מלכיאור: אדוני היושב-ראש, קצבאות הילדים הן לא רק תוספת הכנסה למשפחה, כפי שחושבים.

מיכאל מלכיאור: הן מאפשרות ומבטיחות מצד מדינת ישראל שילדים לא ילכו לישון בלילה רעבים.

מיכאל מלכיאור: בשנת 1978 התקיים בבית-המשפט העליון דיון, ואז קבע השופט העליון חיים כהן, זכרו לברכה, שכידוע לא היה שופט חרדי, לגבי קצבאות הילדים, ש"אין הקצבה בגדר הכנסה של ההורים המבוטחים, אלא כסף נאמנות שהאם מופקדת על הוצאתו בעד הילדים ומטעמם".

מיכאל מלכיאור: בפרט היום, כשאנחנו יודעים שיש לנו כביכול דבר שנקרא חינוך חינם במדינת ישראל, אין שום ספק שהקביעה של השופט חיים כהן חשובה.

מיכאל מלכיאור: על בסיס זה כל העולם הנאור, כל העולם הדמוקרטי, קבע קצבאות ילדים.

מיכאל מלכיאור: היום, לצערנו, אנחנו צריכים להוציא חלק גדול מקצבאות הילדים כדי לכסות את ההוצאות לחינוך חינם, שכביכול יש לנו במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: לכן, בבסיס, יש פה, לדעתי, דבר לא לגיטימי.

מיכאל מלכיאור: בצורה גורפת, לא בקיצוץ של 3%-4%, שתמיד זה מה שרוצים לפגוע במגזרים אחרים, רוצים לפגוע במשפחות הגדולות ב=70% וב=80% מהכנסתן.

מיכאל מלכיאור: עכשיו, בואו ונראה גם מבחינה כלכלית מה הדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: מבחינה כלכלית, מה זה נותן?

מיכאל מלכיאור: אינני מדבר מבחינה אידיאולוגית או יהודית, אלא מבחינה כלכלית.

מיכאל מלכיאור: לגופו של עניין, גם החיסכון הוא לא חיסכון נטו.

מיכאל מלכיאור: ראשית, חלק גדול מההוצאות שהמשפחה מקבלת מביטוח לאומי עבור הילדים חוזר למדינה.

מיכאל מלכיאור: מוציאים כסף, ואז יש מסים - יש המסים העקיפים ויש מס ערך מוסף - ואז מייד כל הכסף הזה חוזר למדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: זה לא יחזור.

מיכאל מלכיאור: לא ייכנסו מסים, ואז לא ידעו למה הכול הלך.

מיכאל מלכיאור: שנית, דבר ידוע בכלכלה הוא שבתקופה שיש מיתון גדול ויש בעיה של אבטלה חמורה, כשאתה הולך ומצמצם - זה לא העיתוי לקצץ.

מיכאל מלכיאור: המשק, שמצוי באבטלה - הקיצוצים האלה רק יגבירו, לצערנו, את האבטלה.

מיכאל מלכיאור: עכשיו, מה יקרה לאותן משפחות?

מיכאל מלכיאור: יש משפחות שהיום יכולות איכשהו להתקיים.

מיכאל מלכיאור: עם שכר מינימום והבטחת הכנסה - זה יוצר אפשרות להתקיים.

מיכאל מלכיאור: אבל, ברגע שהגזירות הנוראיות האלו ייפלו על המשפחות, הן לא יוכלו עוד להתקיים.

מיכאל מלכיאור: בבת אחת אלפי משפחות ימצאו את עצמן בפני שוקת שבורה.

מיכאל מלכיאור: השיקים יתחילו לחזור, חשבונות הבנק יוגבלו, ומייד לאחר מכן, כתוצאה מכך, תקרה התסיסה החברתית האיומה.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שגם הטיעון: שילכו לעבוד יותר, הוא טיעון דמגוגי.

מיכאל מלכיאור: הסיכוי למצוא עבודה במצב המשק היום כל כך קלוש.

מיכאל מלכיאור: במקרה הטוב, יוכלו להצטרף למעגל המובטלים הרשומים בלשכות העבודה.

מיכאל מלכיאור: גם אם בכל מיני תרגילים עושים כל מיני דברים כדי שהמספר ירד, עדיין לא ניתן לעשות תרגילים עם המציאות.

מיכאל מלכיאור: כל מי שמכיר את המציאות, לצערנו, במדינת ישראל, רואה את הפגיעה החמורה ואת התוצאות האיומות.

מיכאל מלכיאור: יש עוד דבר.

מיכאל מלכיאור: זה פוגע בשכבות החלשות, באזורים החלשים העניים יותר, בעיירות הפיתוח, במגזר הערבי, במגזר הבדואי ובמגזר הדרוזי.

מיכאל מלכיאור: מה יקרה שם?

מיכאל מלכיאור: כשלאנשים לא יהיה כסף ללכת לקנות, לא רק שהם ייפלו אל מתחת לקו העוני, יקרסו וייפלו על הרשויות, אלא גם העסקים שהם מחזיקים, כמו בעלי המכולת, העסקים הקטנים - היתה מפלגה שאמרה שבשבילם היא נלחמת - האנשים האלה גם כן ייפלו.

מיכאל מלכיאור: לא יהיה במה לשלם להם.

מיכאל מלכיאור: החנויות ייפלו וגם העסקים הקטנים.

מיכאל מלכיאור: לא יהיה מי שילך לקנות.

מיכאל מלכיאור: פה אנחנו מגיעים לתגובת שרשרת, שתביא דבר נוראי לכלל המגזרים במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: יש לזה סכנות והשלכות גם במגזר הערבי.

מיכאל מלכיאור: לפעמים, אנחנו לא מבינים למה יש נהירה לתנועות הכי קיצוניות, התנועות הדתיות אצל המוסלמים, כשאנחנו יודעים שהרוב הגדול של המוסלמים אינם אנשים קיצוניים.

מיכאל מלכיאור: יש שם אנשים שהם הכי קיצוניים, והם תמיד ייכנסו לתוך החלל הזה.

מיכאל מלכיאור: לדוגמה: יש עיירה בדואית מחוץ לבאר-שבע, תל-שבע, שחיים בה כ=15,000 אנשים.

מיכאל מלכיאור: לפי המספרים הרשמיים יש 15% אבטלה בתל-שבע.

מיכאל מלכיאור: בפורום להסכמה אזרחית עשינו בדיקה וסקר בתל-שבע מהי המציאות, והגענו למסקנה שהמציאות היא שיש 69% אבטלה, כלומר 31% מהתושבים בגיל העבודה בתל-שבע עובדים וכל השאר מובטלים.

מיכאל מלכיאור: בגלל מערכת החינוך שגם היא קורסת, בגלל חוסר השקעה בחינוך ובעתיד, כמעט כל הילדים שמגיעים לגיל 15-16 נפלטים ממערכת החינוך.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מלכיאור, זמנך הולך ואוזל.

מיכאל מלכיאור: אגמור בכמה משפטים.

מיכאל מלכיאור: מה התקווה של הילדים הללו?

מיכאל מלכיאור: לאן בדיוק הם ילכו?

מיכאל מלכיאור: מה העתיד שלהם?

מיכאל מלכיאור: הם לא יכולים ללכת לקבל עבודה גם לא בשכר מינימום.

מיכאל מלכיאור: גם להוריהם אין עבודה.

מיכאל מלכיאור: מה האופציות?

מיכאל מלכיאור: מה העתיד?

מיכאל מלכיאור: מה מצפים מהם בחברה הישראלית?

מיכאל מלכיאור: מה רוצים מהילדים הללו?

מיכאל מלכיאור: אחר כך הם נכנסים לבאר-שבע, וחלק מהם, לצערנו, ייפלו לפשע, ואז יגנבו שם מכוניות, וזה מגביר את המתח בין יהודים לערבים בבאר-שבע.

מיכאל מלכיאור: כל התוצאות של הדבר הזה ידועות מראש.

מיכאל מלכיאור: אפשרות אחרת היא שהם ילכו לאיזו קבוצה קיצונית מאוד שתפרנס אותם, ואז אנחנו מתפלאים שהולכים לקיצוניות.

מיכאל מלכיאור: לכן, גם מבחינה חברתית וגם מבחינה כלכלית, הדבר הזה הוא איוולת מוחלטת.

מיכאל מלכיאור: לכן, כמסקנה מהדבר הזה אני רוצה מפה לחזור על הקריאה לכלל תושבי ישראל לבוא מחר בשעה 16:30 להפגין את דעת העם מול "בנייני האומה".

מיכאל מלכיאור: נלך יחד לכנסת ישראל.

מיכאל מלכיאור: זה מה שמותר לעשות במגבלות הדמוקרטיה, וודאי שצריכים לפעול אך ורק במגבלות הדמוקרטיה.

מיכאל מלכיאור: הפגנה מותרת ומחאה מותרת - מחאה מתוך הכנסת וגם מחוצה לה - כדי להגיד לממשלת ישראל: מספיק.

מיכאל מלכיאור: אי-אפשר שגם הזקנים, גם הנשים וגם הילדים יהיו כולם אויבי העם.

מיכאל מלכיאור: זה לא ילך עוד פה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו רוצים שינוי אמיתי, שינוי חברתי, שינוי יהודי, בשביל מדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל מלכיאור.

הצעת חוק-יסוד: [מס' מ/25; "דברי הכנסת", חוב' ו', עמ' 851; נספחות.

הצעת חוק-יסוד: ]

אלי בן-מנחם: אנחנו עוברים להצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 6) - קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את ידידי, חבר הכנסת מיכאל איתן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם עדיין אפשר להגיש הסתייגויות?

מיכאל איתן: יש גם הסתייגויות, אבל אתה כבר לא יכול להגיש בדקה הזאת.

מיכאל איתן: דרך אגב, אני לא יודע איפה המסתייגים.

אלי בן-מנחם: יכול להיות שמשום שהכניסו זאת לאמצע - - -

מיכאל איתן: כן.

מיכאל איתן: אני חושב שזה קצת לא הוגן כלפיהם.

אלי בן-מנחם: אחרי שתדבר, תציע להזמין אותם או לדאוג לכך או לערוך הצבעה.

אלי בן-מנחם: מה שתציע - זה מה שאנחנו נקבל.

מיכאל איתן: אלה מהם ששומעים אותי עכשיו, כשהם בחדרים, ודאי יעלו.

מיכאל איתן: אבל, אני לא מכיר מנגנון שבמסגרתו אפשר עכשיו להודיע לחברי כנסת שיש דיון ושהמסתייגים צריכים להיות פה.

מיכאל איתן: אני מרגיש קצת לא נוח, כי אני חושב שזה לא הוגן.

אלי בן-מנחם: אתה צודק.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה צודק.

מיכאל איתן: אני מציע כך: אני מוכן שימשיכו הדוברים, ובינתיים אעיר הערה אחת לוויכוח ההוא, שלא קשורה להצעת החוק.

מיכאל איתן: תמצאו ותחליטו מה שאתם רוצים להחליט.

מיכאל איתן: בינתיים, אני רוצה להגיב על דבר אחד, ואני רוצה שהתגובה תהיה רצינית ולא דמגוגית פולמוסית, כי יש כאן, וזה טבעי, ואני גם משתמש הרבה בפולמוס ובווכחנות.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מוקירים אותך על הצד הענייני ועל הצד הפולמוסי.

מיכאל איתן: אני רוצה להגיב יותר על משהו עקרוני במאבק נגד התוכנית הכלכלית.

מיכאל איתן: אנחנו במצב קשה מאוד מבחינה כלכלית, ועל זה אין ויכוח.

מיכאל איתן: אנשים מתאבדים בגלל בעיות כלכליות.

מיכאל איתן: אנשים נמצאים במצוקה.

מיכאל איתן: מצוקה זו נגרמה משום שהמשק שלנו נקלע למצוקה בגלל כל מיני סיבות, וכנראה התגובה לא היתה מספיק חזקה משום שלא רצו לפגוע, לא רצו לחתוך וחשבו שאפשר יהיה לעבור את המשבר בקלות, ולהמשיך את השנים הטובות שבהן המשק צמח וחילקנו הרבה דברים שהמשק יכול היה לשאת כשהוא היה בצמיחה וברווחים גדולים.

מיכאל איתן: פתאום המשק מתכווץ, מוכרחים להתחיל לקצץ, ואז אמרו: אולי לא נקצץ.

מיכאל איתן: זה לקח זמן, ולא הגיבו מספיק.

מיכאל איתן: מפלגת העבודה היתה שותפה.

אלי בן-מנחם: הערה - אחריך תעלה חברת הכנסת זהבה גלאון.

אלי בן-מנחם: ההערה נאמרה כדי שהיא תשמע.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם היא לא תהיה, אני אדבר.

מיכאל איתן: זו טענתי: ההפגנות והמחאות הן נגד הניסיון לשנות את המצב הקשה שבו אנחנו נמצאים.

מיכאל איתן: הצרות הצרורות האלה הן לא בגלל התוכנית הזאת.

מיכאל איתן: התוכנית הזאת עדיין לא נכנסה כלל לתוקף, והיא בגלל מצב קיים.

מיכאל איתן: כשאתם מביעים את המחאות ואת הכעסים, אני חושב שאתם צריכים לבוא עם תוכנית אלטרנטיבית.

מיכאל איתן: אין לכם תוכנית אלטרנטיבית.

מיכאל איתן: אתם אומרים: אל תקצצו פה - איפה כן?

מיכאל איתן: אל תפגעו פה - איפה כן?

מיכאל איתן: אתם לא באים עם משהו קונסטרוקטיבי.

מיכאל איתן: אתם באים במחאה נגד ניסיון שהוא היום ניסיון חיוני לתקן את המצב הכלכלי שבו אנחנו נמצאים.

מיכאל איתן: אפשר לעבור עכשיו לחוק עצמו?

אלי בן-מנחם: בבקשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש לי שאלה.

אלי בן-מנחם: אם חבר הכנסת מיכאל איתן מוכן, בבקשה.

מיכאל איתן: יש לי הרושם שאני קצת מתגעגע לימים שבהם הייתי באופוזיציה וניהלתי את הפיליבסטר.

מיכאל איתן: עכשיו אני מושך פה את הזמן לטובת האופוזיציה.

אלי בן-מנחם: לדעתי, אף אחד לא ישבור את השיא שאתה מחזיק.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: דיברת 14 שעות ברצף?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה אומר שהמצב הקיים הוא תוצאה של תיקונים אחרים של התוכניות הכלכליות והתקציביות השונות בשנתיים האחרונות, פעם אחר פעם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא עלתה בידינו, לא הסתייע, ודבר לא קרה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מי לידי יתקע שהפעם זה יקרה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אנחנו שילמנו את המחיר פעם אחר פעם, והתוצאה: אין.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכן, יש ההפגנה.

מיכאל איתן: אתה צודק במאה אחוז, אבל אענה לך על זה.

מיכאל איתן: בשנת 2001 המשק שלנו נקלע למכה קשה בגלל בעיית האינתיפאדה, מפני שהאינתיפאדה השפיעה על המשק הישראלי – נושא התיירות ונושאים אחרים סבלו בגלל זה, וקיבלנו מכה נוספת - היה גם מיתון עולמי, ובנוסף הפגיעה המרכזית היתה בדברים שבהם אנחנו הרווחנו הרבה: תעשיות ההיי-טק והטכנולוגיה.

מיכאל איתן: ארבעת הגורמים האלה גרמו למשק שלנו מכה שבאה בתגובה.

מיכאל איתן: חבר הכנסת דוד טל, אתה אומר: מיכאל איתן, אתה אומר שהממשלה לא הצליחה בשלושה ניסיונות קודמים לייצב את המצב.

מיכאל איתן: מי לידי יתקע שעכשיו נצליח?

מיכאל איתן: אני אומר שאתה צודק, אבל אתן לך משל: אדם חולה הולך לניתוח, ושלוש פעמים הניתוח לא הצליח.

מיכאל איתן: האם הוא לא ילך לניתוח בפעם הרביעית ויגיד: עכשיו, אלך למות?

מיכאל איתן: אין לו ברירה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא, הוא יחליף את המנתח.

מיכאל איתן: עם כל הכבוד, גם הממשלה הנוכחית וגם התוכנית הנוכחית - הממשלה קיבלה עכשיו מנדט מהעם, והיא באה ואומרת: זו התוכנית שלנו.

מיכאל איתן: המדינה חזקה מכדי שחס וחלילה בגלל התוכנית הזאת יקרו פה אסונות, אף שטבעי שהאופוזיציה תגיד את זה.

מיכאל איתן: יכול להיות שיהיה קשה, ובטוח יהיה קשה.

מיכאל איתן: גם היום קשה.

מיכאל איתן: יש תקווה, כמו בניתוח, שלאחר תקופה קשה יהיו התאוששות וצמיחה.

מיכאל איתן: צריך לנסות.

מיכאל איתן: זה לגיטימי מצדך לבוא ולהגיד: אני מציע ניתוח אחר.

מיכאל איתן: אתה לא יכול להגיד: אני לא מציע ניתוח.

מיכאל איתן: אני מציע שלא יעשו כלום.

מיכאל איתן: אני מציע שייתנו לכולם וימשיך להיות טוב, כי זה לא יהיה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מסכים אתך.

מיכאל איתן: לגיטימי שתבואו ותגידו: יש לנו תוכנית ריאלית אלטרנטיבית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נכון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: את הקונספציה של האוצר - לשנות.

מיכאל איתן: גם זה צריך להיות משהו שאפשר יהיה לשקול אותו בחלופות ולבדוק אותו.

מיכאל איתן: להגיד ולהמציא יש מאין זה קל מאוד, להגיד: טוב, יש לי תוכנית.

מיכאל איתן: התוכנית היא - יש היום אי-גבייה, ואנחנו נגבה עוד 2 מיליארדים שלא גבינו עד היום.

מיכאל איתן: זה לא מקור הכנסה ודאי.

מיכאל איתן: זה לא מקור שאפשר לבנות עליו.

מיכאל איתן: זה לא שלא עשו מאמצים עד היום.

מיכאל איתן: אי-אפשר להצביע על זה כעל כסף ולומר: יש לי 2 המיליארדים עוד לפני שגביתי, ועכשיו אחלק אותם.

מיכאל איתן: קודם הוא מחלק, ואומר: אחר כך אגבה את 2 המיליארדים.

מיכאל איתן: זו לא הצעה אלטרנטיבית.

מיכאל איתן: אם היו או יש הצעות אלטרנטיביות, הן ראויות להצבעה ולדיון.

מיכאל איתן: אני לא חושב שהפתרון הוא רק להגיד לא.

מיכאל מלכיאור: מותר לשאול עוד שאלה?

מיכאל איתן: אני לא עושה פיליבסטר.

מיכאל איתן: באתי לכאן להגיש הצעת חוק.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מלכיאור, אני מציע: כאשר חבר הכנסת איתן יסיים, אם תרצו לשאול - ארשה לכם.

מיכאל איתן: אני חושב שיש כאן הצעת חוק עקרונית מאוד שתעניין אתכם מאוד.

מיכאל מלכיאור: חשבתי שמדברים עד שיבואו המסתייגים, ורציתי לעזור לך.

מיכאל איתן: אני מושך את הזמן כמה שאני יכול.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מלכיאור, תשאיר זאת למזכירות הכנסת.

אלי בן-מנחם: ביקשתי את זה.

מיכאל איתן: אני חושב שזה מגיע להם, כי לא נקבעה שעה מדויקת להגשת הצעת החוק.

מיכאל איתן: יכול להיות שהמסתייג, מבחינתו, מחכה, והוא לא יודע שהצעת החוק עולה עכשיו.

מיכאל איתן: אני מחכה קצת לפחות לאלה שבמשכן, שיודעים והגישו הסתייגויות, כדי שיוכלו לעלות.

מיכאל מלכיאור: לכן, רציתי לעזור.

מיכאל איתן: אני מציע שתעזור.

מיכאל איתן: בטח יהיו לך גם הערות על החוק, ואענה לך על שאלות שתשאל בקשר להצעת החוק הזאת.

מיכאל איתן: לא מדובר בהצעת חוק רגילה.

מיכאל איתן: מדובר בתיקון לחוק-יסוד.

מיכאל איתן: התיקון אומר, שכאשר תהיה הצעת חוק, שלא הממשלה יזמה אותה אלא אחד מחברי הכנסת, והממשלה מתנגדת לה, והצעת החוק הזאת כרוכה בעלות תקציבית של יותר מ=5 מיליוני שקלים בשנה, על מנת שהיא תעבור היא צריכה תמיכה של יותר מ=50 חברי הכנסת בכל מהלך של החקיקה.

מיכאל איתן: יהיה אפשר להביא אותה בקריאה טרומית בכל רוב להכנה לקריאה ראשונה, אבל מקריאה ראשונה, קריאה שנייה וקריאה שלישית - החוק אומר שצריכים לתמוך בה לפחות 50 חברי הכנסת.

מיכאל איתן: החוק גם אומר, שלא רק בחוק עצמו, אלא גם אם יש חוק ומישהו הגיש הסתייגות לחוק וקבלתה תהיה כרוכה בהוצאה תקציבית - גם היא תצטרך לעבור ביותר מ=50.

מיכאל איתן: כלומר, יכול להיות שיהיה מצב שיותר מ=50 יתמכו וזה לא יעבור, כי בצד השני עדיין יכולים להיות 50 וכמה.

מיכאל איתן: מול 51 יכולים להיות 59 בצד השני.

מיכאל איתן: כלומר, גם אם יש 51, 52 או 53 תומכים ועד 60 איש, זה עדיין לא מבטיח שהיא תתקבל.

מיכאל איתן: אבל, אם הקואליציה התרשלה והאופוזיציה הצליחה לגייס 50 וכמה איש, זה מראה שהצעת החוק הזאת באמת רצינית.

מיכאל איתן: אם הקואליציה לא הביאה מספיק אנשים, הצעת החוק הזאת עוברת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למה לחוקק זאת בחוק-יסוד?

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת דוד טל, ביקשתי מכם לומר הערות כאשר חבר הכנסת מיכאל איתן יסיים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל זו הערה - - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת דוד טל, אני מבקש.

מיכאל איתן: חבר הכנסת דוד טל, הצעת החוק הזאת באה להמשיך הוראת שעה שהיתה קיימת ועברה בכנסת הקודמת בתיאום עם מפלגת העבודה.

מיכאל איתן: ברמת העיקרון, להגבלת החקיקה התקציבית יש איזה היגיון.

מיכאל איתן: מה זו הכנסת?

מיכאל איתן: הכנסת עומדת מול הרשות המבצעת.

מיכאל איתן: היא קובעת את תוכנית העבודה של הרשות המבצעת על-ידי חוק התקציב.

מיכאל איתן: בתחילת השנה הכנסת נותנת אישור לממשלה, לפי תוכנית עבודה, לבצע משימות על-פי סעיפי תקציב שהכנסת מאשרת.

מיכאל איתן: זה לא הגיוני שאחרי שהכנסת קובעת לממשלה תוכנית להוציא הוצאה כספית בסכום מסוים, לגבות מסים מצד שני, על מנת לממן את ההוצאה, הכנסת באמצע השנה תבוא לממשלה ותגיד: באותו תקציב שאנחנו הכנו, אתם נדרשים לבצע א', ב', ג' וד'.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אפשר לקבוע שהתחולה תהיה שנה לאחר מכן.

מיכאל איתן: יכול להיות.

מיכאל איתן: גם זה פתרון.

מיכאל איתן: דבר אחד יש בחוק הזה - יש בחוק הזה ממד של הקניית רצינות להרשאה התקציבית שהכנסת נותנת לממשלה לבצע עבודות במשך שנה על-פי התקציב שהכנסת קבעה.

מיכאל איתן: זה לא אומר שלא יכולים להיות שינויים.

מיכאל איתן: אבל השינויים יהיו לא ברוב מקרי של עשרה נגד חמישה, או 18.

מיכאל איתן: אם תהיה באמת בעיה רצינית ותהיה התגייסות, אפשר יהיה להתגבר גם על המכשול המספרי שהחוק הזה שם.

מיכאל איתן: אנחנו ביקשנו השוואה, לבדוק אם אנחנו שונים בעניין הזה ממה שמקובל בעולם.

מיכאל איתן: זה חוק שהוא בעייתי מבחינת הגבלה מסוימת שיש על הליכי החקיקה בכנסת.

מיכאל איתן: אנחנו מאוד רגישים, במיוחד בימים האלה, כאשר כל רשות חושבת שהיא יכולה ליטול לעצמה מעצמה, מכוחות עצמה, סמכויות להגביל את החלטות הבית הזה, להגביל את הרוב בבית הזה.

מיכאל איתן: אז אנחנו בהחלט גם רגישים.

מיכאל איתן: אנחנו לא סבורים שאנחנו כול יכולים.

מיכאל איתן: אבל, אנחנו סבורים, שאם שמים מגבלות על חקיקה, הן צריכות להיות מפורשות, קבועות בחוק ולאחר בדיקה ועיון ולא במהלך חפוז.

מיכאל איתן: לכן התנגדתי בכל תוקף, שהצעת החוק הזו תהיה חלק מהתוכנית להבראה כלכלית ותשולב, ויקימו ועדת משנה שתעביר כפי שרצו בהתחלה.

מיכאל איתן: אני נעמדתי על הרגליים האחוריות בשם חברי בוועדת החוקה וטענתי כי זהו שינוי בחוק-היסוד המחייב מסלול חקיקה אחר לגמרי ומחייב כבוד ועיון בוועדת החוקה, שהיא הוועדה המוסמכת בבית הזה לשנות חוקי-יסוד.

מיכאל איתן: חברי הכנסת קיבלו את דעתי, ובמהלך הראשון הצלחנו להעביר את הדיון לוועדת החוקה.

מיכאל איתן: ועדת החוקה קיימה ארבעה דיונים רק בחוק הזה, אף שכבר יש לנו ניסיון וידע סביב החוק הזה, כי הוא כבר עבר בהוראת שעה.

מיכאל איתן: אני אסביר אילו שינויים הכנסנו לעומת הצעת האוצר, על מנת לוודא שהחקיקה לא תהיה מוגזמת במידתה ותשמור על הסוברניות של הכנסת מול הרשות המבצעת.

מיכאל איתן: דבר ראשון, אנחנו קבענו במהלך החקיקה, שהחוק יאמר כך: כל הוצאה תקציבית שהיא מעל ל=5 מיליוני שקל לשנה - סליחה, לפני שאגע בזה, דיברתי על העניין של ההשוואה.

מיכאל איתן: בדקנו מה קורה בעולם - האם הצעד הזה כאן הוא צעד קיצוני שאינו קיים במקומות אחרים בעולם.

מיכאל איתן: על-פי בדיקה שעשה מרכז המחקר והמידע של הכנסת, והם הופיעו בפני הוועדה, הסתבר שכמעט בכל העולם המערבי - - -

מיכאל מלכיאור: יש אחדים.

מיכאל איתן: כמעט בכל העולם המערבי יש מגבלות כאלה או אחרות על חקיקה פרטית.

מיכאל איתן: יש מקומות שהיא אסורה בכלל, אבל יש מקומות שהם יותר ליברליים.

מיכאל איתן: נקודה שנייה - כאשר רצינו לשמור על הריבונות של הכנסת במהלך החקיקה, הדבר הראשון שהתנגדנו לו בהצעת האוצר היה, שכאשר החוק הזה אומר הוצאה תקציבית מעל ל=5 מיליוני שקלים, מי יקבע מה זה מעל ל=5 מיליוני שקלים?

מיכאל איתן: בהצעת הממשלה נאמר שהאוצר קובע לפי קביעת שר האוצר.

מיכאל איתן: אנחנו כמובן לא הסכמנו לעניין הזה.

מיכאל איתן: אמרנו שאנחנו מוכנים להגביל, אבל לא ייתכן שאנחנו נסתמך על קביעות של צד מעוניין.

מיכאל איתן: ולכן, מוקד ההכרעה בהצעה המונחת לפניכם, שהושגה בפשרה גם עם אנשי מפלגת העבודה בוועדה, הוא הקביעה הסופית בדבר ההערכה - באותה ועדת כנסת שתדון בהצעת החוק.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה היה גם בהוראת השעה.

מיכאל איתן: אבל לא בהצעת החוק.

מיכאל איתן: האוצר רצה לשנות.

מיכאל איתן: הפרוצדורה תהיה כדלקמן: שר האוצר יגיש אומדן, הוועדה או אחד מחברי הוועדה יוכל להגיש אומדן נגדי, הוא לא יוכל להגיד סתם באוויר, והוועדה היא שתכריע איזה משני האומדנים הוא הנכון לצורך קביעת ההסתייגות.

מיכאל איתן: נקודה נוספת שבה נאבקנו בהצלחה, ואני מביא את זה בקונסנזוס, היא שהצעת החוק הזאת לא תהיה משוריינת כפי שביקש האוצר.

מיכאל איתן: האוצר דיבר על כך שעכשיו יש הוראת שעה ולכן הוא הביא את זה במסגרת כל הדברים כאן, משום שהוראת השעה עומד לפוג תוקפה.

מיכאל איתן: אנחנו שמענו את פרופסור קלוד קליין, שהוא מומחה למשפט קונסטיטוציוני, והוא דיבר על כך, ואותי הוא שכנע בכל מאת האחוזים, שאי-אפשר לקחת חוק-יסוד ולחוקק אותו כהוראת שעה.

מיכאל איתן: יש כאן זילות של המושג הזה, ששמו חוק-יסוד.

מיכאל איתן: זה שימוש ציני במונח הוראת שעה.

מיכאל איתן: אם זה הוראת שעה, זה לא יכול להיות חוק-יסוד; אם זה חוק-יסוד, זה לא יכול להיות הוראת שעה.

מיכאל איתן: אם אתה אומר: אני לא עושה חוק טוב, אל תקרא לו חוק-יסוד - אם אתה שלם עם מה שעשית וביצעת את החוק כהלכה, הוא לא צריך להיות הוראת שעה.

מיכאל איתן: אם הוא טוב השנה, הוא טוב גם בשנה הבאה.

מיכאל איתן: אני מייד אסיים את הנקודה.

מיכאל איתן: הדבר הראשון שעשינו, קבענו שלא תהיה הוראת שעה.

מיכאל איתן: אבל, כן קבענו, ואני אומר את זה לפרוטוקול, שאנחנו לא משריינים את חוק-היסוד הזה.

מיכאל איתן: אנחנו רוצים אפשרות להעביר את חוק-היסוד הזה בחינה, ויכול להיות שאנחנו לא משריינים אותו ברוב מיוחד, אפשר יהיה לשנות אותו אם נסיק כתוצאה מיישומו שצריך להכניס בו שינויים כלשהם.

מיכאל איתן: כלומר, זה לא שאנחנו לא נתנו מספיק את דעתנו ועשינו חוק כלאחר יד.

מיכאל איתן: לא.

מיכאל איתן: אנחנו הגענו למסקנה, השקענו את המחשבה, אבל המציאות, יש לה לפעמים כוח משלה.

מיכאל איתן: אנחנו רוצים שהחוק הזה ירוץ במתכונת הזאת לא משוריין, בניגוד לקביעת האוצר, כי אנחנו אומרים שאנחנו רוצים לראות איך חיים עם העניין הזה.

מיכאל איתן: הנקודה השלישית, שהיתה חשובה לאנשי האופוזיציה: האוצר ביקש שהחוק ידבר על 55 חברים.

מיכאל איתן: כלומר, שהמינימום הנדרש יהיה 55, בניגוד להוראת השעה שנקבע בה 50.

מיכאל איתן: אני יכול לומר לכם, חברי חברי הכנסת, שהיה על זה איזה מאבק והיו לחצים, ואני יכול לומר שאני באתי לוועדה וביקשתי את הסכמתה להתלכד על המספר 50, ותמורת זה להגיע להסכמה - כי אני אומר עוד הפעם, אני לא ביקשתי את זה מסיעות שהתנגדו בעבר לחוק.

מיכאל איתן: מי שהיה באופן עקרוני נגד החוק, בסדר, אני יכול להבין את זה.

מיכאל איתן: אבל סיעת העבודה - אופיר פינס היה קודמי בתפקיד יושב-ראש ועדת החוקה, והוא הביא את החוק הזה.

מיכאל איתן: אמרתי: איך אתם יכולים היום להתנגד?

מיכאל איתן: אז הם אמרו: מעלים ל=55.

מיכאל איתן: אמרתי: בסדר, על מנת להשיג הסכמה רחבה נוריד את זה ל=50.

מיכאל איתן: הוועדה קיבלה את דעתי, וגם יושב-ראש הקואליציה, ואף שהאוצר נלחם בגבורה עד הדקה ה-90 שיהיה 55, אנחנו הורדנו את זה ל=50.

מיכאל איתן: אני חושב שהמספר 50 יש בו סמליות מסוימת, כי 50 זה פחות מהכוח של הקואליציה, נכון?

אלי בן-מנחם: נכון.

מיכאל מלכיאור: לא מחוקקים חוקים בגלל מצב נתון.

מיכאל מלכיאור: האוצר רצה 55 כי הוא ראה שיש 62.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מלכיאור, אני מבקש לאפשר לחבר הכנסת מיקי איתן לסיים.

אלי בן-מנחם: אני ביקשתי לא להעיר.

אלי בן-מנחם: הוא מסיים.

אלי בן-מנחם: תשאל אחר כך את השאלה שלך.

מיכאל איתן: אני מסכים אתך במאת האחוזים.

מיכאל איתן: ולכן, ההצעה שבאה לכאן היא אותה הצעה שהיתה בחוק הקודם, בניגוד לרצון האוצר לשנות את המספר.

מיכאל מלכיאור: גם בחוק הקודם הם התחשבו.

מיכאל מלכיאור: זה לא עושה את זה יותר נכון.

מיכאל איתן: מי זה הם?

מיכאל איתן: זה אתה.

מיכאל איתן: אתה ואופיר פינס.

מיכאל איתן: תראו, עם כל הכבוד, זו מלאכה מאוד קלה להגיד: אני עכשיו באופוזיציה ואני מתכחש לכל מה שעשיתי כשהייתי בקואליציה.

מיכאל איתן: אז עשיתי טעות.

מיכאל איתן: אולי עכשיו אתה עושה טעות?

מיכאל מלכיאור: אני חלקתי על זה גם אז.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מלכיאור.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת איתן, אני מבקש שתסיים, כי יש לנו יום עמוס מאוד.

מיכאל איתן: למען האמת, אני כבר סיימתי.

מיכאל איתן: אני רוצה לומר הערה אחרונה - - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מבקש לקיים הצבעה עכשיו על הנושא הזה.

אלי בן-מנחם: ההצבעה תיערך מחר.

מיכאל איתן: אני רוצה לסיים ולומר כך: אני חושב שזאת הצעת החוק טובה.

מיכאל איתן: אני אישית ניסיתי ליזום עוד לפני שנים מספר איזו בלימה או בקרה על העלויות התקציביות, מתוך ההיגיון הפרלמנטרי, שתפקידנו כמפקחים על הרשות המבצעת הוא מצד אחד לקבוע לה את התקציב, אבל מצד שני גם לכבד אותו ולהבין את האילוצים שלה במשך שנת תקציב.

מיכאל איתן: נאמר לי, שיכול להיות שבעקבות החקיקה הזאת יצטרכו לשנות במידה מסוימת את תהליכי קביעת התקציב ולתת יותר שיניים לכנסת במהלכי קביעת התקציב, להשפיע יותר מכפי שנהוג היום.

מיכאל איתן: אני חושב שזה ראוי לבחינה, ואם יהיה צורך בכך, אני בטח אתן יד גם למהלך הזה, כמי שחושב שבמסגרת המאבק הזה בין שלוש הרשויות – השופטת, המחוקקת והמבצעת – אנחנו, כאנשי הרשות המחוקקת, צריכים לשמור בהחלט על מעמה של הכנסת כרשות מחוקקת.

אלי בן-מנחם: תודה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אפשר לשאול שאלה?

אלי בן-מנחם: אני מבקש ממך, חבר הכנסת טל, תשאל אותו, כי אנחנו פשוט רוצים - - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת איתן, אם מקובלת עלינו הגישה כפי שאמרת – ואני נוטה לקבל את זה - שאם הרשות המבצעת תכננה תקציב מסוים - היא לא יכולה לעשות את זה, כי אז או שנגיד שהתחולה תהיה בשנת התקציב הבאה, או לחלופין אפשר לומר שלצד הצעת החוק שעוברת אני אגיד גם איפה ייגרע סכום זה וזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כך גם לא עשיתי שום נזק לרשות המבצעת מבחינה כלכלית, ואז תבוא לידי ביטוי גם ההתגלמות של הדמוקרטיה של הבית הזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אנחנו אומרים לרשות המבצעת: תעבירו את החוק הזה, אנחנו נתמוך בחוק הזה, תמורת סעיף זה וזה בחוק - - -

מיכאל איתן: אני העליתי את הנושא הזה.

מיכאל איתן: הנושא הזה עלה גם בוועדה.

מיכאל איתן: ההערות היו, שחברי הכנסת ייטו לציין תמיד את סעיף הרזרבה כסעיף שממנו ייקחו כספים ובעצם ירוקנו את כל העניין הזה מתוכן.

מיכאל איתן: אני אישית סבור שאפשר למצוא נוסחה, שאדם שמציע הצעה תקציבית יצטרך להצביע על המקורות.

מיכאל איתן: זה קיים כבר היום כדרישה לא מהותית, כדרישה שאדם שמגיש היום הצעת חוק שיש לה עלות תקציבית, חייב לפרט בדברי ההסבר שלו את מקורות המימון.

מיכאל איתן: זה כבר קיים היום, אתה מודע לזה שהיום כל חבר כנסת חייב לפרט מה המקור התקציבי.

מיכאל איתן: אני חושב שיש מקום לשקול, אבל במהות כולנו מדברים על אותו דבר.

מיכאל איתן: כאן המהות אומרת שהחקיקה הפרטית לא תהיה כלאחר יד.

מיכאל איתן: היא לא סוגרת אותה, היא מאפשרת אותה.

מיכאל איתן: היא אומרת שהחקיקה תהיה לא כלאחר יד.

מיכאל איתן: גם להצעה שלך יש אולי חשיבות.

מיכאל איתן: היא גם לא סותרת.

מיכאל איתן: אפשר לבוא ולהגיד, שאם מציעים הצעת חוק שיש בה עלות תקציבית מעל לסכום הקבוע כאן, והממשלה לא מסכימה, היא יכולה להיכנס לתוקף רק בשנת התקציב הבאה.

מיכאל איתן: אבל על זה אני יכול לענות לך: היכולת להפעיל תוכניות בשנת התקציב הבאה על בסיס התקציב הבא - מסורה לכנסת.

מיכאל איתן: נגיד שהיום אני רוצה שיקימו – סתם כדוגמה – עוד חמישה בתי-חולים בעיר אשדוד, וצריך לזה מקור תקציבי.

מיכאל איתן: ואתה אומר, טוב, נעביר חוק כזה, ובתקציב של השנה הבאה יצטרכו להתאים.

מיכאל איתן: אז אני אומר, אדרבה, ממילא עד השנה הבאה לא יעשו שום דבר.

מיכאל איתן: בשנה הבאה יביאו את חוק התקציב, חברי הכנסת דוד טל ומיכאל איתן, שחושבים שצריך לעשות את זה, יפעילו את כל הכוח הפוליטי שלהם ויגידו: אנחנו לא נתמוך בתקציב אם לא יהיה בתוכו אותו סעיף שמאפשר את הקמת חמשת בתי-החולים.

מיכאל איתן: זה בעצם המיקח וממכר שכל מיני מבינים גדולים בדמוקרטיה מנסים כאילו לתאר אותו כדבר מכוער, גועל נפש וכל מיני שטויות.

מיכאל איתן: זו המהות של הדמוקרטיה: פשרות, ויתורים, צרכים של כל מיני אנשים, להביא אותם לאיזה מכנה משותף של תוכנית עבודה של הממשלה, וזה בסופו של דבר השקלול של הצרכים כפי שהם באים לידי ביטוי על-ידי הכנסת שמייצגת את כל הציבור כולו.

אליעזר כהן: - - -

מיכאל איתן: אני עומד על רגל אחת, אני כבר לא יכול לעמוד יותר.

מיכאל איתן: אני עומד כמו חסידה.

אלי בן-מנחם: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל איתן.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת כהן, מי שרוצה לשאול אותו שאלות, ישאל אותו אחר כך.

אלי בן-מנחם: תזמין אותו אליך, ומיקי איתן יענה לך בתענוג גדול.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מיכאל איתן, סיימת?

מיכאל איתן: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה, אני מודה לך.

אלי בן-מנחם: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אלי בן-מנחם: בבקשה, חברת הכנסת זהבה גלאון, ואחריה – חבר הכנסת אברהם רביץ.

אליעזר כהן: אדוני היושב, כל הנושא התעורר כאן - - - היה צריך להגביל את הנושא הזה בזמן, ואני מקווה שהוא הזכיר את זה, שהוא יוגבל בזמן.

אלי בן-מנחם: בבקשה, חברת הכנסת גלאון.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אומנם אנחנו כאן בדיון על התוכנית הכלכלית הרעה שמגישה הממשלה הזאת – חבר הכנסת מלכיאור, כמו שאני מכירה אותך, אין לי ספק שאתה תגלה עניין במה שאני הולכת לומר עכשיו.

מיכאל מלכיאור: בשביל זה אני יושב פה.

זהבה גלאון: ברור.

זהבה גלאון: לכן, אני צריכה את תשומת הלב שלך.

זהבה גלאון: הדיון אמור להיות על התוכנית הכלכלית הרעה, אבל, אדוני היושב ראש, אני רוצה לנצל את ההזדמנות שאני עומדת כאן על הבמה ולהזהיר, ברמה של אזהרה דחופה - - -

מיכאל איתן: יש לך הסתייגויות להצעת החוק.

זהבה גלאון: אני יודעת, אני כבר עברתי נושא, חבר הכנסת איתן, ואני חושבת שגם אתה תתעניין במה שאני אומרת.

זהבה גלאון: אני רוצה להזהיר מפני נושא שיכול להתגלגל ככדור שלג.

זהבה גלאון: ולמה אני מתכוונת?

זהבה גלאון: היום מתפרסמים באתר האינטרנט Ynet דברים מפי רבני יש"ע, שזועמים ומאוכזבים מהחלטת הממשלה לאשר את תוכנית מפת הדרכים.

זהבה גלאון: אני יכולה לקבל את זה שהם מאוכזבים, אני יכולה לקבל את זה שקשה להם.

זהבה גלאון: אני חייבת לומר במאמר מוסגר, שבין זה שראש הממשלה והממשלה קיבלו החלטה לאשר את תוכנית מפת הדרכים לבין זה שהיא תצא לפועל – נו, כבר אמרתי בהזדמנות אחרת, או שהפריץ ימות או שהכלב ימות, אבל משהו קורה כאן; יש כאן התרחשות.

מיכאל איתן: שהטרור ימות.

זהבה גלאון: והטרור צריך למות.

זהבה גלאון: אין לנו מחלוקת על זה, חבר הכנסת איתן, ואין ספק שהרשות הפלסטינית צריכה לעשות מאמץ גובר והולך להיאבק בטרור.

זהבה גלאון: ממשלת ישראל צריכה לסייע לה בזה.

זהבה גלאון: אני רוצה לומר, שאני יכולה לראות אנשים מאוכזבים, אנשים כועסים, אבל אני לא יכולה לקבל – בעיקר לאור הניסיון המצטבר שיש לנו מימי אוסלו – שוועד רבני יש"ע או חלקים ממנו אומרים, שאם התוכנית תצא לפועל הם ישקלו להוציא נגדה פסק הלכה והם יקראו לחיילים לסרב לפקודה לפנות יישובים.

זהבה גלאון: עכשיו אני רוצה לומר, שהרב דב ליאור, מרבני יש"ע, אמר שאסור לוותר על ארץ-ישראל מבחינה הלכתית, ומדובר על ציווי אלוהי.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת מלכיאור, אני קוראת את הדברים ואני מודה שאני לא מאמינה - כאילו לא למדנו שום דבר ולא שכחנו שום דבר; כאילו לא קרה דבר בישראל, לא נפל דבר בישראל.

זהבה גלאון: אותם רבנים - - -

מיכאל מלכיאור: סליחה, אותו רב שהזכרת קרא לברוך גולדשטיין "קדוש כקדושי השואה".

זהבה גלאון: נכון, נכון.

מיכאל מלכיאור: אז את לא צריכה להתפלא כל כך.

זהבה גלאון: נכון, אני לא צריכה להתפלא – אני ידעתי שאתה תגלה בזה עניין, חבר הכנסת מלכיאור – אבל למה אני כל כך נזעקת?

זהבה גלאון: כי הדבר הזה מסוכן.

זהבה גלאון: אנחנו מדברים על אותם רבנים – אתה נתת דוגמה מצוינת – שהתירו בזמנו את דמו של ראש הממשלה המנוח, יצחק רבין.

זהבה גלאון: אותם רבנים - - -

אלי בן-מנחם: גברתי סגנית מזכיר הכנסת, רות קפלן, אני מבקש ממך לדאוג לכך שהשר התורן ייכנס לאולם.

אלי בן-מנחם: אני מבקש את זה כבר הרבה מאוד זמן.

אלי בן-מנחם: אני מבקש שנציג הממשלה ישב במליאה.

זהבה גלאון: אני מודה לאדוני היושב-ראש.

זהבה גלאון: אני רוצה לומר שהיה חשוב שיהיה כאן שר שישמע שהרבנים האלה, שאנחנו מדברים עליהם, הם הפצצות המתקתקות המסוכנות מכולן.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, הפצצות האלה מתקתקות כבר שנים, ואף אחד מהרבנים האלה – וזה כל כך חמור, ולכן היום אני פונה מכאן ליועץ המשפטי לממשלה ואני מזהירה – אף אחד מהרבנים האלה שהתירו בזמנו את דמו של ראש הממשלה, לא נתן את הדין.

זהבה גלאון: הם הוציאו פסקי הלכה, והיום הם ממשיכים להוציא פסקי הלכה, והם מהלכים עלינו אימים, שאם ימסרו חלקים מארץ-ישראל ואם תצא לפועל תוכנית מפת הדרכים, הם יפרסמו – בכלל, הם מפרסמים הנחיות למדיניות לביטחון לאומי.

זהבה גלאון: מה בין עיסוק במקצוע רבנות לאסטרטגיה מדינית, ביטחונית, לאומית – אני לא מבינה.

זהבה גלאון: ולמה אני כל כך מודאגת?

זהבה גלאון: כי לאנשים האלה יש חסידים קנאים.

זהבה גלאון: האנשים האלה קוראים בדיוק בין השיטין ומבינים למה הרבנים שלהם מתכוונים.

זהבה גלאון: ולכן, על האנשים האלה, שהם מנהיגים רוחניים, מוטלת אחריות לא לתת לאנשים לשמוע הרהורים בין השיטין, אבל הם לא עושים את זה.

זהבה גלאון: ולמה שהם יעשו את זה?

זהבה גלאון: הרי אף אחד בממסד הפוליטי-המשפטי במדינת ישראל לא הפנים, כנראה, את הלקח מהטרגדיה של רצח רבין.

זהבה גלאון: האנשים האלה לא נתנו את הדין.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, אני רוצה לקרוא לכם קטע מדוח ועדת החקירה הממלכתית בראשות השופט שמגר.

זהבה גלאון: זה קטע מעדותו של יגאל עמיר בחקירתו הראשונה.

זהבה גלאון: יגאל עמיר אמר לחוקרי השב"כ כדלקמן: "ללא פסק הלכה, או פסק דין רודף, שחלו על רבין, מפי מספר רבנים שאני יודע עליהם, הייתי מתקשה לרצוח.

זהבה גלאון: רצח כזה חייב להיות מגובה.

זהבה גלאון: אם לא היה לי גב לא הייתי פועל".

זהבה גלאון: זה יגאל עמיר, שמסביר במפורש איך הוא קיבל גיבוי מאותם פסקי הלכה, מאותם רבנים שהיום מרשים לעצמם אולי להלך עלינו אימים שהם יוציאו שוב פסקי הלכה.

זהבה גלאון: האנשים האלה, אותם רבנים שגיבו את יגאל עמיר, הם, רבותי, חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, בעיני, נושאים באחריות פלילית ומוסרית לרצח ראש הממשלה המנוח יצחק רבין, לפחות כמוהו.

זהבה גלאון: אבל בניגוד לעמיר, מתוך כל מיני שיקולים, הם לא נעצרו, הם לא נשפטו, והדבר הנורא הוא שהם ממשיכים להלך עלינו אימים בפסקי הלכה.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, אני יודעת שיש דילמה מאוד מאוד קשה בכל מה שנוגע לחופש הביטוי.

זהבה גלאון: אני מאלה שסבורים שצריך להשאיר לחופש הביטוי שוליים רחבים.

זהבה גלאון: אנשים במצוקה, הם חשים שמפעל חייהם קורס, כשהם שומעים את ראש הממשלה מדבר על "די לכיבוש" - בכלל, זו הססמה של "שלום עכשיו", די לכיבוש, ואנשים לא יכולים לחיות כל כך הרבה שנים בצורה כזאת.

זהבה גלאון: הם רואים לנגד עיניהם את מפעל חייהם – שאני מתנגדת לו, שבעיני הוא הנורא מכול – מפעל ההתנחלויות קורס.

זהבה גלאון: מותר להגיד הכול.

זהבה גלאון: מותר לזעוק חמס.

זהבה גלאון: אבל אנחנו כבר ראינו איך מלים הפכו לאצבע על ההדק ואיך בנסיבות כאלה יש מלים שמתירות דם ויש מלים שצריך לאסור אותן.

זהבה גלאון: מי ששידל בהצלחה כל כך רבה, הייתי אומרת, לרצוח ראש ממשלה בישראל בשל דרכו המדינית, והוא לא נענש כלל, יש סיבה להניח – ואני לא מזכירה את זה מחמת עינא בישא, ששום דבר לא יקרה וראש הממשלה ימשיך להיות בריא ושלם - האם יש סיבה להניח שמי שניסה ועשה זאת פעם אחת, לא ישדל כעת לרצוח עוד ראש ממשלה?

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, אני מזהירה.

זהבה גלאון: אני עומדת כאן ואני לא מדברת על התוכנית הכלכלית, שהיא רעה בעיני, כי אני חרדה.

זהבה גלאון: אני אומרת לכם שאני חרדה.

זהבה גלאון: אני מסיימת את דברי, אדוני היושב-ראש, ואני פונה מכאן שוב ליועץ המשפטי לממשלה.

זהבה גלאון: דעת הרבנים היא כשמן למדורה.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, מי ששופך שמן לא יוכל אחר כך לרחוץ בניקיון כפיו בטענה הנואלת שהוא לא הבעיר את המדורה.

זהבה גלאון: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחברת הכנסת זהבה גלאון.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת אברהם רביץ.

אלי בן-מנחם: הוקצבו לך עשר דקות.

אלי בן-מנחם: אחריו – חבר הכנסת עסאם מח'ול.

מיכאל מלכיאור: אבל זה חל גם על הסרבנים מהשמאל.

זהבה גלאון: הם הוציאו כתב הלכה?

זהבה גלאון: אני מדברת על פסק הלכה.

זהבה גלאון: אחר כך זה יהיה דין רודף על ראש הממשלה.

אלי בן-מנחם: אדוני השר פורז, אתה תורן ואתה צריך להיות כאן במליאה.

אלי בן-מנחם: עם כל הכבוד, חובה על הממשלה להשתתף בדיון.

אברהם פורז: אתה סגן יושב-ראש הכנסת?

אברהם פורז: תדאג לזה שהמשמר יפתח את השער.

אברהם פורז: נתקעתי חצי שעה בשער ולא נתנו לי להיכנס.

אברהם פורז: תדאג לזה.

אלי בן-מנחם: לא זיהו אותך, השר פורז?

אברהם פורז: הגעתי לשער האחורי ובמשך חצי שעה לא נתנו לי להיכנס.

אלי בן-מנחם: גם אני עברתי את זה וגם אחרים עברו את זה.

אלי בן-מנחם: היום הוא יום לא קל.

אלי בן-מנחם: או.

אלי בן-מנחם: קיי., בסדר.

אלי בן-מנחם: אתה כאן ותישאר אתנו.

אברהם פורז: נכון.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת רביץ, בבקשה.

אברהם רביץ: חברת הכנסת גלאון, אם את שומעת אותי, אודה לך אם תוכלי להיכנס פנימה לרגע.

אברהם רביץ: רק לרגע.

אברהם רביץ: אני רוצה לדבר אלייך.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כמובן לא תכננתי לדבר במסגרת הזאת של התוכנית הכלכלית על הנושא שהעלתה חברת הכנסת גלאון.

אברהם רביץ: לפעמים מותר לעשות את מה שאני עושה עכשיו.

אברהם רביץ: אני לא נוהג להשתמש בשררה, או בכבוד שיש בלהיות רב בישראל.

אברהם רביץ: למדתי עשרות שנים בישיבות.

אברהם רביץ: כתבתי חיבורים וחידושי תורה.

אברהם רביץ: אני מכיר את מכמני ההלכה, אם יורשה לי לומר, לא פחות טוב מאותם הרבנים שאת ציטטת אותם.

אברהם רביץ: לא הזכרת שמות.

אברהם רביץ: אבל אני יודע למה מכוון הדבר.

אברהם רביץ: אני יכול לומר לך שאין דבר כזה, אין דבר כזה בכל עולם ההלכה, שמותר להסית, שמותר לכנות אדם בשם רודף, בוודאי לא במסגרות הקיימות שלנו, בדורנו, בכלל.

אברהם רביץ: אין דבר כזה.

אברהם רביץ: אותם אנשים שמתיימרים לדבר בשם ההלכה עושים עוול, ראשית כול עוול אינטלקטואלי לתורה שהם למדו כל כך הרבה שנים.

אברהם רביץ: אין דבר כזה.

אברהם רביץ: זה סילוף, זיוף, שקר.

אברהם רביץ: אני חושב שחשוב שכולם ידעו את הדבר.

אברהם רביץ: זה מותר להם, אני יודע, במסגרת הפוליטיקה.

אברהם רביץ: הם פוליטיקאים.

אברהם רביץ: הם פוליטיקאים לטוב ולרע.

אברהם רביץ: אבל שלא יעזו, יש לנו אתם הרבה ויכוחים, שלא יעזו להשתמש בכתר ההלכה לצורך פוליטי כזה או אחר, כלשהו.

אברהם רביץ: את זה רציתי שאת תדעי.

אברהם רביץ: אני מצטער שאני משתמש בתואר שיש לי.

זהבה גלאון: תודה רבה לך.

זהבה גלאון: אני מודה לך על שקראת לי.

זהבה גלאון: תודה רבה לך.

אברהם רביץ: עכשיו, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר על כמה נושאים עוד לפני שאגיע לנושא הכלכלה, ככל שהזמן ירשה לי.

אברהם רביץ: ראשית, אני רוצה לומר משהו לידידי יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת מיקי איתן, לגבי הצעת החוק שהצגת לפנינו.

אברהם רביץ: אתה יודע שאני משתתף שנים רבות, מאז היותי חבר הכנסת, בדיונים העוסקים בחוקה, ובמיוחד בחוקת יסוד, כמובן.

אברהם רביץ: אני רוצה לומר לך שטעות היתה בידך, בידי הוועדה בעצם, שהרי הוועדה הצביעה על כך, לתת לחוק הזה מעמד של חוק-יסוד.

אברהם רביץ: דווקא להיפך.

אברהם רביץ: החוק הזה עצמו לא עולה לראשונה בוועדה שלנו, ועוד חוקים הדומים לו.

אברהם רביץ: אני לא מדבר על החוקים המהותיים ביותר, שנוגעים בשורש חיינו.

אברהם רביץ: אז הטיעון לקבלת חוקים מסוימים, הטיעון הטוב והנכון, היה דווקא בארעיותם של חוקים שונים, למרות חוקי-יסוד.

אברהם רביץ: עם כל הכבוד לפרופסור – מה היה שמו של הפרופסור שהזכרת, שהופיע בפני הוועדה ואמר את הסברה הזאת שלא ראוי לתת לחוק-יסוד מעמד של חוק ארעי - - -

מיכאל איתן: פרופסור קלוד קליין.

אברהם רביץ: כן, פרופסור קלוד קליין.

אברהם רביץ: נכון.

אברהם רביץ: דווקא בגלל הרצון של כמה חברי כנסת כן להעביר חוקים במסגרת חוק-יסוד, אמרנו: הבה ונבדוק את זה לאורך תקופה מסוימת, שנה, שנתיים, והיו הצעות של חמש שנים, ונבדוק לאורך התקופה איך זה עובד.

אברהם רביץ: לא ניתן לזה קיבוע לדורי דורות ולנצח נצחים, אלא ניתן לזה ארעיות.

מיכאל איתן: אנחנו התנגדנו לשריון.

אברהם רביץ: לא נתתם שריון.

אברהם רביץ: הבחנתי בזה.

אברהם רביץ: ודאי שלא נתתם שריון.

אברהם רביץ: אבל אתה יודע שגם לחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו אין שריון, כי אנחנו נאבקנו נגד השריון הזה.

אברהם רביץ: אבל מה אנחנו יכולים לעשות?

אברהם רביץ: שום דבר לא.

אברהם רביץ: זה לא מספיק טוב.

אברהם רביץ: אם באמת שופטי בית-המשפט העליון ידעו שהמחוקק קבע לחוק-היסוד שעת מבחן מלכתחילה, אני חושב שהגישה שלהם, במיוחד עם הבעיות הקיימות של הפרשנות, לעניין הזה תהיה הרבה יותר זהירה, והזהירות הזאת תיקבע כחלק מהחוק.

אברהם רביץ: אני חושב שזה דבר לא טוב, הוא לא לימוד לחוקים אחרים, שיכול להיות שבמסגרת הפתרונות שאנחנו מחפשים, אנחנו נציע, כפי שהוצע בעבר, לעשות את חוקי-היסוד לתקופת מעבר, במפורש לתקופת מעבר, שתגרום לבטלות מאליה, אלא אם אנחנו מחדשים את זה וקובעים את זה כחוק-יסוד קבוע.

אברהם רביץ: לכן אני לא כל כך חסיד גדול של העניין הזה.

אברהם רביץ: בכל זאת, זה בלתי אפשרי שלא להתייחס להחלטת הממשלה מאתמול גם אם אנחנו עוסקים בעניין כלכלי.

אברהם רביץ: הרי יש גם השלכה כלכלית לכל המדיניות שלנו, ואני מוכרח לחזור על משנתי ולומר לכם מה חסר לי במפת הדרכים.

אברהם רביץ: מה שחסר לי במפת הדרכים זה הדבר הפשוט ביותר.

אברהם רביץ: אנחנו יודעים שהבעיה העיקרית, המעשית, הפרקטית - מה שקורה ביהודה, שומרון ועזה, אנחנו יודעים שזה בממדים פי כמה וכמה יותר גדולים מאשר ימית.

אברהם רביץ: אנחנו לא עוסקים בימית ב', אנחנו עוסקים במשהו אחר לחלוטין.

אברהם רביץ: הכמות שאנחנו מדברים בה הופכת למין איכות כזאת, שאני לא רואה כיצד ממשלת ישראל, ולא חשוב איזו ממשלה זו תהיה, תוכל להתמודד ולעשות מה שנקרא ,to deliver the goods הרי הממשלה צריכה לעמוד אי-פעם מול בעיית ההתנחלויות.

אברהם רביץ: מה היא תעשה?

אברהם רביץ: הפלסטינים, גם הם צריכים להיות מעוניינים שממשלת ישראל תוכל לבצע את מפת הדרכים לפי פרשנות שלהם, נגיד.

אברהם רביץ: אנחנו אולי נצליח לשחק עם פרשנות.

אברהם רביץ: והתשובה על כך, חבר הכנסת עזמי בשארה, היא פשוטה, הרבה יותר פשוטה מכל תשובה אחרת.

אברהם רביץ: כאשר ממשלת ישראל תכניס למפת הדרכים סעיף שהוא קיים בתיאוריה, קיים במעשה, קיים במדינת ישראל, שיהודים יוכלו לגור בכל חבלי ארץ-ישראל, ואני אומר את זה במפורש ובלי כל קשר לשלטון שיהיה שם, לשמו של השלטון, אפילו לצורת הדגל, רבותי, אם אנחנו מאמצים את הרעיון הזה, הוא רעיון שאף מדינה, אפילו אמריקה לא יכולה להתנגד לו.

אברהם רביץ: גם באמריקה יש גם כמה יהודים - - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת רביץ, זמנך המוקצב אזל.

אלי בן-מנחם: אם אתה רוצה לדבר על קצבאות הילדים, קח לך עוד כמה משפטים בנושא הכלכלי.

אברהם רביץ: אני מסיים את המשפט הזה כי זה באמצע משפט.

אברהם פורז: חבר הכנסת רביץ, אולי אתה לא ציוני, אבל החזון הציוני הוא לא לחיות תחת שלטון זר.

אברהם רביץ: יכול להיות שאני לא ציוני.

אברהם רביץ: אבל אתה יודע מה, אני יהודי.

אברהם רביץ: איך זה נראה בעיניך?

אברהם פורז: יהודים חיים גם בפריס וגם ברומא.

אברהם רביץ: אתה מכיר בי כיהודי?

אברהם פורז: השאלה, אם אתה מכיר בי כיהודי.

אברהם רביץ: היום השאלה הפוכה.

אברהם רביץ: אתה יושב בשלטון ואתה הוא המכיר.

מיכאל איתן: חבר הכנסת פורז, אני מוכן לוותר על כמה אלפי ציונים תמורת כמה אלפי יהודים כמו חבר הכנסת רביץ.

מיכאל איתן: הוא לחם להקמת המדינה, הוא לא דיבר.

אברהם פורז: אני יודע.

אלי בן-מנחם: כולנו מסכימים.

אברהם רביץ: על כל פנים, זה דבר שצריך להתקבל באופן הזה, צריך להפנים את זה, צריך להכין את זה בעיקר מבחינה ביטחונית, איך מתגברים על הדבר הזה.

אברהם רביץ: מכיוון שזמני חלף עבר והיושב-ראש בטובו נתן לי עוד דקה לדבר על הנושא עצמו, אני אגיד לכם דבר אחד.

אברהם רביץ: יש לי רשימה ארוכה כאן אבל אני לא אשתמש בטוב לבך, אני אעלה רק דבר אחד.

אברהם רביץ: חבר הכנסת מיקי איתן, אחד הדברים שגורמים לי לפריחה, אני לפעמים מאבד את עשתונותי בגללם, זה השקר, במיוחד שקר שבא מממשלה שאתה רוצה לסמוך עליה.

אברהם רביץ: אין לך ברירה, זאת הממשלה.

אברהם רביץ: לגבי קצבאות הילדים, הזכיר לי היושב-ראש, אומר רק סיפור מדהים.

אברהם רביץ: כולנו יודעים שהיתה כאן איזו פשרה, שבסופו של דבר גם שינוי קיבלה אותה.

אברהם רביץ: היא לא רצתה, היא עמדה על רגליה האחוריות, אבל היא קיבלה אותה, ואני התפלאתי מדוע היא קיבלה אותה.

אברהם רביץ: והנה התגלה לי הסוד.

אברהם רביץ: אני לא יודע אפילו אם השר פורז יודע, אבל מישהו אחר שם כנראה כן יודע.

אברהם רביץ: הממשלה באה ואמרה כך: אנחנו נקל על גזירת קצבאות הילדים.

אברהם רביץ: ומה נעשה?

אברהם רביץ: במקום לפרוס זאת לארבע שנים, אנחנו נפרוס את זה לשבע שנים.

אברהם רביץ: אבל הם אמרו: בשנה הראשונה זה בלתי אפשרי כי בנינו על זה, אבל נעשה ככה: בשנה הראשונה תהיה המנה שלמה, ובכל שש השנים הבאות זה יחולק שווה.

אברהם רביץ: אנחנו בכלל לא פרטנרים.

אברהם רביץ: כשמדברים על קצבאות ילדים או על דברים כאלה, אנחנו משתדלים לעמוד כעניים בפתח, שידברו אתנו.

אברהם רביץ: לפעמים כן מדברים, לפעמים לא מדברים.

אברהם רביץ: הם משחקים אתנו.

אברהם רביץ: הם נותנים לנו מנה אחת אפיים בגלל השנים הטובות שעברנו, שבע השנים הטובות כביכול.

אברהם רביץ: מה מתברר?

אברהם רביץ: הבוקר אני מקבל את הנייר הסודי.

אברהם רביץ: בכלל, הם עובדים עם ניירות סודיים.

אברהם רביץ: כדאי שתדע את זה, אדוני השר.

אברהם רביץ: ומה יש בניירות הסודיים?

אברהם רביץ: יש ככה: המנה הראשונה 27%, לא 25%, כי אם זו מנה ראשונה זה היה צריך להיות 25%.

אברהם רביץ: אחרי חצי שנה, בינואר, עוד 22%.

אברהם פורז: מה לעשות, אין כסף בקופה.

אברהם רביץ: עזוב את ה"מה לעשות".

אברהם רביץ: שלא ישקרו לי מלכתחילה.

אברהם רביץ: אם אין כסף אז רק מהילדים לקחת?

אברהם רביץ: זאת אומרת, לקחו 50% מהקצבה הזאת והבינו שיש כאן עסק עם משפחות עניות.

אברהם רביץ: זה דבר נורא ואיום.

אברהם רביץ: בעיקר מה שנורא, אתה לא יודע איפה אתה עומד עם הממשלה.

אברהם רביץ: שקר.

אברהם רביץ: מותר לשקר?

אברהם רביץ: לא חראם לשקר?

אברהם רביץ: תאמרו לנו.

אברהם רביץ: הרי הגזירות הן גזירות נוראיות, בפרט למגזר שאני מייצג בכנסת.

אברהם רביץ: תודה רבה, אדוני.

אלי בן-מנחם: תודה רבה לחבר הכנסת אברהם רביץ.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה.

אלי בן-מנחם: אחריו – חברת הכנסת דליה איציק.

עזמי בשארה: ואחריה, אדוני היושב-ראש?

אלי בן-מנחם: אחריה – חבר הכנסת שלמה בניזרי.

אלי בן-מנחם: אחרי חבר הכנסת בניזרי – חבר הכנסת עזמי בשארה.

אלי בן-מנחם: בבקשה, חבר הכנסת עסאם מח'ול.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני אחזור על הטענה המרכזית שאני מעמיד בדיון בשאלת התוכנית הכלכלית.

עסאם מח'ול: זו לא תוכנית כלכלית בעיקר, אלא זו שאלה יותר עמוקה, שאלה של אידיאולוגיה, של תפיסת עולם, תפיסת מקומן של הדמוקרטיה ושל זכויות הפרט בחברה הישראלית.

עסאם מח'ול: זאת תוכנית שאמורה לחולל מהפך במבנה החברתי הישראלי, ולחולל מהפך במדיניות, במבנה הפוליטי בתוך המדינה הזאת.

עסאם מח'ול: זאת שאלה של אידיאולוגיה, החלפת אידיאולוגיה, העמקת אידיאולוגיה פונדמנטליסטית של דריסת השכבות שנחשבות בעיני הממשלה הזאת ובעיני מי שמייצג את הממשלה הזאת כשכבות מיותרות, בעצם כשכבות לא רלוונטיות.

עסאם מח'ול: בתכניות הקודמות שהביאה הממשלה הזאת בשנה האחרונה, היא סימנה בצורה חד-משמעית את שכבות המצוקה, בעלי ההכנסה הנמוכה, העובדים מקבלי שכר המינימום.

אלי בן-מנחם: השר שוב נעלם.

אלי בן-מנחם: הוא הגיע והסביר לנו מה קרה.

אלי בן-מנחם: אם תוך חמש דקות הוא לא יהיה במליאה, איאלץ לנעול את הישיבה.

אלי בן-מנחם: אני לא מוכן שהממשלה תזלזל במליאת הכנסת.

עסאם מח'ול: הממשלה הזאת קבעה ששכבות המצוקה, העובדים הפשוטים, המובטלים, העניים, המשפחות החד-הוריות, הילדים של שכבות אלה והנשים, כולם מיותרים.

עסאם מח'ול: הם לא רלוונטיים.

עסאם מח'ול: בתוכנית שהיא מביאה לנו היום, היא קובעת שגם שכבות הביניים, מעמד הביניים שאותו אמור לייצג השר היוצא-נכנס-ויוצא, שר הפנים, גם הוא מעמד לא רלוונטי, או יהפוך לכזה בעיני הממשלה הזאת.

עסאם מח'ול: גם הבית הזה והדמוקרטיה הופכים להיות פחות ופחות רלוונטיים עבור הממשלה הזאת.

עסאם מח'ול: אני חושב שיש תהליך מסוכן שאנחנו צריכים להתריע עליו כאן.

עסאם מח'ול: אנחנו יודעים שלא כל מה שהממשלה הזאת רוצה, היא תשיג.

עסאם מח'ול: לא מזמן ראש הממשלה והממשלה הזאת קבעו שהשלום, למשל, לא רלוונטי.

עסאם מח'ול: הם קבעו שראש הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת לא רלוונטי.

עסאם מח'ול: הרי ציני לומר את הדברים האלה היום, כי הממשלה הזאת גילתה בדרך הקשה, במחיר כבד, שההתפתחות לא תישק על פי רצונה.

עסאם מח'ול: כל הקביעות בשנתיים האחרונות שולמו בדם רב של פלסטינים ושל ישראלים, בקריסה טוטלית של החברה הפלסטינית, אבל גם של החברה הישראלית; שולמו במטבע הקריסה המוסרית של החברה הישראלית.

עסאם מח'ול: הן שולמו לשווא, כי המדיניות של הממשלה הזאת פשטה את הרגל.

עסאם מח'ול: המדיניות של פתרון כוחני, שביטא יותר מכל אחד אחר הרמטכ"ל בריאיון הראשון שלו לאחר שהתמנה.

עסאם מח'ול: הוא קבע בצורה בוטה, שמטרת המלחמה שממשלת ישראל מנהלת נגד העם הפלסטיני, היא לחרות בתודעת כל ילד פלסטיני שאי-אפשר להתנגד לכיבוש הישראלי ולהשיג הישגים.

עסאם מח'ול: זו היתה הקביעה, זה היה המוטו של הממשלה הזאת.

עסאם מח'ול: בגלל המוטו הזה שילמו שני העמים מחיר כבד של אלפי הרוגים ופצועים, של קריסה כוללת של הכלכלה.

עסאם מח'ול: אנחנו משלמים את המחיר גם עכשיו בתוכנית הכלכלית הזאת, לאחר כמה תוכניות כלכליות קודמות שהביאו לנו.

עסאם מח'ול: משרד האוצר קבע, שעד אוגוסט 2002, העלות של המלחמה הזאת כדי לחרות בתודעת כל ילד פלסטיני שאי-אפשר להתנגד לכיבוש הישראלי - אז גם לא קראו לו כיבוש, השינוי הזה חל רק אתמול - הוא 50 מיליארד שקל.

עסאם מח'ול: מאז עברו עוד כעשרה חודשים של מלחמה מסיבית נגד העם הפלסטיני, של תוקפנות אלימה, של דיכוי עם, של פשעי מלחמה, של מרדף אחר מתנדבים מארצות חוץ שבאים לחצוץ בין כדורי הצבא והטנקים הישראליים לבין הנשים הפלסטיניות, הילדים הפלסטינים ואזרחים אחרים.

עסאם מח'ול: 50 מיליארד שקל, כדי לדכא את העם הפלסטיני ואת שאיפתו לעצמאות ולשחרור מהכיבוש.

עסאם מח'ול: ב=10 מיליארדי שקל אפשר היה להקים מדינה פלסטינית ולהגיע לשלום צודק; אפשר היה לסיים את הכיבוש, לפרק את ההתנחלויות ולהחזיר את המתנחלים; אפשר היה להכיר באחריות לבעיית הפליטים ובפתרונה על בסיס החלטות האו"ם; אפשר היה לפתור את בעיית ירושלים על בסיס שתי בירות בעיר הזאת.

עסאם מח'ול: 10 מיליארדי שקל, זו עלות פתרון כזה, אולי 15 מיליארד שקל, אבל כדי לדכא, משלמים למעלה מ=70 מיליארד שקל.

עסאם מח'ול: את 70 מיליארד השקל האלה גובים בצורה הברוטלית הזאת, במפת הדרכים החברתית הדורסנית שהממשלה הזאת מביאה לנו היום.

עסאם מח'ול: אנחנו מודעים לכך שבפוליטיקה הישראלית יש שתי אסכולות מרכזיות.

עסאם מח'ול: אסכולה אחת קובעת, שכדי לצאת מן המשבר הכולל של החברה הישראלית, שהוא גם משבר כלכלי, גם משבר חברתי, גם משבר מוסרי, גם משבר מדיני, גם משבר ביטחוני - צריך להפסיק את הכיבוש, את ההתנחלויות, את הכבישים העוקפים ואת גדרות ההפרדה שמטרתן לסרטט את גבולות המדינה הפלסטינית שעליה מדבר ראש הממשלה שרון, גם כאשר הוא מדבר על מפת הדרכים.

עסאם מח'ול: המבחן האמיתי של האמירות של שרון הוא לא מה שאומר פיו, אלא מה שיעשו ידיו.

עסאם מח'ול: חשוב שסוף-סוף נקבע על-ידי ראש ממשלת ישראל אריאל שרון, שישראל נמצאת בשטחים הפלסטיניים הכבושים ככובש, והכיבוש רע.

עסאם מח'ול: חשוב לחרות בתודעה הישראלית, שמה שמתרחש בגדה המערבית, בעזה ובמזרח-ירושלים הוא כיבוש רע.

עסאם מח'ול: צריך לסיים את הכיבוש הזה.

עסאם מח'ול: לכן, אדוני היושב-ראש, גבולות המוצא ברורים: סיום הכיבוש, פירוק ההתנחלויות והחזרת המתנחלים, מדינה פלסטינית בגבולות 4 ביוני 1967.

עסאם מח'ול: שום גבולות אחרים.

עסאם מח'ול: לב הסכסוך הוא לא גבולות יוני 1967, אלא ההזדמנות לפתרון.

עסאם מח'ול: אנחנו קוראים להשתמש בהזדמנות זו לא למען העם הפלסטיני בלבד, אלא גם למען העם בישראל, גם למען השכבות החלשות שנדרסות ונרמסות על-ידי בעלי ההון.

עסאם מח'ול: למען כולם צריך לקבל את פתרון השלום הצודק שאנחנו בחד"ש ובמק"י סימנו גם כאשר היינו במדבר הפוליטי בישראל וגם בתוך העם הפלסטיני.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת עסאם מח'ול.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חברת הכנסת דליה איציק.

אלי בן-מנחם: אחריה - חבר הכנסת שלמה בניזרי.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת יצחק וקנין יחליף את חבר הכנסת שלמה בניזרי.

דליה איציק: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת; אדוני השר, פתאום נפל לו האסימון, פתאום נפל לראש הממשלה האסימון, פתאום הוא מבין שיש קשר גורדי בין הביטחון לבין הכלכלה.

דליה איציק: פתאום הוא מבין שהם ירדו משמים כתאומים סיאמיים.

דליה איציק: והנה, ראש הממשלה עכשיו מסביר בסיעת הליכוד - וצריך לומר שהוא לגלג עליהם - אומר להם ראש הממשלה: מה, אתם לא מבינים?

דליה איציק: אי-אפשר לשפר את המשק, אי-אפשר לשפר את הכלכלה כי משקיעים לא באים למקום מסוכסך, כי משקיעים לא באים למקום שאין בו אווירה ידידותית, תומכת, לכלכלה.

דליה איציק: שנתיים וחצי, גם בהיותי שרה בממשלתו, הסברנו לו את זה פעם אחר פעם: אדוני ראש הממשלה - אלף תוכניות, אלף תוכניות לא יצליחו לכבות את הבעירה שהובערה כאן בשלוש השנים האחרונות.

דליה איציק: והנה אתמול מסביר ראש הממשלה - הסתכלתי בעיתון, חשבתי לעצמי: אולי זה מצנע?

דליה איציק: אולי זה פרס?

דליה איציק: שפשפתי את העיניים, אמרתי לעצמי: זה לא יכול להיות, אולי זה פרס?

דליה איציק: לא פרס - יוסי שריד.

דליה איציק: מדהים.

דליה איציק: מה קרה לו לאיש, אדוני השר?

דליה איציק: האם דיברת אתו בשבועות האחרונים?

דליה איציק: מה בדיוק קרה לו?

דליה איציק: האם זה שרון האחר?

דליה איציק: האם שרון השתנה, האם זה רק מס שפתיים?

דליה איציק: אני מודה שגם אותי הוא הצליח לבלבל.

דליה איציק: אדוני היושב-ראש, אומרת שינוי - ונמצא פה שר שאני מאוד מאוד מאוד מחשיבה ומעריכה, אני מודה, אחד מן הפרלמנטרים הטובים שיש לה למדינת ישראל - - -

אברהם פורז: תודה רבה.

דליה איציק: אבל אני רוצה לומר לך, אדוני השר: אני מסתכלת עליכם, על שינוי, ואומרת לעצמי - אתה שר בממשלה, הביאו לך תוכנית כלכלית.

דליה איציק: מה, לא היה לך מה להגיד?

דליה איציק: ככה, כלום, קיבלתם את זה, כזה ראה וקדש?

דליה איציק: זה הרי מדהים.

דליה איציק: מלה, משפט, משהו.

אברהם פורז: זה לא נכון, אגב, את טועה.

מל פולישוק-בלוך: את יודעת שזה לא נכון.

דליה איציק: ודאי שזה נכון.

דליה איציק: רק אחרי שגיליתם שהמפד"ל רימתה אתכם, רק אז ניגשתם לעניין.

מל פולישוק-בלוך: - - -

דליה איציק: השר פורז, אתה יודע שרק אחרי שגיליתם שהמפד"ל יחד עם נתניהו עשו לכם תרגילים, רק אז נדרשתם לעניין.

אברהם פורז: זה היה בשלב השני כבר.

אברהם פורז: בשלב הממשלה - - -

דליה איציק: אני גם רוצה לשאול אותך: אומרים עליכם שאתם מייצגים את שכבת הביניים.

דליה איציק: מי אלה הפנסיונרים במדינת ישראל?

דליה איציק: מה, הם לא שכבת הביניים?

מיכאל מלכיאור: לא.

מיכאל מלכיאור: הם העניים.

מל פולישוק-בלוך: - - -

דליה איציק: העניים האמיתיים הם אלה שנוברים בפחי הזבל, המסכנים.

דליה איציק: להם אין פנסיה.

דליה איציק: מי שיש לו פנסיה, אלה אותם אנשים שהיו פעם שכבת ביניים, ועכשיו, בתוכנית הזאת, עושים אותם קצת יותר עניים.

דליה איציק: ואני, שחשבתי שאתם מתיימרים לייצג את שכבת הביניים - בסך הכול צריך להגיד עליכם שאתם מצמיחים שכבה חדשה של עניים חדשים במדינת ישראל.

דליה איציק: זו האמת.

דליה איציק: פורז, אני הייתי אתך בכמה מקומות - בוועדת הכלכלה, בוועדה שניהלת, באמת, בחוכמה גדולה.

דליה איציק: ואני הייתי שרה כלכלית ולא מעט באתי אל ראש הממשלה ורבתי אתו על כמה דברים והצלחתי לשנות.

דליה איציק: למשל, שכשמדברים על צמיחה, זה לא רק מלים, אלא שבאמת יהיו פרויקטים מוטי-צמיחה.

דליה איציק: אתה יודע כמוני, שבתוכנית הזאת, מה שלא יהיה, אין בעצם שום דבר שיצמיח פה משהו.

דליה איציק: לא נעים להגיד שחוץ מצמיחת מתאבדים בחודשים האחרונים, שמבכים את מר גורלם, המסכנים הללו, הממשלה הזאת לא מצמיחה שום דבר.

דליה איציק: תראה, תסתכל.

דליה איציק: מדברים כל הזמן - - -

אברהם פורז: הייתי מציע לא לקשור את זה.

דליה איציק: למה שלא אקשור?

אברהם פורז: סטטיסטית אנשים לא מתאבדים - - -

דליה איציק: זה לא נכון.

דליה איציק: סטטיסטית בחודשים האחרונים מתאבדים אנשים הרבה יותר וסטטיסטית יותר רע במדינת ישראל.

דליה איציק: זו לא המצאה שלי.

אברהם פורז: פעם זה היה בגלל מאניה-דפרסיה.

אברהם פורז: היום זה בגלל התוכנית הכלכלית.

מוחמד ברכה: לא, אבל הרקע ברור.

מוחמד ברכה: אני לא חושב שזה נתון לוויכוח.

דליה איציק: אה, ופתאום זה נהיה כל כך הרבה?

דליה איציק: מה זה, המצאה?

דליה איציק: הרי זה בכלל לא ויכוח שאנשים מתאבדים בגלל מצוקות כלכליות.

אברהם פורז: - - -

דליה איציק: רק בדור הזה הם הרבה יותר.

דליה איציק: אז מה קרה פתאום?

דליה איציק: למה לוקחים יותר כדורים במדינה הזאת?

דליה איציק: אדוני השר, תסתכל מה עולה במדינה ואילו חברות מצליחות.

דליה איציק: אתה יודע אילו חברות מצליחות?

דליה איציק: חברות התרופות.

דליה איציק: אתה יודע למה?

דליה איציק: כי במדינת ישראל צריך לקחת הרבה תרופות כדי לשרוד במצב החדש שנוצר.

דליה איציק: ואני רוצה לשאול אותך, אדוני השר - - -

אברהם פורז: תיכף תגידי ש"ואליום" גם יקר.

דליה איציק: לצערי הרב גם זה יקר.

דליה איציק: הרי גם את מחירי התרופות העלו.

אברהם פורז: להוזיל את ה"ואליום".

דליה איציק: אבל אתה היית אתי פעם באופוזיציה ועברת מאז כברת דרך.

דליה איציק: אני זוכרת - אני מקווה שגם עכשיו יש לך דעות מוצקות בנושא המדיני.

דליה איציק: אתה יודע, היתה לי שמחה מהולה בעצב שלשום.

דליה איציק: בסך הכול באמת נפל דבר, דבר היסטורי.

דליה איציק: בא ראש ממשלה שרק לפני שלושה שבועות אמר - אני יודעת - עזה זה מקום אסטרטגי חשוב למדינת ישראל, והנה האיש מדבר לגמרי אחרת.

דליה איציק: ואתה אומר לעצמך: ניצחון אידיאולוגי שלי ושלך.

דליה איציק: בסך הכול אני צריכה מאוד לשמוח.

דליה איציק: מה רוצה איש ציבור?

דליה איציק: - שיאמצו את דרכו.

דליה איציק: והנה האיש מאמץ את דרכנו; את דרכך, צריך להגיד.

עזמי בשארה: אני לא חושב שהשר פורז - - -

אברהם פורז: - - -

מוחמד ברכה: נדמה לי שבוש עזר לך לשכנע אותו, קצת.

אברהם פורז: מי, בוש?

מוחמד ברכה: כן, קצת.

מוחמד ברכה: קצת.

אברהם פורז: תמיד טוב לקבל עזרה - - -

דליה איציק: עכשיו, אדוני השר, למה שמחה - הסברתי.

דליה איציק: למה עצב?

דליה איציק: אתה יודע, אני לא יכולה; לא יכולה - גם בשעה הגדולה הזאת - אני לא יכולה לסלוח לו ולחבריו על מה שהם עוללו לנו ואיך בסופה של הדרך הזאת, בהסתה פרמננטית, קבועה, מופרעת, פרועה, נרצח ראש ממשלה.

דליה איציק: על מה נרצח האיש ולמה?

דליה איציק: אלוהים, למה הוא נרצח?

דליה איציק: מה הוא עשה?

דליה איציק: אני לא יכולה - אתה יודע, אתמול הבן שלי, הגדול, אומר לי: אמא, תגידי, היו באים עכשיו לרבין והיו אומרים לו את זה, מה הוא היה אומר?

דליה איציק: אמרתי לו: אני לא יודעת מה הוא היה אומר, אבל אני מוכרחה להגיד לך - הוא אומר: אבל את צריכה לשמוח.

דליה איציק: אמרתי לו: אני מודה שאני שמחה, אבל אני גם נורא עצובה.

דליה איציק: עכשיו, אני ראיתי אתמול שלטים - אני מניחה שזה גם יגיע אליך.

דליה איציק: אולי: פורז רוצח, פורז בוגד - ראיתי אתמול שלטים על חלק משריך - - -

אברהם פורז: פורז רוצח?

דליה איציק: חלק משריך בממשלה.

דליה איציק: אפי איתם בוגד, ראיתי אתמול: בני אלון רוצח, ראיתי: ראש הממשלה, אבי אבות הבוגדים, נחבר אותך לרבין.

דליה איציק: אנחנו, אני מבטיחה לך, לא ניתן - - -

אברהם פורז: שלטים של מי הם היו?

דליה איציק: שלטים בחוצות העיר הזאת, הסתה, שקוראים ממש לרצח.

מיכאל מלכיאור: שלטים או כתובות נאצה?

דליה איציק: כתובות ושלטים.

אברהם פורז: נגד הימין?

מיכאל מלכיאור: כן.

אברהם פורז: גם הם לא מספיק טובים?

דליה איציק: גם הם כבר לא מספיק טובים.

דליה איציק: ואני יכולה להבטיח לך כאן ועכשיו, שאנחנו נעשה הכול לא לאפשר להם להרים ראש.

דליה איציק: אנחנו נעשה הכול ולא נתנהג כפי שהם נהגו בנו באותם ימים קשים.

דליה איציק: הסתכלתי על ההצבעה.

דליה איציק: לימור לבנת - היא נמנעת.

דליה איציק: היא נמנעת.

דליה איציק: צחי הנגבי - הוא נמנע.

דליה איציק: פתאום אין לו מה להגיד.

דליה איציק: זה הכי מרגיז אותי.

דליה איציק: מילא, אתה מתנגד.

דליה איציק: מילא, אתה בעד.

דליה איציק: מה, אין לך מה להגיד בסוגיה כל כך חשובה, היסטורית?

דליה איציק: היא נמנעת.

דליה איציק: אתה זוכר את האוהל שלה ליד משרד ראש הממשלה?

דליה איציק: אתה זוכר את ממלא-מקום ראש הממשלה, את אהוד אולמרט?

דליה איציק: אתה זוכר איך הוא הלך לגילה, שם, וחגג על הדם?

דליה איציק: אתה זוכר?

דליה איציק: אתה זוכר את היריות בגילה?

דליה איציק: אתה זוכר מה הם עשו לשמעון פרס עם האמא הערבייה שלו?

דליה איציק: איך אפשר לסלוח להם, אלוהים, איך אפשר לסלוח להם?

מוחמד ברכה: תשמעי, דליה.

מוחמד ברכה: מניסיוני האישי, דווקא אמא ערבייה - ממש לא רע.

מוחמד ברכה: בכלל לא.

אברהם פורז: - - -

דליה איציק: אתה יודע שלפני זמן-מה ניגש אחד העיתונאים לשמעון פרס במזנון ואומר לו: שמע, מר פרס, אני יכול לשאול אותך שאלה?

דליה איציק: אומר לו פרס: תשאל.

דליה איציק: אומר לו: אתה מבטיח שלא תיעלב?

דליה איציק: אומר לו פרס: אני יודע מה תשאל?

דליה איציק: איך אני יכול להבטיח לך מראש שאני לא איעלב?

דליה איציק: ובכל זאת, תשאל, הוא אומר.

דליה איציק: אומר לו: שמע, מרכלים - אני פשוט רציתי לבדוק אתך את הסיפור כי אני עיתונאי אחראי - אומרים עליך שלא מזמן היית במרוקו והתעניינת בקניית בית.

דליה איציק: אומר לו פרס: למה לא? הרי אמא שלי ערבייה.

דליה איציק: וההמצאה הזאת קנתה לה שביתה רק בין אותם אנשים שפרנסו את ההסתה, ושאלף פעמים יגידו לנו שלא הם גרמו ולא הם עשו.

דליה איציק: נכון, אולי הם לא התכוונו, אולי הם לא רצו את התוצאה - בטוח שהם לא רצו את התוצאה - אבל אין צל של ספק שההסתה הפרועה שלהם עשתה את מה שעשתה.

דליה איציק: אנחנו לא נלביש את ראש הממשלה בבגדים כאלה ואחרים, ואנחנו לא נקרא לו: בוגד.

דליה איציק: אנחנו גם נשלח לו פרחים יום יום כדי שימשיך בתהליך הזה וישנה את פניה של המדינה.

דליה איציק: אני רוצה להבטיח לך, פורז, שבני אלון לא יעזוב, ואני יכולה להבטיח לך שלימור לבנת לא תעזוב וצחי הנגבי לא יעזוב.

דליה איציק: ראית אתמול איך הם התקפלו מהר מאוד.

אברהם פורז: צריך לסדר עוד שולחן פנימי.

דליה איציק: קראתי עשר פעמים את הרשימה של המינויים.

אלי בן-מנחם: אתם בסדר בעניין המדיני, אבל אתם חייבים להשתפר בעניין החברתי, זה לא מספיק.

דליה איציק: פורז, בינינו, אני לא רוצה לעשות אתך חשבון, כי אני מודה שיש לי איזה יחס אחר אליך, אבל נורא הייתי רוצה לעשות חשבון עם יושב-ראש המפלגה שלך.

דליה איציק: למשל, הוא אמר: אנחנו לא נהיה הסמן השמאלי בממשלה הזאת.

דליה איציק: או-טו-טו, עוד לא פנינו ימינה או שמאלה, לא הספקנו לדבר והוא כבר היה בממשלה.

אברהם פורז: הוא צודק.

אברהם פורז: הסמן הוא - - -

דליה איציק: הוא שרון, ידעתי שתהיה לך תשובה.

אברהם פורז: אנחנו לא אמרנו "די לכיבוש".

דליה איציק: תראה, אני רוצה שתעזור לי בדבר אחד.

דליה איציק: אני אומרת לך את זה על דעת כל הגורמים באופוזיציה.

דליה איציק: נפסיק את כל הפיליבסטר, נצביע הצבעות אלקטרוניות, לא נטרטר פה אף אחד.

דליה איציק: אני בטוחה שיש לך המון עבודה במשרד והיית מאוד רוצה ללכת עכשיו אל המשרד.

דליה איציק: אני מוכנה לשחרר אותך, אבל בוא תעזור לי לעשות עסקה.

דליה איציק: אתה מסכים אתי שהתקנה על עקרות-הבית היא גזירה לא ראויה?

אברהם פורז: זה המון כסף.

דליה איציק: זה לא כל כך הרבה כסף.

דליה איציק: תחשוב שאני עוזי כהן.

דליה איציק: אני פחות מעוזי כהן מרעננה?

דליה איציק: תן לי אותו כבוד שאתה נותן לעוזי כהן.

אברהם פורז: אני לא נותן כבוד לעוזי כהן.

דליה איציק: אבל עובדה שנתניהו נתן לו כבוד וגם נתן לו כסף.

דליה איציק: אני מבקשת ממך משהו קצת שווה לבקשת עוזי כהן.

דליה איציק: יש לי קצת מעמד כמו עוזי כהן?

דליה איציק: כבד אותי.

דליה איציק: בשם 52 חברי הכנסת של האופוזיציה, אני מבקשת ממך להרים את הכדור.

דליה איציק: לך אל שר האוצר, תתווך בינינו לבין הקואליציה.

דליה איציק: למה זה נכון?

דליה איציק: כי המס הזה הוא הכי רגרסיבי והכי נורא והוא נוגע בעיקר למרבית האוכלוסיות: לערביות שאין להן עבודה והן לא עובדות בחוץ כי האבטלה שם איומה, לחרדיות שלא עובדות מטעמים אחרים, אבל גם אם הן היו עובדות - אין להן עבודה; אני יודעת שחלקכם אוהבים לשנוא אותם.

אברהם פורז: הבעיה היא שהחרדיות עובדות, החרדים לא עובדים.

דליה איציק: החרדים לא עובדים, אבל עד שתשנו אותם - אל תרעיבו אותם.

דליה איציק: יכול להיות שזה ישתנה, אבל בינתיים אין להם אוכל.

דליה איציק: גם להם יש ילדים.

אלי בן-מנחם: ידידתי חברת הכנסת דליה איציק, כמה משפטים, כי זמנך המוקצב תם.

דליה איציק: אני מסיימת.

דליה איציק: זה נוגע לעקרות בית שלא עובדות, חלקן חד-הוריות שאין להן סידור אחר.

דליה איציק: בוא תסדר את זה אתי.

דליה איציק: אני אדליף לך פה מעל הבמה, ואל תספר את זה לאף אחד.

דליה איציק: דיברתי עם שר האוצר בנימין נתניהו.

דליה איציק: הזמנתי אותו לסיעות האופוזיציה, הזמנתי אותו לסיעת העבודה, הוא לא הסכים לבוא.

דליה איציק: דיברתי עם הדובר שלו, הוא לא הסכים לבוא.

דליה איציק: אתה יודע למה הוא לא הסכים לבוא?

דליה איציק: כי יותר קל לקנות מודעות גדולות בעיתונים, כי שם אפשר לשקר ואפשר לספר סיפורים, יותר קשה להתעמת עם 52 חברי כנסת, שחלקם מבינים את התורה.

דליה איציק: אולי יכול היה להיות שיג ושיח, דיון, ליבון ועיון ובסוף היתה מתגבשת הסכמה, כמו שצריכה להתגבש הסכמה במצב נורמלי.

דליה איציק: אבל הוא לא רצה לבוא.

דליה איציק: אני יכולה לספר לך יותר מזה.

דליה איציק: אתמול דיברתי עם מאיר שטרית.

דליה איציק: אמרתי לו: שמע, מאיר, אני אומרת לך, תלכו אתנו להבנה.

דליה איציק: אין לנו עניין לטרטר אתכם, אין לנו עניין לעשות פה פיליבסטר.

דליה איציק: אני זוכרת שכשהייתי בקואליציה, כמה כעסתי על מיקי איתן כשהוא טרטר אותנו פה.

דליה איציק: אני מניחה שעכשיו אתה לא בדיוק מאוהב בנו - - -

אברהם פורז: אבל אני נהנה.

דליה איציק: אם אתה נהנה, אז ניתן לך כמה ימים טובים.

אברהם פורז: אם אני שומע אותך, איך את רוצה שאני לא איהנה?

דליה איציק: השר פורז, אני רוצה לבקש ממך שתרים את הכפפה.

דליה איציק: אני חושבת שהמס הזה לא מוצדק, הוא איום, אני חושבת שצריך לסלק את הגזירה הזאת.

דליה איציק: הנה, תראה, לא אמרתי שום דבר שהוא בשמים, אלא דבר שאפשר לסיים אתו.

דליה איציק: אני מתחייבת כאן בפניך, בשם כל סיעות האופוזיציה, שאני אפעיל את כל כוחי לשכנע אותן.

דליה איציק: לא שאלתי אותן, לא ביקשתי רשות, אבל אני אומרת לך, אתה סוגר את זה, מחר בשעה 14:00 אנחנו מצביעים אלקטרונית, ובתוך שלוש שעות מסיימים את העניין.

דליה איציק: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחברת הכנסת דליה איציק.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת איציק וקנין - בבקשה, מוקצבות לך עשר דקות.

אלי בן-מנחם: אחריו – חבר הכנסת עזמי בשארה.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חברת הכנסת דליה איציק, ראשית, אני מסכים עם מה שאמרת בקשר למס.

יצחק וקנין: סיעת ש"ס תצביע אתכם ביחד, ואכן לא תעשה את הפיליבסטר הארוך הזה של הצבעות לתוך יום חמישי, אולי גם יום שישי, ומי יודע אולי גם במוצאי שבת, אם תתקבל ההחלטה לבטל את המס על הנשים עקרות-הבית.

אלי בן-מנחם: אומרים שהן לא עובדות, אבל הן עובדות הרבה פעמים יותר מאלה שנחשבות לעובדות.

יצחק וקנין: עקרות-הבית.

יצחק וקנין: אני בטוח שזו לא תהיה רק סיעת ש"ס אלא כל האופוזיציה תצביע, כמו שאמרה דליה, נגמור את העניין הזה במהירות ולא נעביר ליל שימורים ארוך עד מוצאי שבת.

יצחק וקנין: דליה איציק, אני רוצה לחזק את דברייך.

יצחק וקנין: אתמול שמעתי שהתנפלו עלייך על הדברים הקשים שאמרת.

דליה איציק: מי התנפל?

יצחק וקנין: בקשר לעניין של ההסתה נגד יצחק רבין, ואיך את מעלה את הדברים האלה דווקא עכשיו.

יצחק וקנין: רבותי, אני חייב לקרוא לכם את הדברים כפי שנאמרו מפי אריק שרון, ראש הממשלה, בהסכם אוסלו: "שורש הרע נעוץ בהסכם שחתמה הממשלה עם פושעי המלחמה.

יצחק וקנין: אני יודע שיש ביניהם שמלגלגים על הכינוי הזה לראש אש"ף.

יצחק וקנין: לא צריך להיות חכם גדול, איש מדינה מבריק או איש מודיעין, כדי להבין את הדבר האלמנטרי, שברגע שיהודים לחצו את יד מפקד רוצחיהם במשך שנים וחתמו אתו על הסכם, אין ההסכם הזה מבטיח אלא חיסולם העצמי של היהודים".

יצחק וקנין: רבותי, אני לא אמשיך, זה נאמר בהצבעה על הסכם אוסלו.

דליה איציק: ממתי זה?

יצחק וקנין: יותר מזה.

יצחק וקנין: הוא אומר: "תראו לאן הגעתם במצעד העיוורים שלכם, בריצת האמוק להציל את

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד לכם עוד משהו.

יצחק וקנין: ההסכם, או יותר נכון מתווה בוש שלגביו נתקבלה החלטה השבוע בממשלה, הוא הרבה יותר קשה מהסכם אוסלו, כי פה יש החלטות ברורות.

יצחק וקנין: מתווה בוש מדבר על מהלכים ברורים עם הפלסטינים לגבי מדינה.

יצחק וקנין: זה ברור.

יצחק וקנין: מתי מתפנים?

יצחק וקנין: איזה חלקים מפנים?

יצחק וקנין: מה השטח הריבוני של המדינה הפלסטינית?

יצחק וקנין: יתירה מזאת, רבותי, מי שזוכר, באותה תקופה בשנת 1992 סיעת ש"ס היתה חלק מהקואליציה, ויום יום וערב ערב היו הפגנות ליד ביתו של הרב עובדיה, הפגנות ליד בתיהם של כל השרים ושל כל חברי הכנסת.

יצחק וקנין: גם קרעו צמיגים.

יצחק וקנין: ידידי, חבר הכנסת הרב מלכיאור, אתה יודע מה עשו?

יצחק וקנין: שמו קליעים ליד הבתים, כדורים חיים ליד הבתים, צלבי קרס.

יצחק וקנין: זאת מציאות, שאתמול אמרתי לגביה שיש מצע למפלגה, מפלגה מקבלת החלטות, לפעמים החלטות קשות.

יצחק וקנין: מרכז הליכוד קיבל החלטות שהוא נגד מדינה פלסטינית, בטח ובטח האיחוד הלאומי, בטח ובטח המפד"ל.

יצחק וקנין: אבל, רבותי, תראו איך הכול יכול להשתנות בן-רגע, דהיינו, כל אותה תוכנית, כל אותו מצע שהמפלגה מציעה, בן-רגע נעלם כלא היה.

מיכאל מלכיאור: כי יש מציאות.

יצחק וקנין: יש מציאות שמכתיבה את הדברים באופן הרבה יותר חזק מכל המצב.

יצחק וקנין: לכן אמרתי אתמול בלילה, שהתורה שלנו לא תשתנה בשום זמן, אחד מ=13 העיקרים.

יצחק וקנין: ואין לנו על מי להישען בתקופה כזאת, ידידי הרב רביץ, אלא רק על אבינו שבשמים.

יצחק וקנין: אני חושב ששרון צודק במהלך שלו.

יצחק וקנין: אני חושב שהוא צודק.

עזמי בשארה: חבריך לא חושבים ככה, לצערי.

עזמי בשארה: אתה היחיד שחושב כך.

יצחק וקנין: אני אומר את האמת, רבותי.

יצחק וקנין: המציאות היא מציאות קשה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת בשארה, לדעתי הם יתמכו – רובם המוחלט.

יצחק וקנין: מישהו צריך להבין את הדברים, רבותי.

יצחק וקנין: עובדה, אני בטח לא הייתי קיצוני כמו שרון, כמו אפי איתם, או כמו אנשי המפד"ל – בטוח שלא.

יצחק וקנין: אבל הם אלה שמעבירים החלטה בממשלה, אז מי אני הקטן שאבוא ואתנגד?

יצחק וקנין: להיפך, אני אומר, הלוואי שיתקדמו הלאה.

יצחק וקנין: אבל, אני אומר ששלום לא יהיה, כי השלום לא תלוי באריק שרון, לא תלוי בביבי נתניהו או באפי איתם, או באיזה מדינאי, דגול ככל שיהיה.

יצחק וקנין: השלום תלוי בנו.

יצחק וקנין: קראנו את זה בפרשת השבוע, ואמרתי את זה אתמול.

יצחק וקנין: יש רצפט אחד ויחיד לשלום לעם הזה, ותאמינו לי שהוא לא תלוי בפלסטינים.

יצחק וקנין: הוא לא תלוי בערבים גם כן.

יצחק וקנין: הוא תלוי במה שקראנו בפרשה - אם בחוקותי תלכו ואת מצוותי תשמרו ועשיתם אותם, ונתתי שלום בארץ.

יצחק וקנין: זה הרצפט היחיד.

יצחק וקנין: אנחנו נגלגל פה עיניים ונדבר ונגיד דברים, ורבותי, לא יעזור לנו דבר.

יצחק וקנין: זה בקטע של התהליך המדיני.

יצחק וקנין: ידידי אברהם פורז אמר שיש איזו סטטיסטיקה לגבי המתאבדים.

יצחק וקנין: כל הזמן יש מתאבדים, אבל אני רוצה להגיד לך משהו שאולי לא חשבת עליו, ידידי אברהם פורז, ובאמת יש ידידות בינינו.

יצחק וקנין: אני בא מהמגזר שאולי רוב המתאבדים באו ממנו בשנים האחרונות – המגזר החקלאי.

יצחק וקנין: אני אסביר לכם מה קורה לחקלאי פשוט.

יצחק וקנין: במושב שלי יש חקלאי שהתאבד.

יצחק וקנין: אני מכיר אותו באופן אישי.

אלי בן-מנחם: הכרת אותו.

יצחק וקנין: משנת 1989.

יצחק וקנין: רבותי, חקלאי יכול לגלגל את החממה שלו, לייצר – שנה ראשונה הוא לא מרוויח, הוא מפסיד, שנה שנייה הוא מפסיד.

יצחק וקנין: הוא לא יכול להפסיק את עמל כפיו, את מה שהוא בנה בדם, ביזע ובדמעות, והוא מפסיד.

יצחק וקנין: אבל, כאשר יש גזירות שהממשלה מוסיפה אותן, זה שובר אותו לגמרי.

יצחק וקנין: כאשר מבקשת הממשלה הנוכחית – ואמרתי את זה אתמול ואני חוזר ואומר את זה היום – להטיל מס על עובד זר, בחקלאות דווקא, רבותי, כאשר גם כך המצב קשה מאוד, גם כך בקושי אפשר להתקיים, כאשר חקלאי רואה שכל מה שהוא בנה בעשר אצבעות מתרסק ומתמוטט אל מול עיניו, זאת הברירה היחידה שנשארה לו.

יצחק וקנין: לא מפני שהוא הפסיד כסף, רבותי, אלא מפני שהוא רואה את הכול מתרסק.

יצחק וקנין: הוא רואה את כל היבול שהוא לא יכול אפילו לקטוף, כי לא משתלם לו לקטוף אותו, והכסף שהוא מקבל עבורו לא מכסה לו את עלויות הקטיף, שלא לדבר על המים שגם אותם ייקרו.

יצחק וקנין: אז אני בטוח שתמיד יהיו התאבדויות, זה לא דבר חדש, צודק ידידי השר אברהם פורז, אבל יש דברים, רבותי, שהם כחוט השערה ויכולים לגרום לכך שאדם ישים קץ לחייו כאשר הוא רואה את כל עמלו מתרסק ומתמוטט.

יצחק וקנין: רבותי, אני מזהיר שאנחנו בתקופה קשה מאוד, ואם לא נהיה רגישים, אדוני השר, נדבר גם על אותן שכבות שאתם כתנועה דיברתם עליהן, שכבות הביניים שאתם מייצגים אותן.

יצחק וקנין: אני אומר לך שגם שכבת הביניים תתרסק, ואני אומר לך את זה מכל לבי.

יצחק וקנין: זמני כבר תם.

יצחק וקנין: אני אומר לכם, רבותי, שהממשלה הזאת – חלק אמרו שהלב אצלה לא עובד.

יצחק וקנין: אני אומר שאין לה לב בכלל, כי אם היה לה לב, עוד היינו רואים איזו פעולה או איזו הטבה, איזה רצון לעשות משהו.

יצחק וקנין: אין פה רצון לעשות שום פעולה, שבאמת אולי תציל את המשק הזה בדקה ה=99 שלו.

יצחק וקנין: לכן אני אומר, רבותי, שיש דברים שאסור לנו להבליג עליהם.

יצחק וקנין: אנחנו כחברה לא נוכל לתת יד לכך שיהיו משפחות, שלא את מה שהן מורחות על פרוסת הלחם לוקחים להן, אלא את פרוסת הלחם לוקחים להן בגזירות האלה.

יצחק וקנין: לכן, יפה שעה אחת קודם, רבותי.

יצחק וקנין: בואו נעשה חושבים ונציל מאות משפחות, דווקא משכבות הביניים, מקריסה מוחלטת.

יצחק וקנין: תודה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת יצחק וקנין.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת עזמי בשארה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני חושב שביומיים האחרונים אנחנו ממש חיים בבלבול של מושגים, שלא רק נתניהו הכניס, אלא אגף התקציבים באוצר, שזה תריסר שנים עמל על ההצעות האידיאולוגיות האלה שמביא נתניהו כרפורמה למצב חירום.

עזמי בשארה: זה בעצם לא כל כך חירום.

עזמי בשארה: זה 12 שנה, 20 שנה, שהם עומדים על ההצעות האלה, ויש אנשים שמאמינים באידיאולוגיה הזאת במצבי חירום ושלא במצבי חירום.

עזמי בשארה: הבלבול במושגים הוא ממש משווע וזועק לשמים, מכיוון שהפרספקטיבה היא לגמרי אידיאולוגית, ולדעתי מלאה דעות קדומות, ומכניסה לציבור אילו קודים חיוביים וקודים שליליים.

עזמי בשארה: כולנו כבר יודעים שמגזר ציבורי הוא שמן והוא לא יצרני.

עזמי בשארה: תבדקו את זה טוב מאוד.

עזמי בשארה: קודם כול, האם הוא שמן יחסית למדינות אחרות בעולם, אם אתה מוריד את התקציבים הביטחוניים?

עזמי בשארה: שנית, הוא לא יצרני?

עזמי בשארה: במגזר הציבורי אין חברות ייצור?

עזמי בשארה: איפה התעשייה הצבאית?

עזמי בשארה: איפה התעשייה האווירית?

עזמי בשארה: איפה חברת החשמל?

עזמי בשארה: בדרך כלל במגזר הציבורי יש חלקים יצרניים מאוד.

עזמי בשארה: והמגזר הפרטי, הוא בדרך כלל יצרני ולא חי על חשבון הציבור?

עזמי בשארה: הבנקים זה מגזר יצרני?

עזמי בשארה: הבורסה היא יצרנית?

עזמי בשארה: הבנקים לא חיים על חשבון הציבור?

עזמי בשארה: מה זה השטויות האלה?

עזמי בשארה: ואנחנו צריכים לבלוע את זה, ואלה מתחילים להיות ממש מושגים, כאילו המגזר הפרטי הוא מגזר יצרני.

עזמי בשארה: רוב הדברים הלא-יצרניים נמצאים במגזר הפרטי, וגם רוב החברות שחיות על חשבון הציבור.

עזמי בשארה: יש בינינו שחושבים שבכלל זה תלוי בעיוותים מבניים בכלכלה, שהחברות האלה קיימות וחיות על חשבון הציבור.

עזמי בשארה: אז קודם כול יש צורך, אם אנחנו לפחות חלוקים אידיאולוגית, או חלוקים על האופן שבו צריכה הכלכלה להיראות, שנגיד את זה, במקום להטעות את הציבור ולהכניס עניינים שבמזג, שבמצב-רוח, כלפי תהליכים מסוימים שקורים בכלכלה.

עזמי בשארה: גם הסיפור הזה של התאצ'ריזם, כאילו תאצ'ריזם זה הצלחה – יש אנשים שאומרים שהצמיחה בכלכלת אנגליה עכשיו היא תוצאה של 11 השנים של פעילות של תאצ'ר בהכאת האיגודים המקצועיים, בשבירתם, בתהליך ההפרטה שהיא עשתה ובהורדה במיסוי גם על ההון וגם על העבודה וכו'.

עזמי בשארה: יש אנשים שחושבים זאת, אבל אותם אנשים מזכירים, שאותה תאצ'ר גם גרמה לעוני בלתי נסבל, להידרדרות בשירותי הבריאות שנמשכת עד היום באנגליה, והיא אותה תאצ'ר שנפלה על כך שהיא רצתה לכפות על החברה הבריטית מה שנקרא מס גולגולת, אם אתם זוכרים את מס הגולגולת שהיא רצתה להשית, במקום מס לפי מספר הדיירים בבית.

עזמי בשארה: על זה היא נפלה.

עזמי בשארה: תסתכלו על סדרת המסים שהאדונים מהאוצר ושר האוצר מביא - כנציגם הנאמן - שהם שמחים עליו כנראה מאוד - או הוא שמח עליהם, אני לא יודע - תסתכלו על סדרת המסים שהוא מביא, ואתם תראו שהוא יפסיד את הסולידריות של חלק גדול מהציבור הישראלי.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, יש עוד מיתוס שמפיצים כאילו המסים במדינת ישראל הם מעמסה גדולה יחסית.

עזמי בשארה: יחסית למה?

עזמי בשארה: יחסית למדינה שדוגלת במדיניות רווחה, שיעור המס מהתוצר הלאומי הגולמי בישראל נמוך משיעוריו במדינות אירופיות כמו הולנד ובלגיה ואוסטריה וגרמניה.

עזמי בשארה: השאלה לאיזו אוריינטציה אתה הולך.

עזמי בשארה: מה זו השאלה כמה מסים יש?

עזמי בשארה: השאלה מה אתה עושה במסים, איזו מדיניות כלכלית ואיזו מדיניות חברתית אתה מיישם ומה אתה רוצה.

עזמי בשארה: 40% זה לא הרבה, רובם מסים ישירים.

עזמי בשארה: מדינת ישראל תשחק במסים הישירים הפרוגרסיביים, והיא תעלה בעצם את המעמסה שנופלת על העניים ועל כלל הציבור שאין לו הכנסה - שאלה המסים הבלתי-ישירים, המסים הכי לא צודקים שיש.

עזמי בשארה: אנחנו, אדוני, אם כך, לא חלוקים בשאלה אם יש מצב חירום או לא, אם צריך לפתור אותו או לא, אלא אנחנו חלוקים בכל הנוגע לפרספקטיבה האידיאולוגית, לאן הולכים.

עזמי בשארה: ואני רוצה להזכיר לאדוני היושב-ראש - שהוא ודומיו במפלגת העבודה אולי מייצגים את העמדה היותר קרובה אלי, לפחות, מבחינת הצדק החברתי - אבל היו אנשים במפלגת העבודה, כמו אהוד ברק וכו', שדמו יותר למדיניות הכלכלית של נתניהו.

עזמי בשארה: מהבחינה הזאת אין חלוקה מפלגתית, החלוקה האידיאולוגית הזאת היא חוצה מפלגות.

עזמי בשארה: בדיוק כפי ששמענו עכשיו את הסיפורים על מפת הדרכים של אדון, חבר הכנסת הידיד שלנו, מר וקנין, שביקר את הממשלה - כך לפחות זה נשמע משמאל - נשמע מרענן שמישהו מש"ס סוף-סוף מזכיר לנו את הש"ס של המתינות המדינית, וכפי שאמר לי חבר הכנסת שכני, שיושב לידי במליאה: אם ש"ס היתה רוצה להרוויח, אם היא חוששת להפסיד אנשים מהליכוד והיא הולכת ימינה, היא כבר הפסידה אותם, אין לה כבר מה להפסיד יותר.

עזמי בשארה: אני לא מבין את אנשי ש"ס, למה הם מתקיפים את שרון - והמפד"ל אפילו מימין - בקטע הזה של מפת הדרכים.

עזמי בשארה: לא מובן לי על איזו אסטרטגיה.

עזמי בשארה: אני חושב שהמנהיג שלהם, הנוכחי, מוביל אותם - - -

אברהם פורז: אתה לא יודע שהציבור החרדי יותר ימין מהימין?

אברהם פורז: זה במחקרים הוכח - - - נטיות ימניות מאוד קיצוניות, יותר מהליכוד.

עזמי בשארה: אדוני השר פורז - - -

אברהם פורז: אני מציע לך לקרוא את ספרו של שחר אילן.

אברהם פורז: אם אין לך תקציב, אני אתן לך אחד מתנה.

עזמי בשארה: תודה, אדוני השר.

עזמי בשארה: אדוני השר פורז, לדעתי, העדה החרדית - או לפחות נציגיה בכנסת - עשו לעצמם מעמד סמלי חיובי, כזה שאנשים כמוני ואנשים כמוך בעבר היו מוכנים לחיות אתם כתת-תרבות שמממשת מין מדיניות הלכה בתוכם - לא בכלל מדינת ישראל, אלא בתוכם - על-ידי כך שהם הפגינו מתינות מדינית ואחריות מדינית בכל השאלה של השכנים והזר והאחר והגר.

עזמי בשארה: הם הסתמכו על איזו מסורת, ולפחות הם היו נגד משיחיות שקר - וזה היה כל הזמן אצלם.

עזמי בשארה: קרה להם פתאום משהו.

עזמי בשארה: חלק מהעדה החרדית נהיה פתאום משיחי - אני יכול להגיד לך מאיזו השפעה זה בא - אבל כשהם נהיים ימין, הם נהיים מסוכנים מאוד, כי הם יורדים בדיוק אל המשיחיות הכי מסוכנת שיש.

עזמי בשארה: אבל, בדרך כלל – by definition , לפחות המסורת של הרב שך ואחרים היתה אנטי-משיחית - לפחות משיחיות שקר - ונגד ראיית הציונות של עצמה כמממשת מצוות כשהיא מתנחלת.

עזמי בשארה: לא ראו בהתנחלות מצווה, לא ראו בזה, ולפחות - - -

אברהם פורז: אבל תמיד - - -

עזמי בשארה: אגב, ש"ס רחוקה מכל המסורת הזאת.

עזמי בשארה: ש"ס לא באה משם, ש"ס זה סיפור אחר.

אברהם פורז: אבל נתנו תמיד גיבוי לימין, גם למפעל ההתנחלות.

עזמי בשארה: לא תמיד.

עזמי בשארה: לא תמיד.

עזמי בשארה: היתה תקופה מסוימת - - -

אברהם פורז: מאיפה באה - - -

עזמי בשארה: אדוני השר פורז, הרי מפעל ההתנחלויות - לא התחיל אותו הימין.

עזמי בשארה: התחיל אותו שמעון פרס.

עזמי בשארה: מה אני רוצה להגיד לך?

אברהם פורז: זה נכון.

עזמי בשארה: במריבות שלו עם רבין.

עזמי בשארה: הימין התחיל את ההתנחלויות?

עזמי בשארה: מי שהתחיל את ההתנחלויות - אתה זוכר את תקוע, אתה זוכר את ההתנחלויות האלה?

אברהם פורז: לפני זה.

עזמי בשארה: אני הייתי סטודנט באוניברסיטה והלכתי להפגין נגדם - אז שר הביטחון היה פרס, והוא פעל נגד ראש ממשלתו, רבין, בין 1973 ל=1977.

אברהם פורז: עוד לפניו, יגאל אלון - - -

עזמי בשארה: כן, ויגאל אלון, וכו'.

עזמי בשארה: ואני רוצה להזכיר לכם.

עזמי בשארה: אתה יותר מפוכח, כי אתה לא חדש בבית הזה, ויש לך מסורת אחרת מזו של אנשים שבאים משינוי וחושבים שפה הם ניצחו וגרמו לשרון לקבל את מפת הדרכים - -

אברהם פורז: לא.

עזמי בשארה: - - תכניס בהם קצת צניעות.

עזמי בשארה: שרון מדבר ככה כבר הרבה שנים.

עזמי בשארה: שרון מדבר ככה כבר הרבה שנים.

עזמי בשארה: הוא מדבר על ישות פלסטינית בגבולות תוכנית אלון - והוא מפא"יניק, הוא לא ליכודניק, שרון.

עזמי בשארה: כל חייו הוא חשב שצריך להיפרד מהפלסטינים - אי-אפשר לעשות את זה בטרנספר, צריך להקים ישות פוליטית פלסטינית.

עזמי בשארה: אנחנו לא רבים כבר על השאלה אם תהיה מדינה פלסטינית אם לאו.

עזמי בשארה: תהיה מדינה פלסטינית - אני לא צריך להגיד לך, דיברת על סקרים.

עזמי בשארה: 70% מהציבור הישראלי חושב שתהיה מדינה פלסטינית, לא צריך את שרון ולא צריך אף אחד.

עזמי בשארה: זה כבר ניצח בציבור הישראלי - הימני והשמאלי.

עזמי בשארה: אנחנו רבים על התנאים - האם מדינה פלסטינית כבנטוסטן, ב=40% מהשטחים, כפי ששרון גם היום רוצה - וככה הוא יפרש את מפת הדרכים, ולכן המאבק שלנו אתו לא נגמר; האם זה VIABLE, האם זה ילך, האם זה יצליח, האם זה לא יוביל עוד פעם לפיצוצים כמו שאוסלו הובילה בסוף?

עזמי בשארה: את מפת הדרכים הוא קיבל בשביל להקל על האמריקנים, בדיוק כפי ששמעון פרס אמר במאמר שלו לפני יומיים ב"ידיעות" – אני ראיתי אותו ב=YNET - הוא ציטט את מטרניך, שאמר שאם יש משחק בשלושה - תהיה חלק מהשניים, לא מהאחד.

עזמי בשארה: תהיה אחד מהשניים, לא מהאחד.

עזמי בשארה: אז שרון רוצה להיות אחד מהשניים, ארצות-הברית וישראל נגד הפלסטינים, בתיאום.

עזמי בשארה: לכן הוא חייב לקבל, בלי כחל ושרק ובלי RESE

עזמי בשארה: RVATIONS ובלי שטויות.

עזמי בשארה: הוא מקבל את זה עקרונית, אחר כך ידונו על ההסתייגויות.

עזמי בשארה: והוא מאחל, מייחל לכך שתהיה בינו לבין האמריקנים הבנה לגבי התנאים.

עזמי בשארה: הוא חושב שהמזג בארצות-הברית קרוב יותר לישראל ולהבנתו - - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת בשארה, יש עוד דקה.

עזמי בשארה: כן, אדוני, אני מסיים.

עזמי בשארה: הוא קרוב יותר להבנתו את המאבק, את מה שמכונה המאבק בטרור, ולכן הוא מייחל לכך שלא יריבו על מה שנקרא פתרון הקבע.

עזמי בשארה: הוא חושב שהסיפור של דרכי הביניים קודם כול יפוספס וימוסמס, כמו מיצ'ל וטנט - האם הפלסטינים ביצעו את חלקם, לא ביצעו את חלקם; מורידים פה נקודת התנחלות - שהוא הקים, אגב, נגד נתניהו כשנתניהו היה ב"וואי" - או פה התנחלות לא חוקית, לא לפי החוק הבין-לאומי, אלא לפי החוק הישראלי.

עזמי בשארה: בדברים כאלה הוא ישחק, אבל כשנגיע לעיקר נמצא את אותו שרון.

עזמי בשארה: צפוי לנו הרבה-הרבה-הרבה מאוד מאבק על זכות ההגדרה העצמית של העם הפלסטיני ועל נסיגה מהשטחים בגבולות 1967.

עזמי בשארה: אדוני, רק תרשה לי הערה אחת לרב רביץ - ואני מאוד מכבד אותו - על זכותם של היהודים לגור בכל חבלי ארץ-ישראל כפתרון שלו לשאלת ההתנחלויות.

עזמי בשארה: זה לא פתרון.

עזמי בשארה: השאלה היא, אדוני חבר הכנסת רביץ - אם יהיה שלום ואם יהיו שתי מדינות, אני כפלסטיני או כבן-אדם שמחשיב את עצמו דמוקרט או ליברל, יכול להתנגד לכך שיהודים יגורו במדינה הפלסטינית בכל מקום שיחפצו?

עזמי בשארה: אני לא מתנגד לכך.

עזמי בשארה: אם הם יבואו כמתנחלים או כמהגרים לתוך המדינה הפלסטינית ויבקשו - מה זה מתנחלים?

עזמי בשארה: מתנחלים זה בצל הכידונים.

עזמי בשארה: הם באים בכידונים, הם באים בכוח הנשק, כופים את עצמם, מפקיעים אדמה או מפקיעים להם אדמה, ומושיבים אותם שם, וכו'.

עזמי בשארה: באים כקולוניאליסטים.

עזמי בשארה: רוצים לגור בתוך המדינה הפלסטינית, איך שאתה חושב שצריך - קרוב למקומות הקדושים, למקומות התורה, וכו', אני לא חושב שאף פלסטיני יתנגד לכך.

עזמי בשארה: אבל, כאזרחים ישראלים, הם יהיו בתוך השטחים כאזרחים ישראלים, כלומר לא תהיה ריבונות טריטוריאלית של המדינה הפלסטינית?

עזמי בשארה: כלומר מדינה פלסטינית בלי ריבונות?

עזמי בשארה: כלומר, תהיה לישראל ריבונות על ENCLAVES כאלה, על מובלעות ישראליות בתוך השטחים - זו לא יכולה להיות מדינה, פשוט לא תהיה מדינה, אבל אם הם יהיו אזרחים פלסטינים - - -

אברהם רביץ: עזמי, בעולם יש אזרחות כפולה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת רביץ, אנא ממך, תשאל את השאלה - הוא צריך לסיים.

אלי בן-מנחם: תשאל אותו, הוא יושב לידך.

אברהם רביץ: בעולם יש אזרחות כפולה.

עזמי בשארה: אזרחות כפולה - אז אזרחות פלסטינית וישראלית.

עזמי בשארה: על זה צריך לנהל משא-ומתן, אבל בטוח לא ההתנחלויות האלה - הן לא הוקמו מתוך הזכות שדיברת עליה, אלא הוקמו מתוך הלוגיקה של הכיבוש ושלטון על עם אחר.

עזמי בשארה: לא מתוך הלוגיקה הזאת של אזרחות כפולה ושל קרבה למקומות הקדושים - שאין לי בעיה אתה, אין לי שום בעיה אתה - לא על קהילה יהודית שתמשיך את הקהילה היהודית בחברון ולא שום דבר אחר.

עזמי בשארה: אין לנו בעיות עם הדברים האלה, אבל לא התנחלויות כחלק מהכיבוש ובצל הכיבוש.

עזמי בשארה: תודה רבה, אדוני.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת בשארה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחריו - חבר הכנסת רומן ברונפמן.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השר, היום התפרסם בעיתון "הארץ", כי הופקדה בוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה במחוז הדרום תוכנית להקמת 60 חוות של מתיישב בודד.

טלב אלסאנע: המשמעות של הדבר הזה היא הקצאת אלפי דונמים למתיישבים בודדים.

טלב אלסאנע: באופן עקרוני, שיטתי ועקבי כל החוות האלה מוקצות לצעירים יהודים.

טלב אלסאנע: אף חוות מתיישב בודד לא הוקצתה למתיישב מקרב האוכלוסייה הערבית הבדואית בנגב.

טלב אלסאנע: המטרה היא בעצם לנסות לתפוס חזקה בשטח, מצד אחד, ולפנות את האוכלוסייה הבדואית, מצד שני.

טלב אלסאנע: מדינה שדואגת להקצות 60 חוות למתיישב בודד, אם אין באפשרותה לתכנן כמה יישובים לאזרחיה הערבים כדי לפתור את בעייתם, מדוע היא מוכנה להקצות כל כך הרבה שטחים לכל כך הרבה בודדים, עם המשמעויות וההשלכות של הדבר לגבי זכויות קנייניות והתביעות על האדמות ותביעות המינהל?

טלב אלסאנע: גם רשות שמורות הטבע והגנים הלאומיים מתנגדת לדבר הזה, ואף הגישה בקשה לצו בית-המשפט המחוזי בבאר-שבע, כי היא אומרת שהתופעה הזאת גורמת נזק לנוף ולטבע בדרום.

טלב אלסאנע: אבל משיקולים פוליטיים עושים זאת.

טלב אלסאנע: מצד אחד, כן מיישבים, כן מקצים, ומצד שני, מפנים והורסים.

טלב אלסאנע: זו מדיניות אפרטהייד, זו מדיניות לא שוויונית.

טלב אלסאנע: זו מדיניות שמעבירה מסר כפול כלפי אזרחיה.

טלב אלסאנע: מצד אחד, המדינה אומרת: אנחנו ניתן לך מה שלא מגיע לך, ומצד שני, מעבירה מסר: אנחנו נשלול ממך את מה שמגיע לך.

טלב אלסאנע: אי-אפשר לטפח דו-קיום ואי-אפשר לטפח אזרחות טובה כאשר בסוגיה מהותית של הזכות הקניינית היחס הוא יחס אחר לחלוטין, המושתת על מושגים שרחוקים מלהיות אופייניים לאזרחות או לזכות קניין.

טלב אלסאנע: אבל גם בעניין של היחס לאדם, היחס לאזרח, היחס הוא מוזר ותמוה.

טלב אלסאנע: אנחנו לא באים לערער על חוק השבות וזכות היהודים לחזור למדינתם.

טלב אלסאנע: אבל אנחנו באים לערער על הניסיון לשלול ממשפחות את איחוד המשפחות.

טלב אלסאנע: זו זכות בסיסית, זכות אלמנטרית, שמשפחות יחיו ביחד.

טלב אלסאנע: אף אחד אינו מתחתן עם מישהי כדי שהיא תחיה במדינה אחת והוא יחיה במדינה שנייה, והילדים יהיו קרועים בין שניהם, תלוי איפה נולדו.

טלב אלסאנע: אני שואל אותך, כבוד שר הפנים:

טלב אלסאנע: מדוע הליברליזם המצוין הזה כאשר מדובר בעובדים זרים, ואז אנחנו מדינה מאוד ליברלית, או כאשר מדובר בלסביות ובהומוסקסואלים, אנחנו מדינה מאוד ליברלית, אבל אנחנו מדינה שמתייחסת בצורה שלילית כשמדובר באזרחים הערבים?

טלב אלסאנע: האם האזרחים הערבים לא חיו כאן וקשרו את גורלם עם גורל המדינה?

טלב אלסאנע: האם לילדים שלהם שנולדו מתוך הנישואין אין הזכות להכרה ולשירותי בריאות ורווחה כשאר אזרחי המדינה?

טלב אלסאנע: אתה יודע שהרבה מקרב העולים החדשים אינם יהודים.

טלב אלסאנע: אני לא יודע אם הם הגיעו על-פי חוק השבות.

טלב אלסאנע: אני לא רוצה להיכנס להגדרה של מיהו יהודי.

טלב אלסאנע: מספיק שאתם לא הגעתם להסכמה על כך.

טלב אלסאנע: אבל לפחות אזרחי המדינה הערבים שהתחתנו עם נשים ולא למטרות פוליטיות, ולא למטרות ביטחוניות, ולא למטרות דמוגרפיות, פשוט התחתנו כדי להתחתן, כמו שכל אחד רוצה להתחתן ולהקים תא משפחתי, והנישואין הם לא פיקטיביים, ויש להם ילדים - מדוע להתעמר בהם?

טלב אלסאנע: מדוע להתעלל בהם?

טלב אלסאנע: מדוע למנוע מהם להיות ביחד?

טלב אלסאנע: איזו אמנה בין-לאומית מאפשרת למדינת ישראל למנוע איחוד משפחות?

טלב אלסאנע: הרי כל האמנות הבין-לאומיות, בין שאושררו ובין שלא אושררו על-ידי מדינת ישראל, מקדשות את התא המשפחתי והזכות לאיחוד משפחות.

טלב אלסאנע: מדינת ישראל, הכנסת, קיבלה את חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו.

טלב אלסאנע: מה זאת אומרת כבוד האדם?

טלב אלסאנע: זה סתם מושג, או שכבוד האדם זה גם זכויות בסיסיות לאדם?

טלב אלסאנע: כששוללים ממנו את הפרנסה, פוגעים בכבודו; כששוללים ממנו את הזכות לקורת-גג, פוגעים בכבודו; וכששוללים ממנו את הזכות - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השר היה ממרצ, עכשיו הוא משינוי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא שמת לב?

טלב אלסאנע: שינוי משמעו לשנות ולהשתנות, או שינוי משמעותו לשנות את המצב הרע למצב טוב יותר?

טלב אלסאנע: אבל חברי, חבר הכנסת דהאמשה, כשהושבעה הממשלה הזאת, ביום הראשון עליתי כאן ואמרתי, שאם יש דבר טוב בממשלה זה שר הפנים.

טלב אלסאנע: אני מקווה שלא אתאכזב, כי את שאר השרים אני מכיר.

טלב אלסאנע: יכול להיות שיש שרים אחרים שיפתיעו לטובה.

טלב אלסאנע: עוד לא יצא לנו לבחון אותם, אבל לשר אברהם פורז ולשרה יהודית נאות נתנו קרדיט עוד לפני שבחנו אותם, והיום זה המבחן האמיתי.

טלב אלסאנע: יכול להיות שאתה שר אחד בתוך הממשלה, אבל גם כשאתה בעמדת מיעוט, אם העמדה צודקת צריך להוביל אותה, צריך להיאבק למענה.

טלב אלסאנע: אם כל האנשים שהיו במיעוט היו מוותרים על הדעות שלהם, העולם לא היה משתנה.

טלב אלסאנע: היה פעם גליליאו שאמר שהעולם הוא עגול, בעוד כל השאר חשבו אחרת, וכמעט העמידו אותו לדין.

טלב אלסאנע: אם הוא היה חוזר בו מדעתו, הדבר הזה היה תורם להתפתחות המדע?

טלב אלסאנע: כל האנשים שבאו עם תיאוריות וגישות נכונות היו בהתחלה במיעוט.

טלב אלסאנע: אפילו נביאים שבאו לכאן עם מסר דתי ושליחות אלוהית, נתקלו בהתנגדויות כי הם היו במיעוט.

טלב אלסאנע: אבל הצדק צריך לנצח.

טלב אלסאנע: זה שאתה במיעוט בתוך הממשלה, אם תבוא ותגיד לנו: אני לא יכול, יש החלטת ממשלה - זה לא נימוק.

טלב אלסאנע: לכן, אם הדבר הזה צודק, הוא צריך להיות צודק.

טלב אלסאנע: אבל, אי-אפשר ללכת על דבר שהוא פופולרי מבחינת דעת הקהל בקרב העולים החדשים ולהגיד, אנחנו מעניקים אזרחות למי שמשרת בצבא, ואני מברך על זה שאתה מעניק אזרחות ואתה מגלה גישה ליברלית, גם לגבי עובדים זרים וגם לגבי אלה שבאו לכאן, ומשפחות שצריך לשמור על אחדותן, אבל מצד שני, אתה נוהג בכפילות.

טלב אלסאנע: מדוע לנהוג בכפל מוסר?

טלב אלסאנע: מדוע לא לנהוג באמות מידה ברורות?

טלב אלסאנע: מדוע לא לגבש קריטריונים ברורים?

טלב אלסאנע: זאת אומרת, אני רוצה להתחתן עם אזרחית שהגיעה לכאן, ואני רוצה לדעת מה הסיכויים שלי לקבל אישור לאיחוד משפחות.

טלב אלסאנע: האם רק אחרי שיתחתנו ויביאו ילדים יקבלו דחייה?

טלב אלסאנע: הקריטריונים צריכים להיות ברורים.

טלב אלסאנע: זה עונש קשה מאוד ששוללים מבני משפחות להיות ביחד.

טלב אלסאנע: בעונשין אומרים שאין מענישים אם לא מזהירים.

טלב אלסאנע: צריך להזהיר אנשים.

טלב אלסאנע: צריך להגיד להם מתי יקבלו ומתי לא יקבלו.

טלב אלסאנע: צריך שאנשים ידעו מה מגיע להם ומה לא מגיע להם.

טלב אלסאנע: לא להעמיד אותם בפני גזירה שהם לא יכולים לעמוד בה.

טלב אלסאנע: זה התפקיד.

טלב אלסאנע: כבוד השר, אני חושב שבעניין הזה זו משימה חשובה, אסור להתייחס אליה בזלזול, אסור להתייחס אליה בקלות ראש ולהגיד שיש כבר החלטת ממשלה מזמנו של השר אלי ישי.

טלב אלסאנע: הוא טעה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טלב אלסאנע, זמנך המוקצב הולך ואוזל, אנא ממך.

טלב אלסאנע: כבוד היושב-ראש, שמעתי את חבר הכנסת וקנין שדיבר לפני מטעם סיעת ש"ס.

טלב אלסאנע: אני שואל אותך, אדוני היושב-ראש: יש משהו מוזר במדינה.

טלב אלסאנע: יש הרבה אנשים שמתלוננים על עוני ועל אבטלה, על מצוקה קשה, ובאותו זמן הם תומכים בהתנחלויות, הם תומכים בהמשך הכיבוש ומתנגדים לכל תהליך של שלום.

טלב אלסאנע: אני לא מצליח להבין זאת.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת וקנין לא אמר זאת.

טלב אלסאנע: חבר הכנסת וקנין בהתחלה דיבר על מפת הדרכים ועל אישור מפת הדרכים, ועל זה - - -

אלי בן-מנחם: הוא אמר מה שאמרה דליה איציק, שמפת הדרכים היא תוכנית יותר גרועה מהסכמי אוסלו, אבל דעתו האישית היא שהוא מאוד תומך בראש הממשלה בדרך הזאת.

טלב אלסאנע: באיזה מובן יותר גרועה?

אלי בן-מנחם: זה לא משנה.

אלי בן-מנחם: בדעות שלו הוא מתון.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת וקנין הוא מאוד מתון.

טלב אלסאנע: תסתכל מה קורה: אם יש תוכנית שמקדמת את השלום, היא גרועה.

טלב אלסאנע: אם יש תוכנית שתקדם את השלום טוב יותר, היא גרועה יותר.

טלב אלסאנע: בעצם אנחנו מתייחסים למושגים שעניינם השלום כאל מלת גנאי, וכל דבר שיקדם את השלום הוא דבר גרוע, כשבכל העולם השפוי כל דבר שמקדם את השלום הוא דבר טוב.

טלב אלסאנע: החתירה והשאיפה לשלום צריכות להיות דבר נעלה.

טלב אלסאנע: הן לא דבר שצריך לעורר תחושה שלילית.

טלב אלסאנע: אבל במצב הקיים, כשנעשית שטיפת מוח, הגישה היא שכאילו המלה שלום משמעותה ותרנות, כניעה, בעוד שלדעתי שלום זה עוצמה, זה כוח.

טלב אלסאנע: רק עם חזק יכול לעשות שלום.

טלב אלסאנע: רק המנהיג החזק יכול להוביל לשלום.

טלב אלסאנע: להכריז מלחמות - כל אדם בודד יכול לבוא ולהכריז מלחמה.

טלב אלסאנע: עמים חלשים יכריזו מלחמות.

טלב אלסאנע: אבל להוביל לשלום, לדעתי צריך הרבה אמונה, הרבה כוח.

טלב אלסאנע: לכל דבר יש המחיר שלו.

טלב אלסאנע: למלחמה יש המחיר שלה ולשלום יש המחיר שלו.

טלב אלסאנע: המחיר של המלחמה, זה מה שאנחנו רואים בתוכנית הכלכלית הזאת.

טלב אלסאנע: המחיר של המלחמה, זה השביתות שיש בחוץ.

טלב אלסאנע: המחיר של המלחמה, זה העוני והאבטלה שאנחנו סובלים מהם.

טלב אלסאנע: אז אי-אפשר להגיד: אני בעד כיבוש, אני בעד מלחמה, ואני לא רוצה לשלם את המחיר של המלחמה.

טלב אלסאנע: על מנת שלא לשלם את מחיר המלחמה, צריך לקדם את השלום.

טלב אלסאנע: שלום משמעו עצמאות, חירות, שכנות טובה וכבוד הדדי בין מדינות; להפסיק להתייחס בצורה הפטרנליסטית לעם אחר.

טלב אלסאנע: אי-אפשר להמשיך להתנהג לאבו-מאזן, למנהיגות הפלסטינית, כאילו שהם עובדים בממשלת ישראל.

טלב אלסאנע: הממשל הצבאי ממשיך והמושל הצבאי קיים והוא נותן הוראות ופקודות למנהיגים של הצד הפלסטיני.

טלב אלסאנע: צריך להתייחס לעם הפלסטיני כאל עם, כמו אל העם בישראל - -

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת טלב אלסנע.

טלב אלסאנע: - - לממשלתו, כמו אל ממשלת ישראל, לראש הממשלה, כאל ראש הממשלה בישראל.

טלב אלסאנע: צריך שתהיה הדדיות ביחס.

טלב אלסאנע: לדעתי, כשיפנימו הדדיות ביחס והדדיות גם בזכויות הלאומיות, אז תיסלל הדרך לשלום.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת אלסאנע.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת רומן ברונפמן.

אלי בן-מנחם: אחריו - חבר הכנסת אברהם רביץ.

רומן ברונפמן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, זה לא מקרה שבדיון על התוכנית הכלכלית החדשה ועל הקיצוצים בתקציב, כל נואם, כמעט מכל סיעות הבית, בסופו של דבר מתחיל או מסיים את הנאום שלו בהתייחסות למפת הדרכים ולמשא-ומתן העתידי עם הפלסטינים.

רומן ברונפמן: אם אנחנו רוצים או לא, כל מה שמתרחש אצלנו בחברה - - -

אלי בן-מנחם: השר פורז יוצא.

רומן ברונפמן: לא, זה בסדר.

רומן ברונפמן: הוא מפגין נוכחות מאוד יפה ואפילו אמיצה.

רומן ברונפמן: אז אפשר לברך את השר פורז על כך.

אברהם פורז: אני פה, אני לא הולך.

רומן ברונפמן: זה בסדר, אני לא אגיד שום דבר שלא שמעת ולא ידעת.

רומן ברונפמן: לצערי, אני לא אחדש לך דבר בעשר הדקות הקרובות.

אברהם פורז: אולי בכל זאת תחדש משהו?

רומן ברונפמן: אני לא מאמין.

רומן ברונפמן: אבל יכול להיות שאני אגיד מלה טובה על המשרד שלך, אז תיזהר.

אברהם פורז: תגיד מלה טובה עלי, מה על המשרד?

רומן ברונפמן: המשרד זה אתה ואתה זה המשרד.

רומן ברונפמן: לפחות לשנים הקרובות.

רומן ברונפמן: שני הדברים קשורים זה לזה: המצב המדיני, הכיבוש המתמשך, השליטה בעם אחר.

רומן ברונפמן: ד"ר בשארה, אני לא יודע אם שמעת שמשרד החוץ שוקל להוציא את המלה "כיבוש" מהאיסורים הסמנטיים שהיו נהוגים עד כה, בעקבות השימוש שעשה במלה זאת ראש הממשלה.

רומן ברונפמן: זאת אומרת, ההתקדמות הגיעה גם למעוז ההסברה הישראלי בחו"ל, והמלה כיבוש לא תהיה אסורה עוד לשימוש על-ידי הדיפלומטים הישראלים.

רומן ברונפמן: זה במחקר, עוד אין החלטה, אבל המומחים הגדולים במשרד החוץ כבר יושבים וחושבים אם אפשר להשתמש במלה כיבוש או לא.

רומן ברונפמן: זאת אומרת, השימוש במלה הוא שיגדיר לנו אם הכיבוש קיים או לא קיים.

עזמי בשארה: אני מבטיח לך שהם לא יגידו "השטחים הכבושים".

רומן ברונפמן: איך שלא יהיה, גם ראש הממשלה, שנבחר על-ידי הצד הימני של החברה הישראלית, למרות שטיפת המוח ולמרות השקר הגס שהרבה מאוד אנשי ימין מכל הגוונים ומכל העדות השתמשו בו, סוף-סוף אמר את האמת, את האמת שאנחנו אומרים זה 37 שנים, שהכיבוש הורג והכיבוש הורס, והוא הורס גם את הכלכלה הישראלית, וזה לא מוזר.

רומן ברונפמן: כשאנחנו דנים על התוכנית הכלכלית, קודם כול אנחנו צריכים להתייחס לשורש הבעיה.

רומן ברונפמן: שורש הבעיה הוא מלחמה שכפינו על עצמנו; לא מלחמה שכפו עלינו, אלא מלחמה שכפינו על עצמנו על-ידי כיבוש השטחים.

רומן ברונפמן: אם יש אור בקצה המנהרה ואם באמת מפת הדרכים - טלב אלסאנע אמר את דבריו ויצא.

רומן ברונפמן: זה גם כן אחד מהמנהגים הטובים של הבית: הוא נכנס, הוא אומר והוא יוצא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אייצג אותו לעניין הזה.

רומן ברונפמן: אתה תייצג אותו ותמסור לו גם את ההערה שלי, לפחות שיישאר כאן חמש דקות לפני וחמש דקות אחרי, כי יש איזו המשכיות.

רומן ברונפמן: התוכנית גרועה או טובה - זה לא עניין אבסולוטי, זה עניין יחסי.

רומן ברונפמן: זה תלוי באיזו נקודה אתה נמצא ומאיזו נקודת ראייה אתה מעריך את התוכנית.

רומן ברונפמן: אז בשביל הימין הקיצוני והפאשיסטי של מדינת ישראל זו באמת תוכנית גרועה מאוד.

רומן ברונפמן: למרכז, זו תוכנית פרגמטית.

רומן ברונפמן: לשמאל הישראלי, זאת תוכנית מבטיחה.

רומן ברונפמן: היא מבטיחה איזה תהליך, שיכול להיות, אנחנו לא בטוחים, אבל יכול להיות שבסיומו נשים קץ לכיבוש.

רומן ברונפמן: וכשאני אומר נשים קץ לכיבוש, אני בוודאי דואג ל=3.5 מיליוני פלסטינים.

רומן ברונפמן: אבל אני חייב להגיד לכם, שאני דואג הרבה יותר ל=6.5 מיליוני ישראלים, כי אני חושב שעם כובש הורס קודם כול את עצמו - את הנורמות, את המוסר, את הכלכלה, את החינוך, את החברה, את השכנות הטובה, את הסולידריות הכלכלית.

רומן ברונפמן: לכן, המלחמה נגד הכיבוש היא מלחמה בעד העם הישראלי.

רומן ברונפמן: עכשיו, שתי מלים על התוכנית הכלכלית, ודווקא פה, השר פורז, אני לא אחדש לך, אבל אני אחדד לך דברים שאתה זכרת אולי בהיותך חבר הכנסת מן השורה ואולי גם לפני שהיית חבר הכנסת, אם הזיכרון שלך עדיין פועל לכיוון הזה - -

אברהם פורז: אתה חושב שנולדתי בשנת 1988?

רומן ברונפמן: אתה נראה ככה.

רומן ברונפמן: איך שלא יהיה, אתה, בתור אחד המנהיגים של מפלגת שינוי, במהלך מערכת הבחירות אימצתם וסיגלתם לעצמכם נחלה נוספת, שלא היתה לכם, והיא: שכבות הביניים הידועות.

אברהם פורז: זה תמיד היה בשינוי.

רומן ברונפמן: נכון, אבל זה היה בעדיפות שלישית, רביעית, חמישית, ואילו במהלך מערכת הבחירות - הודות לכמה וכמה רעיונות לא רעים, אתם באמת פתחתם והרחבתם, ופתאום נהייתה לכם נישה נוספת.

רומן ברונפמן: אבל הבעיה היא, שבינתיים, עד כמה שאני יכול לשפוט, הנישה הזאת היא רק בשלב של מערכת הבחירות.

רומן ברונפמן: אתם נתקעתם שם.

רומן ברונפמן: ולמה אני מתכוון?

אברהם פורז: אין העלאת מסים.

אברהם פורז: בכל תוכנית כלכלית היתה העלאת מסים.

רומן ברונפמן: כן, אבל אתה יודע שבסופו של דבר, אם אנחנו צריכים לקדם את שכבות הביניים, אז אנחנו צריכים להוריד את המסים.

אברהם פורז: היחידים שנפגעים זה המגזר הציבורי, כולל התאגידים.

רומן ברונפמן: השר פורז, אתם עוד לא הפנמתם שאתם באמת מייצגים את שכבות הביניים.

רומן ברונפמן: יותר מזה, אני יכול לחדד לך, שגם שכבות הביניים עוד לא הפנימו שאתם מייצגים אותם.

אברהם פורז: הפנימו, הפנימו.

רומן ברונפמן: לכן הכעס עוד לא גדול.

רומן ברונפמן: אבל אתה יודע כמוני, ואני יודע כמוך, שהנפגעים העיקריים של התוכנית הכלכלית הם שני סקטורים של החברה הישראלית: שכבות הביניים והאוכלוסייה שנמצאת על סף קו העוני.

רומן ברונפמן: כי בסופו של דבר, התוכנית הכלכלית הזאת תעביר אוכלוסייה של כ=100,000 איש או 150,000 איש - וזה בהערכות הכי הכי זהירות - אל מתחת לקו העוני.

אברהם פורז: מה לעשות, אין כסף.

רומן ברונפמן: ואני אגיד לך מה לעשות.

רומן ברונפמן: אתה קיבלת בוודאי בדואר האישי שלך את "The Marker", בהוצאת שוקן.

רומן ברונפמן: אני יודע שאתה מנוי.

אברהם פורז: קיבלתי.

אברהם פורז: אני מנוי גם על "גלובס".

רומן ברונפמן: אני פחות או יותר יודע על מה אתה יכול להיות מנוי.

רומן ברונפמן: זה לא כזה שוני גדול, שאני לא אדע על מה אתה מנוי ועל מה לא.

רומן ברונפמן: בגיליון לפני אחרון - - -

אברהם פורז: הכתבה על להרוג את המיליונרים?

אברהם פורז: לרושש אותם?

רומן ברונפמן: כן, 500 משפחות.

רומן ברונפמן: אני מציע לך אתגר.

רומן ברונפמן: למה להרוג אותם?

רומן ברונפמן: להתחבר אליהם כפי שאתם עושים.

רומן ברונפמן: אבל לפני שאתם מתחברים אליהם, השר פורז, אני מציע כזה דבר, מחקר מאוד מתומצת:

רומן ברונפמן: כמה מ=500 המשפחות האלה שילמו מס הכנסה בשנים 2001 ו=2002 וכמה הן הכניסו לקופת המדינה?

אברהם פורז: הרבה כסף.

רומן ברונפמן: או שכולן, ללא יוצא מן הכלל, הצליחו דרך חברות כאלה בחו"ל, כך שאף לא משפחה אחת שילמה מס הכנסה למדינת ישראל.

רומן ברונפמן: את המחקר הזה אני אפרסם על בימת הכנסת, ואני לא אתבייש, כי גדולי הכרישים של ההון הישראלי בסופו של דבר לא משלמים מס אמת.

רומן ברונפמן: אתה אומר, בקופה אין כסף.

רומן ברונפמן: בוודאי, כי אתם הולכים בדרך הכי קלה.

רומן ברונפמן: אתם הולכים למס משולם על שכבות הביניים, על הסקטור הציבורי שאותו הפכתם לשעיר לעזאזל, מורידים ממנו את כל מה שאפשר להוריד, מקצצים את כל התוכניות החברתיות, הורסים את המרקם החברתי, שגם כך הוא כמעט הרוס.

רומן ברונפמן: ולמה תגיעו?

רומן ברונפמן: ולמה תגיעו?

רומן ברונפמן: הרי אתה אומר, אין כסף.

רומן ברונפמן: אבל כש=100,000 או 150,000 אנשים נוספים יעברו אל מתחת קו העוני, אתם תצטרכו להשיג את הכסף בשביל להציל אותם.

רומן ברונפמן: ועכשיו, אני אגיד משפט סופי ואחרון.

רומן ברונפמן: הרי השביתה וההפגנה המתקיימות היום מחוץ לכותלי הכנסת מייצגות קהל שנפגע מאוד קשה מהתוכנית הכלכלית, אבל יש קהל שאינו מיוצג בהפגנה הזאת, וזה הקהל הכי חלש בחברה הישראלית, ואני אמנה את הסקטורים האלה, וזה לא מקרה שהסקטורים האלה מיוצגים כרגע פה, באולם הזה - הסקטור החרדי, הסקטור הערבי והסקטור של העולים.

רומן ברונפמן: אלה שלושת הסקטורים שמצבם הכי קשה בחברה הישראלית, והם ייפגעו עוד יותר מהתוכנית הכלכלית.

קריאה: - - -

רומן ברונפמן: ופה אני יכול להסכים אתך - אני חושב שאתה דיברת על זה, עזמי, או טלב – שכאן יש תעלומה שממש קשה לי להבין אותה: איך השכבות האלה, שהן בסופו של דבר הכי נפגעות מעניין התהליך המדיני, ממשיכות בעקשנות, שלא להגיד בטיפשות גדולה, לתמוך במחנה הלאומי הימני, וגם במישרין, על-ידי התוכנית הכלכלית והמדיניות הכלכלית, וגם בעקיפין, על-ידי המדיניות הבין-לאומית ומדיניות הכיבוש, בסופו של דבר נדחפות יותר ויותר ויותר לפינה.

רומן ברונפמן: וזו האכזבה הגדולה ביותר וזה חוסר ההבנה שלי באופן אישי כלפי שתי האוכלוסיות האלה.

רומן ברונפמן: ומי יודע, יכול להיות שהמהלכים האחרונים יעשו את שלהם.

רומן ברונפמן: אתה יודע, ד"ר בשארה, אני לא מאמין שבסופו של דבר תגיע הממשלה הנוכחית לאיזו נחלה, אבל זה שראש הממשלה מסיר סוף-סוף את עשן השקר וקורא לדברים בשמם – ועל זה בירכתי אותו - יש לזה ערך מוסף אדיר, כי בסופו של דבר השקר מתפוגג, וכששקר מתפוגג, אתה יכול לצפות בסוף התהליך, לא לחתימת הסכם, אלא להבנה של הציבור הישראלי את המציאות האמיתית, ואם הבנה כזאת תגיע, באמצעות ממשלה זו או אחרת, יגיע גם ההסכם.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: חבר הכנסת אברהם רביץ, עשר דקות.

מרינה סולודקין: ואחריו?

אתי לבני: חברת הכנסת מרינה סולודקין.

אברהם רביץ: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להתייחס לדברי רומן ברונפמן – לסיפא של הדברים שלו – ולהסביר משהו שעדיין לא הסברתי.

אברהם רביץ: זה נכון, לאורך תקופה ארוכה מאוד אנחנו תמכנו בימין, כמעט באופן אוטומטי, וזה לא היה כיוון שאנחנו רואים עין בעין בכל נושא, כיוון שאנחנו רואים כל נושא כפי שהימין רואה אותו, אלא אתה יודע, אנחנו חיים בעולם שלם של ערכים רבים ושונים; וקורה גם לאדם בחייו הפרטיים, ובוודאי לאיש ציבור, שהוא חייב לבחור, בסדר העדיפויות שהוא מציב לעצמו, בערכים החשובים ביותר, להעמיד אותם בראש ולוותר לפעמים על ערכים אחרים.

אברהם רביץ: אנחנו חיינו תקופה ארוכה מאוד בהנחה שאכן בימין יש הערכה גדולה יותר לערכים המסורתיים, לערכים שבעינינו הם החשובים ביותר, וזה המשך קיומו של העם היהודי כבימים ימימה, לפי המסורת לאורך הדורות.

אברהם רביץ: ואני מוכרח לומר, לצערי הרב, שחל שינוי בעקבות הרכבה של הממשלה הזאת והבחירה של הליכוד להרכיב ממשלה כזאת, אשר מושפעת באורח טבעי ממפלגה שבעצם חרתה על דגלה את המלחמה ביהדות המקורית.

אברהם רביץ: אתה שאלת, פנית גם לשר פורז.

אברהם רביץ: הדבר הראשון שהוביל את שינוי בבחירות הקודמות וגם בבחירות האלה לא היה המעמד הבינוני - זה בא להם, נכון, צדקת – אלא המלחמה בחרדים, המלחמה ביהדות המקורית.

אברהם רביץ: והנה הליכוד בחר במודע – והיתה לו גם אפשרות אחרת – להקים ממשלה כזאת, שהוא ידע שהמחיר שהוא יצטרך לשלם בה הוא הצטרפות לאותו מאבק אידיאולוגי בראיית המשך קיומו של העם היהודי.

אברהם רביץ: אני יודע, יש לי ראיות שונות, אבל באותה ראייה מסורתית שאפיינה את הליכוד לאורך השנים, יש כאן שינוי בסיסי לא רק בשינוי – זה לא נכון לומר כך – אלא אני מזהה את השינוי הזה גם בליכוד.

אברהם רביץ: אני מאוד רגיש ומאוד ער למסרים שעוברים משם לכאן, ולבסוף מובן שזה משפיע גם על תקציב המדינה, על צורתו של תקציב המדינה, כאשר נאמרות אמירות מפורשות שפה צריך לעשות סדר, לרבות האמירה הזאת של ראש הממשלה, שלא נאמרה כל כך בפרהסיה, אבל היא נאמרה בפני ציבור: נכון, אני בחרתי בבחירה הזאת כיוון שלו הייתי הולך עם החרדים, לא הייתי יכול להעביר את התוכנית הכלכלית, וחשבתי שחייבים להעביר את התוכנית הכלכלית, ולכן אני עשיתי את הבחירה השנייה, בחרתי באפשרות השנייה שהיתה לי, וצירפתי את שינוי, במקום את הציבור האחר – וזה הציבור שהעלה אותו לשלטון לאורך כמה קדנציות.

אברהם רביץ: בעניין הזה חל שינוי מפורש, כבוד השר גדעון עזרא - ואני אוהב ומעריך אותו, את הכנות שלו, וההערכה שלו והתשובות שלו טובות, אבל חל שינוי ונפל דבר בישראל, ואנחנו כיום יודעים שאנחנו לא יכולים עוד לסמוך, כמו בעבר, על הליכוד שהוא אכן ילווה אותנו.

אברהם רביץ: אנחנו מיעוט קטן, אבל מיעוט קשה שמתפרס, במידה זו או אחרת, בהשפעתו על ציבורים הרבה יותר גדולים.

אברהם רביץ: הדבר הזה השתנה – מבחינתך, אולי לטובה – אבל זה כבר לא אוטומטי כמו מה שהיה פעם, שהיינו קשורים בטבורנו בגלל אותו קשר פנימי של הרצון לשמור את המסורת היהודית לאורך כל השנים, וגם לשנים הבאות.

אברהם רביץ: אין לנו יותר ההרגשה שאנחנו יכולים לסמוך אוטומטית על הדבר הזה.

אברהם רביץ: גברתי היושבת-ראש, כמה זמן עוד נותר לי?

אתי לבני: נותרו לך קצת למעלה מארבע דקות.

אברהם רביץ: תודה.

אברהם רביץ: אני רוצה לומר כמה מלים על התוכנית הכלכלית.

אברהם רביץ: למדתי אותה היטב, את זאת למדתי בתקופה שבה הייתי יושב-ראש ועדת הכספים.

אברהם רביץ: אני מכיר אותה היטב, ואני יודע שלא אוכל לומר הרבה בארבע דקות, לכן אומר מלים כלליות.

אברהם רביץ: אני חושב שבגדול, התוכנית היא צו השעה; לאו דווקא התוכנית הזאת, אלא תוכנית כלכלית חדשה אשר חייבת לבוא.

אברהם רביץ: אני מודע מאוד לסכנות הכלכליות, אם לא תבוא תוכנית אחרת.

אברהם רביץ: אני פונה אל שר האוצר ואל הממשלה ואומר, כי כל דבר צריך להיעשות בשום שכל ובמידה הנאותה, ויש להבין מה ניתן להעביר ומה לא ניתן, ולאילו נושאים צריך משך זמן הרבה יותר ארוך.

אברהם רביץ: יש בתוכנית הזאת חוסר התחשבות מוחלט, אין בה רחמים, אין התחשבות בדברים שאינם כל כך הרבה כסף, אבל היעדרם הוא אכזרי מאוד.

אברהם רביץ: אני רוצה להתייחס לפגיעה הקטנה בשעת כיף שהיא הרבה יותר מכיף לקשישים במעונות-יום, שהם באים אליהם ושם מטפחים אותם ונותנים להם טיפ-טיפה של קשר עם העולם ואיזה שהוא טיפול פיזיותרפי; לא מי יודע מה, בסך הכול שעתיים בשבוע.

אברהם רביץ: אחרי ויכוחים גדולים, הסכימו לכרסם רק בשעה.

אברהם רביץ: אלה דברים מדהימים.

אברהם רביץ: אני אומר לכם, כיושב-ראש ועדת הכספים העברתי תקציבים מספר, אבל את התוכנית הזאת לא הייתי מעביר, אלא בהסכם, בהבנה ואחרי לחץ על פקידי האוצר.

אברהם רביץ: בסך הכול אלה פקידי האוצר.

אברהם רביץ: לא עובדים בשיטות של "זבנג וגמרנו" כאשר צריכים לפגוע, למשל, בעקרות בית.

אברהם רביץ: זה דבר מדהים: איך יגבו מהן את 70 השקלים?

אברהם רביץ: הרי עקרות בית לא רשומות בשום מקום, הרי הן לא עובדות.

אברהם רביץ: הרי עובדות משלמות.

אברהם רביץ: יתחילו אנשים להסתובב בין הבתים, כדי לחפש איפה יש עקרת בית.

אברהם רביץ: יש כאלו שלא רשומות בכלל, למשל ידועות בציבור, אז הן לא תשלמנה?

אברהם רביץ: מה דעתך, חבר הכנסת דהאמשה.

אברהם רביץ: נשים אלה בכלל לא קיימות.

אברהם רביץ: איך יגבו את 70 השקלים האומללים האלה מנשים שאינן עובדות?

אברהם רביץ: אם הן לא עובדות משום שבעליהן עובדים ומתפרנסים בכבוד, ואין צורך בעבודת שני אנשים במשפחה, אז הבעלים כבר משלמים מס הכנסה גבוה מאוד.

אברהם רביץ: מחפשים עוד 70 שקלים בחודש.

אברהם רביץ: איך יגבו את זה?

אברהם רביץ: אתם יודעים כמה תעלה הגבייה והמחקר על הגבייה?

אברהם רביץ: למה מכניסים את הציבור לרוח תזזית כזאת, כדי לגבות לא כל-כך הרבה כסף?

אברהם רביץ: למה צריך עוד הפעם להתחיל עם הנכים?

אברהם רביץ: האם לא חווינו את החוויות הקשות האלה ליד פתח ביתנו כאן, בעת השביתה הגדולה שלהם?

אברהם רביץ: שוב, סעיף קנטרני שעוסק בכספים הקטנים.

אברהם רביץ: הרי בכספים הגדולים לא נוגעים.

אברהם רביץ: הנכים, שנהיינו חברים שלהם כאן, מרגישים מושפלים.

אברהם רביץ: אני לא בעד העלאת מסים, אני בעד הפחתת מסים, אני חושב שזו הפילוסופיה הכלכלית הנכונה, אבל מדברים כאן על הוראת שעה.

אברהם רביץ: באמת יכול להיות יותר טוב בשנה הבאה, ואז לא יצטרכו תוכניות כאלה.

אברהם רביץ: אי-אפשר להעלות את המסים על עשירים אפילו ב=1%?

אברהם רביץ: אפילו מס ערך מוסף יותר סביר להעלות.

אברהם רביץ: יש מדינות בעולם שמס ערך מוסף בהן הוא 20%.

אברהם רביץ: מבחינה שכלית, ברור שצריך לעשות תוכנית, אנחנו לא יכולים להמשיך כך.

אברהם רביץ: יש כאן לא חוסר שכל אלא חוסר רגש.

אברהם רביץ: צריך לעבוד גם ברגש, צריך לעבוד עם ערכים.

אברהם רביץ: האם הדברים האלה אינם ערכים של חברה מתוקנת, במיוחד כאשר מדובר בחברה כמו שלנו שקיבצה לתוכה אנשים מוכים מכל העולם?

אברהם רביץ: האם יש עוד מדינה בעולם שרואה לעצמה משימה להביא אנשים?

אברהם רביץ: בהיסטוריה הרחוקה הרי כולנו היינו עם אחד.

אברהם רביץ: כל אלה שמגיעים הם עניים.

אברהם רביץ: כמה מגיעים היום ממדינות הרווחה?

אברהם רביץ: אני לא רוצה לגזול את זמנם של חברי הכנסת.

אברהם רביץ: תהיה לי כנראה עוד הזדמנות אחת לדבר.

אברהם רביץ: תודה לך.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: חברת הקואליציה מרינה סולודקין.

אברהם רביץ: למה זה תואר כזה חשוב, חברת קואליציה?

אתי לבני: כי רשות הדיבור עברה מהאופוזיציה לקואליציה.

אתי לבני: עכשיו תור הקואליציה.

אתי לבני: אני חושבת שיותר כיף להיות חבר אופוזיציה, אפשר לתקוף.

מרינה סולודקין: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר המקשר בין הממשלה לכנסת, חברי כנסת נכבדים, תוכנית ההבראה הנוכחית לכלכלת ישראל היא התוכנית הרביעית ברציפות בשנתיים האחרונות.

מרינה סולודקין: אני רוצה לומר לכם שאיני חושבת שזה מצב נורמלי.

מרינה סולודקין: היה לנו תקציב 2002 עם קיצוצים אכזריים, היתה לנו תוכנית קיצוצים בתקציב 2003, תוכנית חירום כלכלית ועוד תוכנית כלכלית להבראת כלכלת ישראל.

מרינה סולודקין: אני חושבת שזו טעות.

מרינה סולודקין: כבר ב=2001 אמרה ישראל בעלייה לפקידות הבכירה של האוצר, שעוד נשלם על הטעויות באבטלה, בהאטה, במשברים.

מרינה סולודקין: אמרנו שאם אנחנו נמצאים במלחמה ב=2001, תקציב 2002 צריך להיות תקציב מלחמה עם הוצאות והכנסות כמו בזמן מלחמה.

מרינה סולודקין: היינו בעד מלווה מלחמה בזמן הזה.

מרינה סולודקין: מ=2001 אמרנו לפקידות הבכירה, כי בזמן של משבר כלכלי עולמי, בזמן של סכסוך צבאי מקומי, אנחנו צריכים לערוך קיצוצים דרסטיים במגזר הציבורי.

מרינה סולודקין: מה שמענו אז מאנשים שיש להם גם שמות: שקודם כול עשירים סובלים יותר מדי בארץ שלנו.

מרינה סולודקין: זהו ציטוט.

מרינה סולודקין: אחרי שנתיים הגענו למצב של גירעונות ותקציב כלכלי של חוסר ברירה, אתו אנו צריכים להתמודד.

מרינה סולודקין: יש חלק בתקציב שאני מסכימה לו, ואני חושבת שזה גם מאוחר מדי - הקיצוצים בשכר הבכירים במגזר הציבורי והטיפול בעובדים הזרים בזמן האטה, זה נכון.

מרינה סולודקין: אבל לא ראינו שמישהו הסיק מסקנות מטעויות שעשינו בשנתיים האחרונות.

מרינה סולודקין: אני חושבת שהפקידות הבכירה באוצר אחראית לעצות לא טובות ולא נכונות שניתנו וקוימו ב=2001, ב=2002 וב=2003.

מרינה סולודקין: בישיבת הסיעה דיברתי על כך שצריכה להיות אחריות אישית לדברים האלה ושצריכים להסיק מסקנות.

מרינה סולודקין: לא עשו את זה.

מרינה סולודקין: שמענו כאן הרבה מספסלי האופוזיציה שיש פגיעה בשכבות שונות, שזו לא הפגיעה הראשונה, שגם ב=2002 פגעו בנשים, במשפחות חד-הוריות ובגמלאים.

מרינה סולודקין: אני רוצה לדבר על העולים.

מרינה סולודקין: נבחרתי על-ידי העולים, ואני אומרת שהפגיעה הכי קשה היא בעולים.

מרינה סולודקין: הצעדים של משרד האוצר הם ביטול כל ההישגים וכל הזכויות שהיו לעולים במשך כל שנות ה=90, ההישגים של השרים יאיר צבן, יולי אדלשטיין ואחרים.

מרינה סולודקין: הפגיעה הכי קשה היא ביטול המענקים במשכנתאות לעולים.

מרינה סולודקין: דיברנו על זה בישיבות סיעת הליכוד, ואמרנו שיש עשרות אלפי עולים שהגיעו במחצית השנייה של שנות ה=90 ועוד לא מימשו את הזכויות שלהם למשכנתה של עולים.

מרינה סולודקין: אחרי כל המשאים-ומתנים וגם פעילות מאוד חשובה של השרה ציפי לבני ושל הסוכנות היהודית - שבפעם הראשונה בתולדות המדינה פנתה לבית-משפט גבוה לצדק וטענה שכל התוכנית של הפגיעה במשכנתאות לעולים, ביטול המענקים, יש בה משום הפרת הסכמים והבטחות שמדינת ישראל נתנה ליהדות התפוצות.

מרינה סולודקין: כי בזמן שאנשים מחליטים לעלות לארץ, מבטיחים להם הבטחות.

מרינה סולודקין: את ההבטחות האלה נתנו גם למי שהגיעו בשנות ה=90 מברית-המועצות ומארצות-הברית, וגם לאלה שהגיעו בזמן האחרון מארגנטינה, מאתיופיה וממדינות אחרות.

מרינה סולודקין: שמענו שיש תוכנית של פשרה, שמחזירים את המענקים למשכנתאות למי שהגיעו מארגנטינה ומאורוגוואי, מצרפת ומדרום-אפריקה, ולא מחזירים למי שהגיעו במחצית השנייה של שנות ה=90 מארצות-הברית, מאירופה ומדינות אחרות, חוץ מצרפת וברית-המועצות.

מרינה סולודקין: זה לא נורמלי, זה גם מסר לא נכון, לא לתפוצות ולא בפנים.

מרינה סולודקין: עכשיו יש הצטברות של הרעת המצב לעולים.

מרינה סולודקין: הם סובלים מכל הקיצוצים שסובלים הישראלים שנולדו כאן, וגם עוד מכמה פגיעות אחרות מאוד מאוד קשות.

מרינה סולודקין: לו הייתי במפלגה עצמאית ונפרדת, שמייצגת רק את העולים, יכולתי, ואני בטוחה שהתפקיד שלי היה להצביע נגד.

מרינה סולודקין: כיוון שעכשיו אני בליכוד, בקריאה הראשונה לא הצבעתי בעד התוכנית.

מרינה סולודקין: הכוונה שלי בקריאה השנייה והשלישית היא להימנע.

מרינה סולודקין: תודה רבה.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: חבר הכנסת חיים רמון.

חיים רמון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, האמת היא שרציתי לדבר על נושא אחר, אבל לכבודה של היושבת-ראש משינוי אשנה את דברי בקטע הזה.

חיים רמון: האמת היא שרציתי לדבר על שני נושאים שקשורים לפנסיה ולבריאות, אבל אני אדבר על דבר שקרוב מאוד ללבה של חברת הכנסת לבני, והוא כמובן חוק טל.

אתי לבני: אתה חוקר את צפונות הלב.

אתי לבני: קלעת.

חיים רמון: מי שלא יודע, כל מי שבשינוי, אין דבר שקרוב ללבו יותר מחוק טל.

חיים רמון: כמה קילומטרז’ עשיתם על חוק טל הזה.

אתי לבני: 15 מנדטים.

חיים רמון: אני זוכר את חבר הכנסת טומי לפיד מגיע לישיבות הוועדה המיוחדת, וכל ניסיון להעלות על הדעת בדל-בדל של פשרה היה מעלה אותו, שוצף וקוצף, כולו אדום: לא יקום ולא יהיה, דם שווה לכולם וכולם יתגייסו ולא תהיה פשרה בכלום.

חיים רמון: מה קרה?

חיים רמון: הגיע חבר הכנסת לפיד עם סיעתו, שעשתה הרבה קילומטרז’, איך את אומרת?

חיים רמון: 15 מנדטים כמעט על הנושא הזה.

חיים רמון: הוא מגיע לממשלה והודיעו שם בממשלה שבתוך שנה יתגייסו בחורי הישיבות?

חיים רמון: מה פתאום.

חיים רמון: נגמר.

חיים רמון: לא מגייסים יותר בחורי ישיבות.

חיים רמון: שינוי החליטה בנושא הזה שכבר לא מגייסים.

חיים רמון: מה עושים?

חיים רמון: עושים מאמץ - אולי יעודדו אותם לצאת לעבודה.

אתי לבני: לא טוב?

חיים רמון: טוב מאוד, רק שזה לא מה שאמרתם.

חיים רמון: אני תיכף אגיד מה אני הצעתי.

חיים רמון: כשהצעתי פעם הצעה דומה לזה, מה לא אמרו: נכנע לחרדים, משרת את החרדים, שותף של החרדים, מפלה בין דם לדם.

חיים רמון: זה נהדר, רק שזה לא דומה אפילו במעט לקילומטרז’ שעשיתם על העניין הזה.

חיים רמון: זו הטענה שלי.

חיים רמון: כל זמן שאלה אמירות - היו אומרים: אתם תראו, עוד יהיה בסדר.

חיים רמון: הנה הגיעה התוכנית הכלכלית, ובתוכנית הכלכלית הישג גדול יש לך, חבר הכנסת רביץ.

חיים רמון: שינוי בגדול מאמצת את חוק טל.

חיים רמון: יש לה איזה סעיף קטן שאולי יציעו אותו ויתקנו משהו בחוק טל.

חיים רמון: אבל חוק טל כחוק טל והכרה בדבר שהוא הכי בעייתי: תורתו- אומנותו, הפך להיות חלק מסדר-היום של שינוי.

אתי לבני: לא קראת טוב.

אברהם רביץ: - - -

חיים רמון: חבר הכנסת רביץ, מה זה כסף ליד דם.

חיים רמון: אין דין דמים כדין דם.

חיים רמון: הרי הם לא צעקו על הכסף, הם צעקו על האפליה בין דם לדם.

חיים רמון: דם מביא מנדטים.

חיים רמון: הם צעקו על זה ואמרו: לא נוותר, יתגייסו החרדים עד האחרון שבהם.

חיים רמון: זה מה שאמרו לעם ישראל.

חיים רמון: לא ננוח ולא נשקוט, והם כן נחים וכן שקטים.

חיים רמון: בתוכנית הכלכלית הוסיפו סעיף אחד, שאולי אלה מעל גיל 23, שבין כך ובין כך צה"ל לא רוצה לגייס אותם, אם הם ילמדו 45 שעות בישיבה, כלומר שינוי מחייבת אותם ללמוד בישיבה, אז אולי גם ייתנו להם לעבוד.

חיים רמון: כואב הלב.

חיים רמון: כל כך מהר, בנושא כל כך מהותי.

אתי לבני: בכמה חתכו את הקצבאות?

חיים רמון: אני בטוח שגם בזה אני יכול לומר לך שהתחלתם בגדול - - -

אתי לבני: חצי זה בסדר?

חיים רמון: לא, איזה חצי.

אתי לבני: נדמה לי שכשיושבת-ראש אסור לי להעיר לך הערות.

חיים רמון: מותר לך.

חיים רמון: ליושב-ראש מותר, זה גם נעים, ואנחנו בחבורה אינטימית.

חיים רמון: אבל, אני חושב שבאמת בהתחלה אמרתי: שאפּוּ, מה השינוי?

חיים רמון: ואמרו: קיצצנו להם 70% בישיבות.

חיים רמון: אמרתי: בעניין הזה, בניגוד כמעט לכל העניינים האחרים, כל הכבוד.

חיים רמון: מה לעשות שגם בעניין הזה מה=70% בקושי נשארו 20%.

אתי לבני: 50%.

חיים רמון: לא.

חיים רמון: 20%.

אתי לבני: כן.

חיים רמון: תאמיני לי שבין הגרסה של טומי לפיד לבין הגרסה של המפד"ל - אני מכיר את המפד"ל ואני מכיר את טומי לפיד - אני קונה את הגרסה של המפד"ל.

חיים רמון: הם, בענייני כספים, מבינים יותר.

אתי לבני: חכה.

חיים רמון: אני לא צריך לחכות.

חיים רמון: זה פה.

חיים רמון: אני חוזר לנושא המרכזי.

חיים רמון: אני זוכר פה את הנאומים של טומי לפיד.

חיים רמון: דיברו על 3 מיליארדי שקל שהולכים לחרדים, ואמרו: את זה אנחנו נחסל.

חיים רמון: מכל 3 מיליארדי השקל נשארתם עם 150 מיליון שקל?

חיים רמון: זה רציני?

חיים רמון: את זה אפשר לעשות עם ארבעה מנדטים, ולא צריך 15 מנדטים.

חיים רמון: אבל, אני חוזר לחוק טל.

חיים רמון: בגדול, הלכתם ואימצתם את חוק טל כמעט במלואו.

שלום שמחון: - - - בדיקטטורה.

חיים רמון: גברתי היושבת-ראש, חברת הכנסת לבני, לא היית פה.

חיים רמון: הייתי דואג לבריאותו של טומי לפיד כל פעם שהזכירו את העניין של גיוס בחורי ישיבות.

חיים רמון: זה בדם לבו.

חיים רמון: אמרתי: בזה הוא לא יוותר.

חיים רמון: לא יכול להיות.

חיים רמון: היתה ישיבת ועדה מיוחדת, ופעם נקלעתי אליה במקרה.

חיים רמון: הסתכלתי על טומי לפיד, וכולו זעם.

חיים רמון: הכול מתועד.

חיים רמון: כמעט כל נימי הדם שלו התפוצצו.

חיים רמון: דאגתי לו.

חיים רמון: פתאום, בשקט, כמעט כל חוק טל עובר.

חיים רמון: למה?

אברהם רביץ: חבר הכנסת חיים רמון, אתה לא יודע מה זה להיות שר?

אברהם רביץ: - - -

חיים רמון: אני דווקא יודע.

חיים רמון: הייתי שר לא מעט.

חיים רמון: אפילו התפטרתי על עניין עקרוני.

חיים רמון: הייתי שר שהתפטר על עניין עקרוני.

חיים רמון: ב=1994, כשמפלגתי לא הסכימה אתי, קמתי ועזבתי.

חיים רמון: אני יודע מה זה להיות שר, ואני יודע גם מה זה להיות שר שמתפטר על אמונתו.

חיים רמון: אפילו את זה אני יודע.

אברהם רביץ: - - -

חיים רמון: אני אומר לך, אם כבר עזבתם את עניין גיוס בחורי ישיבות, בואו ותצטרפו להצעה המקורית שלי.

חיים רמון: אולי היא לא תעשה כל כך הרבה קילומטרז’, אבל אתם כבר לא יכולים.

חיים רמון: לפי מה שאני מציע, לחברי הכנסת רביץ ואזולאי תהיה בעיה.

חיים רמון: כבר הרבה זמן אני מציע להם: רבותי, אתם לא רוצים להתגייס לצבא, לא צריך.

חיים רמון: כל אחד מכם ילך, בלי משחקים, ללשכת גיוס, וכל מי שיכריז שהוא חרדי לא יגויס לצבא, כמו שיש היום בנות שמצהירות שהן מסורתיות ואינן מגויסות.

חיים רמון: אני לא רוצה ולא מאמין בכפייה הזאת על הציבור הזה.

חיים רמון: תאמינו לי, צה"ל לא רוצה את זה.

חיים רמון: הצבא לא צריך חטיבות שיהיו רק של חרדים.

חיים רמון: הוא לא צריך את זה.

חיים רמון: תעזבו את זה.

חיים רמון: אם כבר ירדתם, תרדו בשכל.

חיים רמון: מה אנחנו עושים?

חיים רמון: אנחנו, החילונים, מכריחים את החרדים להיות בצבא או בישיבה.

חיים רמון: מובן שכולם בוחרים להיות בישיבה.

אתי לבני: אם לא יהיה להם כסף, הם יהיו בצבא.

חיים רמון: לא.

אתי לבני: תראה.

חיים רמון: אבל, יש להם כסף, כי בזה לא נגעו.

אתי לבני: אתה אומר.

חיים רמון: אם הם כבר בישיבה, הם מעדיפים זאת על הצבא.

חיים רמון: אני אומר: חברים, לא מדובשכם ולא מעוקצכם.

חיים רמון: הגיע בחור חרדי לגיל 18 ולא רוצה ללכת לצבא - תודה רבה, היה נעים מאוד, תעשה מה שאתה רוצה.

חיים רמון: אל תקבל גרוש מהמדינה, ואתה תוכל ללכת לעבוד, ללמוד.

חיים רמון: אם בְּנךְ יגיע לגיל 18 ולא ירצה ללכת לצבא ויקבל אישור, אין לו עסק עם המדינה והוא לא יקבל פרוטה.

חיים רמון: מה יגיד לי חבר הכנסת רביץ?

חיים רמון: הרי את הבעיה המרכזית אני פותר לו.

חיים רמון: הוא טען, שאם ילכו לצבא, עלולים, חס וחלילה, לצאת לשמד מבחינה חרדית.

חיים רמון: אני אומר: בבקשה, לא רוצה - אל תלך, אבל אני לא רוצה שיג ושיח אתך.

חיים רמון: זה כמו בארצות-הברית, כשמגיע בחור לגיל 18 הוא מחליט אם הוא עובד או לא רוצה ללכת לעבוד והולך לישיבה.

חיים רמון: זה לא ענייננו.

חיים רמון: יש סכנה שעולם הישיבות ילך מהעולם?

חיים רמון: חס וחלילה.

חיים רמון: לא אעשה כדבר הזה.

חיים רמון: אני מוכן שבמקום חוק טל אתם תקבעו 1,000 בחורי ישיבות שיקבלו מלגות קיום, והם יעשו את זה.

חיים רמון: כל השאר יחיו איך שהם רוצים: ילכו לצבא, ילכו לישיבה או ילכו לעבוד.

חיים רמון: זה לא עניינה של מדינת ישראל, זה לא עניינה של ממשלת ישראל וזה לא עניין של אף אחד.

חיים רמון: אני אומר לכם, שמבחינתכם, מבחינת העולם החרדי, זה הצעד הנכון, כי היום הישיבות שלכם משמשות ערי מקלט למי שלא הולך לצבא, גם אם הוא לא מתאים.

חיים רמון: אין כל כך הרבה עילויים.

חיים רמון: תלכו על זה.

חיים רמון: עכשיו זה גם קל, מכיוון ששינוי כבר לא רוצה לגייס אתכם, ברוך השם.

אתי לבני: שלא תהיה אי-הבנה, רוצה.

חיים רמון: לא.

חיים רמון: "רוצה" זה במלים.

אתי לבני: לא.

חיים רמון: עכשיו הגעתם לשלטון - ויתרתם על זה.

יעקב ליצמן: הצביעו על זה.

חיים רמון: הצבעתם, ויתרתם, לא התכוונתם, ואפילו בלי קרב - לא קרב משמעותי.

חיים רמון: אז, אתכם גמרנו.

חיים רמון: אנחנו מבינים אתכם.

חיים רמון: עשיתם 15 מנדטים על העניין הזה - תגמרו עם זה.

חיים רמון: אבל, אני אומר: למה לעם ישראל?

חיים רמון: הכי נכון והכי טוב, מבחינת החרדים, מבחינה כלכלית, מבחינת כוח-האדם, מבחינת אוצר המדינה ומבחינת היחסים בין יהודים חרדים, שנבטל את חוק טל וניתן להם, לציבור החרדי, לעשות מה שהם רוצים בגיל 18 ואיך שהם רוצים.

חיים רמון: בנוסף, אני בא ואומר: 1,000 תלמידים, שהם יקבעו, יקבלו מלגות קיום, כמו שיש סטודנטים שמקבלים.

חיים רמון: למה זה לא טוב?

חיים רמון: זה לא יותר טוב מאשר הצביעות שאתם היום עוסקים בחוק טל בהסכם עם המפד"ל?

חיים רמון: זה לא יותר טוב?

חיים רמון: זה יותר טוב.

חיים רמון: נוריד את הדבר הנורא הזה.

חיים רמון: אני אומר לךְ, אם נאמץ את ההצעה הזאת, בסוף אתם תראו כמה חרדים מתגייסים וכמה מצטרפים לשוק העבודה.

חיים רמון: תראו איזה אבסורד יש היום, מלבד זה שאנחנו, החילונים, מכריחים אותם ללכת לישיבה.

חיים רמון: עסקתי בזה כשהייתי שר.

חיים רמון: באתי לצבא ואמרתי: יש פה הרבה מאוד חרדים שרוצים להתגייס בגיל 25.

חיים רמון: הצבא אומר שהוא לא רוצה לגייס אותם.

חיים רמון: גם את בני ה=23 הוא לא רוצה לגייס.

חיים רמון: זה עול עליו, וזה חצי שנה.

חיים רמון: בקיצור: זה עולה להם כסף.

חיים רמון: אמרתי להם: אם אתם לא רוצים לגייס, תנו להם פטור, והם אמרו: פטור - אני לא יכול לתת.

חיים רמון: הם גם לא מגייסים אותם וגם אסור להם לעבוד כי יש מושג תורתו-אומנותו.

חיים רמון: בואו ונעביר אותו מהעולם, ובואו נתחיל בחנינה: כל מי שהוא מעל גיל 23 - שיהיה קל, נניח שההצעה שלי מרחיקת לכת - מבוטל העניין של תורתו-אומנותו והוא יכול ללכת לעבוד.

חיים רמון: הכי חשוב למשק המדינה, לחברה, לחרדים ולדו-הקיום בין החרדים לבין שאר חלקי החברה הוא, שכל מי שיכול בחברה החרדית ללכת לעבוד, ילך לעבוד ללא מגבלות.

חיים רמון: בעיני, זה הדבר הכי חשוב מכל הבחינות - מבחינת החילונים ומבחינת החרדים.

חיים רמון: אני מציע לכם את זה.

אתי לבני: זה מה שאנחנו עושים.

אתי לבני: חוץ מזה, אתה גם עברת את הזמן.

אתי לבני: זו המלה האחרונה.

חיים רמון: לגבי שינוי, ראיתם שהם לא מתכוונים לזה.

אתי לבני: מתכוונים.

חיים רמון: הם כבר ויתרו על זה.

חיים רמון: אתם תיקחו את העניין.

חיים רמון: חבר הכנסת רביץ, אתה לא מסכים.

אברהם רביץ: חבר הכנסת רמון, יש לך טעות.

אברהם רביץ: לא הצליחו למצוא אג'נדה אחרת, אלא איך שונאים את החרדים.

חיים רמון: כן, אבל מה לעשות שכנראה יש סתירה - - -

אתי לבני: חבר הכנסת רביץ, תגיד לי: אני שונאת אותך?

אתי לבני: מה פתאום שונאים את החרדים?

אתי לבני: מה פתאום?

חיים רמון: כנראה לשנוא ולעשות - - -

אברהם רביץ: אמירות של המנהיגים שלכם.

אתי לבני: אני פשוט לא רוצה שעל חשבוני ישבו בישיבות.

חיים רמון: לשנוא ולעשות MILEAGE על זה - - -

אברהם רביץ: המנגינה של המנהיגים שלכם.

אתי לבני: איזו מנגינה?

אתי לבני: מה אתה מדבר?

חיים רמון: חבר הכנסת רביץ, כנראה לשנוא ולעשות MILEAGE פוליטי על זה, אפשר מהספסל הזה.

חיים רמון: כשעוברים לספסלים האלה, זה הרבה יותר קשה וזה הרבה יותר מסובך.

חיים רמון: אתה רואה: הם קיבלו את חוק טל, ותיארתי לך אילו מחזות היו פה נגד חוק טל ואילו צעקות והשתוללויות.

חיים רמון: קיבלו את חוק טל.

חיים רמון: אנו נחכה עוד כמה חודשים ואתה תראה - - -

יעקב ליצמן: הם קיבלו גם את עוזי כהן.

חיים רמון: הם קיבלו גם את עוזי כהן.

חיים רמון: הם יקבלו עוד הרבה דברים.

חיים רמון: חכה.

חיים רמון: אין דבר שמרכך את השנאה ואין דבר שממתן יותר ואין דבר שגורם לפשרות ולהבנה מהמעבר מהכיסא הזה לכיסא הזה.

חיים רמון: הדבר שהכי מפתיע אותי זה שזה קרה כל כך מהר.

חיים רמון: תודה רבה.

אתי לבני: תודה.

אתי לבני: חבר הכנסת שלום שמחון, בבקשה.

חיים רמון: זה בכלל לא היה הנאום שהתכוונתי לו.

אתי לבני: אבל, יצא בסדר.

אתי לבני: לא נכון, אבל יפה.

חיים רמון: זה היה רק בשבילךְ.

דוד אזולאי: אתה היית עדין.

שלום שמחון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, כבר לא נשארו כאן הרבה, אדוני השר המתאם.

יעקב ליצמן: לא התייחסת אלי.

שלום שמחון: אמרתי – חברי חברי הכנסת, אף שלא נשארו פה הרבה.

שלום שמחון: מאחר שהשר המתאם גדעון עזרא הוא שר שמרבה לסייר בארץ, הוא ואני נפגשנו בהרבה פינות חשוכות ברחבי מדינת ישראל, בעיקר בהתיישבות העובדת, אני רוצה לנצל את ההזדמנות, אדוני השר, כדי לומר לך כמה דברים שאולי לא רואים אותם משם, מהמקום שגם אני ישבתי בו ואתה יושב בו היום.

שלום שמחון: הגלגל מסתובב, אתה יודע.

שלום שמחון: במעטה של הפרטה ובמעטה של כלכלה חופשית עושה הממשלה הנוכחית, שאתה יושב בה, כמה מהלכים מאוד משמעותיים שהם לא בדיוק הפרטה.

שלום שמחון: הם בדיוק ההיפך מהפרטה.

שלום שמחון: הם הלאמה, הלאמה של מערכות שלמות.

שלום שמחון: חלק חושבים שאלה מהלכים פוליטיים, שהמגמה שלהם היא אולי לחסל את השרידים האחרונים של מפא"י ההיסטורית, אבל, בסופו של דבר הם עלולים לגרום נזק מאוד מאוד גדול דווקא לאוכלוסייה שאתה מאוד אוהב.

שלום שמחון: אני יודע שאתה אוהב אותה, ואני גם יודע שאתה מחובר אליה.

שלום שמחון: אני מדבר על החקלאים בהתיישבות העובדת.

שלום שמחון: לפני הרבה שנים קרסו עיקר מערכות התמך של ההתיישבות העובדת - ארגוני הקניות, עם מרכאות ובלי מרכאות, בגלל כל מיני סיבות.

שלום שמחון: מערכות התמך האחרונות שנותרו להתיישבות העובדת הן מועצות הייצור החקלאיות, ואת מערכות התמך היחידות האלה מלאימה הממשלה בחוק שנמצא כאן על השולחן.

שלום שמחון: המשמעות האמיתית שלו, אדוני השר, היא לגרום לכך שחקלאים לא יוכלו להתארגן.

שלום שמחון: מה אומרת הצעת החוק?

שלום שמחון: הצעת החוק אומרת, שמשרד החקלאות שואב לתוכו כמעט את כל הסמכויות של מועצות הייצור, והן יהיו בשליטה של השר.

שלום שמחון: היום זה ידידי, חבר הכנסת ישראל כץ, ומחר זה יכול להיות אני או אתה.

שלום שמחון: אני אומר את זה דווקא כמי שרוצה לחזור למשרד הזה.

שלום שמחון: אני רוצה להגיד לך משהו מאוד כואב בשתי נקודות, ואני מתפלא שהוא קורה דווקא בתקופתו של החקלאי מספר אחת, ראש הממשלה אריאל שרון.

שלום שמחון: המשמעות של המהלך שאתם עושים – הלאמת מועצות הייצור – יש לו שלושה אלמנטים הפוגעים מאוד בהתיישבות העובדת.

שלום שמחון: האלמנט הראשון הוא העובדה שהם לא יוכלו להתארגן יותר.

שלום שמחון: בעצם הממשלה לוקחת גוף משותף לממשלה ולחקלאים, שכבר 60-70 שנה הוא משותף, בערך מתקופת המנדט, ואומרת: אתם לא בעסק, זה שלנו.

שלום שמחון: אני רוצה לנהל אותו בשבילכם.

שלום שמחון: בכסף שלכם אני אנהל אותו.

שלום שמחון: העניין השני הוא בטווח הבינוני – הממשלה, בסופו של דבר, לא תאפשר לחקלאים להתארגן.

שלום שמחון: היא לא תאפשר לחקלאים לווסת את השוק כאשר יש עודפים.

שלום שמחון: המשמעות היא שבחוק ההסדרים הקרוב – תרשום את זה – שיהיה בדיוק בעוד חמישה חודשים, הממשלה תניח בספר הכחול את ביטול הפטור מהגבלים עסקיים, שזה היתרון היחיד שיש היום לחקלאים במדינת ישראל.

שלום שמחון: המשמעות שלו היא שגם חקלאים במדינת ישראל לא יוכלו יותר לעגן את השוק.

שלום שמחון: מה זה אומר?

שלום שמחון: זה אומר שיקומו פה כמה חוות גדולות, וכל החקלאים שאתה מסתובב אצלם בלילות ודואג להם, ייכנסו למערכת הסדרי חובות נוספת.

שלום שמחון: זאת המשמעות של העניין.

שלום שמחון: נדמה לך היום שאתה שואב אל עצמך כשר המון כוח, זה מאפשר לך מערכת מינויים ארוכה, אבל בסופו של דבר אתה מחסל את המערכת החקלאית.

שלום שמחון: מי יוכל להתארגן?

שלום שמחון: החקלאים בפרוזדור ירושלים כבר לא יוכלו להתארגן, גם לא באזור הנגב, לא בנגב המערבי וגם לא באזור אחר, בוודאי לא בגליל.

שלום שמחון: לחקלאים האלה אין עוד מערכות תמך.

שלום שמחון: הם יסתמכו על שולחן הממשלה.

שלום שמחון: אני חושב שבעניין הזה אתם חוטאים ובגדול.

שלום שמחון: אתם חוטאים באופן מאוד משמעותי, כי זו אווירה של רגע.

גדעון עזרא: מה אומר על זה ישראל?

שלום שמחון: ישראל אומר שהוא בעצם ממשיך את דרכו של שמחון, אבל שמחון רצה לעשות דבר אחד מאוד פשוט: הוא רצה להוציא יותר ויותר סמכויות מהממשלה ולהעביר אותן למגדלים.

שלום שמחון: כי כך הוא ראה את ההפרטה האמיתית.

שלום שמחון: הוא האמין בזה שהמגדלים צריכים לקבל היום יותר סמכויות מהממשלה כדי להתארגן, והממשלה הרי ממילא לא שמה שם אגורה.

שלום שמחון: אם היא לא שמה שם אגורה, למה היא צריכה סמכויות?

שלום שמחון: שתשאיר אותם לנהל את העסק לבד.

שלום שמחון: יש ממונה על ההגבלים העסקיים, שנתן להם פטור בשלב הזה, והם יכולים להמשיך להתארגן.

שלום שמחון: מה קורה היום?

שלום שמחון: המגדלים, מכספם, בעצם תומכים בפעולות שהממשלה כבר לא נותנת.

שלום שמחון: מה הממשלה אומרת להם היום, אחרי שהיא לא נותנת?

שלום שמחון: אני היום לוקחת גם את הכסף שלכם, ואתו אני אעשה את אותן פעולות שאני חושבת שצריך לעשות.

שלום שמחון: זו משמעות העניין.

שלום שמחון: לטווח הארוך זה אולי מכשיר למינויים, אבל זה מכשיר שיהרוס את מערכות התמך האחרונות שנותרו.

שלום שמחון: זה עניין אחד, שהוא עניין מרכזי וקוראים לו רפורמת כץ, לכאורה.

שלום שמחון: אני אומר לך, ואמרתי את זה גם לשר החקלאות ופיתוח הכפר, שאני מגדיר אותו כחבר: בטווח הארוך אתה לא תהיה שם, אתה תהיה במשרד הבא.

שלום שמחון: במשרד הבא כבר לא תוכל לדאוג למה שאולי התכוונת, כי פקידי האוצר ישמטו את העניין, בדיוק כפי שמתכוונים לעשות בקרנות הפנסיה.

שלום שמחון: בסופו של דבר אין פה שום דבר.

שלום שמחון: יש ניסיון של הממשלה להלאים את הניהול של קרנות הפנסיה.

שלום שמחון: אתה שר בממשלה, ואתה לא דואג באמת למי שאין לו פנסיה במדינת ישראל.

שלום שמחון: בממשלה הקודמת ניהלתי משא-ומתן עם שר האוצר הקודם, סילבן שלום, וכמעט חתמנו אתו על הסכם, שלא הגיע למימוש, כי פרשנו.

שלום שמחון: חתמנו אתו על הסכם שאומר, שיוגש לכנסת חוק פנסיה ממלכתית.

שלום שמחון: על מה הוויכוח וההפגנות שיש עכשיו בחוץ?

שלום שמחון: מה שקורה באמת הוא, שלמיליון ורבע איש במדינת ישראל אין כלום.

שלום שמחון: הם דואגים למיליון ורבע איש שנמצאים בקרנות הפנסיה הוותיקות והחדשות, אבל למיליון ורבע איש אין שום דבר.

שלום שמחון: אין להם כל מקור לפנסיה בעתיד, ואף אחד גם לא ידאג להם, כי אין להם איגוד מקצועי, אין להם הסתדרות ואין להם ממשלה.

שלום שמחון: להם אתם לא דואגים.

שלום שמחון: אתם לא מביאים איזשהו פתרון ואומרים: אנחנו נבריא את קרנות הפנסיה.

שלום שמחון: אני יודע מי מפגין.

שלום שמחון: ראיתי אותם עכשיו מהחלון.

שלום שמחון: נדמה לכם שאתם הולכים למהלכים של רפורמות מאוד משמעותיות, אבל בסופו של דבר אתם נותנים לפקידי האוצר יותר סמכויות ממה שהיה להם בעבר.

שלום שמחון: זו המשמעות האמיתית של העניין.

שלום שמחון: המשמעות האמיתית היא ניסיון של אגף התקציבים באוצר להשתלט על העסק.

שלום שמחון: זו הכוונה שלהם.

שלום שמחון: מצד אחד אתה כבר יודע שלא בטוח שכל חוק שעובר בכנסת עובר בטוח, כי יש לו בלם, ומצד שני פקידי האוצר מתכוונים לקחת סמכויות כדי לא לבקש את אישור הכנסת כמעט בשום דבר.

שלום שמחון: תשים לב, במערכת החוקים שנמצאת אצלך בכמה נושאים הם כבר לא צריכים לבוא ולבקש את אישור הכנסת.

שלום שמחון: אני מרשה לך לדפדף עכשיו.

שלום שמחון: הם כבר לא יידרשו לבקש אישור של אף אחת מוועדות הכנסת בחלק מהנושאים, כי הם בנו את החוקים האלה בתחכום רב.

שלום שמחון: הם היו אצלך עכשיו, בשוך הסערה הכלכלית והמשבר הכלכלי הקשה, אבל הם בעצם לא צריכים.

שלום שמחון: אני אתן לך דוגמה מתחום שבו עסקתי.

שלום שמחון: נתתם לוועדה בראשות האופוזיציה לעסוק באגרת רשות השידור.

שלום שמחון: הם כבר לא צריכים את אישור ועדת הכספים.

שלום שמחון: הם מסודרים לטווח הארוך.

שלום שמחון: אגב, נכון לעשות קיצוץ, נכון לעשות התייעלות, אבל לא נכון שלא יהיה פיקוח פרלמנטרי על מה שעושים החבר'ה באגף התקציבים.

שלום שמחון: אם לא יהיה עליהם פיקוח פרלמנטרי, המשמעות היא שאנחנו נמשיך את אותה דיקטטורה שלטונית שקורית פה בעצם הימים האלה.

שלום שמחון: אפשר להחליף חבר משינוי כשהוא לא חושב כמוך, ואפשר להחליף את החברים החדשים שלך בסיעת הליכוד, לנצל את העובדה שהם עוד בהלם ולהכתיב להם איך להצביע, גם אם האמונה הפנימית שלהם אחרת.

שלום שמחון: אני אומר לך את זה, כי אני חושב שדווקא אדם כמוך, שבילה על הספסלים האלה בשתי הכנסות האחרונות די הרבה, אלוף הנואמים בכנסת הקודמת, מכיר את העבודה הפרלמנטרית.

שלום שמחון: אני אומר לך שלא יהיה עוד גדעון עזרא.

שלום שמחון: תביא את זה בחשבון.

שלום שמחון: אני לא מזלזל באף אחד.

שלום שמחון: אני חושב שכל השמות שאתה מדבר עליהם - אלה אנשים טובים ומוכשרים, ואני נתקל בהם בוועדה שלי.

שלום שמחון: אני לא מזלזל באף אחד.

שלום שמחון: אני חושב שאתם מכתיבים דיקטטוטרה שלטונית, שבסופו של דבר כולנו נשלם עליה את המחיר.

שלום שמחון: זאת המשמעות של העניין.

שלום שמחון: דיברנו על מועצות הייצור, והסברתי לך למה נעשית פה טעות.

שלום שמחון: מחסלים את מערכות התמך של החקלאים.

שלום שמחון: העניין השני הוא העובדים.

שלום שמחון: כאשר אתה מסתכל במערכת שלטונית על כך שהחקלאים יהיו פטורים, או שהם ישלמו לא יותר מאשר רבע מההיטל המשולם לגבי העובדים, אתה לא יכול להחליט פתאום שזה 8%.

שלום שמחון: אני רוצה שתדע מה זה 8%.

שלום שמחון: מבחינת החקלאים 8% הם 140 מיליון שקל עוד לפני העלאת מחירי המים.

שלום שמחון: זה 140 מיליון שקל, והם לא הרוויחו את זה בשנה האחרונה.

שלום שמחון: איך אתה מצפה שמישהו ישלם את זה בשנה הבאה?

שלום שמחון: מישהו צריך לשאול מה הם המספרים.

שלום שמחון: מישהו בממשלה שאל מה המשמעות של ההיטל הזה?

גדעון עזרא: - - - בצורה בלתי חוקית.

שלום שמחון: נכון, אבל תמיד אתה מטפל במי שבסדר ולא במי שלא בסדר.

שלום שמחון: זו המשמעות של העניין.

שלום שמחון: העניין הזה הוא 140 מיליון שקל, וזו מכה נוספת שאתם מטילים על החקלאים.

שלום שמחון: מכה שלישית היא העלאת מחירי המים.

שלום שמחון: עשיתי רפורמה גדולה מאוד במשק המים בחקלאות.

שלום שמחון: המשמעות של הרפורמה היתה שהחקלאים יקבלו תמיכה תמורת עיבוד הקרקע – דבר שאתה ואני מאמינים בו - באותם מיליוני דונם שאחרים יכולים להשתלט עליהם.

שלום שמחון: בסופו של דבר, במקום לתמוך בחקלאים באמצעות עיבוד הקרקע העליתם את מחירי המים לא באופן הגיוני ולא באופן מסודר, אף שיש החלטת ממשלה לקדם את הרפורמה במשק המים בחקלאות הישראלית.

שלום שמחון: זה גם כן סדר גודל של עוד 120-130 מיליון שקל לחקלאים.

שלום שמחון: אי-אפשר להתעלם גם מהדבר הזה.

שלום שמחון: נתתי לך פה שלושה מרכיבים לגבי אוכלוסייה שדווקא יקרה ללבך.

שלום שמחון: אגף התקציבים, במסווה שמאפשר לשר החקלאות לקדם מטרה פוליטית, הרוויח שני דברים נוספים שיש בהם ממון וכסף גדול – גם בנושא העובדים וגם בנושא המים.

שלום שמחון: יש לנו הזדמנות נוספת לתקן גם את הדבר הרביעי שאני רוצה לדבר עליו, ואני יודע שגם אתה רגיש לו.

אתי לבני: חבר הכנסת שמחון, הדבר הרביעי לפעם הבאה.

שלום שמחון: לא, בפעם הבאה יהיה פה שר אחר ונדבר אתו על משהו אחר.

שלום שמחון: הדבר האחרון נוגע ליישובי הערבה התיכונה.

שלום שמחון: זו השערורייה הכי גדולה.

שלום שמחון: אני אומר את זה דווקא כמי שגר 1,000 מטר מהגדר בגבול הצפון.

שלום שמחון: ליישובי הערבה מגיעות הטבות במס יותר מאשר למי שגר ביישובי הצפון.

שלום שמחון: כולנו שוכחים שהטבת המס היא לא הטבה של יישובי קו עימות, זו היתה תמיד הטבת מס גיאוגרפית של ריחוק ממרכזי אוכלוסייה.

שלום שמחון: מדובר בסך הכול בכמה מאות משפחות יצרניות.

שלום שמחון: אם אתה יכול להציל משהו, זה להחזיר את הטבות המס ליישובי הערבה עוד לפני שאנחנו מגיעים להצביע פה.

שלום שמחון: תאמין לי, יכולה להיות לך תרומה גדולה לכמה מאות משפחות שגרות בלב המדבר.

שלום שמחון: זה דבר שאתה יכול לפתור אותו בקלי קלות, ללא קושי משמעותי, כי מגיע להם.

שלום שמחון: אי-אפשר להשוות אותם לא ליישובים בגוש-קטיף ולא ליישובים ביהודה ושומרון, גם אם אני מעריך מאוד את ההתיישבות שם.

שלום שמחון: זה דבר קטן מאוד שנוגע ל=400 משפחות בערך ב=10--12 יישובים, ואתה יכול לפתור אותו.

גדעון עזרא: - - - הבעיה של העובדים הזרים.

שלום שמחון: זו לא הבעיה היחידה.

שלום שמחון: גדעון, אני אומר שאתה יכול לפתור את הבעיה של הטבות המס.

שלום שמחון: אני אומר לך כחבר: אתה יכול לפתור את זה, זה לא מסובך, זה מגיע להם בזכות, כי אחרת לא יהיה מי שישב שם.

שלום שמחון: תודה רבה.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: עכשיו - חבר הכנסת דוד אזולאי, אחריו – חבר הכנסת יעקב ליצמן, ואחריו – חבר הכנסת רומן ברונפמן.

דוד אזולאי: גברתי היושבת בראש, עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה להתחיל בנושא שחברי מהצפון, חבר הכנסת שלום שמחון, דיבר עליו.

דוד אזולאי: דיברת על יישובי הערבה, ואני רוצה לדבר על היישוב עכו, עכו עירי.

דוד אזולאי: אני שמח שהשר גדעון עזרא נמצא פה.

דוד אזולאי: אני יודע איזה קילומטרז’ הוא עשה וכמה שעות עכו יש לו.

דוד אזולאי: אני גם יודע כמה קולות קיבלת בעכו בפריימריס, ואני גם יודע כמה עכו נתנה לליכוד, ולכן אני מרשה לעצמי לדבר.

דוד אזולאי: בקדנציה הקודמת היה קונסנזוס בין כל חברי הבית הזה, אופוזיציה וקואליציה כאחת, כשקרוב ל=80 חברי כנסת הצביעו בעד חוק עכו.

דוד אזולאי: זה לא היה בגלל ראייה פוליטית אלא בגלל חשיבות העניין.

דוד אזולאי: כולם הבינו שעכו היא עיר ייחודית, שיש לה בעיות משלה.

דוד אזולאי: הקרבה הגיאוגרפית לנהרייה, לכרמיאל ולקריות גרמה לכך שרבים מבני עכו נטשו את העיר לטובת יישובי הסביבה וכך הידלדלה במשך הזמן האוכלוסייה החזקה בעיר.

דוד אזולאי: כל תושב עשה חשבון פשוט, שבשביל 10 קילומטרים צפונה, בנהרייה, שווה לו לרכוש שם בית, ובפער שנוצר מרכישת הדירה - הוא יקבל את הטבת המס, ולכן כדאי לו לגור בנהרייה או בכרמיאל ולא בעכו.

דוד אזולאי: לשמחתי הרבה התאחדנו כאן כולנו, אופוזיציה וקואליציה וגם הממשלה - אף שלא הסכימו אבל לא היתה להם ברירה - כולם הבינו את חשיבות העניין והעברנו הצעת חוק פרטית אך ורק לטובת תושבי עכו.

דוד אזולאי: הצעת החוק מעניקה להם הנחה במס בדיוק כמו לעיר שלומי.

דוד אזולאי: ידידי השר גדעון עזרא, חבריך בליכוד, הממשלה שאתה חבר בה, ברמיסה, בלי לחשוב, באה בשיטת הסלאמי ומורידה כל פעם 1% ועוד 1%, עד שהגיעו ל=13% היום ועוד היד נטויה.

דוד אזולאי: אני מניח שיבוא עוד שר אוצר אחר ויגיד: צריך להציל את המשק, המדינה במצב קשה, חייבים לקצץ.

דוד אזולאי: בינתיים לא ראינו שום תוצאה.

דוד אזולאי: שר האוצר הקודם, סילבן שלום, הגיש כאן שתי תוכניות כלכליות, הבטיח לנו הרים וגבעות, והנה או-טו-טו אנחנו מגיעים לתוכנית השלישית, וגם עכשיו יש שמועות שאומרות שלא בטוח שהתוכנית השלישית כפי שהיא נראית תיתן את הפתרונות הנדרשים וכנראה בזמן הקרוב אנחנו צפויים לעוד תוכנית כלכלית אחת שנערי האוצר יכינו לביבי ויביאו לנו לכאן.

גדעון עזרא: בעקבות החלטה של הכנסת.

גדעון עזרא: אז מה קרה - - -

דוד אזולאי: אדוני השר, יכול להיות שכן, אבל למה אתה רואה רק את חצי הכוס הריקה, תראה גם את חצי הכוס המלאה.

דוד אזולאי: אגיד לך, הגיעו לעכו משפחות מבוססות שהיתה להן כוונה לנטוש את העיר – אתה יודע למי אני מתכוון - אבל הן לא נטשו את העיר בגלל אותה הטבה זעומה של 15%.

דוד אזולאי: גדעון, אני פונה אליך ומבקש ממך.

דוד אזולאי: עדיין לא מאוחר.

דוד אזולאי: הגשתי הסתייגות בעניין הזה - אפשר לתקן.

דוד אזולאי: מה עשו הפעם?

דוד אזולאי: בשלב הראשון אמרו שמבטלים את החוק הזה, אין חוק שנקרא חוק עכו, זה נגמר.

דוד אזולאי: אבל מה?

דוד אזולאי: אמרו: במקום להצמיד את עכו לשלומי, לקחו שלושה יישובים במדינת ישראל - נתיבות, שדרות ועכו - ונתנו להם הטבה של 13% אבל לא עם אותה תקרה שנתנו ליישובי קו העימות.

דוד אזולאי: להם נתנו הנחה במס של 197,000 שקל, שנתי.

דוד אזולאי: לעכו, לנתיבות ולשדרות נתנו 132,000 שקל.

דוד אזולאי: זה בא להגיד, שאותה שכבת ביניים שרוצה להשתקע ולחיות בעכו, כבר לא כדאי לה.

דוד אזולאי: בשביל מה?

דוד אזולאי: הוא ייסע 10 קילומטרים לנהרייה, יקבל את ההטבה ושלום על ישראל.

דוד אזולאי: רק כדי לסבר את אוזנך, אדוני השר, עכו נתנה לליכוד 7,988 קולות, כמעט 40% מכלל המצביעים.

דוד אזולאי: אני אומר לתושבי עכו, שהם מטורפים שנתנו כל כך הרבה קולות לליכוד.

דוד אזולאי: מה עשה הליכוד למען עכו?

דוד אזולאי: אני אגיד לכם מה עשה הליכוד למען עכו.

דוד אזולאי: דבר אחד הוא עשה.

דוד אזולאי: אריק שרון במערכת הבחירות ביקר שם שלוש פעמים, ואמר שהוא יושב-ראש ועדת שרים לענייני עכו.

דוד אזולאי: שום דבר לא קרה, שום דבר לא נעשה, לצערי הרב.

דוד אזולאי: כלום.

גדעון עזרא: המשטרה הגבירה את כוחותיה.

דוד אזולאי: המשטרה הגבירה את כוחותיה, אבל אם אתה כבר מדבר על זה, אני אומר לך שגם הורידו שם כמה תקנים.

דוד אזולאי: אחרי שאתה עזבת, גם זה כבר איננו, וזה גם יגיע לדיון בבית הזה.

דוד אזולאי: אני אומר לך, ידידי השר גדעון עזרא, כל הנושא הזה של הכנסת כל דבר לחקיקה באמצעות הרוב הדורס לא ישיג את המטרה.

דוד אזולאי: אולי תשיגו את המטרה באופן זמני, אבל לטווח רחוק זה הפסד, מפני שלא יעלה על הדעת לקחת גם הסכמים קיבוציים, שבעמל של שנים הציבור למד להכיר ולדעת שהסכם זה הסכם וצריך לכבד אותו, ולבוא באמצעות חקיקה היום ולהגיד לנו, שאין הסכמים קיבוציים ושמבטלים אותם באמצעות החוק והרוב הדורס.

דוד אזולאי: היום הפגינו אלפים פה, אלפים, על נושא הפנסיה.

דוד אזולאי: הייתי מצפה שאחד משרי הממשלה יבוא ויעמוד ויביט לאותם אנשים בעיניים וידבר אליהם וישכנע אותם שהם צודקים ולא ההסתדרות צודקת.

דוד אזולאי: יושבים בחדרים ממוזגים, כשהאנשים שם נשרפים בשמש, עם כובעים לראשיהם, ואת אף אחד זה לא מעניין.

דוד אזולאי: למה?

דוד אזולאי: מפני שאתם פוחדים לעמוד חזיתית מול הציבור.

דוד אזולאי: אין לכם האומץ הזה, אתם לא מסוגלים לזה.

דוד אזולאי: אני מאוד מקווה, השר גדעון עזרא, ידידי, ואני גם מבקש – נותרו לנו בערך 24 שעות עד תחילת ההצבעות על ההסתייגויות.

דוד אזולאי: אני מקווה שאתה תיזום מהלך, שיחזירו לעכו את ההטבה במס, כפי שהיתה לה, ולא יבטלו את החוק.

דוד אזולאי: אם לא, אני מצפה שלפחות אתה תתמוך בהסתייגות שלי, כדי שאני אוכל להגיד לתושבי עכו: טוב עשיתם שהצבעתם למען אנשי הליכוד.

דוד אזולאי: נושא נוסף שאני רוצה לדבר עליו, וגם הוא משותף לך ולי, הוא נושא הדרוזים, הדרוזים במדינת ישראל.

דוד אזולאי: בתפקידי הקודם כסגן שר הפנים פעלתי רבות בעניין.

דוד אזולאי: אתה יודע, לא אחת נפגשנו בצמתים, כשאתה עזבת יישוב, נכנסתי אחריך, אתה אחרי.

דוד אזולאי: שנינו מכירים ומוקירים את העדה הזאת.

דוד אזולאי: שר הפנים הקודם, הרב אלי ישי, באמת עשה רבות בעניין הזה, על מנת שפעם אחת ולתמיד יימצא פתרון למצוקה ביישובים הדרוזיים, ועשינו.

דוד אזולאי: לא רק דיברנו, עשינו.

דוד אזולאי: ישבתי אתם שעות.

דוד אזולאי: קיבלנו תקציב מיוחד, הכינו תוכניות הבראה, השקעתי עם ראשי הרשויות ימים ולילות, הרגענו את האווירה כדי להביא אותם למצב של איזון, ואני, עבדכם הנאמן, בתפקידי כסגן שר הפנים, ישבתי אתם, והגענו לתוכניות הבראה מאוד מאוד קשות.

דוד אזולאי: וראשי הרשויות הדרוזיות, שנמצאים כרגע באוהל המחאה, הסכימו להתייעל, לחתוך בבשר החי, לצמצם, לפטר, כשאתה יודע שהמעסיק היחיד ביישוב הדרוזי הוא המועצה המקומית.

דוד אזולאי: ולמרות הכול, התייעלו ועשו את כל מה שנדרש מהם, והגענו לתוצאה הסופית.

דוד אזולאי: המנכ"ל המפוטר אביגדור יצחקי - אני מברך אותו על כך שהוא התפטר.

דוד אזולאי: זאת כנראה ברכה לעם ישראל שהאיש הזה בחוץ, כי תרומה גדולה הוא לא הביא, לא רק לעם ישראל, כנראה גם לאריק שרון, ולכן הוא שילח אותו הביתה.

דוד אזולאי: אותו אביגדור יצחקי – ישבנו אתו וסיכמנו אתו.

יעקב ליצמן: לא צריך לדבר על מישהו שלא נמצא פה.

דוד אזולאי: זה נכון, אני חוזר בי, אבל איך אומרים?

דוד אזולאי: זה ישב לי על הלב הרבה זמן, אז ניצלתי את ההזדמנות להגיד את זה.

דוד אזולאי: אם תרצה, אני אספר לך בהזדמנות כמה דברים.

דוד אזולאי: בכל אופן, ישבנו עם אביגדור יצחקי וסיכמנו עם הדרוזים, והגענו לתוצאה הסופית, שתמורת כ=40 מיליון שקל נאזן את היישובים הדרוזיים וניכנס לתקופה חדשה.

דוד אזולאי: אבל מה לעשות?

דוד אזולאי: לצערנו הרב, באו הבחירות, ניתקו את הכול באמצע, ואנחנו שוב כרגע במצב של חזרה לאחור.

דוד אזולאי: רק אביא לפניך דוגמה, כשהדרוזים מדברים על שוויון, למה הם מתכוונים.

דוד אזולאי: לקחתי פה את מע'אר מול בית-שאן.

אתי לבני: תנסה לסיים, בבקשה.

דוד אזולאי: אני כבר מסיים, גברתי היושבת בראש.

דוד אזולאי: אני רק אקח את מע'אר ואת בית-שאן, שם האוכלוסייה היא אותה אוכלוסייה.

דוד אזולאי: מדובר על כ=18,000 תושבים גם בבית-שאן וגם במע'אר.

דוד אזולאי: היישוב מע'אר נמצא באשכול מספר שתיים, ואילו בית-שאן – במספר ארבע.

דוד אזולאי: מענק האיזון של מע'אר הוא כ=16,185,000 שקל, לעומת בית-שאן – 23,188,000 שקל.

דוד אזולאי: אין לפחות ויכוח בינינו בעניין הזה.

דוד אזולאי: אני מציע שתיכנס בעובי הקורה בעניין הזה, מפני שהם כרגע נמצאים באוהל המחאה, והם הולכים להגיש מכתבי התפטרות, כל ראשי הרשויות.

דוד אזולאי: יבואו כאלה ציניקנים ויגידו: אז מה, אז יגישו מכתב התפטרות.

דוד אזולאי: הם לא יתפטרו, ולא יקרה דבר.

דוד אזולאי: אבל, אני אומר לך שהאקט הזה הוא אקט חמור מבחינתי, מפני שזה ישדר מסר שלילי מאוד לאוכלוסייה הדרוזית.

דוד אזולאי: ואני אומר, יפה שעה אחת קודם, ואין להמתין עם העניין הזה.

דוד אזולאי: במסגרת הקיצוצים הגדולים שעשו, יש עוד קצת ברזרבה שבה אפשר לפתור את הבעיה ולסיים אותה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: חבר הכנסת יעקב ליצמן.

אתי לבני: אחריו – חבר הכנסת רן כהן, אחריו – חבר הכנסת עזמי בשארה, ואחריו - חבר הכנסת מוחמד ברכה.

יעקב ליצמן: גברתי היושבת-ראש, חבר הכנסת אזולאי, היחיד שנמצא באולם.

דוד אזולאי: אני מבטיח לך להישאר עד סוף הנאום שלך.

יעקב ליצמן: אני מודה לאדוני.

יעקב ליצמן: השר אמר שהוא יוצא לכמה דקות.

יעקב ליצמן: בעצם הייתי מחכה לו עד שיחזור, אבל אולי אני בינתיים אתחיל.

יעקב ליצמן: אני הייתי דווקא רוצה להתחיל בנאום שלי שנאמתי בשעה 02:30-02:45.

יעקב ליצמן: שאלתי שאלה את נציג שינוי, את חבר הכנסת רשף חן.

יעקב ליצמן: אמרתי לו, שאנחנו במדינה משקיעים כסף רב בעלייה.

יעקב ליצמן: נותנים לעולים דירות, נותנים להם פטורים ממכס ומעוד הוצאות.

יעקב ליצמן: נותנים להם מה שהם רוצים, משקיעים הרבה בפעילות בחוץ-לארץ, בהסברה, העיקר שיבואו.

יעקב ליצמן: למה?

יעקב ליצמן: כי חסרים יהודים בארץ, צריכים עוד, לא מספיק לנו מה שיש כאן.

יעקב ליצמן: ואני מוכן לקבל את זה, אין לי בעיה עם זה.

יעקב ליצמן: אבל, אדוני חבר הכנסת אזולאי, אולי אתה תוכל להסביר לי, אם מחפשים כל כך הרבה יהודים ומשקיעים כל כך הרבה כסף בעלייה, למה בעלייה הפנימית מקצצים?

יעקב ליצמן: זה חצי מחיר, שליש מחיר, אפילו רבע מחיר.

דוד אזולאי: החרדים והערבים - - -

יעקב ליצמן: אה, אז הגענו עכשיו למסקנה פה-אחד, אולי שניים מול אחד, שאנחנו יכולים להגיד כרגע שהכנסת החליטה שכל התוכנית מוגשת רק בגלל החרדים כאן, שהעלייה הפנימית זה החרדים ואולי גם הערבים.

יעקב ליצמן: אבל, אתה יודע מה?

דוד אזולאי: הרב ליצמן, דע לך שכוונה לפגוע בערבים - - -

יעקב ליצמן: אז אתמול בלילה התנצלתי, שהערבים סובלים בגלל החרדים.

יעקב ליצמן: אתמול בלילה בחלק מהדברים שלי התנצלתי בפני הערבים על כך שהם סובלים, כיוון שרוצים לקצץ לחרדים.

יעקב ליצמן: בגלל זה הערבים גם סובלים, ואני מתנצל על כך.

יעקב ליצמן: למה מקצצים בעלייה הפנימית?

יעקב ליצמן: זה מתחיל בדמי לידה, עובר לקצבאות ילדים, אחר כך לגביית דמי ביטוח לאומי מעקרת בית.

יעקב ליצמן: אני לא רוצה לדבר על החינוך, מה שעשו לישיבות.

יעקב ליצמן: כל סעיף וסעיף שקיצצו בו, דבר ראשון חיפשו בו את החרדים.

יעקב ליצמן: לכן הצעתי בהסתייגות להצעת החוק שייאמר שמטרת החוק היא תמיכת עניים בעשירים.

יעקב ליצמן: כי כל המטרה של החוק הזה היא רק לקצץ ולדפוק את החרדים, ולתת תוספת לעשירים על חשבון העניים.

יעקב ליצמן: קראתי בלילה מכתב ששלח בן-גוריון בקום המדינה.

יעקב ליצמן: מי שהיה לו ילד עשירי, הוא שלח לו מענק של 100 לירות.

יעקב ליצמן: קראתי את המכתב לפרוטוקול הכנסת ושאלתי מה קרה.

יעקב ליצמן: אני לא יודע אם אתה יודע, אדוני חבר הכנסת אזולאי, בן-גוריון לא היה באגודת ישראל, וגם לא בש"ס.

יעקב ליצמן: הוא שלח מכתב עידוד וברכה עם 100 לירות למי שהיה לו ילד עשירי.

יעקב ליצמן: אולי יש לי המכתב לפני, ואני מוכן לקרוא עוד הפעם קטע אחד ממנו.

דוד אזולאי: אולי תראה את זה ללפיד?

יעקב ליצמן: הוא כותב כך: "ממשלת ישראל שולחת לָך בזאת המחאה על סכום 100 לירות, לאות הוקרה ועידוד לאם בישראל אשר ילדה וגידלה עשרה ילדים" - זה בן-גוריון - "תזכי לגדל אותם לתורה, לעבודה ולמעשים טובים, למען המולדת והאומה, ותחזקנה ידייך.

יעקב ליצמן: דוד בן-גוריון".

יעקב ליצמן: זה המכתב.

דוד אזולאי: לתורה?

יעקב ליצמן: כן.

אתי לבני: לעבודה, לא לתורה.

יעקב ליצמן: גם לתורה וגם לעבודה.

אתי לבני: לעבודה שכחנו.

יעקב ליצמן: גברתי, אל תסלפי.

יעקב ליצמן: מספיק שאתם מסלפים היום.

יעקב ליצמן: אל תסלפי לפחות את ההיסטוריה.

אתי לבני: אין לי זכות להיכנס כאן לוויכוחים.

אתי לבני: בסדר.

אתי לבני: אני מבקשת גם מחבר הכנסת אזולאי.

יעקב ליצמן: לא זכיתי שהשר ישמע אותי, אבל בסדר.

יעקב ליצמן: יש לי דברים שנוגעים אליך בעיקר, כי כאן יש רק אופוזיציה.

גדעון עזרא: אני מקשיב כל הזמן.

גדעון עזרא: יש גם מישהו שרושם פה את כל ההערות.

יעקב ליצמן: זה בסדר.

יעקב ליצמן: אתו אני דווקא אסתדר.

יעקב ליצמן: אותך אני צריך כאן.

יעקב ליצמן: שאלתי, אדוני, בתחילת דברי, ואולי יש לך תשובה, מה קרה שהמדינה משקיעה כל כך הרבה כסף בעלייה, בצדק, כי צריך יהודים בארץ - לא משנה שיש כותרת היום, ש=51% מהמתגייסים לצבא הם לא יהודים.

יעקב ליצמן: זה כתוב היום בעיתונות - - -

גדעון עזרא: צריך לעשות אותם יהודים יותר מהר.

יעקב ליצמן: לא, הם בכלל רוצים את הברית החדשה בהשבעה.

יעקב ליצמן: הם לא מעוניינים בכלל להתגייר.

יעקב ליצמן: אגב, לפי החוק שפורז רוצה לעשות, רק מי שיש לו מיליון דולר יהיה יהודי, ואילו אחר, אפילו שיתגייר לא יהיה יהודי.

יעקב ליצמן: אבל בוא נשאיר את זה לאחר כך.

יעקב ליצמן: תסביר לי, למה אתם משקיעים בזה כל כך הרבה כסף, כאשר יש לכם עלייה פנימית, ושם אתם מקצצים?

יעקב ליצמן: בעלייה מהעולם - דירה, שכר דירה, חינוך, פטור ממכס וממס הכנסה על השקעות לעשר שנים, ל=15 שנה.

יעקב ליצמן: אתם לא יודעים אפילו מה לעשות.

יעקב ליצמן: אבל לעלייה פנימית, אלה שנולדים בארץ - דמי לידה מספיק פעם אחת.

יעקב ליצמן: לא צריך עוד.

יעקב ליצמן: קצבאות ילדים, במקום מה שהיה - קיצוץ של 76% לשמונה-תשעה ילדים.

יעקב ליצמן: אולי אתה יכול להסביר לי מה ההבדל?

יעקב ליצמן: נציג שינוי אמר לי בלילה, אני מניח שהוא היה קצת רדום: אז לא היו לנו אנשים, היום יש לנו מספיק אנשים.

יעקב ליצמן: זאת אומרת, הוא מבין שלא צריך כלל עלייה היום.

יעקב ליצמן: זאת השיטה של פורז.

יעקב ליצמן: לא צריך עלייה.

יעקב ליצמן: מספיק ילד אחד, שני כלבים וארבעה חתולים.

יעקב ליצמן: זה מה שצריך, ואז יהיו משפחות ברוכות ילדים.

יעקב ליצמן: לאלו גם פורז יסכים לתת קצבאות.

דוד אזולאי: דרך אגב, הוא יישם את זה על אתיופים.

דוד אזולאי: הוא מונע מהם לעלות לארץ.

יעקב ליצמן: אתה יכול להסביר לי את השינוי?

יעקב ליצמן: למה מחוץ-לארץ אתם מעודדים עלייה, וכאן בעלייה הפנימית אתם מקצצים?

יעקב ליצמן: אני מחכה לתשובה.

יעקב ליצמן: אם יש לך הסבר, אשמח לשמוע.

אתי לבני: לא, תשובות אחר כך.

יעקב ליצמן: לא, על חשבוני, גברתי.

יעקב ליצמן: אין לי בעיה.

גדעון עזרא: לגבי העלייה, אני חושב - - -

יעקב ליצמן: על זה אין ויכוח.

יעקב ליצמן: רק תגיד לי על העלייה הפנימית.

גדעון עזרא: לגבי העלייה הפנימית יש בעיה גדולה מאוד.

יעקב ליצמן: כי אלה חרדים, אדוני.

יעקב ליצמן: שום סיבה אחרת.

גדעון עזרא: לא.

גדעון עזרא: לא בגלל החרדים.

יעקב ליצמן: זה היה ההסכם הקואליציוני.

גדעון עזרא: אתה יודע - - -

יעקב ליצמן: אני יודע שבגלל החרדים.

יעקב ליצמן: בהחלט אני יודע.

גדעון עזרא: זה לא נכון.

גדעון עזרא: אני חושב שהגיע הזמן שאנשים יתפרנסו לא רק מקצבאות הביטוח הלאומי אלא גם מעבודה.

יעקב ליצמן: יפה מאוד, אבל - ושוב אני אומר אבל - יש לי ויכוח אתך גם על זה.

יעקב ליצמן: אני חושב שאנשים לומדים תורמים.

יעקב ליצמן: יש לי אתך ויכוח תהומי על זה.

יעקב ליצמן: אבל אולי תסביר לי למה עקרת בית צריכה לשלם 70 שקל?

יעקב ליצמן: עקרת בית שצריכה לגדל את הילדים?

יעקב ליצמן: הרי יש חוק ביטוח בריאות ממלכתי, ובחוק הזה ביטחו את כולם.

יעקב ליצמן: למה עקרת בית צריכה לשלם 70 שקל?

יעקב ליצמן: ואם עקרת בית לא תשלם, תבואו למקרר שלה ותוציאו לה את הלבן, שאין לה גם אותו לתת לילדים?

גדעון עזרא: אני מסכים אתך שיש בעיות בדרך הגבייה.

יעקב ליצמן: אבל איפה ההיגיון?

יעקב ליצמן: איפה השכל?

גדעון עזרא: יש הרבה נשים שלא עובדות ונמצאות בבית כי הבעלים שלהן מרוויחים הרבה, והם יכולים לשלם את 70 השקל.

יעקב ליצמן: אתה אומר משהו אחר.

יעקב ליצמן: אתה אומר מיסוי, אתה אומר מבחן הכנסה.

יעקב ליצמן: יש מה לדבר.

יעקב ליצמן: אבל אתם לא עושים את זה.

גדעון עזרא: נכון.

יעקב ליצמן: אתה יודע שאחרי הקיצוץ בקצבאות ילדים אין מה לעשות מיסוי עם מבחן הכנסה, כי פשוט אין הכנסה?

יעקב ליצמן: מי שייוולד בעוד ארבעה ימים יקבל 144 שקל, ומ=1 באוגוסט - מקצצים 26% מהתקציב, אבל במשפחה של שמונה ילדים זה קיצוץ של 50%.

יעקב ליצמן: אם תצרף את מה שאמרתי לך לילד נוסף שנולד, זה עוד כמה אחוזים.

יעקב ליצמן: איפה השכל?

יעקב ליצמן: איפה הלב?

גדעון עזרא: חוק משפחות ברוכות ילדים נתן כספים מפליגים לברוכות הילדים, ועכשיו החליטו - - -

יעקב ליצמן: מה זה החליטו?

יעקב ליצמן: מי החליטו?

יעקב ליצמן: אתם לא בשלטון?

יעקב ליצמן: שינוי החליטה?

גדעון עזרא: לא שינוי החליטה.

יעקב ליצמן: יש לי הפתעה בשבילך, אדוני השר.

יעקב ליצמן: יש לי הפתעה בשבילך, מוועדת הכספים.

יעקב ליצמן: שר האוצר, נדמה לי שהוא מהליכוד, בא לוועדת הכספים, ושאלתי אותו אם זה הסכם קואליציוני.

יעקב ליצמן: הוא הודה שיש הסכם קואליציוני עם שינוי.

יעקב ליצמן: שאלתי אותו, מה קרה, איך נהיה קיצוץ כזה גדול, ולא פחות ולא יותר אמר שר האוצר, שיום אחד לפני ישיבת הממשלה באו אליו נציג המפד"ל - הוא לא אמר מי - וגם נציג שינוי, ואמרו לו שלא התכוונו לקצץ, רק להשוות.

יעקב ליצמן: אומר שר האוצר ביבי נתניהו, שלפני ישיבת הממשלה בא אליו נציג שינוי ואמר, לא התכוונתי בכלל לקצץ, התכוונתי להשוות.

יעקב ליצמן: בא ביבי, הוא היה יותר אפיפיור מהאפיפיור, קיצץ ואחר כך השווה.

יעקב ליצמן: זה מה שביבי אמר בפרוטוקול.

יעקב ליצמן: אם אתה רוצה, אני יכול להוציא לך את זה מהפרוטוקול, כי זה אתי כאן.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת אורון יודע כמה פעמים הצגתי את זה בוועדת הכספים.

יעקב ליצמן: ביבי יותר אפיפיור מהאפיפיור.

יעקב ליצמן: אז מה אתה רוצה שאנחנו נעשה כאן?

יעקב ליצמן: מה אתה מצפה מבן-אדם נורמלי שרואה את הדברים האלו, כאשר ראש הממשלה בהסכם הקואליציוני הקודם אתנו, רק לפני שנתיים, אומר לי, וזה מוקלט ברדיו "קול חי", לא פחות ולא יותר: אני בקצבאות ילדים לא אקצץ לעולם.

יעקב ליצמן: אני נגד הורדה.

יעקב ליצמן: בקצבאות הילדים יש אך ורק עלייה.

יעקב ליצמן: איך הוא יסתכל עלינו בפנים היום?

יעקב ליצמן: הוא באמת לא מסתכל, הוא מתבייש להסתכל עלינו.

יעקב ליצמן: לא היתה לי הזדמנות לענות לשר התיירות בני אלון, שאמר בלילה, אחרי שדיברתי, שאנחנו מפחידים את הציבור.

יעקב ליצמן: קודם כול, אני לא יודע מה זה "מפחידים את הציבור".

יעקב ליצמן: כשאומרים את האמת, זה נקרא להפחיד את הציבור?

יעקב ליצמן: כשאני אומר כאן, שהשנה, 2003, ההורדה היא של 26%, ולגבי הילד השמיני - 50%, ואם נולד עוד ילד מ=1 ביוני, זה עוד כמה אחוזים – אני מפחיד את הציבור?

יעקב ליצמן: זאת אומרת, אסור לי לגלות מה שנמצא בחוק שלכם מפני שאתם מתביישים?

יעקב ליצמן: מה זה נקרא להפחיד את הציבור?

יעקב ליצמן: אפשר להגיד "להפחיד את הציבור" אם אומרים שקר.

יעקב ליצמן: אדוני השר גדעון עזרא, אולי אתה יכול לסתור נתון אחד מהנתונים שאני אמרתי לך עד עכשיו?

יעקב ליצמן: בנתון אחד תגיד לי איפה טעיתי.

קריאה: - - -

יעקב ליצמן: קצבאות ילדים הן רק חלק אחד.

יעקב ליצמן: עקרות בית הן עוד חלק, ואחר כך היו עוד.

יעקב ליצמן: אתה יודע מה?

יעקב ליצמן: שמעתי כאן את הנאום של שמחון לגבי הערבה.

יעקב ליצמן: תאמינו לי, הוא צודק.

יעקב ליצמן: לא רק שהוא צודק; אני במקומם הייתי סוגר, הייתי הולך הביתה.

יעקב ליצמן: זה מקום שבקושי אפשר לחיות בו.

יעקב ליצמן: תתקנו אותי אם אני טועה - אני לא מכיר בדיוק את המקום הזה - אבל אני מבין שחם שם משהו משהו.

יעקב ליצמן: נכון?

יעקב ליצמן: אנשים לא רוצים לבוא לגור שם.

יעקב ליצמן: אתם באים ומורידים את הפטור ממס, את הסיווג?

יעקב ליצמן: אי-אפשר להבין את זה.

יעקב ליצמן: אתם פשוט נפלתם על הראש.

חיים אורון: - - -

יעקב ליצמן: ואני חייב להגיד לכם מלה טובה.

יעקב ליצמן: זה רק בגלל שינוי.

חיים אורון: כל הסכום שעליו מדובר הוא 8 מיליוני שקל, אבל הם מורידים את זה כי הם פוחדים מיש"ע.

יעקב ליצמן: אדוני בא מוועדת הכספים – לפני שעה, נכון?

חיים אורון: כן.

יעקב ליצמן: כמה אישרה היום ועדת הכספים – נדמה לי, בניגוד להצבעתנו – מיליארד שקל על בולים?

יעקב ליצמן: כמה היה החיסכון שם?

חיים אורון: - - - 450,000 דולר.

יעקב ליצמן: על בולים?

יעקב ליצמן: אז זה לא היה מיליארד שקל, טעיתי.

ראובן ריבלין: האינפלציה לא גבוהה עד כדי כך.

יעקב ליצמן: 450,000 דולר.

יעקב ליצמן: כמה זה?

יעקב ליצמן: – 2 מיליוני שקל, יפה.

יעקב ליצמן: זאת אומרת, רבע.

יעקב ליצמן: את זה עשינו בהינף יד.

ראובן ריבלין: תראה, חבר הכנסת ליצמן, מיליארד זה הרבה כסף, וגם 2 מיליוני שקל זה הרבה כסף.

יעקב ליצמן: לא, אמרתי שזה רבע ממה שהולכים - - -

ראובן ריבלין: לא רבע, שני פרומיל.

ראובן ריבלין: 2 מיליון זה שני פרומיל.

יעקב ליצמן: ואני אומר לך יותר מזה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, גם כשבוועדת הכספים הזדמן פתאום רוב לערבה – היה רוב במקרה, היו שני חברי כנסת מהקואליציה, נדמה לי אפילו שלושה, שלא רצו לתת יד לזה – הביאו את גדעון סער, מייד ביקשו התייעצות סיעתית, דחוף מאוד – הרי נפלו בהצבעה, שמונה מול שישה – והכניסו אותם לחדר צדדי, אולי סגרו שם את החשמל, אני לא יודע מה עשו שם; בקיצור, יצאו כולם מסוממים.

יעקב ליצמן: פתאום, בתוך חמש דקות, כולם בעד.

ראובן ריבלין: מה פירוש?

ראובן ריבלין: היה בכנסת משהו שאני לא יודע עליו, שהם יצאו מסוממים?

יעקב ליצמן: כן, ותקים ועדת חקירה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש – וזה תחום שגדעון מתמצא בו – אני ביקשתי מהיועצת המשפטית של הכנסת - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע הוא יושב-ראש המלחמה למאבק בנגע הסמים, לא?

חיים אורון: לא, לא, אני ביקשתי מהיועצת המשפטית של הכנסת, אנה שניידר, לבחון אם הלחץ שהופעל שם הוא בתחום הלחץ הסביר או בתחום הלחץ הבלתי-סביר, על-פי השב"כ.

יעקב ליצמן: מתון, מתון.

ראובן ריבלין: חלילה לנו ללכת בניגוד להוראות הבג"ץ בעניין זה.

חיים אורון: מבחינה משפטית - - -

יעקב ליצמן: ג'ומס, חבר הכנסת אורון, דבר אחד היה שם בוודאי – טלטלה.

יעקב ליצמן: זה בטוח שהיה שם.

רן כהן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן, אני רק רוצה לומר לאדוני שאדוני סיים את זמנו.

יעקב ליצמן: אני כבר מסיים, בתוך דקה אני אסיים.

ראובן ריבלין: וכמובן, הוא יוכל להעלות עוד כהנה וכהנה בפרק הבא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן מחכה.

יעקב ליצמן: כן, כן, עוד דקה אני כבר מסיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

יעקב ליצמן: לא, לא, עוד דקה אני כבר מסיים.

ראובן ריבלין: לא דקה, עוד כמה משפטים.

יעקב ליצמן: אני רק רוצה להגיד דבר אחד – תסלחו לי, חברי הכנסת ממרצ – נגד האגודה לזכויות האזרח.

יעקב ליצמן: אני קיבלתי את ההתייחסות שלהם לתוכנית הכלכלית של הממשלה, והם כותבים שם, לא פחות ולא יותר, שלדעתם צריך אפילו להוריד מהילד החמישי ומהילד הרביעי, מעבר למה שמורידים היום.

חיים אורון: האמת היא שלגבי הילד הראשון יותר, הם מציעים יותר - - -

יעקב ליצמן: לא יותר ממני, זה ברור.

יעקב ליצמן: וגם זה שטויות.

יעקב ליצמן: אני הבנתי עד עכשיו שהאגודה לזכויות האזרח - - -

רן כהן: אתה מתנגד להגדיל לילד הראשון?

רן כהן: - - -

יעקב ליצמן: לא, לא, ברור שאני מסכים להגדיל, ואל תחשוד בכשרים, אדוני חבר הכנסת רן כהן, אבל להגיד שאחר כך צריך להוריד?

יעקב ליצמן: זה מוגזם.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת ליצמן, ואני מזמין את חבר הכנסת רן כהן לבוא ולשאת את כל טיעוניו לצורך ביסוס הסתייגויותיו.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני - עשר דקות עומדות לרשות אדוני.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, השר עזרא, חברות וחברי הכנסת, מאחר שראש הממשלה, מר שרון, אמר סוף- סוף את הדברים כבר כמה פעמים ועמד על הקשר שבין המדיניות לבין הכלכלה, ואפילו חזר היום על הדברים בוועדת החוץ והביטחון, שממנה אני בא עכשיו, נדמה לי שאי-אפשר שלא לחזור על דברים שהם בעלי חשיבות מאוד מאוד גדולה, דווקא בפתח הדברים.

רן כהן: מה אמר ראש הממשלה?

ראובן ריבלין: אדוני יצטט ממה שהוא אמר בסיעת הליכוד, ולא בוועדת החוץ והביטחון, כי אסור לצטט מוועדת החוץ והביטחון.

רן כהן: זה בדיוק מה שאני הולך לעשות – רק מסיעת הליכוד.

ראובן ריבלין: בדיוק כך.

רן כהן: מה אמר ראש הממשלה בסיעת הליכוד?

רן כהן: זה גם בעיתון; מוועדת החוץ והביטחון – זה כבר לא היה יכול להיות.

ראובן ריבלין: אם כי אני הייתי בשתיהן, ואני יכול לאשר שזה אותו דבר.

יעקב ליצמן: - - -

רן כהן: אמר ראש הממשלה: "המדינה הפלסטינית היא לא חלום חיי, אך בראייה קדימה לא מוצדק ולא נכון להמשיך לשלוט על 3.5 מיליוני פלסטינים".

רן כהן: אמר ראש הממשלה – שוב, בסיעת הליכוד, כדי שלא אחטא – "הרעיון שאפשר להמשיך להחזיק תחת כיבוש – ואפשר לא לאהוב את המלה, אך זה כיבוש - 3.5 מיליוני פלסטינים, הוא דבר גרוע לנו" – לישראל – "לכלכלה ולפלסטינים.

רן כהן: יש 1.8 מיליון פלסטינים שארגונים בין-לאומיים מכלכלים אותם.

רן כהן: רוצים לקחת אותם על עצמנו?

רן כהן: " ועוד הוסיף ואמר: "זה לא יכול להמשיך - - -

ראובן ריבלין: לא נראה לי שחבר הכנסת בשארה מתרגש באופן דרמטי ממה שאתה מגלה.

רן כהן: אני מודה על האמת שאני מתרגש, אדוני היושב-ראש, ואני לא מכחיש שאני מתרגש, ותיכף אומר למה.

ראובן ריבלין: אבל, חבר הכנסת בשארה - - -

רן כהן: הוא אומר:

רן כהן: זה לא יכול להימשך ללא סוף.

רן כהן: אתם – בזה הוא פונה לסיעת הליכוד – רוצים להמשיך ללא סוף, אתם רוצים להישאר תמיד בבית-לחם, בשכם וכו' וכו'.

רן כהן: ובסוף הוא אומר: צריך לרדת מן הכיבוש בדרך שביטחוננו לא ייפגע.

רן כהן: ומאחר שבתשובה על שאלתי אמר ראש הממשלה – ואת זה מותר לי לומר – שהוא מתכוון, בפועל ממש, לבצע את מה שהוא אמר כאן, אני אומר לכם שצריך לבקש סליחה ומחילה מיצחק רבין, זכרו לברכה, וממחנה השלום - -

עזמי בשארה: - - -

ראובן ריבלין: - - שהרי האמירה הזאת כשלעצמה מסיימת בעצם את כל החלום של מה שנקרא "המחנה הלאומי" לגבי ארץ-ישראל השלמה, כל המעשה ההזוי של ההתנחלויות וכל מה שהואשם בו עד היום מחנה השלום: כאילו הוא רוצה את טובת הצד השני, ולא את טובתנו.

ראובן ריבלין: הנה בא ראש הממשלה ואומר: זה בעצם הפתרון.

ראובן ריבלין: הוא טוב לכלכלה והוא טוב לעם בישראל והוא טוב לשכנינו.

ראובן ריבלין: עכשיו יש לעניין הזה רק שני אויבים: האחד – אם לא תהיה מלחמה נחושה בטרור הפלסטיני, וכמובן, זה אמצעי שחייב להתבצע כדי לקדם את מפת הדרכים; והאחר – ה"זובור" שראש הממשלה עבר אתמול בסיעת הליכוד, והיום שמעתי גם כמה מחבריו בוועדת החוץ והביטחון, שנהגו בו שלא באופן מכובד כאשר הוא אמר את מה שהוא אמר.

ראובן ריבלין: ולעניות דעתי, אם אנחנו לא נלך עכשיו, ומייד, לפרק את כל המאחזים הבלתי-חוקיים; אם לא נלך עכשיו, ומייד, לבצע במקביל את מפת הדרכים – רבותי, גם החלום המדיני יהיה חלום באספמיה, ובוודאי החלום הכלכלי.

ראובן ריבלין: אבל, אדוני היושב-ראש, הדיון הוא בכל זאת על תקציב המדינה ועל התקציב שהוגש כאן, ושמעתי כאן רבים מאוד, בעיקר מקרב הקואליציה, שאמרו: הורדנו פה איזה 270,000 שקל, ופה איזה מיליון, ושם איזה נתח.

ראובן ריבלין: רבותי, תזכרו כל הזמן שלושה דברים: מה שירד מהתוכנית של הגזירות - אלה אולי דברים חשובים פה ושם, אבל כל הגזירות הקרדינליות, הנוראיות, הקשות, נשארו במערכת הזאת.

ראובן ריבלין: ואני אמנה רק שתיים, שהרי אין זמן למנות את כולן.

ראובן ריבלין: שנית, תזכרו את כל הנכים שחזרו היום אל מול האוצר ומשרד העבודה והרווחה, כאן ברחבה הזאת, לאחר 77 ימי שביתה רק לפני שנה-שנה וחצי, ובגלל הגזירות הללו הם חזרו לשם עם כיסאות הגלגלים שלהם.

ראובן ריבלין: היום ראינו את אלפי הפנסיונרים שבאים לשם, ואני אגיד לכם גם למה הם באים לשם.

ראובן ריבלין: הרגוני הרוג, אני לא מבין מה עשו הפנסיונרים לממשלת ישראל שהיא החליטה לכסח להם את הצורה.

ראובן ריבלין: זו הסתערות שלא היתה כדוגמתה על הפנסיונרים.

ראובן ריבלין: השר גדעון עזרא, אולי תוכל אתה להשיב לי.

ראובן ריבלין: למה?

ראובן ריבלין: מה קרה כאן?

ראובן ריבלין: קודם החליטו ללכת ולהטיל היטל של 2% על הפנסיות, ואמרו שזה יהיה איזה מחיר שהפנסיונרים ישלמו למען כלכלת ישראל והבראתה של כלכלת ישראל.

ראובן ריבלין: בואו לא נשכח מי הם הפנסיונרים.

ראובן ריבלין: מדובר בהורים שלנו, באחים הבוגרים שלנו, בבני גילנו, שעבדו כל חייהם ויצאו לפנסיה.

ראובן ריבלין: לא מדובר פה עכשיו באנשים הכי עניים במדינה.

ראובן ריבלין: לאנשים הכי עניים במדינה אין בכלל פנסיה.

ראובן ריבלין: נוסף על ה=2% באה גם העלאת ההפרשה על העובד ועל המעביד בגין הפנסיה.

ראובן ריבלין: גם זו הכבדה, אבל זאת לא רק הכבדה; זה גם עיוות, כי בעצם מה הוחלט?

ראובן ריבלין: הוחלט להעלות את ההפרשה לעובד ב=2%, ולמעסיק – ב=1%.

ראובן ריבלין: כלומר, זה כבר שינוי הפרופורציה, שינוי היחסיות שבהפרשה.

ראובן ריבלין: זה בכלל בלתי חוקי, משום שיש חוזים והסכמי עבודה שהם תקפים מבחינה חוקית.

ראובן ריבלין: אבל זו גזירה נוספת על הפנסיונרים.

ראובן ריבלין: למה?

ראובן ריבלין: הגזירה השלישית היא העלאת גיל הפנסיה ל=67.

ראובן ריבלין: אני יודע, זה לא בא עכשיו; זה יבוא בעוד חודש.

ראובן ריבלין: חברות וחברים, העלאת גיל הפנסיה זה לא שנותנים לאנשים לעבוד עד גיל 67, ואז הם יקבלו עוד 2% על כל השנים שהם עבדו.

ראובן ריבלין: לא, זו בעצם גזלת חלק מן הפנסיה.

ראובן ריבלין: מדוע?

ראובן ריבלין: – משום שהפנסיה תגיע ל=70% בגיל 67, ומי שלא יגיע לגיל 67, יקבל פחות פנסיה.

ראובן ריבלין: כלומר, זו שוב גריעה של חלק מן הפנסיה.

ראובן ריבלין: זו הגזירה השלישית.

ראובן ריבלין: הגזירה הרביעית היא הפקרת החיסכון לפנסיה בידי הבורסה, בלי ביטחונות של הממשלה.

ראובן ריבלין: מה זאת אומרת?

ראובן ריבלין: אדם עובד כל חייו, הוא מפריש לחיסכון לפנסיה כדי שכאשר הוא יפרוש הוא יוכל להתקיים ברמה מסוימת של כבוד, בלי להיות נטל על החברה, בלי להיות נטל על ילדיו, על נכדיו, בלי להתבזות.

ראובן ריבלין: מה עושה התוכנית?

ראובן ריבלין: היא באה ואומרת: יכול להיות שאותה מערכת שתנהל את זה בבורסה תפסיד 20% מהפנסיה, 30% מהפנסיה.

ראובן ריבלין: מישהו מאתנו מוכן שזה מה שיקרה לנו כשאנחנו נגיע לפנסיה?

ראובן ריבלין: זו הגזירה הרביעית.

ראובן ריבלין: הגזירה החמישית היא, שהוחלט לשנות את ההצמדה של כל הקצבאות.

ראובן ריבלין: רבותי, מי שמתקיים היום מפנסיה מתקיים גם על קצבה.

ראובן ריבלין: מה הוחלט?

ראובן ריבלין: עד היום כל הקצבאות צמודות לשכר הממוצע במשק.

ראובן ריבלין: מעכשיו הן עוברות להצמדה למדד.

ראובן ריבלין: על פני עשר שנים, כמדומני – קיבלתי את הטבלה הזאת – השכר הממוצע במשק משיג את המדד ב=87%, כלומר - - -

חיים אורון: ב=30 שנה.

רן כהן: ב=30 שנה.

רן כהן: כלומר, מה שיקרה עכשיו זה שהפנסיה שוב תפגר – נניח שנפרוס את זה על פני עשר שנים – ב=10%.

רן כהן: שוב לוקחים את הפנסיה של הפנסיונרים וחותכים אותה.

רן כהן: זו כבר הגזירה החמישית.

רן כהן: למה?

רן כהן: ונוסף על זה יש גם פגיעה שישית, משום שיש פגיעה גם בקצבאות הזיקנה, בביטוח הלאומי.

רן כהן: רבותי, מה ההסתערות הזאת על ההורים שלנו, על האחים שלנו, על הפנסיונרים?

רן כהן: הרי זה לא יכול להיות.

רן כהן: זה מעשה סדום במלאים של מדינת ישראל.

רן כהן: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר עוד דבר אחד.

רן כהן: הלוא הברית הזאת של נתניהו-שינוי היא ממש מדהימה.

רן כהן: מה היתה ההתחייבות?

רן כהן: אגב, של שניהם.

רן כהן: ההתחייבות היתה שהם בעצם אלה שהולכים לסייע לשכבות הביניים להרגיש יותר טוב בחברה הישראלית.

רן כהן: הנה לכם הבגידה הגדולה, גם של שינוי וגם של נתניהו.

רן כהן: אם יש היום בתוך התוכנית הזאת שכבה שהולכת להיקרע מבחינה כלכלית – אלה שכבות הביניים.

רן כהן: למה?

רן כהן: קודם כול מניתי מה שמניתי לגבי הפנסיונרים.

רן כהן: רבותי, אלה שכבות הביניים.

רן כהן: אמרתי, לעניים ביותר אין בכלל פנסיה, הם חיים מקצבאות.

רן כהן: שכבות הביניים הולכות להיפגע בעת זיקנה.

רן כהן: זה דבר ראשון.

רן כהן: דבר שני, מי הם כל המפוטרים?

רן כהן: על-פי התוכנית הזאת, כל המפוטרים הם משכבות הביניים: מורים, פקידי הממשלה, עובדים סוציאליים.

רן כהן: אלה אותם אנשים שחיים ברמות השכר האלה, שהן רמות השכר של שכבות הביניים.

רן כהן: הם המפוטרים – בעל ואשתו, חד-הורית.

רן כהן: האנשים האלה נזרקים אל הרחוב.

רן כהן: אלה שכבות הביניים.

רן כהן: מרכיב שלישי.

רן כהן: שמתם לב מי הם, לדאבוננו, המתאבדים?

רן כהן: ואני אומר לכם, אני לא רוצה להאשים בזה, ואני קורא לכל האנשים שבכלל חושבים, מהרהרים לשלוח יד בנפשם ואומר להם: חס וחלילה וחלילה וחס, כבר היינו במצבים גרועים פי-אלף.

רן כהן: אסור שאדם ישלח יד בנפשו.

רן כהן: אבל, חברות וחברים יקרים, אי-אפשר שלא לקבל בכל זאת את המכנה המשותף.

רן כהן: המכנה המשותף של כל המתאבדים – וקיבלתי את הרשימה הזאת – הוא שכבות הביניים.

רן כהן: המרכיב הרביעי הוא בעלי עסקים קטנים, זעירים, בינוניים.

רן כהן: מי הם?

רן כהן: מי הם כל בעלי העסקים האלה שנסגרים אם לא שכבות הביניים?

רן כהן: אלה שכבות הביניים.

רן כהן: והמרכיב החמישי של שכבות הביניים הוא אותם אנשים שמחכים לצמיחה כמו אוויר לנשימה, כדי להתחיל לנשום כלכלה, להתחיל לנשום יצירת תעסוקות חדשות כדי שיוכלו לנוע בהן.

רן כהן: אין בתוכנית ולו דבר אחד עם עידוד הצמיחה.

רן כהן: ולסיום, לאחר ששמעתי את חבר הכנסת ליצמן אני חייב לומר – ובזה אני ממש מסיים – שאני בא עכשיו מפגישה עם שני חקלאים שבאו להסביר לי, כיושב-ראש הוועדה לענייני עובדים זרים, את המצוקה של החקלאים מבחינת העבודה.

רן כהן: אני רוצה לומר לך, חבר הכנסת ליצמן, אין עידוד ממשלתי להשמה בעבודה בשום תחום – גם לא בחקלאות, גם לא בערבה.

רן כהן: מסרו לנו את הדוח לפני שבוע, שהמינהלת של העובדים הזרים הצליחה להגיע למצב שבו יצאו - ומה שנלווה לכך - כ=40,000 עובדים זרים את הארץ מאז ספטמבר האחרון ועד היום.

ראובן ריבלין: הזמן תם.

רן כהן: סיימתי.

רן כהן: כמה אנשים הושמו בעבודה במקומם - כמעט אפס, כי בינתיים גם האבטלה, אגב, גדלה בישראל.

רן כהן: מדוע?

רן כהן: כי אין עידוד לצאת מן האבטלה אל התעסוקה, ואם זה לא יהיה - גם הגירוש הזה, או החזרת האנשים הללו לארצותיהם, לא יעודד שום דבר.

רן כהן: לכן, התוכנית הזאת היא אכזרית, היא קשה, היא רעה למשק הישראלי, היא קשה לחברה הישראלית, ואנחנו מחר ב=16:30 יוצאים מ"בנייני האומה" להפגין נגדה ברחובות ירושלים עד הכנסת, בהמונינו.

רן כהן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן, אני מאוד מודה לך, רק אדוני דיבר בראשית דבריו על זרם ההתנחלות כדבר הזוי, זאת אומרת מבחינת הזיה.

ראובן ריבלין: אני ביקרתי בגן-שמואל ובלהב אצל שני חברי הטובים - אחד שגר שם ואחד שהיה גר שם - אני ראיתי שם גן פורח, לא דבר הזוי.

רן כהן: גן-שמואל זה לא התנחלות.

ראובן ריבלין: אה, לא?

ראובן ריבלין: ודאי חבר הכנסת בשארה יוכל להשיב לנו על השאלה הזאת.

חיים אורון: אמרו לי אתמול - איך הקיבוצניקים מצאו את המקומות הכי יפים להקים בהם קיבוצים, הגנים הכי פורחים - - - בקיבוצים.

חיים אורון: לא שמעת את זה?

ראובן ריבלין: הציונות כולה חבה חוב גדול להתנחלות היהודית בארץ-ישראל - בלהב, בגן-שמואל ובכל מקום.

חיים אורון: שמעתי שהבוקר ברדיו - - -

רן כהן: בוא נגיע להסכמה אחת, אדוני היושב-ראש - גן-שמואל זה קיבוץ חוקי - - -

ראובן ריבלין: קודם כול, גן-שמואל לא תפורק במסגרת המאחזים, זה בטוח.

רן כהן: לא תפורק בעד שום הון בעולם.

ראובן ריבלין: היא קיבלה רשיונות והיתרי בנייה, והיא היתה במקום מאוד בעייתי בראשית ההתיישבות.

רן כהן: לא.

רן כהן: מקום טוב.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, ההבדל בין התנחלות לבין התיישבות הוא לא הבדל היסטורי, הוא הבדל פוליטי שכולנו עשינו בשביל שתתאפשר פשרה היסטורית בין העם הפלסטיני לעם בישראל.

ראובן ריבלין: אפשר תמיד להתפשר.

עזמי בשארה: וזה רציני.

עזמי בשארה: הנטייה הזאת, זה רציני.

עזמי בשארה: אתה צריך לסרטט את הגבול באיזשהו מקום.

ראובן ריבלין: ב=1947, לצערי, לא התפשרנו, ב=1948, ועכשיו אפשר להתפשר.

עזמי בשארה: כן.

עזמי בשארה: אדוני, אף שהמחלוקת ההיסטורית לגבי השאלה איך נוצרו אלה ואיך נוצרו אלה נותרה בעינה, ואולי אני אסכים אתך לגבי העובדה ההיסטורית, כלומר, האם אלה נוצרו ככיבוש - -

ראובן ריבלין: הציונות היתה מדיניות מתנחלת.

עזמי בשארה: - - ואיפה מסרטטים את גבול הכיבוש, אבל אנחנו כמובן מקבלים החלטה של עמים שרוצים לחיות ביחד, ולכן מסרטטים גבולות.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, כשחזרתי על החומר של השבוע שעבר בעיתונות, שמתי לב לציטטה מנתניהו - משר האוצר, אדון נתניהו - שבה הוא אומר: "הבעיה העיקרית של המשק הינה חוסר האיזון בין הסקטור הציבורי לסקטור היצרני".

עזמי בשארה: שים לב, אדוני, לזיווגים סקטור ציבורי - סקטור יצרני, על זה נגיד כמה דברים.

עזמי בשארה: הוא הסביר כי היום הסקטור הציבורי מהווה 55% מהתוצר, לעומת 45% של הסקטור העסקי.

עזמי בשארה: עכשיו זה נקרא עסקי ולא יצרני.

עזמי בשארה: "דמיינו אדם השוקל 45 קילוגרם סוחב על גבו אדם השוקל 55 קילוגרם, וכל שנה זה שלמעלה מוסיף עוד קילוגרם.

עזמי בשארה: הוא פשוט לא יכול עוד: קודם הוא מאט, אחר כך נעצר ובסוף קורס.

עזמי בשארה: " לדבריו, זהו מצב שלא קיים בשום כלכלה מתקדמת.

עזמי בשארה: "הכלכלה לא עומדת בכך ומגישה לנו את החשבון", סיכם נתניהו.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, זה אוסף של הטעיות, גם שימוש בקודים וגם שימוש במטאפורות שמטרתם להטעות את הציבור.

עזמי בשארה: אגב, ככה גם לא בונים תוכניות כלכליות.

עזמי בשארה: הגברת תאצ'ר - כשבאה לשלטון והחזיקה בו 11 שנה, עם אותן תפיסות, כמעט אותן תפיסות - דיברה בצורה יותר בהירה.

עזמי בשארה: היא גם נכנסה לעימות עם האיגודים המקצועיים עד הסוף - שבירת עצמות - ולא חיבקה אותם בישיבות.

עזמי בשארה: שנתניהו יגיד את תפיסתו האידיאולוגית, בלי הצורך בזיווגים האלה.

עזמי בשארה: כשאתה אומר סקטור ציבורי מול יצרני, אתה יוצר רושם בציבור כאילו הסקטור הציבורי הוא לא יצרני.

עזמי בשארה: למה?

עזמי בשארה: איפה התעשייה האווירית וחברת החשמל?

עזמי בשארה: אלה סקטורים של שירותים?

עזמי בשארה: רוב הסקטור הציבורי נוצר היסטורית במדינת ישראל כסקטור יצרני, אגב, ולא סקטור של שירותים.

עזמי בשארה: פעם, רק הפרטי היה שירותים והיצרני היה הציבורי.

ראובן ריבלין: אבל יש סקטורים שיש בהם שני - - -

עזמי בשארה: ודאי, אבל גם השאלה השנייה - בשביל להשלים לך, אדוני, את התמונה - אין סקטורים פרטיים שהם לא יצרניים?

עזמי בשארה: מה, הבנקים הם יצרניים?

עזמי בשארה: הבורסה היא יצרנית?

עזמי בשארה: - -

ראובן ריבלין: צודק.

עזמי בשארה: - - והם לא חיים?

עזמי בשארה: מי סוחב את מי?

עזמי בשארה: הציבור לא סוחב על גבו את הבנקים והבורסה?

עזמי בשארה: מי?

עזמי בשארה: מאיפה הקילוגרמים?

עזמי בשארה: כל פעם שהבנק מוסיף קילוגרם, הציבור לא סוחב את הקילוגרמים האלה שמוסיפים הבנקים?

עזמי בשארה: מה זה המטאפורה הזאת?

עזמי בשארה: הצורה הזאת, האילוסטרטיבית, לנסות ככה בדרך של הוליווד, להדגים לציבור דברים - שגם תואמת את תפיסתו של מה שקרוי פתאום בבית הזה המעמד הבינוני: יש לנו 15 חברי כנסת שיש להם מונופול על המעמד הבינוני.

עזמי בשארה: לא רק על הנאורות והחילוניות ועל האמת.

עזמי בשארה: יש להם עכשיו גם מונופול על המעמד הבינוני.

עזמי בשארה: יושבים כאן כנציגי המעמד הבינוני - כאילו המעמד הבינוני חי בספינה לחוד, ושאר החברה הישראלית בספינה לחוד.

עזמי בשארה: כאילו המעמד הבינוני לא מפיק תועלת מהאינטראקציה עם שאר המעמדות בחברה.

עזמי בשארה: הוא מעוניין לשמור על הכסף שלו ולבזבז אותו בשוויצריה, ולא לשלם מסים.

עזמי בשארה: אם לא ישלמו מסים - לא יהיה חינוך ולא יהיה בריאות ולא יהיה עם מי שהמעמד הבינוני יעבוד.

עזמי בשארה: אגב, המעמד הבינוני גם חי עם שאר המעמדות.

עזמי בשארה: הוא משלם מסים בשביל שיהיה חינוך.

עזמי בשארה: הוא רוצה לחיות בחברה שאין בה חינוך, שאין בה אנשים שיכולים לעבוד בטכנולוגיה וכל הדברים הטובים שעליהם מדבר המעמד הבינוני החדש?

עזמי בשארה: אדוני, אנחנו מלאים מיתוסים ומלאים שטויות, ויש הרבה צדקנות עצמית בדברי המעמד הבינוני, שגילה את עצמו פתאום פה בבית הזה, והוא מדבר כאילו הם העובדים היחידים ולכל שאר החברה נותנים.

עזמי בשארה: אלה שלא מגיעים לשכר המינימום, אדוני, בדרך כלל הם אנשים שעובדים במגזר יצרני, אבל הם לא מעמד בינוני.

עזמי בשארה: בדרך כלל הם עובדים במגזר יצרני - כל הפועלים והעובדים שלא מגיעים לשכר מינימום ולא מגיעים לכדי תשלום מס.

עזמי בשארה: הנימה שנשמעה פה, כאילו נלקחת מהמאה ה=19, אני לא יודע.

עזמי בשארה: פתאום אנשים גילו פה כל מיני דברים שעברה אנגליה 11 שנה, וראינו את תאצ'ר עולה ונופלת, ונופלת על מס גולגולת, כשיש יותר גרועים ממנה במסים שמטילים כאן.

עזמי בשארה: כל התפיסה של התוכנית הכלכלית היא, שמסים בלתי ישירים יותר טובים ממסים ישירים, כאשר מסים ישירים זה הדבר הצודק היחיד בחברה מעמדית, כי הם מסים פרוגרסיביים, ואילו המסים הבלתי-ישירים הם העלאת מחיר המים והעלאת מחיר הדלק והעלאת - אני לא יודע מה - מס ערך מוסף.

עזמי בשארה: כל המסים הבלתי-ישירים - כל השכבות, בלי לשים לב להכנסה, משלמות אותו הדבר.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת בשביל להגיד משהו שפורסם היום לגבי שרון ולגבי תפיסתו את המדינה הפלסטינית, שבאה כחשיפה.

עזמי בשארה: עיתון מסוים פרסם אותו כחשיפה - היום, עכשיו, לפני שעה.

עזמי בשארה: "ראש הממשלה, אריאל שרון, הורה לתקן את חוק האזרחות באופן שלא תינתן אזרחות אוטומטית לילד בעל 'דם פלסטיני', כלומר, מי שאחד מהוריו הוא ממוצא פלסטיני.

עזמי בשארה: כך עולה ממכתב של היועץ המשפטי לממשלה, אליקים רובינשטיין, שהגיע לידי Ynet.

עזמי בשארה: מטרת החקיקה למנוע פרצה ביטחונית עקב חוק ההתאזרחות.

עזמי בשארה: " אם דבר כזה הוא נכון, אדוני היושב-ראש, זו תהיה המדינה היחידה בעולם - אחרי התמוטטות דרום-אפריקה - שבה יבדילו בחקיקה בין דם לדם, או יסמנו מוצא מסוים.

עזמי בשארה: מוצא מסוים.

עזמי בשארה: לא עמדה, לא פעולה, לא מעשה פלילי שהאיש עשה, לא שהוא שיקר בזמן שהוא מילא טופסי הגירה, אלא עצם מוצאו, דמו, כסיבה לפסול אותו מלהתאזרח.

עזמי בשארה: זו תהיה המדינה היחידה בעולם שבה יש במוצהר, בפרהסיה - תפיסה גזענית, אדוני היושב-ראש.

גדעון עזרא: הידיעה לא נכונה.

עזמי בשארה: הידיעה לא נכונה, מצוין.

עזמי בשארה: אני שמח שאם הידיעה לא נכונה, כלומר לא תהיה בחוק - כלומר בספר החוקים, כלומר כתוב שחור על גבי לבן - אפליה, אלא תישאר במעין תקנה פנימית למשרד הפנים לא לטפל בבקשות שלהם.

עזמי בשארה: ככה האפליה לפחות לא תהיה ליגלית, חוקית.

עזמי בשארה: למה אני אומר את זה, אדוני השר?

עזמי בשארה: למה אני אומר את זה?

עזמי בשארה: יהיה לנו הרבה זמן להתווכח, רק אני חושב שנותרו לי - כמה?

ראובן ריבלין: אדוני, השעון מולו - ארבע דקות ושנייה.

עזמי בשארה: אני רציתי להגיד את זה גם בשביל לנפץ כמה אשליות בבית הזה לגבי ההצהרות של ראש הממשלה אתמול בסיעת הליכוד, כאילו זה דבר גדול.

עזמי בשארה: אני חושב שהוא מונע על-ידי אותה תפיסה שכאן מעזים לשים אותה בחוק, לא מעזים לשים אותה בחוק - הוא מונע על-ידי אותה תפיסה.

עזמי בשארה: הסיפור הדמוגרפי - אותה תפיסה שמונעת או שמנחה למנוע מאנשים ממוצא פלסטיני להתאזרח, כי האנשים האלה - גם ראש הממשלה וגם אנשים שחושבים כך - פשוט לא מאמינים בדו-קיום.

עזמי בשארה: גם מאשימים אותנו שאנחנו לא מאמינים.

עזמי בשארה: הם בסיסית לא מאמינים בדו-קיום בין העמים באותה ישות מדינית, בשתי ישויות מדיניות נפרדות, ביחסים מסוימים.

עזמי בשארה: פשוט לא מאמינים, ולא מאמינים בגלל המצב הביטחוני.

עזמי בשארה: לא מאמינים היסטורית, לא מאמינים אידיאולוגית, לא מאמינים לטווח הארוך, לא מאמינים.

עזמי בשארה: גם כשיהיה שלום - לא מאמינים.

עזמי בשארה: ולכן, צריך להפריד דמוגרפית.

עזמי בשארה: אז יש כמה דרכים להפריד דמוגרפית.

עזמי בשארה: אפשר לעשות טרנספר.

עזמי בשארה: היסטורית, התנועה הציונית - ההפרדה הדמוגרפית שהיא עשתה ב=1948, זה היה טרנספר.

עזמי בשארה: זו היתה הפרדה דמוגרפית שהיא עשתה.

עזמי בשארה: היום אי-אפשר לעשות זאת.

עזמי בשארה: מצד שני, התפיסה של ראש הממשלה, שהוא מפא"יניק, הוא לא בא מז'בוטינסקי.

עזמי בשארה: אנחנו יודעים את מקורותיו ההיסטוריים, הוא בסך הכול מפא"יניק, ביטחוניסט וכו'.

עזמי בשארה: וזה משותף בינו לבין הימין.

עזמי בשארה: בכל השאר הוא לא שותף לימין.

עזמי בשארה: אגב, הוא תמך בתוכנית אלון, הוא רצה שלא תוחזר לירדן, הוא רצה להקים עליה ישות פלסטינית.

עזמי בשארה: לכן הוא מדבר על שכם ככבושה ולא על השטחים הכבושים.

עזמי בשארה: לכן הוא לא צריך את ההוראה של אליקים רובינשטיין, שאומר לו במכתב:

עזמי בשארה: אדוני ראש הממשלה, אל תשתמש במושג "שטחים כבושים".

עזמי בשארה: אני מבטיח לכם שהוא גם לא ישתמש.

עזמי בשארה: הוא ישתמש ב"אוכלוסייה תחת כיבוש" ולא ב"שטחים כבושים".

עזמי בשארה: כי הוא רוצה להיפרד מהאוכלוסייה.

עזמי בשארה: כמה שיותר פלסטינים על כמה שפחות שטח.

עזמי בשארה: לכן, אנשים לא שמו לב אתמול על מה הוא מדבר.

עזמי בשארה: הוא אומר: פלסטינים תחת כיבוש.

עזמי בשארה: הוא אומר, הם באמת תחת כיבוש.

עזמי בשארה: אבל הוא לא דיבר על "השטחים תחת כיבוש".

עזמי בשארה: לכן, אני חושב שחגיגתם של כמה אנשים צדקנים משינוי היא מוקדמת.

עזמי בשארה: לא רק שמחת עניים, שמחת מעמד ביניים אני אקרא לזה, אז השמחה הזאת היא מוקדמת, כאילו הם ניצחו וכו' וכאילו ראש הממשלה פתאום אימץ את התפיסה של הכיבוש וכו' וכו'.

עזמי בשארה: צפוי לנו מאבק ארוך עד שראש הממשלה ישנה את דעתו בנושא השטחים הכבושים ויבין שמדינה פלסטינית זה לא בשביל להפריד כמה פלסטינים מאחורי חומה ביטחונית - עלא ארנון סופר, שהוא מתיידד אתו פתאום מאז הבחירות ומאמץ את דעותיו, להפריד כמה פלסטינים מאחורי חומה ואז זו ישות פלסטינית, מסיבות גזעניות.

עזמי בשארה: מסיבות לאומניות נקרא לזה.

עזמי בשארה: מסיבות של הפרדה בין העמים.

עזמי בשארה: אלא שאתה עושה שלום בשביל שיהיה צדק היסטורי, בשביל דו-קיום, למען דו-קיום, ואז באמת אתה לא תופתע מאוד מאדם שיגיד: למה שלא נחיה במדינה אחת?

עזמי בשארה: למה שלא נחיה בשתי מדינות אבל ביחסים קונפדרטיביים?

עזמי בשארה: או בשתי מדינות במצב של שלום, בשיתוף פעולה.

עזמי בשארה: אז גם לא ייראה לך שאתה מי- יודע-מה שברת מוסכמות ואמונות וכו', אם אתה תדבר ככה.

עזמי בשארה: אפשר להאמין באותם עקרונות ולראות וריאציות אחרות של הפתרון, כל עוד הדו-קיום הוא המטרה שלך.

עזמי בשארה: האנשים האלה לא מאמינים בדו-קיום.

עזמי בשארה: הוא בעד הפרדה, הוא לא רוצה יותר אזרחים פלסטינים.

עזמי בשארה: האזרחים הפלסטינים שקיימים פה, בשבילו זה כבר מעמסה וכבר עול, ולך תדבר על שוויון בתנאים כאלה ועל אזרחות שווה.

עזמי בשארה: לך תדבר על אזרחות שווה בתנאים שאתה נראה בכלל כאורח של הדמוקרטיה הישראלית, וצריך להתנהג בהתאם.

עזמי בשארה: אורחים צריכים להיות מנומסים.

עזמי בשארה: אסור להם להגביר את הקול יותר מדי וגם לא לצעוק יותר מדי על תקציבים וגם אין להם נציג בוועדת הכספים ואין להם לובי בכנסת ואין להם אופציה אחרת חוץ מאופציה אזרחית, כי הם לא לובי, הם לא סקטור כמו שאר הסקטורים.

עזמי בשארה: אגב, הסקטור היחיד שהוא לא סקטור בחברה הישראלית הוא הסקטור הערבי.

עזמי בשארה: הוא by definition לא סקטור.

עזמי בשארה: אין לו נציגים במעמדות הכוח הישראליים.

עזמי בשארה: כל השאר הם סקטורים.

עזמי בשארה: מה זה סקטור?

עזמי בשארה: מוכר כסקטור.

עזמי בשארה: כלומר, יש לו נציגים בתהליך קבלת ההחלטות ובמאזני הכוחות הישראליים.

עזמי בשארה: הוא לא קיים.

עזמי בשארה: לכן אנחנו, כולנו, סומכים לגמרי על מושג האזרחות ועל האזרחות השווה.

עזמי בשארה: האם יש בכנסת נציגים לאזרחים שהם לא סקטורים אלא לאזרחים כאזרחים?

עזמי בשארה: בטוח ששינוי היא לא זאת, אף שהיא מתעטרת בזאת.

עזמי בשארה: היא אומרת, היא הופכת לנו את מעמד הביניים לסקטור.

ראובן ריבלין: והתשובה על השאלה הזאת, בסיבוב הבא.

עזמי בשארה: תודה, אדוני.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מוחמד ברכה - אני כמעט חשבתי שתפסתי את האופוזיציה בקלקלתה, כי אדוני לא היה.

ראובן ריבלין: אבל, כמובן, הוא הגיע ארבע דקות עוד לפני שחבר הכנסת בשארה סיים.

ראובן ריבלין: כל הכבוד, אתם עומדים בזמנים.

ראובן ריבלין: אחרי חבר הכנסת ברכה - חבר הכנסת נסים זאב, ואם הוא לא יהיה - חבר הכנסת דוד טל.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אתמול סיעתנו, סיעת חד"ש-תע"ל, הגישה הצעת אי-אמון בממשלה בנושא של איחוד משפחות והכוונה של הממשלה שהודיע עליה כבר בשבוע שעבר שר הפנים, שלא יתקיימו דיונים על איחוד משפחות אם אחד מבני הזוג הוא ממוצא פלסטיני.

מוחמד ברכה: הדבר הזה היה קיים מאז 12 במאי בשנה שעברה כהחלטה של הממשלה.

מוחמד ברכה: הממשלה הזאת החליטה להביא את זה בחקיקה לכנסת.

מוחמד ברכה: במשך כל סוף השבוע הקודם ניסינו לעורר עניין סביב הדבר הזה, שהוא פשוט חסר תקדים.

מוחמד ברכה: לא חסר תקדים בהתנהלות או בפרקטיקה אלא חסר תקדים בטרמינולוגיה שהשתמשו בה במוצהר.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, איחוד משפחות לא מתקיים אם אחד מבני הזוג הוא ממוצא פלסטיני.

מוחמד ברכה: ככה, שחור על גבי לבן.

מוחמד ברכה: כנראה היום התנער מי שהתנער והתעורר מי שהתעורר וגילו שיש איזה מסמך, שיש איזו הצעת חוק באמת, שדווקא השר עזרא דיבר עליה אתמול והוא אמר שהיא נמצאת בידיו והיא תוגש לכנסת תוך ימים.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אני חושב שיש הידרדרות איומה לביבים שעוד לא הגיעה אליהם הפוליטיקה הישראלית עד כה.

מוחמד ברכה: ודווקא ביוזמת הממשלה וביוזמת ראש הממשלה, ודרך ביצועיו של שר הפנים הליברל הנאור כביכול, הדמוקרט, ואני לא רוצה לייחס לו עוד מעלות - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, אולי אדוני יואיל לתת לי אינפורמציה.

ראובן ריבלין: כאשר יש זוגות של ישראלים ופלסטינים ורוצים איחוד משפחות, כמה רוצים איחוד משפחה שלא בישראל?

מוחמד ברכה: סליחה?

ראובן ריבלין: כמה רוצים להיות בצד הפלסטיני ולא בצד הישראלי, או בירדן ולא - - -

אחמד טיבי: בטול-כרם יש, ברמאללה יש כאלה.

ראובן ריבלין: אני רק שואל מבחינה סטטיסטית.

מוחמד ברכה: זה לא שייך.

מוחמד ברכה: אני רוצה ללכת לכיוון שאתה רוצה להוביל אליו, אדוני.

מוחמד ברכה: אנשים מתחתנים ורוצים לחיות במקום שבו טוב להם יותר, אם זה מה שאתה רוצה לשמוע.

מוחמד ברכה: זה אפשרי לחיות במחנה פליטים תחת הפצצות.

עזמי בשארה: יש הרבה בחורות מעזה שלא נותנים להן לבקר את ההורים.

ראובן ריבלין: אני לא התווכחתי, אני רק שאלתי.

מוחמד ברכה: זה טבעי.

עזמי בשארה: כמו שישראלי מתחתן עם אמריקנית והוא גר באמריקה.

אחמד טיבי: זה הרבה יותר טוב מאשר לגור במחנה הפליטים בטול-כרם.

מוחמד ברכה: נכון.

מוחמד ברכה: למה לבזבז מלים ולהצטדק?

מוחמד ברכה: הסטטיסטיקה מאוד ברורה ומאוד חד-משמעית.

מוחמד ברכה: אני גם מוכן ללכת לכיוון החששות שאתה רוצה להעלות, אדוני, או שהעלה בעצם השר עזרא אתמול, שיש אנשים שנגועים בשיתוף פעולה עם פעולות טרור.

מוחמד ברכה: בסדר.

מוחמד ברכה: כמה הם?

מוחמד ברכה: למה לא ללכת נקודתית?

מוחמד ברכה: למה ללכת ולהכתים ציבור שלם?

מוחמד ברכה: למה ללכת עם הדבר הזה בצורה רטרואקטיבית, אדוני?

מוחמד ברכה: אלה אנשים שכבר הקימו משפחה, יש להם ילדים.

מוחמד ברכה: לפני חודשיים-שלושה התקשר אלי אזרח מאום-אל-פחם.

מוחמד ברכה: הוא אומר לי: התחתנתי ב=1997, יש לי ארבעה או חמישה ילדים - אני לא זוכר - אף אחד לא הודיע לי מראש שב=12 במאי 2002 יקבלו בממשלה החלטה שהנישואין שלי אינם תקפים.

מוחמד ברכה: יש פה התעללות באנשים על רקע גזעני.

מוחמד ברכה: הדברים האלה מעוררים צמרמורת, כי הם לוקים בגזענות קשה.

מוחמד ברכה: הרעיון הזה כולו, אדוני, שאוב מתורת הגזע.

מוחמד ברכה: אי-אפשר לומר על זה שום דבר אחר.

מוחמד ברכה: כמה שאני משתדל בחודשים האחרונים להימנע מהמלים האלה ולנסות לפייס ולהתקרב ולדבר וללכת על מה שמחבר - אבל, נותנים לנו בפרצוף.

מוחמד ברכה: אם אחד מבני הזוג הוא ממוצא פלסטיני, בקשתו לאיחוד משפחות לא תידון.

מוחמד ברכה: הוא פסול אזרחות.

מוחמד ברכה: איפה נשמע דבר כזה?

מוחמד ברכה: זה לא טובה שעושים לאיש או לאשה מהגדה.

מוחמד ברכה: זו החובה של המדינה כלפי אזרח המדינה, שהוא התחבר עם בן זוגו או בת זוגו.

עזמי בשארה: אפילו לא תושבות קבע.

מוחמד ברכה: לא.

מוחמד ברכה: השר עזרא אמר אתמול שייתנו להם תושבות זמנית.

מוחמד ברכה: מה זה תושבות זמנית?

מוחמד ברכה: שהוא מאוים, שבכל רגע יסולק.

מוחמד ברכה: הוא לא יכול לעבוד, הוא לא יכול לקבל ביטוח, הוא לא יכול להתקיים קיום מינימלי כמו בני-אדם.

מוחמד ברכה: אז יש אלפים כאלה.

ראובן ריבלין: אני יכול לשים לך devil's advocate: יכולים לבוא האומרים, שיש איזה רצון לקיים איזו מדיניות של זכות שיבה - - -

עזמי בשארה: אנשים מתחתנים לא כקונספירציה.

ראובן ריבלין: אדוני הוא מהעדה הנוצרית.

ראובן ריבלין: אבל יש מוסלמים שיכולים להתגרש ולהתחתן כהרף עין ולהישאר.

ראובן ריבלין: אלה הטענות שנשמעות בציבור.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, עם כל הכבוד.

מוחמד ברכה: יכול להיות, ואני גם לא רוצה למחוק את זה, יכול להיות שיש אחד או שניים שהתחתנו ואחרי חודש-חודשיים התגרשו.

מוחמד ברכה: אדם כזה שבא כדי לספסר באזרחות, צריך לטפל בו.

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

מוחמד ברכה: אבל אדם מוליד ילדים מתוך מזימה?

מוחמד ברכה: אדם מקים משפחה מתוך מזימה?

מוחמד ברכה: אדם מוליד ילדים, משתוקק להם, רוצה לגדל אותם, רוצה לבנות להם עתיד מתוך מזימה נגד מישהו?

מוחמד ברכה: איפה נשמע דבר כזה.

מוחמד ברכה: יש טענות שמועלות בגינם של בודדים, כדי להשליך אותן על הכול.

מוחמד ברכה: אני לא מתכוון אליך, חס וחלילה, אדוני היושב-ראש.

מוחמד ברכה: אבל הטענות אלה הן טענות שמעוררות סלידה, שמצביעות על התבהמות של ניתוק אדם מרגשותיו, ממשפחתו, מחייו, ולנסות להדביק לזה תווית של: הוא רוקם מזימה נגד המדינה בזה שהוא התחתן עם פלסטינית.

מוחמד ברכה: בטח פלסטיני יתחתן עם פלסטינית, פלסטינית תתחתן עם פלסטיני ויש בני משפחה מהעבר הזה של "הקו הירוק" ומהעבר השני של "הקו הירוק".

גדעון עזרא: יש לי שאלה.

גדעון עזרא: מה ההבדל בין תושב עופרה, תושב יהודה ושומרון, לבין תושב טירה?

מוחמד ברכה: תושב עופרה הוא מתנחל.

מוחמד ברכה: אתה רוצה עכשיו להסיט את הנושא לשם?

מוחמד ברכה: אני מוכן להסיט את הנושא לשם, אבל פה מדובר בסוגיה אזרחית.

מוחמד ברכה: אני לא רוצה להתפתות ולברוח מהסוגיה הזאת ולדון עכשיו בעניין ההתנחלויות.

מוחמד ברכה: ההתנחלויות, לדעתי, הן בלתי חוקיות בעליל, גם אלה שאושרו על-ידי ממשלת ישראל.

מוחמד ברכה: יש פה מחלוקת פוליטית.

מוחמד ברכה: אני מעלה את נושא המושג הבסיסי של תפיסת האזרחות במדינת ישראל, לא המחלוקות הפוליטיות ומה צורת הפתרון.

ראובן ריבלין: זאת שאלה אחרת.

ראובן ריבלין: אני חושב שהמתנחלים היו שמחים על השאלה של כבוד השר.

ראובן ריבלין: יש חבר כנסת לשעבר שבנו נישא לאשה מהאזור הפלסטיני.

ראובן ריבלין: אני מכיר אותו היטב.

גדעון עזרא: הוא קיבל אישור.

ראובן ריבלין: יש אהבה אצל כל אדם.

ראובן ריבלין: השאלה היא כמה הגירה פלסטינית היתה מאז 1996 לתוך ישראל כתוצאה מנישואים אלה?

גדעון עזרא: לפי התשובה של משרד הפנים, מאז הסכם אוסלו, 100,000 פלסטינים גם מארצות אויב.

ראובן ריבלין: אבל הוא אומר שצריך לבדוק כל דבר לגופו, מי בא באמת ומי לא באמת.

גדעון עזרא: הממשלה קבעה, שכל מי שהיה פה עד 13 במאי, יקבל אישור זמני.

מוחמד ברכה: אדוני השר, יש מבחנים שלא היו מקובלים עלינו.

מוחמד ברכה: לידיעתך, אדוני היושב-ראש, לפני שהממשלה קיבלה ב=12 במאי את מה שקיבלה, ולפני הצעת החלטה שתובא כנראה למליאה, הרי היה הליך של התאזרחות.

מוחמד ברכה: זה לא היה אוטומטית, מתחתן אצל השיח' ולמחרת הוא היה מקבל אזרחות.

מוחמד ברכה: היה תהליך מייגע, מתיש.

ראובן ריבלין: השאלה היא אם בחמש השנים הראשונות הוא יקבל תושב קבע או תושב ארעי, זה הכול.

גדעון עזרא: הוא לא קיבל לא את זה ולא את זה.

גדעון עזרא: הוא צודק.

מוחמד ברכה: אדוני השר, לא שאני מתלהב מהתהליך.

מוחמד ברכה: היו הרבה תלונות של אנשים שפשוט רוצים לנהל חיים תקינים, חיי משפחה נורמליים, ופשוט נקרעו יום ולילה בגלל ההליך הזה שאומץ על-ידי השר שרנסקי בזמנו.

מוחמד ברכה: אבל לקפוץ משם עד לתהום הזאת?

מוחמד ברכה: מה קורה?

מוחמד ברכה: והנה, יושב פה חבר כנסת, אדוני היושב-ראש, שהתחתן עם פלסטינית ושום דבר לא קרה למדינה, אגב.

אברהם הירשזון: למה אי-אפשר שהוא יהיה אזרח פלסטיני?

מוחמד ברכה: הוא אזרח המדינה.

מוחמד ברכה: למה אתה רוצה לשלול ממנו את האזרחות הזאת?

מוחמד ברכה: זה עניין אינדיבידואלי, חבר הכנסת הירשזון, זה עניין של בחירה אינדיבידואלית.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אני חושב שטוב תעשה הממשלה אם תתעשת.

מוחמד ברכה: שוב, אני צריך להגיד את זה מיליון פעם, אני לא תולה הרבה תקוות ביושרה של הממשלה הזאת וברגישותה לנושאים אזרחיים ודמוקרטיים, אבל, רבותי, זה זועק לשמים.

מוחמד ברכה: אני חושב שטוב יעשו ראש הממשלה ושר הפנים אם יגנזו לאלתר את החרפה כדי להימנע מהמטת קלון על הדמוקטיה הישראלית, שהיא מקרטעת בלאו הכי.

מוחמד ברכה: הדוח שפורסם בשבוע שעבר אומר הרבה דברים על ההתנהלות הדמוקרטית במדינת ישראל, גם של השלטון וגם ההתנהלות הציבורית.

מוחמד ברכה: יכול להיות שאחרי הסערות שהיו אתמול אצל ראש הממשלה סביב המלה כיבוש, בנושא מפת הדרכים ושליטה על 3.5 מיליוני אנשים, כנראה הוא רוצה לפייס דרך טיפוס על אנשים חסרי ישע בנימות גזעניות, כדי לאזן.

מוחמד ברכה: אחרת, אני לא מבין מה לוחץ על הממשלה עכשיו, שהיה מפגע בחיפה?

מוחמד ברכה: היו כמה אנשים, מאזרחי המדינה הערבים בישראל, שהיו מעורבים בפעולות כאלה, דבר שאני לא מקבל אותו, דוחה אותו מכול וכול בתכלית הדחייה.

מוחמד ברכה: אז מה, תציעו לסלק את כל הערבים, לטרנספר אותם?

מוחמד ברכה: אפילו בני אלון לא אומר את זה.

מוחמד ברכה: אתמול הוא אמר שהטרנספר שלו לא חל על הערבים בישראל.

מוחמד ברכה: לאן אתם מגיעים?

מוחמד ברכה: לאן אתם הולכים בכלל?

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כמה זמן נותר לי?

ראובן ריבלין: נותרו לך 40 שניות, אבל אני עצרתי את השעון כאשר הפרעתי לך.

ראובן ריבלין: אם אדוני ירצה עוד שתי דקות, בבקשה.

מוחמד ברכה: אני רוצה לחזור לנושא שהוא נושא הדיון, בכל זאת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מאיפה נדיבות הלב הזאת?

מוחמד ברכה: היה סימפוזיון בשלב מסוים, אדוני חבר הכנסת טל, ולכן הסימפוזיון הזה לא יכול להיות על חשבוני.

ראובן ריבלין: אני בטוח שאלה היו שאלות שכולם רצו לשמוע ולקבל תשובה עליהן.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אדוני חבר הכנסת טל, חבר הכנסת נסים זאב פה.

מוחמד ברכה: אין לי שום בעיה עם ברית-מילה.

יעקב ליצמן: לשינוי יש.

נסים זאב: גם כשאני מוהל?

מוחמד ברכה: שמעתי שזה קצת מסוכן, אני לא בטוח.

מוחמד ברכה: אבל באופן עקרוני אין לי בעיה עם ברית-מילה כרעיון.

מוחמד ברכה: יש לי בעיה קצת עם הרגע של ברית-המילה.

מוחמד ברכה: אני זוכר כששני בני נימולו - - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: - - -

ראובן ריבלין: לקטנים מקצצים והגדולים שמחים.

מוחמד ברכה: ושותים לחיים.

מוחמד ברכה: בשבת היינו, חבר הכנסת טיבי ואני, אצל חבר הכנסת טלב אלסאנע שנולדו לו בשעה טובה תאומים, בן ובת.

מוחמד ברכה: הבן נולד ראשון אחרי ארבע בנות.

מוחמד ברכה: היה טקס ברית-מילה.

מוחמד ברכה: היו הרבה אנשים.

מוחמד ברכה: האנשים שמחו וזללו, כל הגדולים שמחו וזללו וכמעט רקדו והצטלמו, למעט הקטן הזה שקצצו לו, שדימם ובכה.

מוחמד ברכה: התוכנית הכלכלית היא הרגע של ברית-המילה.

מוחמד ברכה: כל הקטנים צועקים, זועקים ומדממים וכל הגדולים שותים לחיים.

ראובן ריבלין: אבל שר האוצר יכול לומר שבאותו זמן אומרים: זה הקטן גדול יהיה; התוכנית הכלכלית הזאת אומרת: זה הקטן גדול יהיה.

מוחמד ברכה: לכן אני לא נפלתי במלכודת.

מוחמד ברכה: אמרתי בהתחלה שאין לי בעיה עם ברית-המילה, יש לי בעיה עם רגע המילה.

מוחמד ברכה: עובדה ששני בני נימולו.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת ברכה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, אני צריך לפגוש את שר החוץ הבולגרי.

ראובן ריבלין: אם אדוני יואיל להחליף אותי עד שחבר הכנסת אדלשטיין יגיע.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראש הממשלה חסר אמונה, ובלי אמונה אין ביטחון ואי-אפשר גם לשמור על ארץ-ישראל.

נסים זאב: אני רוצה להזכיר לו, כשהוא אמר שאי-אפשר לשלוט על 3.5 מיליוני פלסטינים, הוא כנראה לא למד מספיק תורה, מה לעשות.

נסים זאב: התורה אומרת בפרשת עקב: "כי תאמר בלבבך רבים הגוים האלה ממני איכה אוכל להורישם: לא תירא מהם זכר תזכר את אשר עשה ה' אלהיך לפרעה ולכל מצרים: המסת הגדלת אשר ראו עיניך והאתת והמפתים והיד החזקה והזרע הנטויה אשר הוצאך ה' אלהיך כן יעשה ה' אלהיך לכל העמים אשר אתה ירא מפניהם".

נסים זאב: אחר כך התורה ממשיכה ואומרת: "כי ה' אלהיך מביאך אל ארץ טובה ארץ נחלי מים עינת ותהמת יצאים בבקעה ובהר: ארץ חטה ושערה וגפן ותאנה ורמון ארץ זית שמן ודבש:

נסים זאב: ארץ אשר לא במסכּנֻת תאכל בה לחם לא תחסר כל בה ארץ אשר אבניה ברזל ומהרריה תחצב נחשת: ואכלת ושבעת וברכת את ה' אלהיך על הארץ הטבה אשר נתן לך".

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה, הממשלה הנוכחית מהתלת בעם ישראל.

נסים זאב: ממשלה אטומה מתעלמת מהתחזיות השחורות בעניין הדמוגרפי.

נסים זאב: רציתי לדבר על הנושא הכלכלי, אבל מה לעשות?

נסים זאב: שמעתי פה נושאים חשובים מאוד - - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: - - -

נסים זאב: כן, מה שמוחמד דיבר כאן.

נסים זאב: חשוב גם להגיב על הנושא.

נסים זאב: אני מעריך מאוד את ראש הממשלה כמצביא, כלוחם, אבל לא כמדינאי.

נסים זאב: אתמול הוא אמר שלא נוכל לשלוט על 3.5 מיליוני ערבים.

נסים זאב: אני שואל את ראש הממשלה: מה יהיה בעוד חמש שנים, כאשר הערבים, שהיום הם במיעוט, יתפתחו והם מתפתחים ומתרבים הרבה יותר מהיהודים במדינת ישראל?

נסים זאב: מה יגיד ראש הממשלה אז, כאשר הם יבקשו הכרה כמיעוט לאומי, או איחוד עם המדינה הפלסטינית שעכשיו ראש הממשלה מקים להם?

נסים זאב: חוסר התבונה הפוליטית של ראש הממשלה מגיע לממדים כואבים.

נסים זאב: בסופו של דבר, מי שצריך לפרוע את השטרות זה העם היושב בציון.

נסים זאב: מה נעשה כאשר השהידים מלבנון ירדו עלינו שוב וירצו להתאבד וידרשו זכות שיבה ל=1.5 מיליון ערבים שברחו מארץ-ישראל בשנים 1948-1967?

נסים זאב: הלוא הגיעו רק 170 שהידים, וראש הממשלה נכנע לטרור הזה.

נסים זאב: מה יקרה?

נסים זאב: היש בעיה ל"ג'יהאד האסלאמי" מחר לשלוח עוד 300 שהידים?

נסים זאב: הלוא הם עומדים בתור להתאבד.

נסים זאב: כולם רוצים למות.

נסים זאב: מה נעשה כאשר יהיו בכל רחבי העולם, כמו שראינו בלונדון, בוושינגטון ובפריס, הפגנות של מאות אלפי אנשים נגד המלחמה שארצות-הברית החליטה, עם בריטניה, לעשות נגד עירק.

נסים זאב: טוני בלייר האמין בצדקת דרכו, ולכן יכול היה לעמוד עמידה איתנה.

נסים זאב: אבל ראש הממשלה שלנו לא מסוגל לעמוד בלחץ בגלל חוסר תבונה מדינית, חוסר חזון וחוסר אמונה בתורת ישראל ובתהליך ההיסטורי של שיבת ציון.

נסים זאב: מה שקורה פה לנגד עינינו זה בעצם תסביך שאנחנו נקלעים אליו ושלא נוכל לחזור חזרה ממנו.

נסים זאב: אומנם, ראש הממשלה הוכיח מנהיגות צבאית, אבל כאשר הוא מוביל את העם הזה לדרך שלדעתי היא דרך ללא מוצא, בעצם הוא מכשיל את העם.

נסים זאב: הוא גם מתכחש להבטחות שנתן במשך שנים ארוכות.

נסים זאב: החלטת הממשלה, החלטות הממשלות הקודמות, לגבי כל המאחזים וההתנחלויות - היום הוא כבר מדבר לא רק על ויתורים כואבים.

נסים זאב: הוא כבר מדבר על החזרת ארץ-ישראל.

נסים זאב: בעצם, הוויתורים הכואבים והדרך הכואבת הזאת יביאו טרגדיה שראש הממשלה הוביל אותה אמש, והממשלה הזאת קיבלה החלטה היסטורית, מבחינה זו שעד היום גם כל הממשלות הקודמות לא הסכימו לחתום על תהליך כזה.

נסים זאב: אפילו ראש הממשלה לשעבר ברק לא הסכים לוויתורים כואבים כמו ראש הממשלה אריק שרון.

נסים זאב: גם בגין, זיכרונו לברכה, הבטיח לסאדאת את האוטונומיה.

נסים זאב: הוא הבטיח אוטונומיה ביהודה ושומרון, אבל האוטונומיה הזאת הפכה לישות ואחר כך לרשות פלסטינית, אבל רשות מפורזת שהיה מותר לשוטריה לשאת רובים.

נסים זאב: לאן הגענו היום?

נסים זאב: היום, יש נשק, מרגמות, בתי-חרושת לייצור נשק, אוניות מלחמה ואוניות שמבריחות נשק.

נסים זאב: כל זה בעזרת המדינות שמתחברות אליהם, כמו מצרים בפתחת רפיח.

נסים זאב: יש להם מנהרות, שדרכן מוברח נשק לשטחי הרשות.

נסים זאב: אני רוצה לומר משפט חשוב מאוד על תעודות הזהות, מה שאמר קודם לכן היושב-ראש, כאילו יש פה איזה אפרטהייד ואנחנו לא מוכנים שיהגרו לכאן פלסטינים.

נסים זאב: אנחנו חייבים לחיות את המציאות.

נסים זאב: המציאות המרה שלנו היום היא, שעדיין השנאה הערבית קיימת גם בתחומי ארץ-ישראל, ואי-אפשר להתעלם מכך.

נסים זאב: זו מדינה יהודית דמוקרטית, וקודם כול יהודית.

נסים זאב: חבר הכנסת אחמד טיבי, אם אנחנו רוצים באמת לשמור על מדינה יהודית, אנחנו לא יכולים לתת תעודות זהות רבות - - -

אחמד טיבי: - - -

נסים זאב: אני מתכוון למה שהערבים מתכוונים בעצם - להביא לכאן 1.5 מיליון פלסטינים, שבעצם יציפו את ארץ-ישראל.

אחמד טיבי: איפה?

נסים זאב: הרי מדברים היום על 350,000 שנמצאים רק בגבול לבנון, אבל יש עוד הרבה פלסטינים, שאני ואתה יודעים איפה הם נמצאים.

נסים זאב: כולם ירצו לבוא לארץ-ישראל.

אחמד טיבי: מה לגבי אלה שהתחתנו?

נסים זאב: האם אנחנו יכולים להרשות לעצמנו להפוך את המדינה הזאת לדו-לאומית?

נסים זאב: לא ולא.

נסים זאב: אם כן - אדרבה, דו-לאומית כולל עד הירדן.

אחמד טיבי: אתה מסכים?

נסים זאב: כן, מסכים.

נסים זאב: אני מסכים שהמדינה הזאת - - -

אחמד טיבי: לא יהיה לך שם רוב.

אחמד טיבי: תפסיק להיות אוטונומיה יהודית.

נסים זאב: אני מודיע לך, שאני מסכים לתת אוטונומיה מלאה לערבים במדינה יהודית.

נסים זאב: הם יכולים לחיות פה.

קולט אביטל: אז זה לא דו-אומי.

אחמד טיבי: מהים עד הנהר מדינה אחת.

נסים זאב: מדינה אחת.

אחמד טיבי: מדינה אחת שקוראים לה: נסים זאב.

אחמד טיבי: כולם יקבלו תעודות זהות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת טיבי וזאב, קראתי בעיון את התוכנית הכלכלית שבה אנחנו דנים כרגע, ולא מצאתי שום סעיף שמתייחס לנושא: מדינה יהודית ומדינה פלסטינית.

יולי יואל אדלשטיין: תישארו לפחות בקריאות ביניים בנושא הנדון.

יצחק כהן: - - -

נסים זאב: אם אנחנו באמת רוצים לשמור על הצביון היהודי בארץ-ישראל, אנחנו - - -

קולט אביטל: מה תעשה אם הם יהיו פה רוב?

קולט אביטל: הרי הם יהיו פה רוב תוך כמה שנים.

נסים זאב: בשביל זה יש חקיקה - - -

אחמד טיבי: - - - שאסור שערבים יהיו רוב.

נסים זאב: אסור לנו לאפשר להביא לפה רוב גויים או רוב ערבים.

נסים זאב: אם אנחנו רוצים לשמור פה על רוב יהודי.

נסים זאב: זוהי מדינה יהודית.

אחמד טיבי: אתה רוצה רוב מהים עד הירדן.

אחמד טיבי: אני בא לקראתך.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זאב, יש לך חצי דקה.

נסים זאב: חבר הכנסת טיבי, ברוך השם, יש לך 21 מדינות שאתה יכול ללכת אליהן ויקבלו אותך בזרועות פתוחות.

אחמד טיבי: לא יכול.

אחמד טיבי: רק פה.

נסים זאב: אדם כמוך, אהלן וסהלן, יקבלו בכל מקום.

קולט אביטל: הוא נולד פה.

קולט אביטל: הוא רוצה לחיות פה.

אחמד טיבי: אני רוצה פה.

נסים זאב: אין לי בעיה אתך.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זאב, בעוד 20 שניות אתה צריך לסיים.

נסים זאב: להביא פלסטינים במאסות, והכול בכל מיני תחכומים: איחוד משפחות כביכול - - -

אחמד טיבי: זה תחכום.

נסים זאב: זה תחכום.

אחמד טיבי: נישואים זה תחכום.

נסים זאב: זאת הדרך של זכות השיבה שמיישמים אותה הלכה למעשה.

אחמד טיבי: אם נישואין הם תחכום, מה זאת ברית מילה?

נסים זאב: לכן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שאם הגיע המצב שהיועץ המשפטי יחד עם שרים בממשלה הגיעו למסקנה הנכונה והראויה לבלום את ההגירה הפלסטינית לתחומי מדינת ישראל, זה הדבר המינימלי שהממשלה הזאת מתבקשת לעשות אחרי שהיא כבר מכרה את ארץ-ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד טל, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו - חבר הכנסת עבד-אלמלכ דהאמשה; אחריו - חבר הכנסת אחמד טיבי, שוודאי ישיב לחבר הכנסת נסים זאב, ואחריו - חבר הכנסת אברהם שוחט.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת - - -

יצחק כהן: כמה היו בהפגנה, אתה יודע?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מעריך ש=100,000 איש היו בהפגנה של ההסתדרות שהסתיימה לפני כשעתיים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני אתייחס לזה, חבר הכנסת כהן, תודה שהזכרת לי.

אחמד טיבי: 100,000 איש.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 100,000 איש, אומרים אלה שספרו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני לא ספרתי.

נסים זאב: 100,000 איש כולל בכיכר מלכי-ישראל, אתה מתכוון?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא, ההפגנה נגד מערכת המשפט, בזמנה, היתה הרבה יותר גדולה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שם היתה הפגנה של החרדים – 400,000, 500,000 איש.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא הצלחנו להגיע למספרים כאלה, אבל היה מספיק מכובד, ואני עוד אתייחס לזה.

ג'מאל זחאלקה: אתה חושב שזה משנה לממשלה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני רוצה לקוות.

ג'מאל זחאלקה: אם היו מיליון איש, זה ישנה לה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חצי מיליון איש היו משנים לה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מקווה שגם ה=100,000 גירדו שם את האטימות, את הקליפה.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להגיד לך שהפגנה של 100 איש מול משרד ראש הממשלה תשנה לממשלה הרבה.

ג'מאל זחאלקה: תלוי מי 100 האיש האלה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולי אתה רוצה לרמוז לי שאנחנו צריכים לעשות איזו הפגנה אלימה, התנגשות עם שוטרים, עם דם, ואז יפקחו את העיניים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אנחנו רצינו לאחוז בכל אמצעי שהוא לגיטימי והוא עולה בקנה אחד עם החוק שאתה ואני מחוקקים כאן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא רצינו לחצות את הקווים הללו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל אני חושש, חבר הכנסת, ידידי הטוב, שמאוד יכול להיות שהדבר הזה יצא משליטה ויום אחד – והוא לא רחוק - אותם אנשים לא ישעו עוד לבקשות שלנו ולא ישמעו לנו, וזה יצא משליטה והם יעשו את זה בלי שנגיד להם את זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: וזה יהיה האסון הגדול ביותר לחברה הישראלית.

אחמד טיבי: מה המשמעות של זה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני אסביר לאדוני מה המשמעות של הדברים, חבר הכנסת טיבי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני אאפשר לך אחר כך לשאול שאלות ואני אתייחס אליהן, אבל אני רוצה - - -

יולי יואל אדלשטיין: הוא יושב שם, לידך, חבר הכנסת טיבי, הוא יסביר לך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני רוצה קודם כול להזכיר - ואני מדבר אל אנשים שכרגע יושבים ספונים בבתיהם ומתבוננים בנו - שמחר, בעזרת השם, יום רביעי בשבוע, בשעה 16:30, קרי: ארבע וחצי אחר הצהריים, תצא מ"בנייני האומה" תהלוכת מחאה נגד התוכנית הכלכלית, ואני קורא לכל אזרחי מדינת ישראל להשתתף בתהלוכה הזאת ולהפגין נגד כל הגזירות הכלכליות, הפוגעות פגיעה אנושה בשכבת הביניים ובשכבות החלשות.

יולי יואל אדלשטיין: זה גם יעזור לעשות עכשיו רייטינג לערוץ=33.

יולי יואל אדלשטיין: מחר נוכל למדוד את זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם אדוני כבר העיר, אז אני אוסיף: רבותי האזרחים במדינת ישראל, ההפגנה הזאת היא בשבילכם ולמענכם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש הרבה מאוד גזירות כלכליות, אבל יש דבר שהוא חמור, ולכן היום התקיימה פה הפגנה רבתי של ההסתדרות, שכאמור, כפי שציין חבר הכנסת טיבי, כ=100,000 איש הופיעו והפגינו בה כנגד הפגיעה, השחיקה, השוד הגדול והשבר שהולך להיות בקרנות הפנסיה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתם צריכים להבין שאתם תפסידו מזה הרבה מאוד כסף.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לפני הבחירות דיברנו, אבל ידינו קצרו מלהושיע.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הסברנו ולא שעיתם לנו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: עברנו את הבחירות, אין לנו עוד אינטרס של בחירות כרגע.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האינטרס המובהק הוא שאנחנו דואגים, מנסים לעשות ולעצור את הסחף הגדול הזה בקרנות הפנסיה, ומחר יש לכם הזדמנות לבוא ולומר לממשלה להפסיק להיות אטומה, לגלות רגישות, להתייחס לאנשים החלשים במדינת ישראל, ואם לא תעשו את זה אתם - אף לא אחד יעשה את זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מתרה בכם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מזכיר לכם, אל תגידו שלא אמרתי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אמרתי והזכרתי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לצורך העניין, אדוני, אני אקנה את הקלטת הזאת מערוץ=33, כדי שמי שיטען מחר נגדי, אני אראה לו את הקלטת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שאמרתי והזכרתי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ואני שוב אומר לכם, דרך ערוץ=33: אתם חייבים מחר להגיע, לטובתכם, בשבילכם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש פה כמה חברי הכנסת - 50 במספר, 52, שרוצים לעזור, אבל מה לעשות, הם לא רוב היום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש איזשהו רוב דורסני בכנסת הזאת, והוא עושה ככל אשר עולה על רוחו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכן, אתם חייבים לבוא, לטובתכם, לטובת ילדיכם, כדי שביום מן הימים, כשתצאו לפנסיה, לגמלאות, לא תקבלו 600 שקל או 700 שקל או 800 שקל ולפעמים 1,000 שקל פחות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: משום שיש כוונה חד-משמעית לגבות דמי ניהול בשיעור של 2%, ולא זאת אף זאת, גם להצמיד את השכר הפנסיוני רטרואקטיבית לשנת 1996 ולהעלות אותו רק במדד פלוס 2%, לא יותר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: וכל אחד מכם שקיבל קצת יותר – 3% או 4%, מכל מיני סיבות אלו ואחרות - הוא יצטרך לשלם כסף, רטרואקטיבית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יורידו לו כספים במשכורות הבאות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: והיום הם רוצים לקחת 2% דמי ניהול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולי מישהו יסביר לי מה זה דמי ניהול בסך 2%?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת טיבי, בתוך המחשב, שורה אחת של מחשב – 2%.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 300, 400 שקל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שומו שמים?

עמיר פרץ: וזה רטרואקטיבית?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 2%, זה לא יהיה רטרואקטיבית, אבל מצמידים את המדד פלוס 2% רטרואקטיבית משנת 1996.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: המשמעות של זה היא, שאם קיבלת תוספות מעבר לזה, את כל זה הם יחזירו אחורנית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה משהו כמו - כמה יש לנו מ=1996, תשע שנים - המון כסף.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: המון כסף.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: וכל הסיפור של דמי ניהול - על מה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה הם מנהלים?

עמיר פרץ: וזה לא הולך לשכבות החלשות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה פתאום?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה פתאום?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האוצר מכניס את זה למכבסה גדולה ביותר, מכבסת הדמים, תרתי משמע.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חברי הכנסת ואזרחי מדינת ישראל: אני קורא לכם לא להישאר בבית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מי שיישאר מחר בבית ולא יצא להפגנה, אל יבוא בטענות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אנחנו עושים ככל יכולתנו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל, לכם יש יותר כוח.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הכושר והיכולת שלכם להפגין בצורה נחרצת, טובים יותר מכל הדברים שאנחנו אומרים כאן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שווה להיות מחר כאן - יום אחד, אולי, זה קשה, ואני מניח שאתה, אדוני, שצופה בי כרגע, קשה לך לבוא ולהגיע מחר, אבל תעשה מאמץ.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה תגיע, ויכול להיות שזה ישנה את דעתם של ביבי ואנשי האוצר, אבל אם לא תגיע אתה תשלם במשך השנים הבאות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ואתה, יאריכו ימיך בטוב ושנותיך בנעימים, אבל ירדו לך כל חודש 700, 800 שקל, ואל תגיד שלא אמרנו לך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, אני רוצה, ברשותך, לעבור לכמה נושאים אחרים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש כמה נושאים, אבל אני אחפש את החשוב ביותר בהם, כרגע.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת ד"ר טיבי עוסק בנושא הבריאות - אני אדבר על נושא הבריאות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תראה, אדוני היושב-ראש, בשנת 1995, כשנכנס לתוקף חוק ביטוח בריאות ממלכתי, ההוצאה הלאומית לכל אזרח במדינת ישראל היתה 3,000-3,100 שקלים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם אני לא מדייק כאן בכמה עשרות שקלים, אל תתפסו אותי במלה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: והיום הגענו להוצאה לאומית של 2,800 שקלים לנפש.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: המשמעות של זה היא, שבשמונה, תשע השנים מאז נכנס החוק לתוקף, בעצם ההוצאה הלאומית לכל אזרח במדינת ישראל נומינלית, ירדה ב=300 שקל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: והרי אנחנו, המחוקקים, קבענו - ואני לא נפל בחלקי, אבל אולי חלק אחר פה - הרי קבעו מס בריאות, כדי שכספי מס בריאות יעברו לחולים ולמי שזקוק להם לתרופות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל המדינה קיצצה וקיצצה וקיצצה, ואני לא אחזור על דבריהם של חבר הכנסת חיים רמון וחבר הכנסת סנה, שהיו שרי הבריאות, לא אחזור על מה שהם אמרו על אנשי האוצר ואיך הם התבטאו נגדם, נגד מה שהם עשו כדי לעקר ולסרס את החוק הזה, אבל הם עיקרו וסירסו אותו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אז נוצר מצב, נומינלי, של 300 שקל פחות הוצאה לאומית על חבר הכנסת דהאמשה, עלי, על כל אחד מהחברים היושבים כאן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם אני רק מכפיל את 300 השקל ב=6 מיליוני אנשים אזרחי מדינת ישראל, חסרים לי במערכת מיליארד ו=800 מיליון שקל - יש לי גירעון במערכת הבריאות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: וזה עצוב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה עצוב משום שאנשי האוצר השתלטו לנו על הכספים הללו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: המחוקק לא התכוון לזה, אבל הם השתלטו בכל מיני טריקים, כפי שאמר חבר הכנסת חיים רמון, ביריקה על הפרצוף של הדמוקרטיה, ועיקרו וסירסו, כאמור, את החוק הזה, ונוצר מצב שאין היום כספים במערכת הבריאות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ולכן, אנשים היום מתים, רבותי - כן, מתים - משום שאין הפרוטה מצויה בכיסם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לשמחתי יש אנשים שיש להם כסף ואם הם חס וחלילה חולים, הם יכולים לשלם עבור תרופות יקרות גם 40,000, גם 50,000 וגם 100,000, אבל מי שהפרוטה לא מצויה בכיסו, מה יעשה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת גפני, מה יעשה אדם שהפרוטה לא מצויה בכיסו והוא צריך תרופה שעולה 45,000 שקל כל חודש?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה הוא יעשה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שידידי הטוב הרב גפני היה יחד אתי בתל-השומר כשעלתה אשה ושאלה למה נגזר עליה למות - רק מכיוון שאין לה כסף?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זו מדינת הרווחה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זו מדינת ישראל?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זו התשתית שהקמנו במדינת ישראל כדי לעזור לחלש, לנצרך, לנכה, לגמלאי, לפנסיונר, לנדכא?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אנחנו לא צריכים לעזור?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא צריכים לתמוך?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא צריכים לעודד?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא צריכים להבריא את האנשים הללו?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: איזה מין חברה יש לנו?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: איזה מין חברה תהיה לנו אם כך נתנהג אליה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היות שבנושא בריאות עסקינן, אני אומר שיש נושא שמובא בתוכנית הקלוקלת הזאת והוא מס בריאות לעקרת-הבית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אומרים לי אנשי הליכוד: הורדנו את זה מ=87 ל=70 ובממוצע ישלמו 60.

אחמד טיבי: זה לעג לרש.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למה עקרת-הבית צריכה לשלם 60 שקלים?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה קרה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מי מת?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה יודע ממה אני חושש, חבר הכנסת טיבי?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושש מכך שיום יבוא ואם הגזירה הזאת תתקבל נראה מחזות מזעזעים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יבואו שוטרים לבתים של עקרות-הבית באישון לילה, יוציאו אותן מהבית בכוח, ואולי יבואו עם כלבים ואלות, מפני שהן לא שילמו את הכסף הזה חודש, חודשיים, אולי שלושה או ארבעה חודשים, וייקחו אותן לבית-מעצר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מדובר כאן על לא מעט עקרות בית, הרבה מאוד עקרות בית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למה אצלן, אצל אותן עקרות בית שלא משתכרות?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הן לא מרוויחות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האוצר מתנגד כל הזמן להוספת מסים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה לא מס על החלשים האלה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא מפחד למסות את הכספים של השכבות הגבוהות יותר, אבל פה מותר למסות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני אומר לכם, שמה שיקרה הוא שתיווצר תהום ענקית, תהום פעורה, גם בפערי השכר וגם במדיניות החברתית במדינת ישראל, והתוצאות, לצערי, לא יאחרו לבוא.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה רבה, אדוני, אני מודה לך על הזמן הנוסף שהקצבת לי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דוד טל.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו - חבר הכנסת אחמד טיבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת - - -

משה גפני: למה אין שר מהממשלה?

זאב בוים: יש נציג מהממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עם כל הכבוד לסגן השר, הנמצא באולם המליאה, שמתי לב גם בהתחלה לעניין הזה.

משה גפני: אולי נבחר אותו עכשיו לשר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא יודע אם הוא יושב עכשיו באמת על תקן של מייצג הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם כך, נפנה את הדברים אליך, ואתה אמור להעביר את זה.

זאב בוים: אני יושב על תקן של מייצג.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני סגן השר, פעם היתה לליכוד תדמית של מפלגה חברתית, מפלגה שעוזרת לעם, מפלגה שבתוך ההמונים יש לה יסודות חזקים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שעזר לעשות את זה היה אחד המייסדים, ראש הממשלה לשעבר מנחם בגין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אגב, הרבה מתגעגעים עכשיו לימים של מנחם בגין, לא רק בעניין החברתי אלא בהרבה עניינים נוספים – בעניין היושר, בעניין אמירת האמת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כנראה הדברים האלה כל כך חסרים היום.

זאב בוים: אני משוכנע שאם ראש הממשלה המנוח בגין היה חי, הוא היה זוכה למטח חצים ממך בלי בעיות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תלוי במעשים שלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני זוכר לו את המעשים הטובים וגם את המעשים הרעים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין לי בעיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני זוכר לו שבבית הזה הוא יזם את ביטול הממשל הצבאי והיתה על זה הצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא יודע אם הוא עשה את זה לשם אחיזת עיני העם, אבל זה ייאמר לזכותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מפלגת העבודה וגם חברי כנסת אחרים הכשילו את ההצעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היה לו גם צד אחר, אבל אני התחלתי בדברים החיוביים, אל תעביר אותי לצד השלילי.

משה גפני: מה אתה אומר על זה שראש הממשלה הנוכחי אמר שאנחנו כובשים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה רוצה להוציא אותי בכלל מסדר-היום שלי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אצא, אין לי בעיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה רוצה פוליטיקה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אלך לפוליטיקה.

יולי יואל אדלשטיין: אל תלך לפוליטיקה.

יולי יואל אדלשטיין: תישאר עם התוכנית הכלכלית.

יולי יואל אדלשטיין: אני בטוח שזה מה שרצית לעשות.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי בחצי משפט נחזור לזה תוך כדי הדברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אשלב את הערתך, מר גפני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה נותר היום, במיוחד אם התוכנית הזאת תתקבל כפי שהיא?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רוצה להגיד מדינת רווחה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא אייחס למר בגין מדינת רווחה אף שהיו לו חלק לא מבוטל ותרומה, אבל מה נותר משיקום שכונות העוני, מהבנייה הציבורית, מאותה תוכנית גדולה שרצתה להוציא את העניים מהקטמונים ומהשכונות הקטנות למינימום שבמינימום של אפשרות דיור?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איפה הדיור הציבורי היום?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איפה המשכנתאות שהממשלה מימנה פעם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמה אנשים נעזרים בהם עכשיו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה עם עקרות-הבית?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תתפלא לשמוע, מר בוים, אבל אני שמעתי את מר בגין פעם אחת לפחות בשידור חי, ברגעי אמת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הייתי סטודנט ונכחתי באיזו אספת בחירות שלו, בקטמונים דווקא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך הוא פנה אל האנשים, אל העם, אל האנשים הפשוטים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא הציג את עצמו כאחד מהם, ממש נתן להם להרגיש שהוא אחד מהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך זה נראה עכשיו בתוכנית שאתם מביאים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לעקרות-הבית אתם רוצים לעשות את המוות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פתאום יש עקרות בית ועליהן מכריזים מלחמה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רוצה לדבר על זכות הפרישה, שעכשיו שבע שנים שלמות נוספות הן תצטרכנה לעבוד כדי לראות את השקל הראשון של ביטוח לאומי, קצבת זיקנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד לרגע זה הן יכלו לפרוש ולקבל קצבת זיקנה בגיל 60.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התוכנית שלכם, התוכנית הדרקונית הזאת, שדרוויניזם כלכלי מונח ביסודה, אומרת שהנשים האלה לא תוכלנה לפרוש מעבודה עד גיל 67.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה יודע, אדוני סגן השר, מה היא תוחלת החיים הממוצעת של נשים במדינת ישראל?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אגיד לך – בין 70 ל=71.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כך אנחנו מתייחסים לאמהות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כך אנחנו מתייחסים לנשים שלנו, אלה שהולידו אותנו ואת הדור הבא?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ניתן להן רק שלוש-ארבע שנים לחיות כך במנוחה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 67 שנים הן חייבות לעבוד ורק שלוש-ארבע שנים לקראת הסוף הן תוכלנה לנוח ולפרוש מהעבודה ומהמלאכה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה מה שיש בתוכנית הזאת, אני לא מביא דברים ממני.

זאב בוים: הנתון שלך לא נכון.

זאב בוים: תוחלת החיים של נשים במדינת ישראל היא 78 שנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר, 78.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה אומר שנוריד להן שבע שנים?

זאב בוים: אני רק מתקן נתון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בנתון הזה אני שותף עם מישהו אחר, שנדמה לי שהוא גם יודע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שאלתי אותו כשהוא ניהל את הישיבה והוא אמר שאכן מדובר בגיל 70-71.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם זה 78, גם זו לא סיבה ויש להן עוד כמה שנים טובות בממוצע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו לא סיבה להטיל עליהן מס בריאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מס הבריאות הזה הפך כנראה להיות מס גולגולת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התרגלנו לקיצוצים ולתוכניות אחרי תוכניות והכול לא עוזר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי יש עכשיו פתח, בשינוי שעשה אתמול ראש הממשלה, והוא עשה שני שינויים אדירים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הלוואי שהוא עשה את זה ברצינות, ואני לא רוצה להתבדות, חס וחלילה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רוצה אפילו לפתוח פה לשטן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה להאמין שהוא עושה את זה באמת ובתמים ומאמין בזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שני שינויים אדירים הוא עשה והוא חזר לריאליה, למציאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא אמר שהוא רואה שיש פה עם פלסטיני, שחי תחת הכיבוש של מדינת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מר גפני, אני מדבר אליך עכשיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי שמר שרון עשה אתמול שני שינויים אדירים בפוליטיקה ובמדיניות שלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האחד: הוא חזר לריאליה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא אומר: אנחנו כובשים ורודים בעם הפלסטיני, ב=3.5 מיליוני אנשים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא יכול להיות שזה יימשך כך, זה לא טוב ולא נכון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השינוי האדיר השני – ומר נתניהו חייב להתחשב בזה, כי זה בדיוק סותר את דעתו – זה שהוא אמר שבלי תוכנית מדינית, אין תוכנית כלכלית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין סיכוי שהתוכנית הזאת או כל תוכנית אחרת תצליח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא נצא מהמשבר הכלכלי המייאש הזה, בלי שייפתח צוהר מדיני וייפתח משא-ומתן מדיני עם העם הפלסטיני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם זה שינוי אדיר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד עכשיו לא שמענו את זה ממנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שמענו ממר נתניהו, ראש הממשלה השני – הרי היו כפילויות, מה נעשה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לנו ראש ממשלה מדיני, ראש ממשלה כלכלי, אחר כך אני לא יודע איזה ראש ממשלה תמציאו, אם תמשיכו להיות בשלטון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר התוכנית הזאת, אני מבשר לך שלא תאריכו ימים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תאמין לי, אם אתם תעמדו על הראש ואת הגזירות האלה תעבירו כפי שהן, אני יכול לבשר לך ולליכוד כולו, שהממשלה הבאה לא תהיה ממשלת ליכוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שינוי גם לא תרוויח מזה, אני בטוח, כי שינוי עומדת מאחורי התיאוריה הכלכלית הזאת.

זאב בוים: גפני יהיה ראש הממשלה.

זאב בוים: ..

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הלוואי, למה לא?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה חסר למר גפני?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא ירא שמים לפחות, הוא לא יעשה גזירות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה אדם שמאמין באלוהים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא לא ילך אחרי השטן בעיניים עיוורות.

יולי יואל אדלשטיין: את התומכים הראשונים כבר גייסת, חבר הכנסת גפני.

זאב בוים: חבר הכנסת דהאמשה, אל תמהר, כי גפני הוא חסיד גדול של ארץ-ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר, אבל הוא לא חסיד יותר גדול משרון, תאמין לי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שמעת מה שרון אומר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, יש מציאות, יש ריאליה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה שכופה את עצמו, זה המציאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה לא מתכוון להיות חסיד גדול יותר משרון בעניין ארץ-ישראל, אני לא מאמין.

משה גפני: חס וחלילה, אני לא מתכוון להתקדם לפני שרון או אחריו.

משה גפני: הבעיה שלי אתו היא, שהיום הוא אומר כיבוש - מחר יהיה לו נוח, אז הוא יגיד את ההיפך.

משה גפני: הוא עלה להר-הבית, חזר בו - כל רגע זה משהו אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו יודעים איזה חורבן הוא הביא באותו יום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני הראשון שאמרתי לו לא לעלות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי לו: אדוני, אתה מביא חורבן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי לו שהראשון שיפגוש אותו שם יהיה אני, וקיימתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מר בוים היה שם, אני זוכר את זה, והוא הזכיר לי תוך כדי המערבולת דברים אחרים, לא משנה.

זאב בוים: חבר הכנסת דהאמשה, שיבחת את ראש הממשלה שרון, זה חצי המטבע.

זאב בוים: איפה החצי השני?

זאב בוים: אני רוצה לשמוע ממך על החצי השני.

זאב בוים: תקרא לעם הפלסטיני שלך, ואני רוצה לשמוע מה אתה אומר לו.

יולי יואל אדלשטיין: יעלה הבא בתור, חבר הכנסת אחמד טיבי, וזה יקרה בעוד חצי דקה.

יולי יואל אדלשטיין: אז אולי תשמע.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני, יש לך חצי דקה לסיים את הנאום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבקש שהיושב-ראש יהיה קצת רחב לב אתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה ראית שזה דו-שיח.

יולי יואל אדלשטיין: אני כבר עשיתי את זה, סמוך עלי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מר בוים, בכל הכנות והרצינות אני עונה לך שאני בטוח – כפי שגם ראש הממשלה כבר יודע עכשיו אחרי שהתחילו לשבת – שהעם הפלסטיני רוצה בשלום, רוצה במשא-ומתן מדיני, ורוצה לצאת ממערבולת הדמים ומשפיכות הדמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי העם הפלסטיני סובל פי אלף ממה שסובלים פה, וכל אחד יודע את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השאלה היא אם אנחנו ניתן לעם הזה באמת לצאת משפיכות הדמים, או שנחזור לתיאוריה הקודמת, שהעם הזה חייב לזחול על הברכיים ולהיכנע לכל התנאים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם הממשלה הזאת באמת עזבה ונטשה, ואני מקווה לצמיתות, את תיאוריית הורדת העם הפלסטיני על ברכיו וכפיית התנאים עליו, השלום קרוב מאוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נבצר ממני לדבר בערבית הפעם.

יולי יואל אדלשטיין: בפעם הבאה נחשב את הזמן ביחד, ואני אתן לך התרעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תרשה לי רק לומר מלה אחת – אני מזמין את כל התושבים, את כל הנפגעים מהתוכנית הכלכלית, את כל אלה שהתוכנית, האבטלה והעוני מכים בהם, להגיע מחר בשעה 16:30 להפגנה מול "בנייני האומה" בירושלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, אני אגיד את זה גם בערבית לציבור דוברי הערבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: כל ציבור האחים, כל התושבים, כולם מוזמנים מחר להפגין סמוך לכנסת, פה, ב"בנייני האומה", בכניסה לירושלים מהצד המערבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההפגנה נגד התוכנית הכלכלית הפושעת והכוחנית נגד העם תתקיים בשעה 16:30.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההפגנה מחר אחר הצהריים, פה, בירושלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת דהאמשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אחמד טיבי, אם תרצה לדבר בשתי השפות, אני מבקש לחשב את הזמן נכון.

זאב בוים: אם הם בונים על השתתפות ב"בנייני האומה" עקב הרייטינג של ערוץ=33, לא יהיו להם אנשים.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הזה כבר נדון בעת נאומו של חבר הכנסת טל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התוכנית תביא את האנשים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טיבי, עשר דקות לרשותך.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, האמת היא שהנאום של ראש הממשלה בפני חברי סיעת הליכוד הנרגשים הוא נאום חשוב.

זאב בוים: אבל?

אחמד טיבי: ואני גם התפעלתי מהכושר הרטורי של אחדים מחברי הסיעה, שהטיחו דברים קשים בראש הממשלה, כאילו הם לא מכירים את ראש הממשלה, כאילו הם לא יודעים מי עומד מולם, שרון א' או שרון ב'; שרון א' או שרון ב' או שרון ג'.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: - - -

זאב בוים: אתה מבין?

זאב בוים: זאת הבעיה - - -

אחמד טיבי: אדוני סגן שר הביטחון, האם זה ראש הממשלה של עיתון "הארץ", שאמר לפנות את שילה ובית-אל, או שמא מדובר בראש הממשלה של ה"ג'רוזלם פוסט", שאמר שלא צריך לפנות את שילה ובית-אל, בהפרש של שישה ימים, אדוני חבר הכנסת גפני.

אחמד טיבי: האם מדובר בראש הממשלה של סיעת הליכוד אתמול, שאמר שכיבוש זה דבר גרוע, או שמא מדובר בראש הממשלה של ועדת החוץ והביטחון היום, שאמר: לא הובנתי כהלכה, כי היועץ המשפטי הסב את תשומת לבי שמדובר בשטחים שנויים במחלוקת ולא בשטחים כבושים.

אחמד טיבי: אני מצטרף לתהיות האלה, רבותי - מי אתה, אדוני ראש הממשלה?

אחמד טיבי: אנחנו רוצים לדעת.

אחמד טיבי: זה חשוב לגורל של כולנו, יהודים וערבים.

אחמד טיבי: זה חשוב לגורל האזור.

אחמד טיבי: וכאשר אני תוהה מי אתה, ראש הממשלה, שמדבר באופן מעשי על זכותם של הפלסטינים למדינה, נשאלת השאלה אם הזכות היא אבסולוטית, או אם הפלסטינים הם בני-אדם.

אחמד טיבי: האם הדם שלך, חבר הכנסת טל, והדם שלי שווים?

אחמד טיבי: האם העובדה שאתה יהודי גוברת עלי אוטומטית?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה רוצה לרמוז שהדם שלך - - -

אחמד טיבי: אני רוצה לשאוף למצב שבו נהיה שווים.

אחמד טיבי: אני מוכן שאתה תגבר עלי, רק לפי קריטריון אחד, שאתה תהיה יותר מוכשר, אבל אם אני יותר מוכשר ממך, יש לי זכות להתמודד מולך על כל דבר.

אחמד טיבי: אבל אנחנו רוצים להיות שווים, ולמה אני מתכוון?

אחמד טיבי: אני מתכוון לפרסום של ה=Ynet, שהוא המשך של הצעת האי-אמון שהגישה סיעתי, סיעת חד"ש-תע"ל אתמול, על החלטת השר פורז והממשלה לחוקק חוק שיעגן בחוק את איסור איחוד המשפחות בין אזרחים ערבים משני עברי "הקו הירוק".

אחמד טיבי: זה למעשה החוק.

אחמד טיבי: אבל היום הגילוי ב=Ynet הלך צעד אחד קדימה וגילה כי במכתב ששיגר היועץ המשפטי לממשלה – כן, אדוני חבר הכנסת גפני, היועץ המשפטי לממשלה, אליקים רובינשטיין, שמועמד לכהן כשופט בבית-המשפט העליון – אומר היועץ לראש הממשלה, כי צריך לחוקק חוק מעשי לגבי מי שמתחתן עם בן זוג פלסטיני.

אחמד טיבי: אדוני חבר הכנסת שלגי, אתה בקואליציה, יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות - יש גם אספקט חינוכי ומוסרי בנושא הזה.

אחמד טיבי: בניו וילדיו לא יקבלו אזרחות.

אחמד טיבי: אתה יהודי, אתה שומע את זה?

קריאה: - - -

אחמד טיבי: חכה, נגיע לאחמד טיבי.

אחמד טיבי: נגיד שתושב אום-אל-פחם מתחתן עם תושבת טול-כרם, ונולדים להם ילדים.

יאיר פרץ: איפה הם מתגוררים?

אחמד טיבי: באום-אל-פחם, בתוך מדינת ישראל.

יאיר פרץ: ונולדו להם ילדים?

אחמד טיבי: הילדים לא יקבלו אזרחות על-פי התיקון המוצע, בשל העובדה שהאמא או האבא פלסטינים.

משה גפני: למה?

אחמד טיבי: יש לכך כל מיני הסברים.

אחמד טיבי: סגן שר הביטחון הסביר ב=Ynet - קראתי את דבריו בעיון רב - שמדובר בבעיה דמוגרפית.

אחמד טיבי: הוא דיבר על פתרון למה שקוראים דמוגרפיה.

אחמד טיבי: כאשר העוזרת הפרלמנטרית שלי הביאה לי את זה למזנון חברי הכנסת, הסברתי את הדברים האלה לכמה חברי כנסת ולכמה אנשים שישבו אתי ליד השולחן.

אחמד טיבי: אחד החברים הנאורים בבית הזה אמר לי, אני מתערב אתך שאין דבר כזה, ואתה לא מצטט נכון את מה שנאמר ב= .

אחמד טיבי: Ynet אחר אמר: אחמד, תהיה בטוח, זה לא יכול להיות, אנחנו נעשה את זה?

אחמד טיבי: זה משהו לא הומני.

משה גפני: זה באמת כתוב כך?

אחמד טיבי: זה כתוב, אדוני.

זאב בוים: כתוב ונאמר.

אחמד טיבי: הנה, סגן שר הביטחון מאשר את זה.

אחמד טיבי: כתוב ונאמר, הוא אפילו גאה בכך.

אחמד טיבי: אתה מבין מה משמעות הדבר?

אחמד טיבי: להוליך את גדר ההפרדה אל תוך המשפחה - בין ההורים לילד.

אחמד טיבי: להפריד בין האבא לאמא ובינם לבין הילדים שלהם.

אחמד טיבי: האם יש משהו יותר דרקוני וגזעני מזה?

אחמד טיבי: עזוב פוליטיקה.

אברהם-בייגה שוחט: תשאל את אנשי שינוי מה הם אומרים על כך.

אחמד טיבי: כן, חברת הכנסת אתי לבני, אני מעריך את דעתך, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא, קודם כול אני הוא זה שעדיין מחלק כאן את רשות הדיבור.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת אתי לבני רשומה כאחד הדוברים הבאים.

אחמד טיבי: חשוב שאשמע את דעתה.

יולי יואל אדלשטיין: תשמע את דעתה אם תישאר באולם.

אחמד טיבי: על חשבוני, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש.

יולי יואל אדלשטיין: קריאות ביניים הן לא בניגוד לתקנון, הן דבר מקובל בכנסת, אבל זכות הדיבור אני הוא זה שמחלק כאן.

אילן שלגי: זה נשמע לי מאוד לא טוב.

יולי יואל אדלשטיין: אני חוזר ואומר בשמו של חבר הכנסת שלגי, שזה נשמע לו לא טוב.

משה גפני: מה אומרת על כך נציגת מפלגתו של שר הפנים?

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת לבני תגיד את דעתה המלומדת, אם תרצה, כאשר - - -

אחמד טיבי: על כל פנים, רבותי, כידוע לכם, הזכות של כל ילד לרכוש אזרחות מייד עם לידתו, היא זכות יסוד בכל מקום בעולם.

אחמד טיבי: מי אמור להגן על זכויות יסוד, בעיקר של אנשי המיעוט?

אחמד טיבי: היועץ המשפטי לממשלה.

אחמד טיבי: זה התפקיד שלו, זה אחד התפקידים העיקריים של היועץ המשפטי לממשלה.

אחמד טיבי: האיש הזה בא - ואני לא רוצה להשתמש בביטויים פוגעים - וברגל גסה רומס את זכות היסוד של ילד.

משה גפני: אז איזה אזרח הוא הילד?

אחמד טיבי: אגב, אני גאה על כך שאני נשוי לפלסטינית.

אחמד טיבי: יש לי שתי בנות, ואתם יודעים שהתיקון הזה חל עלי, חברת הכנסת לבני, אדוני סגן השר.

יולי יואל אדלשטיין: לא רטרואקטיבית, אני מקווה.

זאב בוים: זה עוד לא חוק, בינתיים זו הצעה.

אחמד טיבי: כשיחוקק, הוא יחול עלי.

משה גפני: אם היועץ המשפטי היה יודע שזה חל עליך, הוא היה מחיל את זה רטרואקטיבית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא היה שולל גם ממך את האזרחות.

אחמד טיבי: איך אתם יכולים לעמוד מאחורי זה?

אחמד טיבי: תשללו את האזרחות של הבנות שלי?

אחמד טיבי: מה קרה לכם?

אחמד טיבי: אמר את זה לפני חבר הכנסת ברכה, וחשוב שנשנן את זה: עד לפני שנתיים היה הליך מדורג לקבלת אזרחות, כלומר להתאזרחות.

אחמד טיבי: זה היה הליך של חמש שנים.

אחמד טיבי: אני בטוח שאתה לא יודע על כך, חבר הכנסת שלגי, כי לציבור הישראלי אין נגיעה לנושא, הוא לא צמוד לנושא.

אחמד טיבי: אנחנו חיים את זה יום-יום, זה חלק מהחיים שלנו.

אחמד טיבי: בכל לשכה פרלמנטרית, של מוחמד ברכה, טלב אלסאנע או שלי, יש מאות בקשות לעזרה בדיוק בתחום הזה.

מוחמד ברכה: זעקות.

אחמד טיבי: עד לפני כמה שנים היה מה שקרוי הליך מדורג: כל אדם היה עובר את מה שקרוי טופס איקסים.

אחמד טיבי: הוא גר בטייבה, הוא נשוי לאשה, יש לו ילדים, אבל הוא צריך להוכיח, כדי לזכות באיחוד משפחות על-פי ההליך ההוא, שהוא משלם תמורת חשמל ומים ומרכז החיים שלו בטייבה.

אחמד טיבי: הוא צריך להוכיח שהתחתן.

אחמד טיבי: אתה יודע, כאשר החמירו בהליך המדורג, אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, התחילו לבקש תמונות מהחתונה.

אחמד טיבי: אחר כך מה ביקשו, חבר הכנסת שוחט, אם הוא אמר שאשתו בהיריון?

אחמד טיבי: התחילו לבקש תמונות אולטרה-סאונד של ההיריון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני לא מאמין.

יולי יואל אדלשטיין: אבל לא מן החתונה.

אחמד טיבי: לא, יש קריטריונים לתמונת חתונה: שמלה לבנה וכו' וכו'.

אחמד טיבי: אחר כך צריך היה להביא הוכחה שיש ילדים.

אברהם-בייגה שוחט: ומה בין החתונה לאולטרה-סאונד?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טיבי, לפני שתיכנס לתחום המקצועי שלך, הזמן אזל.

משה גפני: ומה סוף העניין?

זאב בוים: סוף העניין הוא שיש בארץ 130,000 פלסטינים אזרחי מדינת ישראל.

אחמד טיבי: שים לב שאנחנו מדברים על מדינה שבה כל חצי יהודי או לא יהודי מקבל אזרחות אוטומטית.

אחמד טיבי: 60% מהעולים החדשים הם לא יהודים.

אחמד טיבי: כולם קיבלו אזרחות אוטומטית.

אחמד טיבי: אבל תושבי המקום, הילידים, בעלי הארץ - מהם שוללים את האזרחות, שהיא זכות יסוד של ילד שבא לחיים, על מנת לחיות בכבוד.

אחמד טיבי: תוקעים גדר הפרדה במשפחה, בין אב לבנו, בין אם לבתה.

אחמד טיבי: אתם, חברי הכנסת היהודים, שמטיפים מוסר לכל העולם, תיכשלו מבחינה מוסרית אם תיתנו לכך יד.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת טיבי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: עשר דקות לרשותך.

אברהם-בייגה שוחט: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני נדרש לקטע, או למודעה בעיתון שהתפרסמה באחד מעיתוני הערב.

אברהם-בייגה שוחט: אני שמח מאוד שנציג הממשלה בדיון הוא ידידי, סגן שר הביטחון, חבר הכנסת זאב בוים, שהוא עצמו בא מקריית-גת, שם ניהל בית-ספר ושימש כראש מועצה וכראש העירייה, והוא מכיר את הבעיה.

אברהם-בייגה שוחט: הנייר הזה הוא תעודת עניות לממשלה הזאת, תעודת עניות לחזון הציוני, תעודת עניות לשיקולים של ממשלה שאיננה יודעת מה היא עושה.

אברהם-בייגה שוחט: זו תעודה בדמות מודעת אבל שכתבו יישובי הערבה, מעין-גדי, דרך עין-יהב, דרך פארן, דרך יהל, דרך גרופית בואך אילת.

אברהם-בייגה שוחט: המודעה הזאת מופיעה כמודעת אבל: סופה של ההתיישבות הזאת.

אברהם-בייגה שוחט: מי שמבין ויודע איך נהגו ממשלות ישראל, יודע איך היו הדברים.

אברהם-בייגה שוחט: אדוני סגן שר הביטחון, מי שישמע מה קורה ליישובים האלה על-פי התוכנית הזאת, יבין שזאת ממשלה אטומה מבחינה חברתית, ממשלה שאינה מבינה תהליכים כלכליים, ואת המשמעויות והתוצאות של לקיחת רשתות הביטחון מקרנות הפנסיה.

אברהם-בייגה שוחט: ממשלה שאיננה מבינה מה המשמעות שיש לכך לגבי החיסכון ותחושת הפנסיונר - לאן יברח עם הכסף?

אברהם-בייגה שוחט: זו ממשלה שאהבת הארץ כביכול חרותה על דגלה, הצורך ליישב את הארץ גם הוא חרות על דגלה, והנה היא לוקחת מפעל התיישבות לאורך הערבה, שכולל שלוש מועצות אזוריות: אילות, ערבה תיכונה ותמר, עם אולי 3,000 תושבים, אבל עם ייצור חקלאי של קרוב ל=500 מיליון שקל, הכול ליצוא - פלפלים, מלונים ופרחים - ומטילה עליו אבן על אבן על אבן.

אברהם-בייגה שוחט: והרגשתם היא שקוברים אותם, ולכן באה המודעה הזאת בעיתון.

אברהם-בייגה שוחט: מה עשו להם?

אברהם-בייגה שוחט: הרי מי בונה שם בית?

אברהם-בייגה שוחט: בונים אנשים מטורפים שלוקחים משכנתה לבנות בעין-יהב, כאשר הם יודעים שזה בית למגורים, זה לא נכס שיש בו אלמנט של ספקולציה, אדוני היושב-ראש.

אברהם-בייגה שוחט: אז אין הלוואות עומדות.

אברהם-בייגה שוחט: כלומר, במדינת ישראל שרוצה את ההתיישבות הזאת, המשכנתה תחויב בריבית הרבה מעל התשואה שאפשר היה לקיים במחיקה על-ידי הלוואה עומדת.

אברהם-בייגה שוחט: הדבר הנוסף, הברור והמיידי הוא, שמכל היישובים שבמשך 50 שנה נהנו מפטור מסוים, לא גדול, במס הכנסה, לא כמו ביישובי קו העימות - פטור של 8%, חבר הכנסת גפני - הערבה כולה מוצאת.

אברהם-בייגה שוחט: לראשונה מאז 1958 בוטל הפטור ביישובים המרוחקים, הקשים האלה, שכדי להגיע לבית-חולים בבאר-שבע צריך לנסוע 150 ק"מ, וכדי להגיע לחינוך נוסעים 100 ק"מ.

אברהם-בייגה שוחט: מדובר באנשים שחיים, ובעמל קשה ובעבודה אמיתית מקיימים את הבקעה הזאת, את הקו הזה, שאורכו כ=250 ק"מ בגבולה המזרחי של מדינת ישראל.

אברהם-בייגה שוחט: הוסיפו לכך גם את עניין העובדים הזרים.

אברהם-בייגה שוחט: אני חושב שבעובדים הזרים צריך לטפל ביד קשה וצריך להוריד את מספרם בצורה משמעותית.

אברהם-בייגה שוחט: אבל, אלוהים אדירים, ממשלה מותר שיהיה לה גם קצת שכל, והיא יכולה להחליט שבשניים-שלושה אזורים פריפריאליים, ששם אי-אפשר למצוא עובדים, נגיד כמו בערבה, אפילו בבקעת-הירדן, אפילו בחבל אשכול - יגידו שההיטל שם לא יהיה 8% אלא 3%.

אברהם-בייגה שוחט: אתה לוקח את החקלאי המיוזע שעובד את אדמתו שם עשרות שנים, ויש לו לפעמים עונה טובה, וזה תלוי בשער החליפין, וזה תלוי במצב השוק באירופה, ולפעמים יש לו עונה גרועה שאין לו אפילו כסף לחזור ולשתול ולנטוע בשנה שלאחר מכן, ואתה משית עליו כבגרזן חד מכה אחרי מכה.

אברהם-בייגה שוחט: הממשלה האטומה, הבלתי-אפשרית הזאת, שהחלטותיה מתקבלות ללא בדיקה וללא דיון אמיתי, גורמת להרס דבר שארך כל כך הרבה שנים וכל כך הרבה מאמצים לעשותו.

אברהם-בייגה שוחט: דרך אגב, הדבר הזה חל כמובן גם על ערי הפיתוח.

אברהם-בייגה שוחט: שלא תהיה אי-הבנה.

אברהם-בייגה שוחט: גם בערי הפיתוח, ברגע שאין הלוואות עומדות כמעט שלא יהיו אנשים שירכשו דירה.

אברהם-בייגה שוחט: מה, אנשים יקחו משכנתה של מאות אלפי שקלים כדי לקנות בית בבית-שאן, לקנות בית בירוחם, כשאין הלוואה עומדת, ויצטרכו לשלם ולהחזיר, אומנם ב=4% ריבית?

אברהם-בייגה שוחט: כל אחד שעושה את זה יודע שמבחינה כלכלית, חבר הכנסת שלגי, זה אבסורד מוחלט, כי מחיר הדירה יישאר אותו מחיר, במקרה הטוב, כי אין מחסור בקרקע, אין אלמנט של השבחה, אין אלמנט של מצב יותר טוב, יש רק שחיקה וירידה בערכים, ומטורף מי שעושה את זה.

אברהם-בייגה שוחט: אז כאשר הממשלה נכנסה עם הלוואה עומדת, והאיש החליט שהוא לא מצליח להגיע לדירה רחבה באזור המרכז והוא בא לדימונה או לערד או לבית-שאן או לקריית-שמונה, והוא לפחות מקבל בית טוב - - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה מוכן להתייחס לגילויים המרעישים, לדעתי, שגילה לנו כרגע חבר הכנסת אחמד טיבי?

אברהם-בייגה שוחט: חמור ביותר.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא מכיר את העניין.

אברהם-בייגה שוחט: שמעתי את זה עכשיו מפי חבר הכנסת טיבי.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא מכיר את הבעיה.

אברהם-בייגה שוחט: אני צריך ללמוד אותה.

אברהם-בייגה שוחט: on the face of it, כמו שאומרים, על פניה, בלי שירדתי לחקר העניין, בלי להבין את ממדי התופעה, ובלי לדעת אם יש בעיה אמיתית שהיא מעבר לדבר ההומני של יצירת משפחות, וצריך לבדוק את זה, יכול להיות שיש כלים שצריך לטפל, אם זה אכן כך, זה משמש בצורה לא נכונה.

אברהם-בייגה שוחט: על פניו, כאשר רואים את הדבר, התחושה היא שההחלטה הזאת היא החלטה בלתי ראויה.

אברהם-בייגה שוחט: אבל אני לא רוצה להגיד בלי שאני מכיר את היקף הבעיה, מה קורה עם זה.

אברהם-בייגה שוחט: צריך לבדוק.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בהנחה שהוא צודק?

אברהם-בייגה שוחט: בהנחה שהוא צודק, על פניו הדבר נראה חמור.

אילן שלגי: יש המלצה של היועץ המשפטי.

אילן שלגי: אין החלטה.

אברהם-בייגה שוחט: השאלה של חבר הכנסת טל היא, בהנחה שזה מונח ב=blue print על שולחן הכנסת, מה תהיה דעתי.

אברהם-בייגה שוחט: אני מבין שזה פרלימינרי וזה בבדיקה.

אברהם-בייגה שוחט: טוב שכך הם הדברים.

אברהם-בייגה שוחט: דבר נוסף, אנחנו עוסקים היום בתוכנית כלכלית שיש בה כמה וכמה רכיבים שהופכים אותה לדבר בלתי ראוי, לפי דעתי, מבחינת היותה חלק מספר החוקים שלנו.

אברהם-בייגה שוחט: קודם כול, אני רוצה להגיד שאני לא סולח לראש הממשלה על כך שרק לפני יומיים, במסגרת מסעות השכנוע שלו לשריו, כדי לתמוך בהצעתו לקבל את מפת הדרכים, הוא אמר את הדבר הידוע מראש והקיים, שבלי פתרון מדיני אין פחות או יותר סיכוי למשהו בכיוון של שיקום כלכלי, שממנו נגזר גם שיקום חברתי בדרך כלל.

אילן שלגי: סוף-סוף הוא הודה באמת.

אברהם-בייגה שוחט: לכן אני אומר שאין בי סליחה.

אברהם-בייגה שוחט: כי את הדבר הטריוויאלי הזה ידעו גם קודם, חבר הכנסת שלגי.

אברהם-בייגה שוחט: למה היינו צריכים להגיע ל=288,000 מובטלים?

אברהם-בייגה שוחט: למה היינו צריכים להגיע לכך שקורעים את כל רשתות הביטחון החברתיות כי לממשלה אין כסף?

אברהם-בייגה שוחט: למה היינו צריכים להגיע לכך שעל עקרת בית, בצורה הכי רגרסיבית בעולם מטילים מס בריאות, כאשר אנחנו יודעים שזה מס שהוא לא פרופורציונלי לשום הכנסה?

אברהם-בייגה שוחט: הבעל יכול להרוויח 50,000 שקל, ועקרת-הבית תשלם 840 שקל בשנה, והכנסתה יכולה להיות 3,000 שקל, וגם אז היא תשלם 700 שקל בשנה.

אברהם-בייגה שוחט: חברת הכנסת לבני, את בוודאי יודעת מי הנשים שיושבות בעיקר בבית.

אברהם-בייגה שוחט: אבל לא צריך להתאמץ לחשוב.

אברהם-בייגה שוחט: הביטוח הלאומי פרס את הנתונים, ו=70% מעקרות-הבית הן משלושת העשירונים התחתונים.

אברהם-בייגה שוחט: כלומר, יש כאן רגרסיה על רגרסיה.

יולי יואל אדלשטיין: אבקש לסיים, אדוני.

אברהם-בייגה שוחט: רגרסיה בסוג המס ורגרסיה מבחינת האוכלוסייה שבה מטפלים.

אברהם-בייגה שוחט: וזאת ממשלה שבאה ככה כלפי הערבה, כלפי עקרת-הבית, כלפי המערכת של רשתות הביטחון, וראש הממשלה גילה שבאמת לא יהיה פתרון בלי זה.

אברהם-בייגה שוחט: אני כועס.

אברהם-בייגה שוחט: למה אני כועס?

אברהם-בייגה שוחט: על זמן יקר.

אברהם-בייגה שוחט: כי אם היו עושים את הדבר הזה בזמן, לא היינו עומדים בפני התוכנית המטורפת הזאת.

אברהם-בייגה שוחט: אם היו עושים את הדברים נכון, התוצאות היו אחרות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

אברהם-בייגה שוחט: אני כבר מסיים, אדוני.

אילן שלגי: אי-אפשר לעשות שלום תוך שבוע.

יולי יואל אדלשטיין: לא, זה כבר מעבר לזמן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שלגי, אין זמן לזה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שוחט צריך לסיים.

אברהם-בייגה שוחט: חבר הכנסת שלגי, המצב הכלכלי משתנה רק כשאתה אומר שאתה מוכן ומגלה סימנים לכיוון של שלום.

אברהם-בייגה שוחט: ב=1992 וב=1993, כשהמשק התחיל לצמוח והאבטלה ירדה, עוד לא היה אפילו הסכם אוסלו, אבל עלה ראש הממשלה המנוח יצחק רבין ואמר, הממשלה שלנו הולכת להסדר עם הפלסטינים, והמשק האמין לו, והמשקיעים האמינו לו, והעולם האמין לו וראו מייד את העניין.

אברהם-בייגה שוחט: לכן חשובה מאוד ההחלטה של הממשלה מיום ראשון, אם היא לא תטורפד, כמובן, כפי שחלק משריה אומרים בגלוי, כמו שרי האיחוד הלאומי והמפד"ל, שהם נשארים כדי לרסק את ההחלטה - אבל אני מקווה שהדברים אכן יתנהלו אחרת, ואז גם לא נצטרך תוכניות חירום מטורפות מהסוג הזה.

אברהם-בייגה שוחט: תודה רבה לך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת שוחט.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת אתי לבני, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה - חבר הכנסת וסגן שר הביטחון זאב בוים, ולאחר מכן - חבר הכנסת גדעון סער, יושב-ראש הקואליציה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יוסי שריד: - - -

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת לבני, הזמן שלך.

יולי יואל אדלשטיין: לחבר הכנסת שריד יש אולי שאלות חשובות, אבל - - -

יצחק הרצוג: חברת הכנסת לבני, חוג המעריצים שלך מבקש להעיר הערה.

אברהם-בייגה שוחט: יש לך אפשרות להשיב על כמה שאלות.

אתי לבני: ראשית כול, יוסי שריד שאל אותי אם אני יכולה לממן לו את חשבון המים.

יוסי שריד: - - -

יולי יואל אדלשטיין: לממן מה?

אתי לבני: מוטב שהדברים שנכתבו לא היו נכתבים.

אתי לבני: אני מתנצלת בשמו.

אתי לבני: לחבר הכנסת טיבי ששאל בקשר לידיעה הזאת ב=Ynet, ואני רואה אותה בפעם הראשונה - - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה עם "כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה"?

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת לבני היתה שקועה בשיחתה עם חבר הכנסת שריד, ולכן בקושי שמה לב שהיא כבר עלתה לדוכן.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אנחנו נסלח לה על זה.

זאב בוים: למה שהיא תסיח את דעתו ולא הוא את דעתה?

אתי לבני: פתאום חשבתי שאני צריכה לשלם את חשבון החשמל של יוסי שריד.

אתי לבני: אנה אני באה?

אתי לבני: את חשבון המים בעצם.

יוסי שריד: יש לי מכשיר חדש נגד יתושים.

יוסי שריד: מכשיר חשמלי.

אתי לבני: הוא עובד על מים או על חשמל?

אתי לבני: אני משלמת רק מים.

אילן שלגי: עוד מעט חברת החשמל תסגור לנו את השאלטר.

יולי יואל אדלשטיין: זאת באמת שיחה מרתקת, אבל, חברת הכנסת לבני, ודאי רצית לומר לנו כמה דברים.

יולי יואל אדלשטיין: המיקרופון שלך כרגע, בבקשה.

אתי לבני: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, בעניין שהפנה אליו אחמד טיבי - אני מסכימה אתו.

אתי לבני: תן בבקשה לחבר הכנסת שריד את הנייר שהבאת לי - זה דבר שהוא בלתי נסבל מבחינת זכויות האזרח, ולא שייך בכלל לשאלה איפה אני נמצאת, ימין או שמאל או מרכז.

אתי לבני: אלה דברים שהם בלתי נסבלים, אבל נדמה לי שאלה דברים שאין להם בסיס, כמו שאומר סגן השר בוים.

אחמד טיבי: הוא מצוטט שם.

אחמד טיבי: הוא אומר שזאת בעיה דמוגרפית.

זאב בוים: חכה ותשמע.

אחמד טיבי: - - -

זאב בוים: - - -

אחמד טיבי: אין לך השפעה בתקשורת?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טיבי וסגן השר בוים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

אתי לבני: נושא נוסף שאני רוצה להתייחס אליו - חבר הכנסת חיים רמון מנה את האי-הישגים שלנו בנושא של החרדים.

אתי לבני: מכיוון שאחריו עלה חבר הכנסת ליצמן והדגיש שמצב החרדים רע בעקבות כניסתה של שינוי לקואליציה, אני חושבת שזה איזן את זה.

אתי לבני: אכן עשינו דברים, ואני חושבת שהוא לא דייק בדבריו, בעיקר לגבי מימון של אברכים.

אתי לבני: קיצצנו בכחצי את המימון של האברכים מעל גיל 23, ואני חושבת שזה צעד נכון בכיוון של שילובם בחיי עבודה ובהשתתפות בחיים של החברה הישראלית, בחיים המקצועיים, חיי העבודה.

אתי לבני: הדבר הראשון שאני רוצה לומר על התוכנית הכלכלית הוא דווקא מהכיוון של התבטאויות ראש הממשלה אתמול לגבי מפת הדרכים.

אתי לבני: אני חושבת שההצהרה על קבלת מפת הדרכים היא היא הפתח שלנו לצמיחה, היא היא המוצא מהמצב שבו אנחנו נמצאים.

אתי לבני: התוכנית הכלכלית מציגה בפנינו בעיקר קיצוצים, וזה הכרחי.

אתי לבני: חלקם מוצדקים וחלקם פחות.

אתי לבני: מס בריאות על עקרות-הבית - פחות.

אתי לבני: אבל, קטע הצמיחה לא נמצא בתוך התוכנית הכלכלית, ואני מקווה שההכרה של הממשלה במפת הדרכים וקבלתה יהיו פריצת דרך.

אתי לבני: כי כלכלה קשורה למצב רוח, לאופטימיות, לחזון, להרגשת יכולת.

אתי לבני: אני מקווה, שאפילו ההצהרה הזאת שגרמה לעליית הבורסה, תמשיך ותיתן פירות.

אתי לבני: אני מאמינה לראש הממשלה, ואמרתי את זה היום בוועדת החוץ והביטחון.

אתי לבני: אני שמעתי הרבה ביקורת.

אתי לבני: יש כאלה שחושבים שזה התחמקות וזה שוב חלק מההתנהלות שלו ואין מאחוריה שום דבר.

יולי יואל אדלשטיין: סליחה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת הרצוג, ממך לא ציפיתי.

יצחק הרצוג: לא דיברתי, רק שמעתי.

אתי לבני: אני מאמינה בדברים, וכשאנחנו נראה שאולי הוא קצת מהסס או דורש חיזוקים, אני בטוחה ששרי שינוי וחברי שינוי בכנסת יעזרו לו להחליט ויעזרו לו להתקדם וללכת בכיוון של שלום.

אתי לבני: נושא אחר שאני רוצה להתייחס אליו: אתמול בלילה צפיתי בדוברים, וכולם אמרו שבאולם המליאה יש רק חבר כנסת אחד - הייתי גם אני מול הטלוויזיה בבית, כי זה היה מאוד מרתק.

אתי לבני: נדמה לי שבשעה 03:00 עלה חבר הכנסת אליעזר כהן, צ'יטה, ודיבר על בית-המשפט העליון ודיבר על חוקה.

אתי לבני: זה היה המשך לדברים שאמרו יושב-ראש הכנסת רובי ריבלין ויושב-ראש ועדת החוקה מיכאל איתן בנושאים של חוקה ושל ביקורת על בית-המשפט העליון.

אתי לבני: לנושא הזה הייתי רוצה להתייחס.

אתי לבני: לחבר הכנסת צ'יטה, שמציג את עצמו כמומחה דגול לחוקה - הבנתי שכיוון שהוא מתעסק בנושא הזה כמה שנים, הוא מומחה דגול לחוקה.

אתי לבני: מה שיש לו לומר לאומה, זו איזו התנפלות על האליטות.

אתי לבני: חבר מביא חבר.

אתי לבני: מי יושב שם בבית-המשפט העליון?

אתי לבני: כל מיני שופטים מצוינים, נבונים, שיש להם פסיקות נאורות.

אתי לבני: זה לא מתאים לנו.

אתי לבני: אנחנו צריכים דבר אחר, איזו שיטה ייצוגית.

אתי לבני: אנחנו צריכים שיטה שתהיה אולי חצי פוליטית.

אתי לבני: זה מה שחבר הכנסת כהן תורם לוויכוח הציבורי.

אתי לבני: נדמה לי שחבר הכנסת כהן, שהיה טייס, בא מהאליטות.

אתי לבני: אליטות אחרות כנראה לא מתאימות.

אתי לבני: יושב-ראש הכנסת רובי ריבלין התבטא השבוע נגד בית-המשפט העליון, ואני רוצה להתייחס לדבריו בשתי רמות: ברמה העניינית, אני רוצה ללמד אותו פרק בנושא של פסילת חוקים.

אתי לבני: בית-משפט השלום פסל חוק של הכנסת, כי הוא מצא אותו סותר חוק-יסוד.

אתי לבני: זו הסמכות של בתי-המשפט, לבדוק את חוקי-היסוד, לבדוק את החוקים שנחקקו בעקבות חוקי-היסוד ולראות אם הם עולים בקנה אחד עם חוקי-היסוד.

אתי לבני: זכותו של בית-משפט שלום, בית-משפט מחוזי וכל בית-משפט אחר, אם הוא רואה סתירה במידה שאינה עונה על הנדרש, לבטל את החוק.

אתי לבני: נכון שמקובל, וזו הדרך שבה תומך כבוד הנשיא ברק, שרק בית-המשפט העליון יוכל לבטל חוקים של הכנסת.

אתי לבני: אבל זה ויכוח ענייני, ואין בכך שום פסול, אין בכך שום פגיעה בסמכות של הכנסת, בהיותה הריבון, בהיותה המחוקק.

אתי לבני: להיפך, זה בא להגן על הכנסת, כי ברגע שנמצא סתירה בין חוק רגיל לחוק-יסוד, תפקידו של בית-המשפט לבוא ולפרש ולתת חיזוק לחוקי-היסוד שהכנסת הזאת מחוקקת.

אתי לבני: אבל זה ויכוח לגיטימי, וגם כבוד השופט ברק וגם יושב-ראש הכנסת רובי ריבלין פועלים לכך שאפשר יהיה לחוקק חוק-יסוד: החקיקה, וכל השיטה של פסילת חוק שסותר חוק-יסוד, ייקבע בחוק-יסוד: החקיקה, ויאמר בו כנראה שרק בית-המשפט העליון, בהרכב מיוחד, יוכל לפסול חוקים.

אתי לבני: אבל לא על זה אני רוצה לדבר.

אתי לבני: אני רוצה לדבר על צורת ההתבטאות, על המלים שנבחרות לצורך ניגוח בית-המשפט העליון.

אתי לבני: זה מזכיר לי את התקופה שעמדתי פה, ברחבת בית-המשפט העליון, בהפגנה הגדולה, כשהגיעו אלפי אברכים להפגין נגד בית-המשפט העליון, ואנחנו באנו, כמה עורכי-דין, עם גלגלי הצלה, להפגין ולהסביר לאברכים, שבית-המשפט העליון הוא מגן שלהם, כמו שהוא מגן של כל מיעוט וכל קבוצה באוכלוסייה.

אתי לבני: בית-המשפט לא פועל נגד קבוצות המיעוט, הוא פועל בעד זכויות האזרח ובעד הזכויות של כל אחד ואחד מאתנו.

אתי לבני: אני רוצה לקרוא את המלים שבהן השתמש יושב ראש הכנסת ולבקש ממנו לחזור בו מצורת הביטוי הזאת, כי זאת הסתה.

אתי לבני: בלי להתייחס לתוכן הדברים, כי תוכן הדברים - - -

גדעון סער: אני במקרה מסכים אתך, אבל להגיד שזאת הסתה?

זאב בוים: - - -

אתי לבני: בעיני זו הסתה.

גדעון סער: תמשיכו בדרך הזאת.

אתי לבני: אני לא שמעתי התקפה כזאת, לא על מעשה הרשות המבצעת, לא על זה שהממשלה, למשל, לא הביאה את מפת הדרכים לכנסת, לא על זה שוועדת הכנסת לא הורידה את החסינות של חברת הכנסת בלומנטל.

אתי לבני: אבל לעומת זאת, כששופט שלום שולי פוסל חוק שולי - -

גדעון סער: - - - לא צריך לפסול חוק - - -

אתי לבני: - - זה הופך להיות סכנה לדמוקרטיה וסכנה לבית-המחוקקים.

אתי לבני: איפה נשמע דבר כזה?

אתי לבני: איפה הפרופורציות?

אתי לבני: על מה מדובר?

גדעון סער: - - -

זאב בוים: את מסיתה נגד שופט - - -

אתי לבני: בית-המשפט העליון הוא המגן של הדמוקרטיה - -

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, זמנה של חברת הכנסת לבני תם.

קריאות: - - -

אתי לבני: - - ואנא, תשמע בבקשה, חבר כנסת סער, את המלים שבהן בחר יושב-ראש הכנסת רובי ריבלין להשתמש.

אתי לבני: כך הוא אומר: "דווקא מתוך הממסד האמון לכאורה על קידוש ערכיה של הדמוקרטיה והגנה עליהם - - - אני מאמין, כי שלטון החוק והמשפט הוא היוצא נפסד ביותר מן הכרסום המעמיק והנמשך ברשות המחוקקת ובסמכויותיה.

אתי לבני: אני מאמין, כי ממסד משפטי, החודר תחילה לתחומי האמונות, הדעות והערכים, ועתה, שולח זרועות" - תארו לעצמכם, שולח זרועות - -

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, הזמן עבר, אז אם את רוצה לסיים את המשפט - בבקשה.

אתי לבני: - - "לתחומו המקודש של המחוקק, הריבון - ממוטט קודם כול את האמון הציבורי בו עצמו".

אתי לבני: אני חושבת שצורת ההתבטאות הזאת היא לא לגיטימית.

אתי לבני: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת לבני.

קריאה: - - -

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מתלבטים קשות בשאלה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת זאב בוים, סגן שר הביטחון.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו - חבר הכנסת גדעון סער.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: האם בשם הממשלה גם תתייחס לביטוי "שופט שלום שולי"?

יולי יואל אדלשטיין: שאלה אם אין בזה פגיעה בבית-משפט.

זאב בוים: אני חושב שיושב-ראש הקואליציה כבר העיר לחברת הכנסת לבני, ובצדק, שאם בהסתה עסקינן ובשימוש במלים - אז הדברים שהיא אמרה כלפי שופט השלום חמורים לאין ערוך מכל מה שהתבטא, הביע את דעתו, יושב-ראש הכנסת בעניין.

זאב בוים: אבל, אני מניח שזו גם היתה החלקה לשונית.

זאב בוים: על כל פנים, אדוני היושב-ראש, אני הייתי רוצה לכוון את עיקר דברי הקצרים לסוגיה שהעלה חבר הכנסת טיבי, ואם הוא שומע אותי - אני אשמח מאוד אם הוא ייכבד וייכנס למליאה.

זאב בוים: ובכל מקרה, אפתח בהערה אחת שהעלה חבר הכנסת בייגה שוחט - שהוא, אני צריך לגמול לו, באמת איש עתיר זכויות בכל מה שקשור לנגב בוודאי, הקמת ערד, וכל מה שפעל שם מאז, ואחר כך בתפקידיו הציבוריים השונים, וגולת הכותרת של שתי קדנציות היותו שר האוצר.

זאב בוים: ודאי שהוא מכיר את הדברים מקרוב, במיוחד מה שהוא אמר בעניין יישובי הערבה, דברים נכוחים ואמיתיים.

זאב בוים: הייתי אומר, כנציג הממשלה, כפי שאמר ריה"ל ב"כוזרי" - "גילית מקום חרפתי", לפחות בעניין אחד, אולי לא כל הנושאים, נוכח המצוקות התקציביות, שחלק מהגזירות, מה לעשות, חל גם על מגזרים כאלה, אבל יש בהחלט דברים כמו נושא העובדים הזרים בחקלאות ליישובים כמו יישובי הערבה - צודק בייגה שוחט.

זאב בוים: אתמול שוחחתי על הנושא הזה עם שר החקלאות, חבר הכנסת ישראל כץ, ואמר לי שר החקלאות שהוא מטפל בעניין, ואני מאוד מקווה שהסוגיה הזאת תבוא על פתרונה מהר, כי היא לא היתה צריכה לעלות מלכתחילה כבעיה.

זאב בוים: הרי לא נמתין כאן עד בוש לשובו של חבר הכנסת טיבי למליאה, ואני רוצה לומר ככה.

זאב בוים: קודם כול, העניין הזה שהתפרסם ב-Ynet בעניין האזרחות - - -

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מודיעים על כניסתו של חבר הכנסת טיבי לאולם.

זאב בוים: אני שמח, תודה לך שבאת.

זאב בוים: אני רוצה לומר לכל חברי הכנסת, כמובן, אבל אתה העלית את העניין.

אחמד טיבי: כן.

זאב בוים: קודם כול, כפי שזה נכתב ב-Ynet, שלפו - כדרכה של עיתונות שצריכה לצמצם, אין לי טענה - אבל זו היתה שיחה של חצי שעה עם הכתבת דיאנה בחור, ומשם העורך שלף איזו אמירה.

אחמד טיבי: אותי ראיין אילן מרציאנו, שנתן את הדברים בצורה מלאה.

זאב בוים: שיובן טוב - בתוך שאר הדברים, אמרתי גם את זה.

קולט אביטל: זה חמור מאוד - - -

זאב בוים: רגע, רגע.

זאב בוים: אני אסביר.

זאב בוים: אני לא אברח גם מהעניין הדמוגרפי.

זאב בוים: אפשר להגיד חמור מאוד אחרי שנשמע.

זאב בוים: קודם כול, לפורמליסטיקה, למסגרת הפורמלית.

זאב בוים: לא חוק, ועוד לא בן של חוק, ואפילו לא הצעת חוק.

זאב בוים: יש בהחלט דיון פנימי במערכות השלטון, נקרא לזה.

זאב בוים: אני לא ידעתי על חליפת המכתבים - אם היתה, לא היתה - אבל על זה קראתי ב-Ynet.

זאב בוים: אני יכול להעיד שבמשרד הביטחון מתקיים דיון על הנושא הזה.

זאב בוים: יכול להיות שזה בא באמת מאיזה דיון בממשלה, או מראש הממשלה ושר הביטחון וכו'.

זאב בוים: ייתכן מאוד.

זאב בוים: אני אומר, זה הגיע אף לשולחני, ומכאן אני יכול להעיד עדות ממקור ראשון שהנושא הזה, לפחות אצלנו, הוא בדיון - זה דבר אחד - בדיון לבחינת הסוגיה הזאת שהצגת, והסוגיה היא באמת ילדים שהם פרי קשר בין אזרח ישראלי ומי שאינו ישראלי, ובמיוחד בהקשר הפלסטיני.

זאב בוים: ערבי, אזרח ישראל, פלסטינית מהשטחים וכו', הדברים ברורים.

זאב בוים: אני רוצה לומר - יש פה היקף של קשר כזה שהוא יוצר כשלעצמו בעיה.

זאב בוים: זה לא בעניין, זה עוד לא אומר שום דבר.

זאב בוים: אין פה עוד עמדה.

זאב בוים: אנחנו מכירים, הייתי אומר, את העמדה המוסרית; אני מכיר את העמדה הערכית; אנחנו מכירים את זכויות היסוד של ילדים.

זאב בוים: בוודאי.

זאב בוים: אבל אני לא יכול לעצום עיניים ולהגיד, שום דבר לא קורה.

זאב בוים: אנחנו, חבר הכנסת טיבי, מתנגדים לזכות השיבה.

זאב בוים: אני רוצה דווקא להוליך לעניין הזה.

זאב בוים: אנחנו חושבים שצריך לשמור - ההתנגדות שלנו לזכות השיבה נובעת ביסודה משימור האופי היהודי של המדינה היהודית.

זאב בוים: מדינת ישראל היא מדינת העם היהודי, ואנחנו מתכוונים ורוצים - המדינה היחידה לעם היהודי - שהיא תישמר כזאת, עם אופי יהודי.

זאב בוים: יש אנשים שאומרים שהמדינה הזאת צריכה להיות מדינת כל אזרחיה, יש לנו ויכוח על זה.

זאב בוים: לי יש ויכוח עם האנשים האלה.

זאב בוים: אז אם זו מדינת כל אזרחיה - כמו שברוב המדינות המתוקנות בעולם, או לא המתוקנות, זו מדינת כל אזרחיה - פה מדינת ישראל היא במידה רבה יוצאת דופן, היא מדינה משונה קצת.

זאב בוים: חברת הכנסת קולט אביטל, זה בדיוק יסוד הבעיה.

זאב בוים: לכן, כשמצוטט העניין הדמוגרפי, לא צריך לתת לזה איזה פרשנויות.

זאב בוים: כשאומרים את זה, אפשר לתת כל מיני פרשנויות, אבל אני הרחבתי ואמרתי - פה יש לי קושי כי - - -

קולט אביטל: סליחה, אדוני.

קולט אביטל: אבל יש הבדל תהומי בין זכות שיבה - אנשים שרוצים לחזור הנה, שגם אתה וגם אני מסכימים שזכות כזאת לא צריך לתת - לבין אנשים שנולדים כאן בארץ.

זאב בוים: רגע.

זאב בוים: הם לא תמיד נולדים כאן בארץ.

אחמד טיבי: אזרחים ישראלים.

זאב בוים: הם לא נולדים כאן בארץ תמיד.

זאב בוים: גם זה עניין - איפה הם נולדים זו סוגיה.

קולט אביטל: תסלח לי - - -

זאב בוים: לא, לא, לא.

זאב בוים: חברת הכנסת קולט אביטל, אולי את לא מכירה.

זאב בוים: חבר הכנסת טיבי נתן דוגמה אפילו ממשפחתו, שהיא דוגמה אחת.

זאב בוים: יש גם דוגמה אחרת - שהילד נולד לא במדינת ישראל, אלא הוא נולד בשטחים, נניח בשכם.

קולט אביטל: - - - זה לא חלק ממדינת ישראל - - -

זאב בוים: סליחה, יש הגדרה ברורה.

זאב בוים: החוק הישראלי לא חל בשכם.

קולט אביטל: יפה.

זאב בוים: אז נדבר על זה.

זאב בוים: זאת אומרת שיש אזרחים, ילדים שנולדו כתוצאה מקשר בין אזרח ישראלי - שהוא יכול גם לגור בישראל - לבין ערבייה פלסטינית בשכם, והילד גר עם האמא שלו בשכם.

זאב בוים: זה קצת אחרת.

אחמד טיבי: מה לגבי יהודים בשיקגו?

אחמד טיבי: בני זוג.

זאב בוים: רגע.

זאב בוים: כן, אני יודע.

זאב בוים: אני יודע, רגע.

אחמד טיבי: שני ישראלים בשיקגו.

זאב בוים: אני יודע.

זאב בוים: זה נכון, אבל זו בדיוק לא הדוגמה.

אחמד טיבי: למה?

זאב בוים: ככה, מכיוון שעל זה הוויכוח.

זאב בוים: אנחנו לא ככל המדינות, מה לעשות.

זאב בוים: על זה גם חברת הכנסת קולט אביטל מסכימה.

זאב בוים: בעניין הזה יש לנו ויכוח אתך.

אחמד טיבי: אני לא מציע לבטל את מה שקורה בשיקגו - - -

זאב בוים: חבר הכנסת טיבי, אני רוצה לומר - - -

קולט אביטל: זאת בושה וחרפה.

זאב בוים: בושה וחרפה על מה?

זאב בוים: על מה בושה וחרפה, תגידי לי על מה.

זאב בוים: על מה, על זה שאני מציג בעיה?

קולט אביטל: לא.

קולט אביטל: על זה שיש לו דם פלסטיני - - -

זאב בוים: את לא רואה בעיה.

זאב בוים: עזבי את זה רגע.

זאב בוים: הנה, אני עומד פה.

זאב בוים: אני מציג בעיה.

זאב בוים: על עצם הצגת הבעיה את צריכה להגיד: בושה וחרפה?

זאב בוים: לא.

קולט אביטל: לא עליך אמרתי את זה.

זאב בוים: או.

זאב בוים: קיי., אז אני ממשיך הלאה.

זאב בוים: אני אומר לך שתביני טוב מאיפה זה עלה - - -

קולט אביטל: לא צריך לחוקק חוקים בעלי אופי כזה.

זאב בוים: אף אחד עוד לא מחוקק חוק.

אחמד טיבי: זו הצעה לחוקק חוק.

זאב בוים: רגע, יש דיון אולי לקראת הצעת שתבוא.

זאב בוים: אף אחד עוד לא ראה את ההצעה וכבר חבר הכנסת טיבי הפך אותה לחוק.

קולט אביטל: זה מה שכתוב בידיעה.

זאב בוים: לא, זה אפילו לא כתוב כך.

זאב בוים: תקראי את מה שכתוב.

אחמד טיבי: זו הצעה לחוקק חוק.

זאב בוים: זה דיון לבחינת אפשרות, אפשרות, להציע הצעה לתיקון חוק האזרחות.

אחמד טיבי: בסדר, זה מקומם.

זאב בוים: זה יכול לקומם אותך.

זאב בוים: זה עדיין לא מה שהיא אמרה: בושה וחרפה.

אחמד טיבי: על זה היא אמרה את זה?

זאב בוים: לא נכון.

זאב בוים: אל תשים מלים בפיה.

זאב בוים: עכשיו אני ממשיך הלאה.

אחמד טיבי: אתה יודע מה?

אחמד טיבי: מחשבה.

זאב בוים: רגע, חבר הכנסת טיבי.

זאב בוים: דרך אגב, העניין הזה עלה מכך שאת הפיגוע במסעדת "מצה" בחיפה, פיגוע הטרור הנוראי שם, מי שעשה את הפיגוע הזה היה אזרח ישראלי.

זאב בוים: את מבינה?

אחמד טיבי: נו, בשביל זה צריך להעניש את כולם?

זאב בוים: רגע, רגע.

זאב בוים: אזרח ישראלי.

זאב בוים: הוא חי בשכם וכו'.

זאב בוים: יש פה שתי בעיות.

זאב בוים: בעיה אחת היא בעיה של איחוד משפחות.

זאב בוים: מדינת ישראל כל השנים אפשרה, בתנאים מסוימים ובהיקף מסוים, איחוד משפחות.

זאב בוים: דרך אגב, היום יש הוראה לעצור את העניין הזה בשלב זה.

זאב בוים: עכשיו, בלי קשר לאיחוד המשפחות ועם קשר – כי אפשר שילדים ייוולדו מקשר בין אנשים גם כשאלה לא משפחות – יש בעיה.

זאב בוים: 130,000 פלסטינים הם אזרחי מדינת ישראל, לפי החוק האזרחות הקיים.

זאב בוים: או.קיי.?

זאב בוים: עכשיו אני רק מציג זאת כבעיה, ואני שואל אותך, כמי ששותפה אתי לדאגה לגבי אופיה של מדינת ישראל כמדינת העם היהודי: האם אין פה בעיה?

זאב בוים: אני עוד לא נתתי פתרון.

זאב בוים: אני עוד לא אמרתי מה.

זאב בוים: כבר עשו מזה הצעת חוק וכו'.

קולט אביטל: 130,000 הם היום אזרחי מדינת ישראל.

קולט אביטל: ראשית, אני לא רואה בזה בעיה.

קולט אביטל: שנית, אתה לא יכול להפוך אותם אוטומטית - - -

זאב בוים: אני עוד לא הפכתי אותם.

זאב בוים: חכי רגע.

זאב בוים: בסך הכול הונחה על השולחן בעיה.

זאב בוים: אנחנו מחפשים דרך.

זאב בוים: אם את לא רואה בזה בעיה – חלקי לא אתך, ואז יש לנו ויכוח.

זאב בוים: אני רואה בזה בעיה גדולה מאוד, כי לפי זה את לא צריכה להתנגד לזכות השיבה.

זאב בוים: למה את מתנגדת לזכות השיבה?

זאב בוים: את יכולה להגיד לי?

זאב בוים: אולי תסבירי לי מה ההבדל בעצם?

זאב בוים: מה ההבדל?

זאב בוים: אנחנו מתנגדים לזכות השיבה.

זאב בוים: נדמה לי שלזה גם את מתנגדת.

זאב בוים: טיבי מאוד רוצה את זכות השיבה.

אחמד טיבי: נכון.

זאב בוים: טיבי מוכן אולי – אני לא יודע, אני לא צריך לדבר בשמו – היה מוכן למצוא איזה סידור, אני לא יודע מה.

זאב בוים: אבל ודאי שהוא רוצה פה מדינת כל אזרחיה.

זאב בוים: גם לזה את מתנגדת.

זאב בוים: נכון?

זאב בוים: תגידי לי, איך ההתנגדות הזאת, כדי שלא ייפגע האופי היהודי של המדינה וכדי שלא תהיה פה זכות שיבה כתוצאה מהדאגה לאופי של המדינה, איך כל הדברים האלה – שלהם שנינו מסכימים – מתיישבים בסוף עם העניין הזה שאת אומרת: פה אין בעיה?

זאב בוים: אני אומר לך שזו אותה בעיה.

זאב בוים: זו צורה אחרת של אותה בעיה.

יולי יואל אדלשטיין: אבקש לסיים, אדוני.

זאב בוים: להגיד שאין פה בעיה, זה לטמון את הראש באדמה.

זאב בוים: ואז, בעוד 10 שנים, 15 שנים, הבעיה תטפח לך על הפנים.

אחמד טיבי: - - -

זאב בוים: רק רגע, מכיוון שזמני קצר, אני רק הצגתי את העניין הזה, ואנחנו עוד לא יודעים מה נעשה עם זה - - -

רוני בר-און: רגע זה דבר לא מוגדר.

רוני בר-און: תגיד רק דקה, שזה 60 שניות.

זאב בוים: כן.

זאב בוים: אני רוצה לסיים ולומר כך: אני מקווה שגם חבר הכנסת טיבי מבין, שהציטוט של חצי משפט שלי בעניין הזה – ולא שאני לא אמרתי אותו – לא יכול לתת את כל מורכבות הבעיה ופריסת יריעה שלמה.

זאב בוים: אין לי גם טענות ל=Ynet.

זאב בוים: אבל אני רוצה לסיים, כי בעצם סחבתי זמן של חברי.

אחמד טיבי: תרשה לי לשאול אותך שאלה קצרה.

אחמד טיבי: האם יש לך בעיה כשמרשים לג'ובאני רוסו להיות אזרח מדינת ישראל, אבל לילד שהוא בן של תושב טייבה או אום-אל-פחם לא?

זאב בוים: תראה, יש פה בעיה של קונפליקט - - -

יולי יואל אדלשטיין: זה תלוי ברמת משחק הכדורגל שלו.

זאב בוים: יש בעיה של קונפליקט בין מוסר וערכים אוניברסליים לבין הסוגיה המיוחדת שאני לא יכול לנתק אותה מהתנאים המיוחדים שבהם אנחנו חיים פה.

זאב בוים: אנחנו חיים פה במסגרת של קונפליקט.

זאב בוים: זו בעיה מאוד גדולה.

זאב בוים: לכן אני רוצה לומר, שחוק האזרחות דהיום, שמאפשר – כמו בהרבה מדינות מתוקנות – שבקשר כזה בין אזרח ולא אזרח הילד תמיד יהיה אזרח, ראוי לבחינה, וזאת על רקע הנסיבות המאוד מיוחדות, שאני לא מכיר כמותן בשום מדינה אחרת.

זאב בוים: מה עושים עם העניין הזה?

זאב בוים: זה בדיוק המקום שבו העניין מונח.

זאב בוים: מה אנחנו עושים עם זה?

זאב בוים: אין לנו תשובות, עדיין אין לנו הצעות.

זאב בוים: כאשר יהיו – אנחנו נבוא לכאן.

זאב בוים: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת זאב בוים, סגן שר הביטחון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גדעון סער, יושב-ראש הקואליציה, בבקשה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת סער, שמעתי שנזפת היום בראש הממשלה.

גדעון סער: חבר הכנסת טיבי, אני הסברתי מדוע עם לא יכול להיות כובש בארצו.

גדעון סער: אבל אגיע לזה בסוף דברי.

אחמד טיבי: אתה חולק על ראש הממשלה?

גדעון סער: אני חושב שראש הממשלה הבהיר היום את דבריו באופן כזה שלמעשה אין מחלוקת.

אחמד טיבי: אבל הוא אמר שכיבוש זה דבר רע.

גדעון סער: אסביר לך את זה בסוף דברי.

גדעון סער: לא אמנע מלגעת בנושא אקוטי.

גדעון סער: אבל לפני כן אומר מלים מספר על התוכנית הכלכלית.

אחמד טיבי: אתה ימינה מראש הממשלה.

גדעון סער: קודם כול אני רוצה ללמד אותך פרק בכלכלה ואחר כך פרק במדיניות.

אחמד טיבי: יש עניין של התנסות.

גדעון סער: לא.

גדעון סער: כל אחד לומד פה.

יולי יואל אדלשטיין: הוא לא אמר: פרק ברפואה.

יולי יואל אדלשטיין: מבחינת מידתיות אין פה התנסות.

אחמד טיבי: אבל אני לא רוצה ללמד אותו שום דבר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טיבי, בוא נשמע.

יולי יואל אדלשטיין: אני מאוד רוצה ללמוד ממנו.

יולי יואל אדלשטיין: בוא נשמע.

גדעון סער: אני מאמין שכל אחד לומד מכל אחד.

גדעון סער: אני מקווה שזה פותר את התחושה הלא-נוחה שלך.

אחמד טיבי: מכל מלמדי השכלתי.

גדעון סער: בדיוק, בדיוק.

גדעון סער: זה טוב שאתה גם מצטט מהמקורות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טיבי, זה קצת לא ראוי לא לכבות את הפלאפון במליאה.

גדעון סער: חבר הכנסת טיבי, אתה בוודאי ער כחבר אופוזיציה למתקפות המוזרות שנשמעות פה כבר היום השני נגד התוכנית הכלכלית.

יצחק הרצוג: מוזרות?

גדעון סער: למה מוזרות?

גדעון סער: למה תמוהות?

גדעון סער: אסביר לכם למה.

קולט אביטל: קצת חוש הומור.

גדעון סער: השווקים לא משתכנעים.

יצחק הרצוג: שוק ההון לא בודק את השכבות החלשות.

גדעון סער: בוא נעבור דבר דבר, חבר הכנסת הרצוג, נציג השכבות החלשות.

גדעון סער: אדוני, נציג השכבות החלשות.

גדעון סער: אני רוצה להגיד לך כמה דברים.

גדעון סער: אתה מכיר היטב את שוק ההון.

גדעון סער: מאז הוצגה התוכנית הכלכלית הוא לא משתכנע מהטיעונים שלכם.

גדעון סער: כל יום יש עליות.

יצחק הרצוג: וזה ממש לא משנה לעקרת-הבית.

גדעון סער: למה?

גדעון סער: למה?

גדעון סער: כי זה ממש לא שיקול.

גדעון סער: כי לשוק ההון יש אמון בתוכנית הכלכלית.

גדעון סער: זה לא עניין של אופוזיציה וקואליציה.

גדעון סער: זה עניין של כלכלה.

גדעון סער: הנה, חברת הכנסת קולט אביטל אומרת לי: הבורסה זה עשירים, זה בעלי ההון.

גדעון סער: מה זה נוגע ל"עמך"?

גדעון סער: הרי אנחנו, כמפלגת פועלים, מייצגים את השכבות החלשות.

גדעון סער: מה זה נוגע לנו?

יצחק הרצוג: אתה נשמע כמו זקני גח"ל.

גדעון סער: חבר הכנסת הרצוג, הייתי מאוד רוצה שתישאר אתנו בדקות הבאות.

גדעון סער: אשאל אתכם משהו אחר.

גדעון סער: הריבית יורדת בהתמדה.

גדעון סער: היא ירדה ביותר מ=1%.

גדעון סער: מה קורה, חברת הכנסת אביטל, שהריבית יורדת?

גדעון סער: השכבות החלשות, שאתם כמפלגת פועלים היסטורית מייצגים, משלמות פחות על האוברדרפט.

קולט אביטל: איך זקן יכול לחיות עם סכום של - - -

גדעון סער: ובעלי ההון - - -

קולט אביטל: אין לו ריביות.

גדעון סער: אני רוצה להסביר לך, שמי שיש לו אוברדרפט, בין שהוא גמלאי, בין שהוא זוג צעיר - - -

קולט אביטל: אתה מקצץ לו את קצבת הזיקנה.

קולט אביטל: הוא לא יכול לחיות מזה.

גדעון סער: את חייבת להקשיבי לי.

גדעון סער: יכול להיות שאצליח לשכנע אותך במשהו, ואתאמץ לעשות את זה.

גדעון סער: כשהריבית יורדת, מה קורה?

גדעון סער: זוג צעיר שמשלם משכנתה, או כל אדם שיש לו אוברדרפט, משלם פחות.

גדעון סער: בעל ההון שיש לו פק"מים, או שיש לו יתרה, מרוויח פחות.

גדעון סער: אין מכשיר טוב יותר להשגת צדק חברתי מהריבית.

גדעון סער: פשוט צריך להבין כלכלה.

גדעון סער: אז גם הריבית טועה.

גדעון סער: עכשיו אני הולך אתכם לעניין נוסף.

גדעון סער: השקל מתחזק באופן דרמטי.

גדעון סער: תראו מה קרה מאז הוצגה התוכנית הכלכלית.

גדעון סער: מה קורה כשהשקל מתחזק?

גדעון סער: לכל אחד מאתנו, חברת הכנסת אביטל, כולל חברי הכנסת שמשתכרים משכורות בשקלים, אבל בעצם כל אחד מאזרחי ישראל – לא רק שכר הדירה צמוד לדולר, אנחנו יודעים שבמידה רבה שירותים ומוצרים רבים צמודים לדולר.

גדעון סער: אז כוח הקנייה, הכוח הכספי שבידי כל אזרח, הכסף שיש בשקלים לכל אזרח – יש לו יותר.

גדעון סער: אנחנו אומרים: הבורסה; אנחנו אומרים: השקל; אנחנו אומרים: הריבית; אנחנו אומרים: השווקים מאמינים בתוכנית הכלכלית, הם יודעים שזאת תוכנית נכונה.

גדעון סער: אני רוצה לומר עוד כמה מלים על תיקון לחוק-יסוד חשוב שיבוא מחר לאישור הכנסת בקריאה שנייה ובקריאה שלישית; חוק-יסוד שהוא הוראה קבועה שמונעת חקיקה פופוליסטית.

גדעון סער: כאשר אנחנו מונעים את ההשתוללות שהיתה פה בשנים האחרונות, ואתם, חברי הכנסת ברכה וטיבי ואביטל ודוד טל - - -

מוחמד ברכה: למה אתה קורא חקיקה פופוליסטית, חקיקה שמיטיבה עם השכבות החלשות?

מוחמד ברכה: אבל חקיקה של שיפור בעסקים זה בסדר?

גדעון סער: חקיקה פופוליסטית זאת חקיקה פרטית שעולה מיליארדים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: - - - מי בא לדאוג לזקנים ומי בא לדאוג לעיירות הפיתוח - - - מה רע בזה?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טל, אתה כבר נאמת.

מוחמד ברכה: פטור מאגרת טלוויזיה לבתי-אבות זה פופוליסטי?

גדעון סער: אני אסביר לך, חבר הכנסת ברכה.

גדעון סער: במדינה מתוקנת בפרלמנטים יושבים חברי פרלמנט שחושבים איך אפשר לקצץ בהוצאות הממשלה.

גדעון סער: למה?

גדעון סער: כי כאשר אתה מקצץ בהוצאות הממשלה אתה מוריד את נטל המס המוטל על האזרח.

גדעון סער: אתה צריך לחשוב איך לחסוך, איך להקל על האזרח.

גדעון סער: כאשר יש תחרות פרועה, שכל חבר כנסת רוצה לקבוע את המדיניות התקציבית, כל הסכרים נפרצים.

גדעון סער: מה קורה?

גדעון סער: הסכום שנכנס למדינה כתוצאה ממסים, אדוני היושב-ראש, איננו משתנה כתוצאה מהחוקים הפופוליסטיים שרוצה חבר הכנסת דוד טל להעביר.

גדעון סער: ואז צריך בשביל החוק הזה לקצץ בבריאות, לקצץ בחינוך, לקצץ ברווחה, לקצץ בביטחון.

גדעון סער: זה מה שקרה פה בשנים האחרונות עם כל החוקים המטורפים האלה.

מוחמד ברכה: אבל החקיקה היא לטובת הבריאות, איך היא פוגעת בבריאות?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כל זה בגלל תוכניות לא מוצלחות של משרד האוצר.

קולט אביטל: תן דוגמה לחוק של מיליארדים.

גדעון סער: החוק המכונה חוק הלפרט - חצי מיליארד שקלים.

קולט אביטל: הליכוד תמך בזה.

גדעון סער: אני חושב שכל מי שתמך בחוק הזה עשה טעות חמורה.

גדעון סער: בסופו של דבר, גם אלה שתמכו בזה הבינו שהם גרמו נזק גדול מהתועלת לעניין של משפחות ברוכות הילדים; אפילו בסיעה של המציע, שכבר איננו יושב אתנו היום כחבר הכנסת.

גדעון סער: הגיעו הדברים לכך שחברי הכנסת האמינו שחקיקה פרטית שלא עולה כסף – בכלל לא מבינים מה זה.

גדעון סער: רק דבר שעולה כסף זה חוק.

יצחק הרצוג: אתם המצאתם את השיטה, דרך אגב.

גדעון סער: חבר הכנסת הרצוג, אני לא אוהב את זה שאתה אומר "המצאתם את השיטה", כי שנינו חברי כנסת חדשים.

גדעון סער: אבל מחר אנחנו נביא לשירוש השיטה הזאת.

גדעון סער: אנחנו נביא דבר חשוב ביותר.

גדעון סער: נכון שבכנסת הקודמת חבר הכנסת פינס, שכיהן כיושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, ואני רוצה באמת לפרגן לו, גילה אחריות לאומית - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל הוא הביא את זה כהוראת שעה.

גדעון סער: - - ויחד עם הממשלה הצליח להביא הוראת שעה לשנה, ובפעם השלישית העברנו את זה.

גדעון סער: מחר נעביר את זה כהוראת קבע, ובזה אנחנו נקבע נורמה מתוקנת בפרלמנט הזה.

מוחמד ברכה: ננשל את בית-המחוקקים ולא ניתן לו לחוקק.

מוחמד ברכה: זה מה שאתם רוצים.

מוחמד ברכה: הכנסת תהיה מיותרת.

גדעון סער: חבר הכנסת ברכה, אתה חוזר על הטעות שאמרתי שעושים חברי כנסת מסוימים.

גדעון סער: את המדיניות התקציבית קובעת הרשות המבצעת, לא כל חבר כנסת פרטי.

מוחמד ברכה: הריבון זה הכנסת.

גדעון סער: הריבון זה העם, אומר נשיא בית-המשפט העליון, ואני תמים דעים אתו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ואנחנו שואבים ממנו את הכוח, אנחנו בית-הנבחרים.

מוחמד ברכה: הממשלה מקבלת אמון מהכנסת, לא הכנסת מקבלת אמון מהממשלה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, בקושי אני יכול להתמודד עם כל אחד לחוד.

גדעון סער: כל המקהלה הזאת ביחד?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דורון, אני יכול לבקש ממך בקשה אישית?

יולי יואל אדלשטיין: תמצא עוד נושא לשבת ליד דוד טל ולשוחח אתו.

יולי יואל אדלשטיין: היה כזה שקט באולם.

יולי יואל אדלשטיין: מרגע שעזבת אותו אני לא משתלט על המליאה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא מקומם אותי בדברים שלו.

גדעון סער: ידידי חבר הכנסת דוד טל, הכנסת לא מבטלת את ההשפעה שלה על הנושא התקציבי, כי כולנו יושבים בוועדות וכולנו יודעים שכאשר מובא תקציב ניתן להפעיל כוח על מנת לשנות סדרי עדיפויות.

גדעון סער: השאלה היא, האם לאחר מכן, במהלך שנת התקציב, כל חבר כנסת בפני עצמו יכול לשנות את המדיניות התקציבית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא נכון, לא טוב לעשות את זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צריך שתחולת החוק תהיה משנת התקציב הבאה, ואז לא תהיה טענה לרשות המבצעת.

גדעון סער: אני רוצה להסביר, שבמדינה נורמלית זה אולי יישמע מוזר, ולכן זה קיים בכל המדינות המערביות המתוקנות.

גדעון סער: במדינה נורמלית, מי שקובעת את המדיניות הכלכלית זאת הרשות המבצעת.

גדעון סער: זה כמובן חייב לקבל את אמון הכנסת ולעבור את התהליכים ואת המסננות של הכנסת.

גדעון סער: אבל לאחר מכן, אי-אפשר עם ההפקרות הזאת, ולכן מחר נשים לה קץ.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בכל המדינות המתוקנות הפרלמנט בוחר את השופטים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רק במדינת ישראל לא.

גדעון סער: כך נגן על כספי אזרחי ישראל.

גדעון סער: אני רוצה כאן לשבח את חבר הכנסת פינס וחברים אחרים מהאופוזיציה, שהגיעו אתנו להסכמה בנושא הזה בוועדת החוקה, וגם אנחנו ויתרנו.

גדעון סער: אמרו לנו: למה 55?

גדעון סער: האופוזיציה היא 52.

גדעון סער: אמרנו: ניחא, 50.

גדעון סער: הם הבינו שהדבר הזה איננו נובע משאלות של קואליציה ואופוזיציה, כי אנחנו היום בקואליציה ומחר נהיה באופוזיציה.

גדעון סער: אבל צריכים לתת כלים לממשלה לנהל באופן אחראי את כלכלת ישראל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ואם 50 יעבירו חוק בעלות של 2 מיליארדי שקלים, זה יהיה בסדר?

גדעון סער: לא, ולכן זה יהיה בלתי אפשרי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השארתם פתח.

גדעון סער: תמיד הממשלה יכולה להסכים, זאת גם אחת החלופות שקיימות בחוק.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הממשלה לא הסכימה.

גדעון סער: לא הסכימה, יעבירו ברוב דעות.

גדעון סער: אחרת אתה מרוקן את חוק התקציב מתוכן.

גדעון סער: אין משמעות לחוק התקציב.

גדעון סער: אז היא הוציאה 2 מיליארדי שקלים, מה יקרה?

גדעון סער: מאיפה אתה מקבל את זה בחזרה?

גדעון סער: אתה צריך לקצץ.

גדעון סער: אני רוצה לומר כמה מלים בנושא המדיני.

גדעון סער: אני שמחתי לשמוע היום את הבהרתו של ראש הממשלה בוועדת החוץ והביטחון בנושא של הכיבוש, שהוא עוד מונח שאתם התאהבתם בו, עוד מונח מהתעמולה הערבית.

יצחק הרצוג: ראש הממשלה התאהב בו.

גדעון סער: לא, ראש הממשלה היום הבהיר בדיוק את הדברים.

גדעון סער: לצערי, לא ישבת בוועדת החוץ והביטחון, לכן אני רוצה לומר כמה מלים.

גדעון סער: עם איננו יכול להיות כובש בארצו.

גדעון סער: זה תרתי דסתרי.

קולט אביטל: אנחנו כובשים עם אחר.

יצחק הרצוג: ולשלוט על עם אחר?

גדעון סער: זה תרתי דסתרי.

גדעון סער: אנחנו בארץ-ישראל, בכל חלקי ארץ-ישראל, איננו כובשים.

גדעון סער: אנחנו בעלי בית.

גדעון סער: חזרנו הביתה.

גדעון סער: דבר שני, זה גם לא נכון עובדתית.

גדעון סער: אתה יודע, חבר הכנסת הרצוג, כמי שכיהן בתקופה הרלוונטית כמזכיר הממשלה, שכאשר הפלסטינים פתחו את המתקפה הרצחנית שלהם בסוף ספטמבר 2000 אנחנו לא היינו בשטחי A.

גדעון סער: חיילי צה"ל לא היו שם, לא כבשנו שום דבר, להיפך – נתנו להם שטחים, נכסים, רובים, ולא היינו שם.

גדעון סער: אז עובדתית זה לא נכון.

קולט אביטל: ראש הממשלה אמר: מה אנחנו עושים בג'נין?

קולט אביטל: האם אנחנו רוצים להמשיך להישאר שם?

גדעון סער: אני אתייחס לנקודה של ג'נין, חברת הכנסת אביטל.

גדעון סער: הנקודה השלישית היא, שלא כדאי לתת כלים בידי התעמולה הערבית.

גדעון סער: אנחנו תמיד עמדנו, ובדין עמדנו, על המונח DISPUTED TERITORRY, שאתה מכיר היטב, חבר הכנסת הרצוג, אפילו מבית אבא, אני מניח.

גדעון סער: כי כאשר שחררנו את שטחי יהודה ושומרון, שחררנו אותם מידי הירדנים, אשר אך ורק שתי מדינות בעולם כולו הכירו בריבונותם ובזכותם על שטחי יהודה ושומרון.

יצחק הרצוג: מבחינת הדין הבין-לאומי אתה צודק.

יצחק הרצוג: אבל מבחינה מעשית, אתה רואה את עצמך שולט על 3 מיליוני פלסטינים?

גדעון סער: אני מדבר מבחינת הדין הבין-לאומי.

גדעון סער: למה התכוון ראש הממשלה?

גדעון סער: אני מניח לאור הבהרתו בוועדת החוץ והביטחון, שהוא התכוון לכך שבאמת אין לנו עניין להיות בג'נין או בשכם או בטול-כרם לנצח.

גדעון סער: רק שאנחנו צריכים להיזהר.

גדעון סער: כשאתה מדבר על כיבוש אתה יכול להתכוון לדבר אחר.

גדעון סער: אתה הרי לא חושב שאנחנו כובשים בעיר העתיקה בירושלים.

גדעון סער: כאשר רבים בקהילייה הבין-לאומית מדברים על כיבוש, לשיטתם דין עיר-דוד או דין העיר העתיקה או דין הר-הזיתים, או דין הר-הבית כדין ג'נין וטול-כרם.

גדעון סער: לכן חשוב להימנע מהטעות הזאת.

גדעון סער: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת סער.

יולי יואל אדלשטיין: בזה סיימנו סבב נוסף בדיונים שלנו.

יולי יואל אדלשטיין: נפתח עכשיו סבב נוסף עם דוברים מהאופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: הראשונה בהם - חברת כנסת קולט אביטל, לאחר מכן - חבר הכנסת דני יתום, לאחר מכן - חבר הכנסת יצחק הרצוג, לאחר מכן - חברי הכנסת יצחק כהן, עזמי בשארה, יוסי שריד, וכן הלאה לפי הסדר.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי, עשר דקות לרשותך.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אתה אומר שאנחנו פותחים סבב חדש, וההופעות שלנו מעל במת הכנסת היום - -

יולי יואל אדלשטיין: נאומים, לא הופעות.

קולט אביטל: - - נראות כריטואל שמגמתו לעכב עד כמה שניתן את אישור התקציב.

קולט אביטל: אני רוצה להבטיח לציבור שצופה בנו מן הבית שאכן נכון, כך הוא, אנחנו באמת נעשה הכול כדי שהתוכנית הרעה הזאת, כדי שתוכנית הגזירות לא תאושר.

קולט אביטל: אנחנו לא עושים את זה כריטואל, אנחנו עושים את זה מתוך חרדה אמיתית, מתוך כאב אמיתי, מתוך האזנה אמיתית לזעקתם של כל אותם ציבורים שסובלים ויסבלו עוד יותר אחרי אישורה.

קולט אביטל: אנחנו מקשיבים לזעקתם המוצדקת של הפנסיונרים, הגמלאים, גברים ונשים מופלאים שעמדו בשורה הראשונה.

קולט אביטל: הם אלה שבנו את המדינה, הם אלה שהקימו את מוסדותיה, הם אלה שעמלו וחיו בצניעות.

קולט אביטל: להם אנחנו חייבים הכול, ודווקא אותם החליט שר האוצר נתניהו להעניש על לא עוול בכפם, ודווקא בשעתם הקשה, כשהם חלשים, כשהם ערירים, כשהם זקוקים לתרופות ולסיעוד ולאהבה, כשהם זכאים לכל הכבוד ולכל ההערכה שלנו.

קולט אביטל: בחברות הפרימיטיביות, אצל האסקימואים למשל, כאשר מגיעים ההורים לגיל מופלג לוקחים אותם הילדים למקום מרוחק ונותנים להם למות בחוץ, בקור.

קולט אביטל: לא כך היה אצלנו.

יוסי שריד: אפילו אצל האסקימואים זה כבר לא קיים.

יוסי שריד: זה אצל האסקימואים של פעם.

קולט אביטל: כבר לא? טוב, אבל נראה לי שאנחנו כבר מתקרבים לזה.

קולט אביטל: כולנו חונכנו על ברכי היהדות וערכיה, כולנו חונכנו לפי העיקרון המקודש "כבד את אביך ואת אמך", ואנחנו לא ניתן לשר האוצר להשליך את הגמלאים דווקא לעת זיקנה.

קולט אביטל: על מה אני מדברת?

קולט אביטל: על כל אותם הקשישים שלפני שנתיים קיבלו כמעט 1,700 שקל מהביטוח הלאומי.

קולט אביטל: אחרי קיצוצים, הם קיבלו בינואר 2002 - 1,128 שקלים, במרס 2002 כבר ירדה הקצבה ל=1,114 שקלים, ביולי 2002 הגיעה הקצבה ל=1,069 שקלים.

קולט אביטל: זה אותו סכום שהם יקבלו אם הם יוכלו להתקיים וירצו להמשיך לחיות גם בינואר 2006.

קולט אביטל: לפי נתונים של ועדת הכספים, השחיקה ביחס לשכר הממוצע היא 12.5%, ואילו השחיקה של אותה קצבה בכוח הקנייה היא 18%.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, חלק גדול של הגמלאים, הסכום של 1,069 שקלים הוא כל מה שיש להם, ומזה הם צריכים להתקיים כל החודש: לשלם שכר דירה, לקנות מצרכים, לקנות תרופות.

קולט אביטל: 60 השקלים שהורידו להם בתוך כמה חודשים פירושם או שלא יוכלו לקנות חלב או שלא יוכלו לקנות תרופות.

קולט אביטל: האם זה הסכום שבאמת יציל את כלכלת ישראל?

קולט אביטל: אנחנו מקשיבים לזעקתם של הנכים, של כל אותם נכים ששבתו לפני כשנה ליד הכנסת שביתת רעב 88 יום, ואחרי מאבק ממושך תוקן העוול כלפיהם באופן חלקי.

קולט אביטל: והנה הממשלה מבטלת הסכמים ומחזירה למצב של חוסר כול אנשים שאין באפשרותם להתקיים בכוחות עצמם, אנשים שראויים לסולידריות חברתית.

קולט אביטל: להם מספר השר החברתי מאוד, השר שטרית, שבעצם הם לא ייפגעו.

קולט אביטל: אני רוצה להגיד להם שמאבקם הוא מאבקנו וזעקתם היא זעקתנו.

קולט אביטל: אנחנו מקשיבים לזעקתם ולמצוקתם של ציבור גדול של עולים חדשים ועולים ותיקים; עולים חדשים שהצטרפו אלינו מרצונם הטוב לא מזמן מארגנטינה, מרוסיה, מגרוזיה ומכל מיני מקומות אחרים שלא נזכיר אותם כאן היום, על סמך התחייבות מפורשת של הממשלה לסייע בקליטתם.

קולט אביטל: והנה הממשלה ביטלה את התחייבויותיה בלי להסס.

קולט אביטל: אנחנו מקשיבים לזעקתם של העולים שהגיעו בעשור האחרון, שהם בעלי זכאות למענק לצורך דיור, אנשים שעמלו ואספו פרוטה לפרוטה, שחשבו שסוף-סוף יוכלו להגיע לרכוש דירה, אבל ב=10 באפריל הודיעו להם מעל דפי העיתונים שב=15 באפריל נגמרה זכאותם.

קולט אביטל: כל הנאום היפה ששמענו, כל השיעור בכלכלה למתחילים של חבר הכנסת גדעון סער על השקל, על הריבית, על הבורסה, והיום יש לנו גם מוסף של עיתון "הארץ" על ניירות ערך, שהוא שכח להזכיר אותו - אני מבטיחה לכם, שלפנסיונרים, לעולים החדשים וגם לעולים הוותיקים, כל אלה, כל הסיפור של הבורסה והריבית לא בדיוק עוזר להם וראשם לא בזה.

קולט אביטל: זה מצב בלתי נסבל.

קולט אביטל: לא רק שנעשה כאן עוול לעולים, אלא זו גם מדיניות צרת אופקים וחסרת חזון.

קולט אביטל: מזה ניתן ללמוד על הפער בין הצהרות ראש הממשלה והעדיפות העליונה שהוא מייחס, כביכול, לעלייה, לבין המעשים של שריו שחוזרים על כך שסיוע לעלייה פירושו לא בהכרח מעשה ציוני.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, הקשבתי קשב רב להסבריו של סגן שר הביטחון.

קולט אביטל: בכל זאת אני מבקשת לנצל עוד שני רגעים מזמני כדי לבטא את רגשי הבושה שאני חשה ולדחות בשאט נפש את ההודעה של ראש הממשלה כי בעלי דם פלסטיני לא יקבלו אזרחות ישראלית.

קולט אביטל: בשעה שמעל כל במה אפשרית אנחנו מתקוממים על כך שהגזענות והאנטישמיות גוברות באירופה, כוונתו של ראש הממשלה לתקן את חוק האזרחות נראית בעיני חמורה ביותר ואין מקומה במדינה יהודית.

קולט אביטל: אם ראש הממשלה לא אמר דברים כאלה, אני קוראת לו להבהיר את דבריו; אם הוא אמר אותם, אני חשה בושה עמוקה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אני רוצה לנצל עוד דקה מזמני ולקרוא לכל הציבור להצטרף אלינו להפגנה המונית שתתקיים מחר בשעה 16:30.

קולט אביטל: כולנו ניפגש ברחבת "בנייני האומה" בירושלים ונצעד לכיוון הכנסת, וכבר מובטח שיהיה שם ציבור רב.

קולט אביטל: אני רוצה לבקש מכל אחד ומכל אחת שעתידה של החברה הישראלית וכלכלתנו חשובים להם: אנא הצטרפו אלינו.

קולט אביטל: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת קולט אביטל.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דני יתום, ואחריו – חבר הכנסת יצחק הרצוג.

דני יתום: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, הדיון הזה חשוב ביותר מכיוון שהוא מקדים את ההצבעות של מחר, יום רביעי, הצבעות שעל-פי הרמות הידיים כאן בבית הזה יקבעו את דמותה של המדינה ואת פרצוף החברה הישראלית לשנים ארוכות קדימה.

דני יתום: האזור שבו אנו חיים הוא אזור כואב, אזור מדמם.

דני יתום: בעצם אנחנו מנהלים חיים תחת אש, ובמשך הרבה מאוד שנים כמעט תחת מצור בונים, בנינו וממשיכים לבנות חברה שיש לה הרבה מאוד הישגים, חברה שמשמשת לנו מקור גאווה.

דני יתום: מדינת ישראל היא מדינה חזקה.

דני יתום: היא חזקה, מכיוון שסוד העוצמה הוא החברה הישראלית.

דני יתום: החברה הישראלית היא זו שבנתה את המדינה.

דני יתום: עולים חדשים וותיקים, בני כל העדות, בני כל הדתות, הגיעו לכאן מי כצאצאים של משפחות אשר השורשים שלהן נמצאים עמוק בתוך הקרקע, בתוך האדמה של מדינת ישראל, ומי שעלו לפני או אחרי קום המדינה.

דני יתום: אבל מה שאפיין את החברה הישראלית במשך שנים זה הלכידות והערבות ההדדית.

דני יתום: אנחנו ידענו במשך שנים רבות, שכאשר נצטרך לסיועו של האחר, כאשר נצטרך לסיועה של הממשלה, יש מי שידאג לנו.

דני יתום: ראינו בממשלת ישראל במשך שנים רבות את אבי המשפחה ואת השרים בממשלת ישראל כמי שמשמשים מטרייה מגוננת, בעיקר על השכבות החלשות.

דני יתום: לא היה זה מקרה שבמשך שנים רבות אימצה ממשלת ישראל כלכלה שהיתה בה פתיחות, היתה בה קידמה, היה בה מודרניזם, אבל לצד כל אלה היתה בה דאגה לזולת, דאגה לפרט וחמלה.

דני יתום: אנחנו, לצערי, איננו מדינה נורמלית במובן של תנאי החיים.

דני יתום: אנחנו נדרשים לשרת בצבא, אנחנו נדרשים לשרת שירות לאומי, אנחנו נדרשים לשרת במילואים ואנחנו נדרשים לשלם מסים אולי יותר מאשר בהרבה מאוד מדינות אחרות.

דני יתום: המצב הזה איננו מאפשר לנו לזרוק את אזרחי מדינת ישראל, בני השכבות החלשות, אל הרחוב ולומר להם: צאו אל הרחוב ותתחילו לצעוד בכוחות עצמכם.

דני יתום: מאחר שסוד העוצמה שלנו הוא החברה הישראלית, ממשלת ישראל חייבת להבטיח שהחברה הישראלית לא תתפרק, לא תיקרע, לא תהפוך לחברה שבה אדם לאדם זאב, אלא שנמשיך ונראה אותן תופעות שבהן, לצד הממשלה, גם חלקים נרחבים בחברה הישראלית מגלים נדיבות לב, מגלים רוח התנדבות במטרה לעזור לחלשים.

יוסי שריד: זאב לזאב אדם.

דני יתום: התוכנית הכלכלית - שאיננה תוכנית כלל - איננה תוכנית מכיוון שהיא איננה מקשה אחת.

דני יתום: היא רשימה אקראית של גזירות כלכליות.

דני יתום: לא רק שהיא רשימה אקראית של גזירות כלכליות, היום היא רשימה חלקית של רשימה אקראית, מכיוון שחלק מן הגזירות האלה לא הצליח לעבור את המכשול של הדיונים בוועדות השונות ובעיקר בוועדת הכספים, בין הקריאה הראשונה לשנייה והשלישית.

דני יתום: נותר כאן אוסף מלא חורים של רשימה - לא קשורה - של גזירות אשר אינן מתחברות לכלל תוכנית, אינן מתחברות לכלל בסיס של חזון, אינן מתחברות לכלל צמיחה.

דני יתום: תוכנית שאיננה תוכנית, שבעצם תוביל אותנו מן הפח אל הפחת.

דני יתום: מפת הדרכים פותחת סיכוי, אולי, לתחילתו או להמשכו של דיאלוג בינינו לבין הפלסטינים.

דני יתום: כבר אמר ראש הממשלה ואמר שר האוצר מה שאנשי הימין לא העזו לומר קודם לכן, עד לפני כמה חודשים, שיש קשר גורדי, קשר הדוק, קשר חד-חד ערכי, בין המצב המדיני והביטחוני לבין המצב הכלכלי.

דני יתום: ואני, במקרה הזה, אצטט את מה שאמר היום ראש הממשלה בוועדת החוץ והביטחון.

דני יתום: הוא אמר: חברים יקרים - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יתום, יש איסור בתקנון על ציטוט דברים מדיוני ועדת החוץ וביטחון.

דני יתום: אני לא אצטט את מה שאמר ראש הממשלה בוועדת החוץ והביטחון, אבל אני אצטט את מה שאמר ראש הממשלה - אם אינני טועה זה היה אתמול - בפורום סיעת הליכוד שהיה פורום פתוח.

יולי יואל אדלשטיין: זה מקובל.

דני יתום: תודה, אדוני היושב-ראש, על כך שהסרת מכשול מפני עיוור.

דני יתום: תודה.

דני יתום: אמר ראש הממשלה, שכדי לטפל בשורשי הצרות הכלכליות, אנחנו חייבים לנסות ולהתקדם במסלול המדיני, ושיש קשר הדוק בין הדברים.

דני יתום: מפת הדרכים הזאת איננה מפה של דיבורים, אלא מפה של מעשים.

דני יתום: והמבחן צריך להיות מבחן המעשים ולא מבחן הדיבורים.

דני יתום: אפשר להרוג את מפת הדרכים הזאת, בקלות.

דני יתום: אפשר להרוג אותה על-ידי הצבת מכשולים ותנאים שיוגדרו על-ידי מדינת ישראל כתנאים מוקדמים, שכל עוד אינם מתקיימים, הרי שמדינת ישראל לא תמלא את חלקה במפת הדרכים.

דני יתום: מפת הדרכים איננה הסכם.

דני יתום: היא מעין מכתב כוונות, שבו ממשלת ישראל אכן מצהירה על כוונתה, באופן שקוף, הוגן, למלא אחר הנדרש מאתנו באותו סרטוט או באותה מפת דרכים.

דני יתום: אבל מאחר שאנחנו הצד החזק בעימות, מאחר שאנחנו המדינה החזקה ביותר במזרח התיכון - ברדיוס של 1,500 קילומטר מירושלים אין אף מדינה דומה לנו בעוצמתה - הרי שעלינו מוטלת אחריות נוספת.

דני יתום: זאת אחריות יתירה, נוספת.

דני יתום: האחריות הזאת היא ליצור את התנאים שאכן יאפשרו את התפתחותה של מפת הדרכים לכלל מעשה; מעשה שיוביל, אולי, לדיאלוג כזה בינינו לבין הפלסטינים; מעשה שיוביל, אולי, לסגירת פערים, ובסופו של דבר ייתכן שאף יוביל להסכם, לסוף הסכסוך, לסוף שפיכות הדמים ולקץ התביעות ההדדיות בינינו לבין הפלסטינים.

דני יתום: אני טוען שצריך להתיישב ולדבר, מכיוון שבמסגרת הדיבורים סביב שולחן המשא-ומתן ניתן יהיה ללבן את הדברים טוב יותר מאשר בכל דרך אחרת.

דני יתום: נכון שיש לנו קווים אדומים.

דני יתום: נכון שלעולם לא נסכים לקבל את דרישתם של הפלסטינים לזכות שיבה לשטחי מדינת ישראל.

דני יתום: אבל הדברים האלה צריכים להיאמר, כפי שנאמרו קודם לכן, בעשר השנים האחרונות, במשאים-ומתנים בינינו לבין הפלסטינים, במסגרת המשא-ומתן.

דני יתום: אולי לא נוח לאנשי הימין להודות, אבל אני גורס שמפת הדרכים היא המשכה של אוסלו; בוודאי של רוח אוסלו ודרך אוסלו.

דני יתום: שהרי על מה חתמנו באוסלו?

דני יתום: על מה חתמנו על מדשאות הבית הלבן?

דני יתום: חתמנו על מדשאות הבית הלבן על הסכם שחלקו הראשון הוא הסדר ביניים וחלקו השני הוא הסדר קבע.

דני יתום: והנה, ממשלת ישראל הנוכחית מגיעה לדון בסוגיות של הסדר הקבע מתוך ניסיון להביא לכך שייכון הסדר של קבע בינינו לבין הפלסטינים.

דני יתום: אני טוען, שלא היינו יכולים להגיע, לא לרגע הזה, לא למעמד הזה ולא לניסיון הנוסף לחדש את הדיאלוג עם הפלסטינים אלמלא הסכם אוסלו.

דני יתום: התוכנית הכלכלית, אותה רשימה של גזירות, היא רעה.

דני יתום: אני טוען שאנחנו צריכים לעשות כל מאמץ כדי להביא לכך שהיא לא תעבור, על מנת שנדאג לתושבי מדינת ישראל גם בתחום המדיני, גם בתחום הביטחוני, אבל לא פחות חשוב מכך - בתחום הכלכלי.

דני יתום: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת יתום, גם על הדיוק.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק הרצוג, ואחריו - חבר הכנסת יצחק כהן.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבד להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת - לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות (תיקון מס' 2), התשס"ג-2003; והצעת חוק לתיקון דיני הרכישה לצורכי ציבור (תיקון מס' 9), התשס"ג-2003.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן המזכיר.

יולי יואל אדלשטיין: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק הרצוג, בבקשה.

יצחק הרצוג: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, ראשית אני רוצה להתייחס לוויכוח שהתעורר בעניין דבריה של חברת הכנסת אתי לבני.

יצחק הרצוג: אני חייב לומר שאני מסכים אתה לחלוטין שהביקורת על בית-המשפט העליון הפכה להיות לא ויכוח ענייני על הגדרת סמכויות, אלא לעתים היא חורגת והופכת להיות גם פסטיבל שפוגע במוסד, שלדעתי הוא חיוני וחשוב ביותר לתפקודה של המדינה ולדמוקרטיה.

יצחק הרצוג: אני, למשל, הייתי מעורב בהליך שהיה במכון הישראלי לדמוקרטיה, שאמר שייתכן שצריכה להיות מעין מסננת, מועצה מייעצת ליד בית-המשפט העליון, שבוחנת חוקים ואת הסתירה האפשרית ביניהם לבין חוקה, אבל ודאי וודאי לא לעשות מזה עימות בין פרסונות על חשבון ערכי יסוד.

אביגדור ליברמן: אתה לא אומר את זה רק כי נכנסתי.

יצחק הרצוג: אדוני השר, זה לא מכוון אליך.

יצחק הרצוג: התוכנית הכלכלית, אדוני השר, שאתה הצבעת בעדה, כדאי שתדע שהיא מספרת סיפורם של מוסדות ושל בני אדם של המגזר השלישי בישראל, שנושאים על גבם נטל בלתי נסבל כמעט בתחומים של רווחה, חינוך, סעד ובריאות, מוסדות של מתנדבים, מוסדות של אנשים שנותנים את הנשמה, שכולם על סף קריסה.

יצחק הרצוג: אלפי בני אדם שמשרתים את הציבור - ואני מצדיע להם - לא יוכלו לעמוד עוד בעומס שעומד בפניהם.

יצחק הרצוג: אני אתן דוגמה של כמה מוסדות: סינפונייטה באר-שבע, מוסד יקר מאוד לכל הנגב, על סף סגירה; תיאטרון באר-שבע, שנוסד לפני 30 שנה ומאז הוא מכסה קרוב ל=60% משטחה של המדינה כתיאטרון ייחודי ומקיים סדנאות ופעילות לבני נוער ולבתי-ספר והוא תיאטרון פריפריאלי, התיאטרון הזה על סף סגירה; בעצם עומד להיסגר, כאשר גם בתקופות הקשות ביותר של העם היהודי, גם בתקופות האלה ידע העם היהודי שלמען בריאות הנפש צריך לטפח גם תיאטרון.

יצחק הרצוג: במרכז הארץ קיימים תיאטרונים רבים, ואין ספק שהתיאטרונים כולם עומדים בסכנת סגירה, ואני מפנה למאמרה של ציפי שוחט אתמול ב"מעריב".

יצחק הרצוג: אני רוצה לומר שהאפליה זועקת שבעתיים כשמדובר בתיאטרון באר-שבע, שהוא לא נהנה מאף אחד מהמענקים שניתנים לתיאטראות אחרים ברחבי הארץ.

יצחק הרצוג: זו רק דוגמה קטנה.

יצחק הרצוג: אני מראה את זה כמודל, גם תיאטרון באר-שבע וגם סינפונייטה באר-שבע, לזעקתה של העיר באר-שבע, שהיום ראש העיר שלה היה כאן, העיר שהובטח לה שיינתנו הטבות לתושביה כמו ליישובים בשכנותה, והנה הפלא ופלא, היא מקבלת אפס הטבות, כי היא יישוב גדול.

יצחק הרצוג: כל מי שמכיר את באר-שבע, את שכונה ד' בבאר-שבע יודע עד כמה הדבר הזה מעוות.

יצחק הרצוג: אם אני מדבר על המגזר השלישי, אני אביא דוגמאות מתחום אחר.

יצחק הרצוג: נושא שאני מטפל בו בעצמי וקרוב מאוד ללבי הוא המאבק בנגע הסמים.

יצחק הרצוג: הקיצוץ המיועד יפגע במרכזי יום המטפלים במכורים בכל רחבי הארץ.

יצחק הרצוג: מרכזי היום האלה ייסגרו.

יצחק הרצוג: ואז מה יקרה בעצם לחברה הישראלית?

יצחק הרצוג: מכורים ונרקומנים המטופלים היום תחת פיקוח בכל רחבי הארץ וזוכים לתוכניות מניעה ולתוכניות טיפול ושיקום, ייזרקו לרחובות, יחזרו למעגל הפשע, ייכנסו למעגל של פריצות, גנבות, אובדן רכוש ואובדן חיי אדם, והמחיר לחברה הישראלית יהיה עשרות מונים.

יצחק הרצוג: כל נושא המחקר בתחום זה ייפגע.

יצחק הרצוג: רק השבוע ראינו כיצד חומרים נדיפים ממזגנים מפילים בני נוער לעולם ההתמכרות, או חס וחלילה לאסונות גדולים הרבה יותר מכך.

יצחק הרצוג: כל נושא המחקר, כל נושא המודעות וההסברה נגד נגע הסמים בחברה הישראלית הולך להיסגר.

יצחק הרצוג: נקודה.

יצחק הרצוג: כדאי שנדע את זה.

יצחק הרצוג: חרב הקיצוץ לא שוקלת אפילו לרגע את מאזן האינטרסים של החברה הישראלית.

יצחק הרצוג: אתמול כבר דיברנו על נגעים מנגעים שונים, ואנחנו זועקים כאן את הזעקה של החלשים.

יצחק הרצוג: מה שאמר גדעון סער קודם בלגלוג, הוא טעות.

יצחק הרצוג: הוא טועה.

יצחק הרצוג: כן, אנחנו זועקים כאן את זעקתם של כל הנפגעים בחברה הישראלית ואת זעקתם של המוסדות והמלכ"רים והמגזר השלישי.

יצחק הרצוג: הרי דיברתי אתמול על הציווי של ישעיהו הנביא: הלוא פרוס לרעב לחמך ועניים מרודים תביא בית כי תראה ערום וכיסיתו ומבשרך לא תתעלם.

יצחק הרצוג: חובה בסיסית בחברה היהודית שלא יהיה איש רעב ללחם בה.

יצחק הרצוג: אני מפנה אתכם ל=180 בתי-תמחוי ברחבי הארץ.

יצחק הרצוג: 180.

יצחק הרצוג: 40 מהם משרתים לפחות 50 איש בארוחה.

יצחק הרצוג: אני מפנה לעבודת הקודש של דודי זילברשלג וחבריו במוסדות "מאיר פנים", כאשר היום הוא מכפיל את מספר המוסדות, כי יש עלייה דרמטית במספר הרעבים ללחם, לארוחה ממש, לארוחה חמה, וכן למבצע "פת לתלמיד" שמכסה היום 5,000 נפש, ילדים בסיכון.

יצחק הרצוג: הוא מספר לי על עלייה דרמטית - וחבל מאוד שהשר ליברמן לא פה, וחבל מאוד שכל חברי הכנסת שנושא העלייה קרוב ללבם לא כאן, מכיוון שהעלייה הדרמטית היא בקרב עולים חדשים שרעבים לפת לחם, לכוס מרק.

יולי תמיר: אתה יכול לעצור ולחכות עד שמישהו מחברי הממשלה יהיה נוכח.

יצחק הרצוג: אולי כדאי באמת שאיזשהו שר ישמע.

יצחק הרצוג: אני ממש מוחה על כך שאיש מנציגי הממשלה לא נוכח.

מוחמד ברכה: סגן שר הביטחון נמצא כאן.

יצחק הרצוג: אני לא מתייחס לסגן השר שיושב כאן על תקן חבר הכנסת כמובן.

זאב בוים: אני יושב פה על תקן של נציג הממשלה.

מוחמד ברכה: אתה חייב להתייחס אליו כאל סגן שר, אין מה לעשות.

יצחק הרצוג: אם כך, אני מודה לך אדוני.

יצחק הרצוג: אז כדאי שתדע שכמות אדירה של קשישים נכנסת לבתי-התמחוי בכל רחבי הארץ, והמוסדות רק הולכים וצומחים כפטריות אחר הגשם.

יצחק הרצוג: אתה שואל את עצמך, עד כמה הם יכולים לשאת על גבם את הרעבים בחברה הישראלית?

יצחק הרצוג: אנחנו השתגענו?

יצחק הרצוג: אני רוצה לומר יותר מכך.

יצחק הרצוג: אני מפנה אותך לשיחות שהיו לי עם עובדים סוציאליים.

יצחק הרצוג: עובדים סוציאליים בישראל לא עומדים עוד בנטל.

יצחק הרצוג: אפשר לסגור את השירותים הסוציאליים.

ציפי לבני: רציתי לומר לך ששמעתי את דבריך - - -

יצחק הרצוג: ואת מסכימה אתי שעולים חדשים מגיעים לפת לחם?

ציפי לבני: אני מסכימה אתך שיש אנשים רעבים - - -

יצחק הרצוג: מסתבר, כמו שאומרים לי האנשים שעוסקים בכך, שהסובלים הגדולים ביותר הם עולים חדשים מבוגרים, השרה לבני.

יצחק הרצוג: עולים חדשים מבוגרים שלא זוכים לכוס מרק ונאלצים להתדפק על הדלתות.

יצחק הרצוג: לכן אני כאן בשמם של כל עמיתי, שגם הם מבלים פה יום ולילה, קורא לציבור להגיע מחר בשעה 16:30 להפגנה באזור "בנייני האומה", ומשם נצעד לרחבת הכנסת ונזעק את זעקת הרעבים, ונזעק את הציווי "פרוס לרעב לחמך".

יצחק הרצוג: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה, חבר הכנסת הרצוג.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת יצחק כהן – בבקשה, אדוני.

יצחק כהן: אדוני וידידי היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חז"ל שאלו: אתה פוגש אדם, כיצד תדע שהוא יהודי?

יצחק כהן: מה מאפיין יהודי?

יצחק כהן: מה מאפיין את העם היהודי?

יצחק כהן: אדוני, סגן שר הביטחון, כדאי שתקשיב, היית פעם מחנך בישראל.

יצחק כהן: שלושה דברים מאפיינים את העם היהודי - - -

מוחמד ברכה: שאני אגיד?

יצחק כהן: תפאדל.

מוחמד ברכה: תורה וגמילות חסדים - - -

יצחק כהן: רחמנים, ביישנים וגומלי חסדים.

יולי תמיר: הוא ידע הכול חוץ מביישנים.

יצחק כהן: רחמנים, ביישנים וגומלי חסדים.

מוחמד ברכה: אני לא יודע מה קורה לחברי הכנסת.

מוחמד ברכה: אני רק יושב כאן וכולם פתאום מדברים על מיהו יהודי.

מוחמד ברכה: מה קורה לכם, תבחרו זמן אחר.

מוחמד ברכה: תסדרו את העניינים ביניכם.

יצחק כהן: אתה צודק.

יצחק כהן: לצערי הרב אתה צודק.

יצחק כהן: מורי ורבותי, יש קשר הדוק בין מחיקת הזהות היהודית של מדינת ישראל לבין שלושת הדברים הבסיסיים האלה.

יצחק כהן: ידידי חבר הכנסת טל, עכשיו התבשרנו, הרגע, לפני כמה דקות, שמשרד החינוך החליט, לא תאמינו, להוסיף שלושה מקצועות למבחני הבגרות: את הברית החדשה, את הקוראן, כן, כן, אתה מתפלא, זה בהמשך למחיקת הזהות היהודית של המדינה - - -

מוחמד ברכה: זה לא לבתי-הספר היהודיים.

מוחמד ברכה: על מה אתה מדבר?

יצחק כהן: הברית החדשה, הקוראן ומורשת הדרוזים, משהו כזה.

יצחק כהן: בהמשך למחיקת הזהות היהודית של המדינה, מתחילים למחוק - - -

מוחמד ברכה: חבר הכנסת כהן, ידידי, אני לא רוצה שאתה תטעה.

יצחק כהן: תן לי, יא חביבי, תן לי.

יצחק כהן: אני לא טועה.

יצחק כהן: תאמין לי שאני לא טועה.

מוחמד ברכה: המקצועות האלה לא היו - - -

יוסי שריד: אתה טועה.

יוסי שריד: לי לא אכפת שאתה מתגולל על שרת החינוך, אבל אתה טועה.

מוחמד ברכה: אל תתלבש על הנושא הזה כי אתה תיפול.

יוסי שריד: אגב, אני חושב שצריך ללמוד גם את הברית החדשה - - -

רוני בריזון: ללא ספק - - -

יצחק וקנין: - -

יצחק כהן: יש יחידת לימוד גם לתלמידים הישראלים.

מוחמד ברכה: היהודים.

יצחק כהן: היהודים.

רוני בריזון: רוב האנשים שלומדים את הברית החדשה הם יהודים כשרים.

יצחק כהן: חברים שלך.

יצחק כהן: בהמשך למחיקת הזהות היהודית במשמעות העמוקה יותר, קודם כול בנושא הרחמנים - כשמגישים תוכנית אכזרית כזאת נמחקת הרחמנות, הם כבר לא רחמנים.

יצחק כהן: הם אפילו לא שמים לב.

יוסי שריד: - - -

יצחק כהן: אתה יודע מה, בשואה ראינו את הרחמנות של הברית החדשה.

יצחק כהן: עד היום מזילים דמעה מרוב התרגשות, כשנזכרים בהם.

מוחמד ברכה: בשואה לא פעלו מתוך הברית החדשה, חבר הכנסת כהן.

יצחק כהן: לא, יוסי יודע בדיוק למה אני מתכוון.

מוחמד ברכה: פעלו מתוך חשיבה גזענית - - -

יצחק כהן: אז רחמנים - בהמשך למחיקת הזהות היהודית של המדינה היהודית בארץ-ישראל, כפי שהכריז עליה דוד בן-גוריון – אין רחמנות בתוכנית אכזרית כזאת: להרעיב ילדים; ללכת ליולדת ולקחת לה את הפרוטות הראשונות שמאפשרות לה להתארגן בתור יולדת; לפגוע בקשישים סיעודיים, להוריד להם 50% מהתקציב הסיעודי שלהם; ללכת לזוגות צעירים, שכמעט רכשו דירה בזכות אותו מענק, ולמחוק להם את המענק הזה – למה?

יצחק כהן: זה כלכלי?

יצחק כהן: מישהו יסביר לי שזה כלכלי?

יצחק כהן: פרופסור יולי תמיר, זה כלכלי?

יצחק כהן: הלוא אומרים שבישראל הבנייה היא הקטר שמוביל את הצמיחה.

יצחק כהן: אם הולכים לבלום אותו, זה לא כלכלי.

יצחק כהן: כשמוחקים את המענקים, זה הורס את ענף הבנייה, אבל שוב, הם אכזרים, לא רחמנים – בהמשך למחיקת הזהות היהודית.

יצחק כהן: ביישנים?

יצחק כהן: איבדו כל בושה.

יצחק כהן: תתביישו קצת, תתביישו.

יצחק כהן: מגישים תוכנית של איחוד רשויות, ולכאורה זה נראה בסדר, אבל בכמה רשויות מסתבר שיש חברים, וטוב שיש חברים.

יצחק כהן: אז כפר-ורדים לא מתאחד עם שלמה בוחבוט – מעלות-תרשיחא.

יצחק כהן: זו, כנראה, מחט בבשר החי אצלם.

יצחק כהן: עומר – באופן טבעי שכונה של באר-שבע, אבל לא, יש לה מבנה ואופי שונים.

יצחק כהן: זה לא איחוד אינטגרטיבי, כמו שאומר שר הפנים פורז; זה משהו אחר, זה איחוד כלכלי, והם לא מתאימים לאוכלוסייה של באר-שבע.

יצחק כהן: סביון, נווה-מונוסון לאור-יהודה?

יצחק כהן: מאן דכר שמיה.

יצחק כהן: מה קרה לכם?

יצחק כהן: אתם השתגעתם?

יצחק וקנין: עד שייפול האסימון ייקח להם הרבה זמן.

יצחק כהן: אין טיפת בושה.

יצחק כהן: עכשיו יש הנושא של מס הכנסה ביישובים.

יצחק כהן: גם פה טוב שיש חברים.

יצחק כהן: סגן שר הביטחון, רמת-הנגב, למשל, נמצאת באמצע, בין באר-שבע לערבה.

יצחק כהן: תסביר לי איזה היגיון כלכלי יש, חוץ מזה שאין לכם טיפת בושה, לומר לרמת-הנגב – כן, לערבה – לא; לרמת-הנגב – כן, לבאר-שבע – לא.

יצחק כהן: תסביר לי.

יצחק כהן: נשארה לכם טיפת בושה?

יצחק כהן: אתם גם לא ביישנים.

יצחק כהן: זה מעבר לחוצפה.

יצחק כהן: זו כבר שחיתות.

יצחק כהן: כפר-ורדים.

יצחק וקנין: זה בהמשך - - -

יצחק כהן: כפר-ורדים – המיליונרים האלה, חתך סוציו-אקונומי כזה, אפשר ממש להזיל דמעה – קיבל 13%.

יצחק כהן: אוי לה לאותה בושה.

יצחק כהן: אבל אין להם בושה, איציק.

יצחק כהן: איציק, אין להם בושה, איבדו את הבושה.

יצחק כהן: אין בושה.

יצחק כהן: וגומלי חסדים?

יצחק כהן: כל מפעל של גמילות חסד – הלכו והרסו אותו, הלכו ורדפו אותו.

יצחק כהן: עומד לו ראש הממשלה - - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה יכול לתת דוגמה, חבר הכנסת כהן?

יצחק כהן: הדוגמה הכי פשוטה שאפשר היה להתפאר בה - מדינת ישראל קבעה בחוק הסיעוד את הדבר הכי מפואר שהיה פה, שזקן יכול לחיות בכבוד למרות מצבו הפיזי המוגבל.

יצחק כהן: סיעודי שקיבל עשר שעות, מורידים לו חמש שעות.

יצחק כהן: זאת אומרת, חמש שעות ימות, חמש שעות יחיה.

יצחק כהן: אולי סגן שר הביטחון יתנדב להחליף לו טיטולים.

קריאה: - - -

יצחק כהן: לא יודע.

יצחק וקנין: - - - לבתי-תמחוי, דע לך שהוציאו מכתב לכל הגופים שאין השנה תקציב.

יצחק כהן: איציק, בחייה של אומה קורה שמנהיגים, במשך עשרות שנים, טועים.

יוסי שריד: - - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: - - -

יצחק כהן: בימי חייה של אומה קורה שמנהיג, אחרי כל כך הרבה שנים, טועה.

יצחק כהן: אז הוא קם, מודה בטעות.

יצחק כהן: מה עושה מנהיג ביפן – אני לא רוצה להגיד לכם.

יצחק כהן: מה עשה מנחם בגין המנוח?

יצחק כהן: לקח את הטעות שלו והלך להתבודד אתה עד יומו האחרון.

יצחק כהן: מה עושה אריאל שרון?

יצחק כהן: הוא והתייצב אתמול מול פני האומה ואמר - שומו שמים, תקשיבו למה שהוא אמר, האיש שהוביל כיבושים, האיש שהוביל מלחמות, האיש ששפך דמים, תרתי משמע.

יצחק כהן: מי לא זוכר שהוא רדף אחרי כל מיקרופון ואמר: תרוצו לגבעות, תתפסו גבעות, כל גבעה שתתפסו, שלכם היא?

יצחק כהן: האיש הזה אומר פתאום: הכיבוש רע.

יצחק כהן: מה, אתם רוצים לשלוט על מיליון, 3 מיליונים?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא חזר בו.

יצחק כהן: חזר בו?

יצחק כהן: הוא אומר שהוא טעה.

עסאם מח'ול: - - -

יצחק כהן: אם טעית, לך הביתה, ויבוא יום שיעמידו אותך לדין, כי אתה - - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: - - -

יצחק כהן: דוד, מלחמת לבנון – אתה יודע כמה קורבנות היא גבתה?

יצחק כהן: והוא טעה.

יצחק כהן: אז הוא עושה טעות וממשיך.

יצחק כהן: מי לידנו יתקע שהוא לא ימשיך לעשות טעויות גורליות וקשות כאלה?

יצחק כהן: אז טעיתי.

יצחק כהן: היתה כבשה, גידלתי אותה, שחטתי אותה, טעיתי.

יצחק כהן: גם בושה אין.

יולי תמיר: - - -

זאב בוים: הוא מדבר לעניין מאז שהוא עבר לאופוזיציה.

יולי תמיר: לא - - -

יצחק כהן: אין לכם טיפת בושה.

יצחק כהן: אין לכם טיפת בושה, זאב, ואתה יודע את זה.

יצחק כהן: אני יודע שאתה מסתובב בהרגשה לא נוחה.

יצחק כהן: אתה יודע שהתוכנית הכלכלית הזאת היא השקפת העולם של שינוי ומפד"ל.

יצחק כהן: אני יודע שאתה אוכל את המעיים שלך בגלל התוכנית הזאת.

יצחק כהן: כתושב קריית-גת אתה יודע שהתושבים בקריית-גת יסבלו חרפת רעב בעקבות התוכנית הזאת, בלי שום סיבה.

יצחק כהן: גם מורה, במגזר הציבורי, שגר בעיר שלך, בקריית-גת, הולכים לקצץ לו בשכר, הורידו לאבא הסיעודי שלו 50% מהתקציב, הורידו לו אלפי שקלים מקצבאות הילדים שהוא קיבל, הבן שלו השתחרר ועמד להתחתן ולקנות דירה בקריית-גת – ביטלו לו את המענק, ביטלו את הנחת היישוב שהיתה לו.

יצחק כהן: ועובד סוציאלי שעבד בעיריית קריית-גת, ויש לו חמישה ילדים, ובן אחד השתחרר ועמד להתחתן, ויש לו אבא סיעודי שצריך לנסוע באוטובוס לקנות לו תרופות – כזאת רמיסה?

יצחק כהן: כזאת חוצפה?

יצחק כהן: איפה הכלכלה?

יצחק כהן: זאת לא כלכלה.

יצחק כהן: זו השקפת עולם מאוד מאוד מצומצמת של ממשלה, שחשיבה חברתית ודאי שאין לה, אבל מבחינת הטריטוריה שהיא חושבת שהיא שולטת בה או משרתת אותה, זה אולי כפי שאמרנו פעם:

יצחק כהן: הגבול הצפוני זה הרצלייה-פיתוח, והגבול הדרומי שלהם – איפה שהוא בקו המלונות בתל-אביב.

יצחק כהן: הם לא מייצגים את העם.

יצחק כהן: זו ממשלה אטומה.

יצחק כהן: לפי התוכנית שהם הגישו, טוב שיש חברים.

יצחק כהן: יוסי, זה מדאיג.

יצחק כהן: אתה יושב בוועדת הכספים, אתה רואה חבר מביא חבר ואיך מסתדרים: הופ, זה בסדר, תכניס אותו; את זה תוציא.

יצחק כהן: היה שם ראש המועצה של הערבה התיכונה.

יצחק כהן: ישב לילה שלם וחיכה שייתנו לו להוציא מלה מהפה, ואחרי שאישרו לכפר-ורדים ולרמת- הנגב ואחרי שמצאו סידור לכל החברים והכול סודר, הוא דיבר מקירות לבו.

יצחק כהן: ראש המועצה הזה הזיל דמעה בוועדה.

יצחק כהן: חבל שאורית נוקד לא נמצאת פה.

יצחק כהן: הלכו והוציאו אותו בבושת פנים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוציאו אותו?

יצחק כהן: הוציאו אותו החוצה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אחרי שהוא מחה דמעה?

יצחק כהן: לא רק זה, אתה תתפלא לשמוע שהגשנו הסתייגות לגבי הערבה התיכונה והיא עברה מכיוון שהשתכנעו שם חברי הליכוד.

יצחק כהן: מייד עשו רוויזיה, ומייד הפילו אותה.

יצחק כהן: לסיכום - שלושת המאפיינים של העם היהודי במדינה היהודית לפחות, תוך כדי מחיקת הזהות היהודית: לא רחמנים, לא ביישנים ולא גומלי חסדים, אלא הכול הפוך.

יצחק כהן: אני רוצה לומר לכם דבר אחד, וזה ידוע, שלא גוזרים על הציבור גזירה שהוא לא יכול לעמוד בה.

יצחק כהן: אפילו שיהיו לכם מאה מנדטים ומאה דחפורים שידרסו כל מי שיעמוד מולה, זה לא יעזור.

יצחק כהן: אי-אפשר לגזור על הציבור גזירות שהוא לא יכול לעמוד בהן.

יצחק כהן: הציבור לא יעמוד בגזירות האלה ולא יכול לעמוד בהן.

יצחק כהן: תביאו בחשבון שהן לא יעברו.

יצחק כהן: הן ייפלו יחד עם הממשלה המוזרה הזאת.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת יצחק כהן, תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

מוחמד ברכה: אחריו - חבר הכנסת יוסי שריד.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת - - -

מוחמד ברכה: אני מקווה שאלה לא קריאות ביניים לנואם עוד לפני שהתחיל.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת בשארה, בבקשה.

עזמי בשארה: אפשר להקשיב ולתמוה - - -

זאב בוים: חבר הכנסת יצחק כהן, התגשם חזונו של ישעיהו הנביא - חזון אחרית הימים.

יולי תמיר: - - -

מוחמד ברכה: חבר הכנסת בוים, סגן השר בוים, אתה מפריע לניהול הדיון.

עזמי בשארה: חבר הכנסת זאב בוים, לאף אחד מהם לא קוראים זאב.

עזמי בשארה: אחרית הימים זה הכבש והזאב, ולאף אחד משניהם לא קוראים זאב.

יצחק וקנין: - - -

מוחמד ברכה: חבר הכנסת וקנין.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, האמת היא שאפשר לשמוע ולתמוה איך מתקבלות כנראה החלטות אידיאולוגיות הרות-אסון במדינת ישראל, אם מפלגה נמצאת בממשלה או לא נמצאת בממשלה.

עזמי בשארה: האמת היא שגם לא הבנתי מהי בדיוק העמדה ומאיפה באה הביקורת על החלטת הממשלה.

עזמי בשארה: פעם אני שומע פה נציגים של אותה מפלגה מבקרים אותה מימין.

עזמי בשארה: אפילו מהימין של המפד"ל מתקיפים את המפד"ל שהסכימה ושהיא הולכת עם דבר כזה.

עזמי בשארה: מישהו אמר פה שמי שמוכר את תורת ישראל מוכר גם את ארץ-ישראל, וזו ביקורת מהימין.

עזמי בשארה: לפעמים אני שומע שהביקורת באה מהשמאל.

עזמי בשארה: האמת היא שלא הבנתי בדיוק מהי העמדה.

עזמי בשארה: אתם בעד או נגד?

עזמי בשארה: אתם בעד שיקבלו את מפת הדרכים או נגד?

עזמי בשארה: ש"ס רואה בחיוב את זה שראש הממשלה קיבל את מפת הדרכים, או בשלילה?

עזמי בשארה: לא הבנתי.

יצחק כהן: מה אכפת לך מש"ס?

עזמי בשארה: שום דבר לא אכפת לי.

עזמי בשארה: מה שחשוב - - -

יולי תמיר: - - -

עזמי בשארה: על כל פנים, ברור לי שהיא רואה בשלילה את היותה מחוץ לממשלה.

עזמי בשארה: אבל, אני לא רואה מהי העמדה.

יצחק וקנין: שמעת אותי באופן ברור.

עזמי בשארה: חבר הכנסת וקנין, אתה התקפת משמאל וזה ברור.

עזמי בשארה: אתה ראית בחיוב.

עזמי בשארה: אתה אמרת שאתה רואה את עמדת ראש הממשלה כעמדה חיובית.

עזמי בשארה: אבל, אמרתי לך שאתה היחיד ששמעתי אותו מדבר כך.

עזמי בשארה: לכן, לא ברור לי מאיפה מתקיפים, מאיזה צד מתקיפים.

עזמי בשארה: על כל פנים, אפשר לא לבטוח בהצהרות ראש הממשלה אתמול בסיעת הליכוד ולראותן ככורח המציאות, כהצהרות שהוא היה מוכרח לתת.

עזמי בשארה: אבל יכול גם סקפטיקן לבוא ולהגיד: אז מה?

עזמי בשארה: כך הוא פרגמטיזם פוליטי.

עזמי בשארה: ראשי ממשלה מתנהגים כך כשהם חייבים להתנהג כך.

עזמי בשארה: מה רע בכך שהוא חייב לעשות?

עזמי בשארה: הרי אתם רוצים שהאמריקנים יכריחו אותו.

עזמי בשארה: עכשיו אתה רואה בשלילה את זה שהאמריקנים הכריחו אותו?

עזמי בשארה: אני אומר: לא בדיוק הכריחו אותו.

עזמי בשארה: אני חושב שהעמדה היא תוצאה של הבנה בין ההנהלה הכי ימנית בהיסטוריה של ארצות-הברית המודרנית עכשיו, כנראה מאז טרומן, לבין ממשלת ישראל, שהאסטרטגיה היחידה שיש לה היא לסמוך על המזג הפוליטי האמריקני אחרי ה=11 בספטמבר - אפילו לא על העמדות הפוליטיות, אלא על המזג, על מצב הרוח, הקמפיין הבין-לאומי נגד הטרור.

עזמי בשארה: כנראה בהבנה הזאת צריך להעביר לאמריקנים את הקטע הזה עכשיו במזרח התיכון - להגיד שהוא מסכים עקרונית ובלי reservations, כלומר בלי שום הסתייגויות.

עזמי בשארה: ההסתייגויות יידונו אחר כך בשלילה או בחיוב, והעיקר נִראה קודם כול אם יסכימו הפלסטינים והישראלים לפירוש הצעדים, אחר כך - אם יסכימו שזה יהיה במקביל ולא אחד אחרי השני, ואחר כך - אם יסכימו לממש את מה שהסכימו לפרש וכו', עד שנגיע לארבעת המרכיבים של פתרון הקבע, שמפת הדרכים לא אומרת מלה עליהם איך לפתור אותם.

עזמי בשארה: זה אומר שיש התקדמות, אם מפת הדרכים היתה אומרת:

עזמי בשארה: כך פותרים את בעיית ירושלים, כך פותרים את בעיית השטחים וכך פותרים את בעיית ההתנחלויות.

עזמי בשארה: אין מלה על זה.

עזמי בשארה: יש הקפאת הפעילות ההתנחלותית, ואין דיבור מפורש על פירוק ההתנחלויות או מה פתרון עניין ההתנחלויות.

עזמי בשארה: לכן, קשה לסמוך על הדבר הזה.

עזמי בשארה: אסור לחגוג את ההצהרה הזאת של שרון.

עזמי בשארה: מה עוד שאדון שרון אומר לנו - - -

יוסי שריד: במפת הדרכים יש התייחסות מפורשת מאוד להתנחלויות.

עזמי בשארה: הקפאת בנייה.

עזמי בשארה: זו הקפאה, ולא פירוק.

יוסי שריד: total freeze - - -

עזמי בשארה: כן, אמרתי את זה.

מוחמד ברכה: ריבוי טבעי.

עזמי בשארה: אמרתי את זה.

עזמי בשארה: אמרתי: בשלב הזה הקפאה, אבל לפתרון בעיית ההתנחלויות, כמרכיב של פתרון הקבע, אין התייחסות.

עזמי בשארה: הם לא אומרים איך לפתור.

עזמי בשארה: הם אומרים: הקפאה.

עזמי בשארה: חבר הכנסת שריד, דרך אגב, זו נסיגה מהעמדה האמריקנית, כי העמדה האמריקנית ההיסטורית היתה settlements are an impediment to peace - הן מכשול בפני השלום - ומכשול צריך להסיר.

עזמי בשארה: כך זה הובן לוגית פעם מהעמדה האמריקנית.

עזמי בשארה: היום, לא אומרים impediment to peace.

עזמי בשארה: אומרים: צריך להקפיא.

עזמי בשארה: דרך אגב, "להקפיא" זו בקשה פלסטינית טקטית.

עזמי בשארה: זו בקשה של תנועת השלום בישראל, שאני לא מזלזל בה והיא חשובה מאוד, אבל זו בקשה פלסטינית טקטית בזמן המשא-ומתן, איך לנהל משא-ומתן כשמתנחלים.

עזמי בשארה: בדיוק כמו שננהל משא-ומתן כשאתם עושים פעולות, איך אנחנו ננהל משא-ומתן כשיש מתנחלים.

עזמי בשארה: כלומר, כדי לשפר אווירת משא-ומתן וכדי לאפשר משא-ומתן, תקפיאו את ההתנחלויות.

עזמי בשארה: זה בכלל לא עניין אסטרטגי.

עזמי בשארה: העניין האסטרטגי הוא: מה עושות ההתנחלויות בפתרון הקבע?

עזמי בשארה: לזה המפה לא מתייחסת.

עזמי בשארה: לכן, אני גם חושב שהשמחה, שמחת שינוי, היא שמחת עניים.

עזמי בשארה: ליתר דיוק, היא שמחת עשירים במקרה של שינוי, והפוזה שהיא תופסת בממשלה כאילו היא הביאה את הנצחון - לא ג'ורג' בוש אלא זה ששינוי נמצאת בממשלה.

עזמי בשארה: דרך אגב, המפלגות הימניות הקיצוניות לא זזות בכלל ממקומן.

עזמי בשארה: הרי זו מפת הדרך למימוש הנאום של בוש מיוני 2002.

עזמי בשארה: על הנאום של בוש מיוני 2002 בירך אפילו אביגדור ליברמן.

עזמי בשארה: אני זוכר טוב מאוד שהוא עלה בטלוויזיה מייד אחרי הנאום ובירך עליו.

עזמי בשארה: אני לא רואה פה עניין חדש.

עזמי בשארה: אסור לשרון לגנוב את דעתה של הכנסת, לגנוב את דעתנו ולגנוב את דעתו של הציבור כאילו הוא הולך בכיוון של פתרון מדיני וכאילו יש לו פתאום תוכנית שונה ממה שהוא הציע: להפוך את תוכנית אלון למדינה פלסטינית.

עזמי בשארה: הוא תמיד דיבר על זה, על ישות פלסטינית.

עזמי בשארה: אסור בתכלית האיסור ליפול בזה ולהרפות קצת בביקורת על הממשלה הזאת, מבחינה זו שלממשלה זו אין תוכנית מדינית, ולכן גם אין לה תוכנית כלכלית.

עזמי בשארה: לתיאור התוכנית הכלכלית שלה על דרך השלילה נוסף גם האדון נתניהו, שבא לממשלה עם אידיאולוגיה כלכלית ומשנה כלכלית סדורה המתאימה ביותר לפקידי האוצר, שייחלו לשר אוצר כזה הרבה שנים.

עזמי בשארה: יש להם תוכניות מגירה בשבילו, והוא האיש.

עזמי בשארה: הם ייחלו וציפו לו כל התקופה.

עזמי בשארה: אני לא יודע כמה זמן נותר לי.

עזמי בשארה: באותה נשימה אני רוצה לדבר על נושא שכולכם עוררתם היום, ואני חושב שהזעקה הזאת לא צריכה להירגע - העניין הגזעני באמת שהתחיל בו ראש ש"ס ושר הפנים לשעבר, אדון אלי ישי, שהכניס, ולא הממשלה הזאת - ממשלה דומה לה שהוא ישב בה - והגביל את ההתאזרחות, את איחוד המשפחות או אפילו את תושבות הקבע לפלסטינים ואזרחים ישראלים במקרה של חתונה וכו'.

עזמי בשארה: אדוני, הוא עשה זאת רטרואקטיבית.

עזמי בשארה: איך הוא עשה זאת רטרואקטיבית?

עזמי בשארה: אנשים שהתחתנו לפני שש-שבע שנים ויש להם ילדים ויש להם עניינים עכשיו בטיפול - הוא עכשיו הקפיא את הטיפול בהם, כלומר הפסיקו את כל התהליכים.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאסור לנו להרפות לרגע מבחינה זו שאני חושב שזו המדינה האחרונה בעולם - אומנם לא בחוק, אבל תקנה של שר, הוראות של שר, להקפיא ולהפסיק, כאשר מדובר בטיפול בענייני איחוד משפחות שישתנה בגלל המוצא.

עזמי בשארה: היום העיתון "ידיעות אחרונות" השתמש במלים "בגלל הדם" של מי שמבקש.

עזמי בשארה: אין היום בעולם מדינות במצב כזה.

עזמי בשארה: מדינת ישראל יכולה לספר אידיאולוגית על ציונות, רוב יהודי ולא רוב יהודי.

עזמי בשארה: יש בעיה מבנית.

עזמי בשארה: אם אנחנו מדברים עליה - אז אתה לא מכיר באופי היהודי של המדינה.

עזמי בשארה: אם אני צריך להכיר באופי היהודי של המדינה - אני צריך לראות בכל חתונה של פלסטיני עם פלסטינית או אזרח ישראלי עם פלסטינית או ההיפך מין מזימה.

עזמי בשארה: אם לא - בא השר ישי אז ואמר: אבל, הם רוצים לגור כאן בגלל ביטוח לאומי.

עזמי בשארה: כן, ודאי.

עזמי בשארה: אלא מה?

עזמי בשארה: אנשים מהגרים מארצות עניות לארצות עשירות, אנשים מהגרים מהדרום לצפון, אבל אף אחד לא אומר בארצות-הברית במקרה של מקסיקני: אל תטפלו, במקרה של מקסיקנית: אל תטפלו.

עזמי בשארה: אף שר לא יגיד את זה אף-על-פי שברור שכל מי שהתחתן עם מקסיקני או מקסיקנית - הם רוצים לחיות בטקסס או בפלורידה.

עזמי בשארה: אבל לא יבוא שר ויגיד דבר כזה ואסור שיאמר דבר כזה.

עזמי בשארה: הרי אנחנו ממילא לא ציונים ולא יכולים להיות ציונים, אבל גם אזרח דמוקרטי, ליברלי, יכול להשלים עם הדבר הזה, שאיחוד משפחות גם במקרים אנושיים הומניים גרידא יוקפא מסיבות אידיאולוגיות?

עזמי בשארה: על זה מדבר שר במפלגה שלא רואה את עצמה מפלגה ציונית.

עזמי בשארה: היא חשבה שזו אורתודוקסיה יהודית, שהיא יכלה לחיות עם הגר ועם האחר, מסרבת למשיחיות שקר ולא רואה במדינת ישראל מימוש איזו המשכיות וכו' וכו'.

עזמי בשארה: איפה הם ירדו כשהם קיבלו על עצמם את מנעמי השלטון והרצון להיות במשרדי הממשלה?

עזמי בשארה: הם צנחו בדיוק בקצה הימני של המפה הפוליטית, ואסור לנו להשלים עם זה.

עזמי בשארה: לדעתי, היושב-ראש, כנסת ישראל לא תוכל להושיע.

עזמי בשארה: יש רוב ימני מוצק בכנסת.

עזמי בשארה: אנחנו צריכים להעלות את הנושא הזה בדעת הקהל הבין-לאומית.

עזמי בשארה: אסור לנו להרפות.

עזמי בשארה: יש זכויות של מיעוטים בעולם.

עזמי בשארה: יש גם הסכמים על זכויות מיעוטים בעולם.

עזמי בשארה: מדינת ישראל גם דואגת מאוד מאוד להציג את עצמה בכל מדינה בעולם, שהיא הדמוקרטיה הליברלית היחידה במזרח התיכון.

עזמי בשארה: אגב, דמוקרטיה ליברלית שלא מפרידה דת ומדינה, דמוקרטיה ליברלית שנותנת לעצמה אופי אידיאולוגי, ציוני.

עזמי בשארה: זו המדינה האידיאולוגית היחידה שנותרה בין המדינות הדמוקרטיות ליברליות.

עזמי בשארה: מדינה דמוקרטית ליברלית ששר הפנים שלה מתקין תקנות או נותן הוראות במה לטפל ובמה לא לטפל באיחוד משפחות.

עזמי בשארה: אותה מדינה שדיברה כל שנות ה=70 על איחוד המשפחות של היהודים מרוסיה, אני זוכר את הקמפיין הזה.

עזמי בשארה: בכל ארצות המערב התגייסו אתה לעניין איחוד המשפחות מרוסיה, או מברית-המועצות לשעבר.

עזמי בשארה: אנחנו נוכל לשתוק על כך, אדוני היושב-ראש, שאמא עם שלושה-ארבעה ילדים לא יכולה לקחת אותם לקופת-חולים באום-אל-פחם או בטייבה או בנצרת מכיוון שהבנים שלה לא רשומים כתושבי קבע כשהאבא שלהם אזרח ישראלי?

עזמי בשארה: אנחנו יכולים להשלים עם זה?

עזמי בשארה: אנחנו לא יכולים להשלים עם זה.

עזמי בשארה: אותו נימוק שיגיד הרוב:

עזמי בשארה: אבל זה המסים שלנו וכו', אומרים נציגי מעמד הביניים: אלה המסים שלנו, שכל החברה נושאת בנטל.

עזמי בשארה: אותו דבר רק עם ההלאמה של הארגומנט.

עזמי בשארה: זה הופך להיות ארגומנט לאומני במקום ארגומנט מעמדי.

עזמי בשארה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת יוסי שריד.

מוחמד ברכה: אחריו – חבר הכנסת מאיר פרוש.

מוחמד ברכה: אחרי חבר הכנסת פרוש – חבר הכנסת עסאם מח'ול.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, בימים האחרונים, מאז התקבלה החלטת הממשלה על מפת הדרכים, כל הזמן שואלים אותנו למה אנחנו לא מפרגנים ולמה אנחנו לא מברכים ולמה אנחנו לא יוצאים מגדרנו כאשר קולנו נשמע מגרונו של אריאל שרון.

יוסי שריד: לכאורה, באמת היינו צריכים להיות שטופי חדווה, שישו בני מעי, ולצאת מגדרנו.

יוסי שריד: אני אגיד לכם למה - כי אנחנו פשוט לא מאמינים.

יוסי שריד: לא משום שאנחנו קטני אמונה אלא משום שההיסטוריה והביוגרפיה של אריאל שרון מלמדות אותנו בפעם המי-יודע-כמה, ואנחנו למודי ניסיון, שעד אשר לא רואים בעין, מוקדם לברך.

יוסי שריד: ולכן אני מציע גם לחברינו הנהדרים ממפלגת העבודה לא לקפוץ בראש.

יוסי שריד: אתם יודעים מי קופץ בראש.

יוסי שריד: ההחלטה הוגדרה כהחלטה היסטורית.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, עזבו אותנו מהחלטות היסטוריות.

יוסי שריד: אנחנו מהלכים בקטנות.

יוסי שריד: כתבתי באיזה מקום, שלו הייתי צריך לבחור בין שתי אפשרויות, אפשרות אחת של החלטה היסטורית, ואפשרות שנייה, החלטה צנועה כמו למשל להוריד את כל המאחזים הלא-חוקיים, כמו למשל להקפיא תיכף ומייד את כל ההתנחלויות, לא החלטה היסטורית – אגב, היסטורית גם היסטורית - לא החלטה היסטורית אבל הרבה יותר חשובה, מדוע?

יוסי שריד: משום שמדובר בעניין שהוא לא רק להלכה אלא גם למעשה.

יוסי שריד: כאשר אנשי הרשות הפלסטינית, אבו-מאזן ואחרים, אומרים דברים נכונים, נכוחים, אומרים: אה, יפה מאוד, אתם מדברים יפה, אבל דיבורים זה לא מספיק.

יוסי שריד: אתם צריכים לעמוד במבחן המעשה.

יוסי שריד: אם זה הכלל, ויש משהו בכלל הזה, אני חייב לומר, עד שלא רואים, לא יודעים.

יוסי שריד: עד שלא נוכחים לדעת, אין ביטחון.

יוסי שריד: אותו כלל בדיוק ואותו מבחן בדיוק צריך להחיל גם על ראש הממשלה שלנו, שבלי לפגוע בו, כאשר מדברים אצלנו או בעולם על אמינות, לא מביאים את ראש הממשלה שלנו כדוגמה הראשונה.

יוסי שריד: אני מקווה שזה לא עלבון גדול מדי.

יוסי שריד: דרך אגב, אני מקווה שלא אגלוש מעבר לזמן, אבל אם אני אגלוש, על-פי הסיכום אתה יכול, אדוני היושב-ראש, להוריד את זה ממכסת הסיעה שלנו.

יוסי שריד: זו הסיבה שאנחנו לא מתהלכים ביומיים-שלושה האחרונים ורינה או שירה על שפתותינו.

יוסי שריד: ראש הממשלה אמר אתמול "כיבוש", והיום קמו לו עשרות פרשנים.

יוסי שריד: מה זאת אומרת כיבוש?

יוסי שריד: כיבוש זו מלה כל כך מובהקת, כל כך ברורה, שלא צריך לפרש אותה ואין צורך בפרשנים.

יוסי שריד: דרך אגב, דווקא הקשבתי במידה רבה של תשומת לב לדברים שנאמרו אתמול, וראש הממשלה לא אמר פעם אחת "כיבוש".

יוסי שריד: כשאומרים פעם אחת "כיבוש", אפשר לומר פליטת פה, אם כי לעניין כיבוש זה קצת מוגזם.

יוסי שריד: הוא חזר על זה שלוש-ארבע פעמים.

יוסי שריד: זו היתה תמה בנושא המרכזי עם וריאציות בדיבור.

יוסי שריד: לומר שראש הממשלה לא ידע מה המשמעות, עד כמה המלה הזאת היא מלה טעונה והיום צריכים לפרש אותה?

יוסי שריד: זה מזכיר לי קצת שהרב עובדיה יוסף לפעמים אומר איזה דבר שטות, אז קמים לו עשרות פרשנים כדי לבאר את זה.

יוסי שריד: במקרה הזה זו לא היתה שטות מפיו של ראש הממשלה, אבל אני מבין שהוא עכשיו כאילו רוצה לתקן את זה.

יוסי שריד: יש מלים שמרגע שהן נאמרות, אי-אפשר לאסוף אותן בחזרה, זה צריך להיות ברור לגמרי, לא היועץ המשפטי לממשלה ולא עשרות פרשנים ולא כל חברי סיעת הליכוד.

יוסי שריד: יש לי פנייה מיוחדת לחברי הכנסת, בעיקר מהליכוד ומשינוי.

יוסי שריד: זו תופעה חדשה בכנסת.

יוסי שריד: חיים פוליטיים, פרלמנטריים, מפלגתיים, לא יכולים להתנהל בלי משמעת סיעתית.

יוסי שריד: אף אחד לא יכול להעמיד פנים.

יוסי שריד: משמעת סיעתית זה חישוק מאוד חשוב, חיוני בחיים פרלמנטריים, ובלי המשמעת הסיעתית הרבה דברים שלטוניים חשובים עשויים להתפרק.

יוסי שריד: אבל, העניין הזה של המשמעת הסיעתית בכנסת הזאת הגיע לממדים ולשיאים שלא היו דוגמתם.

יוסי שריד: לא כל כך נעים לי להזכיר נשכחות, בעיקר כאשר הדברים אמורים בנו עצמנו, אבל כאשר נכנסנו לכנסת, שלושה חודשים לאחר מכן השלכנו מכאן ממשלה.

יוסי שריד: לא הצבענו בניגוד לממשלה, אלא השלכנו מכאן ראש ממשלה.

יוסי שריד: הייתי חבר הכנסת שלושה חודשים, וגם ראש הממשלה של אז, גולדה מאיר, לאחר המארה הגדולה והמחדל הממאיר הזה של מלחמת יום הכיפורים, היתה מאוד סמכותית.

יוסי שריד: לו אנשים היו יכולים להיהרג ממבט נוקב, יש להניח שהיו הרבה הרוגים בסביבה.

יוסי שריד: היא לא היתה פחות סמכותית מראש הממשלה דהיום.

יוסי שריד: וגם לה לפעמים היתה נטייה לזלזל קצת בחברי הכנסת, כפי שראש הממשלה זלזל בכם.

יוסי שריד: 40 חברי הכנסת יושבים כצאן לזלזול, הייתי אומר, וראש הממשלה מהתל בהם.

יוסי שריד: אין מרתפי עינויים בכנסת.

יוסי שריד: אני רוצה לספר לכל חברי הכנסת שאין מרתפי עינויים.

יוסי שריד: אם באמת זה כל כך חשוב, אם אתם מסכימים עם כל מה שכתוב בתוכנית הכלכלית, או עם רוב התוכנית הכלכלית, זה בסדר גמור, צריך להצביע בעדה.

יוסי שריד: אבל אי-אפשר, מצד אחד, לדבר גבוהה גבוהה על הצורך להגן על אלה, ועל אלה, ועל אלה – ואלה דברים איומים ונוראים, והדברים נשמעים גם מעל הבימה הזאת – ואחר כך להצביע.

יוסי שריד: לא קורה שום דבר אם מפירים משמעת סיעתית.

יוסי שריד: יש אפילו רגעים בהיסטוריה, גם הלאומית, חבר הכנסת בריזון, וגם האישית שלנו, שאנחנו יכולים גם להשליך אותם, ואין מרתפי עינויים, ואף אחד לא הולך למרתפי העינויים.

יוסי שריד: אגב, אני מכיר אנשים, אולי לא בארץ, ודאי שלא בארץ, ברוך השם, שגם היו מוכנים ללכת למרתפי עינויים בגלל דברים שהיו מאוד מאוד חשובים להם.

יוסי שריד: זה לא המצב אצלנו.

יוסי שריד: אם דיברנו על שרון, אפשר לדבר גם על המנהיג שלכם.

יוסי שריד: אתם בכלל איזה פלוגה, לא פלוגה, מחלקה של 15 איש.

יוסי שריד: בכלל, אדם אחד מנגן בחליל ואתם כולכם מרקדים לפי החליל הזה.

זאב בוים: מה קורה במרצ מבחינה זאת?

יוסי שריד: אם תעקוב אחר ההצבעות שלנו – ויש רישום, אתה יודע – אם תעקוב, תראה שההצבעות שלנו הן הצבעות מאוד פלורליסטיות.

ענבל גבריאלי: בעיניים פקוחות.

יוסי שריד: מכיוון שאני מייחס, כפי שכבר נוכחתם לדעת, הרבה חשיבות לדבריו של ראש הממשלה, ראש הממשלה אמר דברים, ולא אצטט מפורום סגור, חס וחלילה, כדי שלא להסגיר את סודות המדינה.

יוסי שריד: אבל גם בסיעת הליכוד אתמול בכנסת – ויכול מאוד להיות שהוא חזר על זה היום באיזו פרפראזה, בפורום אחר – ראש הממשלה אמר: התוכנית הזאת לא נועדה לצמיחה.

יוסי שריד: קודם כול, חבר'ה, בואו נפסיק לקשקש בעניין צמיחה, או אפילו בעניין השיפור שהתוכנית הזאת תביא, כי ראש הממשלה, שהוא בכל זאת ראש הממשלה, אומר: לא דובים ולא יער.

יוסי שריד: הוא אמר, ואני מצטט: בסך הכול זו אבן קטנה ששמים אותה בגלגל של עגלה, כדי שהעגלה לא תמשיך להידרדר במדרון.

יוסי שריד: אין כאן צמיחה, אין כאן גאולה, אין כאן ישועה ואין שום דבר.

יוסי שריד: אז בואו נמחק את כל המושגים האלה מהטרמינולוגיה של התוכנית הכלכלית.

יוסי שריד: בסדר, אני גם לא מזלזל, אם העגלה היא במדרון, אז באמת צריך לעצור אותה.

יוסי שריד: אבל זה הכול.

יוסי שריד: אין כאן שום עניין של צמיחה.

יוסי שריד: דרך אגב, זו ציטטה מדויקת.

יוסי שריד: אין צמיחה.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, לפני יומיים-שלושה ימים התפרסמה ידיעה, בעיני מדהימה, בעיתון דווקא די נפוץ, "ידיעות אחרונות", ומה שיותר מדהים הוא שלא היתה על הידיעה הזאת שום תגובה, או שום התייחסות.

יוסי שריד: אף אחד לא התייחס.

יוסי שריד: אקרא מה מסופר כאן, כדי שנבין איפה אנחנו עומדים, כי לפעמים יש לנו דימוי טוב בעיני עצמנו.

יוסי שריד: חבר הכנסת בשארה דיבר לפני כמה דקות על אנשים שבאים ממקומות יותר חלשים למדינות יותר מבוססות, ממקסיקו לארצות-הברית וכיוצא באלה.

יוסי שריד: תראו איך אנחנו נראים, לא כל כך בעיני אחרים, כי אני לא בטוח שמדובר באחרים.

יוסי שריד: הכותרת היא: "כדי לגייס תרומות מציג ה'ג'וינט' את ישראל כמדינה מוכת רעב".

יוסי שריד: הכותרת היא: "עזרו לרעבי ארגנטינה וישראל".

יוסי שריד: אני מוכרח לומר שקראתי את הידיעה הזאת והרגשתי בוש ונכלם כאזרח ישראלי, כיהודי.

יוסי שריד: גם אני מנסה לפתח לעצמי, לנגד עיני רוחי, דימוי אחר של המדינה.

יוסי שריד: אבל זה הדימוי שלנו, רבותי, זה ה"ג'וינט".

יוסי שריד: ה"ג'וינט" הוא לא איזו חבורה של פרחחים.

יוסי שריד: הוא אחד הארגונים היהודיים הוותיקים ביותר והמרכזיים ביותר.

יוסי שריד: עכשיו, שימו לב, זו ידיעה מרתקת.

יוסי שריד: אין שום תגובה.

יוסי שריד: "ישראל משנה את דימויה בעולם היהודי.

יוסי שריד: לא עוד מדינת ההיי-טק הפורחת, אלא מדינה מוכת רעב.

יוסי שריד: בדרך זו מתכוון ה'ג'וינט', ארגון סעד יהודי אמריקני, לגייס תרומות.

יוסי שריד: הרעב, כך נראה, מחליף את הטרור, שהיה עד היום המכשיר העיקרי לגיוס תרומות לישראל".

עזמי בשארה: זה כבר לא תרומות.

עזמי בשארה: אפשר לקרוא לזה קבצנות.

יוסי שריד: זה בדיוק.

יוסי שריד: זה קבצנים, אנשים שאוספים נדבות, זה כבר לא תרומות, זה נדבות.

יוסי שריד: ישראל עוברת ממעמד של מדינה שמבקשת תרומות – שזה לגיטימי, יהודים רוצים לתרום, למה לא, שיזדהו, זו מדינת כל היהודים, אין בזה שום בעיה – למדינה שמבקשת נדבות.

יוסי שריד: אבל חכה, אתה עוד לא יודע לאן זה הולך, עזמי.

יוסי שריד: "מתברר באחרונה שהוקם ארגון גג, שקרוי פורום הרעב" - פורום הרעב.

יוסי שריד: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, באמת, אני קורא את זה ולבי מתפלץ.

יוסי שריד: "ואשר כולל את הפדרציות היהודיות, קרנות ותורמים בעלי שם בארצות-הברית, בקנדה, באוסטרליה ובאירופה.

יוסי שריד: מטרת הפורום היא להעלות את נושא הרעב כבעיה המרכזית בישראל.

יוסי שריד: בתוך כחודש יושלם סקר מקיף על היקף הרעב בישראל, תסורטט מפת הרעב" - דרך אגב, ה"ג'וינט" לא עושה דברים מן הסוג הזה על דעת עצמו.

יוסי שריד: יש מישהו מכאן שעומד מאחורי מסע הנדבות המשפיל הזה.

יוסי שריד: "ולאחר מכן תחל פעילות ענפה בעולם לגיוס תרומות", דהיינו: נדבות.

יוסי שריד: חוברת צבעונית, שימו לב, שהפיק באחרונה ה"ג'וינט", נושאת את הכותרת: "יהודים במשבר", וכל אחד מעמודיה מוקדש למדינה שבה סובלים היהודים מרעב.

יוסי שריד: המדינות האלה הן ישראל, חבר המדינות וארגנטינה.

יוסי שריד: דרך אגב, יש פה תמונה של הכריכה – JEWS IN CRISIS – ARGENTINA, ISRAEL, FSU.

יוסי שריד: תראו אחר כך את התמונות של עניים.

יוסי שריד: "במסמך פנימי שפרסמו מארגניו של פורום הרעב מצוין כי קרוב לאחד מחמישה ישראלים חי מתחת לקו העוני, ובשנה הקרובה, אם יימשכו הקיצוצים – והם נמשכים – אחד מכל שלושה ילדים בישראל יהיה מתחת לקו העוני".

יוסי שריד: הבעיה עם הפרסום הזה היא שהוא גם אמיתי.

יוסי שריד: כתוצאה מכך, נאמר במסמך – וזו ציטטה – "יותר ויותר משפחות נאלצות לבחור בין רכישת מזון הכרחי לתשלום חשבונות ומותירות את ילדיהן ללא המזון שלו הם זקוקים".

יוסי שריד: סגן השר, אני רוצה שתהיה גאה במדינתך, לאן הגענו?

יוסי שריד: היו זמנים שמדינת ישראל הציגה את עצמה לצורכי תרומות, לא לצורכי נדבות, כמדינה של אנשים יפים, עם נופים יפים.

יוסי שריד: היו גלויות של קרן-הקיימת לישראל שהציגו את מדינת ישראל כמדינה יוצרת, יצירתית, חיונית, דינמית, מקורית, עולם חדש, אמיץ, מדינה של צדק, של רווחה.

יוסי שריד: והפכנו למדינה של צדקה, במקום של צדק, ושל רווח, במקום רווחה.

יוסי שריד: "בין מטרות הפורום הקמת בית-תמחוי אחד לפחות בכל עיר בישראל" - בית-תמחוי אחד לפחות - "העלאת נושא העוני והרעב בישראל ומציאת פתרונות ישירים'" - ולא תאמינו - "ופעילות לחקיקת חוק השומרוני הטוב" - דיברו קודם כאן על הברית החדשה - "חוק השומרוני הטוב בישראל, שיבטיח חלוקת מזון לכל רעב.

יוסי שריד: " "מסע הפרסום של ה'ג'וינט' כבר הניב תוצאות" - רבותי, הנדבות כבר עובדות.

יוסי שריד: "אחת הפדרציות היהודיות המרכזיות בארצות-הברית הפיקה קליפ בסגנון 'אם-טי-וי', שנועד לשכנע תורמים לפתוח את כיסם ואת לבם.

יוסי שריד: בקליפ נראים בני נוער ישראלים רוקדים בג'ינס במועדון, וברקע נאמר ליהודים האמריקנים כי בישראל רוקדים לצלילי אותה מוזיקה ולובשים אותם בגדים כמו בארה"ב, אבל יש הבדל: הבעיה הגדולה בישראל היום היא לא הטרור, אלא הרעב.

יוסי שריד: " ככה מדינת ישראל מוצגת היום בעולם היהודי ובעולם בכלל.

יוסי שריד: אני יודע שאנחנו הישראלים אוהבים שמדברים אתנו יותר במושגים של ביטחון, כי כאשר מדברים במושגים מוסריים, במושגים ערכיים, זה לא עושה רושם גדול, לא מי-יודע-מה.

יוסי שריד: אבל כאשר מדברים במושגים ביטחוניים, על מי צריך לדבר יותר מאשר על שר האוצר שלנו, שהוא מומחה אסטרטגי גדול?

יוסי שריד: אתם יודעים שהוא בכלל מורה הלכה בעניינים של ביטחון.

יוסי שריד: הוא אפילו פרסם ספר על טרור.

יוסי שריד: זה לא ספר שלו, זה קובץ מאמרים.

יוסי שריד: הוא כתב שם הקדמה צנועה ובלתי חשובה, אבל הוא מומחה בין-לאומי לטרור.

יוסי שריד: הוא גם פיתח את התיאוריה של כושר הרתעה, ורק לפני כמה שבועות דנו כאן בכנסת ובמקומות אחרים – בעיקר במקומות אחרים – על כושר ההרתעה של ישראל, ואמרו שאם חס וחלילה יקרו דברים מסוימים בזמן המלחמה בעירק, כדי להוכיח, להפגין, או אם תרצו לשקם, את כושר ההרתעה של מדינת ישראל, אנחנו עצמנו נרחיק עד עירק ונהלום בעירק כדי לממש ולהוכיח לעמי העולם, ובעיקר לעמי האזור, את כושר ההרתעה שלנו.

יוסי שריד: אני אומר שאויבי ישראל קוראים את הידיעה המבישה הזאת על הנדבות שישראל צריכה לקבץ עכשיו, כי אתם הבאתם אותה עכשיו למצב של קיבוץ נדבות.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת שריד, תן לי להבין, האם אתה רוצה לקחת את כל הזמן שלך?

יוסי שריד: לא, אני סיימתי.

מוחמד ברכה: השארת לו שלוש-ארבע דקות, אז האם אתה רוצה לקחת את כולן?

יוסי שריד: לא, אני סיימתי.

יוסי שריד: אם אתם רוצים, ואם אנחנו גם מדברים במושגים של ביטחון - זה ניפוץ מוחלט של כושר ההרתעה הישראלי.

יוסי שריד: מדינה שנמצאת בקבוצה אחת עם ארגנטינה, ואני לא רוצה להגזים ולהגיד בנגלדש, לה יש כושר הרתעה?

יוסי שריד: מישהו באמת מאמין שצבא במדינה כמו שלנו יכול להיות מבוסס על חברה חלשה, נחשלת, לא סולידרית?

יוסי שריד: האם זה רציני?

יוסי שריד: האם אנחנו ככה נוכל לספק למדינה הזאת את רמת הביטחון הלאומי המתבקשת והמתחייבת מתוקף הנסיבות?

יוסי שריד: אין לזה שום סיכוי.

יוסי שריד: סליחה, אדוני.

מוחמד ברכה: תודה, חבר הכנסת שריד.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת פרוש - לא נמצא.

מוחמד ברכה: אתה במקומו, חבר הכנסת יעקב ליצמן.

מוחמד ברכה: אחריו – חבר הכנסת מח'ול, ואחרי חבר הכנסת מח'ול ידבר חבר הכנסת מגלי והבה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, נדמה לי שזה כבר הנאום החמישי שלי ב=24 שעות.

יעקב ליצמן: אני לא בטוח שבכנסת הקודמת דיברתי כל כך הרבה.

מוחמד ברכה: זה אחד ממנעמי האופוזיציה, חבר הכנסת ליצמן.

מוחמד ברכה: היית יושב-ראש ועדת הכספים.

יוסי שריד: אתה משתפר.

יעקב ליצמן: אז יש לי לפחות קומפלימנט.

יעקב ליצמן: כנראה הגזירות הכלכליות הביאו אותי לצאת קצת מהשגרה, ואולי לדבר יותר מהלב.

יעקב ליצמן: אני פונה אל חברי הליכוד שיושבים כאן, שאני מאוד מעריך אותם, בניגוד לאלה שעומדים בראש הליכוד, שבגדו בהם.

יעקב ליצמן: אני לא אומר את זה מפני שאני באופוזיציה.

יעקב ליצמן: אני חייב להגיד לך שבאופוזיציה לא רע.

יעקב ליצמן: היא דווקא היטיבה אתי.

יעקב ליצמן: אני לא צריך לעמוד בראש ועדת הכספים, כשדנים בגזירות כאלה.

יעקב ליצמן: אני אומר לכם בפעם העשירית, שלעולם לא הייתי מעביר את זה בוועדת הכספים, אפילו במחיר הדחה.

יעקב ליצמן: בגזירות כאלה, אפילו הרבה יותר פחותות בקדנציה הקודמת - ויעיד סגן השר - רצו להדיח אותי על שסירבתי להעביר אותן.

יעקב ליצמן: בסוף לא העברתי את זה, והעברתם את זה לוועדה מיוחדת שישב בה ויצמן שירי, ואני לא הייתי חלק מזה, נכון?

זאב בוים: אבל אתה כבר העברת תוכניות חירום כלכליות שהיו בהן קיצוצים.

יעקב ליצמן: בהחלט העברתי, ואמרתי את זה, אבל לא כאלה תוכניות.

יעקב ליצמן: סירבתי להעביר תוכניות הרבה פחות גרועות מאלה, אז קל וחומר תוכנית כזאת.

יעקב ליצמן: אני רוצה להביא לכם דוגמה קטנה, שניסיתי להביא בוועדת הכספים.

יעקב ליצמן: פטרו מהיטל עובד זר מי שהוא סיעודי.

יעקב ליצמן: ביקשתי תוספת קטנה אחת: לא רק מי שהוא סיעודי.

יעקב ליצמן: לפעמים יש אדם קשיש שהוא לא סיעודי, והוא לא מוגדר בחוק כסיעודי.

יעקב ליצמן: למה צריך לחייב את העובד הזר שרוצה לעזור לו, כשבסך הכול מדובר בחלק מתוחלת החיים שלו.

יעקב ליצמן: למה צריך להטיל היטל?

יעקב ליצמן: לא מדובר על שום לוקסוס, אלא על דבר בסיסי, אלמנטרי.

יעקב ליצמן: אנחנו מצווים על "והדרת פני זקן", נכון, חבר הכנסת בריזון?

רוני בריזון: - - -

יעקב ליצמן: אז אני שואל, למה בוועדת הכספים לא השכלתם רק על הקטע הזה להצביע?

יעקב ליצמן: לא ביקשתי שום דבר.

יעקב ליצמן: ברוך השם, אתה יודע שאנשים זקנים יש בכל אוכלוסייה, לא רק בציבור החרדי.

רוני בריזון: חבר הכנסת ליצמן, אתה צודק במאה אחוז, אבל חסרה לנו ההגדרה שהביטוח הלאומי יביא - - -

יעקב ליצמן: לא היה אכפת לי אפילו שמשרד האוצר יביא את ההגדרה.

רוני בריזון: אף אחד לא הביא את ההגדרה, ולכן העניין נפל.

יעקב ליצמן: העניין נפל, כי הם סירבו.

יעקב ליצמן: אתה יודע מה, בואו נתאחד על דבר כזה.

יעקב ליצמן: אתה יודע, אני אתפוס אותך במלה.

יעקב ליצמן: אני אבקש את הסיוע של ידידי עורך-הדין רוני בר-און, שיגדיר לנו מה זה זקן, קשיש, שאני רוצה לפטור אותו מההיטל על עובד זר; לא רק סיעודי, כי אני חושב שגם לו צריך לעזור.

יעקב ליצמן: יש לפעמים אנשים שהם לא סיעודיים, אבל הם זקנים והם לא יכולים לטפל בעצמם.

רוני בריזון: אבל לא כל זקן זקוק לעזרה.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת בריזון, לא שמעת אותי.

יעקב ליצמן: אני מומחה לבלגנים אולי, אבל לא למשפט.

יעקב ליצמן: אני אבקש מחבר הכנסת בר-און אולי לנסח את זה, ואני אבקש גם מיושב-ראש ועדת הכספים לאפשר לנו להכניס עוד הסתייגות לפני מחר.

יעקב ליצמן: בואו נתאחד לפחות על זה, שאדם זקן שצריך סיוע, עם הגדרה של גיל וכו', לפחות יקבל פטור מההיטל על עובד זר, כפי שסיעודי מקבל.

יעקב ליצמן: לפחות בדבר המינימלי של "והדרת פני זקן" - מי לא רוצה לכבד זקן?

יעקב ליצמן: אנחנו מתפללים ומקווים שכולנו נגיע למצב הזה, בעזרת השם.

יעקב ליצמן: נדמה לי שהגשתי הסתייגות, אני אפילו לא זוכר אם הגשתי.

יעקב ליצמן: בגלל הבלגן של השבוע, אני לא יודע אם הגישו את זה בשמי או לא, אבל אפשר לפחות להתאחד על הדבר הזה.

יאיר פרץ: חבר הכנסת ליצמן, אותו גמלאי וקשיש משלם על העובד הסיעודי הפרטי - - -

יעקב ליצמן: כן, אבל אני ביקשתי, בגלל הגזירה החדשה לגבי עובד זר - לבטל את ההיטל עליו.

יאיר פרץ: אנשי הליכוד שחרתו על דגלם את הנושא החברתי - - -

מוחמד ברכה: חבר הכנסת יאיר פרץ, אין לי התנגדות שתקרא קריאות ביניים, אבל כנהוג בכנסת, בישיבה.

יעקב ליצמן: הדבר השני, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בחוק שהממשלה הגישה כאן יש גם סעיף של מס על הימורים והגרלות.

יעקב ליצמן: אני חושב שזה לא צודק.

יעקב ליצמן: ראשית, בואו נראה את המשטרה מטפלת בכל הנושא של ההימורים הבלתי-חוקיים.

יעקב ליצמן: הרי זה הורס כל חלקה טובה במשפחות.

יעקב ליצמן: אנחנו יודעים איזה אסון היה כשהקזינו ביריחו היה פתוח.

רוני בר-און: גם הימורים חוקיים הורסים את המשפחות.

יעקב ליצמן: עדיין אין.

יעקב ליצמן: אני לא יודע אם אנשים מכורים למפעל הפיס.

יעקב ליצמן: אי-אפשר, יש גבול כמה כרטיסים מוכרים.

רוני בר-און: אין גבול.

יעקב ליצמן: אין גבול לכמה כרטיסים מוכרים?

רוני בריזון: זו יכולה להיות רעה חולה.

יעקב ליצמן: אבל מוכרים כמות כרטיסים, לא יותר מזה.

רוני בר-און: - - -

יעקב ליצמן: עד כדי כך?

יעקב ליצמן: אל תגזים.

יעקב ליצמן: אבל הימורים יש המון, ולא ראיתי שהמשטרה התלבשה על ההימורים.

יעקב ליצמן: מה היא עושה?

יעקב ליצמן: את הדרך הקלה: היא הולכת למפעל הפיס - - -

רוני בר-און: לפי דין תורה זה אסור מלכתחילה.

רוני בר-און: מפריחי יונים ומשחקים - - -

יעקב ליצמן: בגלל זה אני אומר - לחסל אותם.

יעקב ליצמן: הפוך.

יעקב ליצמן: אני אומר שהמשטרה צריכה לטפל בהם.

יעקב ליצמן: אבל מפעל הפיס, כרטיס הגרלה?

יעקב ליצמן: הממשלה מחפשת לה את הדרך הקלה.

יעקב ליצמן: המסכן שמשלם 6 שקלים, אני לא יודע כמה עולה כרטיס הגרלה היום, אולי 8 שקלים, אותו הולכים למסות.

יעקב ליצמן: רבותי, קצת שכל.

יעקב ליצמן: איפה אנחנו?

יעקב ליצמן: אני חוזר על מה שאמרתי.

יעקב ליצמן: הליכוד, השותפים, פשוט השתגעו בקדנציה הנוכחית.

יעקב ליצמן: רבותי, אני לא רוצה להתריע, ואני גם מפחד להוציא מהפה, אנחנו נגיע למצב שנצטרך לשלם אגרה על מעבר במעבר חצייה.

יעקב ליצמן: זה לא רחוק.

יעקב ליצמן: תאמינו לי, זה לא רחוק.

יעקב ליצמן: בכבישים יש לנו, בהגרלות יש.

יעקב ליצמן: במה אין לנו - כל דבר שזז ממסים.

יעקב ליצמן: לא יעשו זאת בכל מעבר חצייה אלא יחפשו את הגדולים, את הכביש הגדול, ויגידו ששם צריך אלקטרוניקה, שמולקטרוניקה, אני לא יודע בדיוק מה, ואל תתפלא ששם תצטרך לשלם.

יעקב ליצמן: לא הרבה, שקל אחד.

יעקב ליצמן: תצטרך להכניס שקל ואז תוכל לעבור.

רוני בר-און: ומי שיעזור לזקן לעבור את הכביש ישלם פעמיים...

יעקב ליצמן: אני לא בטוח שאני אהיה אז חבר הכנסת, אבל מי שיהיה חבר הכנסת יבקש את ההנחה.

יעקב ליצמן: אני בטוח שהוא יבקש את ההנחה הזאת.

יעקב ליצמן: אתה לא יודע לאיזה אבסורד אנחנו יכולים להגיע כאן.

יעקב ליצמן: נכון שאנחנו צוחקים עכשיו, וזה נורא כיף לצחוק על זה, אבל זה לגמרי לא רחוק.

יעקב ליצמן: כי מי חשב שיעשו לפנסיה מה שעשו, ומי חשב שיעשו להגרלות מה שעשו.

יעקב ליצמן: מי חשב שעקרת בית תצטרך לשלם 70 שקל.

יעקב ליצמן: אגב, אני שואל כבר בפעם השלישית ב=24 שעות: אולי מישהו יגיד לי, עקרת בית שלא תשלם את הכסף הזה, מה, ייכנסו אליה הביתה ויוציאו לה את טיפת החלב שגם אין לה?

מוחמד ברכה: חבר הכנסת בר-און, אני רואה שאתה מתייסר בעניין הזה.

יעקב ליצמן: הוא מסכים אתי בכל מלה.

רוני בר-און: אני מכיר ששואלים את הנואם שאלות ולא את חבר הכנסת שיושב באולם.

יעקב ליצמן: אני אחסוך לך את המבוכה.

יעקב ליצמן: אני אומר לך שאתה מסכים אתי בכל מלה.

מוחמד ברכה: השאלה אם זה יבוא לידי ביטוי בהצבעה.

מוחמד ברכה: זה כל העניין.

יעקב ליצמן: עוד מעט נראה.

יעקב ליצמן: אני רוצה להגיד עוד דבר, רבותי.

יעקב ליצמן: אם הייתי היום, למשל, מפעל כמו "אסם" או "סנו", הייתי מאוד מוטרד, ואגיד לכם למה.

יעקב ליצמן: כי אם אתם חושבים שאחרי שאתם מקצצים את קצבאות הילדים אנשים ימשיכו לקנות טיטולים באותה כמות, או חומרי ניקוי, או "במבה", אתם טועים.

יעקב ליצמן: אתם יודעים שחלק גדול מהקניות האלה הוא של משפחות ברוכות ילדים, הן משתמשות בזה הכי הרבה בגלל הילדים הרבים, ברוך השם.

יעקב ליצמן: בן-אדם יקנה הרבה פחות "במבה".

יעקב ליצמן: הוא יקנה הרבה פחות טיטולים, לצערנו.

יעקב ליצמן: אין לו כסף.

יעקב ליצמן: הציבור הזה לא גונב.

יעקב ליצמן: אין תחנת משטרה בני-ברק; אולי לאחרונה פתחו, אבל לא בגלל הגנבות.

יעקב ליצמן: אין שם גנבות.

יעקב ליצמן: לכן אני אומר, רבותי, אם הייתי במקום החברות האלו, כל החברות הגדולות, הייתי מתחיל לדאוג.

יעקב ליצמן: לדעתי, ברגע שייכנס לתוקפו החוק הזה, הקיצוץ הדרסטי הזה - - -

מוחמד ברכה: רואים שהיית יושב-ראש ועדת הכספים.

מוחמד ברכה: זו הזדמנות לסיים.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יעקב ליצמן: אני אשאיר עוד כמה מלים לעוד סיבוב.

יעקב ליצמן: במקום הליכוד הייתי מביא זאת בחשבון והייתי מאוד דואג לחברות האלו, ואומר לכל העסקים הקטנים, קל וחומר לעסקים הגדולים, שיש להם מה לדאוג.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה לחבר הכנסת ליצמן.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת עסאם מח'ול, ואחריו - חבר הכנסת דוד טל.

מוחמד ברכה: אם הוא לא יהיה - חבר הכנסת מגלי והבה.

מוחמד ברכה: בבקשה, חבר הכנסת מח'ול.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני אמשיך לטעון גם בסיבוב הזה, שהתוכנית הכלכלית שמובאת בפנינו היא לא בעיקר תוכנית כלכלית ולא רק תוכנית כלכלית, אלא היא ניסיון לחולל מהפך במבנה החברתי בישראל, וניסיון לנצל את המשבר הכלכלי, ובאמתלה של המשבר הזה לחולל מהפך שהוא פרי ותוצאה של חשיבה אידיאולוגית מסוימת.

עסאם מח'ול: זהו פונדמנטליזם חברתי שהכרנו במקומות אחרים בעולם, במיוחד תחת שלטונה של מרגרט תאצ'ר באנגליה.

עסאם מח'ול: אבל גם בארץ מולדתו, הפונדמנטליזם הזה, החברתי-הכלכלי, נכשל ונזרק מבמת החברה האנגלית אחרי שפגע במבנה החברתי ואחרי שפגע בשכבות רחבות בציבור.

עסאם מח'ול: אנחנו עומדים פעם נוספת בפני תוכנית כלכלית, בעקבות שנתיים שהממשלה הזאת ניהלה מלחמה עקובה מדם נגד העם הפלסטיני, מלחמה שמטרתה המוצהרת, ולא רק המוסווית, היא ליצור תודעה אחרת ולכפות ויתורים של העם הזה על הזכויות שלו.

עסאם מח'ול: חבר הכנסת שריד דיבר קודם על הכמיהה של מי שיושב כשר האוצר היום, בנימין נתניהו, להרתעה ישראלית.

עסאם מח'ול: הוא דיבר על הרתעה כלפי העם הפלסטיני, הרתעה כלפי האזור, כלפי כולם.

עסאם מח'ול: אבל בשנתיים האלה נוצרה תרבות, נוצרה צורת חשיבה, קונספציה, לא רק בתחום המדיני ולא רק בתחום הביטחוני.

עסאם מח'ול: קונספציה של הרתעה.

עסאם מח'ול: זה מה שמביא אתו שר האוצר כאשר הוא מביא את הרפורמה הזאת, מה שהוא קורא רפורמה, כאשר הוא מביא את התוכנית הכלכלית הזאת.

עסאם מח'ול: הוא מנסה להרתיע.

עסאם מח'ול: הוא ירתיע את ההסתדרות, הוא יאיים בחוק, בחקיקה שמחכה לה רוב אוטומטי שהוא יפעיל, לפגוע בכלים של מעמד הפועלים, של ציבור העובדים, בכלים שעומדים לרשות אותן שכבות חלשות, בעלות הכנסה נמוכה, שכבות מצוקה בחברה הישראלית.

עסאם מח'ול: הוא מבטיח להרתיע והוא מנסה להרתיע.

עסאם מח'ול: הוא מרתיע את עקרות-הבית, למשל, בתוכנית הזאת.

עסאם מח'ול: הוא מרתיע את הילדים.

עסאם מח'ול: הוא רוצה להפעיל הרתעה שלא תישכח על הנכים.

עסאם מח'ול: כל אלה שחשבו אי-פעם לזעוק, לצאת, להתנגד, לדרוש ולתבוע.

עסאם מח'ול: הוא רוצה מדיניות של הרתעה כלכלית-חברתית.

עסאם מח'ול: זה מה שהוא מנסה היום.

עסאם מח'ול: אבל גם בקונספציה החברתית-הכלכלית של ההרתעה הוא ייכשל.

עסאם מח'ול: כבר מחר ציבור העובדים, קורבנות המדיניות הזאת, עקרות-הבית עם סירים ועם כלי מטבח יגיעו לכאן להפגין בהפגנה גדולה ב=16:30, מ"בנייני האומה" עד לכנסת.

עסאם מח'ול: הוא לא ירתיע אותם הפעם.

עסאם מח'ול: זה לא יעבוד הפעם.

עסאם מח'ול: הציבור הזה יקום ויגיד: לא, ולא ייתן לעבוד עליו פעם נוספת.

עסאם מח'ול: הוא לא יירתע.

רוני בר-און: מה הוא יעשה?

עסאם מח'ול: אני רוצה לראות מה אתה תעשה אחרי שיפרסמו את דוח העוני הבא.

עסאם מח'ול: אתה תעמוד כאן, אתה תזיל דמעות תנין, ואתה תצביע מחר בעד המכות האלה, בעד מכות ההרתעה וההרעבה, בעד מדיניות של מדינת בתי-תמחוי.

עסאם מח'ול: בתי-תמחוי לתפארת מדינת ישראל, זה מה שיודעת להקים הממשלה הזאת והתוכנית הזאת.

עסאם מח'ול: אני אומר שזה לא מקרי.

עסאם מח'ול: אני אומר שזה בידיעה מראש, בהחלטה מודעת, מתוך הכרה באה הממשלה הזאת ומשרישה תפיסה חברתית-כלכלית חדשה בחברה הישראלית.

עסאם מח'ול: אני אגיד היכן מקורותיה של התוכנית הזאת, של ההרתעה הזאת, של המדיניות החדשה.

עסאם מח'ול: שורשיה באידיאולוגיה שעוצבה בצורה מתוכננת והוכרזה בצורה חגיגית במאי 2001.

עסאם מח'ול: במאי 2001, אותם אנשים שעבדו עם שר האוצר דהיום, ראש הממשלה דאז, כינסו כינוס בהרצלייה, כינוס שבו השתתפו כל בעלי ההון, כל המומחים בכל התחומים – כלכלנים, אנשי שב"כ, מה שאתם רוצים, אנשי צבא, גנרלים למיניהם, גנרלים שתפסו עמדות כלכליות.

עסאם מח'ול: הם עיצבו מפת דרכים חברתית-כלכלית.

עסאם מח'ול: הם עיצבו תוכנית-אב לחברה הישראלית.

עסאם מח'ול: תוכנית-האב במפת הדרכים החברתית-הכלכלית הזאת היא אות קין על מצחם של אלה שמביאים היום את התוכנית הכלכלית הזאת, את הרפורמה הזאת.

עסאם מח'ול: מה קבעו?

עסאם מח'ול: אני חושב שאסור אפילו לרגע להתייחס לתוכניות הכלכליות שמביאה הממשלה הזאת אחת אחרי השנייה בלי להעמיד לפנינו את מפת הדרכים הזאת, שקבעה כך: "גם בחלק הכלכלי של המסמך יש המלצה שנויה במחלוקת" - אבל עכשיו היא מאומצת על-ידי הממשלה - "בישראל יש שתי אוכלוסיות שונות: 4 מיליוני בני אדם החיים כחברה מערבית טכנולוגית מול 2 מיליוני בני-אדם, בעיקר ערבים, חרדים ופועלים זרים" - ואני מוסיף: משפחות חד-הוריות, קצת משפחות עולים, קצת אנשים מובטלים, קצת אנשים שהם מתחת לקו העוני - "החיים כחברה של העולם השלישי.

עסאם מח'ול: החקיקה הסוציאלית בישראל גורמת לעידוד הריבוי הטבעי של האוכלוסיות הלא-ציוניות בכך שהיא מעבירה משאבים מהאוכלוסייה הציונית.

עסאם מח'ול: המסמך מצביע על הצורך לסגור את הפער בין האוכלוסיות, מה שדורש השקעות גדולות בחינוך, בריאות ורווחה של האוכלוסייה החלשה".

מגלי והבה: מאיזה מסמך אתה קורא?

עסאם מח'ול: מסמך הרצלייה.

עסאם מח'ול: "מנגד, כדי לשמר את היתרון האיכותי ולהכין את התשתיות הדרושות לחברה טכנולוגית עתירת ידע, דרושות השקעות גדולות בשכלול מערכת החינוך של האוכלוסייה החזקה וכן בשיפור התשתיות הלאומיות בתחומי התחבורה והתקשורת" - חוצה-ישראל למשל.

עסאם מח'ול: "בגלל המגבלות בגובה המשאבים, לא ניתן יהיה להשקיע בשני התחומים – בסגירת פערים ובקידום האיכות בעת ובעונה אחת.

עסאם מח'ול: יש, אם כן", ממשיכה מפת הדרכים החברתית, "לתת עדיפות לקידום האיכותי.

עסאם מח'ול: במלים פשוטות: העדפת קידומה של האוכלוסייה החזקה ממילא על פני סגירת הפערים בינה לאוכלוסייה החלשה.

עסאם מח'ול: מנגד, המסמך ממליץ על השקעה אדירה בחינוך המדעי-טכנולוגי לכלל ילדי ישראל עד כדי מתן מחשב נישא לכל תלמיד.

עסאם מח'ול: לדברי ארד" - הוא היה גם מזכיר הממשלה בממשלת נתניהו?

מוחמד ברכה: לא.

מוחמד ברכה: הוא היה יועץ לענייני טרור.

עסאם מח'ול: הפעם הוא יועץ לענייני טרור חברתי.

עסאם מח'ול: הוא אומר: "סגירת פערים חברתיים היא יעד חשוב, אבל גם קידום האיכות והתשתיות הוא יעד חשוב.

עסאם מח'ול: הנטייה הטבעית היא לומר: נעשה קצת מזה וקצת מזה, אבל המציאות היא שהכרעה כזאת פירושה פגיעה בשני התחומים גם יחד.

עסאם מח'ול: את הפערים לא תסגור, אבל אם תסלול רק מחצית מהכבישים הנדרשים, איך תעמוד בתחרות העולמית?

עסאם מח'ול: לכן המלצנו על השקעה בקידום האיכותי, מתוך הנחה שבסופו של דבר גם הפרט הבודד ייהנה ממנה ולא רק המדינה".

עסאם מח'ול: זאת מפת הדרכים החברתית-הכלכלית של מדינת ישראל.

עסאם מח'ול: זאת מפת הדרכים שקובעת היום את התוכנית הכלכלית שמביאים לנו.

עסאם מח'ול: המפה הזאת קובעת שיש מיותרים ויש מיותרים יותר.

עסאם מח'ול: יש חסרי רלוונטיות בחברה הזאת, שכבות שלמות, רוב הציבור איננו רלוונטי במדינה הזאת על-פי השקפת העולם של הקוסם מארץ עוץ.

עסאם מח'ול: לכן השאלה המרכזית היא: האם הציבור בישראל, אחרי שמבינים מה הרקע של התוכנית הזאת, מה האסון שמביאה הממשלה הזאת על השכבות הרחבות, האם הוא משכיל לדעת שהממשלה הזאת היא איום עליו?

עסאם מח'ול: האם הוא משכיל לדעת שהממשלה הזאת היא איום על הדמוקרטיה במדינת ישראל?

עסאם מח'ול: על זכות החיים?

עסאם מח'ול: על הזכות לשוויון ועל הזכות להתפתחות?

עסאם מח'ול: על זכות העובדים?

עסאם מח'ול: על זכות האיגוד המקצועי להגנה על זכויות העובדים?

עסאם מח'ול: או שהממשלה הזאת דוגלת בדבר אחד: הרתעה והרתעה, כוחניות ועוד כוחניות, פגיעה ועוד פגיעה, קורבנות ועוד קורבנות.

עסאם מח'ול: קורבנות בכל תחום.

עסאם מח'ול: אני חושב שאת הממשלה הזאת צריך לעצור, וצריך לעצור אותה עכשיו.

עסאם מח'ול: גם אם תעבור התוכנית הכלכלית, המאבק ברחוב, אסור לו לשתוק ואסור לו להירגע.

עסאם מח'ול: המאבק הזה התחיל עכשיו והוא יימשך בהפלת הממשלה הזאת.

עסאם מח'ול: תודה.

מוחמד ברכה: תודה לחבר הכנסת מח'ול.

מוחמד ברכה: רשות הדיבור לחבר הכנסת דוד טל, ואחריו - לחבר הכנסת מגלי והבה.

רוני בר-און: לא.

מוחמד ברכה: אתה נוטה להתערב הרבה בעבודת היושב-ראש, אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת.

מוחמד ברכה: אתה נוטה להתערב יותר מדי בעבודת היושב-ראש.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל אני מוכרח לומר שאנחנו מתערבים גם בעבודתו שלו, כשהוא מנהל את הוועדה.

מוחמד ברכה: תשתדל להיגמל מזה.

מוחמד ברכה: אתה מעיר הרבה בניהול הישיבות.

רוני בר-און: התוכנית הכלכלית הורסת את שירותי הגמילה במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: אז אנחנו נתרום לך משהו.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת טל, בבקשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, קודם כול אני רוצה להזכיר לחבר הכנסת רוני בר-און, שמחר, בעזרת השם, בשעה 16:30 תתקיים כאן בירושלים הפגנה גדולה רבתי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היא תצא מ"בנייני האומה", תעבור דרך שדרות-הרצל ותעלה לכיוון הכנסת.

רוני בר-און: כמה היא תעלה למשק שאתם כל כך דואגים לו?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני לא יודע, אבל אני יודע לומר לך, שזה מכשיר דמוקרטי לגיטימי במדינה כמו מדינת ישראל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה לעשות?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הדמוקרטיה עולה כסף.

רוני בר-און: בכסף של ההפגנה הזאת הייתם מפרנסים - - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יושב-ראש הישיבה מזכיר לי שיש לאנשים הזכות לזעוק מקירות לבם כדי להדגיש את העיוות והעוול הגדול שהממשלה הזאת, יותר מכל הממשלות בעבר, עושה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, כאמור, אני מזכיר לצופים בבית, שמחר ב=16:30, בעזרת השם - - -

רוני בר-און: זה בלתי אפשרי.

רוני בר-און: אי-אפשר לדבר אל הצופים בבית, ברשותך, אדוני היושב-ראש.

רוני בר-און: אני לא יכול להיגמל מהנטייה שלי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה תיגמל משום שאם לא, אני יכול לגבור עליך בכוח המיקרופונים שיש לי כאן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תשתדל להיגמל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אזרחי מדינת ישראל, מחר, בעזרת השם, ב=16:30 תתקיים פה הפגנה רבתי.

רוני בר-און: מה זה הדבר הזה?

רוני בר-און: מה החוצפה הזאת?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני קורא לכם להשתתף בתהלוכה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מפנה אותך לתקנון הכנסת, חבר הכנסת רוני בר-און.

מוחמד ברכה: אדוני, אל תתערב בניהול הישיבה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה אמון עלי כיושב-ראש ועדת הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תבדוק את זה בסעיף הרלוונטי ותראה שזה כך.

מוחמד ברכה: כבר יומיים נאמרים הדברים האלה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם כן, אני קורא לכם, רבותי אזרחי מדינת ישראל, בואו בהמוניכם כדי לזעוק את הזעקה מקירות לבכם.

רוני בר-און: אין דבר כזה.

רוני בר-און: תקרא אותו לסדר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: משום שבסופו של יום הפגיעה תהיה בכם ולא באף אחד אחר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רק אם תבואו ורק אם תזעקו, אולי אולי זה יחדור ללבבות האטומים של האנשים שיושבים שם בקריית הממשלה.

רוני בר-און: זה בלתי אפשרי.

מגלי והבה: אבל הבחירות נגמרו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היא הנותנת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: דווקא מפני שהבחירות עברו אין לי שום סיבה, אין לי שום אינטרס מעבר לדאגה ולזעקה שאני רוצה שאזרחי מדינת ישראל יזעקו.

חמי דורון: טעית בכיוון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: משום שאתה הולך לשחוק אותם עד עפר, עד דק.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה עושה את זה ואתה לא מתבייש.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה לא מתבייש שאתה עושה את זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה לא מרגיש אפילו שאתה צריך למסור להם דין-וחשבון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם כן, רבותי חברי הכנסת, אנחנו רוצים לנסות להעביר את רוע הגזירות הללו, הפוגעות פגיעה אנושה וקשה בשכבות הביניים ובשכבות החלשות, ואולי נצליח להעביר ממשלת זדון מן הארץ.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רבותי חברי הכנסת, כבר התייחסתי לנושא הפנסיה ואולי עוד אשוב אליו לגבי עוד כל מיני רכיבים כאלה ואחרים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: התייחסתי למדינת הרווחה שלנו, לביטוח הלאומי, ואיך הולכים להרוס את הביטוח הלאומי כפי שהרסו לנו את הבריאות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה חלק מהתוכנית הגלובלית של הממשלה הזאת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני רוצה, ברשותכם, להתייחס להצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 6), הצעת החוק שקיימת היום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש הוראת שעה שהגיש חבר הכנסת אופיר פינס, הוראת שעה האומרת שחברי הכנסת לא יוכלו לחוקק חוק שעלותו מעל 5 מיליוני שקלים, אלא אם כן יש לחוק הזה תמיכה של לפחות 50 חברי הכנסת.

אברהם בורג: הצעה תקציבית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני רוצה לדבר קודם כול על העיקרון שבחוק הזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השאלה היא אם נכון ואם ראוי שהבית הזה, הריבון, ששאב את כוחו מהציבור, אותו ציבור שעכשיו שומע אותי ורואה אותי, וקיבל את המנדט, נבחר - - -

יאיר פרץ: ושאתה מבקש ממנו לבוא מחר להפגנה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא קיבל את המנדט הזה כדי לקבוע בעצם את העדיפות הלאומית של המדינה שלנו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בעצם חקיקת החוק, חברי חברי הכנסת, אני חושב שאנחנו פוגעים פגיעה קשה בבית הזה, הגם שאומרים לי שזה נהוג בהרבה מקומות בעולם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מזכירים לי כל מיני מקומות, ואני לא רוצה להרגיז את חבר הכנסת בר-און, אבל תמיד מביאים לי דוגמאות של ארצות-הברית הגדולה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מוכן שנאמץ את כל מה שבארצות-הברית הגדולה, והבית הזה יבחר, למשל, את השופטים.

אברהם בורג: כולל הרפורמים?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הבית הזה יבחר את השופטים בבית-המשפט העליון ואת נשיא בית-המשפט העליון, והשופטים לא יבחרו את עצמם, כפי שנאמר כאן וגם בוועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר מביא חבר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הם דואגים למיליה שלהם, ואי-אפשר לפרוץ את זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יחד עם חבר הכנסת פורז - אני הייתי בש"ס ואולי אני עדיין חשוד, או שהייתי חשוד, אבל חבר הכנסת פורז, שר הפנים דהיום – הגשנו בשעתנו הצעת חוק בדבר הגדלת מספר השופטים בבית-המשפט העליון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הכוונה היתה באמת ובתמים, ואני מראה לכם שידי נקיות, כדי להוריד את העומס, כדי שלא יהיה עינוי דין.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כבר אמר השופט לנדוי, נשיא בית-המשפט הקודם, שעינוי דין פעמים הוא עיוות דין.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רצינו למנוע את זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני גרסתי שצריך 18 שופטים, התפשרנו אפילו על קצת פחות מזה, אבל נאדה, כלום, לא עזר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא הצלחנו לשכנע את נשיא בית-המשפט העליון ולא הצלחנו לשכנע כאן, בוועדת החוקה, מפני שהיתה התנגדות חזקה מאוד של משרד המשפטים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נשאר מיליה קטן, צפוף, שבוחר רק את עצמו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נפל דבר בישראל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לפני כחודש וחצי-חודשיים, אולי קצת יותר, ישבו השופטים בבית-המשפט העליון והלכו לקבוע מי מהאנשים ראוי שישרת בקודש, יהיה בבית-המשפט העליון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הם הציעו את מי שהציעו, ועלה שמה של פרופסור נילי כהן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני לא מכיר אותה באופן אישי, אבל נאמר שהיא "קליברית" במושגים של עולם המשפט, בקיאה, מהאקדמיה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש הדלפות למאות ולאלפים מהבית הזה, מישיבות הממשלה ואפילו מוועדת החוץ והביטחון, אבל מאותה קבוצה של בית-המשפט העליון אפשר היה לצפות לתת קצת כבוד למערכת שממנה הם באים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: משם הדליפו דברים חמורים, שאני לא רוצה לחזור עליהם, כדי שלא לפגוע בפרופסור נילי כהן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: דברים חמורים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הרי עוף השמים לא הוליך את הקול, היה מישהו שהוליך את הקול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היה אפשר לצפות מהם שהדבר הזה לא ייעשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הגשתי היום לכנסת הצעת חוק.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מוכן שהוועדה למינוי שופטים תקבע את המועמדים לבית-המשפט העליון וגם מי יהיה הנשיא, שיבדקו כמה מועמדים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל ההצעה שלי היא שהם יגישו את זה לכנסת, והכנסת תצטרך לבחור מבין השופטים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רוצה לומר: נניח שיש אחד, שניים או שלושה מקומות שצריך למלא.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני רוצה לבקש שאותה ועדה מכובדת למינוי שופטים תביא לבית הזה כמה מועמדים ראויים, שעברו את הסף ולכל הדעות הם ראויים להיות שופטים בבית-המשפט העליון, ואז ממילא לא יוכלו לטעון כלפינו שיש כאן משהו פוליטי, התערבות פוליטית או משהו מהסוג הזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הבית הזה, כפי שהוא בוחר את נשיא המדינה, כפי שהוא בוחר את מבקר המדינה, יבחר את השופטים.

רוני בר-און: את יושב-ראש הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: את יושב-ראש הכנסת ודאי, אבל אני מדבר על מינויים חיצוניים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא יבחר גם את נשיא בית-המשפט, ואז לא נצטרך לבחור את השופט הוותיק, הגבוה או הנמוך או כל מיני דברים מהסוג הזה, אלא נבחר את העילוי שבהם, את הטוב שבהם ולא בהכרח את הוותיק שבהם.

חמי דורון: אתה היית חושב שאכן כנסת ישראל תהיה מוכנה לבחור את העילוי שבהם ולא תבחר את הקומבינה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אין שום ספק שהיום, בצורה הנוכחית, זה הרבה יותר גבוה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה שבטוח הוא, שכל מי שאני לא אבחר יהיה ראוי להיות שופט בית-המשפט העליון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אפשר לומר שבפוטנציה כל שופט בית-משפט עליון ראוי להיות גם נשיא בית-המשפט העליון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: איך אני יודע את זה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מפני שאם הוא היה צעיר, נכנס בדיוק בזמן וותיק, ממילא הוא היה נבחר לנשיא בית-המשפט העליון.

אברהם בורג: אם הוא היה צעיר מדי לא היו בוחרים בו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גם זה יכול להיות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני אומר בכנות, עם כל הכבוד, שאנחנו חייבים לחזק את המערכת הזאת, את מערכת בתי-המשפט, אבל אי-אפשר שהמערכת הזאת לא יודעת שובע, רוצה לדרוס יותר ויותר ולקחת עוד ועוד סמכויות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מחר ודאי יגידו שאני משתלח, אבל כבר השופט ברק, נשיא בית-המשפט העליון, אמר שהביקורת היא נשמת אפה של הדמוקרטיה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למען אותה מערכת משפט, כדאי שהם יעסקו בשלהם ואנחנו נעסוק בשלנו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: איך אמרה פרופסור רות גביזון?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היא אמרה, שמי שרוצה יתכבד, יעבור את הוואדי, יגיע לפה, יגיש מועמדות, יתמודד קצת במרכז כזה או אחר – את זה אני מוסיף – יקבל מנדט, יבוא וישנה פה סדרי בראשית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל הם לא צריכים לעשות את זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גם השופט לנדוי, נשיא בית-המשפט העליון הקודם, אמר: אין לנו לשפוט אלא לפי מה שהמחוקק קבע לנו, ואין לנו לפרשן, לא בצורה כזאת ולא בצורה אחרת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת רוני בר-און, אני פונה אליך מפני שאתה יושב-ראש ועדה חשובה מאוד ואתה גם משפטן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שהיתה פגיעה במערכת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: עד היום חברי מש"ס לא רוצים להצביע על חוקי-יסוד, הגם שלדעתי יש חוקי-יסוד חשובים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למשל, חוק-יסוד: זכויות חברתיות הוא מאוד חשוב, לדעתי, אמרתי את זה גם בעבר, ולא הצבעתי בעדו בגלל התפיסה הזאת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הפחד והחשש הוא שהפרשנות לחוק תהיה קיצונית מאוד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מפקפק במערכת, ואני לא רוצה לפקפק בה, אני רוצה להיות בטוח ושקט שאכן הם יעשו את מלאכתם נאמנה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם תתקבל הצעתי, אני חושב שבכך אני אעזור לאותה מערכת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם אני כבר מגיע לעניין הזמן, אנהג לפי השיטה הנקוטה, ואם אני עובר את הזמן תוריד לי את זה מהסבב הבא, כפי שהיה עם יוסי שריד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש סיכום כזה.

מגלי והבה: אולי אתה תדבר עד הבוקר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא, אין לי הזמן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אמרתי שזה יהיה אם אגלוש מהזמן.

מוחמד ברכה: ההערה היתה מיותרת, הייתי נותן לך עוד דקה אחת או שתיים.

רוני בר-און: - - - עכשיו כדורגל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא מעניין אותי כדורגל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כרגע מעניינת אותי הפנסיה, מעניין אותי סל התרופות, מעניינת אותי מדינת הרווחה והביטוח הלאומי שהולכים לשדוד אותו.

מוחמד ברכה: אל תיסחף.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אלה הדברים שמעניינים אותי, לא הכדורגל.

מוחמד ברכה: אלה שמעניינים אותך רואים את גמר גביע המדינה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מצוין.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כל אחד יש לו אהבות שלו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רוני בר-און עדיין אוהב את "בית"ר ירושלים".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה אוהב אותי?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מודה לך מאוד, אני רק מבקש את זה בכתב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני רוצה לסיים את הנושא של מערכת המשפט; אדבר על זה יותר בשעות המאוחרות של הלילה ואזמין את רוני בר-און שישמע אותי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם אני חוזר להצעת חוק-יסוד: משק המדינה, אמרו לי שזה לא הוגן ולא "פייר" שממשלה קבעה וסגרה תקציב מסוים, וכמחוקק אני מחוקק חוק שעלותו הרבה כסף, לצורך הדוגמה מיליארד או 2 מיליארדי שקלים, כשהיא כבר סגרה את התקציב ואין לה מקורות נוספים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אמרתי שזה נכון, הם צודקים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לצורך העניין אפשר לדחות את תחולת החוק לשנת התקציב הבאה, ואז זה לא פוגע בתקציב הזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בשנת התקציב הבאה, לפני שהיא חושבת משהו, תגיד הממשלה: המחוקק קבע לי אולי סדר עדיפויות לאומי אחר ממה שאני חושבת, בשנה שעברה עבר חוק - - -

מוחמד ברכה: לכן אני אכניס את זה לחוק ההסדרים והכול יעבור בשלום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אז היא תכניס את זה למעגל של השנה הבאה, וכך תממש בדיוק את מה שאנחנו צריכים להיות: אנחנו נקבע את המדיניות ואת סדר העדיפויות הלאומי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תראו, יש הרבה מאוד עיוותים במערכת, אבל אין מערכת שאין בה עיוותים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לדוגמה, המערכת של הביטוח הלאומי, שהיא מערכת טובה, בכל מקום שתיגעו שם יש עיוותים נוראים, אבל כל עיוות שאתה רוצה לתקן כרוך בעשרות מיליוני שקלים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מבין את זה, ואז אני אומר שאני אעשה את זה עכשיו, או לחלופין אמצא מקור תקציבי אחר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: פעם היו מציעים את זה מהסעיף של הרזרבה, שהיתה בור ללא תחתית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם צריך, אפשר למצוא מקור תקציבי מתאים ולו רק שתישמר הריבונות של הבית הזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שיהיו חברי כנסת שלא יהיה להם מה לעשות פה, אלא אם כן כולם יתעסקו עכשיו בבית-המשפט: איך ייבחרו שופטים, באיזו מסגרת, איך, כמה ולמה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שם זה לא עולה כסף.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני לא רוצה להגיע לשם, אני לא רוצה להפליג למחוז כזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני באמת לא רוצה, לא משום שלשכת עורכי-הדין יושבת כרגע באילת - - -

רוני בר-און: גם השופטים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: או.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: קיי.

מגלי והבה: אתה לא מדבר למצלמה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: דיברתי אל המצלמה כשרציתי שאזרחי מדינת ישראל ידעו שמחר ב=16:30 תהיה, בעזרת השם, הפגנה רבתי שתצא מ"בנייני האומה" דרך הציר המרכזי ציר הרצל ותעלה לכנסת ותסגור את הצמתים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני אומר: לא בשבילנו, בשבילכם, בואו תעזרו לנו כדי שנוכל לעזור לכם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה רבה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת טל, תודה רבה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מגלי והבה, אחריו – חבר הכנסת נסים דהן.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת בר-און, אני חייב הבהרה.

מוחמד ברכה: יושב-ראש הישיבה אינו רשאי להתערב בתוכן דבריו של הנואם על הדוכן.

מוחמד ברכה: זה לחם חוק של הדמוקרטיה ושל החסינות.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, היום פרץ, יושב-ראש ההסתדרות, צריך להיות מוטרד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היתה הפגנה נהדרת.

מגלי והבה: לא בקשר להפגנה.

מגלי והבה: אתה מתנהג כרגע כאילו אתה הולך להחליף אותו מחר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ממש לא.

מגלי והבה: כאילו אם תצעק יותר ותסמן יותר - - -

אברהם בורג: יש גבול למה שאנחנו יכולים לעשות להסתדרות.

נסים דהן: תעשה מה שאתה רוצה - - - להסתדרות, רק אל תגן על הליכוד, חבל.

מגלי והבה: אני מסכים אתך, רק - - -

נסים דהן: על פושעים אתה מגן - - -

מוחמד ברכה: חבר הכנסת דהן, אתה עוד מעט עולה לדוכן ואומר את כל מה שאתה רוצה או מה שאתה צריך להגיד.

מגלי והבה: מילא אם הוא היה מדבר כשהוא לא היה שותף לקואליציה, אבל - - -

רוני בר-און: לא יקראו לסיעה בכנסת פושעים, גם לא בקריאת ביניים.

מוחמד ברכה: אתה יודע שיש ועדת אתיקה ואני לא אמור למחוק דברים.

מוחמד ברכה: אני יכול לפנות ולהמליץ למחוק מהפרוטוקול, אם הדברים נכנסו בכלל.

מגלי והבה: אני רוצה להזכיר לך, אדוני השר לשעבר, שהיית שותף לממשלה הזאת ולקואליציה הזאת עד לפני ארבעה חודשים, ומבחינת

מגלי והבה: כם הכול היה תקין.

מגלי והבה: הכול תקין.

נסים דהן: יש פתגם שרוני בר-און מכיר אותו: אוי לרשע ואוי לשכנו.

מגלי והבה: אני מדבר כרגע על זה שכאשר היית שותף והיה לך טוב - - -

רוני בר-און: מי השכן?

רוני בר-און: מי יושב על-ידך?

מוחמד ברכה: רבותי, אולי תואילו לתת לחבר הכנסת והבה להגיד את דבריו?

מוחמד ברכה: חבר הכנסת בר-און.

מוחמד ברכה: תודה רבה, חברים.

מגלי והבה: אני מאזין למה שמתרחש בבית הזה כבר יותר מ=24 שעות, וכחבר כנסת חדש אני מתלהב מחדש.

מגלי והבה: אני שמח שחבר הכנסת בורג נמצא פה ומייצג את מפלגת העבודה.

מגלי והבה: מישהו חושב שהם לא היו שותפים לכל מה שקרה עד עכשיו?

מגלי והבה: עד לפני ארבעה חודשים הם היו שותפים בממשלת אחדות לאומית, והם יודעים את המצב בתחום הכלכלי והמדיני לאשורו ואיך הגענו עד הלום.

מגלי והבה: כשהגענו למצב שדובר על מפת הדרכים - הם קמו ובירכו.

מגלי והבה: אני מברך אותם על כך שהם מעודדים אותנו ללכת עם מפת הדרכים, אבל כשמדברים על התוכנית הכלכלית הם לא שותפים.

אברהם בורג: פרשנו על זה מהממשלה.

מגלי והבה: ידידי, הייתם בממשלת אחדות לאומית כל הזמן.

מגלי והבה: ציינתי עובדה.

אברהם בורג: אני לא יכול לאכול את זה פעמיים.

אברהם בורג: גם אני מציין עובדה, ויעיד חבר הכנסת בר-און שבכנסת הקודמת לפחות אחד מכל חברי מפלגת העבודה הנוכחים כאן כרגע הצביע נגד כל התוכניות הכלכליות.

רוני בר-און: אני מציע לך, חבר הכנסת אברהם בורג, לבדוק - - -

מגלי והבה: יש לי גם תחושה שהחברים שלך ממהרים מאוד לחזור לממשלה הזאת.

מגלי והבה: מילא, לא רק מפלגת העבודה, אם אנחנו מתייחסים לש"ס, אני מדבר על התקופה שבה הם היו שותפים מלאים בממשלה של הליכוד, מאז הקמתה ועד שפרשו - לקראת הבחירות האחרונות.

מגלי והבה: כשהם היו שותפים הכול היה תקין והכול התנהל כשורה.

מגלי והבה: אם ניקח את הרשויות שהולכות לקרוס היום, מי היה שר הפנים בכל התקופה הזאת?

מגלי והבה: מי ניהל את התקציב של הרשויות המקומיות?

מגלי והבה: מי עשה איפה ואיפה באותן רשויות?

מגלי והבה: היום אנחנו שומעים ואתמול שמענו כמה מהרשויות האלה עומדות בפני קריסה, במיוחד הרשויות הדרוזיות שקופחו ולא ביצעו כל מה שסוכם אתן.

מגלי והבה: שר הפנים יודע מי היה שר הפנים באותה תקופה.

מגלי והבה: האופוזיציה באמת כל הזמן מציינת, ואני מסכים, שהתוכנית הכלכלית קשה והגזירות הכלכליות קשות מאוד.

מגלי והבה: אבל זה מצב שאנחנו חייבים לעבור אותו.

מגלי והבה: אם יש אלטרנטיבה, שיקומו ויגידו.

מגלי והבה: אי-אפשר כל הזמן לפנות לאזרחים - - -

עסאם מח'ול: ודאי שיש אלטרנטיבה.

מגלי והבה: כן, לפי השיטה שלך.

מגלי והבה: אנחנו בשלטון כדי לדאוג שנוכל להמשיך ולשרוד, כפי שמחייב המצב הכלכלי במשק.

מגלי והבה: ציפיתי מכם, חברי חבר הכנסת מח'ול, הנה, פתאום אנחנו שומעים שיש מפת דרכים.

מגלי והבה: יש לכם תפקיד מאוד חשוב.

מגלי והבה: כל הזמן אתם מעירים לממשלת ישראל.

מגלי והבה: מתי תדברו ותהיו גשר אמיתי לשלום לצד השני?

עסאם מח'ול: הצד השני מדבר על מפת הדרכים.

מגלי והבה: יצא לי בשש השנים האחרונות לשבת עם כל המנהיגות הערבית.

מגלי והבה: העמדה נכונה.

מגלי והבה: אתה לא נותן לי צ'אנס.

מגלי והבה: כמו שמפלגת העבודה בירכה על ההזדמנות ועל הצ'אנס לבוא ולדבר שלום ולחזור לשולחן המשא-ומתן, ציפיתי שאחד מחברי, חברי הכנסת הערבים שנמצאים בבית הזה, יקום וידבר גם אל הצד השני.

עסאם מח'ול: - - -

מגלי והבה: הרי המנהיגות של הצד השני, של הרשות הפלסטינית, אני פוגש אותם והם אומרים לי: אתה בא ומנסה לקרב את העמדות, חבריך באים ותוקפים מצד שני.

מגלי והבה: אני מתפלא.

מגלי והבה: יש לכם תפקיד היסטורי.

מגלי והבה: לדעתי, אתם גם מזלזלים באינטליגנציה של המצביעים שלכם, כי אותם אנשים רואים.

מגלי והבה: צריך לתת צ'אנס לשלום, צריך לתת צ'אנס למפת הדרכים.

מגלי והבה: אני יודע כמה חברי בליכוד מתייסרים, ובכל זאת, קיבלו ומוכנים ללכת להזדמנות הזאת שנקראת מפת דרכים, ששני הצדדים ישבו.

עסאם מח'ול: אבל הממשלה לא הולכת לפי זה.

מגלי והבה: סליחה, אני הייתי חבר המשלחת הישראלית לשיחות השלום ב"וואי פלנטיישן".

מגלי והבה: אחד הדברים הבסיסיים שנקבעו שם, שקבעו אותם מי שהיום הוא שר האוצר ואז היה ראש הממשלה וכן שר התשתיות הלאומיות אריאל שרון, היה מושג פשוט מאוד, ששני הצדדים סיכמו אותו והסכימו עליו.

מוחמד ברכה: אריאל שרון היה שר החוץ.

מגלי והבה: הוא היה שר התשתיות הלאומיות, אני הייתי עוזרו.

מגלי והבה: לאחר מכן הוא חזר והתמנה להיות שר החוץ.

מגלי והבה: הייתי היועץ המדיני שלו לקשרים עם העולם הערבי.

מגלי והבה: אבל העובדה החשובה, המושג הבסיסי: נושא ההדדיות.

מגלי והבה: אם כל צד מבצע את התחייבותו, אנחנו נתקדם.

עסאם מח'ול: יש צד שהוא כובש.

מגלי והבה: חבר הכנסת מח'ול, אדוני היושב-ראש, כמו שאתם יודעים לתקוף את מדיניותה הכלכלית של הממשלה, וזו הדרך שלכם והאמונה שלכם, אני מצפה מכם, למען האינטליגנציה של הבוחרים שלכם, שתגידו את האמת ותברכו את הצד השני.

מגלי והבה: וגם כאשר הצד השני טועה, להגיד לו במפורש: אתה טועה.

מגלי והבה: הגיע הזמן שנעזוב את האלימות, נעזוב את הטרור ונשב לשולחן המשא-ומתן.

מגלי והבה: זה מה שמצפים מכם.

מגלי והבה: אי-אפשר כל הזמן לחזור על אותה מנגינה.

מגלי והבה: אני שומע את חבר הכנסת טל.

מגלי והבה: הרי כולנו יודעים את האמת, כמה עובדים ההסתדרות פיטרה וכמה חודשים לא שילמו משכורות.

מגלי והבה: שלא לדבר על המגזר הערבי שנתן להם 18,000 קולות בבחירות האחרונות, ואותם בוחרים לא מטופלים.

מגלי והבה: הרי יש הסתדרות חדשה, על הנייר.

מגלי והבה: עצם העובדה שחוזרים כל הזמן מהמקום הזה, מהמיקרופון הזה ומזמינים לבוא להפגנה - אני יודע שהגזירות קשות מאוד, אבל האנשים גם מבינים שאין ברירה.

מגלי והבה: כולם צריכים לתת, וכל אחד אם ייתן במה שהוא יכול, אנחנו יכולים בסופו של דבר להציל את המשק ולהתחיל לצמוח מחדש.

מגלי והבה: אני מקווה שקולי יגיע גם לאותם חברי כנסת שלא נמצאים כאן, חברי הכנסת הערבים, שיתחילו להבין שהם שותפים במדינה הזאת.

מגלי והבה: אם הם רוצים להיות שותפים, הם חייבים להיות שותפים גם בנושאים הכלכליים וגם בנושאים של השלום, אם הם מאמינים בשלום; אם לא, אין לי טענות אליהם.

מגלי והבה: לכן, אני פונה אליך.

מגלי והבה: אני מאזין לכם כל הזמן.

מגלי והבה: אתה מבין מה ההבדל ביני לבינך?

מגלי והבה: הרי אני בן מיעוטים ואני חי במדינה הזאת ונבחרתי במפלגה כשווה בין שווים, שותף בין שותפים.

מגלי והבה: אני חבר בוועדות הכי סודיות של המדינה הזאת.

מגלי והבה: נשלחתי לשליחויות של ממשלת ישראל לעולם הערבי והצלחתי בשליחויות האלה מסיבה פשוטה אחת: אני האמנתי בשותפות הזאת ובמי שאני מייצג.

מגלי והבה: הצד השני מכבד אותי.

מגלי והבה: לעומת אותם אנשים שמדברים כל הזמן ועומדים ליד הצד השני, אותם אנשים לא מכובדים אצל הצד השני, כי הם יודעים את האמת.

מגלי והבה: שמעתי את זה מיותר ממנהיג אחד ויותר מפעם אחת, שהגיע הזמן שחברינו, חברי הכנסת הערבים, יהיו שותפים ויברכו את ממשלת ישראל על הכוונה שלה לחזור לתהליך המדיני - - -

עסאם מח'ול: - - -

אלי אפללו: - - -

עסאם מח'ול: אתה מייצג את ממשלת שרון ואנחנו מייצגים את האמת של שני העמים.

אלי אפללו: אתה צדיק גדול.

מגלי והבה: במקום שאתה תברך על כך שממשלת שרון היא בעד השלום ובעד שתי מדינות לשני עמים, לא שמעתי מכם מאומה.

מגלי והבה: זו האמת.

עסאם מח'ול: איפה שתי מדינות לשני עמים?

מגלי והבה: אני אומר לך ואמרתי את זה ואומר את זה בהזדמנות הראשונה, שהמגזר הערבי, אני רואה שהולך להיות אצלו שינוי דרסטי בההיערכות הפוליטית, כי הם התחילו להבין סוף-סוף שהם רוצים להיות שותפים.

מגלי והבה: הם רוצים להיות שותפים בכל התחומים, ולא רק בתחום אחד.

מגלי והבה: אסור להיות חד-סטרי.

מגלי והבה: צריך להיות שותף ולדבר לשני הצדדים.

מגלי והבה: ברגע שאתה מדבר לשני הצדדים, זו האמינות שלך.

מגלי והבה: כבן מיעוטים, תילחם על הזכויות שלך.

מוחמד ברכה: אני יכול להפנות אליך שאלה, חבר הכנסת והבה?

מגלי והבה: ברצון.

מוחמד ברכה: האם השותפות של האזרחים הערבים בחיי המדינה היא פועל יוצא רק כשהם צריכים להבין שהם יהיו שותפים, ואז הם אוטומטית נהיים שותפים?

רוני בר-און: כן.

מגלי והבה: אני רוצה להגיד לך: אני יכול למנות עשרות אזרחים ערבים במדינה הזאת שהם שותפים.

מגלי והבה: הם בתפקידים מכריעים.

מגלי והבה: אני יכול למנות לך בתפקידי מפתח - - -

מוחמד ברכה: אני מנוע מלנהל דיון.

מוחמד ברכה: המדינה מקבלת אותם כשותפים?

מגלי והבה: בהחלט.

מוחמד ברכה: שווי זכויות?

מגלי והבה: בהחלט.

מגלי והבה: אני רוצה להגיד לך, אחת משלוש ההחלטות של הממשלה הקודמת, אותה ממשלת שרון - - -

אלי אפללו: ודאי שכן, אבל גם שיהיו להם חובות.

מגלי והבה: - - - תרשו לי לענות לכם.

מגלי והבה: כשאנחנו מדברים על שותפות, הממשלה, אותה ממשלת שרון מינתה את השר הלא-יהודי הראשון.

מגלי והבה: היא מינתה את האלוף הלא-יהודי הראשון.

מגלי והבה: איפה הוא יושב?

מגלי והבה: במטה הכללי.

מגלי והבה: מה תפקידו?

מגלי והבה: מפקד העורף שהגן על כל המדינה.

אלי אפללו: - - -

עסאם מח'ול: אני לא רוצה שר, אני רוצה מדיניות אחרת.

מגלי והבה: אני חושב, חבר הכנסת מח'ול, שאתם צריכים להתעלות על עצמכם, ומי שרוצה להיות שותף, הדלת פתוחה.

מגלי והבה: לא צריך להיות חד-סטרי, אלא להיות אזרחים עם שוויון מלא, ואנחנו אלה שנקבע את הטון.

מגלי והבה: שים לב למה שקרה אתנו, העדה הדרוזית, ותלמד ותהיה כמונו.

מגלי והבה: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה לחבר הכנסת מגלי והבה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת נסים דהן.

מוחמד ברכה: עד שיגיע לכאן, אני חושב שהחוק שמדובר עליו היום הוא לא החוק הכי שוביניסטי - איחוד משפחות.

מוחמד ברכה: ההקצבה לסילוק פולשים בנגב - זה לא החוק הכי הגיוני בעולם.

מוחמד ברכה: אני לא רוצה להתפלמס, כי אני יושב בכיסא שאסור לי יותר מדי להתפלמס.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

מוחמד ברכה: אחרי חבר הכנסת דהן ישתתף בדיון חבר הכנסת חמי דורון.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו עוסקים בתוכנית הכלכלית, ומשום-מה נוח לכמה חברי כנסת ולממשלה להסיט את הוויכוח מהתוכנית הכלכלית לתוכניות המדיניות שרק לפני ימים מספר החליטו עליהן.

נסים דהן: אף אחד לא יודע למה זה הולך להתפתח, אבל כותרות בומבסטיות זה עושה.

נסים דהן: מסיטים את הוויכוח ממה שאנחנו עסוקים בו כבר חודש שלם, מהגזירות הכלכליות ומהתוכנית הכלכלית שממשלת ישראל האטומה והסתומה הזאת הגישה לכנסת.

אלי אפללו: לא יפה להגיד כך.

נסים דהן: אני חוזר ואומר: ממשלת ישראל האטומה והסתומה לרחשי לב של הציבור.

אלי אפללו: אני מבקש ממך, תחזור בך.

נסים דהן: אדוני חבר הכנסת אפללו, אני מבין שלא נוח לך להיות - - -

מוחמד ברכה: יש מציאות לא יפה שמבטאים אותה במלים לא יפות.

מוחמד ברכה: מה אפשר לעשות?

נסים דהן: אתה אדם ישר, הגון.

נסים דהן: כבר פעמים מספר רצית להצביע נגד הממשלה - -

אלי אפללו: נכון.

נסים דהן: - - מפני שידעת שהם אטומים וסתומים.

אלי אפללו: לא.

נסים דהן: כן, אחרת לא היית מצביע נגד.

נסים דהן: אתה ידעת שזו ממשלה אטומה, שאפילו לך לא רוצה לשמוע.

נסים דהן: אותך היא מכופפת, אותך היא הוציאה מהישיבה בוועדה.

אלי אפללו: - - -

נסים דהן: אתה יודע יפה מאוד שהמפלגה שאתה חבר בה בגדה בתושבים שהצביעו לה.

נסים דהן: אתה יודע שראש הממשלה שלך נתן סטירת לחי למי ששם אותו ראש ממשלה, ומי שבוגד בחברים בוגד בדת ואחר כך בוגד במדינה.

נסים דהן: זה מה שקרה לראש הממשלה שלך.

נסים דהן: הוא התחיל לבגוד בחברים, בגד בדת ועכשיו הוא בוגד במדינה.

מגלי והבה: - - -

אלי אפללו: - - -

מוחמד ברכה: טוב, חבר הכנסת אפללו, אני רוצה רק לייעץ לך עצה: כשהנואם על הדוכן מדבר ואתה צועק, אף אחד לא שומע שום דבר ממה שאתה אומר.

מוחמד ברכה: זה פשוט אנרגיה סתם.

מוחמד ברכה: חבל.

מוחמד ברכה: בבקשה.

נסים דהן: חבר הכנסת אפללו, ביושר שלך, לפחות תגיד את האמת.

נסים דהן: הרי ישבנו אתך בוועדה, ראינו את היושר שלך.

נסים דהן: ראינו כמה כאב לך מחלק מהגזירות הכלכליות.

נסים דהן: ראינו איך רצית להצביע נגד חלק מהגזירות הכלכליות.

נסים דהן: וראינו מה הקומיסר עשה לך.

נסים דהן: אז אתה מגן?

נסים דהן: אתה מגן?

נסים דהן: לפחות תשב בשקט, תגיד את האמת.

נסים דהן: אתה האדם הכי הגון בליכוד.

נסים דהן: למה אתה מקלקל לעצמך את השם הטוב שיש לך בעינינו?

נסים דהן: ראינו את ההתנהגות שלך בוועדת הכספים.

נסים דהן: ראינו את כאב הלב האמיתי שלך כשמנעו אוכל מילדים, ראינו מה רצית לעשות.

נסים דהן: אבל, יש איזה קומיסר שם, שעשה לך חינוך מחדש.

נסים דהן: חבל שהוא הצליח לכופף אותך.

נסים דהן: אתה לא אדם שמכופפים אותו בקלות.

נסים דהן: אני חוזר ואומר, חברי חברי הכנסת, שיהיה ברור: אנחנו נתעורר - אם תצליחו להעביר את התוכנית הזאת ביום חמישי לקראת בוקר או מתי שלא יהיה - נתעורר למדינה אחרת, שאני לא בטוח שאתם רוצים לחיות בה.

נסים דהן: אני בוודאי לא רוצה לחיות בה.

נסים דהן: גם אתם לא תרצו לחיות במדינה כזאת.

נסים דהן: מי שחושב שאפשר לנהל מדינה כמו שמנהלים חברת מניות, שמה שמעניין אותה זו השורה התחתונה: רווח לפני מס – ואת זה ביבי נתניהו שר האוצר וחבר מרעיו רוצים לעשות - טועה טעות איומה.

נסים דהן: כי אם רוצים לבנות מדינה כמו שרוצים לנהל חברת מניות, יש לי עצות יותר יפות ממה שהם עשו בתוכנית הכלכלית הזאת.

נסים דהן: המדינה נוסדה אחרי השרפה הגדולה בשואה האיומה, אחרי 150 שנה של סבל, כדי שיהיה בית ומקלט לעם היהודי.

נסים דהן: ומדינה שתוכל לחיות בשלום גם עם התושבים שהיו פה לפני שהגיעו העליות הגדולות - העלייה הראשונה, השנייה והשלישית.

נסים דהן: התושבים הערבים שגרו פה לפני הקמת המדינה, מטרת המדינה היא שגם אתם צריך לחיות בשלום ובשוויון.

נסים דהן: אפשר להקים מדינה עם ערכים ולהסתכל עליה רק מהפן של כמה זה עולה?

נסים דהן: דרך הגרוש, או דרך החור של הגרוש?

נסים דהן: אז יש לי עצות.

נסים דהן: בבקשה, בואו נבטל את חוק השבות.

נסים דהן: זה החוק שעלה הכי הרבה למדינה מאז קומה.

נסים דהן: אז את חוק השבות - למי שהיה גר בחוץ-לארץ ורוצה לעלות לארץ-ישראל - לא מבטלים, חס ושלום.

נסים דהן: ואני, בצדק, חושב שזה חוק חשוב, אבן יסוד של קיום המדינה כמדינה יהודית.

נסים דהן: אבל תסביר לי, חבר הכנסת אפללו: למה מי שנולד כאן, לא צריך לדאוג שיישאר כאן?

נסים דהן: למה מי שנולד בארגנטינה, בגרמניה, בצרפת, במרוקו - בכל העולם, צריך שהוא יגיע לכאן, אבל מי שנולד כאן - יותר טוב שיצא מפה?

מגלי והבה: אתה קורא לאזרחי ישראל לעזוב את המדינה?

נסים דהן: לא אני קורא.

נסים דהן: הגזירות יעשו את זה.

נסים דהן: אתה קורא.

מגלי והבה: אני לא קורא.

נסים דהן: אתה, ברגע שביטלת את כל ההטבות לזוגות צעירים, ברגע שלא נתת להם אפשרות לקנות פה דירה, ברגע שלא נתת להם אפשרות להתפרנס, ברגע שלא נתת להם אפשרות לקיים את הילדים שלהם בכבוד, אתה אומר להם: תעופו מכאן.

אלי אפללו: - - - היתה פה תקופה של צנע ולא עזבו את המדינה.

נסים דהן: כי זו מדינה של עשירים בלבד.

נסים דהן: כי זו מדינה שיש בה זכות קיום רק למי שעשיר; לשבע משפחות בלבד ולמי שחבר של שרון.

נסים דהן: רק לו יש זכות קיום במדינה הזאת.

נסים דהן: הוא, מותר לו לעשות עסקים, הוא יקבל עדיפויות, הוא יזכה במכרזים.

נסים דהן: אבל אם אתה, קוראים לך אפללו מיוקנעם, עם חמישה ילדים - חפש כתובת אחרת.

נסים דהן: זו לא המדינה בשבילך.

מגלי והבה: אתה לא מכיר את אפללו, כנראה.

נסים דהן: לא אפללו הזה.

מגלי והבה: - - -

נסים דהן: מורי ורבותי, זה לא יעלה על הדעת.

נסים דהן: אני אפילו לא קולט את חברי הכנסת, שבדרך כלל הם אנשים חכמים, עם אינטליגנציה גבוהה.

נסים דהן: איך הצליחו לעבוד עליכם?

נסים דהן: לקחו מצב נתון של משק בקשיים, של בעיות עם גירעונות שהולכים וגדלים, של ירידה בתוצר, של גירעון שלא מתאים לאמנת מסטריכט - אפשר לחשוב, עוד תורה מסיני: מסטריכט - ובמקום לפתור בעיות נקודתיות, החליטו להקים מדינה חדשה.

נסים דהן: המדינה של הרצל, שהקימו פה האבות המייסדים של המערך - שהרי אל תשכחו, זה היה בלי מק"י, בלי חרות - מי שהקים פה ב=40 או ב=30 שנה הראשונות את מדינת ישראל, זה היה מפלגת העבודה והפועלים.

נסים דהן: השאר לא היו חלק מהשלטון.

נסים דהן: בפוטנציאל לא היו חלק מהשלטון.

נסים דהן: בלי מק"י, בלי חרות.

נסים דהן: אז עכשיו, כשחרות קיבלה קצת כוח, חרות - בגלגולים שלה - הליכוד, הם החליטו להראות להם שגם הם יודעים להקים מדינה.

נסים דהן: אבל להקים מדינה – אי-אפשר לעשות את זה בהונולולו.

נסים דהן: אי-אפשר לעשות את זה באוגנדה, כמו אחד מן הרעיונות שהתגלגלו בציונות.

נסים דהן: אפשר לעשות את זה רק פה, במדינתו של העם היהודי.

נסים דהן: אז צריך לסגור את המדינה הראשונה שהקימו הרצל והחברים שלו ולהקים מדינה אחרת.

נסים דהן: אז תקראו לתינוק בשמו, ריבונו של עולם.

נסים דהן: מה זה חוק ההסדרים והקשקושים האלה?

נסים דהן: תקראו לחוק בשמו: החוק לחיסולה של מדינת ישראל ההיסטורית מלפני 55 שנה והקמת מדינה חדשה.

נסים דהן: זה מה שאתם רוצים לעשות.

נסים דהן: לגיטימי.

נסים דהן: יש לכם רוב, ועם הרוב אתם יכולים לעשות הכול.

נסים דהן: אז בבקשה, תחסלו את המדינה הראשונה, תקימו מדינה חדשה - יש פה מישהו שחולם שזה יהיה כמו בארצות-הברית.

נסים דהן: יהיה פה גן-עדן.

נסים דהן: הוא רק שוכח שמה שיש בארצות-הברית לא יהיה פה, לא בעוד 50 שנה.

נסים דהן: צריך עוד 150 שנה, כי ארצות-הברית היא לא בת 50, היא בת 200 פלוס.

נסים דהן: אז אפשר להעתיק כל מיני ססמאות.

נסים דהן: אפשר להיות - - - כזה, קלינטון כזה, אפשר להיות בוש קטן, בוש גדול, אבל זה לא משנה את המציאות.

נסים דהן: המשמעות של החוק היא להעביר את כל הרכוש - שימו לב - את כל הרכוש של הציבור החרדי, המסורתי, ולחלק אותו למצביעי ליכוד-שינוי-מפד"ל.

נסים דהן: אז תקראו לתינוק בשמו.

נסים דהן: מותר לעשות את זה כשיש רוב.

נסים דהן: דרך אגב, אתם, שינוי, לימדתם אותנו פטנט חדש.

נסים דהן: ותדעו לכם שהש"סניקים הם אלופים לעלות על רבותיהם בתורות.

נסים דהן: בהתחלה, כשנבחרנו לפני 18 שנה לכנסת, העתקנו את תורת המפא"יניקים, אבל שכללנו אותה.

נסים דהן: נהיינו מפא"יניקים יותר ממפא"יניקים.

נסים דהן: שכללנו את השיטה.

נסים דהן: אתה תיכף תשמע כמה אני יודע לשכלל.

נסים דהן: חכה, אנחנו נגיע גם לליכוד.

נסים דהן: בתקופה מסוימת ראינו שיש גם לליכוד תורה - - -

מוחמד ברכה: נותרה לך חצי דקה.

נסים דהן: איך חצי דקה?

חמי דורון: הזמן עובר מהר כשנהנים.

נסים דהן: ואז שכללנו את התורה של הליכוד ועלינו על רבותינו בתורה של הליכוד.

אלי אפללו: ועכשיו מה?

נסים דהן: ועכשיו שינוי המציאה תורה חדשה.

נסים דהן: כשאתה עולה לשלטון אתה לא דואג איך אתה מיטיב עם השכבות ששלחו אותך לשלטון.

נסים דהן: מה שמעניין אותך זה איך אתה גורם נזק לאלה שלא שלחו אותך.

נסים דהן: זו תורה חדשה.

נסים דהן: פעם, כשנבחרנו והיינו בשלטון, דאגנו לאנשים ששלחו אותנו, כל אחד בדרך שלו.

נסים דהן: לא היה אכפת לנו מה אחרים קיבלו.

נסים דהן: הקיבוצים קיבלו?

נסים דהן: שיהיה להם לבריאות.

נסים דהן: המשפחות העשירות במדינת ישראל קיבלו?

נסים דהן: שגם להן יהיה לבריאות.

נסים דהן: דאגנו שהאנשים שלנו יקבלו.

נסים דהן: אבל שינוי לימדה אותנו פטנט חדש - אתה נבחר לשלטון?

נסים דהן: תעשה שתי פעולות: שאנשים שלך יקבלו ואחרים ייענשו.

נסים דהן: אני מבטיח לשינוי, כמו שאמרתי, אנחנו תלמידים טובים ועולים על רבותינו, ויום אחד הגלגל יתחלף - - -

מוחמד ברכה: זה נשמע כמו איום.

נסים דהן: מהחיים אנחנו לומדים שהגלגל מתחלף.

נסים דהן: ויום אחד הגלגל יתחלף ואנחנו נעלה על רבותינו משינוי, ואנחנו נדאג - אחרי שלימדתם אותנו שזו השיטה, שבמדינת ישראל כך צריך להתנהג; כשאתה בשלטון תדאג לאנשים שלך ותתנקם באלה שלא בחרו בך, או באלה שיש לך אתם מחלוקת פוליטית-מדינית.

נסים דהן: ואז, אל תבואו בטענות, כי זו השיטה שאתם המצאתם.

מוחמד ברכה: אני מציע לא להיסחף.

מוחמד ברכה: תפסיק פה, זה בסדר.

נסים דהן: אל תבואו בטענות ואל תגידו: הלפרט אשם, החוקים הדתיים אשמים.

נסים דהן: שלא תספרו סיפורים.

נסים דהן: זו תורה חדשה שהמצאתם.

חמי דורון: מי אשם?

נסים דהן: שינוי.

נסים דהן: שינוי אשמה בזה שלימדה בפוליטיקה הישראלית - - -

חמי דורון: שינוי אשמה בכול - - -

נסים דהן: אני רוצה לסיים, כיוון שאין לי זמן.

נסים דהן: אני אדבר כאן עוד הפעם ועוד הפעם, וזה יפה מאוד שאתה עונה, כי אז אני אוכל לענות לך עוד הפעם.

נסים דהן: אנחנו נעשה כאן מין ויכוח אקדמי עד יום חמישי, כשהאצבעות יורמו, ואז אתה יכול להיות הטמבל - לא לך אישית הכוונה - כי אפילו הטמבל הכי גדול יכול לנצח, כי זה עניין של אצבעות.

נסים דהן: מה לעשות, לא צריך להיות חכם גדול - - -

חמי דורון: 18 שנה הייתם בצד ההוא.

נסים דהן: לא צריך להיות חכם גדול כדי לנצח.

נסים דהן: מספיק לך אצבע יותר.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת נסים דהן, תודה רבה לך.

חמי דורון: - - - הייתם בצד ההוא.

נסים דהן: אל תדאג, אני עוד אחזור לשם עם יותר כוח, הרבה יותר משוכלל, הרבה יותר חכם, עם הרבה יותר טריקים, כי למדנו מכם.

נסים דהן: אין מה לעשות.

נסים דהן: אז למה קוראים לכם רובוטריקים?

נסים דהן: כי אתם מלמדים טריקים את האחרים.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת חמי דורון.

מוחמד ברכה: אחריו - חבר הכנסת איוב קרא.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, לא יודע למה, אבל תמיד כשאני רוצה לדבר נגד התוכנית, כי יש לי משהו שכואב לי בתוכנית הזאת, באים אנשי ש"ס ומחייבים אותי עכשיו להגן על התוכנית ועל הממשלה.

חמי דורון: אני עוד לא ראיתי דבר כזה, אתם אלופי העולם - - -

נסים דהן: לא ניתן לכם להיות מצפוניים - - -

חמי דורון: אתם אלופי העולם בלבעוט לעצמכם בראש.

נסים דהן: תמשיכו להגן על משהו שהוא פשוט לא נכון.

חמי דורון: חבר הכנסת דהן, כנראה בבחירות הבאות תחזרו לגודל הטבעי שלכם, שלושה מנדטים.

חמי דורון: בעזרת השם.

נסים דהן: כבר היינו פעם ארבעה מנדטים.

איתן כבל: נראה מי יהיה אשם.

אלי אפללו: ארגנטינה.

חמי דורון: אני החלטתי לחזור ולדבר על הנושא של הרשויות המקומיות, מכיוון שבתרגיל - כפי שאני קורא לזה - שנעשה בנושא הרשויות המקומיות, בנושא איחוד הרשויות, לצערי הרב הכנסת קצת חטאה לעצמה, ואולי גם הממשלה, בעיקר בנושא של סגני ראשי רשויות.

חמי דורון: אתמול ציין השר במשרד האוצר, מאיר שטרית, כי הוא רצה לקצץ למעלה מ=100 סגני ראשי רשויות, וזה דבר שהיה גורם לחיסכון גדול מאוד במערכת, אלא שמשום-מה הגיע השר שטרית להסכם.

חמי דורון: הוא הגיע להסכם - - -

אלי אפללו: הוא הגיע להסכם בהסכמה של השר פורז.

אלי אפללו: אני אתן לך הוכחות שהוא חתום על זה.

חמי דורון: חבר הכנסת אפללו, זה לא אומר שאני חייב לקבל, גם אם השר פורז חושב כך.

חמי דורון: ישבתי היום בוועדת החוץ והביטחון וראיתי איך כל חברי הכנסת של הליכוד לא מסכימים עם ראש הממשלה.

חמי דורון: כלומר, זה מותר.

אלי בן-מנחם: לא כל חברי הכנסת.

חמי דורון: כל חברי הכנסת של הליכוד, שישבו היום בוועדת החוץ והביטחון, כולם לא הסכימו עם ראש הממשלה, מי יותר ומי פחות, אבל האמן לי שכולם.

חמי דורון: אף אחד מהם לא אמר: אדוני ראש הממשלה, אתה צודק מאה אחוז בדרכך.

חמי דורון: האמן לי, ישבתי שם דרוך כל הישיבה.

חמי דורון: זאת אומרת, מותר לחלוק ואני חולק גם על דעתו של מורי ורבי השר פורז.

חמי דורון: מותר לי.

אלי אפללו: - - -

חמי דורון: אני מקבל את התיקון שלך.

חמי דורון: ראיתי שאתמול אמר את זה השר במשרד האוצר, מאיר שטרית, שאכן כך היה הדבר וזה בסדר.

חמי דורון: אבל אני חושב שההסכם הזה לא בסדר.

חמי דורון: זה הסכם רע, הסכם שאומר בעצם שהכנסת או הממשלה נכנעה משיקולים פוליטיים טהורים, בתוך מערכת שאמורה להיות תוכנית כלכלית.

חמי דורון: אני עשיתי חשבון פשוט, וחבר הכנסת אפללו, אולי כדאי שתקשיב לחשבון.

חמי דורון: אני יודע שאתה איש שמבין במשמעות של כסף, והחשבון הוא מאוד פשוט.

חמי דורון: עלות השכר של סגן ראש רשות היא כ=35,000 שקלים בחודש.

חמי דורון: אני לא מדבר על התוספות שמסביב, על זה נדבר לאחר מכן.

חמי דורון: בהערכה זהירה, זה אומר שעל 130 סגני ראשי רשויות שרצו להוריד במסגרת התוכנית - מדברים על 56 מיליון שקל.

חמי דורון: לא כסף קטן.

חמי דורון: מעבר לכך, יש לנו המזכירות, הלשכות, הרכב, טלפונים וכל הדברים שמסביב.

חמי דורון: אנחנו מגיעים להרבה מאוד עשרות מיליוני שקלים שעולים אותם סגני ראשי רשויות.

חמי דורון: ומה קרה?

חמי דורון: משום שיש חבר מרכז ליכוד בעל כוח לא קטן, אלא כוח רב מאוד, כופף את כל הממשלה.

אלי אפללו: - - -

חמי דורון: סליחה, זה המצב.

חמי דורון: מר עוזי כהן, שהוא סגן ראש עיריית רעננה והוא יושב-ראש הפורום, בצורה מאוד פשוטה, עם הפורום או בלי הפורום, כופף - - -

אלי אפללו: הוא מייצג את כל סגני ראשי הרשויות בארץ - - -

חמי דורון: מר אפללו, הרשה לי.

חמי דורון: הוא הוביל את המהלך והוא כופף את הממשלה.

חמי דורון: אני לא אומר שלא צריך סגני ראשי רשויות.

חמי דורון: צריך.

חמי דורון: גם במועצה קטנה של 10,000 תושבים צריך סגן אחד לפחות.

חמי דורון: ראש הרשות נוסע, לפעמים יוצא, צריך מי שימלא את מקומו.

חמי דורון: אין לנו ויכוח בעניין.

חמי דורון: אבל בעיר כמו קריית-שמונה לא צריכים להיות שלושה סגני ראשי רשויות.

אלי אפללו: אין.

חמי דורון: יש.

חמי דורון: ולא צריך בעיר כמו ראשון-לציון ארבעה סגנים.

אלי אפללו: לא יהיה.

חמי דורון: ובירושלים הגדילו לעשות - יש שמונה.

חמי דורון: בחוק.

אלי אפללו: אתה לא מכיר את ההסכם החדש.

אלי אפללו: לא יהיה כל זה.

חמי דורון: אני עוד לא ראיתי הסכם - - -

אלי אפללו: למה לא ראית?

אלי אפללו: שר הפנים - - -

חמי דורון: אדוני, אני מודיע לך שמה שלא עבר כאן לא יעבור ולא יהיה, ומה שהיה הוא שיהיה, כי לא נגעו.

אלי אפללו: זה לא נכון.

חמי דורון: זאת אומרת, לא יפוטר אף סגן ראש רשות.

חמי דורון: זה מה שיקרה, וזה עולה כמה עשרות מיליוני שקלים.

אלי אפללו: זה לא נכון.

חמי דורון: לא נכון?

חמי דורון: אתה יודע, הרי אין נביא בעירו.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אפללו, כשהוא יסיים ויעלה חבר הכנסת אייכלר אחריו, אני ארשה לך להעיר את ההערה שלך.

חמי דורון: עובדתית זה לא נמצא כאן.

חמי דורון: עובדתית, שום הסכם שנוגע לסגני ראשי רשויות לא נמצא לפנינו, ולכן אנחנו מדברים על מצב שבו סגני ראשי הרשויות לא יפוטרו.

חמי דורון: כרגע כולם יישארו במקומותיהם.

חמי דורון: צא וחשב.

חמי דורון: בתוכנית שמוגשת לנו היום אנחנו מקצצים, מקפיאים שוב חוק שנוגע לילדים חולים, לחינוך שלהם, וזה עניין של כמה גרושים במונחים הקיימים, כי לא מדובר על הרבה ילדים, אבל סגני ראש רשות – זה בסדר, כי לילדים המסכנים והחולים אין עוזי כהן, ולסגני ראש הרשות יש עוזי כהן – מה שנקרא "ויווה עוזי" - וצר לי שכך הדבר.

חמי דורון: הבעיה היא הרבה יותר חמורה, כי כתוצאה מכך שהוציאו מהתוכנית הכלכלית את כל הנושא של הרשויות המקומיות, למועצות הדתיות קרה נס: גם הן הוצאו.

חמי דורון: הרי מה היה צריך לקרות מבחינת המועצות הדתיות?

חמי דורון: הן היו צריכות להפוך לחלק מהמנגנון העירוני.

חמי דורון: ומה זה אומר?

חמי דורון: למי שלא יודע, התקציב של מועצה דתית בא 40% ממשרד הדתות ו=60% מהרשות המקומית.

חמי דורון: התוצאה הישירה היא, שהמועצות הדתיות יישארו בעינן, כלומר, גם הממשלה תתקצב אותן וגם הרשויות המקומיות ימשיכו לתקצב אותן.

חמי דורון: לכל מועצה דתית יש ראש מועצה דתית שמשכורתו היא כמשכורת ראש עיר.

חמי דורון: עלותה היא כעלות השכר של ראש עירייה, עם כל התוספות הנלוות: יש לו שניים, שלושה או ארבעה סגנים – כמובן, תלוי בקומבינה הפוליטית שנעשית באותה מועצה דתית – כשכל סגן ראש מועצה דתית מקבל שכר כמו סגן ראש עיר.

חמי דורון: צא וחשב.

חמי דורון: קרה נס, נס קרה.

חמי דורון: אז באים ואומרים לנו בשינוי, ושר האוצר אומר לנו: אנחנו מקצצים למוסדות החרדיים, אנחנו מקצצים למשרד הדתות.

חמי דורון: לצערי, כמו שזה נראה היום, אני חושב שיתחילו עוד מעט להפר את ההסכם הקואליציוני אתנו.

חמי דורון: ממש כך.

חמי דורון: זו דעתי, כי אם עד סוף השנה הזאת היו אמורים לפרק את המועצות הדתיות, אני לא רואה שזה קורה, כי חלק מהפירוק של המועצות הדתיות היה צריך לבוא עכשיו, בתוך הנושא הזה.

חמי דורון: זה לא קרה.

חמי דורון: להיפך.

חמי דורון: אולי יבוא חבר הכנסת אייכלר ויגיד: יש אלוהים בשמים, הוא עזר למועצות הדתיות.

חמי דורון: הדבר הזה הוא דבר שלא יעלה על הדעת, כיוון שצריך להבין על מה הולך התקציב של מועצה דתית, ואני יכול להעיד על המועצה הדתית בראשון-לציון, כי את התקציב הזה בדקתי: התקציב הוא קשיח ב=80% ומעלה, הולך על הוצאות שכר לכל מיני פונקציונרים.

חמי דורון: בכל שכונה – רב.

חמי דורון: איך יעלה על הדעת דבר כזה?

חמי דורון: מה קרה, לא מספיק רב בכל עיר?

חמי דורון: אומרים: בכל עיר יש שני רבנים, רב אשכנזי ורב ספרדי, אבל גם רב בכל שכונה?

חמי דורון: ואתה יודע מה?

חמי דורון: אני אגיד לך יותר מזה, ושוב, אני מדבר על ראשון-לציון, עיר גדולה, 230,000 תושבים בקירוב.

חמי דורון: אז יש לנו בכל שכונה רב, והרבנים האלה לא מסוגלים להביא בימות השבוע, בבוקר, מניין לבתי-הכנסת בשכונות.

חמי דורון: יש לנו שכונה קטנה, נחלת-יהודה.

חמי דורון: יש רב, אין מניין.

חמי דורון: אז למה מחזיקים את הרב אם אין מניין לבוקר?

חמי דורון: וגם לערב אין מניין.

חמי דורון: מחזיקים בית-כנסת.

חמי דורון: אז בית-כנסת – עלא כיפאכ, בימי חג ומועד, בימי שבת.

חמי דורון: בסדר גמור, אין בעיה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת דורון, זמנך המוקצב תם.

אלי בן-מנחם: אנא ממך.

חמי דורון: תן לי עוד דקה לסיים.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

חמי דורון: בסך הכול, לצערי הרב, אני חושב שהוצאת העניין של צמצום מספר סגני ראש רשות היא דבר שאנחנו עוד נבכה עליו הרבה זמן, כי העניין לא יגיע לפה, לא יגיע לכנסת.

חמי דורון: כבר שמעתי את השר שטרית אומר, שבשנה הבאה הוא ינסה להעביר את זה.

חמי דורון: זאת אומרת, חבר הכנסת אפללו, שהוא כבר ויתר על זה השנה.

חמי דורון: הוא אמר את זה אתמול במפורש, אפשר לקרוא את הסטנוגרמה, את הפרוטוקול.

חמי דורון: הוא אמר את זה פה, מעל בימת הכנסת.

חמי דורון: ומה זה אומר?

חמי דורון: זה אומר שגם במועצות הדתיות לא יקרה שום דבר.

חמי דורון: מה זה אומר מבחינתי?

חמי דורון: זה עלול להגיע בסוף השנה להפרת ההסכם הקואליציוני.

חמי דורון: תודה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת דורון.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת ישראל אייכלר.

אלי בן-מנחם: אחריו – חבר הכנסת איוב קרא.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אייכלר, מוקצבות לך עשר דקות.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אפללו, רצית הערה.

אלי בן-מנחם: אתה עוד רוצה או שאתה מוותר?

אלי בן-מנחם: תודה.

אלי בן-מנחם: בבקשה, חבר הכנסת אייכלר.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שמעתי את חבר הכנסת דורון עושה חישובים שיש רב בכל שכונה, וצריך רבנים, מועצות דתיות.

ישראל אייכלר: קודם כול אני רוצה לומר, שמועצות דתיות זאת לא מצווה מן התורה, ואם מישהו יכול לתת שירותים דתיים לאזרחים בלי מועצות דתיות, מבחינתי אתה יכול לעשות את הייעול.

ישראל אייכלר: הבעיה היא שמה שמפריע לכם במועצות הדתיות זה לא העסקונה המפד"לית או עסקונה אחרת שהשתלטו על המועצות הדתיות, אלא מפריעים לכם דווקא המקוואות והדברים הטובים שנעשים.

ישראל אייכלר: סיפר לי רבה של תל-אביב, שהוא היום הרב הראשי לישראל, הרב עמר שליט"א, שהוא נפגש עם ראש העיר תל-אביב וסיפר לו שיש רק 18 מקוואות בתל-אביב, ואז שאל אותו ראש העיר: למה צריך 18?

ישראל אייכלר: למה לא מספיק אחד לעיר כמו תל-אביב?

ישראל אייכלר: זאת אומרת, שאם אנחנו נהיה תלויים בראשי הערים בבניית מקוואות תהיה בעיה, אבל מבחינת ייעול המועצות הדתיות, אנחנו הראשונים שיתמכו בייעול המועצות הדתיות.

ישראל אייכלר: אנחנו לא צריכים לא את הפקידים ולא את הראשים; צריכים רק את העובדים הקטנים המסורים, אלה שעושים את מלאכת הקודש של שירותי הדת, ולא את העסקנים.

ישראל אייכלר: אבל, עצם החישוב בתקציב של 270 מיליארד שקל - מה מעניין מפלגה שלמה שבאה לייצג את מעמד הביניים שהולך ומתאבד ויורד למעמד העניים?

ישראל אייכלר: מעניין אותה רב השכונה המסכן שמקבל 1,300 שקל.

ישראל אייכלר: ומספרים שאין לו מניין.

ישראל אייכלר: אני אומר לכם שרב שלא מצליח להביא מניין – באמת צריך לפטר אותו ולהביא מישהו מוכשר יותר.

ישראל אייכלר: אבל שמעתי שאלות רבות בעניינים האלה, למשל, שילדים הנולדים בארץ הם יקרים מדי; הזקנים יקרים מדי; הסיעודיים – מדברים בחצי חיוך על כך שצריך לעשות להם המתת חסד פה ושם.

ישראל אייכלר: ואני שואל את השאלה הקיומית הפשוטה: אם בכול מסתכלים דרך החור שבגרוש, אולי מישהו יסביר לי בשביל מה צריך לקיים עם יהודי ובשביל מה העם היהודי צריך מדינה?

ישראל אייכלר: זה עולה הרבה כסף.

ישראל אייכלר: יהודים יכולים לחיות בצרפת, בארצות-הברית, ברוסיה הגדולה ובכל מקום.

ישראל אייכלר: כבר נגמרה מלחמת העולם השנייה.

ישראל אייכלר: למה צריך מדינה, ודווקא בארץ-ישראל?

ישראל אייכלר: לא מצאו מקום יותר שקט?

ישראל אייכלר: דווקא לפה לבוא?

ישראל אייכלר: וזה עולה המון כסף, ואיזו עלות ביטחונית ואיזו עלות כלכלית יש כאן.

ישראל אייכלר: וכל השאלות האלה, "בשביל מה", אני לא מתחיל אותן פה.

ישראל אייכלר: כשבן-גוריון הקים את המדינה, הוא נפגש פעם עם קבוצה של סופרים והוא דיבר על הקמת מדינה, ואחד האנשים שאל אותו: מדינה בשביל מה?

ישראל אייכלר: הוא אמר לו: שיהיה לנו איפה לעבוד ולהוציא לחם מן הארץ.

ישראל אייכלר: שאל אותו האיש: בשביל מה?

ישראל אייכלר: והוא אמר לו: מה זה "בשביל מה"?

ישראל אייכלר: בשביל שנוכל להתקיים.

ישראל אייכלר: שאל אותו: בשביל מה?

ישראל אייכלר: אז הוא אמר: תפסיק עם השאלות האלה, קודם צריך להקים מדינה, אחר כך נגיד בשביל מה.

ישראל אייכלר: זה סיפור ידוע וזה מודפס וזה נכון.

ישראל אייכלר: לאף אחד אין זמן לעצור ולשאול בשביל מה אנחנו קיימים כעם, כמדינה, כארץ, כי אם נסתכל על זה, כמו שאמרתי, מבחינה כלכלית, לברון הירש היה רעיון להביא את כל יהודי המזרח לארגנטינה ולהקים שם מושבות, והוא ניסה לעשות כל מיני דברים, ומבחינה כלכלית זה היה הרבה יותר נוח מאשר ללכת לפלשתינה, שהיתה ארץ מאוד מאוד שוממה.

ישראל אייכלר: ואני כבר לא מדבר על תוכנית אוגנדה וכל מיני תוכניות אחרות.

ישראל אייכלר: ארץ-ישראל ועם ישראל קיימים בשביל לקיים את תורת ישראל.

ישראל אייכלר: אם רוצים לשמוע את זה או לא רוצים לשמוע את זה; אם קל יותר לקיים את זה או קשה יותר לקיים את זה – "היום הזה נהיית לעם", אומרת התורה על קבלת התורה במעמד הר-סיני, ואם נצא מתוך הנחה שתפקידו של היהודי בעולם, של ילד יהודי שנולד, הוא למלא את 80 שנות חייו בתוכן רוחני, ללכת בדרכי השם ולקיים את המצוות שבין אדם למקום ואת המצוות שבין אדם לחברו ולעשות חסד – "והצנע לכת עם אלוקיך" – אז שום דבר לא יהיה יקר.

ישראל אייכלר: הייתי עכשיו בערוץ טלוויזיה ברוסית, ושאלה מאזינה שאלה פשוטה: למה החרדים מולידים כל כך הרבה ילדים?

ישראל אייכלר: הרי זה עולה הרבה כסף, ואתם צריכים לעשות חשבון כמה זה עולה.

ישראל אייכלר: אמרתי לה: את צודקת.

ישראל אייכלר: אצלנו הילדים האלה הם עולים חדשים.

ישראל אייכלר: אנחנו כבר דורי דורות פה קולטים עולים חדשים מכל מיני ארצות, ואף פעם לא שאלנו את עצמנו כמה זה עולה לנו.

ישראל אייכלר: אולי נוכל לבנות אחרים במקום לקלוט עלייה.

ישראל אייכלר: עלייה היא אחת ממטרות המדינה, ומי שאומר שלא צריך עלייה אומר שלא צריך מדינה.

ישראל אייכלר: עלייה של ילד קטן, עלייה חדשה של עולה חדש שמתחת כיסא הכבוד, נשמה חדשה - אנחנו נעשה חשבון כמה הוא עולה?

ישראל אייכלר: האם המדינה הזאת, שנותנת כמה מאות שקלים, אפילו במצבים הטובים, נותנת יותר מאשר נותנות מדינות אירופה?

ישראל אייכלר: מדברים אתנו על בעיה דמוגרפית, והבעיה הדמוגרפית לא פשוטה.

ישראל אייכלר: היא לא פשוטה מפני שיש מלחמה.

ישראל אייכלר: הלוואי שלא היתה המלחמה, והיה פה מקום לכול - "כי ביתי בית תפלה יקרא לכל העמים", שלא היתה לנו שום בעיה.

ישראל אייכלר: אבל, כשיש מלחמה כל כך עצומה באזור הזה, כאשר אנחנו מוקפים במאות מיליוני אויבים, הרי היו צריכים לבוא ולתת פרס, פרחים לכל אשה יולדת שהביאה עוד ילד לעולם.

ישראל אייכלר: הולכים ומבטלים את מענק הלידה לאפס.

ישראל אייכלר: עכשיו, עשו טובה ונתנו 30%.

ישראל אייכלר: מבטלים את הקצבאות, כדי שלא ילדו ילדים.

ישראל אייכלר: אני רוצה להודיע לכם פה מעל במת הכנסת: אף ילד יהודי אחד לא יעמוד מלהיוולד, חס וחלילה, בגלל 400 השקל האלה.

ישראל אייכלר: 400 השקל האלה ממילא לא מכסים אפילו את הטיטולים.

ישראל אייכלר: מי שמפסיד זו המדינה שזכתה להיות מדינת רווחה.

ישראל אייכלר: אני אומר "זכתה", כי כל זמן שמדינת ישראל היא מדינת רווחה היא יכולה לבוא ולומר: אנחנו מדינה יהודית.

ישראל אייכלר: אומנם החוקה שלנו היא חוקה בריטית, חוקה עות'מאנית, חוקה שמחוקקים בכנסת ולא חוקת התורה, ובכל זאת יש לנו מידה של חסד, מידה יהודית; מדינה שלא נותנת לאנשים למות ברעב כמו בארצות-הברית, מדינה שלא מתעלמת מחיי בני-אדם כמו במדינות אחרות, מדינה שבה לכל אדם יש קורת-גג, לחם לאכול ובגד ללבוש.

ישראל אייכלר: מה קרה לנו עוד לפני התוכנית?

ישראל אייכלר: - אנשים רעבים ברחובות.

ישראל אייכלר: יש בתי-תמחוי.

ישראל אייכלר: לאן הגענו?

ישראל אייכלר: לאן נגיע אחרי התוכנית הכלכלית הזאת?

ישראל אייכלר: הרי התוכנית הכלכלית המקולקלת הזאת לא תביא אפילו מקום עבודה אחד.

ישראל אייכלר: ניסיתי לעבור על כל התוכנית הכלכלית, והאמינו לי שאני יודע לקרוא בלי ניקוד, ולא מצאתי איך בונים פה מקומות עבודה או מפעל תעשייה אחד.

ישראל אייכלר: אפילו עבודות דחק שהיו בשנות ה=50 אין פה.

ישראל אייכלר: שום דבר.

ישראל אייכלר: מה שכן יש פה זו רפורמה במס שתעשיר את העשירים, שיפוי מעסיקים של 2.5 מיליארדי שקל ועוד איזה 2.5 מיליארדי שקל שצריך להביא מדירות "עמיגור" לסוכנות היהודית מכספים של עניים מסכנים ששילמו על דירותיהם מהדיור הציבורי.

ישראל אייכלר: במקום לתת את זה לאותם עניים שיהיה להם מה לאכול, או לתת להם אפילו מקומות עבודה, ייתנו את זה לסוכנות היהודית כדי שיוכלו לעשות קונגרסים על בעיית האנטישמיות בעולם.

ישראל אייכלר: לזה יש כסף.

ישראל אייכלר: כבר דיברו כאן על סגני ראשי ערים - 120 מיליון שקל, שיהיה להם לבריאות.

ישראל אייכלר: מיליארד שקל רצו לחסוך באיחוד מועצות.

ישראל אייכלר: אני לא אומר שצריך לאחד את כל המועצות.

ישראל אייכלר: יש מועצות שבאמת מבחינת האופי הדמוגרפי והחברתי לא מתאים לאחד אותן.

ישראל אייכלר: הורידו את זה מהשולחן ברגע אחד - ברגע שנודע שזה יזיק למישהו באיזה מרכז מפלגה.

ישראל אייכלר: זאת מדינה שיכולה לומר: אני מדינה יהודית שדואגת לרווחת אנשים?

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אייכלר, זמנך המוקצב הולך ואוזל.

אלי בן-מנחם: תכין לעצמך משפט לסיום.

ישראל אייכלר: כמה יש לי עוד?

ישראל אייכלר: יש השעון פה, וחשבתי שזה לפי זה.

אלי בן-מנחם: יש לך דקה וחצי.

ישראל אייכלר: השעון פה מקולקל?

ישראל אייכלר: הוא לא עובד.

ישראל אייכלר: חבל.

ישראל אייכלר: אם נשארה דקה וחצי, אני רוצה להקדיש זאת לעקרות-הבית.

ישראל אייכלר: הטילו מס על עקרות-הבית.

ישראל אייכלר: יש פה רשעות לשם רשעות.

ישראל אייכלר: מי זו עקרת בית?

ישראל אייכלר: עקרת בית היא אשה שמגדלת משפחה עם ילדים ועסוקה מבוקר עד לילה, לרבות הלילות, והיא לא יכולה לצאת לעבודה ולהגיש קפה לבוס כי היא צריכה להכין דייסה לתינוק.

אלי בן-מנחם: בהרבה מקרים היא עובדת הרבה יותר קשה מאלה שנחשבות עובדות.

ישראל אייכלר: עקרות בית, נכון?

ישראל אייכלר: אומרים שזו אשה לא עובדת.

ישראל אייכלר: זו אשה שעובדת הרבה יותר מבעלה, שיוצא לעבודה ואני לא יודע בדיוק מה הוא עושה שם חוץ מלדבר בטלפון ולעשות כמה קניות.

ישראל אייכלר: אפילו אם הוא עובד, היא עובדת הרבה יותר קשה.

ישראל אייכלר: מטילים עליה מס, על כסף שהיא לא הרוויחה.

ישראל אייכלר: עשו לנו טובה, והורידו מ=84 שקל ל=70 שקל.

ישראל אייכלר: אבל, יש עצם העיקרון, האמירה הזאת והזלזול הזה, שזו לא אשה עובדת, במקום לבוא לעקרת בית ולכבד את מסירותה.

ישראל אייכלר: יש עקרות בית מבוגרות, ויש עקרות בית שפשוט לא השיגו עבודה ולכן הן עקרות בית.

ישראל אייכלר: על כולן מטילים 70 שקל מס בריאות.

ישראל אייכלר: לא יאומן כי יסופר.

ישראל אייכלר: זה פשוט מפני שזה קל ומפני שזה ציבור שלא יכול לעשות "דאווינים", ואינני יודע מהו התרגום בעברית בדיוק.

ישראל אייכלר: אנחנו מקווים שבעזרת השם אנחנו עוד נדבר על זה.

ישראל אייכלר: בכל זאת שר האוצר וראש הממשלה יתעשתו ויבינו שמדינת ישראל לא קמה בשביל החור שבגרוש, כי אם הם רוצים לעשות חישוב כלכלי, אני יכול להביא להם מומחים מארצות-הברית שיעשו חשבון כמה יעלה למסור לראש הממשלה החדש שם, אבו-מאזן - כמה עולה המדינה, והוא ישלם כסף טוב מכסף סעודי.

ישראל אייכלר: נחלק את הכסף, נמכור את הנדל"ן, ניסע למקום אחר, כל אחד יתבולל במקומו וחסל סדר עם יהודי וחסל סדר מדינת ישראל ונפתור הרבה בעיות.

ישראל אייכלר: זה מבחינה כלכלית.

ישראל אייכלר: אבל, מדינת ישראל קמה לא בשביל כלכלה, ולכן אני מקווה שהם כן יתעשתו וכן ישנו ולא ישעו לאותה קבוצה של אילי הון שהשתלטו על הממשלה והקימו מפלגה - כמה אילי הון הקימו מפלגה, ואני לא מדבר על אילי ההון שמעורבים בכל הפוליטיקה הישראלית - ושלא יעשו בדיוק מה שהם רוצים.

ישראל אייכלר: שיתחשבו באילי ההון.

ישראל אייכלר: אני מכבד את האנשים שבונים ומייצרים מקומות עבודה.

ישראל אייכלר: אני לא קומוניסט.

ישראל אייכלר: מצד שני, שיתחשבו גם בדרישות רוב העם כולו, ובעזרת השם, כולנו נצליח.

ישראל אייכלר: תודה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת אייכלר.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת איוב קרא.

אלי בן-מנחם: אחריו - חברי הכנסת חיים אורון ועמרם מצנע.

אלי בן-מנחם: ידידי הכלכלן דני כהן, אני מקווה שאתה נהנה כאן מהכנסת כי אתה חושב להיות יום אחד חבר כנסת.

אלי בן-מנחם: כולם משתעממים, ואתה נהנה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שמעתי בקשב את דברי חבר הכנסת אייכלר.

איוב קרא: אני מסכים ואני תמים דעים עמך בכל מה שאמרת פה.

איוב קרא: אבל, מדינת ישראל נמצאת היום במצוקה כלכלית אולי הקשה ביותר שידעה אי-פעם.

איוב קרא: אני רוצה לומר לכם, שאני חי במדינה הזאת וגדלתי מתוך השכבות החלשות.

איוב קרא: לא הייתי עשיר, וגם לא התכוונתי להיות עשיר.

איוב קרא: ראיתי בכל פעילותי הציבורית שליחות לשמה.

איוב קרא: אבל, אני קשוב לשטח, לציבור, וגם קשוב לאילוצים הקיימים היום בממשלה ובסקטור הציבורי.

איוב קרא: אין לי ספק שאם הייתי צריך להצביע היום, הייתי מצביע אתך ולא עם הממשלה.

איוב קרא: אבל, לבי עם הממשלה ולבי גם עם אלה שהפגינו היום ואלה שנמצאים באוהלי מחאה פה.

איוב קרא: עשינו מה שרק אפשר ופעלנו כדי לתקן את מה שאפשר לתקן.

איוב קרא: אני רוצה לומר לכם, שאם לא היינו רגישים לשכבות החלשות - פטרנו את הסיעודיים מתשלום היטל על עובדים זרים, כמו שאתם יודעים.

איוב קרא: העובדה שבעצם פטרנו את הסיעודיים, והשארנו מיסוי על העובדים הזרים בחקלאות וגם בבניין, מדברת בעד עצמה.

איוב קרא: הגשתי למחר הסתייגות לגבי החקלאים, ואני מקווה שהיא תעבור, כי אני חושב שהחקלאות נמצאת במצוקה קשה מאוד.

איוב קרא: אני מקווה שזה לא יפגע באילוצים של הממשלה, אבל יש גם דברים שהם בחיינו.

ישראל אייכלר: רצו לקצץ 10% בבתי-החולים הסיעודיים, וקיצצו.

ישראל אייכלר: בסוף שינו את זה.

איוב קרא: שינינו את זה בלחץ, כי אנחנו קשובים למה ששומעים בשטח.

ישראל אייכלר: זה היה בתכנית.

איוב קרא: נכון, אבל הורדנו את זה.

איוב קרא: בקשר לעקרות-הבית, אני יכול לומר לך שהיה על ההיטל הזה ויכוח סוער מאוד בוועדה, ואנחנו הורדנו אותו מ=80 ומשהו שקל ל=70 שקל, כאשר בתוך חודש בעצם התשלום יהיה על-פי מבחן הכנסה.

איוב קרא: משמעות העניין היא, שמי שיש לו - ישלם, ומי שאין לו - לא ישלם, עד גבול מסוים, כמובן, בהתאם להכנסה שלו.

ישראל אייכלר: מבחן ההכנסה בוצע?

איוב קרא: כן.

איוב קרא: ועדה שתמנה ועדת הכספים תצטרך בתוך חודש להביא המלצה, ואני מעריך שרוח הדברים היא - על-פי מבחן הכנסה ישלמו עקרות-הבית, כן או לא.

איוב קרא: זה בעצם משחרר את השכבות החלשות.

איוב קרא: מי שלא יוכל, יהיה פטור מלשלם מס בריאות.

ישראל אייכלר: אינשאללה.

איוב קרא: אנחנו פה מדברים, ואתה תראה שאנחנו נלחץ.

איוב קרא: הנושא הזה יתקיים כלשונו, בהתאם לדברים שאני מדבר עליהם פה.

איוב קרא: לגבי הורדת המיסוי, כדי שלא להביא למצב שחלילה עסקים ימשיכו לקרוס, ואנחנו רואים באיזה מצב נמצאים חברות ומפעלים וכו' - הרי זה לא חכם לשלוח את כולם ללשכות העבודה ולקבל הבטחת הכנסה.

איוב קרא: עם כל הכבוד, אף אחד לא אשם שהוא נולד עשיר ואף אחד לא אשם שהוא נולד עני.

איוב קרא: יש עניים שהפכו להיות עשירים, ויש עשירים שקרסו והפכו להיות נטל על החברה.

איוב קרא: אנחנו רוצים לקלוט עובדים.

איוב קרא: הרי בלי קליטת עובדים לא תהיה צמיחה, ואני מסכים אתך שיהיה קשה להגיע למצב של צמיחה בתוכנית הכלכלית הזאת.

איוב קרא: למה?

איוב קרא: יש אילוצים מדיניים, ביטחוניים, ויש אילוצים שכתוצאה מהם המגזר היצרני נפגע.

איוב קרא: תיירות לא תיכנס לפה בחודשים הקרובים לפחות, החקלאות קורסת ועוד כל מיני מגזרים, ולדעתי כתוצאה מכך לא תהיה צמיחה בפועל.

איוב קרא: אולי בטווח הרחוק המטרה היא להביא למצב של תפנית ולעשות הפוך על הפוך.

איוב קרא: אבל בטווח הנראה לעין, קשה מאוד, אבל הטבות המס באו להיטיב בעצם עם העסקים הקורסים, אדוני היושב-ראש.

איוב קרא: לגבי קצבאות ילדים, אני מוכרח לציין שגם בסוגיה הזאת היה ויכוח קשה, כי אני העליתי סוגיה מאוד כאובה לאזרחי ישראל ואמרתי שאני לא אצביע עם הממשלה אם לא יהיה שינוי.

איוב קרא: אני שמח שהיתה אוזן קשבת לכל חברי ועדת הכספים, ובסופו של דבר פרסנו את הגזירות הקשורות לקצבאות הילדים על פני שבע שנים.

איוב קרא: יש גם השגות בנושא הזה.

איוב קרא: אין לי ספק שהדבר הכי יקר לנו אלה ילדינו.

איוב קרא: אם מישהו חי בסקטור מסוים שמגדל ילד אחד או שני ילדים, אף אחד לא אשם שבמעלות או בקריית-שמונה הממוצע במשפחות הוא שש ושבע נפשות, כך באזורי הפריפריה בכלל.

איוב קרא: לכן, צריך לראות את זה בפרופורציה נכונה, להיות רגישים.

איוב קרא: זה דבר הומני, מאוד אנושי, וצריך לחשוב כיצד אנחנו מביאים למצב שלא ייגזלו מהאנשים פה הבטחת הכנסה, פה קצבת הזיקנה ופה קצבאות הילדים, ואז אנחנו נמצא אנשים במצוקה שאפילו מסכנים את חייהם כדי להמשיך לשרוד.

איוב קרא: בזמנו, בממשלתו של ברק, אני זוכר שכשהוסיפו כיסאות ליד שולחן הממשלה והזמינו את הנגר, אמרו אז שיהיו 300,000 מקומות עבודה בפרק הזמן של הממשלה שלכם, אדוני היושב-ראש.

איוב קרא: צר לי שגם בממשלה ההיא, כמו בממשלה הזאת, אנחנו לא מצליחים ליצור מקומות עבודה.

איוב קרא: הדבר קורה משום שהמנגנון הציבורי, לדעתי, וגם המצב הביטחוני, המדיני, מאלצים אותנו לפעול כדי בכל זאת להחזיק את מה שרק אפשר במשק וכל מה שקשור אליו.

עמרם מצנע: הצמיחה הכלכלית בתקופת ממשלת ברק היתה 8%.

עמרם מצנע: היום אנחנו נמצאים במינוס 2%-2.5%.

עמרם מצנע: זה נותן את כל ההבדל.

איוב קרא: זה נכון, אבל בתחילת הקדנציה של ברק לא היתה האינתיפאדה הנוכחית ולא היה המצב הביטחוני שבו אנחנו מצויים.

איוב קרא: לכן היתה בהתחלה הצלחה, אני מודה בזה, אבל לקראת סוף הקדנציה שלו הוא גם נפל מבחינת הגירעון התקציבי, גם מבחינת יתרות מטבע-חוץ וגם מבחינת האשראי העולמי, ואנחנו יודעים את זה.

איוב קרא: אדוני יושב-ראש האופוזיציה עד לא מזמן, הבעיה של מדינת ישראל היא בכמה תחומים, שלדעתי בשום פנים ואופן לא תהיה צמיחה אם לא ניתן את הדעת עליהם.

איוב קרא: מצד אחד, העובדים הזרים שנמצאים פה, המצוקה שהם מביאים על החברה מבחינה תעסוקתית היא קשה ביותר; מצד שני, נושא הבטחת הכנסה והקצבאות, שכל יום הן גדלות, מ=15,000 מקבלי הבטחת הכנסה לפני שלוש-ארבע שנים, אנחנו מגיעים היום ל=160,000 מקבלי הבטחת הכנסה.

איוב קרא: אין לי בעיה עם מי שחולה או לא בריא שיקבל הבטחת הכנסה.

איוב קרא: אבל הרוב הדומיננטי בקבוצה הזאת בעצם בריאים רק לא מצליחים, או לא שולחים אותם לעבוד בכל עבודה, והם באבטלה של מה שנקרא בטן-גב, לצערי הרב, בלי לתת את הדעת מה יקרה עם מרצה באוניברסיטה, שהוא מובטל והלך ללשכת העבודה, או מה יקרה עם מורה בבית-ספר שהלך ללשכת העבודה, ילך לעבוד כמאבטח בקניון, כמו איש מילואים.

איוב קרא: למה הוא צריך לשבת ולקבל הבטחת הכנסה?

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת איוב קרא, לא כל המובטלים יכולים להיות מאבטחים.

אלי בן-מנחם: יש מאבטחים שמתעללים בהם עם השכר הנמוך שמשלמים להם.

איוב קרא: אני נותן דוגמה.

איוב קרא: מה הבעיה שאותו מפוטר ממפעל כלשהו ילך להיות נהג במקום אחר?

איוב קרא: אני יכול לומר שביקשתי גם להקשיח את תנאי קבלת הבטחת הכנסה, כי מצד אחד אנחנו משלמים משכורות ל=300,000-400,000 עובדים זרים במדינת ישראל, ומצד שני, אנחנו משלמים קצבאות לכ=200,000-250,000 אנשים שיכולים לעבוד.

איוב קרא: חצי מיליארד דולר יוצא למדינות שונות בעולם כל סוף חודש, על-ידי העובדים הזרים.

איוב קרא: חברות גדולות מעבירות עסקים והון לחוץ-לארץ בגלל המצב הזה.

איוב קרא: תראו לי איך אפשר לעשות צמיחה במצב הזה ותביאו את גאון הדור.

איוב קרא: יש הרבה שחושבים שהם מבינים בכלכלה.

איוב קרא: שיבוא גאון הדור ויאמר: אני יכול להצליח במצב הנתון הקשה הזה.

איוב קרא: אני מוכרח לומר, שהייתי רוצה לעשות עוד הרבה דברים כדי לשנות את המצב הזה.

איוב קרא: אני יכול לציין, אדוני היושב-ראש, שבתוכנית הזאת יש דבר מאוד חשוב לשכבות החלשות.

איוב קרא: אגרת הטלוויזיה בעצם מקוצצת בלמעלה מ=50% בשנה הנוכחית, ועוד כל מיני הטבות נוספות.

איוב קרא: זה לא הילד שאליו ייחלנו.

איוב קרא: אני בטוח שכולנו מכים על חטא על המצב שהגענו אליו.

איוב קרא: אין אחד שהיה רוצה לראות את הקיצוץ הזה.

איוב קרא: אבל זה מצב נתון.

איוב קרא: צריך להמשיך לפעול כדי לא להביא למצב שחלילה נקרוס, אלא נצליח בכל זאת להחזיק את עמוד השדרה המרכזי, שזו הכלכלה פה כרגע, כדי שבכל זאת מה שאפשר לתת לאותן שכבות ימשיך להתקיים, אחרת אנחנו נמצא את עצמנו בפשיטת רגל.

איוב קרא: פשיטת הרגל משמעותה כל העולם לא ייתן לנו אשראי, כל העולם לא יגבה אותנו כלכלית, ובסופו של דבר, גם הקצבאות הקטנות הללו שנשארו, שממזערים אותן כל הזמן, לא יהיו.

איוב קרא: אני מציע שנתאחד כולנו סביב התוכנית הכלכלית, עם התיקונים שציינתי, שקשורים לשכבות החלשות.

איוב קרא: בכל מה שקשור לשכבות החלשות, אנחנו נמשיך לפעול על-פי רוח דבריו של מנחם בגין, זיכרונו לברכה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת איוב קרא.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת עמרם מצנע, ואחריו – חבר הכנסת איתן כבל.

אלי בן-מנחם: בזמן שחבר הכנסת עמרם מצנע עולה לדוכן, אני רוצה להעיר הערה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת איוב קרא, ראש הממשלה ביבי נתניהו הביא את הרפורמה בשוק מטבע החוץ וסחר חופשי במטבע החוץ.

אלי בן-מנחם: אנחנו מתייחסים אל רוב העם כאילו הם מטומטמים ופוגעים בהם שוב ושוב.

אלי בן-מנחם: גם הרפורמה עכשיו, של 2.5 מיליארדי שקל, לגבי שינוי במדרגות המס, וודאי ידידי עמרם מצנע יתייחס לזה, גם בחלק הזה היום הולכים ומחזקים שוב את החזקים, כאשר אותם תעשיינים עשירים, שתמיד דואגים להם כדי שהם ידאגו פה למקומות עבודה, הם דואגים למקומות עבודה בבולגריה ובמקומות אחרים, ואתה יודע את זה, איוב קרא.

אלי בן-מנחם: אותם אנשים עשירים הוציאו 91 מיליארד שקל למדינות חוץ והשקיעו במדינות חוץ במפעלים.

אלי בן-מנחם: עוד מעט יצטרכו להעביר גם את העובדים לשם, כדי שיהיו להם קצת עובדים.

אלי בן-מנחם: לכן, גם אחוז האבטלה הולך וגדל פה, כי העשירים שדואגים להם כל הזמן מעבירים את הכספים החוצה.

אלי בן-מנחם: סליחה על ההערה שלי.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, תגיש הסתייגות האומרת שההנחות במס יכללו רק עבודה בישראל.

אלי בן-מנחם: וגם שיפסיקו לייצא את המעט שיש לנו.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת עמרם מצנע, בבקשה.

עמרם מצנע: מכובדי, יושב-ראש הכנסת, חברי כנסת נכבדים, אני מודה שזה לי ניסיון ראשון לעמוד מול כנסת ריקה, לדבר ולנסות למשוך זמן, כדי שהדיון בהסתייגויות יהיה ארוך ככל שניתן.

עמרם מצנע: אני תוהה ושואל את עצמי: האם זה נופל באמת על אוזניים קשובות?

עמרם מצנע: יש עכשיו משחק כדורגל, וודאי מעטים הם אלה שצופים בערוץ=33.

אלי בן-מנחם: יש גולים?

עמרם מצנע: כשאני עזבתי אותם הם היו ב=0:0.

עמרם מצנע: אבל אינני יודע מה המצב עכשיו.

עמרם מצנע: אבל אפשר אולי לדווח לאלה שלפחות רואים אותנו.

עמרם מצנע: נוסף על כך, מהדורות החדשות משודרות עכשיו.

עמרם מצנע: כך שאני מניח שגם לא רבים בבית רואים אותנו.

עמרם מצנע: אבל בכל זאת, אני מניח שהדברים נאמרים, נרשמים ולפחות אנחנו עושים מאמץ גדול, כדי לדון בתוכנית שהובאה בפני הממשלה כבר לפני מי זוכר מתי, ועברה תהליך כל כך ארוך של קריאה ראשונה, של דיונים בוועדת הכספים, והיום דיונים כאן.

עמרם מצנע: התוכנית שהוצגה אז בפני הממשלה היא בהחלט לא התוכנית שמוצגת היום לאישור.

עמרם מצנע: מה שקרה בתקופה הזאת הוא, שכל מי שיש לו כוח פוליטי, כל מי שיכול להפעיל לחץ, כל מי שיש לו אפשרות להפעיל לובי חברתי כזה או אחר, הצליח להוציא מתוך התוכנית כל מיני נושאים, שלפי הערכתי, ואני חושב שרבים מאתנו מסכימים לכך, טוב היה לו הם היו נשארים בתוכנית.

עמרם מצנע: הם הביאו לכך שכבר עכשיו אנחנו מתבשרים בכותרות, שעם אישור התקציב הזה, יצטרך תקציב מדינת ישראל לעבור קיצוץ נוסף של מיליארד שקל.

עמרם מצנע: מה שבטוח הוא, שהארגונים החברתיים, אלה שיושבים היום באוהלי מחאה, כמו ארגוני הנכים, כמו הקשישים, כמו עקרות-הבית, כמו משפחות חד-הוריות, כמו משפחות מרובות ילדים, להם אין לובי, אין כוח לחץ, הם לא יכולים להשבית, הם לא יכולים לכבות את השאלטר והם אינם יכולים ללחוץ כנראה, כפי שעוזי כהן, סגן ראש עיריית רעננה, יכול ללחוץ את שלוחיו בכנסת כדי להביא לשינויים.

עמרם מצנע: זו התוכנית שמוצגת היום לאישור הכנסת.

עמרם מצנע: אני מקווה מאוד שחברים מהקואליציה, שהתבטאו גם מעל הדוכן הזה, לא יצביעו בעד התוכנית.

עמרם מצנע: שמעתי את איוב קרא לפני כמה דקות אומר בצורה באמת הגונה וראויה שהוא לא היה מצביע עבור התוכנית, אבל הוא עם איזו אחריות כלפי הממשלה.

עמרם מצנע: אני בכל אופן מקווה, שאצל חלקים מחברי הקואליציה אכן המוסר והערכים יגברו והם יצביעו נגד התוכנית, או לפחות נגד חלקים בתוכנית, שהם בלתי ראויים להיות בה.

עמרם מצנע: אנחנו גם עברנו יום ארוך היום.

עמרם מצנע: אני לפחות התחלתי הבוקר בהשתתפות בישיבת ועדת החוץ והביטחון, כאשר ראש הממשלה הופיע בפני ועדת החוץ והביטחון.

עמרם מצנע: ראש הממשלה סקר בפנינו את הסיבות שהביאו להחלטתו לאמץ את מפת הדרכים.

עמרם מצנע: הוא דיבר כפי שהוא דיבר אתמול בסיעת הליכוד, וכפי שהוא דיבר ביום ראשון בממשלה, והציג קשר ישיר בין המציאות הכלכלית-החברתית שלנו לבין המציאות הביטחונית.

עמרם מצנע: הוא אמר בצורה שאיננה משתמעת לשתי פנים, שללא תהליך מדיני, ללא יכולת להתמודד עם הסכסוך הישראלי-הפלסטיני בדרכים של משא-ומתן, לא ניתן יהיה כלל לטפל בבעיה הכלכלית.

עמרם מצנע: לי אכן תקווה גדולה מאוד שראש הממשלה יממש וימצה את המשמעות הזאת, שכן נדמה לי שאנחנו כולנו מבינים, שאי-אפשר להניף את כל הדגלים ביחד וצריך להיפרד מהאשליה שאפשר לשלוט על עם אחר, על 3.5 מיליוני פלסטינים, ולהמשיך להתנהג כאילו לא קרה כלום.

עמרם מצנע: כאשר ראש הממשלה אומר את זה, כאשר ראש ממשלה של מפלגת הליכוד, ראש ממשלה ימנית אומר את זה, נדמה לי שאנחנו לפחות צריכים להודות שבאמת הגיע רגע היסטורי, שבו כל מה שאנחנו אמרנו בתנועת העבודה, במחנה העבודה, לאורך כל כך הרבה שנים, פתאום מקבל חיזוק על-ידי ראש ממשלת ישראל.

עמרם מצנע: אני גם אמרתי לראש הממשלה הבוקר, שמן הראוי – ואגיד זאת בכל מקום, גם כאן הערב, מעל במת הכנסת – שראש הממשלה ושרי הליכוד יעלו לקברו של יצחק רבין, זיכרונו לברכה, ויתנצלו בפניו, ויתנצלו בפני רבים אחרים שזכו לכותרות של בוגדים, של עוכרי ישראל, של מי שאיבדו את דרכם.

עמרם מצנע: נדמה לי שכך יש לעשות היום, לאחר מה שאמר ראש הממשלה אתמול בסיעת הליכוד, על כך שגם הוא הגיע למסקנה ששלטון וכיבוש של 3.5 מיליוני פלסטינים בניגוד לרצונם הוא בלתי אפשרי.

עמרם מצנע: שמעתי היום אחר הצהריים כל מיני ניואנסים וניסיונות לחזור מהאמירה הזאת.

עמרם מצנע: אני מאוד מקווה שאכן מה שנאמר אתמול, היום ושלשום הופך להיות מציאות חדשה כאן, אצלנו, במדינת ישראל.

עמרם מצנע: הקשר בין זה לבין כלכלת ישראל הוא קשר ישיר, שכן אין ספק שכאשר אנחנו חיים במציאות של פערים חברתיים כל כך גדולים, פערים חברתיים שבעקבות התוכנית הכלכלית הזאת רק יתרחבו – והם רק יתרחבו, כתוצאה מכך שהעשירים יקבלו יותר והעניים ייעשו עניים יותר, ותיכף אפרט יותר – גם כאן יש שיקול ביטחוני.

עמרם מצנע: איך אנחנו מצפים שינהג צוות של טנק, שבו חייל אחד מגיע מדימונה ואין לו אוכל בבית, והוא נשאר בצבא כדי לקבל ארוחה חמה, או עומד בקרן זווית ופושט יד, או מקבל ממפקד האוגדה הצפונית כסף מתרומה שהגיעה מארצות-הברית?

עמרם מצנע: איך ינהג חייל כזה, שיושב בטנק אחד עם תושב אחד הכפרים הערביים או הדרוזיים בצפון, שמשרת בצבא, וגם הוא מגיע לביתו ורואה את האפליה בהשקעה בתשתיות, בהשקעה בחינוך במגזר הערבי?

עמרם מצנע: ולידו יושב מישהו מצפון תל-אביב, או מהכרמל לצורך העניין, שמגיע למקום השירות במכונית פרטית.

עמרם מצנע: והרביעי, כדי להשלים את הצוות, הוא עולה חדש שהתגייס לצבא, משרת בצבא, לומד מה זו ישראליות דרך הצבא, וגם הוא מגיע הביתה למצוקה כלכלית, או שהמשפחה מחוסרת עבודה, או שיש פגיעה בסל הקליטה וחוסר אפשרות להיקלט בחברה הישראלית.

עמרם מצנע: זהו צוות טנק.

עמרם מצנע: דרך אגב, זה צוות טנק מאוד טיפוסי.

עמרם מצנע: וממנו אנחנו דורשים שיעמוד על משמרתו, יעלה לעמדות אש כאשר צריך ויגן על מדינת ישראל.

עמרם מצנע: לא יהיה ביטחון אם החברה שלנו תיראה כפי שהיא נראית היום.

עמרם מצנע: לא יהיה ביטחון אם החייל בחזית יצטרך לדאוג למחסורו כאשר הוא יוצא לחופשה.

עמרם מצנע: לא יהיה ביטחון אם החייל שחוזר הביתה, חוזר למצוקה, לדלות, להשפלה ולתחושה של התפרקות בתוך החברה.

עמרם מצנע: אכן, הפערים החברתיים, שעליהם אנחנו כל כך הרבה מעירים וכל כך הרבה מתלוננים, הפערים האלה הולכים ומתרחבים.

עמרם מצנע: אתה אמרת, מכובדי, יושב-ראש הכנסת, ואתה צודק, שבמציאות הזאת ראוי היה לדחות את הרפורמה במס.

עמרם מצנע: הרפורמה במס עולה במונחי תקציב 2.5 מיליארדי שקל.

עמרם מצנע: היא מביאה בהחלט הנחה במס הכנסה לבעלי השכר הגבוה, או למי שמשלם מס הכנסה גבוה.

עמרם מצנע: זה דבר נכון מבחינה כלכלית.

עמרם מצנע: אבל זה יכול להיעשות רק במשק שיש בו צמיחה, במשק שיש בו עבודה, לא במשק שכדי לממן את 2.5 מיליארדי השקל האלה פוגע פגיעה חברתית אנושה בכל השכבות החברתיות החלשות שלנו.

עמרם מצנע: על כן, אני חושב שבעת הזאת ראוי היה שהתוכנית הזאת תידחה ולא תהיה על חשבון אותן משפחות שלא מצליחות לסיים את היום.

עמרם מצנע: כאשר מדובר על הורדה ברמת החיים, לאן ירדו אלה שנמצאים כבר היום מתחת לקו העוני?

עמרם מצנע: מתחת לאיזה קו הם ירדו?

עמרם מצנע: במה הם יצליחו לקיים את עצמם ביום-יום?

עמרם מצנע: עברתי ביומיים-שלושה ימים האחרונים גם אצל המפגינים בחוץ ופגשתי את הנכים, שחזרו שוב כדי להפגין למען קיום הבטחות שהבטיחו להם בהזדמנויות רבות ובמקומות שונים, והם מוצאים עצמם עוד הפעם מפגינים כאן בחוץ.

עמרם מצנע: ראינו את הגמלאים, הקשישים, שבקושי זזים ובקושי הולכים.

עמרם מצנע: צריך היה לעמוד לידם ולראות את הדמעות ואת הבכי.

עמרם מצנע: אלה אנשים שכשאתה גוזל מהם את הקצבה, או מצמצם את הקצבה, או לא מצמיד את הקצבה לעליית יוקר החיים, הם בעצם נשארים ללא כלום.

עמרם מצנע: אין להם מקורות הכנסה אחרים, והם נשארים ללא כלום, לא מסוגלים לחמם את הבית בחורף, לקבל את התרופות שלהן הם זקוקים, וכמובן עוד דברים רבים אחרים.

עמרם מצנע: דובר כאן על נושא הפנסיה.

עמרם מצנע: אני מסכים שהיתה הפקרות בניהול קרנות הפנסיה.

עמרם מצנע: אבל בואו נסת

עמרם מצנע: כל קצת על המציאות: אנחנו מדברים היום על גירעונות אקטואריים שמתקרבים ל=130-140 מיליארד ש"ח.

עמרם מצנע: אם הקרנות היו מנוהלות בצניעות, ביעילות, עם משמעת, עם התייחסות לכסף ציבורי – היינו חוסכים מיליארד ש"ח, ולא שאני מזלזל במיליארד.

עמרם מצנע: אבל הבעיה בקרנות הפנסיה היא בעיה אמיתית, היא בעיה מבנית.

עמרם מצנע: אגב, היא בעיה שנכונה לא רק למציאות הישראלית, היא נכונה בצרפת, מפגינים שם, היא נכונה בגרמניה, היא נכונה בהרבה מאוד מקומות.

עמרם מצנע: אינני בטוח שהרעיון של יציאה לפנסיה מאוחרת אכן יכול להביא תועלת.

עמרם מצנע: כי אנשים יצאו לפנסיה ויפסיקו לעבוד בני 60, 63, 64, 65.

עמרם מצנע: אלא שהם יצטרכו לחיות אז שנתיים או שלוש שנים ללא מקורות כספיים.

עמרם מצנע: הלוא זאת תהיה המציאות.

עמרם מצנע: שלא לדבר על מציאות שבה היום, כשקרוב ל=300,000 מובטלים בחוסר עבודה, דחיית היציאה לפנסיה בעצם חוסמת, סותמת את מקומות העבודה בפני כניסתם של אנשים צעירים.

עמרם מצנע: על כן, נדמה לי שהפתרון הזה איננו פתרון.

עמרם מצנע: אני חושב שנכון למנות מנהלים ממונים-מטעם לקרנות האלה, וכמובן הממשלה צריכה לתת אותה רשת ביטחון, אותה ערבות, למי שחסכו כל חייהם, שמו את כספם בקרנות האלה, ולא מסוגלים להרגיש ביטחון בחיים שהם חיים היום.

עמרם מצנע: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר על עוד תחום שנדמה לי שהממשלה מתעלמת ממנו לחלוטין – עוד שניים-שלושה תחומים.

עמרם מצנע: אחד מהם הוא החסמים הביורוקרטיים.

עמרם מצנע: אני מעיד מניסיוני כראש עיר במשך קרוב לעשר שנים, שהשקעות רבות מאוד יורדות לטמיון או נמנעות כתוצאה ממערכות ביורוקרטיות שבהן השותפות לתקיעת מקלות בגלגלים של פרויקטים, של השקעות, של תשתית, השותפות לתקיעת מקלות בגלגלים הפכה בעצם להיות ספורט לאומי.

עמרם מצנע: יזמים רבים, ישראלים, מעדיפים להשקיע בחוץ מאשר להשקיע כאן ולקנות קרקע, לקנות נדל"ן, לקנות נכסים, ולחכות שנים ארוכות עד אשר משהו יתממש.

עמרם מצנע: אני יכול להביא דוגמה פשוט פנטסטית: מנהרת הכרמל.

עמרם מצנע: מנהרת הכרמל כבר חוגגת עשר שנים, כמעט עשר שנים, מאז חנך ראש הממשלה לשעבר לשעבר, ביבי נתניהו, את היציאה למכרז.

עמרם מצנע: עשר שנים, בפרויקט שהוא כולו מכספי יזמים פרטיים.

עמרם מצנע: לא רק זה, מרגע שהמנהרה תופעל, אחרי שתיבנה על-ידי יזמים פרטיים, המדינה תקבל תמלוג, שאם אני זוכר נכון הוא של כ=150-160 מיליון שקל.

עמרם מצנע: כלומר, המדינה תרוויח מזה.

עמרם מצנע: המדינה תרוויח פעם שנייה משום שיש תשתית.

עמרם מצנע: ורק בגלל חסמים ביורוקרטיים התהליכים מתמשכים עד עצם היום הזה.

עמרם מצנע: המנהרה לא יוצאת לדרך.

עמרם מצנע: זאת דוגמה.

עמרם מצנע: אני יכול להביא דוגמאות רבות נוספות של פיתוח נמל חיפה, פיתוח שדה התעופה חיפה.

עמרם מצנע: אלה תחומים שאני מכיר באופן אישי.

עמרם מצנע: אני מניח שיש דוגמאות רבות מאוד מהרבה מאוד מקומות נוספים בארץ.

עמרם מצנע: לכך, כמובן, מצטרף כל נושא היעילות השלטונית.

עמרם מצנע: אנחנו שלטון, אנחנו ממשלה לא יעילה: מבנה הממשלה, כמובן מספר משרדי הממשלה.

עמרם מצנע: אנחנו מעבירים תחומים ממשרד אחד למשרד אחר לא על-פי הצורך הארגוני-המינהלתי והיעילות שבזה, אלא בעצם על-פי שיקול פוליטי צר כלשהו.

עמרם מצנע: ואני חושב שאנחנו אחת המדינות השמרניות ביותר בעולם.

עמרם מצנע: זה עשרות שנים לא היו במערכת הממשלתית שום שינויים שיביאו להתייעלות, שיביאו ליכולת לקיצור תהליכים, שיביאו ליכולת של ביזור סמכויות.

עמרם מצנע: וכאן אני מעיד על עוד תחום שהתנסיתי בו בשנים האחרונות: כל מה שקשור בקשרי השלטון המרכזי עם השלטון המקומי, קרי הקשר של משרדי הממשלה עם העיריות, הרשויות המוניציפליות.

עמרם מצנע: יש הרבה מאוד חפיפה, הרבה מאוד תחומים שאפשר שהשלטון המרכזי יוציא את ידיו מהם, ייתן לשלטון המקומי להיות הסוכן, להיות מי שמוציא לפועל את מדיניות הממשלה.

עמרם מצנע: בכלל אני חושב שהממשלה צריכה להיות עסוקה מה שפחות – לא בלשכות רווחה, לא במחוז חינוכי, לא במשרדים אזוריים – אלא לתת לרשויות המקומיות את הסמכות, את הדרך, את הכלים, כדי לפעול בשמה.

עמרם מצנע: והממשלה צריכה לבצע בעצם את המדיניות, לפקח על ביצוע המדיניות, ובכך בסופו של דבר לחסוך מיליוני שקלים ולתת לשלטון המקומי לעסוק בדברים האלה בצורה ישירה.

עמרם מצנע: במשך הימים האלה, בתוכנית התקציב, עלו גם נושאים שקשורים ישירות לשלטון המקומי: הנושא של איחוד הרשויות הוצא מתוך התוכנית.

עמרם מצנע: אני חושב שראוי ללכת לכיוון של איחוד רשויות, אך בשום אופן לא לעשות את זה בדרך שבה הדבר תוכנן – דרך שבה השיקולים המרכזיים הם שיקולים פוליטיים.

עמרם מצנע: ראינו את הרשימה, ראינו מה שונה ברשימה.

עמרם מצנע: אתה רואה מייד, אפילו לא מזכירים את זה, שבעצם שיקולים פוליטיים מנחים בשאלה את מי לחבר למי.

עמרם מצנע: ראוי לעשות איחוד, ראוי לאחד רשויות, זה יכול בהחלט לחסוך כסף, לחסוך תקורות, אבל כמובן יש לעשות את זה אחרי שוועדות מקצועיות נתנו את דעתן איפה ראוי וכיצד לעשות את זה.

עמרם מצנע: בסוף דברי אני רוצה לקרוא למי שצופה בנו בבית לבוא מחר ולהשתתף אתנו במצעד מחאה, מחאה על התוכנית הכלכלית, הגזירות הכלכליות, על הפגיעה בכל המרקם החברתי העדין כל כך של מדינת ישראל.

עמרם מצנע: מצעד המחאה יצא מחר ב=16:30 מאזור "בנייני האומה"; נצעד אל הכנסת.

עמרם מצנע: חברי הכנסת של כל סיעות האופוזיציה ישתתפו.

עמרם מצנע: ואתם, האזרחים, אם אתם רוצים להשתתף במשהו, להגיד: עשינו משהו כדי לנסות ולעצור את התוכנית הזאת, כדי להראות לממשלה שיש לנו מה לומר, אנחנו לא מסכימים לזה – בואו תשתתפו.

עמרם מצנע: תודה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת עמרם מצנע.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת חיים אורון – איננו.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת איתן כבל, ואחריו - חבר הכנסת נסים דהן.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הציבור שצופה בנו בבית, אני רוצה לפתוח לאו דווקא בנושא כלכלי, אני רוצה לנצל את ההזדמנות; אבל זה בכל זאת מתחבר גם לנושא הכלכלי, ועוד איך מתחבר.

איתן כבל: לפני כמה ימים קיבלה ממשלת ישראל החלטה, שמנקודת המבט שלי היא החלטה היסטורית.

איתן כבל: כפי שאמרתי כאן באחד הנאומים השבוע, גם אם יתברר שהמהלך שראש הממשלה אריאל שרון מוביל הוא, כמו שאומרים חלק מאתנו, טקטיקה; או חלק אומרים אסטרטגיה; או יש כאלה שאומרים שאין בכוונתו בכלל לממש אותו, והוא בונה על כך שהפלסטינים הם אלה שיפעלו להפיל את ההסכמות – אני רוצה לומר לכם: אתה, חבר הכנסת עמרם מצנע, אמרת הבוקר, ושמעתי אותך, שראש הממשלה וחלק משרי ממשלת ישראל ועוד אנשים רבים מהימין צריכים, אם יש בהם טיפת מצפון, לעלות לקברו של יצחק רבין ולבקש סליחה ממנו.

איתן כבל: אני שואל את חבר הכנסת, סליחה, את השר בני אלון: איפה "זו ארצנו"?

איתן כבל: האם היא כבר לא ארצנו?

איתן כבל: האם משום שמדובר בשלטון של ימין היא כבר לא ארצנו?

איתן כבל: ואני אומר, היא ארצנו ותמיד היתה ארצנו.

איתן כבל: אבל היו אנשים שהבינו כבר לפני הרבה שנים, שהדרך שבה אנחנו הולכים ומערכת היחסים בינינו לבין הפלסטינים אינה יכולה להימשך.

איתן כבל: הבנו, ואנחנו מבינים, שבפעולות שלנו אנחנו בעצם הופכים את מדינת ישראל למדינה דו-לאומית שיש בה רוב ערבי.

איתן כבל: אנחנו במו-ידינו.

איתן כבל: כמו שהמצאנו את ה"חיזבאללה", כמו שהמצאנו את ה"חמאס", עם הקומבינות, עם התרגילים.

איתן כבל: גם הפעם אנחנו מובילים במו-ידינו להרס המדינה הזאת.

איתן כבל: לכן, השר שרנסקי, שלאורך כל השנים היית מהמובילים והמתנגדים, אתה וחבריך, מדוע אינכם יוצאים למאבק?

איתן כבל: אני תומך במתווה הזה, אני בעדו, אני איאבק.

איתן כבל: אבל איפה אתם?

נתן שרנסקי: אני נגד.

איתן כבל: זה יפה מאוד.

איתן כבל: גם אז היית נגד, אבל אז יצאת יחד עם חבריך לרחוב, שרפתם צמיגים.

איתן כבל: לפואד בן-אליעזר כמעט הפכו כאן את הרכב כאשר הוא היה שר הבינוי והשיכון.

רן כהן: לי שרפו אז את הרכב.

איתן כבל: איפה אתם?

איתן כבל: נגמר מלאי הצמיגים?

איתן כבל: מה קרה לכם?

איתן כבל: איפה אתם?

איתן כבל: אני פונה לציבור שמקשיב לנו – איפה אתם?

איתן כבל: מתברר, כך טוען אריאל שרון, שהמדיניות שלכם עד היום היתה מדיניות של טעות.

איתן כבל: אם זאת היתה רק טעות שמדברים עליה, אז לא קרה כלום.

איתן כבל: כשחברה עושה טעויות משקיות ופושטת את הרגל, העובדים מקבלים פיצויים והולכים לדרכם.

איתן כבל: האם מישהו יכול להבין מה קרה לנו בכל התקופה הזאת?

איתן כבל: ולו רק בשביל ה"אילו", שיכול היה להיות אחרת.

איתן כבל: איך זה מתחבר?

איתן כבל: כי ההשקעות הכלכליות העצומות שנדרשות לתחזק צבא יכלו לשנות ולסייע לבנות את החברה שהפערים בה הולכים ומעמיקים.

איתן כבל: אדוני השר, אתה היית שר הבינוי והשיכון ואתה יודע, וגם הממשלה הזאת יודעת, שיש חבלי ארץ שלמים במדינה הזאת שהזמן עמד בהם מלכת.

איתן כבל: ולעומת זאת, כשכבר יוצא לי להגיע לשטחים – ובמידה רבה גם עבורי הם חבלי ארץ, אבל המציאות מכתיבה התנהלות אחרת – שם מתרחשת מהפכה, שהיא כמו מנגינה שלא נפסקת.

איתן כבל: מגג אדום לעוד גג אדום, מעוד כביש שנפרץ לעוד כביש עוקף, מעוד הנחה לעוד הנחה.

איתן כבל: ואין פוצה פה ומצפצף.

איתן כבל: אדוני השר, אינני מתיימר להיות מועמד לפרס נובל לכלכלה, אבל בסופו של עניין, אין מה לעשות, תקציב המדינה הוא כמו תקציב של משק בית.

איתן כבל: מה קורה למשפחה בפריפריה כשאין כסף?

איתן כבל: לא קונים, נושכים שפתיים.

איתן כבל: מצד אחד, פה אין כסף, ומצד שני, אל היישובים ביהודה, שומרון וחבל-עזה הכסף ממשיך לזרום.

איתן כבל: מישהו נותן את הדעת על זה?

איתן כבל: למישהו אכפת?

איתן כבל: אני אומר לכם, ואמרתי את זה השבוע כבר לפחות פעם אחת - בתקציב הזה נוספה עוד מדיניות.

איתן כבל: יש בכלכלה מדיניות מוניטרית, ועכשיו היתוספה מדיניות "קומבינטורית".

איתן כבל: תקציב שהוא קומבינה.

איתן כבל: התרבות הזאת, מהפריימריס ומעוד מקומות, מובאת ישירות לתקציב המדינה.

איתן כבל: אתה יודע, אדוני השר, מתפקידך כשר הבינוי והשיכון, שנושא כמו איחוד רשויות, שהוא נושא כבד אבל הוא נושא אמיתי, כפי שאמר קודמי, חבר הכנסת עמרם מצנע - הנושא הזה מחויב המציאות בחלק לא קטן מן המקומות, גם כלכלית וגם למען האזרח.

איתן כבל: אבל מי שהלך וקרא וראה את החיבורים, או את האי-חיבורים בין יישובים שונים, חיפש וחיפש בחלק לא קטן מהם את ההיגיון.

איתן כבל: הרי בסופו של עניין פעולה של איחוד רשויות לא נעשית כל יום.

איתן כבל: אבל כשהבסיס הוא בסיס פוליטי, כשההחלטות אינן החלטות שמבוססות על חוות דעת מקצועיות, אז כך הדברים נראים.

איתן כבל: ובסוף מושכים את זה.

איתן כבל: האוצר אומר שהעלות למשק היא מיליארד שקל.

איתן כבל: אתם יודעים מה, לא מיליארד.

איתן כבל: נגיד שזה 200 מיליון שקל - אני אהיה לארג'.

איתן כבל: האם בימים אלה 200 מיליון שקל מסתובבים ברחובות?

איתן כבל: לכן, אני אומר שאני נמנה עם אלה שמבינים את המצוקה, והקשבתי אתמול לשר במשרד האוצר שנתן לחבר הכנסת רן כהן הרצאה מאלפת.

איתן כבל: הרצאות – הכול בסדר, בעיקר אם היה לו עוד לוח עם גרפים.

איתן כבל: והשר שטרית הוא באמת אחד האנשים שאני מעריך מאוד בבית הזה.

איתן כבל: מדברים על תשתיות, ויצא לי בעבר לעסוק בתשתיות: תקוצר הדרך משדרות לתל-אביב.

איתן כבל: לְמה?

איתן כבל: אני בעד, אבל לְמה?

איתן כבל: כדי שאנשים יגיעו לתל-אביב ויראו מפעלים סגורים, או להיפך?

איתן כבל: לְמה, אם התקציב הזה איננו מסמן צמיחה, ואין בו תקווה?

איתן כבל: השר שרנסקי, אתה יודע מה נתן תקווה?

איתן כבל: לא התוכנית.

איתן כבל: במידה רבה הבורסה או שוק ההון הם ססמוגרף לתחושות.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת איתן כבל, נותרה לך דקה אחת, תיקח את זה בחשבון ותשתדל לסיים.

איתן כבל: הציבור הגיב יותר מכול על החלטת הממשלה, ולא על ההחלטה על מצבה הכלכלי של מדינת ישראל.

איתן כבל: רציתי לקרוא סיכום והמלצות על האי-שוויון בתקצוב בחינוך היסודי, של יעל פישביין מ"מרכז אדוה".

איתן כבל: רואים שגם כשאנחנו נכנסים לאלף השלישי במדינה שלנו, שאלפיים שנים ערגנו אליה, יש עדיפים ויש מועדפים, יש כאלה שנותנים להם וכאלה שלא יזכו לעולם שייתנו להם.

איתן כבל: זה מה שעושה הממשלה הזאת, הממשלה שאמרו עליה שהיא ממשלת העם.

איתן כבל: אני אומר לכם, הציבור שצופה בנו עכשיו, כאשר אני פוגש אתכם ברחוב, ופגשתי חלק מכם בדרך להפגנה היום; אל תספרו סיפורים.

איתן כבל: אתם אלה שצריכים ללמד לקח את הממשלה הכושלת הזאת, ורק אתם.

איתן כבל: במצב שבו אנחנו נמצאים, בכוחותינו הדלים אנחנו ננסה לעשות את המאמץ, אבל אל תשכחו להם את זה.

איתן כבל: תודה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת איתן כבל.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת נסים דהן; הוא איננו.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת רן כהן, בבקשה.

אלי בן-מנחם: אחריו – חבר הכנסת ישראל אייכלר.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר שרנסקי, חברות וחברי הכנסת, צופים יקרים - אדוני היושב-ראש, ערב טוב לך.

רן כהן: אני רואה שאנחנו מקיימים את השותפות שלנו – זאת כבר הפעם השנייה שאני מתכבד לנאום כאשר אתה היושב-ראש של הישיבה.

אלי בן-מנחם: התענוג הוא כולו שלי.

רן כהן: אני רוצה, ברשותך, ברשות השר שרנסקי, לפתוח דווקא בדבר שמאוד מאוד מחריד אותי.

רן כהן: אני כבר הופעתי בעניין הזה באופן מאוד נחרץ, ונדמה לי שהיושב-ראש שמע אותי.

רן כהן: אני חושב שמה שהממשלה עושה בקיצוץ של קצבאות הילדים, בשיעור שבו זה נעשה, במיוחד כדי לפגוע בילדים החרדים, זה ונדליזם.

רן כהן: 70% פגיעה.

רן כהן: כאשר פוגעים ב=70%, 76% אפילו, בקצבאות הילדים, לדעתי זה ונדליזם.

רן כהן: אני רוצה להזכיר את העניין הזה, משום שאני הולך לגנות ולהוקיע בכל כוחי את מה ששמעתי הערב בתקשורת ואת מה שנאמר אתמול.

רן כהן: בהפגנה בבני-ברק כונו ראש הממשלה ושר האוצר בשם "נאצים" ו"מחבלים".

רן כהן: אם אכן זה נכון, אני רוצה לומר שבעיני זה ראוי לכל הוקעה, זה מעורר סלידה.

רן כהן: זה מעורר יצרים אפלים ורצון לפגוע, דברים שכבר מאסנו בהם בארץ הזאת.

רן כהן: ראש ממשלה אחד נרצח, ושום מחילה, שום סליחה ושום נימוק לא יינתנו לכך שראש ממשלה בישראל ייקרא נאצי, בשום פנים ואופן.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, נדמה לי – ואני באמת לא אומר את זה משום כך – שכאשר ראש הממשלה קשר בדבריו בשבוע האחרון, נדמה לי שלוש או ארבע פעמים, את ההחלטה של הממשלה לאמץ את מפת הדרכים בנימוקים כלכליים ובצורך לקבל את זה כדי לעבור להצלת כלכלת ישראל, נדמה לי שגם לנו מותר, ואפילו חובתנו כבר בפתח הדברים, לומר מלה אחת לגבי הנושא הזה, כיוון שהוא באמת חיוני.

רן כהן: מדינת ישראל, לפי בנק ישראל, איבדה נטו 31 מיליארד שקל מכלכלתה בגין השנתיים וחצי האחרונות, שבהן יש פה מרחץ דמים.

רן כהן: זה בנוסף על 780 ישראלים שנרצחו, אלפי ישראלים שנפצעו, וכמובן אלפי ערבים שנהרגו ונפצעו.

רן כהן: אומדן האובדן של הכלכלה הפוטנציאלית זה עוד 40-50 מיליארד שקל.

רן כהן: לכן, כאשר ראש הממשלה אמר אתמול בסיעת הליכוד – ונדמה לי שהשר שרנסקי היה שם – שהמדינה הפלסטינית היא לא חלום חייו, אך בראייה קדימה, לא מוצדק ולא נכון להמשיך לשלוט על 3.5 מיליוני פלסטינים, אלוהים אדירים, זאת אמירה.

רן כהן: שפתיים יישק.

רן כהן: הלוא זאת אמת לאמיתה, שכבר נאמרת עשרות שנים.

רן כהן: אלפי ישראלים נהרגו משום שלא היתה הכרה בהגדרה הזאת.

רן כהן: ולראש הממשלה עשו "זובור" בסיעת הליכוד – גילה גמליאל ונעמי בלומנטל, והיום בוועדת החוץ והביטחון.

רן כהן: הוא עוד הוסיף ואמר: "הרעיון שאפשר להמשיך להחזיק תחת כיבוש" – שימו לב, את זה אומר ראש הממשלה – "ואפשר לא לאהוב את המלה, אך זה כיבוש.

רן כהן: 3.5 מיליוני פלסטינים, הוא דבר גרוע לנו, לכלכלה ולפלסטינים".

רן כהן: "יש 1.8 מיליון פלסטינים שארגונים בין-לאומיים מכלכלים אותם"; "רוצים לקחת אותם על עצמנו?

רן כהן: " "זה לא יכול להימשך ללא סוף", אומר ראש הממשלה אריק שרון.

רן כהן: "אתם רוצים להישאר תמיד בבית-לחם?

רן כהן: בשכם?

רן כהן: " צריך לרדת מן הכיבוש, אומר אריאל שרון, בדרך שביטחוננו לא ייפגע.

רן כהן: הכיבוש לא יכול להימשך ללא סוף.

רן כהן: רבותי חברי הכנסת, אדוני השר שרנסקי, זה לא רן כהן שאומר את זה 30 שנה, ובגלל זה פתחו לו את הראש פעמיים ושרפו את המכונית שלו ומיגנו את ביתו.

רן כהן: את זה אומר ראש ממשלת הליכוד, ראש ממשלת הימין בישראל, ואתם יודעים מה?

רן כהן: אני רוצה להיות ישר וגלוי, קודם כול אני מברך אותו.

רן כהן: קודם כול, אני מברך אותו, משום שגם אם מאוחר, יבורך.

רן כהן: אבל מותר באמת, גם אם מאוחר, לבוא ולבקש מראש הממשלה הנרצח יצחק רבין, עליו השלום, סליחה ומחילה, משום שראש הממשלה יצחק רבין נרצח על המהלך הזה של הפסקת הכיבוש בדרך של פתרון ושל היפרדות.

רן כהן: במקומות אחרים אמר ראש הממשלה שרון: לחלק את הארץ, ועל כך הסיתו נגדו, ועל כך השתלחו בו, ועל כך הוציאו עליו צווים של רבנים.

ישראל אייכלר: אף רב לא עשה דבר כזה, ומי שעשה דבר כזה, הוא לא רב.

רן כהן: הרב אייכלר, תאמין לי, למה לך להתחייב בשם כל הרבנים?

רן כהן: אני לא מכיר את כולם, גם אתה לא מכיר את כולם.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת רן כהן, הוא אמר שמי שעשה את זה, הוא לא רב.

רוני בריזון: מי שעשה את זה, כיוון שעשה את זה הוא אינו רב.

ישראל אייכלר: בדיוק, מי שעושה זאת, אינו רב.

רן כהן: אתה יודע מה?

רן כהן: היה לי מאד נוח להתחבר אליך, ולהגיד לך שגם בעיני הוא לא רב.

רן כהן: אני, אגב, מוקיע אותו כשהוא היה רב ומוקיע אותו חמש דקות אחרי שהוא כבר לא היה רב.

רן כהן: אבל אני לא רוצה להתחמק, ואני גם לא רוצה לעזור לך להתחמק, ואתה יודע למה?

רן כהן: כיוון שכשהוא עשה את זה, הוא נחשב אצל מעריציו לרב, ולכן הוא היה משלח אחרים לעשות מעשה.

רן כהן: האמן לי, חבר הכנסת אייכלר, עשרות פעמים בחיי אני עמדתי במעמד שבו הייתי צריך לחסום בגופי כל מיני תנועות, שגם הן עמדו לרדת מן הדרך ולסטות לכל מיני מקומות – לסרבנות, לאנטי-ציונות, להרס הדמוקרטיה – ואמרתי: לא יהיה, כיוון שאנחנו מקיימים כאן עם אחד ומדינה אחת וחברה אחת ויש אחריות.

רן כהן: ואף אחד לא יאמר, שעד שחטאתי הייתי חבר כנסת והייתי מנהיג, ומהרגע שבו חטאתי אני כבר לא, כי מי שהוציא צו מוסר, הוא אחראי.

רן כהן: אבל אתה יודע מה?

רן כהן: כל חזון מחנה השלום, שבראשו עמד יצחק רבין, זכרו לברכה, היה לא כדי לומר לעם ישראל שארץ-ישראל ההיסטורית היא לא שלנו.

רן כהן: בזיכרוננו, בזיקתנו, בקרבנו, בנשמתנו היא שלנו ואנחנו שייכים לה, אלא רק בדבר אחד, במודעות.

רן כהן: אתה רוצה - באין ברירה, כשיש כאן עוד עם של 3.5 מיליוני פלסטינים, שהנה ראש הממשלה אומר שהוא חי כאן ואי-אפשר לשלוט עליו, מהכרת הריאליזם הזה יש להגיע להכרה שאין ברירה, אלא להיפרד לשתי מדינות לשני העמים, להיפרד זה ליד זה.

רן כהן: אני מברך את ראש הממשלה, אבל כדי שלא אמצא תמים ונאיבי וכמי שלאחר מכן צריך לבלוע את הרוק ואת הלשון שמדברת כאן, אני מאוד מקווה שיקרו שני דברים: האחד, שראש הממשלה יבצע את מפת הדרכים כפי שהיא; והשני, שהפלסטינים יעקרו את הטרור כפי שהוא - כיוון שהדברים חייבים לעבוד יחד.

רן כהן: אני יודע שמחר יתפרסם ריאיון שערך העיתונאי עקיבא אלדר ב"הארץ" עם ראש הממשלה אבו-מאזן, שאומר את הדברים באופן מאוד חד: כחלק ממפת הדרכים תהיה מלחמה בטרור.

רן כהן: זה חייב להיות.

רן כהן: אגב, אני חושב שצריכה להיות מלחמה בטרור כחלק ולא כחלק, כיוון שהטרור הוא אסון של הפלסטינים ושלנו גם יחד בכל מקרה.

רן כהן: אבל באותה מידה אני חושב, שגם ההתנחלויות הבלתי-חוקיות הן אסון שלנו ושלהם בכל מקרה.

רן כהן: אני חושב שהכיבוש של ערים פלסטיניות הוא אסון שלנו ושלהם בכל מקרה.

רן כהן: לכן, צריך לקיים את הדברים יחד.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אולי דיברתי יותר מדי, אף שלרשותי גם הזמן של אבו וילן - - -

אלי בן-מנחם: נשארו לך תשע דקות.

רן כהן: אני רוצה, אדוני היושב-ראש, לומר דברים מאוד קונקרטיים.

רן כהן: רוצים באמת להבריא את הכלכלה?

רן כהן: אני אומר לך, השר שרנסקי, היית שר התעשייה והמסחר לפני, הייתי יחד אתך כשהיית שר הבינוי והשיכון.

רן כהן: זאת תוכנית שתביא לצמיחה כלכלית ולפתרון לכלכלת ישראל?

רן כהן: איך היא תצמיח את כלכלת ישראל?

רן כהן: הלוא אתה ואני היינו שרים כלכליים ואנחנו מכירים את המערכת הכלכלית.

רן כהן: כדי שתהיה צמיחה כלכלית וכדי ליצור מאות אלפי מקומות עבודה למובטלים הישראלים, צריך שיהיו כמה דברים: א.

רן כהן: צריך שתהיה השקעה גדולה יותר בתשתיות.

רן כהן: אין פה השקעה גדולה יותר בתשתיות.

רן כהן: ב.

רן כהן: צריך שיהיה כוח קנייה.

רן כהן: סלח לי שאקרא לך הפעם נתן, כי כך דיברנו.

רן כהן: כאשר התעשייה רוצה לצמוח, היא צריכה שיקנו ממנה את המוצרים.

רן כהן: כדי שיקנו מוצרים של התעשייה - ויושב כאן גם מי שהיה סגן שר התעשייה והמסחר, נכון?

אלי בן-מנחם: וגם השיכון.

רן כהן: וגם השיכון, וגם את זה עשינו שנינו אחד ליד השני או אחד אחרי השני.

רן כהן: אנחנו יודעים שאנשים צריכים לקנות.

רן כהן: הם צריכים לקנות מוצרים, הם צריכים לקנות דירות, הם צריכים לקנות שירותים.

רן כהן: אבל אם הולכים לכסח, ותסלח לי על המלה, את כוח הקנייה של הציבור, של 90% מהציבור, כוח הקנייה ירד.

רן כהן: אם כוח הקנייה ירד, יקנו פחות.

רן כהן: אם יקנו פחות, יפטרו יותר, כיוון שלא יהיה במה להעסיק בייצור.

רן כהן: אם יפטרו יותר, יהיה עוד פחות כוח קנייה לאנשים, והמשק ייכנס למיתון יותר עמוק.

רן כהן: היינו נוכחים, חבר הכנסת אלי בן-מנחם, סגן יושב-ראש הכנסת, ואנוכי, בישיבה של הוועדה לעובדים זרים.

רן כהן: אמרו לנו שמאז ספטמבר האחרון ועד היום יצאו והוצאו מהארץ למעלה מ=40,000 עובדים זרים.

רן כהן: שאלנו שנינו את המינהלת, את משרדי הממשלה, באיזו דרך מעודדים מובטלים ישראלים להיכנס לעבוד במקומם.

רן כהן: אף אחד אינו מעלה בדעתו, השר שרנסקי, שהילדים שלך או הילדים שלי ישתחררו מן הצבא וילכו לעבוד כמו העובדים הזרים.

רן כהן: כי הם לא יעבדו כמו העובדים הזרים, כי הם רוצים ללמוד באוניברסיטה, והם רוצים להשכיל, והם רוצים לרכוש מקצוע.

רן כהן: אגב, לא רק הם רוצים, גם אנחנו, ההורים שלהם, ואנחנו, ראשי המדינה, רוצים שהם ילמדו, כדי שהמדינה תייצר יותר ותפיק יותר.

רן כהן: אם זה כך, איך הם יתפרנסו?

רן כהן: מעבודה כמו של העובדים הזרים?

רן כהן: כלומר, אין עידוד לתעסוקה של ישראלים.

רן כהן: אם אין עידוד לתעסוקה של ישראלים, איך הם ילכו לעבוד?

רן כהן: מה עושים?

רן כהן: מביאים עובדים זרים בגנבה במקומם, או שמקומות העבודה נשארים ללא פתרון.

רן כהן: האמן לי, חבר הכנסת אלי בן-מנחם, היום באו לפגוש אותי שני חקלאים שהם יצואנים מצוינים.

רן כהן: יש להם בעיה מאוד גדולה.

רן כהן: מדוע?

רן כהן: משום שהם רוצים שיעבדו אצלם ישראלים, אבל הם יכולים להציע להם את מה שהם מציעים לעובדים הזרים כדי שהם יוכלו לעמוד בתמחירים וגם לחיות אם זה.

רן כהן: אבל אם אין להם עובדים זרים, ואין להם מספיק עובדים זרים, אין גם מי שיעודד את הישראלים שיבואו לעבוד אצלם.

רן כהן: אין מן הצד הזה, אין מן הצד הזה, פרחים קמלים בשדות, ולאן זה הולך?

רן כהן: אז לא תהיה צמיחה כלכלית.

רן כהן: אבל אני לא מבין שלושה דברים.

רן כהן: הדבר הראשון: מה רוצים מהנכים?

רן כהן: שמעתי כאן כל מיני אנשים מהקואליציה עולים ומדברים על זה שהם השיגו 270,000 שקל פה, מיליון שקל שם.

רן כהן: רבותי, הגזירות הן הר של גזירות.

רן כהן: אני רואה למשל את הגזירות על הנכים.

רן כהן: הנה הם חזרו אחרי 77 ימים של מאבק נורא, אדיר, דרך אגב, לפני שנה וחצי.

רן כהן: הם עכשיו פה ממול, מול משרד האוצר.

רן כהן: אני רוצה להבין למה משרד האוצר מתעלל בנכים.

רן כהן: למה מקפיאים להם לארבע שנים את קצבת הנכות, שהמשמעות של זה היא להוריד להם 12.5% מקצבת הנכות?

רן כהן: מה, הם יהיו יותר בריאים?

רן כהן: אני רוצה להבין.

רן כהן: למי שאין רגל תיתוסף רגל?

רן כהן: מי שהוא קטוע יד, יהיו לו פתאום שתי ידיים?

רן כהן: למה?

רן כהן: לא רק זה, גם הופכים אותם בכלל לאסירים בביתם.

רן כהן: למה?

רן כהן: כי החליטו להקפיא את קצבת הניידות.

רן כהן: זה נקרא שנכה הוא לא רק בעונש מן השמים, או לא מן השמים אלא מן הארץ, והוא ממילא לא יכול לנוע אלא אם עוזרים לו בניידות.

רן כהן: עכשיו גם גוזרים עליו שהוא לא יוכל להתנייד.

רן כהן: לא רק הגזירה השנייה, גם הגזירה השלישית.

רן כהן: עכשיו מקפיאים אותם גם במיטתם.

רן כהן: מדוע?

רן כהן: כי מקפיאים את קצבת השירותים המיוחדים.

רן כהן: זו הקצבה היחידה שיכולה לתת לפרפלגים, שהם נכים קשים ביותר, להתאים את הבית שלהם לצורכיהם.

רן כהן: למה?

רן כהן: מה רוצים מהנכים?

רן כהן: מה רוצים מהם, שגם הם יתאבדו?

רן כהן: לא מספיקה הגזירה הזאת, גם גזירה רביעית, אדוני היושב-ראש:

רן כהן: קיצוץ של 40% בתקציבי המוסדות שמיועדים לנכים הקשים ביותר.

רן כהן: למה?

רן כהן: אומרים על המובטלים: אנחנו נקצץ בהם בצעירים, נקצץ בהם במבוגרים, נקצץ להם שליש, "נקרע" אותם שילכו לעבוד.

רן כהן: מה רוצים מהנכים?

רן כהן: שילכו לעבוד?

רן כהן: איפה?

רן כהן: במקומות שהממשלה לא מכשירה להם כמקומות עבודה?

רן כהן: תאמינו לי, בהיותי שר התעשייה והמסחר עשיתי מאמץ ברוח חוק עידוד השקעות הון, שאם מפעלים ייבנו עבור נכים, הם יקבלו עידוד השקעות הון.

רן כהן: אוף, עם האוצר זו היתה קטסטרופה.

רן כהן: אבל היום אפילו אין עוזרים להקים להם מקומות עבודה.

רן כהן: איך הם ילכו לעבוד?

רן כהן: הדבר השני, אדוני היושב-ראש, שאני לא מבין הוא איך חברה שהיא לא סדום מחליטה להתעלל בפנסיונרים שלה.

רן כהן: איך הכנסת הזאת תסתכל על עצמה בראי?

רן כהן: איך היא תסתכל על ההורים שלנו?

רן כהן: על האחים הבוגרים שלנו?

רן כהן: על הפנסיונרים שלנו?

רן כהן: לא מתביישים?

רן כהן: מה החליטו לעשות לפנסיונרים?

רן כהן: קודם כול, אגרה של 2% הורדה מהפנסיה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת רן כהן, זמנך המוקצב הולך ואוזל.

אלי בן-מנחם: אנא ממך, תשתדל.

רן כהן: אני מייד מסיים.

רן כהן: 2% היטל על הפנסיות, עונש ראשון על הפנסיונרים.

רן כהן: דבר שני, מחליטים להעלות לעובדים ולמעבידים את ההפרשה בעבור הפנסיה.

רן כהן: איך? - על העובד יהיו עוד 2% ועל המעסיק 1%.

רן כהן: כלומר, גם מעלים את ההפרשה וגם מעלים אותה בצורה הפוכה ממה שהיה עד עכשיו על העובדים ועל המעסיקים.

רן כהן: זה בלתי חוקי בעליל, ואני אפילו שוקל לעתור על זה לבג"ץ, זו ממש שערורייה.

רן כהן: עונש שלישי המוטל על הפנסיונרים הוא העלאת גיל הפנסיה ל=67.

רן כהן: השר שרנסקי, האמן לי, זה פטנט של מישהו, אני לא יודע אם זה מישהו עם ראש מעוות, אבל בטח עם לב לא ישר.

רן כהן: הרי העלאת גיל הפנסיה ל=67 אינה מיועדת לתת עוד שנתיים פנסיה לגבר ועוד שבע שנות פנסיה לאשה.

רן כהן: זה מיועד לקצץ לגבר שנתיים, כלומר, אם הוא לא יגיע לגיל 67 הוא יקבל פחות מ=70%, ואז זה שוב קיצוץ בפנסיה.

רן כהן: אמרו שזה לא יבוא עכשיו אלא בעוד חודש.

רן כהן: עונש רביעי על הפנסיונרים הוא השכרת הפנסיה לבורסה בלי ביטחונות של הממשלה.

רן כהן: מה עשו הפנסיונרים?

רן כהן: הפנסיונרים הם אויב העם?

רן כהן: אני רוצה להבין, האם הוחלט בממשלה להכריז על הפנסיונרים של מדינת ישראל כעל אויב?

רן כהן: לא מספיק עונש רביעי – זאת כדי שתראו איזו מלחמה אדירה החליטה הממשלה הזאת להכריז על הפנסיונרים – יש גם עונש חמישי: לקצץ את קצבת הביטוח הלאומי של אותם פנסיונרים.

רן כהן: 4% כבר הורידו להם קודם, עכשיו הולכים לשנות את ההצמדה של הקצבה, ובמקום שההצמדה תהיה לשכר הממוצע זו תהיה הצמדה למדד.

רן כהן: אתם יודעים בכמה המדד מפגר לעומת השכר הממוצע ב=30 שנה?

רן כהן: ב=87%.

רן כהן: כלומר, בעוד עשר שנים תקטן קצבתו של פנסיונר עוד ב=10% כיוון שהקצבה תהיה צמודה למדד ולא לשכר הממוצע, ומה לעשות שהחיים של הילדים של אותו פנסיונר ושל הנכדים של אותו פנסיונר יצמחו על-פי השכר הממוצע במשק.

רן כהן: כלומר, הפנסיונר יתבזה לעיני ילדיו ונכדיו.

רן כהן: הפנסיונר הוא אויב העם?

רן כהן: אני רוצה להבין את זה.

רן כהן: הפנסיונרים האלה הם אזרחי המדינה הזאת, הם בוני המדינה הזאת, הם עובדי המדינה הזאת, הם חיילי המדינה הזאת, אלה אנשים שכל חייהם המדינה הזאת.

רן כהן: אז למה מכריזים עליהם כעל אויב העם?

רן כהן: משפט אחרון לסיום.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, מה שהכי מדהים זו השותפות של ביבי נתניהו ושל שינוי בכל התוכנית הזאת.

רן כהן: כשהגדירו אותה אמרו שהיא לטובת מי?

רן כהן: לטובת שכבות הביניים.

רן כהן: זאת התוכנית לטובת שכבות הביניים?

רן כהן: כמעט כל הפנסיונרים הם שכבות הביניים, כי העניים אין להם אפילו פנסיה, העניים חיים רק מהביטוח הלאומי ומקצבאות.

רן כהן: העונש השני על שכבות הביניים הוא הפגיעה בעסקים הקטנים והזעירים, הם נסגרים באלפים.

רן כהן: העונש השלישי על שכבות הביניים הוא המפוטרים.

רן כהן: מי אלה המפוטרים של הממשלה?

רן כהן: המורים הם שכבות הביניים, העובדים הסוציאליים הם שכבות הביניים, עובדי המדינה הם שכבות הביניים, עובדי הרשויות המקומיות הם שכבות הביניים.

רן כהן: אז החליטו להעניש גם את שכבות הביניים?

רן כהן: כלומר, בסביבות 90% מהציבור הישראלי הולכים לקבל עונש קולקטיבי, ואילו 5%, העשירים ביותר במדינה, יקבלו כ=3.5 מיליארדי שקל תוספת.

רן כהן: איך?

רן כהן: על-ידי הרפורמה ועל-ידי הורדת תקרת הביטוח הלאומי ומס הבריאות, שזה ניתן רק למי שמשתכר מ=35,000 שקל ומעלה.

רן כהן: שלא יגידו שאין כסף ושלא יגידו שזה בא להבריא.

רן כהן: לא תהיה פה צמיחה.

רן כהן: יש פה ענישה קולקטיבית של פנסיונרים, של שכבות הביניים, של הנכים.

רן כהן: נוסף על כל זה יש פה העשרה אדירה של הקבוצה הכי עשירה במדינה.

רן כהן: לכן מחר אנחנו יוצאים בשעה 16:30 מ"בנייני האומה" בהפגנת אלפים נגד התוכנית הזאת, בדרך אל הכנסת.

רן כהן: 16:30 ב"בנייני האומה".

רן כהן: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת רן כהן.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת ישראל אייכלר, ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

אלי בן-מנחם: אחריו – חבר הכנסת יאיר פרץ.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו דנים היום בחוק שמטרתו להביא להבראת כלכלת ישראל.

ישראל אייכלר: הבעיה המרכזית של התוכנית הזאת היא שהיא לא תביא שום בשורה של הבראת כלכלת ישראל.

ישראל אייכלר: רוב העם, אולי אפילו כולו, היה מוכן לסבול שנה, שנתיים, חמש שנים, אם הוא היה יודע ומאמין שבכך תבוא בשורה לכלכלת ישראל.

ישראל אייכלר: אבל נדמה לי שזו כבר התוכנית הרביעית – תקנו אותי אם אני טועה – שהוגשה על-ידי אותם פקידים באוצר, במטרה להבריא את כלכלת ישראל, וכלכלת ישראל הולכת ומידרדרת.

רן כהן: הפקידים כבר הביאו עשרות.

רן כהן: עם הממשלה הזאת, בשנה וחצי האחרונה זו כבר התוכנית הרביעית.

ישראל אייכלר: הפקידים האלה כבר עובדים לפני זה וגם יישארו אחרי זה.

ישראל אייכלר: מי שיש לו מפעל שהעובדים שלו מגישים לו כל הזמן תוכניות הבראה והן לא מצליחות, הוא קודם כול בודק את עצמו ומחליף את העובדים האלה, ואם הוא בר-דעת, הוא מחליף את עצמו ולוקח מנהל יותר טוב.

ישראל אייכלר: הבעיה שיש לנו עם התוכנית הזאת היא מעבר לכך שהיא לא תבריא את כלכלת ישראל.

ישראל אייכלר: אם הגזירות נגד ציבור העניים בכלל, ונגד הציבור החרדי בפרט, היו פחות או יותר דומות, פחות או יותר FLAT, לא רק שהיינו משלימים עם זה, אולי אפילו היינו תומכים בזה, היינו סובלים עם כלל ישראל ביחד.

ישראל אייכלר: אבל כאשר אנחנו עוברים על שורת ההצעות של התוכנית הכלכלית, אנחנו רואים שיש כאן מגמה שאני לא בטוח שראש הממשלה ושר האוצר עצמם שמו אליה לב.

ישראל אייכלר: אלה כל אותם רעיונות שהעלו אותם אילי הון שעוינים את הציבור החרדי במשך שנים וניהלו נגדו מסע הסתה במשך שנים.

ישראל אייכלר: כל הרעיונות שהם נתנו לפקידי האוצר ונכנסו אל המגירות כי לא היה אפשר לבצע אותם, את כל הרעיונות הם הכניסו באותה חד-גדיא, באותה תוכנית כלכלית.

ישראל אייכלר: יש לי פה רשימה של דברים שממש בולט בהם העיוות דווקא לגבי הציבור הזה.

ישראל אייכלר: לא נוח לי לדבר על ציבור מסוים, מבחינה סקטוריאלית.

ישראל אייכלר: כשאנחנו מדברים אל כל העם, אנחנו צריכים לדבר על צורכי כל העם, לכן לא אקח את הדברים בהרחבה.

ישראל אייכלר: למשל, בדברים אחרים קיצצו 10%, 20%, או נניח שבהשכלה הגבוהה קיצצו משהו בדומה ל=2%, גם לאחר השיפורים שדובר עליהם, קיצצו בינתיים בעולם הישיבות והכוללים 70%.

ישראל אייכלר: יש אנשים שאומרים שבכלל לא צריך לתת אגורה אחת לישיבה.

ישראל אייכלר: יש אנשים שאומרים שמדינת ישראל צריכה להיות מדינת כל אזרחיה, כמו ארצות-הברית, שלא תומכת במוסדות דת בכלל.

אחמד טיבי: עם רוב יהודי.

ישראל אייכלר: בארצות-הברית, שבה לא תומכים במוסדות דת, את העניינים ההומניים כמו מזון, תחבורה ופרויקטים כלליים הממשלה מממנת גם למוסדות דת וגם למוסדות דתיים.

ישראל אייכלר: מי שחושב שבאמת כן צריך לעזור, לפחות כמו להשכלה אחרת, ומכיר בכך שההשכלה התורנית אינה פחות חוכמה - כי היא חוכמתכם ובינתכם לעיני כל העמים - מכל שאר המקצועות, שיקצץ בדיוק כמו שמקצצים למקומות אחרים, ועל זה לא היינו אומרים מלה.

ישראל אייכלר: דובר על איחוד רשויות מקומיות.

ישראל אייכלר: איחוד רשויות מקומיות, סעיף של שלוש מלים שלא בוצע בגלל לחצים פוליטיים.

ישראל אייכלר: אבל אם אני אדבר על הבזבוזים הנוראיים שכולנו יודעים שיש ברשויות המקומיות - איך התוכנית יכולה לבוא ולומר שהיא רוצה לאפשר התייעלות במגזר הציבורי?

ישראל אייכלר: האם בקיצוצים ברשויות המקומיות – אני שומע שהולכים לפגוע גם בסיוע לרשויות מקומיות – באה הממשלה ואמרה: אנחנו לא זקוקים לכל כך הרבה עובדים מיותרים בתחומים א', ב' וג', ואנחנו רוצים לראות לאן הולך הכסף?

ישראל אייכלר: או שמא היא באה מלמעלה ואומרת: אני הולכת לפטר אלפי אנשים?

ישראל אייכלר: את מי מפטרים?

ישראל אייכלר: אותה מסכנה שמקבלת 4,000 שקל לחודש ועובדת מ=08:00 עד 15:00, ולא אותם הפקידים שמקבלים 40,000, 50,000 או 60,000 שקל, ורוב היום עוסקים בוועדי עובדים וב"שירקס" איך להכניס עוד חברים לעירייה ולעבודה.

ישראל אייכלר: איפה מקצצים ברוב העיריות?

ישראל אייכלר: אני לא רוצה לעשות הכללות, גם לא לעיריות.

ישראל אייכלר: אנחנו נגד הכללות, אנחנו סובלים מהכללות, אבל יש מקומות שבהם יעדיף ראש העיר לקצץ אצל הזקנים, בשירותים הסוציאליים ובשירותי הרווחה, ולא בנסיעות לערים תאומות או בעריכת מופעים יקרים, שבהם יושיבו אותו ואת חבריו על במה מפוארת בימי חגיגות.

ישראל אייכלר: אילו רצו לתקן את עניין הרשויות המקומיות, אפשר היה לקצץ במיליארדים בצורה מסודרת בלי לפגוע ברווחה ובאנשים המסכנים שעובדים שם.

ישראל אייכלר: אפשר היה לייעל את המערכת, אבל לא עשו את זה, כי אף אחד לא רוצה להיכנס לזה.

ישראל אייכלר: נראה כאילו לאף אחד לא אכפת מזה.

ישראל אייכלר: דובר על משק החשמל.

ישראל אייכלר: אגב, אני מאוד מרוצה מהשירות של חברת החשמל.

ישראל אייכלר: אני לא אוהב את ה"עליהום" על עובדי חברת החשמל.

ישראל אייכלר: אילו כל העובדים היו יעילים כמו עובדי חברת החשמל, הייתי מרוצה.

ישראל אייכלר: אבל כולם מודים שהמונופול של חברת החשמל יצר שלטון כוח שכזה, שאף מדינה נורמלית בעולם לא היתה משלימה אתו.

ישראל אייכלר: מישהו יטפל בזה?

ישראל אייכלר: יסגרו לו את החשמל בכנסת כמו שקרה פה אתמול.

ישראל אייכלר: אם מישהו היה באמת רוצה לטפל במשק החשמל, הוא היה מפריט את מה שאפשר להפריט.

ישראל אייכלר: הרי מדינה קטנה כמו מדינת ישראל לא יכולה שיהיו לה עשר חברות חשמל, גם זה צריך להיות הגיוני, אבל יש הרבה דברים שאפשר לעשות שם.

ישראל אייכלר: תשאלו את עובדי חברת החשמל עצמם כמה בזבוזים יש.

ישראל אייכלר: תעריפי מים – אמרו לי, אבל לא בדקתי את זה ולכן אני רוצה להיות זהיר, שיש מים לחקלאות שמסובסדים על-ידי המדינה.

ישראל אייכלר: לכאורה זה טוב, כי הרי חקלאים צריכים להתפרנס.

ישראל אייכלר: כולנו הרי בוכים על זה שחקלאים פושטים רגל ומגיעים להתאבדויות.

ישראל אייכלר: אבל אמרו לי שסעיף המים הוא לא הבעיה של החקלאות, אלא שיש פה אינטרסים שונים.

ישראל אייכלר: המים מסובסדים בשעה שמייקרים את המים לאותה אשה זקנה, לאותו פנסיונר ולאותה משפחה ענייה.

ישראל אייכלר: תעריף המים צריך להיות ויכול להיות מודד מים - האם באמת התוכנית הזאת באה להבריא את המשק, או שהיא באה לקצץ היכן שנוח וקל לקצץ.

ישראל אייכלר: דובר על חברות ממשלתיות – יש אנשים שהם נגד ההפרטה.

ישראל אייכלר: יש אנשים שהם בעד שלטון ריכוזי.

ישראל אייכלר: כל אחד בא עם התפיסות הבסיסיות שלו.

ישראל אייכלר: אני רוצה לומר לכם, שאני והציבור שאני מייצג די פתוחים בעניין הזה.

ישראל אייכלר: אנחנו לא סוציאליסטים שחושבים שצריך להיות שלטון ריכוזי.

ישראל אייכלר: כלכלה ריכוזית הוכחה בברית-המועצות כאסון לכל העמים, אבל מצד שני, אליל ההפרטה, בפרט כפי שזה נעשה בארץ - כבר הוכח שכמה אנשים עשירים מתעשרים עוד יותר וההפרטה מזיקה.

ישראל אייכלר: צריך למצוא בשום שכל איזו חברה ממשלתית באמת יעילה ואיזו חברה ממשלתית צריך להפריט.

ישראל אייכלר: שוב, צריך להיות עם לב ועם שכל, וזה בכלל לא מה שאנחנו רואים בכל הסיפור הזה.

ישראל אייכלר: סעיף נוסף, מס הכנסה – כבר שנים, ארבעה דורות של שרי אוצר, אני בא אליהם ואומר להם: אתם מדברים על שוויון האשה, אתם מדברים על מעמד האשה; מי קבע בכזאת ברוטליות שאשה שעובדת בעסק של בעלה ומנסה לעזור לו בעבודה, אין לה ישות עצמאית כאשה וכאדם והיא הופכת לחלק מתיק הנישום של בעלה.

ישראל אייכלר: כל הזכויות שיש לה - כל נקודות הזיכוי נעלמות כיוון שהיא עובדת בחברה של אישה.

ישראל אייכלר: כל שר אוצר - דן מרידור, יעקב נאמן וכל אלה שדיברתי אתם אמרו לי: כן, כן, צריך באמת לתקן את זה.

ישראל אייכלר: עד היום אף אחד לא תיקן את זה.

ישראל אייכלר: אני חושב שגם בתוכנית הזאת אין בשורה בעניין הזה, וזאת בעיה של המון המון נשים שעובדות במפעלים, בחנויות, בעסקים ובחברות של בעליהן.

ישראל אייכלר: עניין המסים העקיפים מביא אותי להפריך את אחת העלילות הנוראות שאומרות שכאילו הציבור החרדי לא משלם מסים.

ישראל אייכלר: זה שאין פקיד אחד במס הכנסה שנותן אפילו אישור אחד או פטור אחד או הנחה אחת לאיש חרדי בגלל היותו איש חרדי, זה ידוע וברור.

ישראל אייכלר: אבל מי שיבדוק מה הכנסות המדינה ממס הכנסה בכלל, ימצא שזה פחות מ=50%.

ישראל אייכלר: יש האומרים 49%.

ישראל אייכלר: 90% מהמסים האלה באים מהעשירונים העליונים, וכאן צריך להגיד מלה טובה לעשירונים העליונים שכולנו אוהבים לתקוף, כי אנחנו לא רוצים שהם ישלטו עלינו.

ישראל אייכלר: העשירון העליון משלם 90% ממס הכנסה, וחברות, כמובן.

ישראל אייכלר: 51% מהכנסות המדינה הם ממסים עקיפים, ממס ערך מוסף ואחרים.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אייכלר, נותרו לך 20 שניות מהזמן המוקצב לך.

אלי בן-מנחם: אנא, השתדל לסיים.

ישראל אייכלר: אני רוצה לסכם את הנקודה הזאת ולעבור למלת הסיכום.

ישראל אייכלר: אני רוצה לומר, שמי שמפרנס הכי הרבה את הכנסות המדינה הוא ציבור העניים, שצורך מזון, ביגוד ונעליים מתוצרת ישראל, משלם את המסים העקיפים, שהם 51%, וממילא הוא לא נמנה עם העשירונים העליונים, כך שחלקו במס הכנסה דומה לכל חלקי האוכלוסייה הדומים לו.

ישראל אייכלר: אני רוצה לסיים ממש בבשורה אחת מספר ירמיהו, כמה פסוקים לא ארוכים.

ישראל אייכלר: הנביא ירמיהו אומר: "כה אמר ה' אלי, הלך ועמדת בשער בני עם אשר יבאו בו מלכי יהודה ואשר יצאו בו בכל שערי ירושלם.

ישראל אייכלר: ואמרת אליהם: שמעו דבר ה' מלכי יהודה וכל יהודה וכל ישבי ירושלם הבאים בשערים האלה.

ישראל אייכלר: כה אמר ה': השמרו בנפשותיכם ואל תשאו משא ביום השבת והבאתם בשערי ירושלם, ולא תוציאו משא מבתיכם ביום השבת וכל מלאכה לא תעשו וקדשתם את יום השבת כאשר צויתי את אבותיכם.

ישראל אייכלר: - - - והיה אם שמע תשמעון אלי נאם ה' לבלתי הביא משא בשערי העיר הזאת ביום השבת ולקדש את יום השבת לבלתי עשות בה כל מלאכה, ובאו בשערי העיר הזאת מלכים ושרים, ישבים על כסא דוד, רכבים ברכב ובסוסים המה ושריהם, איש יהודה וישבי ירושלם וישבה העיר הזאת לעולם".

ישראל אייכלר: אני מדלג על פסוק אחד וממשיך: "ואם לא תשמעו אלי לקדש את יום השבת ולבלתי שאת את משא ובא בשערי ירושלם ביום השבת והצתי אש בשעריה ואכלה ארמנות ירושלם ולא תכבה".

ישראל אייכלר: אסיים בפסוק החיובי יותר: "והיה אם שמע תשמעון אלי - - - ובאו בשערי העיר הזאת מלכים ושרים ישבים על כסא דוד - - - וישבה העיר הזאת לעולם".

ישראל אייכלר: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה רבה לחבר הכנסת ישראל אייכלר.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת אחמד טיבי - עשר דקות לרשותך.

אלי בן-מנחם: אחריו - חבר הכנסת יאיר פרץ.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, איפה יאיר פרץ?

אחמד טיבי: אני עוקב אחרי המשבר בחברת החשמל.

אחמד טיבי: מדובר בהחלטה אמיצה של שר התשתיות, השר פריצקי, של הפרטה למעשה ושבירת המונופול.

אחמד טיבי: חברת החשמל ידועה כחברה שיש בה ארגון עובדים חזק, עד כדי להמאיס, אשר מאיים תמיד על המשק בלחיצה על השאלטר.

אחמד טיבי: מדובר בארגון עובדים חזק, שתנאי השכר של עובדיו הם מהטובים בעולם, יחסית; שכר ונגזרותיו ומה שנלווה לכך.

אחמד טיבי: כאשר יש חילוקי דעות, התאספו העובדים, עובדי חברת החשמל, חבר הכנסת יאיר פרץ, והחליטו על עיצומים.

אחמד טיבי: קראתי את העיצומים.

אחמד טיבי: אחד הסעיפים - - -

יאיר פרץ: התחילו את זה מהכנסת, דרך אגב.

אחמד טיבי: נכון.

אחמד טיבי: אבל היה סעיף שחשוב שאדם כמוך, יושב-ראש סיעת ש"ס, ידע עליו.

אחמד טיבי: אני קראתי כמוך בעיתון, ויכול להיות שקראת, ויכול להיות שחבר הכנסת עמרי שרון קרא ולא שם לב.

אחמד טיבי: כתוב שם: לא לבצע תיקונים ביישובים הערביים, אלא עם אבטחה מתאימה.

יאיר פרץ: שומו שמים, ככה היה כתוב?

יאיר פרץ: אתה מדבר ברצינות?

אחמד טיבי: ככה היה כתוב, רבותי.

אחמד טיבי: חלק מהעיצומים הם לא לבצע תיקונים ביישובים הערביים.

אחמד טיבי: אדוני השר, תקשיב היטב, רשימת עיצומים - לא לבצע תיקונים ביישובים הערביים, אלא עם אבטחה מתאימה.

אחמד טיבי: הרי מה הדבר הקל ביותר אצל אנשים כאלה, בחברת החשמל?

אחמד טיבי: לחפש כתובת, שנראית חלשה, שאין לה לובי, אף אחד לא יזעק.

אחמד טיבי: אם אני לא קורא את זה, אז זה יעבור ככה.

ישראל אייכלר: אנחנו נדרוש מהם התנצלות.

אחמד טיבי: חכה, חכה.

אחמד טיבי: עוד לא גמרנו עם חברת החשמל.

רוני בריזון: למה הם לא שולחים את העובדים הערבים שלהם?

אחמד טיבי: או, אני מודה לאדוני על ההערה.

אחמד טיבי: על ההברקה הזאת של חבר הכנסת בריזון: כי אין להם עובדים ערבים.

אחמד טיבי: אתה לא הבנת את זה, חבר הכנסת יאיר פרץ?

אחמד טיבי: אין עובדים ערבים בחברת החשמל.

אחמד טיבי: שאל אותי שאלת תם חבר הכנסת בריזון.

אחמד טיבי: למה הם לא שולחים את העובדים הערבים שלהם לעשות תיקונים?

יאיר פרץ: אין חרדים וערבים.

אחמד טיבי: חכה, חכה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת בריזון, היות שאתה מקורב לשר התשתיות.

אחמד טיבי: תקשיבי, חברת הכנסת ע' גבריאלי ותשכילי.

אלי בן-מנחם: ענבל גבריאלי.

אחמד טיבי: לא, אני רוצה לקצר, כי אין לי זמן.

אחמד טיבי: תקשיב, אני פניתי לשר התשתיות מייד עם כניסתו לתפקיד.

אחמד טיבי: למען הגילוי הנאות, הוא פנה אלי ואמר: אני רוצה לשלב ערבים בחברת החשמל.

אחמד טיבי: כך אמר השר פריצקי.

אחמד טיבי: לפני כן, כבר ערכתי פגישה עם מזכ"ל ההסתדרות עמיר פרץ, עם יושב-ראש ועד העובדים אוברקוביץ', עם יושב-ראש אגף כוח אדם בחברה, על מנת לשלב עובדים ערבים בחברת החשמל.

אחמד טיבי: הבטיחו מפה ועד הודעה חדשה.

אחמד טיבי: הם רצו הצבעה שלי בוועדה הכלכלה באיזה שהוא דבר, ובאתי לקראתם.

אחמד טיבי: מאז אני מצפה לשילוב עובדים ערבים בחברת החשמל.

אחמד טיבי: במה מדובר, אדוני שר הבריאות לשעבר.

אחמד טיבי: לא במינוי ערבי כאחראי לשאלטר.

אחמד טיבי: אנחנו לא מבקשים שערבי יהיה אחראי לשאלטר במדינת ישראל.

אחמד טיבי: אנחנו יודעים את מקומנו, כי ערבי ושאלטר זה מסוכן.

אחמד טיבי: אנחנו מבקשים משהו אחר.

אחמד טיבי: מה ביקשנו מחברת החשמל?

אחמד טיבי: קוראי מונה, אדוני סגן השר.

אחמד טיבי: תראה איזו צניעות.

אחמד טיבי: קוראי מונה ערבים בחברת החשמל.

נסים דהן: לחלק תה.

אחמד טיבי: קוראי מונה.

רוני בריזון: אני בטוח שהשב"כ מתנגד.

אחמד טיבי: יפה, בריזון.

אחמד טיבי: עקבנו אחרי הבקשות, אמרו לי: תיתן לנו שמות, אז העברנו שמות.

אחמד טיבי: התברר, שיש כל כך הרבה צעירים ערבים ששואפים להיות קוראי מונה בחברת החשמל.

אחמד טיבי: מה זאת אומרת?

אחמד טיבי: קוראי מונה ביישובים הערביים.

אחמד טיבי: יש אנשים מטייבה, יש אנשים מכפר-כנא, יש אנשים מדיר-אל-אסד, יש אנשים מבקה.

אחמד טיבי: זה חשוב, כי יש קורא מונה יהודי, וכשיהודי נכנס לכפר ערבי צריך מאבטח יהודי.

אחמד טיבי: אז זה שתי משכורות.

אחמד טיבי: אנחנו מבקשים להקל.

אחמד טיבי: אנחנו מדברים על קיצוצים?

אחמד טיבי: אנחנו מבקשים להקל על חברת החשמל ולפתור אותה מתשלום משכורת למאבטח ולשלב קוראי מונה ערבים.

אחמד טיבי: תחת הכותרת: מתלאותיו של קורא מונה ערבי בחברת החשמל, פניתי שוב להנהלת חברת החשמל ונפגשתי עם המנכ"ל ועם ראשי האגפים.

אחמד טיבי: התחלתי לקרוא שמות של קוראי מונה שאני העברתי.

אחמד טיבי: אבראהים X - עדיין לא חזרה תשובת השב"כ, אמרו לי.

אחמד טיבי: א"ג – בדיקה ביטחונית; ג"י – יש בעיה, נגיד לך יותר מאוחר.

אחמד טיבי: היות שפעם השתמשו בתירוץ הזה של שב"כ, לפני הרבה שנים, התברר מבדיקה שהשב"כ כבר לא אוסר לקלוט ערבים בחברת החשמל, כבר שש או שבע או שמונה שנים הוא לא מתערב.

אחמד טיבי: זה קשור בשאלטר.

אחמד טיבי: התברר שמותר להעסיק ערבים כקוראי מונה בטייבה.

אחמד טיבי: אז הגענו לנקודה החשובה ולפתרון התעלומה, למה מתעכב מינוי אבראהים כקורא מונה בטייבה.

אלי בן-מנחם: כי צריך מישהו שיבדוק אותו אחר כך, אם הוא קרא נכון.

אחמד טיבי: מתברר שיש אחד בשם ביטון בחברת החשמל.

אחמד טיבי: ביטון, זה השמן שישב ב"שבע וחצי" ככה על הכיסא ואיים בעיצומים.

אלי בן-מנחם: קוראים לו דוד ביטון, הוא יושב-ראש ועד חברת החשמל.

אחמד טיבי: הוא ממלא-מקום של אוברקוביץ'.

אחמד טיבי: האיש הזה אמר: סליחה, חבר הכנסת שרון, אנחנו הקמנו את חברת - - -

עמרי שרון: אין ממלא-מקום לאלוהים.

עמרי שרון: אלוהים יש רק אחד.

אחמד טיבי: אתה לא יודע כמה ממלאי-מקום לאלוהים יש בכנסת הזאת, ואתה עוד מדבר?

רוני בריזון: אני מבקש לשמור על כבודו של חבר הכנסת אייכלר ולהפסיק לדבר על זה.

אחמד טיבי: זה בלשון סגי נהור.

אחמד טיבי: הוא יודע למה אני מתכוון.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טיבי, נותרו לך שתי דקות.

אחמד טיבי: אני מודה לאדוני.

אחמד טיבי: אבל, רבותי, התברר, שהאיש הזה אמר לממונים עליו: אנחנו הקמנו את חברת החשמל כדי לפרנס משפחות של יהודים ולא משפחות של ערבים.

אחמד טיבי: לכן, לא יתקבלו ערבים, אפילו כקוראי מונה, ולא בשירות לקוחות.

אחמד טיבי: הרי כאשר אנחנו תובעים תמיד מהממשלה למלא את תוכנית 4 המיליארדים או לבצע פרויקטים, אומרים: אין כסף.

אחמד טיבי: אז הנה, אנחנו מציעים לכם דברים שאין בהם השקעה כספית של הממשלה, אדוני השר.

אחמד טיבי: שילוב ערבים איפה שאפשר ואיפה שצריך.

אחמד טיבי: אני הבאתי את דוגמת קריאת המונה וקשרתי אותה עם ההודעה החצופה של ועד העובדים היום, שאחד הסעיפים של העיצומים שלהם זה אי-ביצוע תיקונים ביישובים הערביים, כי הם יודעים שאף אחד לא ישאל שאלה.

אחמד טיבי: זה יעבור.

ואסל טאהא: אלה לא הפסידו, כי היום הם היו מפוטרים והיו בעוגמת נפש.

אחמד טיבי: נכון.

אחמד טיבי: האמת היא, ומטעמי גילוי נאות, אני הצלחתי עד עכשיו להכניס בחורה אחת לשירות לקוחות.

אחמד טיבי: זה היה אחד ההישגים האדירים שלי בכל מה שקשור לחברת החשמל.

אחמד טיבי: היא פוטרה שלוש פעמים מאז, ונאלצתי להתערב שלוש פעמים כדי להחזיר אותה לעבודה.

נסים דהן: - - -

אחמד טיבי: פוטרה שלוש פעמים והכנסתי אותה עוד הפעם לעבודה.

אחמד טיבי: אני רואה בזה הישג.

אחמד טיבי: אבל, אני אדם אופטימי, אני חושב שבכל זאת אפשר לשלב ערבים וצריך לשלב ערבים בחברות ממשלתיות, בחברות פרטיות, ואני חושב שזה צריך להיות האינטרס שלך, השר שרנסקי, כמו שזה אינטרס שלי ושל יאיר פרץ ואולי של חבר הכנסת עמרי שרון.

אחמד טיבי: אני בטוח שזה אינטרס גם של חבר הכנסת עמרי שרון.

אחמד טיבי: ואולי כולם צריכים לומר מלה או להביע עמדה, על היחס הבלתי-שוויוני הזה, הבוטה, כלפי צעירים ערבים שרוצים לעבוד בעבודה סבירה, להשתלב ולחזור הביתה בשלום.

אחמד טיבי: האם מדובר, אדוני השר לשעבר או אדוני השר שרנסקי, בבקשה מוגזמת?

אחמד טיבי: זאת השאלה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת טיבי.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת יאיר פרץ.

אלי בן-מנחם: אחריו – חבר הכנסת ואסל טאהא.

אלי בן-מנחם: הוקצבו לך עשר דקות, חבר הכנסת יאיר פרץ.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת נסים דהן ידבר במקומו של חבר הכנסת יאיר פרץ.

אלי בן-מנחם: בבקשה, חבר הכנסת דהן.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הייתי מאוד רוצה לאחל הצלחה לממשלה הזאת, כי הממשלה הזאת היא גם הממשלה שלנו, וכולנו נמצאים באותה אונייה שהקברניטים שלה – הממשלה – הם המובילים, ואנחנו מקווים שהם ינווטו את האונייה בים הסוער לחוף מבטחים, כשכולנו בתוכה.

נסים דהן: ולכן, אני מאוד מאחל הצלחה לשרון ולממשלתו בכול – בתוכנית הכלכלית, בתוכנית המדינית.

נסים דהן: ועם כל איחולי ההצלחה שיש לי לשרון ולממשלתו – אדוני השר גדעון עזרא, ברוך הבא.

גדעון עזרא: ערב טוב.

נסים דהן: אני מצטער, אני יכול לאחל מהיום עד מחר הצלחה לשרון ולממשלתו, זה לא ילך.

נסים דהן: הם פשוט לא בדרך הנכונה.

נסים דהן: כדי להצליח או כדי שאיחולי ההצלחה או הברכות שאני מברך את הממשלה להצלחתה-הצלחתנו יתקיימו, צריך תנאי בסיסי אחד, שהמתווה יהיה מתווה נכון, שהכיוון יהיה כיוון נכון, וכשהכיוון הוא נכון ויש קשיים, יבואו הברכות והאיחולים שלי ושלך ויצטרפו להצלחה אחת גדולה.

נסים דהן: למה הדבר דומה?

נסים דהן: - לכך שאני אאחל למישהו שרוצה להגיע לבאר-שבע להגיע למקומו בשלום, אבל הוא נוסע לירושלים.

נסים דהן: גם אם אני אאחל לו עד מחר שיגיע בשלום, זה לא יעזור, כי הוא לא נוסע בכיוון הנכון.

נסים דהן: זה מה שקורה לממשלה הזאת.

נסים דהן: היא נוסעת צפונה, כשאנחנו מאחלים לה להגיע בשלום, אבל דרומה.

נסים דהן: ותאמין לי, אנחנו מאחלים לה הצלחה מכל הלב, אני מאוד רוצה שהממשלה הזאת תצליח, אבל מה לעשות, היא לא נוסעת בכיוון הנכון.

גדעון עזרא: - - - ברכה מהרב.

נסים דהן: תראה, גם ברכה מהרב, שתמיד עוזרת ותמיד טובה ותמיד חשובה, צריכה לחול ולתפוס כשיש מינימום אחיזה, אבל כשזה תלוש מהמציאות?

נסים דהן: אדוני השר, אתה מכיר את הסיפור על מפעל הפיס?

נסים דהן: אתה לא מכיר.

נסים דהן: אספר לך אותו בקיצור.

נסים דהן: מספרים על יהודי שתמיד היה מתפלל: ריבונו של עולם, אני רוצה לזכות במפעל הפיס.

נסים דהן: כל יום התפלל.

נסים דהן: שאלו אותו: תגיד, כרטיס קנית?

נסים דהן: הוא אומר: לא.

נסים דהן: אמרו לו: אז מה אתה מתפלל שתזכה במפעל הפיס?

נסים דהן: קודם כול תקנה כרטיס, אחר כך תתפלל.

נסים דהן: שרון רוצה להצליח כשהוא לא עושה כלום.

נסים דהן: לא רק שהוא לא עושה כלום, הוא עושה ההיפך ממה שצריך.

נסים דהן: בנאום הקודם דיברתי על הכשלים המובנים בתוכנית הכלכלית של הממשלה.

נסים דהן: אדוני השר, לראשונה בהיסטוריה של עם ישראל ושל מדינת ישראל משרבבים תחת הכותרת: תוכנית כלכלית להבראת משק המדינה, הסכמים קואליציוניים שאין בינם לבין הצלת המדינה ולא כלום, אין שום קשר.

נסים דהן: תוכנית להצלת המשק והמדינה ראוי שיהיו בה יסודות של צמיחה.

נסים דהן: כשאמרנו לפני חודש שאין שום יסוד של צמיחה בתוכנית הכלכלית, היו כאלה שהטילו ספק והרימו גבה.

נסים דהן: היום כבר כולם מודים, אין בה שום יסודות שעליהם אפשר לבסס צמיחה במדינת ישראל בעתיד הנראה לעין.

נסים דהן: ממה תבוא צמיחה, מאבטלה?

נסים דהן: ממה תבוא צמיחה, מזה שלאזרחים לא יהיה כסף לקנות מוצרי יסוד?

נסים דהן: אני כבר לא מדבר על מוצרי מותרות, אני כבר לא מדבר על דברים שיוצרים כוח קנייה בשוק.

נסים דהן: איך השר שטרית רגיל להגיד?

נסים דהן: – כשמייצרים יותר חולצות, יש מי שקונה את החולצות.

נסים דהן: ואם קונים את החולצות, היצרנים מקבלים כסף, וכשיצרנים מקבלים כסף, איך אומר השר השטרית?

נסים דהן: – הם יכולים לשלם משכורות.

נסים דהן: במה יקנו אנשים חולצות מאותם יצרנים?

נסים דהן: הרי קיצצנו להם את מינימום הקיום שהמדינה הזאת, כמדינת רווחה, נתנה להם מיום ייסודה כמדינה סוציאליסטית - דמוקרטית-סוציאליסטית.

קריאה: זה מוטל בספק.

נסים דהן: אתה יודע מה?

נסים דהן: אפשר אפילו קפיטליסטית-סוציאליסטית.

נסים דהן: זאת לא קללה להיות קפיטליסט, זאת לא קללה לעשות כסף, זאת לא קללה להיות עשיר, זה לא מגונה להיות עשיר ולרצות לעשות כסף ככל שאפשר.

נסים דהן: מתי זה מתחיל להיות מגונה?

נסים דהן: כשאתה מנצל את כל הכלים האלה שנתנו לך כדי להיות עשיר רק כדי לדאוג לעצמך.

נסים דהן: מה ההבדל בין זכוכית למראה?

נסים דהן: למה בזכוכית אתה לא רואה את עצמך, ובמראה אתה רואה את עצמך?

נסים דהן: מה ההבדל ביניהן?

נסים דהן: פשוט מאוד, לקחו זכוכית, מרחו אותה בכסף, ואתה רואה רק את עצמך.

נסים דהן: זה כל ההבדל.

נסים דהן: המדיניות של הממשלה שאנחנו עדים לה זה לקחת זכוכית שקופה, שדרכה ראינו זה את זה, ראינו את התמונה הכוללת, ראינו את כל העם, ולמרוח את הזכוכית הזאת בכסף, ומהרגע הזה אנחנו רואים רק את עצמנו.

נסים דהן: העשירים יהיו יותר עשירים, העניים יראו רק עניים בזכוכית הזאת, העשירים יראו רק עשירים כמותם, והמדינה תמשיך לחלק שוב לאותן שבע, שמונה, עשר משפחות שממילא יש להן.

נסים דהן: שיהיה להן לבריאות, שיהיה להן כפול, אבל אי-אפשר, תחת הכותרת של צמיחה, לקחת רכוש מעניים ולהעביר אותו לעשירים.

נסים דהן: איך עושים זאת?

נסים דהן: פשוט מאוד, גובים 70 שקל מכל עקרת בית כדי להביא הכנסות לאוצר המדינה.

נסים דהן: באותה שורה פוטרים את מי שמשתכר 30,000 שקל ומעלה ממס בריאות.

נסים דהן: ריבונו של עולם, אני כבר לא מבין, אם אתה צריך כסף כדי להשלים את תקציב מערכת הבריאות, ובשביל זה אתה לוקח 70 שקל מאותן עקרות בית מסכנות שלא עובדות – הרי ממי לוקחים את אותם 70 שקלים?

נסים דהן: מעקרות בית שלא משתכרות לפרנסתן.

נסים דהן: בדרך כלל אלה נכות.

נסים דהן: מי כבר לא יוצאת לעבודה בימים טרופים אלה ולא רוצה להשלים הכנסה?

נסים דהן: מי?

נסים דהן: כולן רוצות לעשות מאמצים להשלים הכנסה, להביא משכורת שנייה לבית.

נסים דהן: מי כבר לא יוצאת לעבוד?

נסים דהן: - נכות, נשים שמטפלות בהרבה ילדים בבית, חסרות השכלה שלא מסוגלות למצוא עבודה, אלא רק עבודות בזויות, ואת זה הישראליות לא רוצות לעשות.

נסים דהן: בשביל זה מביאים פועלים זרים, אף-על-פי שעבודה מכבדת את בעליה, ואין עבודה בזויה.

נסים דהן: זה לא נכון לחשוב שזאת עבודה בזויה, אבל יש מין מנטליות ישראלית שלא עושים כל עבודה.

נסים דהן: אותן 500,000, 600,000, 700,000 נשים – עקרות בית, במונח המקצועי – יגבו מהן 70 שקל.

נסים דהן: למה?

נסים דהן: כדי שמי שמשתכר 30,000 שקל, תהיה לו תקרה בביטוח הלאומי ולא ישלם יותר.

נסים דהן: מי שמשתכר 30,000 שקל ומי שמשתכר 300,000, לביטוח לאומי, למס בריאות, ישלמו אותו דבר.

נסים דהן: אשה שלא עובדת בכלל תשלם 70 שקל בחודש.

נסים דהן: מס פרוגרסיבי, לפי כל חוות דעת מקצועית של כלכלן.

נסים דהן: מישהו יעלה זאת על הדעת?

נסים דהן: זאת לא אטימות?

נסים דהן: כבוד השר, זאת לא אטימות?

נסים דהן: עכשיו אני שואל אותך שאלה.

נסים דהן: אני עוד אכנס לפרטים אחרים בנאומים אחרים.

נסים דהן: איך תגבו את המס הזה?

נסים דהן: מה תעשו לנשים שלא ישלמו?

נסים דהן: מה תעשו להן, תוציאו אותן מהמרפאה?

נסים דהן: אשה כזאת שלא תשלם צריכה תרופה והיא תלך למרפאה, לא ייתנו לה את התרופה?

אלי בן-מנחם: ואין לה חשבון בנק.

אלי בן-מנחם: באמת איך היא תשלם?

ואסל טאהא: - - -

נסים דהן: מה יעשו לנשים, יעצרו אותן ברחובות, ומי שלא תציג תעודת תשלום, יעצרו אותה ל=24 שעות?

נסים דהן: מה יעשו?

ואסל טאהא: - - -

נסים דהן: אני מבין שמי שמקבל משכורת מקזזים לו ישר מהמשכורת, אבל אשה שלא עובדת, מה תעשה לה?

נסים דהן: מה, תעמיד בכל כניסה לקופת-חולים שומרים שיבקשו להציג תעודת תשלום?

גדעון עזרא: לבעלה יש תלוש משכורת.

נסים דהן: ואם היא אשה חד-הורית?

נסים דהן: ואם אתה לא יודע מי זה בעלה?

גדעון עזרא: - - -

נסים דהן: אני אומר: כשגוזרים גזירה על הציבור, צריך גם לדעת לממש אותה.

נסים דהן: אי-אפשר לקבל חוק שאתה יודע שאתה לא יכול לאכוף אותו.

אלי בן-מנחם: סליחה, אם רוצים לגבות מהאשה, אז למה הבעל צריך בתלוש המשכורת שלו לשלם?

נסים דהן: אז זה סתם נשמע כמו איזו גזירה, שמישהו החליט להתנפל.

נסים דהן: אתה יודע, ברוסיה - להבדיל אלף אלפי הבדלות, אני לא רוצה להשוות בין רוסיה למדינת ישראל - היו גוזרים כל מיני גזירות.

נסים דהן: אפשר לקיים, אי-אפשר לקיים, אבל האווירה של הגזירה היא אווירת "עליהום" כזה.

נסים דהן: אם אתם רוצים לעשות "עליהום" על הציבור, אז תגידו.

גדעון עזרא: לחוק הפיקדון גם כן לא היה מנגנון.

גדעון עזרא: זה לוקח זמן.

נסים דהן: אז אתה יכול להגיד שהחוק הזה ייכנס לתוקף כשיהיה מנגנון.

אלי בן-מנחם: והמנגנון עולה יותר.

גדעון עזרא: אבל חוק הפיקדון נכנס לפני שהיה מנגנון.

נסים דהן: א.

נסים דהן: אני לא רואה מנגנון שגובה מאזרחים שאין להם מגע עם השלטונות.

נסים דהן: הרי האשה הזאת, החד-הורית, או עקרת-הבית הזאת, אין לה שום מגע עם השלטון.

נסים דהן: אתה צריך - כדי שהיא תשלם - שיום אחד היא תבוא לחדש רשיון, למשל.

נסים דהן: ואז אתה תתפוס אותה בפינה.

נסים דהן: לא תחדש לה את הרשיון עד שתוכיח שהיא שילמה שנתיים קופת-חולים.

נסים דהן: זה מה שאתה רוצה?

גדעון עזרא: אז היא תרוויח, אבל אשתך תשלם.

אלי בן-מנחם: יש הוצאה לפועל.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת נסים דהן, זמנך המוקצב תם.

אלי בן-מנחם: אני מבקש ממך לסיים.

נסים דהן: אני כבר מסיים.

נסים דהן: חוץ מזה, תראה מה האבסורד במס: בדרך כלל ביטוח בריאות, יש לו משמעות של ביטוח.

נסים דהן: אדם מרוויח 100 שקל, הוא משלם 4% מהמשכורת שלו לביטוח, למס בריאות.

נסים דהן: האשה הזאת לא מרוויחה דבר.

נסים דהן: לא רק שהיא לא מרוויחה, אתה עוד נותן לה קנס.

נסים דהן: את לא הלכת לעבוד, את לא תשלמי לפי איזה יחס של משכורת שאת מקבלת, תשלמי 70 שקל בחודש.

נסים דהן: למה?

נסים דהן: ככה.

נסים דהן: למה 70?

נסים דהן: למה לא 85?

נסים דהן: למה לא 45?

נסים דהן: קבעו איזה סכום של 70 שקל.

נסים דהן: לא תצליחו לממש את זה, וזה רק ייצור אווירת חשדנות.

נסים דהן: כל אשה כזאת שתיכנס לקופה, ילמדו את הפקיד - - - עכשיו, אני הרי יודע מה יקרה בסיבוב השני של האוצר.

נסים דהן: הרי את הראש של האוצר אני מכיר מצוין.

נסים דהן: הם יטילו את הגבייה על הקופות.

נסים דהן: לא על מערכת הגבייה של ביטוח בריאות, לא על ביטוח לאומי.

נסים דהן: הם יגידו לקופות: את 70 השקל מעקרות-הבית אתם תגבו, כמו שהחילו עליהם את התשלום עבור גביית התרופות, עבור גביית ההשתתפות בביקור אצל רופא.

נסים דהן: הרי לא מזמן, כשהתחיל חוק ביטוח בריאות, הקופות לא גבו; לא עבור השתתפות בביקור אצל רופא, לא עבור תרופות.

נסים דהן: מה עשו באוצר?

נסים דהן: הטילו על מנהלי הקופות לגבות את הסכומים האלה.

נסים דהן: זה מה שיקרה עם 70 השקל לעקרות-הבית.

נסים דהן: הם יטילו על מנהלי הקופות להיות מנגנון הגבייה של האוצר.

נסים דהן: ואז, מנהלי הקופות יעמדו בכניסה, אתה חושב, לכל מרפאה, וכל אשה שתבוא - תוכיחי ששילמת את 70 השקל.

נסים דהן: אתה באמת ככה מדמיין לעצמך, במדינת ישראל, שאנחנו ניהפך למדינת משטרה, של חשדנות על כל צעד ושעל.

נסים דהן: חפשו פתרונות אחרים, השר עזרא.

נסים דהן: אתה ידוע במתינות שלך, בניסיון חיים, בחוכמת חיים.

נסים דהן: באת מהאוניברסיטה של החיים.

נסים דהן: אי-אפשר.

נסים דהן: אי-אפשר לממש כאלה שטויות.

נסים דהן: תמחקו את זה מספר החוקים.

נסים דהן: זו תהיה חרפה למדינת ישראל ולעם ישראל, חוק כזה מצחיק.

אלי בן-מנחם: תודה.

נסים דהן: ועל השאר אני עוד אדבר בהמשך.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת נסים דהן.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת ואסל טאהא לעשר דקות, ואחריו - את חבר הכנסת טלב אלסאנע.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, צדקת כשאמרת: מדינת הרווחה מתפרקת.

ואסל טאהא: ואני מוסיף שאנחנו שואלים, האם באמת אנחנו חיים במדינה דמוקרטית או במדינת רווחה.

ואסל טאהא: אלה שאלות מחייבות תשובות ואני, אחרי חצות, אתייחס לנושא הזה.

ואסל טאהא: עכשיו אני רוצה להתייחס לאוכלוסייה החלשה שנפגעה קשות מן התוכנית הכלכלית; התוכנית שהכניסו בה יותר מ=40 שינויים ופיצולים ונמתחה לתוכנית-לא-תוכנית, לקומץ של קיצוצים ושל פגיעות באוכלוסיות חלשות, באוכלוסייה הערבית, באוכלוסייה החרדית, הדתית, באוכלוסייה המזרחית.

ואסל טאהא: עכשיו אני רוצה לתת דוגמה מהאוכלוסייה הערבית.

ואסל טאהא: אני רוצה לקחת את הנשים הערביות.

ואסל טאהא: דיברת, חבר הכנסת דהן, על עקרות-הבית, וצדקת.

ואסל טאהא: 75% מהנשים הערביות מובטלות.

ואסל טאהא: הנשים הערביות מהוות 10% מכלל אזרחי ישראל.

ואסל טאהא: 75% מובטלות מגיל 25 עד 54, חלקן הגדול לא נרשם בלשכות התעסוקה, ואם יירשמו בלשכות, האבטלה בכפרים הערביים תהיה גבוהה יותר מכפי שהיא עכשיו, מכפי שמציינים בלשכות, מפני שיש אבטלה סמויה אצלנו בכפרים הערביים.

ואסל טאהא: נשים ערביות סובלות מאפליה כפולה - כחלק מהמיעוט האתני וכנשים.

ואסל טאהא: אף שבשנים האחרונות חלה עלייה משמעותית ברמת ההשכלה ובשנות הלימוד בקרב הנשים הערביות, השתתפותן בכוח העבודה בישראל עדיין נמוכה באופן משמעותי, יחסית לשיעור של נשים יהודיות או גברים יהודים וערבים כאחד.

ואסל טאהא: ואני שואל: מדוע נשים ערביות נמצאות במצב כזה?

ואסל טאהא: מפני שהמשק הכלכלי הערבי תלוי בצורה מוחלטת במשק היהודי ומגוון אפשרויות התעסוקה המצומצם שהוא מציע יוצר היצע מצומצם של תעסוקות עבור הנשים הערביות.

ואסל טאהא: זה מעמיד אותן במצב שבו הן הופכות למאגר כוח עבודה זמין וזול.

ואסל טאהא: אפילו יוזמות ממשלתיות מיוחדות לא פתרו את הבעיה.

ואסל טאהא: לפי ועדת השרים לתיאום ומינהל, בשנת 1992 הוקצו 160 משרות כמבצע מיוחד לקליטת אקדמאים ערבים במשרות בשירות הממשלתי.

ואסל טאהא: אך רוב המשרות היו משרות של מורים, וכן לא הוצעו משרות מקדמות, אף שבמהלך כמה שנים, משנת 1992 ועד היום, נקלטו כמה מאות ערבים במשרות ממשלתיות, כ=800 במספר.

ואסל טאהא: במרבית משרדי הממשלה בירושלים, לרבות בלשכת נשיא המדינה, עדיין אין עובדים ערבים, בטח ובטח לא נשים.

ואסל טאהא: אז הפתרון הוא, אם כן, הקמת עסק קטן בכפר.

ואסל טאהא: מתחילים לחשוב כיצד לפתור את הבעיות.

ואסל טאהא: מתחילים לחשוב כיצד להקים עסקים קטנים בכפרים, קרוב לבית.

ואסל טאהא: אבל ממשלות ישראל לא מעודדות יוזמות כאלה.

ואסל טאהא: לנשים אין כסף להרים אפילו עסק קטן כזה.

ואסל טאהא: ועכשיו גם עקרות בית שניסו לחסוך כדי להקים עסק קטן, יבואו וייקחו מהן מס בריאות שדיבר עליו חבר הכנסת דהן.

ואסל טאהא: מנין להביא?

ואסל טאהא: עקרות בית שיושבות מובטלות לא יכולות לשלם את 70 השקל.

ואסל טאהא: מי ישלם?

ואסל טאהא: הבעל, כפי שאמרת, השר גדעון עזרא?

ואסל טאהא: שמרוויח 4,000 שקל שכר מינימום, עוד ישלם 70 שקל מס בריאות מפני שאשתו עקרת בית או מובטלת?

ואסל טאהא: איפה הצדק?

ואסל טאהא: איפה מדינת הרווחה כאן, אם אנחנו רודפים את עקרות-הבית לתוך הבית כדי שישלמו את המס המתועב הזה.

ואסל טאהא: עדיין לא נשמע דבר כזה.

ואסל טאהא: אולי תיקחו מס על כל נשימה, על אוויר.

ואסל טאהא: אפשר גם לגזור שעל כל סנטימטר מעוקב אוויר ישלמו כך וכך מס.

ואסל טאהא: נגיע לזה, אנחנו בדרך.

ואסל טאהא: זה צעד שהנשים הללו צועדות.

ואסל טאהא: הנשים הערביות משוללות כל כוח, וכאשר מגיעות עמותות במטרה לעזור ולשפר את תנאיהן, דווקא אז, דווקא העמותות האלה לא מאושרות על-ידי הממשלה ולא נותנים להן תקציב.

ואסל טאהא: ודאי שיש אינטרס להשאיר את הנשים במצב כזה, כדי שכאשר יחפשו כוח עבודה זול, יהיה מאיפה לקחת.

ואסל טאהא: אתם יודעים שהנשים הן בדרך כלל 50% מהאוכלוסייה, אז 50% מובטלים, 50% כוח עבודה זול.

ואסל טאהא: זה אטרקטיבי למישהו כאן במדינה הזאת.

ואסל טאהא: אבל בואו נדבר על נשים ערביות שעובדות.

ואסל טאהא: אותן נשים שלמדו, הוכשרו והן חלק מכוח העבודה, רוב רובן מורות.

ואסל טאהא: התוכנית הכלכלית החדשה פוגעת בצורה קשה במערכת החינוך, פוגעת גם במורות שהתמנו וכבר שנה בעבודה.

ואסל טאהא: הן מאוימות, הן לא יודעות מה יעלה בגורלן בשנה הבאה.

ואסל טאהא: נשים שכבר עובדות מוצאות את עצמן כבר היום מובטלות, ובחודשים הבאים עוד ועוד נשים ערביות יצטרפו למעגל האבטלה הנוראי הזה.

ואסל טאהא: טוב, לפחות עכשיו יהיה להן זמן לטפל בקשישים שיחזרו לבתי ילדיהם.

ואסל טאהא: אתם הרי יודעים שגם הקשישים נפגעו, גם הסיעודיים נפגעו.

ואסל טאהא: בתי-אבות ייסגרו במדינה הזאת.

ואסל טאהא: יש סכנה שבתי-אבות ייסגרו.

ואסל טאהא: הזקנים והקשישים יחזרו הביתה, והנה מצאנו עבודה לעקרות-הבית, הן תטפלנה בקשישים ויבלו את הזמן שלהן בטיפול בקשישים שלהן בבית, מפני שמקצצים בצורה נוראית בסיעוד.

ואסל טאהא: ממשלת ישראל לא מתביישת להיטפל דווקא לקשישים, ולא מפסיקה לקצץ ולקצץ בקצבאותיהם.

ואסל טאהא: הכול, בסופו של דבר, נופל על גבה של האשה שתצטרך לטפל ממחר גם בהם.

ואסל טאהא: הן תהיינה מחויבות לטפל בקשישים שיחזרו הביתה אחרי כל הקיצוצים האלה.

ואסל טאהא: יש קיצוצים בכל כיוון.

ואסל טאהא: קיצוץ בשעות הלימוד יפגע בנשים הערביות.

ואסל טאהא: גם אם אשה תמצא עבודה, אולי היא לא תוכל לעבוד בה משום שילדיה יחזרו מוקדם יותר הביתה, וכמובן היא תצטרך לדאוג להשכלתם ולחינוכם יותר מתמיד, כי אחרי כל הקיצוצים האלה בית-הספר כבר לא מספק את הסחורה.

נסים דהן: תודה רבה, אדוני.

נסים דהן: משפט לסיום.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, התוכנית הכלכלית הורסת עוד יותר את השכבות הפגיעות ביותר, החלשות ביותר, הנזקקות ביותר בחברה הישראלית, ללא כל רחמים, ללא כל התחשבות.

ואסל טאהא: הממשלה הזאת הורסת כל חלקה טובה.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת אופיר פינס-פז במקום חבר הכנסת טלב אלסאנע, אחריו - חבר הכנסת הרב שלמה בניזרי, ואחריו - חבר הכנסת טל וחבר הכנסת אברהם בורג.

נסים דהן: כל אלה ששמעו את שמם יכולים להתכונן בינתיים.

נסים דהן: בבקשה אדוני, 20 דקות לרשותך.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני השתתפתי היום באחד האירועים היותר- מרגשים במסגרת המאבק שאנחנו מנהלים נגד תוכנית הגזירות הכלכליות של הממשלה - הפגנה של עשרות אלפי עובדים, גמלאים, שבאו מכל קצות הארץ למחות על מה שהממשלה הזאת עושה בטיפול שלה בקרנות הפנסיה.

אופיר פינס-פז: איך ממשלה אחראית מטפלת בקרנות הפנסיה, חבר הכנסת רמון?

חיים רמון: - - -

אופיר פינס-פז: אבל איך הממשלה הזאת מטפלת?

אופיר פינס-פז: היא מגלגלת את האחריות ממנה אל העמיתים.

אופיר פינס-פז: היא אומרת: חבר'ה, תראו, אנחנו לא מסוגלים להתמודד עם הגירעון האקטוארי.

אופיר פינס-פז: אנחנו, הממשלה של נתניהו ושרון, יש לנו בעיה עם זה שתוחלת החיים עולה, מה לעשות, אז אנחנו לא לוקחים אחריות.

אופיר פינס-פז: כולכם תשלמו 2% יותר.

אופיר פינס-פז: כלומר, זו עלייה של 30%-35%.

חיים רמון: זה לוקח את כל הרפורמה במס משכבות ביניים.

חיים רמון: עכשיו הם במינוס.

אופיר פינס-פז: עכשיו אנחנו במינוס.

אופיר פינס-פז: נקבל הרבה פחות, נתחיל לקבל בגיל 67, נהפוך את העובדים להיות בני ערובה של המעסיקים, שכאילו יעסיקו אותם עד גיל 67.

אופיר פינס-פז: סדום ועמורה.

אופיר פינס-פז: ואיך נשמור על ערך הכסף?

אופיר פינס-פז: בוודאי, נלך לשחק בבורסה.

אופיר פינס-פז: פעם נרוויח, פעם נפסיד.

אופיר פינס-פז: מה זה משנה?

אופיר פינס-פז: את איגרות החוב המיועדות נבטל.

אופיר פינס-פז: למה צריך ללכת על דבר יציב ובטוח שמאפשר תשואה סבירה?

אופיר פינס-פז: חברים, אין מדינת רווחה שבה קרנות הפנסיה, הביטחון הסוציאלי של מיליונים במדינה הזאת, לאורך שנים, נמצא בסימן שאלה.

אופיר פינס-פז: אי-אפשר לקיים כלכלה, אי-אפשר לקיים חברה.

אופיר פינס-פז: אלה אינם פתרונות.

אופיר פינס-פז: דרך אגב, רשת הביטחון שהממשלה יצרה כביכול לקרנות הפנסיה - הרי זה לעג לרש.

אופיר פינס-פז: לא שאני בא בטענה, כי המצב הכלכלי קשה, אבל מישהו באמת מאמין שב=6 או ב=7 מיליארדי שקלים אפשר לפתור את הבעיות האקטואריות של קרנות הפנסיה?

אופיר פינס-פז: נו, באמת.

אופיר פינס-פז: אז רבים מי ימנה את המנהלים.

אופיר פינס-פז: קודם כול, אני בעד מנהלים מקצועיים.

אופיר פינס-פז: חד-משמעית.

אופיר פינס-פז: היו מנהלים מקצועיים והיו מנהלים לא-מקצועיים, ותמיד צריך שיהיו מנהלים מקצועיים בקרנות הפנסיה, במשרדי הממשלה, בכל מקום.

אופיר פינס-פז: אבל מי שמנסה לומר, שמשום שבחלק מקרנות הפנסיה המנהלים היו פחות מקצועיים יש גירעון אקטוארי של עשרות מיליארדים - הרי זה להונות את הציבור.

אופיר פינס-פז: לא זה המצב ולא דרך זה יבוא פתרון למצב.

אופיר פינס-פז: כל אחד שמבין משהו בכלכלה יודע את זה.

אופיר פינס-פז: ולכן, אני מאוד מקווה שראש הממשלה ושר האוצר גם צפו בהפגנה המדהימה שהיתה היום וגם שמעו את מה שנאמר שם, ואולי - כך אני מקווה - משהו יקרה להם עד מחר, לפני ההצבעות, שיגרום להם להחזיר את הפרק על הפנסיה לוועדת הכספים, כדי לשקול מחדש פתרונות אחרים.

אופיר פינס-פז: אז זה ייקח עוד יום-יומיים.

אופיר פינס-פז: לא שלא משלמים מחיר על זמן, אבל בכל זאת, פה הולכים לייצר פתרונות מסוכנים, מעודדי אי-יציבות, שמבעירים את כל יחסי העבודה במשק, ואני לא יכול אלא להתריע.

אופיר פינס-פז: כמובן, אנחנו נצביע כאיש אחד, כל חברי האופוזיציה - נגד.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שלפחות בנושא העקרוני הזה אנשים שאכפת להם, אנשים שמבינים את העניין, אנשים שמייצגים עובדים, יצטרפו אלינו ויצביעו נגד.

אופיר פינס-פז: אני מצפה שחיים כץ יצביע נגד.

אופיר פינס-פז: אני מצפה שחברי הכנסת של המפד"ל יצביעו נגד.

אופיר פינס-פז: אני מודה שמאחרים יש לי פחות ציפיות.

אופיר פינס-פז: יש כאן איזו משמעת קואליציונית שאני יודע להעריך אותה, כמי שהיה פעם יושב-ראש קואליציה, אבל יש דברים שגם משמעת קואליציונית לא צריכה לתת להם הכשר.

אופיר פינס-פז: בשום פנים ואופן לא.

אופיר פינס-פז: אנחנו נאבקים על עצם קיומה של מדיניות רווחה במדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: מי שיסתכל על מה שקורה במדינה הזאת במשך השבועות האחרונים, שבהם מתנהל המאבק הזה, לא יכול שלא להתרגש ולא יכול להישאר אדיש.

אופיר פינס-פז: מדליקים צמיגים במדינה הזאת מאילת בדרום ועד קריית-שמונה ומטולה בצפון: יהודים וערבים, עולים חדשים וותיקים, גמלאים וסטודנטים, דתיים, חילונים וחרדים.

אופיר פינס-פז: אתם לא רואים כלום?

אופיר פינס-פז: אתם לא מבינים מה שאתם עושים פה?

אופיר פינס-פז: זה פשוט מדהים.

אופיר פינס-פז: אני לא רוצה לדבר על תופעת ההתאבדויות, אלא רק להגיד משפט אחד: שימו לב מה קורה, למי זה קורה, ותחשבו איך נותנים לעניין הזה גם תמיכה מורלית קודם כול.

אופיר פינס-פז: מעמד הביניים, שהוא עמוד השדרה של החברה הישראלית, הגורם היצרני, שקם כל בוקר, הולך לעבודה, מתפרנס ומפרנס בכבוד ונותן את חלקו למס הכנסה, נמצא בקריסה ומידרדר במדרון חלקלק.

אופיר פינס-פז: זה מסוכן.

אופיר פינס-פז: אין לכם כלים להתמודד עם זה.

אופיר פינס-פז: חבל לכם על הזמן.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, יכול להיות שזו הסיבה לכך ששרון החליט לעשות תפנית מדינית דרמטית, שאני מכבד אותה ומברך עליה.

אופיר פינס-פז: אני מניח שהסייגים שהחליטו עליהם באים כדי להפיס את דעת הקהל של הימין הישראלי, כי כולם יודעים שאת מפת הדרכים אפשר לאמץ או לדחות.

אופיר פינס-פז: אפשר בהחלט לדון על כל מיני הערות שלנו, ודרך אגב לחלק מההערות אני מסכים, אבל אי-אפשר להתנות פתיחת משא-ומתן על מפת הדרכים בשום סייג שהממשלה החליטה עליו בישיבה שלה.

אופיר פינס-פז: הממשלה יודעת את זה, וראש הממשלה יודע את זה.

אופיר פינס-פז: אבל, אומר כך: אדוני השר גדעון עזרא, ההחלטה של ראש הממשלה על מפת הדרכים חשובה פי מאה מכל התוכנית הכלכלית של נתניהו, ואני מדבר עכשיו מבחינה כלכלית ולא מדינית.

אופיר פינס-פז: אם יש למדינה הזאת סיכוי לייצר מקומות עבודה, להחזיר תיירות ולהחזיר השקעות למדינה - זה לא מהתוכנית שהביא שר האוצר ושהממשלה אימצה, תוכנית שאין בה שום בשורה כלכלית ואין בה שום סיכוי לצמיחה, אלא במהלך מדיני.

אופיר פינס-פז: מהלך מדיני הוא סיפור חדש.

אופיר פינס-פז: יכול להיות שמתוך שלא לשמה בא לשמה.

אופיר פינס-פז: יכול להיות שהוא יעשה מהלך מדיני כי יש לו צורך כלכלי.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע.

אופיר פינס-פז: אינני בא לשפוט אותו.

אופיר פינס-פז: אני מדבר על התוצאה.

אופיר פינס-פז: אם תהיה התמדה ויהיה גם יישום של השלב הראשון במפת הדרכים, ולא רק החלטה, אני חושב שנוכל לעלות על מסלול חשוב מאוד מדינית וביטחונית, אבל גם כלכלית-חברתית.

אופיר פינס-פז: אם זה לא יקרה, ההמשך מי ישורנו.

אופיר פינס-פז: התוכנית הזאת - באמת אין סיכוי שהיא תעשה שינוי.

אופיר פינס-פז: היא מנסה לעשות שני דברים: מצד אחד, לחסוך בהוצאה הציבורית, ואני מצטער לומר שלא בהכרח במקומות הנכונים.

אופיר פינס-פז: יש מקומות שלו היו שואלים אותנו, באופן טבעי היינו עושים דברים אחרים למשל: בהתנחלויות, ואנחנו אומרים את האמת.

אופיר פינס-פז: אבל, נכון שזו ממשלה ימנית מאוד, ואלה סדרי העדיפויות הפוליטיים שלה.

גדעון עזרא: מה היית עושה?

אופיר פינס-פז: אבל, היה כאן עוד דבר.

אופיר פינס-פז: לא רק שהיתה כאן השקפה פוליטית ימנית אידיאולוגית של העדפת ההתנחלויות.

אופיר פינס-פז: לזה אנחנו רגילים - דרך אגב, על זה התפרקה ממשלת האחדות הקודמת.

אופיר פינס-פז: היה כאן מהלך ימני ליברלי קפיטליסטי, שאומר: רגע, החבר'ה האלה ממפלגת העבודה עשו כאן מדינה שהיא יותר מדי מדינת רווחה.

אופיר פינס-פז: מה זה העניין הזה?

אופיר פינס-פז: אדוני השר עזרא, אנחנו לא מתביישים.

אופיר פינס-פז: עשינו כאן מדינת רווחה, ולא לבד - עם שותפים טובים.

אופיר פינס-פז: אבל, אתה יודע מה עוד עשינו?

אופיר פינס-פז: ידענו לייצר צמיחה במדינה הזאת, שיכלה להעמיד על רגליים איתנות את מדיניות הרווחה שלנו.

אופיר פינס-פז: לא יצרנו קטסטרופה כלכלית עם מדיניות רווחה גדולה, שזה באמת בלתי אפשרי וזה ממוטט משק.

אופיר פינס-פז: לצדה של מדיניות הרווחה, שיצרנו עקב בצד אגודל בבריאות, ברווחה ובחינוך - נכון שסבסדנו את החלשים.

אופיר פינס-פז: אנחנו גאים בכך ולא מתביישים - יצרנו כלכלה יציבה ואיתנה, שהיתה בה בעיה אחת קשה, שגם אותי הכעיסה: הפער בהכנסות.

אופיר פינס-פז: זו היתה שערורייה, וזו עדיין שערורייה גדולה במדינה.

אופיר פינס-פז: אבל, בכל יתר הפרמטרים הצלחנו ליצר משק צומח, לא כי אנחנו גאונים, אלא כי תמיד הקפדנו לעשות כל מאמץ כדי ליצר תהליך שלום ולחתור לשלום - דבר שיאפשר לעולם לתמוך בנו, לעזור לנו, לעשות עסקים אתנו, להגיע לכאן ולעשות כלכלה.

גדעון עזרא: מתי נפתחה - - - הראשונה?

גדעון עזרא: בתקופה שלנו?

אופיר פינס-פז: לא.

אופיר פינס-פז: המלחמה האחרונה, האינתיפאדה, לא נפתחה בתקופה שלכם, אבל היא נפתחה גם בגללכם.

גדעון עזרא: איך?

אופיר פינס-פז: איך?

אופיר פינס-פז: בעלייה הפרובוקטיבית חסרת האחריות של אריק שרון להר-הבית.

אופיר פינס-פז: למה לא פתחתם את הר-הבית עד היום?

אופיר פינס-פז: חבורה של פחדנים.

אופיר פינס-פז: לא פתחתם את הר-הבית?

אופיר פינס-פז: עליתם, פוצצתם, שיגעתם וסגרתם.

אורי אריאל: אתה תועמלן של- - -

אופיר פינס-פז: איפה אתם?

אופיר פינס-פז: אתם גיבורים גדולים בפה, וזו הבעיה.

גדעון עזרא: הורדת הריבית - מה היא עשתה?

גדעון עזרא: - - -

אורי אריאל: - - -

אופיר פינס-פז: השר גדעון עזרא, בחייך.

אופיר פינס-פז: מה שגורם עכשיו לעליית הבורסות וגם לחיזוק השקל זה מפת הדרכים.

אופיר פינס-פז: מה אתה רוצה?

גדעון עזרא: לא עכשיו.

גדעון עזרא: אני מדבר אתך על חודשיים.

נסים דהן: כדאי שתמשיך, כי הדיון פה הוא על חשבון זמנך היקר.

נסים דהן: אתה יכול להמשיך להתווכח אתו, וזה על חשבון הזמן שלך.

אופיר פינס-פז: לא.

אופיר פינס-פז: אני מוכן, בהחלט, להחליף אתו - - -

נסים דהן: אתה מחליף אתו - זה בסדר, ורק לא מהלומות.

אופיר פינס-פז: זה על זמני, וזה בסדר.

גדעון עזרא: הוא לא ידע שיש עשר דקות.

נסים דהן: הוא ידע.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לחזור ולומר: חברים, מחר ההצבעות.

אופיר פינס-פז: מחר נעשה פעולת מחאה אחרונה של כל המפלגות יחד: עם אחד, חד"ש, בל"ד, רע"ם, מרצ, יהדות התורה, ש"ס ומפלגת העבודה.

אופיר פינס-פז: נתכנס בשעה 16:30 ברחבת "נזכור" מול "בנייני האומה" ונצעד לכיוון הכנסת, מתוך רצון והזדמנות של הרגע האחרון לקרוא לממשלה: תחשבי שוב על כמה סעיפים.

אופיר פינס-פז: אנחנו יודעים שאתם רוצים להעביר את התוכנית.

אופיר פינס-פז: יש כמה סעיפים שחשוב מאוד לחשוב עליהם פעם נוספת, למשל הפגיעה העצומה בקצבאות הילדים, למשל הפגיעה העצומה בקצבאות הנכים.

אופיר פינס-פז: תראו מה אתם עושים.

אורי אריאל: באיזו שעה?

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת אריאל, אתה מוזמן.

אופיר פינס-פז: זה בשעה 16:30.

אופיר פינס-פז: אני קורא לכל הציבור, לירושלמים: תבואו מחר בשעה 16:30 ותצטרפו אלינו.

אופיר פינס-פז: כולנו, כל עם ישראל, יהודים וערבים, חילונים ודתיים, דתיים וזקנים, עולים חדשים וותיקים, תבואו מחר ותעזרו לנו להפגין ולמחות ולנסות לשנות את דעתם של שר האוצר, של ראש הממשלה ושל שרי הממשלה.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת אריאל, קח את נושא קצבאות הנכים.

אופיר פינס-פז: חודשים על חודשים נאבקו הנכים על זכויותיהם, וזה היה מאבק עיקש וקשה.

אופיר פינס-פז: שלמה בניזרי היה אז שר העבודה.

אופיר פינס-פז: לא נאבקו בו.

אופיר פינס-פז: בסופו של דבר, הצליחו - לא ייאמן איזו מדינה אנחנו - ואמרו: אז מה אם הצלחתם?

אופיר פינס-פז: חתמו אתם, ולא כיבדו את החתימה הרבה זמן.

אופיר פינס-פז: נתנו להם לרוץ אחריהם על עניינים שהם חתמו עליהם ושהם השיגו חודשים - אמת?

אופיר פינס-פז: וזאת, עד שיישמו אותם הלכה למעשה.

אופיר פינס-פז: עכשיו, לוקחים חלק חזרה.

אופיר פינס-פז: איך ציבור במדינה הזאת יאמין בממשלה שלו?

אופיר פינס-פז: איך ציבור הנכים למוד הסבל ישים את מבטחו בשרון, בנתניהו, באחרים?

אופיר פינס-פז: איך ציבור הסטודנטים, שחתמו אתו על הסכם – נכון, ממשלה אחרת, לא מכבדים, אין כבוד למלה, אין כבוד לחתימה.

אופיר פינס-פז: ככה לא בונים מדינה, השר עזרא, ככה לא בונים מדינה.

אופיר פינס-פז: לכן, אני מאוד מקווה שהממשלה הזאת תתעשת, שכמה אנשים בקואליציה הזאת יגידו משהו, יגידו: עד כאן, ידפקו על השולחן, דוד לוי, זבולון אורלב - איך אתה יכול להיות שר הרווחה בממשלה כזאת?

אופיר פינס-פז: על המקום תתפטר.

אופיר פינס-פז: איך אפשר למלא תפקיד כזה?

אופיר פינס-פז: איך ישנים בלילה ככה?

אופיר פינס-פז: אני מקווה שהאנשים שאני פונה אליהם מעל הבמה הזאת, מתוך שורות הקואליציה, יתחשבו במצפונם, לא רק במשמעת הקואליציונית, ויפתיעו מחר לטובה את עם ישראל.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת הרב שלמה בניזרי, בבקשה.

נסים דהן: אחרי חבר הכנסת הרב בניזרי - חבר הכנסת דוד טל, שלא נמצא, אבל הוא יכול להתכונן.

נסים דהן: הוא בבניין כנראה.

שלמה בניזרי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אתמול בלילה דיברתי על הקואליציה הלא-קדושה של שינוי ומפד"ל, והרחבתי אתמול בשעה 01:00, אבל אמרתי: למה לי לבזבז את הזמן, בין כה לא מקשיבים.

שלמה בניזרי: אתה יודע מה, אולי יש פה חלק שירצו כן להאזין, ולפחות יש לנו כמה צופים בבית שכן שומעים אותנו.

שלמה בניזרי: אז בוא נגיד קצת דברי תורה בשבחם ובמעלתם של אלו שלומדים תורה, כפי שלמדנו בפרשת השבוע:

שלמה בניזרי: אם בחוקותי תלכו ואת מצוותי תשמרו, ונתתי גשמיכם בעתם וחרב לא תעבור בארצכם.

נסים דהן: חבר הכנסת בריזון, זה בשבילך.

אורי אריאל: - - -

שלמה בניזרי: עכשיו אני אקדש אותו, בעזרת השם, אחרי כל מה ששינוי עושים פה.

שלמה בניזרי: מה ראינו בפרשת השבוע?

שלמה בניזרי: אם בחוקותי תלכו - מי אלה החוקות?

שלמה בניזרי: חוקותיו של הקדוש-ברוך-הוא.

שלמה בניזרי: הקדוש-ברוך-הוא כורת אתנו ברית ואומר לנו: יש לכם שתי אפשרויות - אם בחוקותי תלכו; ואם לא בחוקותי תלכו.

שלמה בניזרי: אם בחוקותי תלכו ואת מצוותי תשמרו, נתתי גשמיכם בעתם.

שלמה בניזרי: חרב לא תעבור בארצכם.

שלמה בניזרי: לא פיגועים, לא שום דבר.

שלמה בניזרי: אבל אם, חס ושלום, לא בחוקותי תלכו ואת מצוותי לא תשמרו, אז - וגעלה נפשי אתכם.

שלמה בניזרי: לצערנו הרב אנחנו רואים פה מגמה שהולכת ותופסת תאוצה בשנים האחרונות, של שנאת לומדי התורה, אבל בצורה כל כך פנאטית.

שלמה בניזרי: כלומר, מי הם הבעיה של מדינת ישראל?

שלמה בניזרי: מי הם הצרה הצרורה של מדינת ישראל?

שלמה בניזרי: אלו הם לומדי התורה, אלו שתמיד ראינו בהם את הפאר, את הייחודיות של העם היהודי.

שלמה בניזרי: אלו שהגנו עלינו לאורך כל ההיסטוריה מפני כל צר ואויב.

שלמה בניזרי: תבדקו את ההיסטוריה.

שלמה בניזרי: לצערנו הרב, הם אלו שמותקפים, מושמצים.

שלמה בניזרי: איך מכנים אותם?

שלמה בניזרי: פרזיטים, טפילים.

שלמה בניזרי: ומי אלה?

שלמה בניזרי: אנשי שינוי, בדרך כלל הם המובילים של הקו: טפילים, פרזיטים.

שלמה בניזרי: אתם זוכרים למי אמרו את זה בשנות ה=30, כנגד מי הטיפו והסיתו, האם לא כנגד היהודים השתמשו בזה?

שלמה בניזרי: אם אני אומר עכשיו על מישהו פה טפיל או פרזיט, הרי כל המדינה מייד תעשה לי לינץ' אחד גדול: איך אתה מעז לומר דברים מהסוג הזה.

שלמה בניזרי: אבל כאשר לוקחים את הפאר של העם היהודי, את מלח הארץ, את האנשים שבזכותם העם היהודי מתקיים וימשיך להתקיים והתקיים בעבר, אלו הם לומדי התורה; איך אמר רב סעדיה גאון לפני אלף שנים: אין ישראל אומה אלא בתורותיה.

נסים דהן: תורותיה, תרתי משמע.

שלמה בניזרי: תורותיה, הכוונה תורה שבכתב ותורה שבעל-פה.

שלמה בניזרי: כלומר, אין עם יהודי ללא תורה.

שלמה בניזרי: גם אילן רמון, האסטרונאוט המפואר, הבין את זה.

שלמה בניזרי: כאשר הוא עלה לחלל, תראה מה הוא לקח אתו.

שלמה בניזרי: הוא לא לקח אתו איזה סטיקר של שינוי, בטוח.

שלמה בניזרי: הוא לא לקח אתו צעיף של "בית"ר" או רעשן של "מכבי תל-אביב".

שלמה בניזרי: אלא מה הוא לקח אתו לחלל?

שלמה בניזרי: הוא לקח אתו ספר תורה, מזוזה, גביע לקידוש.

שלמה בניזרי: הוא ידע מה זה מושג של קידוש השם.

שלמה בניזרי: הוא לא התבייש ביהדותו, כפי שאתם מתביישים ביהדותכם.

שלמה בניזרי: אתה יודע מה, מתביישים זה עוד מחמאה.

שלמה בניזרי: אתם שונאים את היהדות שלכם, אתם שונאים את תורת ישראל.

שלמה בניזרי: התבטא פעם שגריר מצרים בישראל, מוחמד בסיוני, ואמר: אחרי שהייה של כל כך הרבה שנים פה בארץ-ישראל - לא ראיתי עם ששונא את הדת שלו ואת המייצגים של הדת שלו כמו אתם פה במדינת ישראל.

שלמה בניזרי: בושה וכלימה תכסה את פניכם, שגוי צריך לבוא ממצרים ולהעיד את הדברים הללו, לפי מה שהוא התרשם.

שלמה בניזרי: הרי כל מי שרק עובר פה ופותח רדיו, טלוויזיה, עיתונות, שומע בדיוק את רמת הקצף, ההסתה הפרועה שלכם והשנאה התהומית הזאת.

שלמה בניזרי: רק תגיד לי, חבר הכנסת בריזון, נדמה לי קוראים לך, מאיפה אתם יונקים?

שלמה בניזרי: מאיפה אתם שואבים את מקור השנאה הזאת לבחורי הישיבות?

שלמה בניזרי: אני גם עונה.

רוני בריזון: - - -

שלמה בניזרי: אתם מתים עלינו, התעלפויות עוד מעט יש פה, סרט טורקי יש בינינו.

שלמה בניזרי: מה אתה מדבר?

רוני בריזון: אנחנו שונאים בעיקר את הדרך שבה אתם מדברים.

שלמה בניזרי: שאנחנו מדברים, שאנחנו מדברים.

שלמה בניזרי: תיקח את הבוס שלך ותראה בדיוק מה הוא עשה במשך השנים הללו.

שלמה בניזרי: תפתח כל מאמר שלו בתקשורת, תפתח כל ריאיון שלו, של פריצקי, של כל אותם אנשים שמייצגים את שינוי.

שלמה בניזרי: אבל התשובה היא פשוטה.

שלמה בניזרי: רבי עקיבא, אתה יודע, עד גיל 40 היה עם הארץ, והוא אמר:

שלמה בניזרי: כאשר הייתי עם הארץ בימי חורפי הייתי אומר - מי ייתן לי תלמיד חכם ואשכנו כחמור.

שלמה בניזרי: תן לי איזה דוס אחד עכשיו, אני אוכל אותו.

שלמה בניזרי: שאלו אותו: למה אתה רוצה לנשוך אותו כחמור?

שלמה בניזרי: הרי נשיכה בדרך כלל מאפיינת כלבים.

רוני בריזון: אמרו לו תלמידיו - - -

שלמה בניזרי: יפה, בדיוק.

שלמה בניזרי: אני מדבר בעברית הפשוטה ביותר.

שלמה בניזרי: אמר להם: כלב נושך רק את הבשר, ואילו החמור גם את העצם.

שלמה בניזרי: וזה בדיוק מה שאתם עושים.

שלמה בניזרי: אבל אמר רבי עקיבא עוד פתגם אחד.

שלמה בניזרי: אחרי שהוא חזר בתשובה הוא אמר: גדולה שנאתם של עמי ארצות אל תלמיד חכם יותר משל העכו"ם.

שלמה בניזרי: אתה מאמין לי שיש לי תחושה, תסלח לי שאני אומר את זה, שמוחמד ברכה וטלב אלסאנע וכל החברים הלא-יהודים פה, הם לא שונאים אותי.

שלמה בניזרי: אולי הם לא אוהבים אותי, אבל הם לא שונאים אותי כמוך וכמו חבריך, כשכל חטאי הוא רק אחד, שאני מתלבש - - -

רוני בריזון: תצטט נכון - - -

נסים דהן: חבר הכנסת בריזון, אנחנו לא נמצאים עכשיו בחידון התנ"ך, עם כל הכבוד.

נסים דהן: אני בטוח שבחידון התנ"ך תקבל עשר נקודות.

נסים דהן: חבר הכנסת בריזון, נגמר הוויכוח.

שלמה בניזרי: - - - שאני מתפלל שונה ממך, שאני אוכל שונה ממך.

שלמה בניזרי: שים לב מה אמר רבי עקיבא: גדולה שנאתם של עמי ארצות – כמוכם – אל תלמיד חכם יותר משל העכו"ם.

שלמה בניזרי: כלומר, הלא-יהודי לא שונא אותי כפי שאתם שונאים, וזה הרי מתבטא במלחמה שלכם.

שלמה בניזרי: אמרתי את זה אתמול ב=01:00, כשטומי לפיד עמד על הרגליים האחוריות שלו שלשום ואמר שמפלגתו לא תצביע על התקציב, למה?

שלמה בניזרי: מה קרה?

שלמה בניזרי: נתנו פחות לצבא?

שלמה בניזרי: למי נתנו פחות?

שלמה בניזרי: לא, נתנו יותר מדי לחרדים, אחרי קיצוץ של כ=70%, אחרי שחנקו אותם מכל הכיוונים, הרעיבו אותם, את הילדים, את הישיבות, נתנו להם כמה שקלים באיזה הסכם.

שלמה בניזרי: אוי ואבוי, הזדעזע כל כולו, לא יצביע אפילו במחיר של הפלת הממשלה.

שלמה בניזרי: אני מנסה לנתח ושואל: ריבונו של עולם, למה השנאה הזאת כל כך גדולה?

שלמה בניזרי: אומר רבי עקיבא: גדולה שנאתם, אבל למה?

שלמה בניזרי: תסבירו לי למה.

שלמה בניזרי: אני אגיד לך למה, כי כשאתה רואה אותי, בתוך-תוכך, אנשים כמוך יודעים שיהודי צריך להיראות כמוני: שומר תורה, מצוות.

רוני בריזון: - - -

שלמה בניזרי: אתם יודעים בתוך-תוככם, יהודים רשעים סופם לגיהינום.

שלמה בניזרי: אלא מי מעכב בעדם?

שלמה בניזרי: יצר הרע הוא זה שמעכב.

שלמה בניזרי: עכשיו כשאתה רואה אותי אתה אומר: אני צריך להיות כמוהו?

שלמה בניזרי: אני המראה שלך.

שלמה בניזרי: יהודי צריך להיראות כמוני, אתה יודע?

שלמה בניזרי: אני ייחודי, אני משהו.

שלמה בניזרי: אתה מה?

שלמה בניזרי: אתה כמו כולם.

שלמה בניזרי: אני לפחות ייחודי.

שלמה בניזרי: יש בי איזו ייחודיות מסוימת.

שלמה בניזרי: אני מסמל משהו.

שלמה בניזרי: אני מורשת.

שלמה בניזרי: הרי עוד דור אחד לא תמשיכו להתקיים בתור העם היהודי.

שלמה בניזרי: תסתכל אפילו על הרצל, שהוא היה אחד מגדולי האומה.

שלמה בניזרי: כולנו יודעים את זה.

שלמה בניזרי: אבל מה קרה, בסופו של דבר?

שלמה בניזרי: כל אלה, כולל מנהיגי הציונות, שיש לי הערכה רבה אליהם, כולם התנתקו מיהדותם.

שלמה בניזרי: לא נשאר להם שום זכר מהיהדות.

שלמה בניזרי: אתה ציטטת כרגע יפה את רב סעדיה גאון - אין ישראל אומה אלא בתורותיה.

שלמה בניזרי: אתם מנסים לעקור את היהדות.

שלמה בניזרי: תדע לך, אנחנו אחרי אלפיים שנה שהיינו בגולה, מה אמרנו כל הזמן?

שלמה בניזרי: – "ותחזינה עינינו בשובך לציון".

שלמה בניזרי: ריבונו של עולם, כשאנחנו רוצים לחזור לארץ-ישראל, אנחנו רוצים לחזור אתך.

שלמה בניזרי: אמר פעם איזה אדמו"ר: חזרנו והשארנו את אלוקים בחוצה לארץ?

שלמה בניזרי: זה בדיוק מה שאתם מנסים לעשות, להשכיח את שם ישראל, שלא ייזכר פה עוד, שלא יעלה על פינו שם ישראל.

שלמה בניזרי: זלמן ארן, שהיה שר החינוך, אמר פה, מעל בימת הכנסת, וזה מופיע ב"דברי הכנסת":

שלמה בניזרי: עוד 30 שנה לא יהיו כבר תפילין בעם ישראל, תמצאו אותם בבית-התפוצות, זה יהיה כבר ממש דבר היסטורי.

שלמה בניזרי: ואז קם אחד מחברי הכנסת ואמר: מה זה?

שלמה בניזרי: כל כך הרבה זמן?

שלמה בניזרי: קם בן-גוריון ואמר לו: בערבית אומרים, "שוואיה שוואיה".

שלמה בניזרי: אבל לא יעזור לכם שום דבר.

שלמה בניזרי: ברוך השם, תראה, עם ישראל הולך ושב למקורותיו, וזה מה שמפוצץ אתכם.

שלמה בניזרי: אתם אומרים: בוא הנה, חשבנו שאנחנו נגמור אותם, נעקור מהם את היהדות, נוציא מהם תקציבים, נבוא ונכפיש אותם, נשמיץ אותם בכל מקום.

שלמה בניזרי: ואתם רואים שזה רק הולך וגדל.

שלמה בניזרי: אני אחד מאותם "קורבנות" של החזרה בתשובה, אני אחד שהתחנכתי בחינוך שלכם, שהלעטתם אותי דרוויניזם כל החיים שלי ועוד כל מיני שטויות אחרות.

שלמה בניזרי: אבל ברוך השם, הקדוש-ברוך-הוא האיר את עיני ואני נמצא פה היום ואומר לכם בדיוק את האמת.

שלמה בניזרי: אני יודע בדיוק את האמת.

שלמה בניזרי: אני מכיר את שני העולמות.

שלמה בניזרי: אני חייתי את העולם שלכם ואני חי – ואני בן 42 – 21 שנה - - -

נסים דהן: עד מאה-ועשרים.

רוני בריזון: אתה עוד צעיר.

שלמה בניזרי: תודה רבה.

משה גפני: הרב בניזרי, כשאתה היית חילוני הוא היה דתי.

רוני בריזון: אני גם הנחתי תפילין הרבה יותר פעמים ממך.

שלמה בניזרי: יכול להיות.

שלמה בניזרי: יכול להיות.

אורי אריאל: לשניהם יש - - -

שלמה בניזרי: לכן, רבותי, תדעו לכם, לא יעזור לכם שום דבר.

שלמה בניזרי: על מה עכשיו המלחמה שלהם?

שלמה בניזרי: הם הקימו ארגון הורים לנפגעי חזרה בתשובה.

שלמה בניזרי: אתם יודעים שעל כל מלה שלנו, על כל התבטאות שלא מוצאת חן בעיניהם, שהיא קצת נגד הממסד או נגד התפיסה החילונית – אוי ואבוי מה שעושים.

שלמה בניזרי: צולבים אותנו.

שלמה בניזרי: ראו שזה לא הולך להם.

שלמה בניזרי: אמר ראש הממשלה: אתם יודעים מה?

שלמה בניזרי: בואו נלך ונביא יהודים מרוסיה.

שלמה בניזרי: יש שם הרבה יהודים.

שלמה בניזרי: אתם יודעים?

שלמה בניזרי: אמר ראש הממשלה, עוד כשהיינו בממשלה שלו: נביא עוד מיליון עולים, כך אנחנו רוצים.

שלמה בניזרי: מאיפה מגיעים העולים?

שלמה בניזרי: כולם יודעים.

שלמה בניזרי: רובם מגיעים מרוסיה.

שלמה בניזרי: כשאני עוד הייתי שר בממשלת ברק, כבר אמרה אז השרה תמיר, זכורני, שהיתה שרת הקליטה: 70% אינם יהודים על-פי ההלכה.

שלמה בניזרי: לפי הקצב הזה, אני לא יודע אם יש שם בכלל יהודים.

שלמה בניזרי: הולכים ומגרדים שם כל אדם שהסבא של הסבתא שלו אולי עבר פעם ליד יהודי.

שלמה בניזרי: לפי חוק השבות, אם הסבא הוא יהודי והסבתא לא יהודייה, הבן הוא גוי והנכד הוא גוי שסוחב אתו עוד 100.

שלמה בניזרי: עכשיו, תגידו לי, ריבונו של עולם, אבא שלי, אבא שלכם, חברים, אחרים, חבר הכנסת ברכה, כולנו פה הרי בנינו את המדינה.

שלמה בניזרי: נכון?

שלמה בניזרי: אנחנו מהמייסדים של המדינה, אלה שבנו את המדינה, יהודים וערבים.

שלמה בניזרי: אני לא מפריד אף פעם בדברים הללו, אף שיש לי ויכוח קשה עם חברינו הערבים בנושאים האחרים, אבל אני חושב שמגיעות להם זכויות במדינה ושאר הדברים; זה בוודאי מגיע להם.

שלמה בניזרי: עכשיו, אני אומר לכם: תגידו לי, למה ללכת ולהביא מיליוני גויים, לא יהודים, שחלק מהם ייהפכו פה לגיס חמישי, לסוס טרויאני?

שלמה בניזרי: קראתי ביום שישי, נדמה לי ב"כל העיר", או בעיתון אחר, דבר מדהים.

שלמה בניזרי: קבוצה של רוסים, פה, בארץ-ישראל, הקימה אתר אנטישמי באינטרנט.

שלמה בניזרי: כלומר, זה פה במדינת ישראל.

שלמה בניזרי: באו לצלם את זה מחוץ-לארץ.

שלמה בניזרי: בארץ השתיקו את זה.

שלמה בניזרי: זה היה באחד העיתונים החילוניים.

שלמה בניזרי: לא אני אמרתי את זה.

שלמה בניזרי: אתר אנטישמי, ריבונו של עולם.

שלמה בניזרי: אתם מבינים מה קורה פה?

שלמה בניזרי: הם מביאים אותם לפה, לארץ.

שלמה בניזרי: אני נפגשתי עם כל כך הרבה אנשים, יהודים, שעלו מרוסיה.

שלמה בניזרי: אבל יהודים.

שלמה בניזרי: והם אמרו לי: בואו הנה, מה אתם מביאים את אלה?

שלמה בניזרי: אלה, כשהלכנו ברוסיה צעקו לנו "ז'יד".

שלמה בניזרי: הם ציירו צלבי קרס, הם שנאו אותנו, הם רדפו אותנו שם, ואתם מביאים אותם לפה, למדינה, משקיעים בהם מיליארדים.

שלמה בניזרי: חבר הכנסת גפני, תן לו שישמע קצת פעם אחת.

שלמה בניזרי: משקיעים בהם מיליארדים.

שלמה בניזרי: במי?

שלמה בניזרי: באנשים שאין להם שום זיקה לעם היהודי.

משה גפני: הרב בניזרי, תראה מה קורא חבר הכנסת בריזון.

משה גפני: הוא קורא את "המודיע".

רוני בריזון: אתה קורא את "כל העיר"?

אורי אריאל: הרב בניזרי, הכול התחזות.

קריאות: - - -

שלמה בניזרי: אז מה אני אומר לכם, רבותי?

שלמה בניזרי: תראו מה זה, הולכים ומביאים אנשים, במקום לתת את הכסף לאזרחי מדינת ישראל, שכבר חיים פה וגרים פה.

שלמה בניזרי: אתה יודע מה?

שלמה בניזרי: אני ראיתי אפילו מאמר נפלא בשבוע שעבר, בעיתון "הארץ" שלכם.

שלמה בניזרי: מה כותב שם יוסף מנדלביץ', שהיה אסיר ציון?

שלמה בניזרי: הוא אומר: צריכה לכסות אותנו בושה, אותנו, אזרחי מדינת ישראל, שאנחנו הולכים ומביאים מחוצה לארץ – ולכאורה הוא קורא לזה בשר תותחים – עלייה מרוסיה, מביאים לפה אנשים שאינם יהודים.

שלמה בניזרי: למה?

שלמה בניזרי: כדי שהם ימלאו לנו את החלל בצבא, לעשות אותם חיילים, בשר תותחים.

שלמה בניזרי: איפה המוסר היהודי שלנו?

שלמה בניזרי: לאן אנחנו רוצים להוביל את עצמנו?

שלמה בניזרי: תסגרו כבר את העלייה הזאת.

שלמה בניזרי: תתקנו את החוק פה בכנסת.

שלמה בניזרי: מיהו יהודי?

שלמה בניזרי: רק מי שנולד לאם יהודייה.

שלמה בניזרי: לא אבדוק בציציותיו אם הוא מניח תפילין או לא, או שומר שבת.

שלמה בניזרי: אותי מעניין אם הוא יהודי או לא יהודי.

שלמה בניזרי: בנינו את הבית הזה, בית לאומי לעם היהודי.

שלמה בניזרי: אבל מה שהולך פה זה שבנינו היום בית לאומי לכל הלאומים.

שלמה בניזרי: זה בית שנהפך כבר לבית בין-לאומי.

שלמה בניזרי: כלומר, כל אומות העולם, זרים וכל מי שרק רוצה מגיע למדינה שלנו.

שלמה בניזרי: לכן, אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, בתקציב הזה אנחנו יכולים לעשות שינויים רבים ולהכניס בו תיקונים רבים.

שלמה בניזרי: אבל, הנה, אני נותן לכם רק את הדוגמה הפשוטה ביותר לחסוך מיליארדים.

שלמה בניזרי: אפשר לחסוך מיליארדים את נסגור את העלייה ונביא לכאן אך ורק יהודים, בשינוי של החוק; או לתת הוראה לסוכנות: תפסיקו לגרד לי אנשים משם.

שלמה בניזרי: תפסיקו כבר להתייחס אל בני הישיבות, כי תדעו לכם שכל העם היהודי, אנחנו מצליחים להתקיים ולשרוד רק בזכות לומדי התורה.

שלמה בניזרי: יש לנו ברכה רבה בחיילים והערכה רבה אליהם, אבל בלי לומדי התורה, שיהיה לנו ברור, אין שום קיום לעם היהודי.

שלמה בניזרי: תודה רבה, אדוני.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת דוד טל - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת חיים רמון, במקומו של חבר הכנסת אברהם בורג – איננו, טוב.

נסים דהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, תחילה אני רוצה לברך את הרבבות הרבות של המפגינים שהגיעו היום לירושלים.

נסים דהן: חברי הכנסת.

נסים דהן: חברי הכנסת.

נסים דהן: חבר כנסת מדבר, אחד מפנה לו גב, שניים מפטפטים ביניהם.

מוחמד ברכה: גם כשהרבצת דברי תורה ישבתי והקשבתי, בניזרי.

מוחמד ברכה: מה קורה?

שלמה בניזרי: סליחה, מחילה.

משה גפני: חבר הכנסת ברכה, מה אתה אומר על הוויכוח בין חבר הכנסת בניזרי לחבר הכנסת בריזון?

מוחמד ברכה: אני אומר, שכל אחד, עברו עדיין לפניו.

שלמה בניזרי: תזכור לי עוונות ראשונים.

מוחמד ברכה: אתה יודע מה?

מוחמד ברכה: הדבר האידיאלי יהיה שאני אהיה הבורר ביניכם.

מוחמד ברכה: ביומיים האחרונים יוצאים לי דברים מוזרים.

מוחמד ברכה: בכל הדיונים על מיהו יהודי אני יושב פה במקום חבר הכנסת דהן.

משה גפני: מה אתה אומר על הוויכוח ביניהם על קצבאות הילדים?

משה גפני: חבר הכנסת בריזון אומר שצריך לחתוך בקצבאות וחבר הכנסת בניזרי אומר שצריך להשאיר את הקצבאות.

משה גפני: מה אתה אומר?

מוחמד ברכה: אדוני, אני חושב שזו סוגיה מאוד חשובה.

נסים דהן: הוא תיכף יגיד את דעתו בהרחבה.

מוחמד ברכה: יש לי חוב כלפי הרבה אנשים ואני רוצה למלא את החוב הזה כלפי הרבבות הרבות של האנשים שהגיעו היום לירושלים כדי להרים קול זעקה נגד תוכנית ההתאבדות החברתית, הקולקטיבית, שנקראת תוכנית הבראה כלכלית, תוכנית שאין בה שום דבר מבריא ואין בה שום בריאות.

מוחמד ברכה: אני חושב, שבמקום הלגלוג הרווח בשורות הימין על ההפגנה, על המפגינים, על מי משלם ומי לא משלם, היה ראוי שדווקא הממשלה תקשיב היטב איזו קואליציה היא הקימה מול הקואליציה שלה, איזו קואליציה בציבור היא הקימה מול הקואליציה בכנסת.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, מפני שהתוכנית הזאת מנחיתה מכות על כל חתך בחברה הישראלית כמעט, למעט האלפיונים העליונים הדקים של בעלי ההון, הולכת ונוצרת קואליציה.

מוחמד ברכה: אני לא יודע כמה היא עמידה.

מוחמד ברכה: אבל אין שום ספק שהיא ראויה להקשבה של קברניטי השלטון במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: לא יכול להיות ולא ייתכן שיגרמו לכך שיהיה ביזוי של הרצון הציבורי בצורה כל כך בוטה, בהתעלמות בוטה, בזלזול מתנשא כלפי כאבם וזעקתם של האנשים.

מוחמד ברכה: לפני שבוע-שבועיים ראינו את כל האמבולנסים שחנו כאן, אנחנו שומעים את קול זעקות השבר של האנשים במערכת החינוך, במערכת הבריאות, ואיפה לא.

מוחמד ברכה: לכן טוב שהקואליציה תקשיב למה שקורה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, ההפגנה היום היתה מאוד חשובה.

מוחמד ברכה: היא היתה ביטוי של המצפון האנושי של הציבור בישראל.

מוחמד ברכה: לכן גם חשוב מאוד שההפגנה המתוכננת למחר תהיה הפגנה גדולה, שתעלה את הזעקה האחרונה בזמן שאנחנו, חברי הכנסת, יושבים באולם הזה ומצביעים על התוכנית הזאת.

מוחמד ברכה: אנחנו יושבים כאן כי נשלחנו מטעם הציבור שעומד בחוץ, רובנו המכריע.

מוחמד ברכה: אם כל בעלי ההון ביחד יצביעו למפלגה אחת, אני לא בטוח שהם יוכלו לעבור את אחוז החסימה.

מוחמד ברכה: בסופו של דבר מי שהביא לכאן את חברי הכנסת זה הציבור הרחב.

מוחמד ברכה: לכן אני רוצה להצטרף לכל חברי חברי הכנסת מסיעות האופוזיציה ולפנות אל הציבור הרחב שיושב בבית, מכל מגזרי האוכלוסייה, מכל החתכים החברתיים, מכל הדתות, מכל היישובים ומכל המקומות, ולומר להם לבוא בהמוניהם מחר בשעה 16:30 להפגנה שתצא מ"בנייני האומה".

מוחמד ברכה: תהיה תהלוכה שבעיקר ישרור בה האבל על המדינה החברתית שהולכת ונקברת בידי הממשלה הזאת.

מוחמד ברכה: לכן חשוב שכל אזרחית וכל אזרח במדינת ישראל ישתתפו מחר בתהלוכה ובהפגנה נגד הגזירות הכלכליות הפוגעות פגיעה אנושה בשכבות הביניים ובשכבות החלשות.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לפתוח סוגריים ולהזמין את הציבור בערבית לבוא מחר להפגנה.

מוחמד ברכה: אני רוצה לחזור על הדברים שלי.

נסים דהן: בבקשה, אדוני.

מוחמד ברכה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: אני רוצה לפנות אל קהל הצופים העוקבים עדיין אחר הקורה בכנסת בשעה מאוחרת זו, בקריאה להגיע מחר אל "בנייני האומה" בירושלים, ולהשתתף בהפגנה הגדולה שמארגנים כל מפלגות האופוזיציה והארגונים החברתיים בישראל, ערבים ויהודים.

מוחמד ברכה: חשוב מאוד שתצא צעקה גדולה בזמן שבו תתכנס הכנסת להצביע על התוכנית הכלכלית הרת-האסון, אשר תפגע בכל שכבות החברה.

מוחמד ברכה: לכן אני חושב שהדבר חיוני מאוד, ואני פונה בקריאה לכל האחים והאחיות שצופים כעת בשידור הזה בבתיהם, שיזדרזו או שיזרזו את מי שסביבם לבוא ולהשתתף בהפגנה שתהיה, כפי שאמרתי, הצעקה האחרונה בהתמודדות מול האסון הכלכלי הזה, שיפגע בכלל התושבים בישראל, ערבים ויהודים.

מוחמד ברכה: )

נסים דהן: חבר הכנסת אריאל, אתה צריך תרגום?

מוחמד ברכה: לא צריך תרגום.

מוחמד ברכה: אני אומר אותם דברים שאמרתי בעברית.

מוחמד ברכה: מדברים הרבה על צמיחה.

מוחמד ברכה: אומנם הממשלה ברוב חוצפתה לא טרחה אפילו למראית עין להזכיר את המלה "צמיחה".

מוחמד ברכה: זו ממשלה שמסיימת את שנת 2002 עם אחוז צמיחה שלילי, וכנראה שכל הפרמטרים השליליים מובילים לאותה מסקנה גם לקראת שנת התקציב הבאה.

מוחמד ברכה: מנסים לעשות כל מיני תרגילים כדי לצמצם באופן מלאכותי את הגירעון במאזן התשלומים ובתקציב.

מוחמד ברכה: בשנה שעברה היה תרגיל מאוד טיפשי וילדותי של הממשלה.

מוחמד ברכה: היא עיכבה תשלומים של החזרי מס לינואר 2003, על מנת שהכספים האלה לא יצאו מקופת המדינה בשנת 2002 ואז הגירעון יהיה יותר גדול.

מוחמד ברכה: גם זה לא עזר לא לצמיחה ולא לשום דבר.

מוחמד ברכה: השנה מנסה למשל שר האוצר לדחוף לכיוון של דחיית הבחירות המוניציפליות לתחילת שנת 2004, לא כיוון שהוא חושב שהרשויות המקומיות מתפקדות מצוין וצריך לתת להן ארכה ולהזרים להן כספים כדי שימלאו את תפקידיהן וייעודן לקראת הבחירות, אלא כדי לחסוך 400-500 מיליון שקל – אני לא יודע מה הוא תקציב הבחירות המוניציפליות – להוציא אותו משנת 2003 ולהשליך אותו על שנת 2004, כאילו בשנת 2004 יתרחש נס.

מוחמד ברכה: עושים כל מיני תרגילים של משחקי מספרים בסטטיסטיקה כדי ליצור מראית עין שהקטסטרופה לא כל כך גדולה.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה פעמון אזהרה שמשהו משובש, לא בהתנהלות של פרטים בכלכלה הישראלית, אלא בעצם הניהול הכללי הראשי של הכלכלה.

מוחמד ברכה: כשקורה מצב כזה, לא מן הנמנע שהממשלה תאמץ למראית עין ובאופן מילולי את מפת הדרכים, על מנת שזה יקל בכל הנוגע לכספי הערבויות ודברים כאלה, ואחר כך היא תתכחש ותתנכר לזה.

מוחמד ברכה: תמיד יש להם הרבה מקלות שאפשר לשים בגלגלים של התהליך המדיני.

מוחמד ברכה: מספיק גיחה לבית-חאנון, או גיחה לשכם, אז מפוצצים את הכול וחוזרים לספור את כל האסונות שלנו מחדש ומאפס.

מוחמד ברכה: אבל הם לא מסתפקים בזה.

מוחמד ברכה: אני לא יודע איזה חורים יסתום סכום של 10 מיליארדי שקל.

מוחמד ברכה: הממשלה הזאת הולכת ושולחת את ידיה לפנסיה.

מוחמד ברכה: זה אחד הפשעים החברתיים שהחברה הישראלית תשלם עליו בנפשה.

מוחמד ברכה: הממשלה הזאת מנהלת כסף לא לה.

מוחמד ברכה: הם עושים מעשה נואל בעצם העובדה שהם לוקחים את המיליארדים של קרנות הפנסיה - כסף של האנשים שחסכו אותו במשך עשרות בשנים כדי שבעת זיקנתם הם לא יישלחו לרחוב ולא ידעו מצוקה - והולכים לשחק בזה בבורסה ובכל מיני משחקים פיננסיים וירטואליים.

מוחמד ברכה: אם יהיה רווח, הרי הרווח יהיה לבעלי ההון; אם יהיה הפסד, בעלי הפנסיות הם שישלמו את ההפסד הזה.

מוחמד ברכה: בתוכנית הזאת הממשלה גם לא מהססת לשלוח את ידה לכיסה של עקרת-הבית.

מוחמד ברכה: פה יש עיקור מוחלט של כל המושג של ביטוח בריאות ממלכתי.

מוחמד ברכה: אני מגיע לנקודה הזאת דווקא כשחבר הכנסת סנה הגיע לאולם.

מוחמד ברכה: אתמול הוא דווקא דיבר על העניין הזה, איך הפכו את חוק ביטוח בריאות ממלכתי לשבר כלי.

מוחמד ברכה: יש מין ניסיון של הפרטת הבריאות בצורה זוחלת.

מוחמד ברכה: נמצא פה גם חבר הכנסת רמון, השושבין של החוק הזה.

אפרים סנה: המיילד.

מוחמד ברכה: המיילד של החוק.

נסים דהן: הוא שילם ביוקר בשביל החוק הזה, ועד היום הוא לא גמר לשלם.

אפרים סנה: שלושה שרי בריאות פה.

מוחמד ברכה: נכון.

מוחמד ברכה: תראו לאן מובלות הכוונות הטובות שלכם על-ידי הממשלה הזאת.

מוחמד ברכה: הם משתמשים בחוק בריאות ביטוח ממלכתי כדי לעקר את הבריאות.

מוחמד ברכה: לא מעדכנים את סל הבריאות, מעלים את מחירי התרופות, מטילים מס בריאות על עקרות-הבית.

מוחמד ברכה: נראה שהשיגעון של ההפרטה הולך ופושה בכל דבר.

מוחמד ברכה: בשנה שעברה שמענו מהאוצר שרוצים להפריט למשל את משק המים, להפריט את בתי-הסוהר, להפריט את מערכת החשמל.

מוחמד ברכה: בתוכנית הזאת יש כל מיני סעיפים שמדברים למשל על ניהול עצמי של בתי-הספר, זאת אומרת, הפרטת בתי-ספר.

מוחמד ברכה: אז אנשים ישתו מים על-פי הכנסה, אפילו ייכנסו לבתי-כלא על-פי הכנסה – עשירים ייכנסו ללוקסוס של חמישה כוכבים, ועניים מרודים ייכנסו לאיזה מרתפים מתחת לאדמה.

מוחמד ברכה: אם מפריטים את המים, אנשים ישתו מים עם חיידקים, ואנשים אחרים ישתו מים מינרליים זכים ונקיים.

מוחמד ברכה: לאן מגיעים עם העניין הזה?

מוחמד ברכה: אני חושב שיש פה טירוף מערכות מוחלט.

מוחמד ברכה: לא כל מה שמתגלגל בארצות-הברית טוב לכאן.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה לא טוב לארצות-הברית, אבל זה לא המקום לדבר על זה.

מוחמד ברכה: יכול להיות שיש אמריקנים שאמורים לדבר על זה.

מוחמד ברכה: מנסים לייבא את כל תחלואי החברה האמריקנית לכאן.

מוחמד ברכה: מה השיגעון הזה של ההפרטה?

מוחמד ברכה: יש שירותים שהם מעין ערכים בחברה מתוקנת.

מוחמד ברכה: הערכים - אי-אפשר להפקיד אותם בידי אנשים שכל מטרתם להרוויח בסופו של דבר.

מוחמד ברכה: הרי בניהול עצמי, או בהפרטה, אתה מוביל את הדברים לבעלי הון שרוצים להרוויח.

מוחמד ברכה: אין להם עקרונות אחרים.

מוחמד ברכה: לכן, לחשוב את המחשבה הנואלת והאבסורדית הזאת - להפריט מים, להפריט בתי-סוהר, להפריט חינוך, להפריט בריאות - זה בסופו של דבר להפריט את החברה הישראלית לפרוטות קטנות ולקיים חברה - - -

נסים דהן: תודה רבה.

מוחמד ברכה: זה היה המשפט האחרון, אדוני.

נסים דהן: בבקשה, אדוני.

מוחמד ברכה: - - - ולקיים חברה שמורכבת משכבה דקיקה של אדונים ומרוב של עבדים.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת חיים רמון, ואחריו – חבר הכנסת רוני בריזון.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת - האמת היא שרציתי לדבר על הפנסיה, אבל אני אשאיר את זה לפעם הבאה.

נסים דהן: לא, לא, אני אתן לך בשביל שניהם.

חיים רמון: יש לי מספיק זמן?

נסים דהן: אתה תמיד מדבר לעניין, ומעניין מאוד אפילו.

חיים רמון: אז אני אתחיל.

חיים רמון: לכבוד שר הבריאות לשעבר שהוא עכשיו יושב-ראש הישיבה.

נסים דהן: תמיד אמרו לי שאני עושה כמו חיים רמון.

חיים רמון: אני גאה בכך.

חיים רמון: אני אדבר על נושא הבריאות.

חיים רמון: פניתי בקריאה הראשונה לשר האוצר ושאלתי: תגיד לי, מה יש לך אתה נגד החולים?

חיים רמון: מה יש לך נגד מערכת הבריאות?

חיים רמון: סוף-סוף, ב=1995, לדעת כולם - אבל כולם - נעשה מהפך.

חיים רמון: הארגונים החברתיים הכי סקפטיים העלו אותו על נס, דבר שהם לא עושים גם כשעושים דברים טובים; הכלכלנים דיברו עליו, השקיעו בזה מאמץ אדיר.

חיים רמון: ופתאום זה גם עבד.

חיים רמון: בין 1995 ל=1997 איך שלא נגעת - זכו לשבחים.

חיים רמון: אני לא הייתי שר הבריאות אז, חלק מהזמן היה השר חברי חבר הכנסת סנה.

חיים רמון: אבל זה עבד.

חיים רמון: סוף-סוף המערכת באה וטיפלה, מיליון אזרחים שלא היה להם ביטוח בריאות - קיבלו אותו.

חיים רמון: סוף-סוף היה סל בריאות, ברמה מהטובות בעולם אז.

חיים רמון: כל אחד היה יכול לבחור פתאום קופת-חולים, ניתקנו את הפוליטיקה מהבריאות - כל החלומות של כולם.

חיים רמון: לא צריך יותר פנקס אדום או כחול או ורוד, מספיק שאתה אזרח ישראלי ואתה מקבל את זה.

חיים רמון: הפכנו בעניין הזה לאחת מן המתוקנות שבמדינות העולם.

חיים רמון: ב=1997 אפילו עשו סקר ובדקו: היינו מקום שני בעולם.

חיים רמון: פתאום בא ביבי כראש הממשלה, וכמובן סביבו פקידי האוצר, וכאב להם הלב: איך יכול להיות שבמדינת ישראל יהיה שירות שהציבור מרוצה ממנו?

חיים רמון: נעשו סקרים אז, על-ידי מכון ברוקדייל, שהראו שרמת שביעות הרצון הגיעה בכל הקופות, לרבות הכללית, ל=90%.

חיים רמון: אין דבר כזה בישראל.

חיים רמון: נו?

חיים רמון: אז אפשר לחיות בתנאים כאלה?

חיים רמון: זה צריך להיות טוב?

חיים רמון: איך אפשר שהאזרחים יהיו מרוצים?

חיים רמון: וכל הגירעונות - במרכאות או לא במרכאות - היו שם שברי אחוזים של הגירעונות שהיו בשנת 1995, רק בקופה אחת, בקופת-חולים הכללית לפני חוק ביטוח בריאות ממלכתי, הגירעון בערכים של היום היה 8 מיליארדי ש"ח.

חיים רמון: תקשיבו טוב למספר, 8 מיליארדי ש"ח בקופה אחת.

חיים רמון: ובלאומית עוד כמיליארד - ביחד 9 מיליארדי ש"ח.

חיים רמון: ב=1996-1997 היה גירעון של 300 מיליון ש"ח, כשסל הבריאות היה אז נדמה לי כ=12 מיליארד ש"ח - אחוזים זניחים.

חיים רמון: אבל כאב הלב.

חיים רמון: היתה להם השקפת עולם.

חיים רמון: היו שם פקידי אוצר והיתה להם השקפת עולם: מה פתאום?

חיים רמון: אנחנו נעשה כאן אמריקה.

חיים רמון: ופתאום נפל להם ראש ממשלה שגם הוא מאמין באמריקה בנושא הזה.

חיים רמון: אז אמריקה בנושא בריאות זה די גיהינום: ל=100 מיליון איש אין ביטוח בריאות, או יש להם ביטוח בריאות ברמה נמוכה והם יכולים לחלום על הביטוח בישראל.

חיים רמון: שאר 150 המיליון משלמים הרבה יותר מבישראל ומקבלים פחות.

חיים רמון: אבל ביבי רצה אמריקה בבריאות.

חיים רמון: אז באו ומה עשו?

חיים רמון: את אחד מיסודות החוק המרכזיים ביטלו, בתרגיל מפוקפק של האוצר - את מה שהיה אז השתתפות המעסיקים.

חיים רמון: מאז נהיה גירעון.

חיים רמון: עכשיו יש גירעון, אז צריך להטיל תשלומים.

חיים רמון: אם לא היו נוגעים, אם לא היו נוגעים אז במס המקביל, או בהשתתפות המעסיקים, היה היום עודף במערכת הבריאות.

חיים רמון: עודף.

חיים רמון: כל השנים היה עודף.

נסים דהן: תמורת התחייבות שיכסו את הגירעון, כמובן.

חיים רמון: אין.

חיים רמון: עודף.

חיים רמון: עם סל בריאות מעודכן בכל שנה.

חיים רמון: ופה נתנו את המכה הראשונה לחוק.

חיים רמון: אבל לא, לא הסתפקו בכך.

חיים רמון: יצרו גירעון ועכשיו אמרו: צריך לכסות אותו.

חיים רמון: איך נכסה אותו?

חיים רמון: נטיל תשלומים.

חיים רמון: בכל פעם באים ואומרים שהחוק הטיל תשלומים.

חיים רמון: החוק לא הטיל, החוק הטיל תשלומים מאוד מאוד נמוכים.

חיים רמון: כל התשלומים היום - על ביקור אצל רופא, על ביקור בבתי-חולים, על תרופות - - -

נסים דהן: על רופא מקצועי.

חיים רמון: כל זה - ביבי נתניהו, ב=1998.

חיים רמון: אני התנגדתי, היינו אז באופוזיציה, מה לא עשינו.

חיים רמון: לצערי הרב ש"ס אז היתה בקואליציה והדבר היחיד שהיא הצליחה הוא קצת לעכב את זה, בכמה חודשים, וקצת להוריד.

חיים רמון: זה מה שנהיה.

חיים רמון: ואז ההשתתפות של הציבור החלש הלכה וגדלה, והוא לא היה יכול לעמוד בזה.

חיים רמון: נו, חשבתי שנתניהו יסתפק בזה, מספיק הוא הטיל מכות קשות.

חיים רמון: הוא מגיע שוב למשרד האוצר.

חיים רמון: מה הדבר הראשון שהוא עושה?

חיים רמון: הוא מכה בעקרות-הבית.

חיים רמון: הרי כל הרעיון בחוק ביטוח בריאות ממלכתי הוא שאתה משלם מההכנסה שלך.

חיים רמון: אם אין לך הכנסה אתה לא משלם.

חיים רמון: באחד הטריקים - גם כן, לא לפי החוק המקורי - הטילו מס על סטודנטים.

חיים רמון: חברת הכנסת גבריאלי, את מהדור הצעיר, גם את זה המציא נתניהו.

חיים רמון: בחוק המקורי - לא היה.

חיים רמון: אז במקום לבוא ולבטל את העיוות של הסטודנטים שמשלמים מס בריאות, אומרים: רגע.

חיים רמון: איך הם אמרו?

חיים רמון: יש עיוות.

חיים רמון: עיוות בראש שלכם.

חיים רמון: כך הם כתבו.

חיים רמון: מה זה העיוות הזה?

חיים רמון: איזה עיוות?

חיים רמון: זה הרעיון של החוק.

חיים רמון: 500,000 עקרות בית שלא מרוויחות כלום - עכשיו מטילים עליהן מס גולגולת.

חיים רמון: מספיק שאתה - - - עליך.

חיים רמון: אתה שומע את זה?

נסים דהן: הצעד הבא הוא שהילדים ישלמו.

חיים רמון: כן, למה שהילדים לא ישלמו?

חיים רמון: איזו שערורייה זאת.

חיים רמון: יש ילדים שמקבלים ביטוח בריאות חינם, והם לא משלמים.

חיים רמון: חוצפה, באמת חוצפה.

חיים רמון: אני מניח שבשנה הבאה יבדקו.

חיים רמון: יש כ=2 מיליוני ילדים בישראל, אפשר לעשות קופה גדולה.

חיים רמון: טירוף דעת.

נסים דהן: אל תיתן להם עצות.

חיים רמון: לא, לא, הם יעשו את זה גם אם אני לא אתן להם.

אפרים סנה: הם כבר חושבים על זה.

חיים רמון: הם כבר אמרו: נעשה את זה.

חיים רמון: קודם כול נגמור עם עקרות-הבית, אחר כך נעשה את זה.

נסים דהן: ואז הם יכו את המשפחות.

גדעון עזרא: אם הייתם כל כך טובים, למה אתם נמצאים איפה שאתם נמצאים?

חיים רמון: אני אסביר לך.

גדעון עזרא: מספרים סיפורים מסיפורים שונים.

גדעון עזרא: - - - עקרות בית.

אפרים סנה: הכול אמת.

אפרים סנה: הוא לא מספר סיפורים.

אפרים סנה: מה שהוא אומר - הכול אמת.

חיים רמון: השר גדעון עזרא, תאמין לי, למה אנחנו איפה שאנחנו - זה סיפור אחר.

חיים רמון: כל מה שאני אומר - עובדה לעובדה.

חיים רמון: מה הבעיה?

חיים רמון: - שלא מצביעים לפי זה.

חיים רמון: חוץ מזה, אני אספר לך מניסיוני.

חיים רמון: באים אלי ואומרים לי: החוק שלך עשה תשלומים לחולים.

חיים רמון: אמרתי: זה לא אני, זה ביבי.

חיים רמון: עונים: לא ידענו.

חיים רמון: ביבי לא מסתיר את זה.

חיים רמון: הוא גאה בכך.

חיים רמון: זה על-פי השקפת עולמו.

חיים רמון: הוא אומר שכך היה צריך לעשות.

חיים רמון: למה ביטלנו את המס המקביל - כי זה היה חוק ייעודי.

חיים רמון: הם נתנו את זה.

חיים רמון: היו אז מרידור - שניהם, מרידור ונתניהו, שניהם באותה השקפת עולם בעניין הזה.

חיים רמון: עכשיו באים והולכים על עקרות-הבית.

חיים רמון: למה?

גדעון עזרא: יש לי שאלה באמת.

גדעון עזרא: איזו עקרת בית תשלם?

חיים רמון: כולן.

גדעון עזרא: רגע.

גדעון עזרא: לא תוכל להגיע לאם חד-הורית שאיננה עובדת.

חיים רמון: למה?

חיים רמון: סליחה, זה לא חשוב.

חיים רמון: היא חייבת לשלם.

חיים רמון: אני אגיד לך, הרי יש פטנטים.

חיים רמון: ברגע שיגיע לאותה עקרת בית – אם חד-הורית - תשלום מהמדינה, יעשו אתה את החשבון.

חיים רמון: איך יעשו את זה?

חיים רמון: יקזזו לה, זו הטכניקה.

חיים רמון: בוא נלך להיגיון שלך: אם אי-אפשר לגבות, אז למה להטיל?

חיים רמון: סתם להיות רשעים?

גדעון עזרא: כל אשה שיש לבעלה תלוש משכורת - שם כתוב:

גדעון עזרא: אם האשה עובדת.

חיים רמון: אי-אפשר דרך הבעל.

חיים רמון: אני אגיד לך איך יעשו, קל מאוד.

נסים דהן: יטילו את זה על הקופות.

חיים רמון: דרך קצבאות הילדים.

חיים רמון: אם לעקרת בית יש ילדים, יעשו את זה דרך קצבאות הילדים, הכי קל.

ענבל גבריאלי: ואם אין לה ילדים?

גדעון עזרא: יש כאלה שאין להן ילדים.

חיים רמון: קודם כול, על-פי רוב יש ילדים, ואם אין ילדים - יתפסו אותם, לא מגיע להם.

נסים דהן: כבוד השר, זכותך להתערב בדיון מתי שאתה רוצה.

נסים דהן: הוא יסיים את דבריו, תוכל לבקש את רשות הדיבור, אבל אני מבקש להקשיב.

חיים רמון: אם זה רע, למה להטיל את זה.

גדעון עזרא: עושים דברים יותר טובים.

גדעון עזרא: אתם מדברים ולא נותנים אלטרנטיבה.

חיים רמון: סליחה, מה זה לא נתנו אלטרנטיבה.

חיים רמון: אני אספר לך אם יהיה לי זמן, בין 1992 ל=1996 היתה - -

נסים דהן: יש לך עוד שבע דקות, לרבות הוויכוח עם השר.

חיים רמון: - - ממשלה שעשתה את כל הדברים האלה.

חיים רמון: עזוב עכשיו את הוויכוח על הצד המדיני של ממשלת רבין.

חיים רמון: בין 1992 ל=1996 עשינו צמיחה, שינינו סדרי עדיפויות, חוקקנו חוק ביטוח בריאות ממלכתי, הורדנו פעם ראשונה – נדמה לי ב=1995 – את מספר העניים, השקענו בתשתיות כמו שלא השקיעו אף פעם, החינוך היה ברמה הכי גבוהה.

חיים רמון: דרך אגב, הציבור הרחב, כששאלת אותו על ממשלת רבין פרס בין 1992 ל=1996, בכל הסקרים חשב שזו ממשלה נהדרת בתחומים האלה.

חיים רמון: היתה בעיה בצד המדיני, אבל אנחנו לא עוסקים בזה.

חיים רמון: למה מצביעים, זה סיפור אחר לגמרי.

חיים רמון: הרי היום באו לכאן אנשים, בכו, צעקו ואמרו: אנחנו נתחשבן עם הליכוד.

חיים רמון: אמרתי להם: חברים יקרים, יש לי אתכם בעיה.

חיים רמון: ארבע שנים אתם מתחשבנים עם הליכוד, פרט ליום אחד; ביום הבחירות אתם שוכחים להתחשבן, אז אתם מתחשבנים אתנו.

חיים רמון: אמרתי להם: מה אתם רוצים ממני, כולכם פה הצבעתם ליכוד.

חיים רמון: תלכו לליכוד, תלכו לשר גדעון עזרא, תלכו לחברת הכנסת גבריאלי, תדברו אתם.

חיים רמון: אתם הבאתם על עצמכם את זה, אתם בעד הליכוד – תקבלו את זה.

חיים רמון: דפוסי ההצבעה - אין לי זמן עכשיו – הם סיפור אחר לגמרי.

חיים רמון: אבל מבחינת נתונים, מבחינה אובייקטיבית – זה המצב, זה מה שעשינו, את המהפכות האלה.

חיים רמון: למי החוק שעשיתי עזר?

חיים רמון: לחלשים בחברה.

חיים רמון: החבר'ה שלי נגדי, כי הוא דפק אותם, את העשירון העליון הוא דפק, כי בעשירון העליון הם באמת התחילו לשלם כמו שצריך.

חיים רמון: אבל כל מצביעי הליכוד – הרוב - הם הנהנים הגדולים.

חיים רמון: אני אספר לך עובדה, יש סקר.

חיים רמון: היה סקר ב"מעריב" ביום העצמאות, ושאלו מה קרה בעשור האחרון בתחומים המרכזיים במדינת ישראל: חינוך, שלטון, בריאות, תשתיות, הכול.

חיים רמון: בשני תחומים בלבד אמרו אזרחי מדינת ישראל שהמצב השתפר: הבריאות ואיכות הסביבה.

חיים רמון: תחום הבריאות היה במקום ראשון.

נסים דהן: באיזו תקופה, של איזה שר?

חיים רמון: אני מדבר רק על העשור האחרון.

רוני בריזון: תמיד זוכרים רק את השר האחרון.

חיים רמון: אני מדבר על העשור, אז זה כל השרים.

נסים דהן: זה אחרי שנתיים שבהן היה שר מסוים.

חיים רמון: יותר מ=50% אמרו שהמצב השתפר, יותר מ=20% אמרו שחלה נסיגה.

חיים רמון: זה היה המקום הראשון.

חיים רמון: אני יודע מי אומר את זה, איזה ציבור אומר את זה, אבל הוא לא מצביע בקלפי לפי זה, הוא מצביע ממניעים אחרים.

חיים רמון: אתם באים עכשיו, מכים חצי מיליון נשים, את מי?

חיים רמון: עקרות בית שלא עובדות.

חיים רמון: רובן לא עובדות כי הן לא יכולות, קשה להן, אין להן השכלה.

חיים רמון: אני משוכנע שרובן המכריע הן מצביעות ליכוד.

ענבל גבריאלי: על סמך מה אתה משוכנע?

חיים רמון: אני לא משוכנע, אני אומר שאנחנו יודעים שבחתך הסוציו-אקונומי היותר נמוך, אחוז ההצבעה לליכוד יותר גבוה.

חיים רמון: זו עובדה, מה אני יכול לעשות.

ענבל גבריאלי: בין עקרות-הבית שאינן עובדות, יש מי שסתם כך אינן רוצות לעבוד.

חיים רמון: מאה אחוז, בן-אדם לא עובד – מגיע לו.

חיים רמון: אם היא לא עובדת, אז גם לא ניתן חינוך לילדים שלה.

חיים רמון: למה רק בריאות לא ניתן לה, בואי לא ניתן לה גם חינוך, בואי לא ניתן לה רווחה.

חיים רמון: היא לא רוצה.

חיים רמון: תטפלי בזה בדרך אחרת, אבל למה ככה?

חיים רמון: למה אתם פוגעים בזה?

נסים דהן: הדו-שיח הזה הוא על חשבונך, חבר הכנסת רמון.

נסים דהן: אתה מדבר יפה, לעניין, אבל תסיים.

חיים רמון: לכן אני אומר לשר האוצר: תפסיק, התעללת מספיק, לא צריך הפעם, תוותר על זה.

חיים רמון: יש לך הזדמנות עד מחר בערב, תוותר על זה.

חיים רמון: מילא, לא עדכנת את סל הבריאות – נתגבר על זה, אבל למה להתעלל בחצי מיליון נשים סתם, בלי דיון רציני.

חיים רמון: אני לא רוצה לדבר על הצד הדמוקרטי.

חיים רמון: בחוק ביטוח בריאות ממלכתי התקיים דיון במשך כמעט שלוש שנים.

חיים רמון: שלוש שנים.

חיים רמון: פה כל הזמן אנחנו משנים ופוגעים, בלי שהתקיים שום דיון רציני בעניין, בשום תחום.

חיים רמון: כמה זמן יש לי עוד, אדוני היושב-ראש?

נסים דהן: שתי דקות ושמונה שניות.

חיים רמון: רק נגעתי בתחום הזה, עשיתי סקירה היסטורית קצרה.

חיים רמון: אני אמור לדבר עוד מעט.

נסים דהן: תעשה את זה בסיבוב הבא, תוותר.

נסים דהן: בסיבוב הבא אני אתן לך.

חיים רמון: אני אוותר, ובסיבוב הבא תיתן לי לדבר על הפנסיה, כי גם על זה יש לי מה להגיד.

נסים דהן: תודה רבה, חבר הכנסת חיים רמון.

נסים דהן: חבר הכנסת רוני בריזון, יש לך הזדמנות לענות.

גדעון עזרא: הוא דיבר כל היום.

נסים דהן: כבוד השר, אתה היחיד שמותר לך לדבר מתי שאתה רוצה.

נסים דהן: אז בבקשה.

נסים דהן: בבקשה אדוני, 15 דקות.

רוני בריזון: אדוני היושב-ראש, גברתי, חברי חברי הכנסת, אני מניח שהייתי יכול לומר דברים רבים על חלק גדול ממה שנאמר כאן, גם על מפת הדרכים - ואין בכוונתי לעשות זאת, גם על התוכנית הכלכלית החדשה – ואין בכוונתי לעשות זאת, ודאי וודאי על מה שאמר הרב בניזרי כאן – ואפילו את זה אין בכוונתי לעשות.

רוני בריזון: אף שהייתי מאוד שמח להחליף אתך דעות.

רוני בריזון: אני מאמין שעם אדוני היושב-ראש היה פטישי מוצא סדן אולי ראוי קצת יותר.

רוני בריזון: אין דעתי נוחה מההאשמה המיותרת וחסרת השחר שמטיחים בי ובחברי כל הזמן בדבר השנאה שאנחנו, כביכול, שונאים אתכם.

רוני בריזון: אדוני הרי ודאי יודע שאין הדבר הזה נכון.

רוני בריזון: יש בינינו ויכוחים רבים, יש בינינו הבדלי אידיאולוגיה, יש מחשבות רבות ותחושות רבות שאנחנו חשים איש כלפי אחיו, שנאה איננה אחת מהן; אינה, לא היתה וגם לא תהיה.

רוני בריזון: אדוני, ברשותך, אני רוצה לנצל את ההזדמנות שנקרתה בדרכנו כדי לקחת צעד אחד אחורה מכל הנושאים החשובים שנדונים כאן; לנצל את ההזדמנות שהתפרסם היום בעיתון מאמר שאיננו אלא נאומו של כבוד נשיא בית-המשפט העליון, אהרן ברק - למען אותם עקרונות שמנחים את הדיון הזה, שעומדים מאחורי רעיונות שאנשים מביעים כאן בכל אותם תחומים שאמרתי שאינני רוצה להתייחס אליהם.

רוני בריזון: אני רוצה, ברשותך, אדוני היושב-ראש, לצטט מתוך המאמר הזה, ולא חלילה מפני שאני רוצה להיכנס לפולמוס המאוד נכבד בין נשיא בית-המשפט העליון לבין יושב-ראש הבית.

רוני בריזון: חלילה לי, כאשר שני אלה עוקרי הרים וטוחנים אותם.

רוני בריזון: לא אתן ראשי ביניהם.

נסים דהן: אדוני, לשם העובדות, ממני אתה לא צריך שום רשות.

נסים דהן: זכותך לומר כל אשר על לבך מהדוכן שעליו אתה נמצא.

נסים דהן: לשם הנימוס, אתה מורשה לומר כל מה שאתה רוצה.

רוני בריזון: אני מודה לאדוני, ולשם הנימוס, אמרתי.

רוני בריזון: אלא, כאמור, מפני שהמאמר הזה הוא נאה מעין כמוהו, תפוחי זהב במשכיות כסף, שיר הלל לדמוקרטיה, לשלטון החוק ולכנסת הזאת שאנו יושבים בה.

רוני בריזון: וכך אומר כבוד נשיא בית-המשפט העליון: "בתי-המשפט בישראל הם מגן הדמוקרטיה.

רוני בריזון: אין הם קמים עליה.

רוני בריזון: בתי-המשפט עושים ככל שביכולתם – במסגרת הכלים העומדים לרשותם – כדי לבסס את הדמוקרטיה הישראלית, שכן הם יודעים כי אם לא נגן על הדמוקרטיה, היא לא תגן עלינו.

רוני בריזון: "דמוקרטיה אינה רק שלטון הרוב, כפי שהוא מתבטא ברשות המחוקקת; דמוקרטיה היא גם שלטונם של ערכים, עקרונות וזכויות אדם, שהרוב אינו רשאי ליטול מהמיעוט.

רוני בריזון: "ביטוי לגישה רב-ממדית זו של הדמוקרטיה נתנה הכנסת בחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו ובחוק-יסוד: חופש העיסוק.

רוני בריזון: שני חוקי יסוד אלה קבעו הגבלות על כוח החקיקה של הכנסת, לשם הגנה על זכויות האדם הקבועות בהם, ובמרכזן כבוד האדם וחירותו.

רוני בריזון: הגבלות אלה על הכנסת כרשות מחוקקת, לא על-ידי בתי-המשפט הוטלו.

רוני בריזון: הן הוטלו על-ידי הכנסת כרשות מכוננת.

רוני בריזון: שלילתן של הגבלות אלה פוגעת בראש ובראשונה בכנסת עצמה.

רוני בריזון: "כדי להגשים את עליונות הכנסת נדרשת ביקורת שיפוטית על חוקתיות החוק.

רוני בריזון: ביקורת שיפוטית זו אינה נוגדת את הדמוקרטיה ואינה פוסט-דמוקרטית: היא הביטוי העליון של הדמוקרטיה, שכן היא הביטוי הן לשלטון הרוב, שקבע את חוקי-היסוד, והן לזכויות האדם הקבועות בחוקי-היסוד.

רוני בריזון: "ביקורת שיפוטית זו היא הגשמתה של הפרדת הרשויות, שכן היא נועדה להבטיח כי הכנסת כרשות מחוקקת, לא תפגע בכנסת כרשות מכוננת.

רוני בריזון: כבילת המחוקק היא כבילה שהכנסת עצמה יצרה, והיא ביטוי לכוחה המכונן העליון.

רוני בריזון: "קיומן של נורמות מעל החקיקה הרגילה, המעוגנות בחוקי-היסוד, איננו נוגד את הדמוקרטיה אלא הוא הגשמתה החשובה ביותר.

רוני בריזון: זוהי מהפכת הזכויות שאנו עדים לה מאז מלחמת העולם השנייה בכל המדינות הדמוקרטיות, וזהו הלקח שלמד העולם מהשואה שלנו.

רוני בריזון: "מה תפקידו של בית-המשפט בכל אלה?

רוני בריזון: בית-המשפט ממלא את תפקידו הקלאסי.

רוני בריזון: הוא מפרש את הנורמה העליונה של הכנסת, את החוק הרגיל, והוא קובע אם יש סתירה ביניהם.

רוני בריזון: כאשר הוא מכיר בסתירה זו הוא נותן תוקף לנורמה העליונה של הכנסת – לחוק-היסוד.

רוני בריזון: אין בכך פגיעה בכנסת אלא הגנה על חוק-היסוד שהכנסת כוננה כנגד פגיעות בו.

רוני בריזון: "אכן, הניגוד אינו בין בית-המשפט למחוקק.

רוני בריזון: הניגוד הוא בין הכנסת כמחוקקת רגילה לבין הכנסת כמכוננת את חוקתה של ישראל.

רוני בריזון: בית-המשפט שומר על סמכותה המכוננת של הכנסת כנגד פגיעה בה על-ידי הכנסת כמחוקקת רגילה.

רוני בריזון: "נמצא כי גם הכנסת כרשות מחוקקת חייבת לכבד את זכויות האדם שבחוק-היסוד.

רוני בריזון: חוק רגיל אינו רשאי לפגוע בהם.

רוני בריזון: הדבר הזה עולה בבירור מלשונו המפורשת של חוק-היסוד, שלפיה 'אין פוגעים בזכויות שלפי חוק-יסוד זה אלא בחוק ההולם את ערכיה של מדינת ישראל שנועד לתכלית ראויה ובמידה שאינה עולה על הנדרש'.

רוני בריזון: "נמצא כי 'חוק רגיל' הפוגע בזכויות שלפי חוק-היסוד ושאינו הולם את ערכיה של מדינת ישראל, או שנועד לתכלית שאינה ראויה, או שפגיעתו עולה על הנדרש, הוא לא חוקתי, ובית-המשפט מוסמך להשיג על כך, שאם לא כן, חוק-היסוד אינו אכיף והוא מהווה הצהרה בלבד.

רוני בריזון: לא זו היא פרשנותו הנכונה כי לא זו היתה כוונתה של הכנסת בעת החקיקה.

רוני בריזון: "כאשר בית-המשפט מבטל חוק של הכנסת, בהיותו נוגד לחוק-יסוד, הוא אינו שולל מן הריבון את סמכותו הדמוקרטית.

רוני בריזון: הריבון הוא העם, הריבון הוא העם.

רוני בריזון: בית-המשפט נותן ביטוי לדברו של הריבון באמצעות נציגיו בכנסת, כפי שמצא ביטוי בחוק-היסוד.

רוני בריזון: "אם פסק-דינו של בית-המשפט המפרש חוק-יסוד אינו נראה לכנסת, הרשות בידה לשנות את חוק-היסוד ולכונן הסדר חוקתי שונה.

רוני בריזון: שוב, היא יכולה לעשות כן רק באמצעות שינוי בחוק-יסוד ולא באמצעות חקיקה רגילה.

רוני בריזון: "בראש פירמידה זו" – והכוונה היא, אדוני, לפירמידה הנורמטיבית של שלטון החוק – "ניצבת הכנסת כרשות מכוננת.

רוני בריזון: היא פועלת מעל לכנסת כרשות מחוקקת.

רוני בריזון: ודאי שהשופט אינו ניצב בראש פירמידה זו.

רוני בריזון: תפקידו לפרש את הוראות הכנסת כרשות מכוננת ומחוקקת ולקבוע אם הן מתיישבות זו עם זו.

רוני בריזון: בכך הוא מגן על הכנסת עצמה, וכך מגן הוא על שלטון המשפט.

רוני בריזון: בכך הוא שומר על הדמוקרטיה המתבטאת לא רק בכוח החקיקה של המחוקק, שהוא הכנסת, אלא גם בזכויות אדם שקבעה הרשות המכוננת שלנו, שהיא הכנסת".

רוני בריזון: והרי על זה נאמר "שפתיים יישק".

רוני בריזון: אין לי אלא להצטרף לדברים הטובים האלה, וגם למה שאומר כבוד נשיא בית-המשפט העליון בהמשך כאשר הוא קורא לנו, חברי הכנסת, לתת יד אל יד ולפעול למען חקיקת חוק-יסוד שהוא חוק-יסוד: החקיקה, אשר במסגרתו כל אותם נושאים שהועלו כאן יבואו על סידורם, חוק-יסוד שאותו תחוקק הכנסת כרשות מכוננת.

רוני בריזון: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שבתוך כל המהומה, הנכונה והצודקת והטובה שיש לנו כאן היום סביב התוכנית הכלכלית החדשה וסביב מפת הדרכים, וסביב הרבה מאוד נושאים שהועלו כאן, לרבות חוק ביטוח בריאות החדש של חבר הכנסת רמון, שאם אינני טועה יש יוצא מן הכלל נוסף לגבי תשלומים שנגבים מאנשים שאינם בהכרח עובדים, ואלה האנשים השוהים בחוץ-לארץ.

חיים רמון: זה בתנאים מסוימים, כי הם יצאו לחוץ-לארץ.

נסים דהן: זה תוקן, אחרי שנתיים הוא יכול לפדות.

רוני בריזון: יכול לפדות או לקחת תקופת הכשרה, אם אינני טועה.

נסים דהן: זה הפדיון.

אפרים סנה: זה כדי לעודד חזרת יהודים.

רוני בריזון: אני מסכים, אין לי ויכוח, כמו שאין לי ויכוח עם אדוני ברוב הדברים שאדוני אמר.

רוני בריזון: החוק הזה היה מפואר למדי בראשיתו, ואחריתו - - -

חיים רמון: אני יכול לומר שעל מובטלים לוקחים סכום סמלי.

חיים רמון: לא לוקחים ממי שלא עובד ולא מקבל כסף.

רוני בריזון: דברים אלה ועוד רבים אחרים - הרגשתי צורך, אדוני, לקחת צעד אחורה, כפי שאמרתי, ולתת לדברים נשגבים יותר, אם יורשה לי, גם כן דריסת רגל.

רוני בריזון: אני את הזמן נטלתי, ואני מודה לאדוני.

רוני בריזון: תודה רבה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חברת הכנסת ענבל גבריאלי, לרשותך עשר דקות, ועוד ארבע דקות שתרם לך חבר הכנסת בריזון.

נסים דהן: כך תוכלי לדבר 14 דקות.

נסים דהן: אחריה - חבר הכנסת איוב קרא, אם הוא יהיה נוכח באולם, והוא נוכח.

נסים דהן: אחריו - חבר הכנסת אורי אריאל וחבר הכנסת נודלמן.

נסים דהן: לא נהוג כשחברה מדברת להפריע לה או לא להתייחס לדבריה.

ענבל גבריאלי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אתמול בבוקר נפתח מירוץ הדיונים סביב הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל, אותה תוכנית כלכלית שכל חברי האופוזיציה יוצאים מגדרם להשמיץ אותה על כל סעיפיה.

ענבל גבריאלי: אני רוצה לספר לכם, שאתמול ישבתי והאזנתי לנאומים המאלפים של חברי הכנסת כאן, מעל הדוכן הזה, עד השעות הקטנות של הלילה.

ענבל גבריאלי: האזנתי ונדהמתי.

ענבל גבריאלי: לא נדהמתי בדיוק מהגילויים המרעישים שנתגלו כאן אלא מטעמים אחרים.

ענבל גבריאלי: מכיוון שאני חברת הכנסת הצעירה ביותר, הרשיתי לעצמי לקחת איזה תפקיד - - -

נסים דהן: צעירה ביותר – זה מום עובר.

ענבל גבריאלי: כל יום שעובר מתקן אותו.

אפרים סנה: בכנסת הזאת זה לא ישתנה.

ענבל גבריאלי: נכון.

נסים דהן: בבקשה, עד מאה-ועשרים.

ענבל גבריאלי: חן-חן, גם לך.

ענבל גבריאלי: הרשיתי לעצמי לקחת תפקיד מאוד חשוב, התפקיד של הילד מאגדת הילדים "בגדי המלך החדשים".

ענבל גבריאלי: מתוקף תפקיד זה יש בכוונתי לשפוך אור על חוסר האחריות ושיקול הדעת של חברי האופוזיציה.

ענבל גבריאלי: בטרם נכנסתי להיות חברה מן המניין בבית הזה חשבתי לעצמי, שוודאי יש נושאים אוניברסליים, נושאים שכל סיעות הבית תמימות דעים לגביהם, נושאים שהם בבחינת קונסנזוס, על-מפלגתיים, נושאים חוצי-מפלגות, כל הביטויים שבאים לבטא דברים חשובים, שלכולנו יש אינטרס לקדם אותם.

ענבל גבריאלי: לצערי הרב, תוך זמן קצר מאוד נוכחתי לדעת שלא כך הם פני הדברים.

ענבל גבריאלי: אומנם הרצון לשגשוג ולפריחה כלכלית, הרצון לשלום ובוודאי עוד נושאים רבים הם באמת אינטרס משותף לכולנו, רצון משותף של כולנו, אבל דיבורים לחוד ומעשים לחוד.

ענבל גבריאלי: זה שנים מספר המשק הישראלי חולה.

ענבל גבריאלי: לא מדובר בקשיים קלים, במיתון או במשבר חולף, אלא במחלה קשה מאוד.

ענבל גבריאלי: וכפי שכל אדם שחלילה יחלה יקום ויחפש אחר מרפא, כך גם יש למצוא את התרופה למשק הישראלי.

ענבל גבריאלי: התרופה, רבותי, התרופה היא התוכנית הכלכלית של שר האוצר נתניהו.

ענבל גבריאלי: אמרתי בעבר ואני חוזרת ואומרת: התוכנית הכלכלית איננה אידיאלית למשק הישראלי ולחברה הישראלית, אבל היא הדבר הטוב ביותר שאפשר לעשות היום, בנסיבות הקיימות.

ענבל גבריאלי: התוכנית הכלכלית היא רע הכרחי שאין מנוס ממנו כרגע.

ענבל גבריאלי: כשהתוכנית הזאת הובאה לכנסת לקריאה ראשונה, אני חייבת להודות בפניכם שהיה לי מאוד קשה להצביע בעדה.

ענבל גבריאלי: קשה, אבל כנראה לא בלתי אפשרי, כי בכל זאת תמכתי בתוכנית לא בשל המשמעת הסיעתית ולא בשם הקונפורמיזם אלא מתוך הכרה והבנה ברורה של הצורך במרפא מיידי למשק הישראלי.

ענבל גבריאלי: לאנשי משרד האוצר, רבותי, יש כוונות טובות.

ענבל גבריאלי: תפקידם לשמור על מסגרת תקציב המדינה ולדאוג שיהיו לנו המשאבים לניהולה.

ענבל גבריאלי: הרי כל עסק פרטי שהיה מתנהל כפי שהמדינה הזאת מתנהלת שנים מספר היה פושט את הרגל לפני הרבה שנים.

ענבל גבריאלי: נכון, יש בעיה.

ענבל גבריאלי: הבעיה היא שכאשר באים להרכיב תוכנית כזאת, תוכנית כוללת, מורכבת ותוך זמן כל כך קצר, מכניסים בה את מה שנקרא עזים.

ענבל גבריאלי: העזים האלה הן אותם סעיפים שאני לא כל כך בטוחה שיש בכוחם להציל את המשק הישראלי מאבדון כלכלי.

נסים דהן: אני מקווה שיוציאו אותן.

ענבל גבריאלי: חלקן הוצאו וכולנו כאן יודעים את זה, אבל אני כאן כדי לומר את הדברים.

ענבל גבריאלי: כנראה לאחרים אין אינטרס לומר את זה.

ענבל גבריאלי: לעומת הסעיפים האלה, כלל התוכנית ועיקריה נכונים ודורשים ראייה לאומית וגם אחריות לאומית; אתם יודעים, אותה אחריות לאומית שכדי למצוא אותה אצל חברי כנסת מסוימים צריך לחטט ולחפש במסתרי גופם.

ענבל גבריאלי: מייד לאחר שתמכתי בתוכנית הכלכלית בקריאה ראשונה עמדה לנגד עיני מטרה אחת בלבד, והיא למצוא את האיזון הראוי בין שני הקצוות הללו.

ענבל גבריאלי: יש לנו משק חולה, ממש גוסס, ויש לנו תרופה.

ענבל גבריאלי: נכון שהתרופה הזאת יש בכוחה לרפא את המחלה, אבל בדרך היא גם מחריבה תאים חיוניים ובריאים אחרים.

ענבל גבריאלי: השאלה היא, האם נניח את החולה לאנחותיו ונתיר לו למות מהמחלה, או שמא ניתן לו את התרופה הזאת, על אף החיסרון שלה.

ענבל גבריאלי: אני בחרתי באפשרות השנייה.

ענבל גבריאלי: החלטתי שיש לתת למשק הישראלי את התרופה.

חיים רמון: חברת הכנסת גבריאלי, אני יכול להגיד לך משהו?

נסים דהן: אני מבקש לא להפריע, חבר הכנסת רמון.

נסים דהן: אומנם היא מדברת על מחלות ואתה היית פעם שר הבריאות.

ענבל גבריאלי: רק רגע, בבקשה.

ענבל גבריאלי: לא הפרעתי לך יותר מדי.

ענבל גבריאלי: תן לי לסיים את המשפט ואני אשמע אותך, אין לי בעיה, אפילו שזה על חשבון הזמן שלי.

ענבל גבריאלי: אני מייצגת כאן ציבור מספיק רחב.

ענבל גבריאלי: מי שהיו לו מחאות בא וביטא את המחאות שלו כלפי.

ענבל גבריאלי: אני באופן אישי, כמו יתר הסיעה שלי וכמו יתר חברי הקואליציה – אגב, היו כאן חברי כנסת שטרחו לספר לי, נורא חשוב היה לספר לי כי אני חדשה, שאין כאן מרתפי עינויים ואף אחד לא יעשה לי שום דבר – אני לא מאוד מתפארת בזה, אבל כבר הוכחתי שהמשמעת הקואליציונית היא לא השיקול הכי חשוב כאן.

ענבל גבריאלי: יש דברים הרבה יותר חשובים מזה.

אבשלום וילן: לא הסברת איך התוכנית הכלכלית תרפא, איך היא תביא לצמיחה.

נסים דהן: חבר הכנסת אבשלום וילן, אנחנו לא נמצאים עכשיו בוועדה ואנחנו גם לא בתכנית "הכה את המומחה".

ענבל גבריאלי: אני לא בוחרת להיכנס לגופו של עניין.

ענבל גבריאלי: אני סומכת עליך שגם אתה מצליח לראות את הדברים החשובים והחיוניים בתפקיד, אבל זה לא התפקיד שלכם לראות את הדברים האלה או בטח לא לבטא אותם כאן, מעל הדוכן הזה, או בכלל.

נסים דהן: תמשיכי, תמשיכי.

נסים דהן: את לא חייבת לענות להם.

נסים דהן: תמשיכי בהרצאת הדברים, את לא חייבת לענות.

ענבל גבריאלי: קראתי את התוכנית על כל סעיפיה לפני הקריאה הראשונה וכמובן עכשיו.

ענבל גבריאלי: אני שוב אומרת שהחלטתי לתמוך בתוכנית הכלכלית, לתת את התרופה למשק הישראלי, ולצד זה לפעול כדי להחליש את ההשפעה שלה על אותם תאים בריאים.

ענבל גבריאלי: חברי האופוזיציה, אתם, לעומת זאת, החלטתם שיש להניח למשק הישראלי לגסוס לו לאטו עד למוות טוטלי.

ענבל גבריאלי: כך מצאתי אתכם, חבר הכנסת רמון, יושבים בוועדות המשותפות - אומנם לא אותך באופן אישי או מי מהנוכחים כאן מחברי האופוזיציה - מצאתי את חברי האופוזיציה יושבים בדיונים בוועדת הכספים וביתר הוועדות המשותפות שדנו בסעיפים של התוכנית הכלכלית ורק מוחים ומתנגדים.

ענבל גבריאלי: עשיתי לילות כימים מול האוצר כדי לשנות את הגזירות הללו.

אבשלום וילן: היית בדיון אחד בוועדת הכספים?

אבשלום וילן: חבר הכנסת דהן ואני ישבנו בכל הישיבות - - -

ענבל גבריאלי: כן.

ענבל גבריאלי: כנראה אתם נעדרתם.

ענבל גבריאלי: נכנסתי לשני דיונים ואני לא חושבת שהייתי צריכה לבלות שם שעות.

ענבל גבריאלי: דפוסי ההתנהגות היו זהים בכל הוועדות, חבר הכנסת וילן, וזאת לא טעות.

חיים רמון: אני רוצה להגיד לך משהו.

חיים רמון: לפני כשנתיים, לפני שהיית בכנסת, הופיע שר אוצר אחר על הדוכן הזה והסביר לנו ארבע פעמים בארבע תוכניות שונות, שיש לו התרופה.

חיים רמון: בשם האחריות הלאומית, הייתי אז חבר קואליציה, פנו אלי וביקשו שאני אצביע.

חיים רמון: כל פעם עמדתי על הדוכן והזהרתי אותם שלא תרופה הם נותנים אלא גלולת רעל.

חיים רמון: מתברר שצדקתי.

חיים רמון: עכשיו אני אומר לך – סיפרו לך סיפור.

ענבל גבריאלי: קודם כול, אף אחד לא סיפר לי סיפור.

ענבל גבריאלי: סליחה, אף אחד לא סיפר לי סיפור, קראתי את התוכנית הכלכלית.

חיים רמון: למדת שהתוכנית הכלכלית היא לדעתך תרופה.

ענבל גבריאלי: בחלקה.

ענבל גבריאלי: אמרתי תרופה שיש בכוחה לרפא אבל גם להחריב.

חיים רמון: בעוד ארבעה-חמישה חודשים יעמוד פה שר האוצר ויביא תוכנית כלכלית נוספת ויגיד שעכשיו זאת התרופה, ואז אני רוצה לראות מה תעשי.

ענבל גבריאלי: יש לי עצה נפלאה בשבילך, בוא ניתן צ'אנס לתוכנית הכלכלית הזאת.

חיים רמון: נתתי לשלוש.

חיים רמון: בגלל שנתתי אנחנו נמצאים כאן היום.

ענבל גבריאלי: לא בטוח שבגלל זה.

חיים רמון: רק בגלל זה.

ענבל גבריאלי: בוא, עמוד לצדי ומחר תצביע יחד אתי על התוכנית הכלכלית.

ענבל גבריאלי: ימים יגידו.

חיים רמון: פעם אחר פעם דיברו אתי על האחריות הלאומית.

נסים דהן: חבר הכנסת רמון, אתה משתלט על הדיון ולא נותן לה לסיים.

אבשלום וילן: הדובר חייב להסביר כיצד התוכנית הכלכלית תביא לצמיחה.

אבשלום וילן: היא לא מסבירה את זה.

נסים דהן: אנחנו לא נמצאים בוויכוח, בטח לא בדיון בוועדה ולא בערב של "הכה את המומחה" ולא בערב של שאלות ותשובות.

נסים דהן: תן לה להרצות את הדברים שלה ברצף.

ענבל גבריאלי: אין זה מתפקידי להסביר את זה.

ענבל גבריאלי: האיזון הראוי שעליו דיברתי קודם לכן הוא באמת הוצאת כל אותן עזים, הוצאת הסעיפים הבלתי-הכרחיים, והסעיפים האלה הוצאו.

ענבל גבריאלי: סעיף 35, חוק חינוך חינם לילדים חולים, שמשום-מה התוכנית הכלכלית גזרה עליו דחייה לשנתיים כך שייכנס לתוקפו ב=2007, סעיף שלשנת התקציב הקרובה אין לו שום משמעות תקציבית והוא הוצא.

ענבל גבריאלי: כך גם לגבי תיקון 7 לחוק החינוך המיוחד, שהתוכנית באה לקבוע את עיקורו ורוקנה אותו מתוכן וגם הוא הוצא.

ענבל גבריאלי: אותו הדבר גם לגבי שכר הלימוד לסטודנטים.

ענבל גבריאלי: אני הרי יודעת שדברים שמקפיאים אותם, במיוחד האוצר, טיבם שלא להפשיר, ולכן התעקשנו מול האוצר להמשיך את ההפחתה של שכר הלימוד לסטודנטים.

ענבל גבריאלי: אכן, כבר בשנה הקרובה יופחת שכר הלימוד ב=3% נוספים.

ענבל גבריאלי: כך גם לגבי חוק הספריות הציבוריות ולגבי נושא טיפות-החלב ועוד ועוד ועוד.

אבשלום וילן: - - - ממך כאשה אני מצפה - - -

ענבל גבריאלי: רק רגע.

ענבל גבריאלי: כמו שבצד הזה הדוגמאות רבות וזמני על הדוכן מוגבל - - -

נסים דהן: הוא כבר תם, אבל אני אתן לך עוד דקה זמן פציעות

ענבל גבריאלי: זה לא ייתכן, זה לא ייתכן.

נסים דהן: אני יודע שזה לא ייתכן.

נסים דהן: אני מכיר את ההרגשה הזאת במקומך.

ענבל גבריאלי: הדוגמאות עוד רבות, וכפי שאמר היושב-ראש, הזמן שלי כאן מוגבל.

נסים דהן: הוא תם, אמרתי.

ענבל גבריאלי: מוגבל.

ענבל גבריאלי: אני אסתפק בדוגמאות האלה מתוך תקווה שהצלחתי להבהיר את ההבדל בין הקואליציה לאופוזיציה, את ההבדל בין מי שבא לצעוק ולהתנגד ללא תכלית לבין מי שבוחר למלא פיו מים, פועל לשינוי פני הדברים, מגלה אחריות כלפי המשק, מכיר ומבין את הצורך במציאת פתרונות ולבסוף גם נותן את ידו ליישום הפתרונות האלה.

ענבל גבריאלי: נכון, חבר הכנסת וילן, לצערי הרב גם היום התוכנית הכלכלית, במתכונתה הנוכחית, כפי שהיא תובא מחר לאישור הכנסת בקריאה שנייה ושלישית, עדיין כוללת הרבה סעיפים שאני לא בדיוק חיה אתם בשלום, ואני בטוחה שכך גם כל חברי הכנסת.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: יש לך הזדמנויות נוספות להשמיע את דברייך.

נסים דהן: זה לא הנאום האחרון שלך.

ענבל גבריאלי: יש לי דברים חשובים לומר.

ענבל גבריאלי: עוד דקה אחת.

ענבל גבריאלי: התוכנית הכלכלית הזאת במתכונת הזאת היא מחיר כואב שאנחנו צריכים לשלם היום, וייתכן מאוד שאם לא נסכים לשלם את המחיר הזה היום, מחר ניאלץ לשלם מחיר כואב עוד יותר.

ענבל גבריאלי: אני חושבת שהדבר העיקרי שלמדתי מהניסיון היום על הדוכן הוא לא לשתף פעולה עם קריאות הביניים.

ענבל גבריאלי: היו לי דברים חשובים לומר.

נסים דהן: יש עוד הזדמנות.

נסים דהן: לא סיימת את הנאומים שלך לערב זה.

נסים דהן: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה בנאום הקצר הזה לומר דברים אחדים.

נסים דהן: הוא לא כל כך קצר, יש לך עשר דקות.

איוב קרא: תמיד מאשימים אותנו כאילו אנחנו לא בצד של החלשים וכאילו אנחנו לא אנשים קשובים לשטח.

איוב קרא: אני רוצה לומר לכם, שלפחות חברי ועדת הכספים מהליכוד ישבו, למרות התוכנית הכלכלית המחייבת, ופעלו בשבועות האחרונים לתיקון כמה דברים.

איוב קרא: אחד הדברים החשובים שתיקנו הוא קצבת הילדים.

איוב קרא: פרסנו את כל הקיצוץ בקצבאות הילדים, שמאוד התנגדתי לו במתכונתו המקורית, לשבע שנים, כך שהדבר הזה יכול עוד להשתנות.

איוב קרא: אנחנו לא יודעים מה ילד יום, ובינתיים הנזק מזערי ולא רציני.

נסים דהן: הרשה לי להעיר לך, שבין מה שסיכמת עם האוצר לבין מה שהם כתבו בפועל והגישו לכנסת יש הבדל.

נסים דהן: הם הבטיחו לך משהו אחר ולא קיימו אותו.

איוב קרא: אנחנו נבדוק את זה עד מחר.

איוב קרא: מחר יש לנו ישיבה ונעמוד על זה.

איוב קרא: עובדים זרים – היה אמור להיות היטל של 15%, וניהלנו משא-ומתן עם המדינה ועם הממשלה.

איוב קרא: הצלחנו להוריד לכל הענפים, הן לבניין והן לחקלאות, מ=15% ל=8%.

איוב קרא: הגשתי הסתייגות שתועלה מחר, שגם לגבי החקלאות יבטלו את ה=8%.

איוב קרא: אני אעלה את ההסתייגות להצבעה במליאה, ואני מקווה שנצליח לבשר לחקלאים, שמצוקתם קשה, שההיטל הזה לא יהיה.

איוב קרא: בנושא אגרת הטלוויזיה התנהל משא-ומתן להוריד בשנה הזאת עד 50%.

איוב קרא: זה עוד לא נגמר, אבל אין לי ספק שגם בנושא זה יש בשורה לחלשים.

איוב קרא: בנושא הטבות המס היה מצב שבו רצו לקחת את ההטבות הללו מתושבי קו העימות.

איוב קרא: בעזרת ניהול נכון של משא-ומתן הצלחנו להשאיר את ההטבות האלה.

איוב קרא: כל מי שיש לו 13% ומעלה בהטבות מס יישאר עם ההטבות, גם בדרום וגם בצפון.

איוב קרא: יש עוד כמה תיקונים שהגשנו למחר, ואני מקווה שנתקן מה שרק אפשר לתקן.

איוב קרא: עקרות-הבית – היתה כוונה להטיל מס של עד 87 שקלים.

איוב קרא: הורדנו את זה ל=70 שקלים, כאשר המטרה היא שוועדה שנקים בוועדת הכספים תביא לכך שהאגרה הזאת תשולם רק על-ידי מי שאין לו בעיה בהכנסות, כמובן בהתאם למבחן הכנסה של כל משפחה.

איוב קרא: הנושא הזה, להערכתי, בכל מה שקשור לחלשים, לא יפגע בהם אם ההכנסה שלהם קטנה.

איוב קרא: לגבי הסיעודיים, הקשישים והזקנים היתה כוונה להטיל מיסוי של עד 15%, ואני שמח שבלחצים שלנו הורדנו את זה לאפס.

איוב קרא: היינו רגישים לכל מה שקשור לחלשים, ואי-אפשר להאשים אותנו בכך שלא היינו קשובים לחלשים.

איוב קרא: מדינת ישראל נמצאת במצב קשה מבחינה כלכלית.

איוב קרא: אי-אפשר לנהל מדינה במצב מדיני-ביטחוני כמו שהוא היום כאילו כלום לא קורה.

איוב קרא: צריך להבין את המציאות, את האמת, וצריך לומר את זה לעם ולציבור.

איוב קרא: צריך ללכת בין הטיפות ולבחור את המטרות כדי להוביל את הספינה לחוף מבטחים.

איוב קרא: אין לי ספק שלכל שר אוצר היתה תוכנית אחרת במקצת, אבל כולם יודעים שזאת תוכנית אין-ברירה.

איוב קרא: על זה כולם מסכימים.

איוב קרא: אם היית שואל אותי אם אפשר לנהל במצב הנוכחי כלכלה נכונה, אני אומר לכם שלא יעזור גם אם תביא את גאון הדור ותשים אותו פה.

איוב קרא: ראינו את בייגה ואת ברק בממשלה שלהם, איך הם ישבו פה, הרחיבו את השולחנות, הזמינו לכאן נגר ואמרו שתהיה צמיחה.

איוב קרא: ראינו שבסוף הקדנציה של אהוד ברק היה מצב דומה פחות או יותר למצב היום.

איוב קרא: הגירעון גדל, יתרות מטבע החוץ היו בבעיה והאשראי העולמי שלנו נפגע.

איוב קרא: למה כל זה קורה?

איוב קרא: כי יש לנו היום 400,000 זרים שלוקחים לנו כסף מדי חודש לכל העולם.

איוב קרא: זה סכום עתק, ומדובר בחצי מיליארד דולר עד מיליארד דולר.

איוב קרא: נוסף על כך יש אנשים שמקבלים הבטחת הכנסה, ובשלוש-ארבע השנים האחרונות עלה מספרם מ=15,000 איש ל=150,000 איש.

איוב קרא: לא מדובר באנשים חולים או באנשים עם בעיה בריאותית.

איוב קרא: תחשוב כמה הוצאות יש מקופת המדינה הן לחו"ל, הן בתוך הארץ, וכמה קצבאות משולמות.

איוב קרא: לגבי קצבאות הזיקנה אני מוכרח לומר שהיתה כוונה להקפיא אותן, ואני שמח שהן לא יוקפאו.

איוב קרא: זאת בשורה לכל הקשישים ולכל הגמלאים.

איוב קרא: אם מישהו שעיניו בראשו יכול לנהל צמיחה כלכלית במצב הנוכחי, עם כל ההוצאות הביטחוניות ועם כל מה שקשור וכרוך במצב שבו אנחנו נמצאים, הייתי מציע שהוא יבוא ויציג פה תוכנית אלטרנטיבית, אבל עוד לא שמעתי את זה מאיש.

איוב קרא: בא לפה מצנע, את בייגה שמעתי כמה פעמים, אבל לא ראיתי אלטרנטיבה למה שאנחנו מציעים.

איוב קרא: יש הרבה ביקורת, ובצדק, אבל אין מצב שבו אנחנו יכולים לומר שעשינו טעות בדרכנו.

איוב קרא: לא היתה טעות.

איוב קרא: זה מצב נתון שבו צריך ללכת כדי למזער את הגירעון התקציבי שלנו.

אבשלום וילן: אפשר לשאול אותך שאלה?

אבשלום וילן: לא שמעתי את עמדתך אתמול בסיעה, אבל ראש הממשלה אמר אתמול שהתנאי ליציאה מהמשבר הכלכלי הוא להתחיל להניע תהליך שלום.

איוב קרא: אני בעד שלום בטוח ולא שלום שבו מפגיזים אותי, פוגעים בי והורגים בי כל יום.

אבשלום וילן: האם אתה תומך בעמדת ראש הממשלה?

איוב קרא: אמרתי את עמדתי.

איוב קרא: אני קשוב למה שיגיד מרכז הליכוד.

איוב קרא: אנחנו נתכנס בעוד שבועיים, ומה שיחליט מרכז הליכוד אני אהיה מחויב לו.

איוב קרא: הוא שלח אותי לכנסת, אומנם בברכתם של כמה רבנים, אבל לו אני חייב את החברות שלי בכנסת ולא לאף אחד ברשימה שלי.

איוב קרא: לכן, אם יהיה כיוון של שלום-אמת, אין לי ספק שאנחנו כולנו מאוחדים סביב שלום-אמת.

איוב קרא: אבל אם אני צריך לחשוב שבכל בוקר ילדי יהיו בסכנה - רק לפני כמה ימים היה פיגוע בעפולה; חצי מהאנשים שמגיעים לשם הם לא יהודים אפילו.

איוב קרא: חצי מאלה שמגיעים לקניון הזה לא יהודים, ולא הבחינו בין יהודי לבין לא-יהודי, לצערי הרב.

איוב קרא: כל עוד המצב הזה נמשך, אין לי מה לחפש בכיוון שלום מהסוג הזה.

איוב קרא: אבל אם יהיה שלום אמיתי, שנותן לכל אזרח פה לחיות בשלום באזור הזה - אני הראשון שיכול להיות חשוד שלא רוצה את השלום הזה.

איוב קרא: אבל צריך להבין שלא בכל מחיר צריך שלום שיביא אסון, כמו שהבאתם עלינו את אסון אוסלו, שעד היום מהרובים שחילק שמעון פרס אנשים נהרגים פה בכל מקום.

איוב קרא: 60,000 רובים חילק - בשביל מה?

איוב קרא: מי שרוצה מדינה צריך לדעת לירות?

איוב קרא: הוא צריך לדעת להביא פרנסה לאנשים האומללים האלה, שמקבלים 10 ש"ח ליום עבודה, או עבור פירות או ירקות, וגומרים את היום שלהם.

איוב קרא: לכן, אנחנו מקווים שמפת הדרכים הזאת, שיצאה לדרך - יתברר לנו בסופו של דבר שהיא היתה חפוזה, כי היה צריך להפסיק את הטרור לפני שאנחנו מקבלים עלינו את מפת הדרכים.

איוב קרא: זאת דעתי באופן אישי.

איוב קרא: כשייפסק הטרור - - -

אבשלום וילן: איך מפסיקים את הטרור?

איוב קרא: מפסיקים את הטרור בזה שאנחנו אומרים לאותם אנשים שאנחנו חושבים שהם יהיו מי שיביאו את הפתרון המיוחל ואת הבשורה הטובה לאזור הזה - צריכים להגיד להם: תעשו סדר אצלכם, אצלנו אין בעיה.

איוב קרא: בכנסת ישראל אם יש רוב לשלום, כולם יכבדו את הרוב הזה - לרבות אורי אריאל ובני אלון.

איוב קרא: אבל בצד השני - מה הועילו חכמים אם תחתום על שלום ו"הג'יהאד האסלאמי" וה"חמאס" לא יקבלו את זה?

איוב קרא: העיקר שיהיה לך נייר שתנפנף בו, כמו הנייר הזה שהיה לנו עם לבנון?

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת אורי אריאל.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת אפרים סנה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בעיקר האופוזיציה הלוחמת שהתעייפה מעט - יש הרבה הסתייגויות - והלכה לישון.

אורי אריאל: אבל אני שמח שחלק מחבריה - יש פה נציגים מסיירת מטכ"ל, נכון, חבר הכנסת וילן?

אורי אריאל: - שלא מוותרים.

אורי אריאל: יפה.

אבשלום וילן: יש הרבה נציגים במזנון, הם מחכים להיכנס.

אורי אריאל: מאה אחוז.

אורי אריאל: המזנון מקום חשוב, צריך שתהיה פרנסה גם למזנון.

ואסל טאהא: הקואליציה השאירה אותך לבד.

אורי אריאל: לא, היושב-ראש אתי - -

ואסל טאהא: היושב-ראש - - -

אורי אריאל: - - והשר גדעון עזרא.

אורי אריאל: אתה רואה, רק שמעו את זעקתך מייד הגיעו, הצטרפו.

אורי אריאל: ברשותכם, אני רוצה לגעת בנקודה שאיננה עניין התקציב, אלא היא עניין אנושי מדרגה עליונה ואני בטוח שחברי הבית מאוחדים בו.

אורי אריאל: בשעה שאנחנו יושבים פה בכנסת ישראל בירושלים, אזרח ישראלי, השר עזרא, עזאם עזאם, נמצא בכלא המצרי על לא עוול בכפו.

אורי אריאל: למרות ניסיונות חוזרים ונשנים של ממשלות ישראל מכל הגוונים, ללא הבדל, הוא עדיין שם.

אורי אריאל: נדמה לי שעברו כבר קרוב לחמש שנים, ואין אור בקצה המנהרה.

אורי אריאל: אנחנו לא יודעים אם זה ייגמר פעם.

אורי אריאל: עוד אחד מאזרחי ישראל הוא יונתן פולארד שיושב בארצות-הברית משום שהעביר מידע שאולי הציל כאן רבבות או יותר מאזרחי מדינת ישראל.

אורי אריאל: הוא עדיין כלוא ללא הקצבה של זמן.

אורי אריאל: הוא איננו יודע מתי יסיים את מאסר העולם שפסק לו בית-המשפט האמריקני, והוא איננו משתחרר למרות הבטחות הנשיא קלינטון לראש ממשלת ישראל נתניהו בהסכמי-וואי.

אורי אריאל: אני מזכיר אותם, וראוי שכולנו מעת לעת, בתדירות גבוהה יותר - וללא הבדלים וצדדים שמאל וימין - נזכיר אותם ונפעל לשחרורם.

אורי אריאל: ברשות

אורי אריאל: כם, אני רוצה לחזור לתקציב.

אורי אריאל: ישבנו היום בוועדה לתקציב הביטחון.

אורי אריאל: זהו תקציב גדול מאוד - חלק משמעותי מאוד מתקציב מדינת ישראל.

אורי אריאל: חלו שינויים באזור, ומוסכם על כולם - גם על אנשי הצבא גם על קברניטי משרד הביטחון - שהשינויים האלה צריך שיהיה להם ביטוי בתקציב.

אורי אריאל: אך אנחנו יושבים בבית הזה עם גזירות כלכליות קשות בכל התחומים - חינוך, בריאות, רווחה, התיישבות, חקלאות, תורה, דתות.

אורי אריאל: האם ניתן לגשר פה על הפערים?

אורי אריאל: לפי המעט שהספקתי ללמוד בחודשיים הללו, בשנת 2003 היה קיצוץ משמעותי בתקציב הביטחון, אבל הוא איננו בא לידי ביטוי בצורה ישירה בנוגע לתקציב של המשרדים האזרחיים.

אורי אריאל: יש סיכוי שנוכל להשפיע על התקציב לקראת 2004-2005 בצורה משמעותית יותר.

אורי אריאל: אינני יכול להיכנס לפרטים כאן, במקום הזה.

אורי אריאל: אבל אני חושב שאנחנו מצווים לעשות מאמץ מיוחד עם הצבא, עם משרד הביטחון, ולראות אם בתוכנית רב-שנתית אפשר לעשות עוד קיצוץ - שהוא קשה, הוא כבד וודאי שהוא צריך להיעשות באחריות גדולה מאוד - כדי להפנות ולהסיט משאבים למשק האזרחי.

אורי אריאל: תעשיות ביטחוניות רבות עלולות להיפגע בצורה כזאת או אחרת, לפעמים אולי אפילו בצורה אנושה, ותפקידנו להיות עירניים כדי שהפגיעה תהיה מזערית.

אורי אריאל: אבל ודאי שיהיו כאלה שייפגעו בגלל היחס בין התקציב הדולרי שיש למערכת הביטחון, שהיא יכולה לקנות בו רק בארצות-הברית, לבין התקציב במטבע השקלי, שכמובן אפשר להשתמש בו בארץ ורובו הולך לדברים מאוד מסוימים.

אורי אריאל: יש בתחום של משרד הביטחון וצה"ל שידוד מערכות בתחום כוח-האדם, המבנה, המבנה הארגוני ודברים שהשתיקה יפה להם.

אורי אריאל: השאלה היא קצב קבלת ההחלטות.

אורי אריאל: אני קורא לממשלה לשנות את דרכה.

אורי אריאל: ב=2003, למיטב ידיעתי, לא נערך דיון בממשלה או בקבינט המדיני-הביטחוני בעניין תקציב הביטחון.

אורי אריאל: מי שדן והחליט בעניין היה ראש הממשלה, שר הביטחון, שר האוצר ויועצים נוספים מהצבא - הרמטכ"ל, כמובן, ואחרים.

אורי אריאל: ראוי שיתקיים דיון בתקציב הביטחון בקבינט ובממשלה לפני שהוא מוכרע ולפני שהוא מועבר לכנסת ולפני שיש החלטות מחייבות.

אורי אריאל: זוהי אחריות גדולה מכדי שתסתכם בצורת עבודה לא מספיק אחראית, בלשון המעטה.

אורי אריאל: אני צריך לציין, שלצערי גם למוסדות הביטחון האחרים - עד לימים אלה, עד לפני כמה ימים - לא היה תקציב מאושר.

אורי אריאל: הם עבדו למעשה ללא תקציב, בניגוד לחוק התקציב.

אורי אריאל: אין הדבר ראוי למדינה מתוקנת שמכבדת את עצמה, והכנסת צריכה להיות עירנית יותר ולפקח יותר, כאשר הגופים האלה מתנהלים בכל מקרה בביקורת מועטה יותר בגלל סוג העבודה שלהם.

אורי אריאל: אנחנו חייבים לקדם את מצב הביטחון; הוא אחד הגורמים הקשים והפוגעים בכלכלה הישראלית.

אורי אריאל: לפי נתוני בנק ישראל, המלחמה של השנתיים וחצי האחרונות עלתה למשק הישראלי כ=30 מיליארד ש"ח.

אורי אריאל: אני חוזר על המספר: 30 מיליארד ש"ח הוא מחיר המלחמה.

אורי אריאל: ואם מישהו ירצה לטעון שזה 10% פחות - אני לא אתווכח אתו.

אורי אריאל: בלי הסיבה הזאת, רק מתוקף קדושת החיים, היינו צריכים לעשות דברים הרבה יותר קשים, הרבה יותר משמעותיים, כלפי מי שנלחמים נגדנו.

אורי אריאל: אבל אנחנו דנים הערב בצד הכלכלי, והצד הכלכלי נפגע קשות.

אורי אריאל: היינו יכולים לעשות בכסף הזה - או אפילו בחלקו - דברים נהדרים למען הציונות וההתיישבות, למען ארץ-ישראל על כל חלקיה, אגפיה ואזרחיה, ולאפשר הרבה יותר ביטחון, הרבה יותר רווחה, הרבה יותר תורה, בלי להתקוטט פה על כל שקל ושקל.

אורי אריאל: הניסיון של ראש הממשלה לעת הזאת הוא ניסיון שלצערי, לעניות דעתי ולהערכתי מניסיון העבר מזמין טרור נוסף.

אורי אריאל: הוא איננו מקטין את הטרור.

אורי אריאל: אנחנו גם שומעים את הערכות גורמי הביטחון שיש שוב ניסיונות הולכים וגוברים - לא הולכים ופוחתים - לפגע, ליצור פיגועים גדולים, מה שנקרא מגה-פיגוע.

אורי אריאל: ואנחנו, אזרחי מדינת ישראל, אנחנו אלה שסופגים את זה פעם אחר פעם.

אורי אריאל: הניסיון להידבר עם דוקטור - שקיבל את התואר על מה?

אורי אריאל: על הכחשת השואה; איש שהטיף בעבר ומטיף היום ללא הפסקה לרצח יהודים - הניסיון לעשות עם איש כזה משא-ומתן תחת אש, לצערי הרב, לא יצלח.

אורי אריאל: ניסיון ראש הממשלה להסביר שזהו משא-ומתן ביטחוני, לא מדיני - תרשו לי להגיד, שוב בלשון זהירה, שזהו ניסיון נלעג, שאיננו מחזיק מים.

אורי אריאל: לצערנו, במידה רבה יש כאן כניעה לטרור והליכה בדרך כאילו נוחה יותר, שכאילו מבטיחה דבר ותביא את ההיפך.

אורי אריאל: רבים וטובים שואלים אותנו: למה אתם נשארים בממשלה הזאת?

אורי אריאל: זאת שאלה נכונה, ראויה בעיני.

אורי אריאל: אני לא פוטר אותה בקלות.

אורי אריאל: יש אצלנו התלבטות קשה בעניין הזה.

אורי אריאל: רבים וטובים מבוחרינו, מאוהדינו, מבקשים שנישאר בממשלה הזאת - שלא נצא: תשפיעו מבפנים, חכו, הוא עוד לא ביצע, נראה מה הוא עושה, הערבים יכשילו את זה.

אורי אריאל: אני אומר להם, ואומר לכם:

אורי אריאל: גם אם לא יצא דבר - נניח שבגלל הטרור או מסיבה אחרת לא יצא ממפת הדרכים שום דבר מדיני, שום נסיגה, שום דבר; גם אז מה שראש הממשלה עושה בביטוייו, באמירותיו, בהודעותיו, זו פגיעה חמורה, פגיעה חמורה מאוד, במה שאנחנו מאמינים בו.

אורי אריאל: עם זאת, אכן הוא צודק בדברים שהוא אומר - שהוא לא ביצע שום נסיגה, לא ממטר אחד ולא מסנטימטר אחד.

אורי אריאל: אנחנו, סיעת האיחוד הלאומי ואחרים, נצטרך לעקוב בשבע עיניים אחרי מעשיו של ראש הממשלה, בהקפדה יתירה על ההערות שהתקבלו כהחלטת ממשלה, ולהתפלל, לקוות ולעשות שהדרך הזאת לא תצלח ועם ישראל ישב בכל ארצו לנצח.

אורי אריאל: תודה.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת אפרים סנה, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו – חברי הכנסת חיים רמון, בנימין בן-אליעזר, עסאם מח'ול.

אורי אריאל: כבר דיברת, חבר הכנסת רמון.

אבשלום וילן: סליחה, אתה דילגת עלי.

חיים רמון: בפעם הקודמת מילאתי את מקום חבר הכנסת בורג.

חיים רמון: עכשיו - זה אני.

אפרים סנה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, התכוונתי לעסוק בנושא התרופות, אבל שמעתי את חבר הכנסת אורי אריאל ודבריו מחייבים תגובה.

אפרים סנה: יחד ראינו היום, חבר הכנסת אריאל ואני, אותם נתונים עצמם על קיצוץ כבד, קשה, חמור, בתקציב הביטחון.

אפרים סנה: ואני הייתי נזהר מלהמליץ בעת הזאת לקצץ עוד בתקציב הביטחון.

אפרים סנה: נכון שהאיום הקונקרטי העיקרי חלף מן העולם.

אפרים סנה: אבל יש איומים אחרים שלא זו בלבד שלא פחתו אלא הם הולכים ומתקרבים אלינו, גם בתחום הטילים הבליסטיים וגם בתחום ראשי הנפץ שהם עלולים לשאת - ביולוגיים, כימיים וגרעיניים.

אפרים סנה: יש שתי מדינות באזור שלנו שמתקדמות מאוד בפיתוח הכלים האלה, וזה בשיתוף עם צפון-קוריאה ועם רוסיה - אירן ולוב, בטווח הארוך.

אפרים סנה: ועד שלא נדע ששכללנו את מלוא היכולות לעמוד מול הסכנות האלה - אני חושב שלדבר על קיצוץ גדול, מעבר למה שנעשה, זה חסר אחריות.

אפרים סנה: אבל אני רוצה להצביע על מקור, כי הרי מייד אדבר בכל זאת על התרופות.

אפרים סנה: חבר הכנסת אריאל, אתה יודע מה המקור?

אפרים סנה: מה שמבזבזים על ההתנחלויות.

אפרים סנה: זה מקור תקציבי נהדר, שיכול היה לתת גם יותר ביטחון, גם יותר רווחה, גם יותר חינוך, גם יותר בריאות.

אפרים סנה: 60 מיליארד דולר הוציאו ממשלות ישראל על ההתנחלויות.

אורי אריאל: איך כל כך מעט?

אורי אריאל: 60 מיליארד?

אפרים סנה: לו זה היה תלוי בך היו מוציאים 600 מיליארד, אבל הוציאו 60 מיליארד, וגם זה - חבל על כל גרוש.

חיים רמון: זה היה הסכום ב=1967.

אורי אריאל: ב=1967.

אפרים סנה: אנחנו יודעים גם לאילו ממשלות היתה הזכות המפוקפקת להוציא את חלק הארי של הכסף הזה, שבסך הכול יצר טרגדיה, כי הוא יצר אוכלוסייה של כמעט רבע מיליון ישראלים שבתנאי עימות אין דרך להגן עליהם אלא על-ידי גיוס כל הצבא - סדיר ומילואים.

אפרים סנה: זאת הטרגדיה.

אפרים סנה: צריך להגן עליהם, כי הם אזרחי ישראל.

אפרים סנה: אבל כדי לעשות את זה צריך לשעבד את כל המשאבים.

אילן ליבוביץ: כאילו אתם לא הייתם אלה שעזרו בהקמת התנחלויות.

אפרים סנה: חבל, חבר הכנסת ליבוביץ, חבל שתשתלהב.

אפרים סנה: אני, בחלק מתפקידי הצבאיים וגם כסגן שר הביטחון, מכיר היטב את החלוקה מי הקים מה ומתי.

אפרים סנה: אני יכול לומר לך שחלק הארי של ההתנחלויות בוצע בזמן ממשלות ליכוד - -

אילן ליבוביץ: - - -

אפרים סנה: - - ומה שנעשה בזמננו הוא אכן שגיאה שצריך להודות בה.

אפרים סנה: ועכשיו, אדוני היושב-ראש, ברצוני לדבר על נושא התרופות.

אפרים סנה: לשמחתנו הטכנולוגיה הרפואית מתקדמת ומדי שנה מיתוספות תרופות חדשות, יעילות יותר, וטכנולוגיות רפואיות חדישות יותר שמאפשרות להאריך חיי אדם.

אפרים סנה: בכל אומות העולם מקובל שמוסיפים 2% מסל הבריאות מדי שנה כדי לאפשר לרכוש את התרופות החדשות ואת הטכנולוגיות החדשות.

אפרים סנה: 2% - זה מקובל במדינות המערב.

אפרים סנה: נראה לי דבר מובן מאליו שלאזרח מדינת ישראל מגיע ליהנות מהישגי הרפואה המודרנית; וודאי שאסור שמישהו ימות או שיתקפחו חייו או שתתקפח בריאותו כי אין לו כסף לשלם.

אפרים סנה: קדושת החיים היא מעל לכול - ערך יהודי עליון.

אפרים סנה: לפי החישוב הזה היו צריכים, גם בשנה הזאת, לתת 400 מיליון ש"ח לתרופות חדשות.

אפרים סנה: 2% מסל הבריאות הם 400 מיליון ש"ח.

אפרים סנה: כמה נתן שר האוצר נתניהו?

אפרים סנה: לא 2% - פרומיל אחד.

אפרים סנה: 20 מיליון ש"ח.

אפרים סנה: 20 מיליון ש"ח במקום 400 מיליון ש"ח.

אפרים סנה: מה התוצאה?

אפרים סנה: התוצאה היא שאנשים היום באים אל הרופא, הוא אומר להם: יש עכשיו תרופה כזאת או אחרת שיכולה לעזור לכם להאריך חיים, אבל היא לא בסל.

אפרים סנה: אם התרופה לא בסל ואתה רוצה לקנות אותה, שלם מכספך.

אפרים סנה: זה אמור על תרופות, זה אמור גם על בדיקות שונות.

אפרים סנה: יש בדיקה חדישה שנקראת PET Scan, אבל לפי ההוראות לא כל אחד זכאי לקבל אותה.

אפרים סנה: ואין שבוע שלא מטלפנים אלי אזרחים נואשים ואומרים: אולי אתה יכול לעזור לנו שיעשו לבננו, לבתנו, לאמא, לאבא את הבדיקה הזאת, כי לא רוצים לתת אותה.

אפרים סנה: ויש תרופה לחולים במחלות ממאירות של הדם - זה נקרא: טיפול בקולונות.

אפרים סנה: יש אצלנו בארץ פרופסורים שהם מומחים עולמיים בתחום הזה.

אפרים סנה: אבל הערכה הזאת של הקולונות עולה 15,000 דולר.

אפרים סנה: ובאים אנשים אחרי השתלות מוח-עצם, במצב קשה, ואפשר לעזור להם.

אפרים סנה: אני כרופא ישראלי וכשר הבריאות לשעבר גאה שקיימים אצלנו מקורות הידע האלה ברמה העולמית הכי גבוהה.

אפרים סנה: אבל זה עולה כסף.

אפרים סנה: אומרים: תביא 15,000 דולר, תקנה את הקולונות, תקבל טיפול.

אפרים סנה: אין לך 15,000 דולר, לא תקבל.

אפרים סנה: מישהו לוקח על עצמו את הסמכות לקבוע מי לחיים ומי למוות?

אפרים סנה: זה יש רק לבורא עולם.

אפרים סנה: אתן עוד דוגמה.

אפרים סנה: ניתן היום לפתוח עורקים סתומים בלב על-ידי סליל שנקרא סטנט, אבל יש סטנט רגיל ויש סטנט מצופה בתרופה, סליל שכבר כשמשחילים אותו לתוך העורק בלב, הוא מצופה בתרופה שמאריכה את הזמן שלו בפנים, שעושה אותו יותר יעיל ומאריכה את חיי החולה, מונעת ממנו התקף לב, מונעת ממנו מוות.

אפרים סנה: אבל זה לא בסל, אז אומרים: תשלם כסף.

אפרים סנה: למה הביאה המדיניות הזאת?

אפרים סנה: לכך שאנשים עניים נידונים למוות.

אפרים סנה: כשחיים רמון ואנוכי היינו שרי הבריאות בממשלתו של יצחק רבין, לא היתה אף תרופה שלא היתה בסל, הכול הכנסנו בפנים.

אפרים סנה: גילו תוך כדי התהליך את ה"קופקסון", תרופה נגד טרשת נפוצה, הכנסנו אותה לסל.

אפרים סנה: שלא יהיה משהו שהאזרח הישראל לא יוכל לקבל בזכות, לא בחסד, לא בנדבה, שלא יצטרך לפרסם מודעה בעיתון ולהופיע ב"ערב חדש" ולשפוך מול כל עם ישראל את מדוויו כדי שנאנשים יתרמו כסף לחשבון בנק.

אפרים סנה: זה היה בשנת 1996, ואמרתי אתמול בהופעה קודמת שלי בדיון, שגם בה עסקתי בענייני הבריאות - בזמן ממשלתו של נתניהו חתכו את חוק ביטוח בריאות ממלכתי כנקניק סלאמי, פרוסה אחר פרוסה, זכות אחר זכות של האדם החולה בישראל נשללה ממנו, ויצרו מצב שיש רפואה לעשירים ורפואה לעניים.

אפרים סנה: זה כתם על כל ממשלה שתיתן לזה יד.

אפרים סנה: זה אולי לא כלול בחוברת הכחולה שקיבלנו, אבל בחודש יוני תהיה ועדה שתצטרך להחליט – 20 מיליון השקל האלה, אילו תרופות ייכנסו בהם?

אפרים סנה: אני לא מקנא במי שיושב בוועדה, כי כל החלטה שלא לכלול תרופה בסל, היא עבור מישהו פסק-דין מוות, אם אין לו כסף.

אפרים סנה: אני יזמתי הצעת חוק – והיא תעלה פה בפני הבית – שתסדיר את העניין של התרופות, כי לאף אדם, לאף ממשלה אין זכות לדון למוות אנשים רק כיוון שהם עניים.

אפרים סנה: תודה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת חיים רמון, ואחריו – חברי הכנסת בנימין בן-אליעזר ועסאם מח'ול.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני עסקתי בנאומי לפני כשעה בנושא הבריאות.

חיים רמון: סקרתי קצת את תולדות הבריאות, איך סידרנו את העניין ואיך באו וקלקלו את העניין.

חיים רמון: עכשיו אני רוצה לומר כמה מלים ולהקדיש את דברי לתולדות הפנסיה בישראל.

חיים רמון: גם פה יש הרבה מאוד דיסאינפורמציה.

חיים רמון: במשך שנים רבות היה מונופול להסתדרות על קרנות הפנסיה.

חיים רמון: אז כל זמן שהיה מה שקרוי שלטון מפא"י, זה היה נניח הגיוני.

חיים רמון: אבל, ב=1977, כידוע לכולכם, היה מהפך והליכוד הגיע לשלטון, ואז ב=1995 היה הסדר הפנסיה הראשון.

חיים רמון: רוב השנים בין 1977 ל=1995 הליכוד היה בשלטון, ורוב הזמן הזה שר האוצר היה מטעם הליכוד, ובכל השנים הללו - ראו זה פלא - נשמר המונופול של קרנות הפנסיה בידי ההסתדרות, ומה שקרוי הניהול המושחת המשיך בקרנות ואיגרות החוב המיועדות ניתנו, וכל זה על-ידי ממשלות ליכוד.

חיים רמון: פלאי פלאות, נכון, לא פלאי פלאות.

חיים רמון: היו עסקות בין ממשלות ליכוד לבין ההסתדרות.

חיים רמון: ההסתדרות ויתרה על תוספות יוקר, ויתרה על זכויות עובדים בנושא שכר, ותמורת זאת הממשלה, ממשלות הליכוד, נתנו הכשר להסתדרות לנהל את קרנות הפנסיה כפי שנוהלו, וכל הטענות שמועלות היום הן טענות נכונות, והדברים מסואבים ומושחתים.

חיים רמון: המשיכו לתת איגרות חוב מיועדות.

חיים רמון: ב=1994, כשאני הגעתי להסתדרות, היה גירעון אקטוארי של למעלה מ=60 מיליארד שקל, כל זה בברכת שרי האוצר של הליכוד וממשלות הליכוד ובאחריות הממשלות האלה.

חיים רמון: ואז באתי לממשלה כיושב-ראש ההסתדרות, לממשלת רבין, אמרתי לשר האוצר דאז בייגה שוחט: נגמר העניין הזה, אני לא מוכן שאנשים ימשיכו לחסוך בקרנות פנסיה שברור שיום אחד הן יתמוטטו.

חיים רמון: אמרתי: אני לא רוצה את קרנות הפנסיה, אני מוכן לוותר על המונופול, אני מוכן לכך שלא יצטרפו יותר חברים לקרנות הפנסיה הישנות.

חיים רמון: אני רק רוצה דבר אחד: בתמורה לוויתורים הללו, שאז היו ויתורים מפליגים, אתם תהיו אחראים לזכויות העמיתים, זה הכול.

חיים רמון: אתם ידעתם כממשלה, אישרתם את זה, היה פיקוח שלא היה פיקוח, הייתם שותפים לפשע הניהול, אל תרחצו בניקיון כפיכם – אני מדבר על כל ממשלות ישראל - והעמיתים לא יישאו בתוצאות.

חיים רמון: הצלחתי לשכנע את האוצר אז, ההסתדרות ויתרה על המונופול, איגרות החוב המיועדות היו בריבית יותר נמוכה, והממשלה לקחה על עצמה את ההתחייבות.

חיים רמון: היום כל עמיתי קרן הפנסיה של פועלי בניין מקבלים את הפנסיה שלהם על סמך אותה התחייבות.

חיים רמון: פתאום עכשיו גילו מחדש את העניין, הרי כבר העמיתים שילמו במחיר של ויתורים את עניין הפנסיה.

חיים רמון: כבר עשו אותה, כבר שילמו אותה, למה אתם עושים את זה עכשיו, למה אתם פוגעים עכשיו?

חיים רמון: אני הצעתי לאוצר ב=1995 לקחת את קרנות הפנסיה הישנות.

חיים רמון: האוצר סירב, לא רצה, היו שם פקידים שהסבירו שמבחינה חוקתית זה לא בסדר.

חיים רמון: אין בעיה, קחו את קרנות הפנסיה הישנות, מי צריך אותן, ובלבד שזכויות העמיתים יובטחו.

חיים רמון: איך אמרתי להם - לא מעניין אותי מה תעשו עם זה, איך תעשה את זה, שזכויות העמיתים יובטחו והם לא יצטרכו לשלם יותר מה שהיה.

חיים רמון: פתאום התעוררו.

חיים רמון: אז מה עושים את זה בחקיקה?

חיים רמון: זה משבר של מחר בבוקר?

חיים רמון: זה אסון שהולך להתרגש מחרתיים?

חיים רמון: זה עניין של עוד, במקרה הכי גרוע, חמש עד עשר שנים.

חיים רמון: שבו לדבר, דברו עם העמיתים, דברו עם קרנות הפנסיה, דברו עם ההסתדרות, דברו, אני משוכנע שיש פתרונות לעניין הזה, אפשר להגיע לפתרון.

חיים רמון: אני בעד להשקיע את הכסף של קרנות הפנסיה במשק, אבל בתנאים מסוימים, לא בכל חברה.

חיים רמון: יקבעו שלבניית תחנת כוח של חברת החשמל אפשר להוציא מקרן פנסיה, והיא תלווה כי זו מדינת ישראל.

חיים רמון: להשקיע בכביש חוצה-שומרון זה בסדר, להשקיע סתם בחברה שמחר תתמוטט בבורסה – לא ולא.

אורי אריאל: באוסלו השקיעו 80 מיליארד בכבישים עוקפים.

אורי אריאל: אתה אומר חוצה-שומרון?

חיים רמון: אמרתי: חוצה-ישראל.

חיים רמון: סליחה.

חיים רמון: כשאני רואה אותך, אני ישר רואה את השומרון.

חיים רמון: אני אומר: תעשו את זה.

חיים רמון: אני שואל את הממשלה: למה להיכנס לעימות בנושא הכי רגיש של האזרח - הפנסיה שלו, עתידו.

חיים רמון: לא חייבים, יש זמן לזה.

חיים רמון: קבלו את הצעת ההסתדרות, תקימו ועדה בלתי תלויה, שימו שם את אנשי המקצוע הכי טובים, ישבו חצי שנה, ישבו שנה, ימליצו את ההמלצות.

חיים רמון: מה בוער לכם?

חיים רמון: למה אתם מערערים את הבסיס של אמון הציבור.

חיים רמון: אני זוכר שהיו באים אנשים ואומרים לי: אנחנו לא ישנים בלילה כי אנחנו לא יודעים מה יהיה עם הפנסיה שלנו, כי זה הדבר היחיד שחסכנו.

חיים רמון: וזה לא מאוחר, אבל כמו כל התוכנית הזאת – היא לא באה לתקן שום דבר, היא באה לכפות, היא באה ליצור עימות אידיאולוגי מיותר.

חיים רמון: אין לי ספק שאפשר בקרנות הפנסיה להגיע להסכמה גורפת ושהעמיתים והפנסיונרים יוכלו לישון בשקט.

חיים רמון: קודם עלתה חברת הכנסת גבריאלי ואמרה, שהיא השתכנעה שבשם האחריות הלאומית היא חייבת להצביע בעד.

חיים רמון: אני קראתי לה קריאת ביניים, אני אחזור על הדברים.

חיים רמון: בשנתיים האחרונות, לפני הממשלה הזאת, מפלגתי היתה חברה בממשלה.

חיים רמון: ארבע פעמים עלה על הדוכן הזה שר אוצר והציג תוכנית כלכלית, כל פעם היא היתה שונה באופן מוחלט מהפעם הקודמת, פרט לנושא אחד, והסבירו לנו שאין תוכנית כלכלית מלבד התוכנית הזאת שתציל את המשק.

חיים רמון: חברי הכנסת הוותיקים, אלה שהיו בכנסת הקודמת, זוכרים את זה.

חיים רמון: פעם אחר פעם עלה שר האוצר ועלה ראש הממשלה, ובאו אלינו חברי הכנסת מהקואליציה שאמרתי להם: אתם תביאו אסון על ישראל, התוכניות האלה יעמיקו את האבטלה, יעמיקו את המיתון, רואים את זה.

חיים רמון: ואז אמרו: אתה חסר אחריות לאומית, מי שמצביע נגד התוכנית הוא חסר אחריות.

חיים רמון: ודפקו על השולחן ואמרו: אתם חייבים לעשות את זה.

חיים רמון: והזהרנו פעם אחר פעם.

חיים רמון: ומה קרה?

חיים רמון: בדיוק הגענו לרגע הזה, ובנושא המרכזי של התוכנית, האם התוכנית הזאת תוציא אותנו ממיתון ותיצור צמיחה, התוכנית הזאת היא ממשיכה באופן מוחלט את כל מה שהיה עד היום.

חיים רמון: אני אומר את זה לחברי הכנסת החדשים, לרבות חברת הכנסת גבריאלי, שאיננה פה.

חיים רמון: הרי זה ברור, הרי איך ייווצר כסף, מאיפה יהיה כסף?

חיים רמון: לא ספקולציות בבורסה, לא זה שבאים עם עוד 200-300 מיליון דולר ונכנסים למשק הישראלי, כי יש פה ריבית מטורפת ועושים 15%-20% ריאלית בחודשיים-שלושה על השקעה של 200 מיליון דולר.

חיים רמון: אני מדבר בשוק הריאלי, איפה שמייצרים וקונים.

חיים רמון: אם הממשלה מקצצת 10% מכוח הקנייה שלה, איך יהיה כסף?

חיים רמון: ממה היא מקצצת?

חיים רמון: מהפירמות שהן אלה שמקבלות את הכסף.

חיים רמון: יקצצו להן 10%, הן יפטרו עוד.

חיים רמון: קיצצו 20 מיליארד כבר בתוכניות הקודמות, והמצב רק הלך והידרדר.

חיים רמון: ועכשיו מקצצים עוד 10 מיליארד, סך הכול 30 מיליארד, ופוגעים – אני אומר לחברי הכנסת משינוי - באנשים שמשתכרים 7,000 ו=8,000 שקל, מעמד הביניים.

קריאה: פוגעים בכולם.

חיים רמון: אבל אם פוגעים במישהו – ובו לא פוגעים, לצערי – שמרוויח 30,000 שקל אפילו ב=2,000 שקל, לא קורה לו כלום.

רוני בריזון: יש כאלה שמרוויחים 300,000 שקל.

חיים רמון: נניח שפוגעים באלה שמרוויחים 30,000 ו=40,000 - שם עקומת הצריכה היא קשיחה.

חיים רמון: הוא יצרוך אותו הדבר.

חיים רמון: אם אתה פוגע במי שמרוויח 7,000 או 8,000 שקל ב=500 שקל או ב=1,000 שקל, הוא יצרוך פחות, הוא יקנה פחות.

חיים רמון: הוא יקנה פחות, יפטרו את הקופאית ב"שופרסל", יפטרו את מי שמייצר בשביל ה"שופרסל", הרי זה ברור.

חיים רמון: הלכנו בדרך הזאת, הגענו לאן שהגענו, אז עוד פעם ניקח את התרופה הזאת.

חיים רמון: נתנו תרופה, נתנו 100 מיליגרם, לא עזר, נתנו 200 מיליגרם, החולה נהיה עוד יותר חולה, אומרים: ניתן מאותה תרופה 300 מיליגרם - החולה ימות.

חיים רמון: זאת במקום לתת תרופה אחרת, במקום להרחיב, במקום שבנושאים מוטי צמיחה הממשלה תשקיע במשק.

חיים רמון: מה קרה בארצות-הברית אחרי 11 בספטמבר?

חיים רמון: 100 מיליארד דולר הכניס האוצר למשק כדי שהמשק לא ייכנס למיתון.

חיים רמון: ואצלנו לא לומדים, עושים את זה שוב, ועושים את זה שוב, בתוכנית הזאת עושים שוב.

חיים רמון: אני רוצה להבטיח להם שבערך באוגוסט או בספטמבר יעלה כאן, יופיע קודם בממשלה, אחר כך יבוא לפה שר האוצר ויודיע: המשק בצרה גדולה, הגירעון בשמים, האבטלה גדולה.

חיים רמון: בשם האחריות הלאומית – יגיד שר האוצר - יש לי תוכנית, ובתוכנית הזאת הוא יקצץ עוד 10 מיליארדי שקל, ואנחנו לא נצא ממעגל הקסמים הזה.

חיים רמון: יש דרך אחרת, את הדרך הזאת לא הממשלה הקודמת ולא הממשלה הזאת מנסה, היא הולכת בדרך שהובילה למיתון הקשה הזה, בדרך שהובילה לאבטלה, ומפה לא תהיה שום תשואה ושום צמיחה.

חיים רמון: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר - אינו נוכח.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת עסאם מח'ול, ואחריו - חבר הכנסת משה גפני.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, פעם נוספת מנסים להגיד לנו שחייבים לקצץ בבשר החי.

עסאם מח'ול: אני רוצה להודיע, שיש שכבות בחברה הישראלית, שמהווות רוב בציבור, שכמעט שלא נשאר אצלן בשר חי, והיום מי שרוצה לפגוע בהן, מי שרוצה לקצץ בבשר החי אצלן, הוא יפגע בוורידים והוא יביא לקריסתן.

עסאם מח'ול: מה אנחנו יכולים להגיד בשעה כזאת מאוחרת על התוכנית שהרבה שעות אנחנו מדברים עליה, תוכנית קלקלית, בקו"ף, תוכנית שולל, כל כולה הולכת שולל, התוכנית הזאת.

עסאם מח'ול: אם לקחת ז'רגון שמתאים לממשלה הזאת ולעומד בראשה – זו מלחמת ברירה נגד החברה הישראלית ונגד השכבות הפחות-מפונקות בחברה הזאת.

עסאם מח'ול: איך שאל חבר הכנסת רמון: איך השר נתניהו מכה בעקרות בית, אולי זה עוד סוג של אלימות בתוך המשפחה.

עסאם מח'ול: אני חושב שאנחנו עדיין לא מתייחסים במלוא החומרה, אולי לא מעכלים את מלוא החומרה של התוכנית הקלקלית הזאת.

עסאם מח'ול: די לראות שבתוכנית הזאת אין ולו יעד אחד שהוא יעד חברתי, אפילו להסוואה, כדי לשקר לאנשים, לפחות לעשות כאילו מציבים איזה יעד חברתי, למשל שרוצים להוריד את האבטלה באחוז, בחצי אחוז, להוריד את רמת העוני, להפחית אותה, משהו להיטיב עם מישהו בקבוצות החלשות בחברה הישראלית.

עסאם מח'ול: שום דבר, רק רווחים ורק הון ורק דאגה לבעלי ההון.

עסאם מח'ול: אני רוצה להגיד, שמי שהוא חסר אחריות חברתית איננו יכול להיות בעל אחריות לאומית ושום אחריות אחרת.

עסאם מח'ול: על מה מתווכחים, מה מנסים להגיד לציבור?

עסאם מח'ול: מנסים לומר: אומנם זו תוכנית קשה, פוגעת, מציקה, לא נחמדה, אבל אין ברירה; אומרים שהמשק קורס ושאם לא ניתן את התרופה הזאת, אם לא נבצע את התוכנית הזאת, המחיר יהיה יותר כבד.

עסאם מח'ול: אני חושב שהניסיון של ארבע או חמש התוכניות האחרונות שהובאו בפני הכנסת הזאת על-ידי אותה ממשלה, שהלכו באותו כיוון, הציעו לקצץ בבשר החי, הן היו תוכניות אנטי-חברתיות, אבל הן הובילו את החברה הישראלית מדחי אל דחי, ואת הכלכלה הישראלית מדחי אל דחי, וכמעט הכול קורס בגלל התוכניות האלה וכתוצאה מהמגמה הזאת ומהכיוון הזה.

עסאם מח'ול: והם מנסים להסתיר עם מי מיטיבה התוכנית שמביאים לנו היום, הם מנסים להסתיר את האמת של הקריסה הכלכלית-חברתית, והדבר החשוב ביותר הוא שאנחנו לא נראה, שהציבור לא יראה מה קורה כאן.

עסאם מח'ול: לכן חשוב להתעכב על המהות של המשבר שבו אנחנו חיים כיום; על החיבור, על הקשר בין המשבר המדיני, המשבר הביטחוני, המשבר של הדם והדמעות שהובילה אליו הממשלה הזאת, לבין המשבר החברתי והמשבר הכלכלי והקריסה החברתית והכלכלית.

עסאם מח'ול: חשוב לראות את הקשר בין הקריסה החברתית והכלכלית והמכות וקביעת מדיניות תאצ'ריסטית, שמיטיבה עם קומץ, עם מיעוט של בעלי ההון, לבין הפגיעה בדמוקרטיה הישראלית.

עסאם מח'ול: כי הדמוקרטיה הופכת להיות מכשול בפני ביצוע התוכניות של הממשלה הזאת.

עסאם מח'ול: אני רוצה להגיד שיש שתי אסכולות בפוליטיקה הישראלית, אחת שאמרה בשנתיים האחרונות, שהמוצא מהמשבר הזה חייב להיות מדיני, חייב להיות בהפסקת המלחמה על העם הפלסטיני, חייב להיות בהפסקת הכיבוש וההתנחלויות.

עסאם מח'ול: אסכולה שנייה בשלטון הישראלי בשנתיים האחרונות קבעה, שהמוצא מן המשבר הכלכלי-החברתי הוא דווקא בניצחון, במלחמה עוד יותר גדולה מהמלחמה שניהלה ממשלת שרון נגד העם הפלסטיני, מלחמה אזורית, מלחמה שעדיין חולמים עליה - נגד סוריה, נגד אירן, נגד לבנון - אפילו כשמדברים על מפת דרכים וכאילו מקבלים אותה.

עסאם מח'ול: אבל מה לעשות, באה ארצות-הברית וגנבה את ההצגה לממשלת שרון, והיא ניהלה את המלחמה האזורית, והיא תנסה להפוך את המלחמה הזאת למנוף כדי להוציא אותה עצמה מהמשבר הכלכלי שלה.

עסאם מח'ול: מי שדוגלים באסכולה הזאת אומרים: הנה, עובדה, מלחמת 1967 - התרחבות, שווקים חדשים, שליטה בשטח יותר גדול, התגברות על המשבר הכללי ועל המיתון של 1966.

עסאם מח'ול: האסכולה הזאת לא צלחה, וכשלא היה אפשר לפתור את המשבר הכלכלי הזה על-ידי התרחבות והתפשטות ומלחמה החוצה, אז מנהלים את המלחמה פנימה.

עסאם מח'ול: אז ההון מנהל את המלחמה, מנסה להשיג את הרווחים שלו על-ידי מתקפה פנימה, מלחמה על זכויות העובדים כדי לחסל אותם, מלחמה על פת הלחם של העניים, מלחמה על עקרות- הבית, מלחמה על המובטלים והזכויות של המובטלים, מלחמה על הפנסיה, מלחמה על מדינת הרווחה.

עסאם מח'ול: זה מה שקרה - הקפיטליזם, השיטה הזאת, נופלת מול העיניים שלנו.

עסאם מח'ול: הדרך היחידה שלה לצאת מהמשברים היא להתפשט החוצה, וכשהיא לא יכולה להתפשט החוצה - זה אמור גם לגבי ארצות-הברית - בתנאים של משק גלובלי, גלובליזציה, שהעולם כולו הופך להיות שוק אחד, אז אפשר לעשות מלחמה בעירק, ועוד מלחמה תחת אמתלה של מלחמה בטרור.

עסאם מח'ול: אבל בסופו של דבר אין לאן להתפשט יותר, כי העולם כולו הופך ליחידה כלכלית אחת.

עסאם מח'ול: וכשהאופציה הזאת נסתמת, נסגרת, אז המלחמה היא פנימה, בכיוון ההפוך, היא על התנאים הסוציאליים שהשיגו העובדים, על רמת החיים, והיא מלחמה אכזרית, נוראית, נפשעת נגד רוב הציבור במדינת ישראל במקרה שלנו.

עסאם מח'ול: אנחנו צריכים לראות את מה שקורה בקונטקסט הזה.

עסאם מח'ול: אני מנסה להגיד רק שני משפטים: כל האוכלוסייה שאיננה נמנית עם השמנת, עם שני העשורים העליונים, הגבוהים, שמיוצגים טוב מאוד על-ידי הממשלה הקיימת בישראל היום, שהממשלה הזאת מנהלת את העסקים שלהם וכך היא רואה את הייעוד שלה ואת התפקיד שלה - רוב הציבור הוא הקורבן של המדיניות הזאת, רוב הציבור ישלם את המחיר.

עסאם מח'ול: לכן מוטלת על הציבור הזה האחריות להחזיר מלחמה שערה נגד הממשלה הזאת ונגד המדיניות שלה.

עסאם מח'ול: זה מה שאנחנו מצפים שיהיה מחר בהפגנה הגדולה, שמתוכננת לצאת ב=16:30 על-יד "בנייני האומה" ולצעוד בכיוון הכנסת.

עסאם מח'ול: זוהי שעתם של הקורבנות לצאת ולהגיד לא, לצאת ולהגן על קיומם.

עסאם מח'ול: זו מלחמה קיומית של ציבור העובדים, של מובטלים, של נכים, של נשים, של ילדים, של כל נפגעי הממשלה הדורסנית הזאת וקורבנותיה, ואנחנו מסוגלים אם נתגייס, אם כולם יתגייסו.

עסאם מח'ול: המערכה לא תסתיים מחר, מחר אני מניח שיעבירו את התוכנית, אבל המערכה הזאת צריכה להמשיך, והממשלה הזאת צריכה ללכת הביתה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת משה גפני, ואחריו – חברי הכנסת אבשלום וילן, ואסל טאהא, יאיר פרץ, דוד טל ואילן ליבוביץ.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר, אני מבקש לנמק אחת ההסתייגויות שלי, שעניינה חוק קרנות הפנסיה.

משה גפני: אני מבקש להוסיף לשם החוק, שייקרא: חוק קרנות הפנסיה שהתקבל בשעת בוקר מוקדמת בוועדה, כשרוב חברי הוועדה ישנו.

משה גפני: אני חושב שצריך שציבור אזרחי מדינת ישראל ידעו שחוק מסובך, עם המון בעיות - מעבר לבעיות האידיאולוגיות של הפגיעה בקרנות הפנסיה וכל מה שנלווה לזה - התקבל בשעה מוקדמת בבוקר, לאחר 20 שעות דיונים רצופות.

מיכאל נודלמן: זה נכון, אבל לא ישנו.

מיכאל נודלמן: הייתי שם.

משה גפני: אני פשוט לא רוצה להגיש שמות, אבל ישנו.

משה גפני: העירו אותם להצבעה.

משה גפני: אני לא רוצה להגיד שמות, זה לשון הרע - נכון, חבר הכנסת בריזון?

מיכאל נודלמן: אחד, שניים, לא יותר.

אבשלום וילן: הכול אמת לאמיתה.

רוני בריזון: אני לא ישנתי, הקשבתי בעניין רב.

משה גפני: ישנו, עייפים.

משה גפני: אין לי טענות על זה שישנו.

יאיר פרץ: כושר ההקשבה ירד באותן שעות.

משה גפני: כן.

משה גפני: יש לי טענות איך הממשלה מנצלת - - - אני לא זוכר דבר כזה.

משה גפני: יושבת ועדת כספים כל כך הרבה שעות רצוף, בדיונים על דברים שהולכים לשנות את פני המדינה.

משה גפני: זו הולכת להיות מדינה אחרת, אם התוכנית הכלכלית הזאת, חס וחלילה, תעבור.

משה גפני: זאת לא תהיה המדינה שהכרנו מאז הקמתה.

משה גפני: זאת הולכת להיות מדינה אחרת.

מיכאל נודלמן: באותו ערב לא היה דיון, היו רק הצבעות.

מיכאל נודלמן: שלושה חודשים היה דיון.

משה גפני: לא, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: אתה איש הגון ואני רוצה לעשות סדר אמיתי.

משה גפני: היה דיון על קרנות הפנסיה, היה דיון בעבר.

משה גפני: לא דיונים מי-יודע-מה.

משה גפני: כל מי שרצה לדבר דיבר, כל מי שהוזמן יכול היה להציג את עמדתו.

משה גפני: אבל מגיעים לשלב של ההצבעות, ובשלב של ההצבעות, כל שינוי לכאן או לכאן – המשמעות שלו קריטית.

משה גפני: מגיעים לשלב של הצבעות על כל סעיף וסעיף, כשכל נושא הוא גורלי לאזרחים רבים, העתיד שלהם.

משה גפני: וכך מעבירים את זה?

משה גפני: אני חושב שכך צריך להיקרא החוק.

משה גפני: אני רוצה לתת לכם דוגמה.

משה גפני: היה באותו לילה, בוועדת הכספים, דיון על קצבאות הילדים.

משה גפני: היתה שם הצעה של יושב-ראש הוועדה, לפרוס את הקיצוץ על פני שבע שנים.

משה גפני: חלק מחברי הוועדה אמרו: לא יכול להיות שהקיצוץ יהיה באופן מסיבי ב=1 באוגוסט, יהיה קיצוץ של 25%, 26%.

משה גפני: זה קיצוץ גדול מדי.

משה גפני: הרי אם מחליטים לפרוס, הוא צריך להתפרס על פני שבע שנים, באופן שווה.

משה גפני: כיוון שאני רואה את חבר הכנסת בריזון - שני חברי הכנסת של שינוי התנגדו לפריסה.

משה גפני: אתה אמרת עלי שספק אם אני יהודי כי אני לא יודע יידיש.

רוני בריזון: לא התכוונתי לומר דברים פרטיים.

משה גפני: סתם, אנחנו בשעת לילה מאוחרת, גם לא הרבה צופים בנו עכשיו.

משה גפני: בהומור הכוונה.

רוני בריזון: אתה חייב להודות, שהפתעתי יש לה על מה לסמוך.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני הולך עכשיו לחלק היותר-רציני של העניין.

משה גפני: אחת המידות של יהודים היא שהם רחמנים - רחמנים, ביישנים וגומלי חסדים.

משה גפני: הרי הולכים לתת פה מכה קשה מאוד לכל משפחה שיש לה כמה ילדים: שלושה ילדים, ארבעה ילדים, שלא לדבר על שבעה, שמונה ילדים.

יאיר פרץ: לאו דווקא חרדים.

משה גפני: כן, כן, לא הזכרתי את זה בכלל.

משה גפני: באמת, הולכים לתת פה מכה קשה מאוד.

משה גפני: היו באים ואומרים, שמתחילים תהליך שצריך לשנות את הביטוח הסוציאלי של המשפחות האלה, את הביטחון הסוציאלי, הולכים להבטחת הכנסה, הולכים לדברים אחרים.

משה גפני: אבל הולכים לתת מכה קשה מאוד, אז מה היה קורה אם היו פורסים את זה לשבע שנים?

משה גפני: למה אתם הייתם צריכים להצביע נגד זה?

משה גפני: שמישהו יסביר לי, אני לא נתקלתי בתופעה כזאת בכנסת, ואני נמצא פה משנת 1988.

משה גפני: בא האוצר, מובן, האוצר אומר: המצב הכלכלי קשה, צריך לקצץ, אבל חברי הכנסת בכל אופן הרי מייצגים את האזרחים ולא רק את המצב הכלכלי, הרי זה לא עסק כלכלי מדינת ישראל.

משה גפני: מאחורי כל נושא עומדת משפחה, עומד ילד, עומדת אמא, עומד אבא.

משה גפני: מה היה קורה אם היו פורסים את זה לשבע שנים, ואתה יודע שאם יושב-ראש הוועדה מציע את זה, זה גם על דעת האוצר.

משה גפני: הרי היה שם גם הממונה על התקציבים, שהוא לא חשוד בזה שהוא לא חרד לעניין – תיכף אני אדבר על העניין של מה שקרה באותה שעת לילה.

משה גפני: מה קרה, על זה להצביע נגד?

משה גפני: מה תסביר לאנשים?

משה גפני: אתה חושב שמדינת ישראל תיוושע בזה שאנשים ירעבו ללחם?

משה גפני: אז יפרסו את זה על שבע שנים.

רוני בריזון: יש לי תשובות, אבל זה הרי לא דיון.

משה גפני: אם יש תשובות, הייתי שמח מאוד.

משה גפני: אני לא מבין.

משה גפני: אפילו אם יש לך אידיאולוגיה, אפילו אם אתה חושב שתשלומי ההעברה הם גדולים מדי – דרך אגב, בכל העולם המערבי הם יותר גדולים, אפילו בארצות-הברית, שאין שם קצבאות ילדים, יש שם ביטחון סוציאלי פי מיליון מאשר פה.

משה גפני: מה שעושים פה זה דבר שמתאים למדינת עולם שלישי.

יאיר פרץ: בצרפת.

משה גפני: בארצות-הברית, משפחה שנמצאת במצב כזה מקבלת שכר דירה, מקבלת שכר לימוד, מקבלת - - -

אילן ליבוביץ: כשנהיה כמו ארצות-הברית אז אולי גם פה יהיה.

אילן ליבוביץ: בינתיים אנחנו לא במצב שלהם.

משה גפני: אני דיברתי עכשיו על זה?

משה גפני: חבר הכנסת ליבוביץ, אני אומר שהאוצר החליט ללכת למהלך נורא כזה, בסדר, אבל אתם חברי הכנסת.

משה גפני: הסכימו כבר לפרוס את זה לשבע שנים – צריך להצביע נגד?

משה גפני: אין לי הסבר לתופעה הזאת.

משה גפני: אולי אני אשמע ממך אחרי זה, אולי תסביר לי.

משה גפני: אמר הממונה על התקציבים באוצר, שמדובר שהקיצוץ הראשון יהיה קיצוץ של 26%.

משה גפני: מה הבנו כולנו?

משה גפני: הבנו שהולך להיות קיצוץ של 26%, ואנחנו מתקוממים נגד זה, משום שאם עושים פריסה, צריכה להיות פריסה שווה לשבע שנים.

משה גפני: אני מקבל אתמול מהביטוח הלאומי את הפירוט של מה שקורה כתוצאה מהחוק שמגיע לקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: באוגוסט 2003 הקיצוץ יהיה 27.36%, חמישה חודשים אחרי כן, ב=1 בינואר 2004, זה יהיה עוד 22.4%.

רוני בריזון: בממוצע.

משה גפני: אני מדבר על הקיצוץ.

משה גפני: הקיצוץ בקצבת הילד הראשון והשני לא רלוונטי, מכיוון שהוא של 2 שקלים.

משה גפני: אני עכשיו מדבר מבחינת מה היה בוועדת הכספים באותה שעת לילה.

משה גפני: בא הממונה על התקציבים ואומר לחברי הוועדה, לחברי הכנסת - שהם אלה שבעצם צריכים להחליט, והם צריכים להצביע, והם יעמדו מול הציבור – שהקיצוץ יהיה 26%.

משה גפני: מתברר שלא מיניה ולא מקצתיה, לא דובים ולא יער.

משה גפני: אנחנו, נבחרי הציבור יכולים לחשוב מה שאנחנו רוצים.

משה גפני: הם חושבים שאנחנו סתומים לגמרי.

משה גפני: הקיצוץ הולך להיות במכה הראשונה, בחמשת החודשים הראשונים – 50%, חבר הכנסת בריזון.

רוני בריזון: אני רוצה לראות את המספרים האלה.

משה גפני: אתה יכול לראות, אני גם דיברתי אתו קודם.

משה גפני: זה מה שהולך להיות.

משה גפני: זה בניגוד מוחלט למה שהוא אמר לחברי ועדת הכספים - ולא משנה אם אתה בעד או נגד, אבל קודם כול הנתון, שנדע על מה אנחנו מצביעים.

משה גפני: מי שירצה יצביע נגד, מי שירצה יצביע בעד.

משה גפני: אני נגד שבע שנים ונגד ארבע שנים.

משה גפני: אני נגד הצורה הזאת.

משה גפני: אני חושב שזה לא מתאים למדינת ישראל.

משה גפני: אני חושב שזה מהלך שגוי, מוטעה.

משה גפני: הם מנהלים את המדינה.

משה גפני: אתם אפילו לא יודעים על מה מדובר.

משה גפני: אני יודע שיושבים אחרי זה וצוחקים עלינו.

משה גפני: מה לעשות, לא התעצלתי, הלכתי לביטוח הלאומי, ביקשתי את הנתון.

משה גפני: מה יסבירו?

משה גפני: אני מחר מביא פה הסתייגות.

משה גפני: ערב טוב, הרב פרוש.

משה גפני: אני לא מבין.

משה גפני: הרי יש גבול לכל דבר שעושים עם חברי כנסת.

משה גפני: אתם חברי כנסת חדשים, אתם צריכים להיות ערים לעניין הזה.

משה גפני: יש פה תופעה שהיא תופעה מאוד מסוכנת.

משה גפני: המשמעות של העניין.

משה גפני: מותר לחברי כנסת לומר: אני בעד, אני נגד.

משה גפני: מותר לכל אחד להגיד.

משה גפני: זה תפקידו.

משה גפני: הוא צריך להיות שלם עם מצפונו, הוא צריך להיות שלם עם ציבור אזרחי המדינה, אבל הוא צריך לדעת את הנתון.

משה גפני: זה הנייר של הביטוח הלאומי: קיצוץ של 50%.

משה גפני: אני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת בריזון, אני לא יודע אם הסתכלת בתקופה האחרונה בעיניים לאם שבעלה מובטל ויש לה שבעה-שמונה ילדים.

משה גפני: זה יכול להיות באופקים, זה יכול להיות בנתיבות, זה יכול להיות בבני-ברק ובכל מיני מקומות בארץ.

משה גפני: יכולת לראות בעיניים שלה את הפחד הכלכלי - שמחר לא יהיה לה אוכל לתת לילדים.

משה גפני: אני לא יודע אם אתה מכיר את זה.

משה גפני: אני גרתי באופקים למעלה מ=20 שנה.

משה גפני: אני ראיתי מקררים ריקים.

משה גפני: אני לא יודע אם ראית בעיניך איך אשה כזאת נראית היום.

משה גפני: אני מציע לכם, בעיקר חברי הכנסת משינוי.

משה גפני: בסדר, נגמר, היתה שנאת חרדים - - -

רוני בריזון: נארישקייט - את זה אתה מכיר.

משה גפני: בסדר, לא חשוב.

משה גפני: אני מתכוון בכותרת.

משה גפני: אנחנו נמצאים פה בבניין.

משה גפני: אנחנו יודעים שמסתכלים עלינו, ואנחנו יודעים שמאחורי כולנו עומדים כל תושבי המדינה.

משה גפני: התפקיד שלנו הוא לא לעשות רע.

משה גפני: נכון, יש מצב כלכלי קשה.

משה גפני: יש מאיפה לקחת גם במצב הזה.

משה גפני: לא חייבים לפגוע רק במשפחות החלשות כלכלית, מכיוון שהתוצאה של העניין תהיה, שמדינת ישראל תלך לשסע חברתי כזה, שכל פתרון כלכלי לא יציל אותה.

משה גפני: מכיוון שאם אין חוסן חברתי לעם, למדינה, שום דבר אחר לא יוכל להחזיק אותם - לא ביטחון, לא כלכלה, לא שום דבר.

משה גפני: החוסן החברתי הוא הדבר החשוב ביותר, וזה מה שהתוכנית הזאת הולכת לחסל.

משה גפני: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת ואסל טאהא.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, בשעת לילה מאוחרת זו אין מנוס מלחזור ולומר מה הן הבעיות העיקריות של התוכנית הכלכלית הזאת.

אבשלום וילן: הרי, כפי שהעיר קודם חבר הכנסת הוותיק חיים רמון לחברת הכנסת החדשה הצעירה ענבל גבריאלי, לא מספיק להגיד "אחריות לאומית" או "צריך לתמוך בתוכנית כי אין ברירה".

אבשלום וילן: תוכנית חייבת לענות על מטרה.

אבשלום וילן: התוכנית הכלכלית הזאת היא כבר התוכנית הרביעית בשנתיים האחרונות, וכל מטרתן בעצם לסגור את הפער שנוצר בין הכנסות המדינה להוצאותיה.

אבשלום וילן: אם לפני שנתיים וחצי היינו בגירעון תקציבי של 1.5% ודיברנו על אמנת מסטריכט, ורצו לרדת לאפס גירעון באיזון תקציבי – אף שאני ככלכלן מתנגד למונח "איזון תקציבי" בנתונים של מדינת ישראל, עם הוצאות הביטחון ועם כל מה שמתבקש – בכל אופן אנחנו נמצאים היום בגירעון של 6%.

אבשלום וילן: עוד פעם, על-פי החישובים שלנו.

אבשלום וילן: אם נשווה את זה למסטריכט, אנחנו אולי ב=7%-8%.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, גם אתה כלכלן ואתה יודע שבעצם במשך כמעט שלוש שנים הספירלה של המיתון מסתובבת ואנחנו איננו מצליחים לעצור אותו.

אבשלום וילן: הטענה המרכזית שלי היא, שגם התוכנית הזאת לא תצליח לעצור את המיתון, משום שזו לא בעיה של תרופות, זאת בעיה של כיוון.

אבשלום וילן: הטענה השנייה שלי היא, שהתוכנית הזאת בעצם במקום לעצור את הדימום באובדן ההכנסות, היא לחלוטין לא עוסקת בנושא הצמיחה.

אבשלום וילן: הראיה, שאפילו בהגדרת המטרה – ועברתי עכשיו שוב על נימוק ההסתייגויות לקראת מחר ועל סימונן, חיפשתי היכן המלה "צמיחה", היכן הגדרת המטרה של צמיחה, ולא מצאתי.

אבשלום וילן: יותר מזה, שישפוט הציבור, בוועדת הכספים יושבים שבעה חברי אופוזיציה ועשרה חברי קואליציה.

אבשלום וילן: ההצבעה שם היא בדרך כלל אופוזיציונית-קואליציונית.

אבשלום וילן: סיעת מרצ, חברי חיים אורון ואנוכי, ביקשנו להוסיף את המלה "צמיחה" להגדרת המטרה, כדי שלפחות נסמן את היעד.

אבשלום וילן: הרובוטריק האוטומטי של עשרת חברי הקואליציה התרומם והצביע נגד.

אבשלום וילן: מדוע?

אבשלום וילן: מוזר.

אבשלום וילן: אפילו אנשי הקואליציה אינם מאמינים שצמיחה תהיה בתוכנית, ולכן סירבו להכניס את המלה "צמיחה".

אבשלום וילן: למה אני אומר את זה?

אבשלום וילן: כי הכשל השני של התוכנית הוא אותם ניסיונות חוזרים ונשנים של בנימין נתניהו להכניס אידיאולוגיה קיצונית לתוך תוכנית כלכלית שביסודה חייבת להיות פרגמטית.

אבשלום וילן: היא חייבת לתת תשובה כיצד עוצרים את הדימום של הגירעון, כיצד מגדילים את הכנסות המדינה ממסים וממקורות אחרים ויוצאים לדרך של צמיחה.

אבשלום וילן: אבל נתניהו החליט לעסוק באידיאולוגיה כלכלית.

אבשלום וילן: באיזה מובן?

אבשלום וילן: קחו למשל נושא של רפורמה במס.

אבשלום וילן: ועדת הכספים, כנסת ישראל, אימצה לפני שנה בדיוק רפורמה במס.

אבשלום וילן: היא אמרה שהיא תימשך על פני כמה שנים.

אבשלום וילן: היה ברור שמדובר בהוצאה תקציבית בטווח הקצר, ורק בטווח הבינוני ההוצאה מתאזנת, ובטווח הארוך יש הגדלת צמיחה וכתוצאה מכך גם תוספת הכנסות.

אבשלום וילן: אין מקום אחד בעולם, אדוני היושב-ראש, שבו בתקופה של מיתון כלכלי, כאשר הספירלה הכלכלית ממשיכה להתכנס כלפי פנים, שהכנסות המדינה הולכות ויורדות, שהורידו מסים לאזרחים והמיתון הסתיים.

אבשלום וילן: אין דוגמה כזאת.

אבשלום וילן: איש מעולם לא ניסה את זה.

אבשלום וילן: אבל בנימין נתניהו, בוגר MIT, הולך לאקספרימנט כלכלי, מביא כל מיני פרופסורים, נשען עליהם וככה זורה חול בעיניים.

ואסל טאהא: הוא מתייעץ עם קונדוליסה רייס.

אבשלום וילן: הוא לא מתייעץ עם קונדוליסה רייס.

ואסל טאהא: כך הוא אמר במפורש.

אבשלום וילן: הוא אומר כל מיני דברים.

אבשלום וילן: אני חושב שהוא אומר מה שמשרת את ה"אני מאמין" שלו.

אבשלום וילן: חלק גדול מהבעיה הוא ששר אוצר אינו יכול לדקלם אידיאולוגיות ותיאוריות.

אבשלום וילן: הוא חייב לתת תשובות מעשיות.

אבשלום וילן: עכשיו אני אתן דוגמה שלישית מהתוכנית.

אבשלום וילן: יש כמה נושאים קשים מאוד בכלכלה הישראלית.

אבשלום וילן: אתן דוגמה, נושא קרנות הפנסיה.

אבשלום וילן: זה נושא כבד ומורכב.

אבשלום וילן: אין ספק שבעיית הגירעונות האקטואריים היא בעיה אמיתית.

אבשלום וילן: תראו, כל ממשלות מערב-אירופה מנסות לטפל בה.

אבשלום וילן: תראו מה קרה בעולם רק בשבוע האחרון.

אבשלום וילן: בשבת האחרונה, או ביום ראשון, צעדו בפריס חצי מיליון בני אדם בהפגנה כנגד תוכנית השינויים של ממשלת צרפת; בגרמניה יש ויכוחים קשים, בבלגיה, בספרד.

אבשלום וילן: כל העולם המערבי עוסק בסוגיה הזאת.

אבשלום וילן: מה עשתה ממשלת ישראל?

אבשלום וילן: רבותי, אתם הצופים שלא ישנים, הקשיבו, לא תוכלו להירדם הלילה.

אבשלום וילן: במקום לבוא ולהגיד שיש בעיה קשה, בואו נדון כיצד פותרים אותה - יש בישראל אולי 10-15 מומחים בעלי שיעור קומה שמבינים באקטואריה.

אבשלום וילן: חלקם, אגב, בעלי שם עולמי, חלקם אגב חתני פרס ישראל.

אבשלום וילן: מישהו התייעץ אתם?

אבשלום וילן: מישהו אמר: בואו נשב?

אבשלום וילן: מישהו אמר: אנחנו יודעים שאנחנו הולכים לפגוע בעמיתים?

אבשלום וילן: זה דבר מסובך מאוד.

אבשלום וילן: מה זה פנסיה?

אבשלום וילן: פנסיה זה שכר עתידי שאדם חסך כל ימי חייו.

אבשלום וילן: אתה בא ואומר לו עכשיו כתוצאה ממשבר הקרנות: אני פוגע בך.

אבשלום וילן: או: אני מעלה – אגב, תביעה שאני תומך בה – את גיל העבודה ל=67, בגלל הבעיה של גידול תוחלת החיים וכו'.

אבשלום וילן: דבר כזה מסובך ומורכב, שפוגע.

אבשלום וילן: ראיתם היום את ההפגנה.

אבשלום וילן: היו פה 50,000 איש.

אבשלום וילן: מי היה פה?

אבשלום וילן: אתה יודע מי היה פה, אדוני היושב-ראש?

אבשלום וילן: בנימין נתניהו עומד ומספר לנו על השמן והרזה.

אבשלום וילן: הרזה, מי זה?

אבשלום וילן: המשק היצרני.

אבשלום וילן: השמן, מי זה?

אבשלום וילן: המשק הציבורי.

אבשלום וילן: מי הם האנשים שנמצאים בקרנות הפנסיה?

אבשלום וילן: זה כל אותם אנשים שבאים מהמגזר היצרני.

אבשלום וילן: ל"שמנים" יש פנסיה תקציבית, אלה נמצאים בקרנות הפנסיה.

אבשלום וילן: באים ולוקחים ציבור של 1.5 מיליון עמיתים ואומרים לו בישיבת ממשלה אחת: שים לב, אנחנו הולכים להלאים לך את הקרנות.

אבשלום וילן: באים בבושה וכלימה ביום חמישי שעבר – וצדק חבר הכנסת גפני, זאת אמת לאמיתה, ב=04:00, לאחר 18 שעות דיון רצוף בוועדת הכספים, מביאים את הסעיף.

אבשלום וילן: הממונה על התקציבים באוצר מציג אותו יחד עם הממונה על שוק ההון, אייל בן-שלוש, בחמש, עשר דקות, ולאחר מכן מתחיל הדיון.

מאיר פרוש: הוא היה עם סגנים או בלי סגנים?

אבשלום וילן: הוא היה עם סגנים ועם הכול.

מאיר פרוש: כי לממונה על התקציבים יש ארבעה-חמישה סגנים.

מאיר פרוש: השאלה היא למה צריך אותם.

אבשלום וילן: זו שאלה שהיא בהחלט במקומה, אבל כרגע היא לא בדיון.

אבשלום וילן: איך יעלה על הדעת – אני מדגים – ב=04:00 מתחילים דיון לאחר 20 שעות.

אבשלום וילן: מי שצריך לדבר מדבר, מי שצריך להשיב נרדם.

אבשלום וילן: וב=06:00 לוחצים על הבטריה של הרובוטריק, עשר אצבעות מתרוממות כלפי מעלה ועברה הרפורמה המקיפה ביותר בתולדות קרנות הפנסיה בישראל.

אבשלום וילן: בכל אירופה זה נערך תוך דיונים קשים.

אבשלום וילן: איפה נולדו קרנות הפנסיה?

אבשלום וילן: עם ביסמרק בסוף המאה ה=19, בגרמניה.

אבשלום וילן: זה שיעור בתיאוריה כלכלית.

אבשלום וילן: בכל העולם המערבי, אחרי המשבר הגדול בשנות ה=20 ותחילת שנות ה=30, לאחר מלחמת העולם כאשר הבינו מה המשמעויות.

אבשלום וילן: עברו 60 שנה, תוחלת החיים עלתה, קרנות הפנסיה נכנסו למשבר אמיתי.

אבשלום וילן: אז באים בישראל ובהינף גרזן מבית-מדרשו של נתניהו, שמה שלא הולך בכוח הולך ביתר כוח - נתניהו עם איווט ליברמן.

אבשלום וילן: זאת הפילוסופיה, זאת התרבות, ככה מנהלים דיאלוג אמיתי במדינת ישראל?

אבשלום וילן: עם מי?

אבשלום וילן: אחרי שגמרו לצעוק על עמיר פרץ, ואחרי שגמרו לצעוק על כל מנהלי קרנות הפנסיה.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, הגירעון האקטוארי, אומר האוצר, הוא 130 מיליארד שקל.

אבשלום וילן: הוא מוכן להזרים – תסתכלו בחוברת – 70 מיליארד שקל "אחרי שנשחט את המנהלים ונחליף אותם".

אבשלום וילן: מנהל, ויהא המושחת ביותר, כמה גירעון הוא יכול לעשות?

אבשלום וילן: מיליון, 2 מיליון, 10 מיליון, 50 מיליון?

אבשלום וילן: זה מגיע ל=130 מיליארד שקל?

אבשלום וילן: הרי זה לא רציני.

אבשלום וילן: אני בעד שיהיו מנהלים מקצועיים, שיחליפו את כל הניהול הפוליטי - בהחלט.

אבשלום וילן: אבל צריך לעשות את זה תוך דיון, תוך דיאלוג, תוך שמיעת הציבור, לקחת שנה ולהוביל מהלך.

אבשלום וילן: בכוחנות בוטה?

אבשלום וילן: אבל רק זה?

אבשלום וילן: נתניהו מתהדר בהפרטה.

אבשלום וילן: תפתחו פה, יש פרק שלם על החקלאות.

אבשלום וילן: שר החקלאות ישראל כץ יצא.

אבשלום וילן: אני אומר לו את זה כל יומיים, וכל יום בימים האחרונים.

אבשלום וילן: מה הוא עשה?

אבשלום וילן: הוא הלאים את מועצות הייצור.

אבשלום וילן: שנות ה=50 חוזרות בליכוד.

אבשלום וילן: שר החקלאות מלאים את כל מועצות הייצור, לוקח את כל הסמכויות אליו.

אבשלום וילן: מה הוא יקבל בתמורה?

אבשלום וילן: מינויים.

אבשלום וילן: אילו מינויים?

אבשלום וילן: מינויים של חברי מועצות הייצור.

אבשלום וילן: את מי הוא ימנה, קרוב לוודאי?

אבשלום וילן: את נאמניו.

אבשלום וילן: מאיפה נאמניו, אם יצליח להעביר אותם בוועדת-רביבי?

אבשלום וילן: הם חברי מרכז הליכוד.

אבשלום וילן: יש לו תחרות קשה.

אבשלום וילן: צחי הנגבי הצליח למנות בתפקידו כשר לאיכות הסביבה 80 כאלה.

מאיר פרוש: אחרי קבלת מפת הדרכים הרבה נאמנים שם עוזבים את המפלגה ואת הג'ובים.

אבשלום וילן: כולם יישארו.

אבשלום וילן: אני שואל את אנשי שינוי, אתם הרי מתנגדים בכל תוקף לסוג כזה של השתלטות פוליטית בדירקטוריונים ממשלתיים, בחברות ציבוריות.

אבשלום וילן: איך אתם נותנים לזה יד?

אבשלום וילן: אפילו בדיון.

אבשלום וילן: הרי מה שקורה, רפורמה כזאת מקיפה ומרחיקה לכת, רשומים לי פה – לא נתת לי מספיק זמן, אדוני היושב-ראש – 19 סעיפים שהוצאתי היום ואתמול מהתוכנית, סעיפים מרחיקי לכת שלא נערכו עליהם שום דיונים מסודרים.

אבשלום וילן: בכוחנות הבוטה.

אבשלום וילן: אני בטוח שאם שרי שינוי, למשל, היו מבינים לעומק את הסעיף של ההלאמה, את הסעיף של המינויים הפוליטיים, הם לא היו נותנים לזה יד.

אבשלום וילן: אני אתן לך דוגמה אחרונה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל נודלמן: אין זמן.

אבשלום וילן: יש זמן.

אבשלום וילן: כל הלילה עוד לפנינו.

אבשלום וילן: דוגמה אחרונה.

אבשלום וילן: אני רואה שהחברים מקשיבים.

אבשלום וילן: אני אסיים בזה.

מאיר פרוש: בהקשבה מלאה.

אבשלום וילן: ניקח לדוגמה את רשות השידור.

אבשלום וילן: בתוכנית הזאת מופיעים שני סוגי הפרטות מרחיקות לכת.

אבשלום וילן: האחד, ניסו להפריט לדעת את ערוץ השידור הציבורי, את הערוץ הראשון של הטלוויזיה, ניסו להוריד לו את האגרה ב=60% במכה - הצעת שר האוצר.

אבשלום וילן: הצלחנו לבלום את זה בוועדת הכלכלה וכעת זה מדורג; הורדה מתונה של 30% בארבע שנים, מתוך תקווה להתייעלות, מתוך תקווה לשמור על השירות הציבורי.

אבשלום וילן: לו זה היה תלוי בשר האוצר, תוך שלושה חודשים הוא היה מרסק את הערוץ הראשון.

אבשלום וילן: למה?

אבשלום וילן: השערה שלי, משום שעל-פי תפיסתו השתלטו שם כנראה אנשי שרון, וזה נכון, ואז הכול כשר במאבקי הכוח הפוליטיים.

אבשלום וילן: עניין יותר חמור קרה ברדיו.

אבשלום וילן: החליטו להכניס את הרדיו לתחרות, החליטו ש"גלי צה"ל", ורשת ב' בעיקר, לוקחים יותר מדי מנתח הפרסום, כמעט 70% מנתח הפרסום ברדיו, ואז החליטו שבעצם לרדיו האזורי נותנים רשיון ארצי - הם יוכלו להתחרות.

אבשלום וילן: תוך שנה הם יוכלו בעצם להכות את רשת ב' ורשת ג', ויוציאו את "גלי צה"ל" מהמשחק.

אבשלום וילן: ומי אתם חושבים המועמדים ברדיו לעשות את זה?

אבשלום וילן: במקרה כמה חברים של שרי ליכוד, שהם גם במקרה בעלי רשתות רדיו אזוריות ויש להם הממון להגיע לרשת ארצית.

אבשלום וילן: הכול מקרי.

אבשלום וילן: ולזה ייקרא מדינת עולם שלישי.

אבשלום וילן: כך מתנהל דיון רציני, אדוני היושב-ראש, בממשלת ישראל.

אבשלום וילן: יכול להיות שרוצים להפריט את הרדיו, יכול להיות שרוצים לתת לרשתות ארציות נוספות - בבקשה.

אבשלום וילן: שיביאו לדיון ציבורי, שיזמינו מומחים, שיראו תחשיבים, שיביאו לוועדת הכנסת, שיאשרו.

אבשלום וילן: אבל לא.

אבשלום וילן: כגנבים בלילה, בישיבה אחת, ב=06:00 מצביעים.

אבשלום וילן: את שני הסעיפים האחרונים, רק כדוגמה, הצלחנו - - -

מיכאל נודלמן: אין דוגמאות.

אבשלום וילן: אני מסיים.

אבשלום וילן: הצלחתי לעצור באמצעות יושב-ראש ועדת הכלכלה, שגם הוא היה שותף.

אבשלום וילן: אני מקווה שייערך דיון.

אבשלום וילן: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל נודלמן: בבקשה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת ואסל טאהא, בבקשה.

מאיר פרוש: כמה שרים יש, אדוני היושב-ראש, בממשלה?

מיכאל נודלמן: 23.

מאיר פרוש: למה אף אחד לא נמצא עכשיו?

מאיר פרוש: אין תורנות?

מיכאל נודלמן: שר החקלאות היה פה.

מאיר פרוש: אין לך דרך לקרוא לאחד השרים לכאן?

מאיר פרוש: אני פונה לאדוני היושב-ראש ולא למזכיר.

מאיר פרוש: 23 שרים - אולי יואיל אחד הסדרנים לבדוק אם הוא בבניין.

מיכאל נודלמן: הוא ישב פה.

מאיר פרוש: האם יואיל כבודו כיושב-ראש הישיבה לקרוא לאחד השרים?

מיכאל נודלמן: אתה ישבת פה ושמעת מה מדברים.

מיכאל נודלמן: לא שרים מדברים.

מיכאל נודלמן: מה ההצגות האלה?

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, אולי נמצא איזה שר לרפואה.

מאיר פרוש: זה לא יפה לראות שולחן של 23 נשאר ריק.

מיכאל נודלמן: וזה יפה שאין חברי כנסת באולם?

מאיר פרוש: למשל השר טמא לפיד?

מיכאל נודלמן: אתה הגעת כדי לעשות פה פיליבסטר, חבר הכנסת פרוש.

מאיר פרוש: השר טמא לפיד כבר פה?

מאיר פרוש: אפשר אולי לקרוא לו.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת פרוש, שמעתי מה שאמרת.

מיכאל נודלמן: תשתוק בבקשה.

מיכאל נודלמן: עוד פעם אתה ממשיך?

מיכאל נודלמן: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה, אם אתה רוצה ככה.

מיכאל נודלמן: מספיק.

מיכאל נודלמן: אני מבין טריקים כאלה.

מיכאל נודלמן: מספיק.

מאיר פרוש: אני מבקש הפסקה לדקה, שנמצא את אולמרט, אולי הוא חזר מחוץ-לארץ.

מיכאל נודלמן: אני מבין על מה אתה מדבר.

מיכאל נודלמן: אני מבין למה אתה מדבר.

מיכאל נודלמן: אתה רוצה לשבת פה בלילה?

מיכאל נודלמן: שב בשקט.

מאיר פרוש: השר טמא לפיד נמצא בבניין?

מאיר פרוש: אולי אפשר לקרוא לו.

מיכאל נודלמן: אני מבקש, תן לחבר הכנסת לנאום.

מיכאל נודלמן: בבקשה.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת - -

מאיר פרוש: אני מציע שתפנה לשר טמא לפיד שיבוא לכאן.

מיכאל נודלמן: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

ואסל טאהא: - - בסיבוב הראשון הבהרתי כיצד האוכלוסייה הערבית נפגעה מהתוכנית הכלכלית המתועבת הזאת.

ואסל טאהא: תוכנית הגזירות הקשות פגעה בכל השכבות החלשות, פגעה קשה באוכלוסייה הערבית, ובמיוחד בנשים.

ואסל טאהא: הבהרתי כיצד הנשים הערביות נפגעו, ועקרות-הבית, והמשפחות ברוכות הילדים, כתוצאה מהקיצוץ בקצבאות הילדים, שפגעו קשות באוכלוסייה הערבית, באוכלוסייה החרדית, במשפחות ברוכות הילדים, משפחות ערביות, חרדיות, דתיות, מזרחיות.

ואסל טאהא: אני גם מצטרף לדברי חבר הכנסת אבו וילן שאמר: מה שלא ילך בכוח, ילך ביתר כוח.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, מדינת ישראל מוגדרת כמדינה יהודית דמוקרטית.

ואסל טאהא: עד התוכנית הכלכלית – שבאה עלינו לרעה – היו רבים מאזרחי ישראל בטוחים כי ישראל היא גם מדינה סוציאלית, מדינת רווחה.

ואסל טאהא: אני טוען ששתי ההגדרות לא נכונות.

ואסל טאהא: ההגדרה "דמוקרטית" יש בה הרבה בעיות.

ואסל טאהא: אנחנו, האוכלוסייה הערבית במיוחד, לא מופתעים.

ואסל טאהא: יש לנו אתה הרבה בעיות.

ואסל טאהא: העיקרון הראשון והחשוב ביותר בדמוקרטיה הוא שמירה על זכויות האדם והאזרח.

ואסל טאהא: ישראל, אדוני היושב-ראש, שוברת שיאים בפגיעה בזכויות אדם, ולכן מוגזם לבקש שהיא תכבד אותן ותגן עליהן.

ואסל טאהא: אני אתן דוגמה.

ואסל טאהא: אני פונה מכאן לכל חברי הכנסת, לכל מי שיש לו מצפון, אני פונה לראש הממשלה שהכריז והצהיר שהוא קיבל את מפת הדרכים ופניו לסיום הכיבוש.

ואסל טאהא: אחרי שישמע את העובדה הזאת אבקש ממנו לפעול מייד.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, בבית-המעצר חווארה שליד שכם נמצאים 80 אסירים.

ואסל טאהא: לפני כמה ימים איימו האסירים שם לשרוף את עצמם למוות משום התנאים המזעזעים שהם חיים בהם.

ואסל טאהא: אני אספר לכם על התנאים, ואתם, חברי הכנסת ואדוני היושב-ראש, תשפטו.

ואסל טאהא: ליותר מ=80 אסירים ניתנים רק שמונה חדרים.

ואסל טאהא: כל עשרה אסירים ויותר בחדרון קטן שמספיק אולי בקושי לחמישה אסירים.

ואסל טאהא: המזון שניתן להם מזעזע, בלתי אכיל, לא מזין, ונוסף על כך, לא נותנים להם מספיק אוכל, כלומר, הם מורעבים.

ואסל טאהא: האוכל מספיק אולי ל=40 אסירים.

ואסל טאהא: המצב שם קשה במיוחד.

ואסל טאהא: לא ניתן שום טיפול רפואי לאסירים.

ואסל טאהא: יש שם אסיר בשם אחמד אל-שולי, שבידו הושתלה פלטינה לפני כמה חודשים.

ואסל טאהא: היה צריך להוציאה מידו ולהמשיך את הטיפול.

ואסל טאהא: האסיר מתחנן לעזרה והיא לא ניתנת לו.

ואסל טאהא: חוסר האכפתיות מצד הכולאים מביא לכך שגם אסירים בריאים הופכים לחולים, משום ההזנחה והזלזול בבריאותם של האסירים.

ואסל טאהא: מחלות מתפשטות והנזק הוא עצום.

ואסל טאהא: לפני שבוע שבתו אסירים שביתת רעב במשך שישה ימים במחאה על התנאים המזעזעים שהם חיים בהם.

ואסל טאהא: הם אמרו במפורש: או חיים ראויים או מוות.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, 80 האסירים מאיימים להתאבד בצורה קולקטיבית.

ואסל טאהא: אני זועק את זעקתם.

ואסל טאהא: אני פונה לכל אלה שיש להם מצפון - בבקשה לעזור, במיוחד כשאנחנו עומדים על פרשת דרכים ופני הממשלה, כפי שהיא מצהירה, לשלום.

ואסל טאהא: אני פונה אל שר הביטחון, אני פונה גם אל ראש הממשלה, אל כל שרי הממשלה, אל כל חברי הכנסת להתערב ולשחרר את האסירים האלה ולהציל את חייהם.

ואסל טאהא: תגובת בית-הכלא היתה הכנסת חיילים לתאי האסירים אחרי ששבתו.

ואסל טאהא: הכניסו חיילים לתוך התאים כדי שיכו את האסירים.

ואסל טאהא: האסירים בסך הכול ביקשו - מה הם ביקשו?

ואסל טאהא: מזון אכיל; חדר שניתן לנשום בו; טיפול רפואי.

ואסל טאהא: האם זה מוגזם מדי?

ואסל טאהא: אני שואל אתכם, רבותי חברי הכנסת.

ואסל טאהא: זאת דמוקרטיה?

ואסל טאהא: זאת הדמוקרטיה שאנחנו מתפארים בה?

ואסל טאהא: איפה הזכויות, איפה זכויות האדם?

ואסל טאהא: מה אשמתם?

ואסל טאהא: אשמתם שהם מתנגדים לכיבוש, רוצים לשים קץ לכיבוש?

ואסל טאהא: הרי ראש הממשלה הצהיר אתמול שפניו לסיום הכיבוש, לשים קץ לכיבוש.

ואסל טאהא: לכן אין טעם להמשיך ולעצור את האנשים האלה.

ואסל טאהא: אבל אולי משום שמדובר על אסירים מותר להפר את זכויותיהם.

ואסל טאהא: בכל מקרה, נניח שהתייחסות כזאת היא רק כלפי אסירים.

ואסל טאהא: אבל היא מופנית גם לבני אדם מחוץ לכלא, בלי שיהיו חשודים בעבירות מסוימות נגד אנשים חופשיים.

ואסל טאהא: רק לפני שבוע היתה כתבה ענקית ב"ידיעות" על חיילי משמר הגבול שהכו למוות פלסטיני והשליכו אותו מהרכב.

ואסל טאהא: מה התירוץ הפעם?

ואסל טאהא: התירוץ ברור, בטח תמיד אומרים שאלה מקרים מיוחדים והחיילים יבואו על עונשם, אבל זאת שגרה.

ואסל טאהא: חיילים ישראלים הפכו למומחים בפגיעה בזכויות, במיוחד בזכות לחיים וביטחון.

ואסל טאהא: פגיעה בחופש התנועה: עקב סגרים ועוצרים על התושבים הפלסטינים, פגיעה בפרנסה; פגיעה בזכות לחינוך – תלמידים לא יכולים להגיע לבתי-ספר; פגיעה בזכות לטיפול רפואי, שמשום הגבלות התנועה לא ניתן לקבלו.

ואסל טאהא: זה זלזול וסיכון חיי אדם.

ואסל טאהא: אבל גם לזה יש לממשלה תמיד תירוצים: "הם לא אזרחים, הם מסוכנים".

ואסל טאהא: אני לא מקבל את התירוצים האלה, במיוחד לאור העובדה שזאת מסורת מכובדת של ממשלות ישראל להרוס חיים, להרוס כל רצון לחיות, במיוחד אם אתה פלסטיני.

ואסל טאהא: אבל אפילו לאזרחים ישראלים לא נותנים צ'אנס.

ואסל טאהא: ישראל פוגעת בצורה קשה בזכויות אזרחיה, ואחר כך מתפלאים ונדהמים שקוראים סקרים שצועקים מתוכם את הסלידה וחוסר האמונה של אזרחי המדינה בדמוקרטיה.

ואסל טאהא: אני מתכוון למחקר של המכון הישראלי לדמוקרטיה.

ואסל טאהא: האמת, כל הכבוד, לפחות הציבור היהודי לא מסתתר כמו הממשלה מאחורי תירוצים שחוזרים על עצמם כבר 55 שנים.

ואסל טאהא: הוא פשוט אומר: לכם הערבים לא ניתן.

ואסל טאהא: נקודה.

ואסל טאהא: האטימות הזאת, הגזענות הזאת מצד הציבור היהודי בישראל לא מפתיעה אף אחד מאתנו.

ואסל טאהא: ממשלות ישראל טיפחו וחינכו את הציבור הזה.

מיכאל נודלמן: אני חושב שמכבדים אותם.

ואסל טאהא: ממשלות ישראל תמיד היו אטומות לצרכים ולזכויות בסיסיות של הציבור הערבי.

ואסל טאהא: תמיד נשמעו ממנה ביטויים בעלי אופי גזעני.

ואסל טאהא: לכן אין זה מפתיע שהציבור שחונך על ברכי מסורת כזאת יחשוב ויתנהג כך.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, שרים בממשלת ישראל יושבים פה.

ואסל טאהא: הם אמרו: ערבי זה ערבי, האחד מריח את רעהו.

ואסל טאהא: על מי האמרה הזאת נאמרה?

ואסל טאהא: היא נאמרה בין שתי מלחמות העולם על יהודים באירופה.

ואסל טאהא: כיצד שר בממשלת ישראל אומר את זה לגבי אזרחים, לגבי אוכלוסייה, לגבי מיעוט ערבי שחי במדינת ישראל?

ואסל טאהא: בושה וחרפה.

ואסל טאהא: דוגמה אחרת, אדוני היושב-ראש, קראת את הדברים שאמר דני גילרמן, נציג ישראל באו"ם, בטלוויזיה האמריקנית, זה פורסם ב"ידיעות אחרונות" במוסף "24 שעות", ביום 26 במאי, לפני יומיים.

ואסל טאהא: מה הוא אמר?

ואסל טאהא: הפלסטינים האלו סארס.

ואסל טאהא: צריך לבודד אותם.

ואסל טאהא: זה נציג של מדינה דמוקרטית?

ואסל טאהא: איפה הממשלה?

ואסל טאהא: איפה שר החוץ.

ואסל טאהא: למה הוא לא נוזף בו, למה הוא לא קורא אותו לסדר?

ואסל טאהא: זה נציג של מדינה דמוקרטית?

ואסל טאהא: בטלוויזיה האמריקנית, מול מאות-מיליונים, מול כל העולם, הוא אומר שהפלסטינים הם סארס, שצריך לבודד אותם?

ואסל טאהא: זה הנציג של המדינה הדמוקרטית שאנחנו מתגאים בה?

ואסל טאהא: כל זה, אדוני היושב-ראש, כנגד הגדרתה של מדינת ישראל כמדינה דמוקרטית, הגדרה שלא רק לדעתי מוטלת בספק אלא אפילו מחקרים רציניים מטילים בה ספק.

ואסל טאהא: אנחנו מאבדים את הדמוקרטיה המהותית.

ואסל טאהא: אנחנו בכיוון דמוקרטיה פורמלית.

ואסל טאהא: וכל ההצהרות וההתקפות של יושב-ראש הכנסת נגד בית-הדין העליון ולהיפך מעידות על כך.

ואסל טאהא: המצחיק הוא שאחד התנאים שממשלת ישראל מציבה בפני הרשות הפלסטינית, כדי שהיא תואיל בטובה להכיר בה כמדינה לכל דבר, הוא התנאי שהמדינה הפלסטינית תהיה דמוקרטית.

ואסל טאהא: אני אומר לממשלת ישראל, לשרי ממשלת ישראל, אני אומר לממשלה: תסתכלי על עצמך לפני שאת שופטת ומציבה תנאים במקום לדאוג לעוד ועוד תירוצים כנגד הקמת מדינה פלסטינית.

מאיר פרוש: היא ישנה, איך היא תסתכל?

ואסל טאהא: אתה צודק, הרב פרוש, היא ישנה, היא ישנה.

ואסל טאהא: רק חושבים איך להזיק - -

מאיר פרוש: לא.

ואסל טאהא: - - לאוכלוסייה הערבית, לאוכלוסייה החרדית, לדתיים, זאת המשימה הראשונה שלה.

ואסל טאהא: היא ישנה, לא חושבת, לא מסתכלת על עצמה.

ואסל טאהא: וכנגד כל סיכוי לשלום - תטפלי בבעיות שלך.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, מצד אחד הדמוקרטיה מוטלת בספק.

ואסל טאהא: מתגאים ומתפארים עוד שמדינת ישראל היא מדינת רווחה.

ואסל טאהא: תמיד התפארו בהיותה מדינה סוציאלית, מדינת רווחה.

ואסל טאהא: תמיד הביאו את המדינות בעלות הגישה הכלכלית הליברלית, וארצות-הברית בתוכן, כדוגמה למדינה שמתעלמת מזכויות חברתיות ונותנת לאנשים להתמודד עם גורלם.

ואסל טאהא: אבל אפשר לראות בבירור את קווי המדיניות של הממשלה הזאת כשסיעת שינוי בתוכה.

ואסל טאהא: בהחלט שינוי, הבעיה היא שהשינוי הוא קיצוני מדי, חזק מדי, בהתראה קצרה מדי.

מאיר פרוש: איפה שינוי?

מאיר פרוש: איפה שינוי?

ואסל טאהא: ישנים.

ואסל טאהא: גם הם ישנים.

ואסל טאהא: לא נמצאים.

מאיר פרוש: אחד מ=15.

ואסל טאהא: אחד מ=15, חבר הכנסת פרוש.

ואסל טאהא: זה לא מספיק.

ואסל טאהא: באמת, זה לא מספיק.

אילן ליבוביץ: והאופוזיציה.

מאיר פרוש: לך תביא את מפלגת העבודה מייד - - - שונים.

אילן ליבוביץ: הנה, יש פה מישהו.

מאיר פרוש: אחד מ=15.

אילן ליבוביץ: לפחות יש פה מישהו.

אילן ליבוביץ: הרי אתה תגמור לדבר ותחזור לישון.

מאיר פרוש: אני אחזור לשבות רעב.

מיכאל נודלמן: חברי הכנסת.

מיכאל נודלמן: תנו לו להמשיך.

ואסל טאהא: אבל גם למדינה ליברלית יש היתרונות שלה.

ואסל טאהא: מדינה ליברלית מקדשת את הזכות לחירות.

ואסל טאהא: היא שומרת על זכות הקניין, היא שומרת על הישגיו של האדם.

ואסל טאהא: מה שהרווחת - זה מה שיהיה לך.

ואסל טאהא: המדינה לא תיקח את זה ממך.

ואסל טאהא: זה המוטו של המדינה הליברלית.

ואסל טאהא: במצב של היום, גם את זה הייתי לוקח בשתי ידיים, אבל מדינת ישראל לא אומרת את זה.

ואסל טאהא: מדינת ישראל לא החליטה איפה היא נמצאת.

ואסל טאהא: היא המציאה משהו חדש.

ואסל טאהא: היא לא ליברלית, משום שהיא כן מתערבת בכלכלה: היא לוקחת מסים גבוהים.

ואסל טאהא: ולעומת זאת היא מזמן לא מדינת רווחה.

ואסל טאהא: היא מתערבת בכלכלה לטובת חתך קטן, 10% מהאוכלוסייה, והיא דופקת את השאר.

ואסל טאהא: אם המדינה הליברלית מקדשת את חירותו של האדם בכל התחומים, מדינת הרווחה מקדשת את ערך השוויון.

ואסל טאהא: אבל גם את זה מדינת ישראל מזמן לא מקדשת, להיפך, היא מחפשת כל שריד שוויוני כדי להשמידו.

ואסל טאהא: אז אנחנו נשארנו כרגיל בין הפטיש לסדן.

ואסל טאהא: לא חם ולא קר, לא מר ולא מתוק, לא לכאן ולא לכאן.

ואסל טאהא: ממשלות ישראל מומחיות בניסויים, הן מנסות על האזרחים שיטות חדשות כל הזמן.

ואסל טאהא: הן גם מנסות דברים שהוכח שהם לא מוצלחים, שהם מתכון לכישלון.

ואסל טאהא: ואחר כך הן אומרות: טעינו, סליחה טעינו, לא ידענו, ניסינו אבל זה לא הצליח.

ואסל טאהא: כך היה עם שיטת הבחירות שמדינת ישראל ניסתה, שיטה שהובילה אותנו עכשיו למצב העגום הזה: חוסר יציבות פוליטי, חברתי, כלכלי ומדיני.

ואסל טאהא: ועמדו לטעות עוד טעות: רצו לאחד רשויות.

ואסל טאהא: הודות לשר הפנים שתפס פיקוד ולקח אחריות ופיצל והוציא את הפרק הזה מהתוכנית - לולא התערב שר הפנים בוועדת הפנים, בוועדת הכספים, והוציא את הפרק הזה - - -

יאיר פרץ: זה יבוא בפיצול.

ואסל טאהא: תאמינו לי, אנחנו ניקלע לחוסר יציבות עוד יותר גרוע.

יאיר פרץ: יהיה פיצול ברשויות, יהיה איחוד רשויות.

יאיר פרץ: יהיה הכול, אל תדאג.

ואסל טאהא: לא השכילו ללמוד משיטת הבחירות שהביאו, שגרמה לאי-יציבות חברתית, כלכלית ומדינית?

ואסל טאהא: זה יגרום לתסיסה בכל היישובים, בכל הערים במדינה.

ואסל טאהא: כל נגיעה בנושא הזה רק תבעיר את השטח.

ואסל טאהא: אבל הבעיה האמיתית היא שעכשיו זה לא ניסוי אלקטורלי.

ואסל טאהא: לא מדובר במספר של מנדטים.

ואסל טאהא: הפעם, חברי הכנסת ואדוני היושב-ראש, מדובר בחיים של אנשים.

ואסל טאהא: אנשים לוקחים את חייהם בידיהם.

ואסל טאהא: אנשים מואסים בחיים.

ואסל טאהא: בתחילה רצו לאחד את הרשויות בצורה גורפת.

ואסל טאהא: תודה לאל, כפי שאמרתי, שר הפנים התערב ושוכנע בסוף לפצל.

ואסל טאהא: כולי תקווה שהוא ימשיך בעמדה שלו.

ואסל טאהא: כולי תקווה שחברי ועדת הפנים מהקואליציה ומהאופוזיציה, חברי הוועדה המשותפת, יעמדו איתנים, עם כל ראשי הרשויות, ויתנגדו לאיחוד הזה, שבסופו של דבר יגרום לאי-יציבות בשטח.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, למה יתר השרים לא יכלו להתנהג כך?

ואסל טאהא: מדוע שר האוצר, שרת החינוך, שר הבריאות, שר הרווחה לא לקחו רגע לחשוב?

ואסל טאהא: מדובר באנשים, בגורלות, בקשישים, בילדים.

ואסל טאהא: למה לא לקחו אחריות?

ואסל טאהא: לכן אני קורא לך, אדוני השר, ולכל שרי ממשלת ישראל - - -

מאיר פרוש: הנה, בוקר טוב.

ואסל טאהא: אני קורא לך, ממשלת ישראל, על כל שרייך - - -

מאיר פרוש: טוב מאוד.

ואסל טאהא: אני פונה ואומר: קחו אחריות.

ואסל טאהא: קחו אחריות, שרי הממשלה.

ואסל טאהא: זהו באמת מצב חירום.

ואסל טאהא: במקום להגיד -בעוד כמה חודשים, רק בעוד כמה חודשים, ניסינו וזה לא הצליח, תוותרו עכשיו ואל תעבירו את התוכנית הזאת.

ואסל טאהא: תודה.

מיכאל נודלמן: אני רק רוצה להגיד שבזמן מלחמה, בזמן טרור, יש פחות דמוקרטיה.

מיכאל נודלמן: בכל המדינות זה ככה.

ואסל טאהא: זה מסוכן, אדוני היושב-ראש.

ואסל טאהא: זה מסוכן מאוד.

מיכאל נודלמן: זה מסוכן, אבל זאת המציאות.

מיכאל נודלמן: זאת המציאות.

ואסל טאהא: זה מופנה נגד אזרחים, נגד אנשים חפים מפשע.

מיכאל נודלמן: כל הדבר - נכון, אבל אתה אפילו לא הזכרת את הטרור.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, זה מופנה נגד אסירים חפים מפשע.

ואסל טאהא: ראש הממשלה אמר שהוא עצמו ישים קץ לכיבוש.

ואסל טאהא: אנשים, מה אשמתם?

ואסל טאהא: שהם מתנגדים לכיבוש?

ואסל טאהא: שישחרר אותם לבתיהם, לבניהם.

מיכאל נודלמן: אני לא מקבל את המלה "כיבוש".

ואסל טאהא: אתה לא מקבל?

מיכאל נודלמן: אני לא מקבל.

מיכאל נודלמן: בסדר.

מיכאל נודלמן: האחד מקבל, האחר לא מקבל.

מיכאל נודלמן: בבקשה, חבר הכנסת יאיר פרץ.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אדוני השר - - -

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש יסכים לקרוא לשר נוסף?

יאיר פרץ: אני חושב שעל-פי - - -

מאיר פרוש: מתוך 23 שרים, אולי אפשר לקרוא עוד לאחד?

יאיר פרץ: פשוט שוקדים על התוכנית הכלכלית על מנת לקצץ עוד, מה שיותר.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, מעל דוכן זה נאמרו דברים קשים בגנותה של התוכנית הכלכלית, התוכנית ש"אמורה" להבריא את המשק הכלכלי.

יאיר פרץ: אני אומר שבתוכנית המוצגת על-ידי הממשלה יש כמה דברים חיוביים.

יאיר פרץ: ולעומת זאת, יש גזירות קשות על האוכלוסיות החלשות, על המשפחות שגורלן לא שפר עליהן.

יאיר פרץ: והגרוע מכול, אדוני היושב-ראש, אדוני השר - התוכנית הכלכלית המוצעת ומונחת לפנינו פוגעת באחד הערכים החשובים ביותר של כל ממשלות ישראל.

יאיר פרץ: אני קורא לעמיתי מהליכוד: ראש הממשלה מר מנחם בגין המנוח, זיכרונו לברכה, הניף את הדגל החברתי, הרים את קרנן של השכבות החלשות, דגל באמת במדיניות של שיקום ותיקון כל העוולות שנעשו מאז קום המדינה ועד היום הזה; אותו ראש ממשלה שעשה את הכול על מנת באמת להרים את קרנן של השכבות החלשות, ופעל בנחישות, בגאווה, על מנת לשפר את מצבן של המשפחות – עתה באה הממשלה הזאת ופוגעת באחד הערכים המקודשים: היא קובעת שאין התחשבות של הממשלה בסיפוקם של התנאים המינימליים של האדם והאזרח לחיות בכבוד במדינת היהודים.

יאיר פרץ: בכבוד.

יאיר פרץ: בניגוד לדעתו של שר האוצר אנחנו מאמינים שאחריותה של הממשלה לספק לאזרחיה שירותי בריאות וחינוך, לסייע לגמלאים, לנכים, לחד-הוריות, למשפחות ברוכות הילדים, לספק מקומות עבודה למובטלים.

יאיר פרץ: חובתה הבסיסית של הממשלה היא לתת סל שירותי רווחה.

יאיר פרץ: זה הדבר הבסיסי שממשלה בישראל, מדינה שחרתה על דגלה שהיא מדינת רווחה, צריכה לאפשר לאזרחיה - את המינימום שבמינימום.

יאיר פרץ: לצערי הרב, התוכנית הכלכלית הזאת באה ופוגעת - ברגל גסה, בצורה שאינה מתפשרת, ללא רחמים - בשכבות החלשות, באלה שפשוט גורלם לא שפר עליהם.

יאיר פרץ: כשהתוכנית הכלכלית הזאת התחילה להתגלגל ולבוא לאוויר העולם התקיימה ישיבה באחת הוועדות או באחד הכנסים ונדהמתי שחברת כנסת משינוי קיבלה רשות הדיבור.

יאיר פרץ: ומה היא אומרת?

מאיר פרוש: לא יפה, לא יפה.

יאיר פרץ: הרב פרוש, חברה משינוי, מה היא אומרת?

יאיר פרץ: היא אומרת: יש לנו הישג עצום בתוכנית הכלכלית.

יאיר פרץ: מהו?

מאיר פרוש: לא יפה.

יאיר פרץ: ביטלנו את הסעיף של הבטחת הכנסה של משרד הדתות.

יאיר פרץ: 2.5 מיליוני שקל - ביטלנו.

מאיר פרוש: לא יפה, חבר הכנסת פרץ.

מאיר פרוש: לא יפה שאתה מדבר על שינוי.

מאיר פרוש: אסור לפגוע בהם.

מאיר פרוש: הם חדשים, הם לא מתמצאים בעניינים, זה לא יפה.

מאיר פרוש: אסור לפגוע בחלשים, אסור לפגוע בחבר הכנסת של שינוי.

יאיר פרץ: עמיתי חברי הכנסת, אותה חברת כנסת אמרה בגאווה: הצלחנו היום להביא לכך שביטלנו את הסעיף של הבטחת ההכנסה במשרד הדתות - 2.5 מיליוני שקל בסך הכול.

אילן ליבוביץ: פה 2.5, שם 2.5.

יאיר פרץ: ברשותך, דקה.

יאיר פרץ: יש אמרה: אבות אכלו בוסר ושיני בנים תקהינה?

יאיר פרץ: ואני שואל: מה אשם אותו ילד שאבא שלו בחר בדרך מסוימת והלך ללמוד, ותורתו-אומנותו?

יאיר פרץ: הוא הגיע למצב שהוא הגיע לגיל, יש לו חמישה-שישה ילדים; הוא הלך, יצא למעגל העבודה, ואין עבודה.

יאיר פרץ: ואז היום באה נציגת שינוי ואומרת: הצלחנו לבטל, להפסיק את הקצבה של הבטחת ההכנסה שהיתה מגיעה בחוק.

יאיר פרץ: הצלחנו להפסיק.

יאיר פרץ: למי?

יאיר פרץ: למי היא הפסיקה הבטחת הכנסה?

יאיר פרץ: ממי היא מנעה לחם?

יאיר פרץ: מאותם ילדים.

יאיר פרץ: האם דברים כאלה נשמעים במדינת היהודים?

יאיר פרץ: עד היכן השנאה הזאת?

יאיר פרץ: אני מדבר דווקא בצד של הבטחת הכנסה לאברכי כולל, אבל בואו נתבונן עוד בכמה סעיפים של התוכנית הכלכלית.

יאיר פרץ: ממשלת ישראל הולכת לפגוע - וברוך השם התמזל המזל ולא הצליחו להגיע לפגיעה משמעותית – בגמלת הסיעוד.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, גמלת הסיעוד מגיעה לאדם ששילם בדין ביטוח לאומי לאורך שנים.

יאיר פרץ: והנה, מצב בריאותו של אותו אדם לא שפר עליו והוא נאלץ באמת להזדקק למטפלת שתסעד אותו, תרחץ אותו, תאכיל אותו.

יאיר פרץ: באה ממשלת ישראל ואומרת: בואו נפגע, במקום 11 שעות ניתן חמש שעות בסך הכול.

יאיר פרץ: פה באמת התגייסו כל חברי ועדת הכספים, מכל הקשת הפוליטית, ונאבקו.

יאיר פרץ: בסוף הצליחו בכל זאת לקצץ לאותו קשיש שעה אחת.

יאיר פרץ: השעה הזאת באה על חשבון בריאותו של אותו אדם, שנזקק לסיעוד המינימלי.

יאיר פרץ: 11 שעות שבועיות קיצצו ל=10 שעות שבועיות.

יאיר פרץ: אותה מטפלת צריכה לסייע לאותו קשיש - גם לרחוץ אותו, גם לנקות את הבית, גם להכין לו ארוחה חמה.

יאיר פרץ: כל זה - איך ניתן לעשות?

יאיר פרץ: הגדילו לעשות: היום אדם שבאותו יום כשהגיעה אותה אחות שבוחנת אם מגיעה לו קצבה או לא מגיעה לו קצבה, הוא ידע לכפתר נכון, ואחר כך מצבו החמיר מהבחינה הרפואית - אסור לו לערער.

יאיר פרץ: אדם שרוצה להגיש בקשה לקצבת נכות בגין כושר השתכרות, צריך לשלם אגרה.

יאיר פרץ: אם הוא לא עובר את הבדיקות הרפואיות הוא הפסיד גם את האגרה, גם את הכסף שאין לו.

יאיר פרץ: שערו בנפשכם: מי הולך להגיש בקשה לקצבה לנכות כללית, מי הולך להגיש בקשה לגמלת סיעוד?

יאיר פרץ: האם אנשים אמידים הולכים לעשות את הדבר הזה?

יאיר פרץ: לא.

יאיר פרץ: הולכים לעשות את זה אנשים חסרי יכולת.

יאיר פרץ: הגדילו לעשות באוצר: הולכים להטיל היום על כל עקרת בית במדינת ישראל מס בריאות בשיעור 75 ש"ח.

יאיר פרץ: מי ישלם את מס הבריאות?

יאיר פרץ: מי?

יאיר פרץ: אותן עקרות בית שמקבלות קצבת זיקנה בסדר-גודל של 1,200-1,400 ש"ח או 1,500 ש"ח.

יאיר פרץ: אתם יודעים מה המשמעות של 75 ש"ח בשביל אותה אשה גמלאית?

יאיר פרץ: זה המון.

יאיר פרץ: היא תמנע מעצמה - לא לקנות תרופות, לצמצם במזון, לצמצם בשיחת טלפון, על מנת שתוכל להיות מבוטחת בביטוח רפואי.

מיכאל נודלמן: תסיים בבקשה.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, רק עוד דבר אחד.

יאיר פרץ: הממשלה גיבורה על חלשים, על מקבלי קצבאות, על גמלאים, על נכים, על משפחות ברוכות ילדים.

יאיר פרץ: ובמקום זה מה היא הולכת לעשות?

יאיר פרץ: היא הולכת להפחית את דרגת המס בשיעור של 35%, בסך הכול כללי של 2.5 מיליארדי ש"ח.

יאיר פרץ: למי ההטבה הזאת הולכת?

יאיר פרץ: האם ייהנו מההטבה הזאת מקבלי שכר מינימום, מקבלי קצבאות נכות, מקבלי קצבאות זיקנה?

יאיר פרץ: אלה שמקבלים שכר מינימום פלוס?

יאיר פרץ: הרי אלה בין כך ובין כך פטורים ממס הכנסה, אדוני היושב-ראש.

יאיר פרץ: מי ייהנה מאותה גמלה?

יאיר פרץ: המעמד הבינוני, אלה שמשתכרים 8,000 ש"ח בחודש, 10,000 ש"ח בחודש - אלה ייהנו מהטבה נוספת בשכר הנטו שלהם.

מיכאל נודלמן: תסיים.

יאיר פרץ: לכן, אדוני היושב-ראש, אני אולי אנצל את הדקות האלה ואני רוצה לפנות בכל זאת לחברי מהליכוד, שהם היום המובילים בממשלה הזאת.

יאיר פרץ: אני פונה לשר - שר החקלאות, חבר הכנסת ישראל כץ, שאני יודע את הרגישות החברתית שלו.

יאיר פרץ: הוא מכיר את השכבות החלשות מקרוב, ואני רוצה לפנות אליו: תעצרו דקה אחת.

יאיר פרץ: תחשבו מי קהל הבוחרים שלכם.

יאיר פרץ: מי נתן לכם את הכוח.

יאיר פרץ: מי הביא אתכם לשלטון?

יאיר פרץ: אלה אותן שכבות חלשות.

יאיר פרץ: אלה אותם אנשים שהיום אתם פוגעים בהם ברגל גסה.

יאיר פרץ: כפי שהליכוד עשה בעבר, כשהוא הרים את הדגל החברתי, אני מקווה ומתפלל שהם לא יורידו הדגל לחצי התורן; שהם בכל זאת יתעשתו ויבואו לשר האוצר ויקראו לו: חזור בך.

יאיר פרץ: היום שמעתי באחת מתוכניות הרדיו שבהפגנה הגדולה - - -

מיכאל נודלמן: תסיים בבקשה.

יאיר פרץ: עוד שני משפטים, אדוני היושב-ראש.

יאיר פרץ: פשוט הדברים כואבים.

יאיר פרץ: בהפגנה הגדולה שהתקיימה בבני-ברק, של אלפי ילדים - אחד השלטים שהתנוססו שם היה: תנו לנו לפחות לאכול כמו הכבשים בחווה של שרון.

יאיר פרץ: זה הדבר המינימלי שהילדה ביקשה.

יאיר פרץ: לא הכתיבו לה את הססמה הזאת.

מאיר פרוש: חשבתי, כמו החתולים של פורז.

אילן ליבוביץ: דיברנו עליהם אתמול.

יאיר פרץ: חבר הכנסת הרב פרוש, לפחות אנחנו מדמים את הילדים האלה לבהמות טהורות ולא חלילה להיפך.

יאיר פרץ: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מנצל ההזדמנות וקורא לאזרחי מדינת ישראל שצופים בנו ברגע זה: בואו בהמוניכם מחר ב=16:30 להפגנה הגדולה שתצא מ"בנייני האומה" לכנסת ישראל.

יאיר פרץ: בואו.

יאיר פרץ: אל תדברו ותעמדו מרחוק.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

יאיר פרץ: רק עוד משפט אחד, אדוני היושב-ראש.

מיכאל נודלמן: כמה אפשר?

יאיר פרץ: אני בטוח ומשוכנע שהיום אזרחי מדינת ישראל והשכבות החלשות עדיין לא מבינים את גודל הגזירה הקשה שעומדת ליפול עליהם.

יאיר פרץ: אבל יום לאחר מכן תקום זעקה גדולה במדינת ישראל.

יאיר פרץ: אנחנו נהיה עדים לתופעות, חלילה וחס, של מלחמת אחים, מלחמה של הישרדות, של קיום.

יאיר פרץ: לכן אני קורא לכם: בואו בהמוניכם מחר ב=16:30 להפגנה שתצא מ"בנייני האומה".

יאיר פרץ: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת אילן ליבוביץ, בבקשה.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, אדוני השר, ביומיים האחרונים מתקיים כאן מהדוכן הזה דיון בנוגע לתוכנית הכלכלית שאנחנו אמורים להתחיל להצביע עליה היום בצהריים.

אילן ליבוביץ: מספר חברי הכנסת שנוכחים במליאה ברוב שעות הדיון – אני חושב שאפשר לספור אותם, אם לא על אצבעות כף יד אחת, לפחות על אצבעות שתי כפות ידיים.

אילן ליבוביץ: אני בטוח שהצופים בנו כרגע בערוץ=33 רבים יותר מאלה שנמצאים כרגע שבמליאה.

אילן ליבוביץ: שמעתי לפני כמה דקות את חבר הכנסת וילן שדיבר על זה שצריך לקיים כאן דיון רציני בתוכנית הכלכלית, דיון מעמיק, כמה חשוב לקיים את הדיון בנושאי התוכנית הכלכלית.

אילן ליבוביץ: איזה דיון רציני יש פה?

יאיר פרץ: אנשי מקצוע שהגישו תוכנית כלכלית בריאה.

אילן ליבוביץ: איזה דיון רציני יש פה?

אילן ליבוביץ: איזה דיון זה כאשר כל הספסלים - גם של האופוזיציה - ריקים לחלוטין.

יאיר פרץ: איפה הממשלה?

אילן ליבוביץ: איזה דיון רציני אפשר - - -

יאיר פרץ: איפה שר האוצר?

יאיר פרץ: יש שני שרי אוצר, לא אחד, שניים.

מיכאל נודלמן: יש שר.

אילן ליבוביץ: יש נציג לממשלה.

אילן ליבוביץ: מקפידים לשמור על זה שהוא יהיה כאן רוב הזמן.

מאיר פרוש: כשהיו 18 שרים היה שר אחד, נציג תורן.

מאיר פרוש: אבל יש 24 שרים, מותר שיהיו שניים.

אילן ליבוביץ: מותר.

אילן ליבוביץ: עדיין יש פה אחד, וגם זה מספיק, בכל הכבוד.

מאיר פרוש: זאת ממשלה שאתם הקימותם, ודיברתם על אלה שבעבר שלא היו בסדר.

אילן ליבוביץ: מאות ואלפי הסתייגויות, חבר הכנסת וילן, הגישה האופוזיציה להצעת החוק הזאת.

אילן ליבוביץ: איך אפשר לקיים דיון רציני?

אילן ליבוביץ: אתן לכם דוגמה לרצינות של ההסתייגויות.

אילן ליבוביץ: יש סעיף שמתייחס לחוק הביטוח הלאומי שלפיו התחולה של סעיפים מסוימים היא מ=1 בינואר 2004.

אילן ליבוביץ: ואז, חבר הכנסת וילן, חבר הכנסת בורג רוצה שהסעיף הזה יחול לא מ=1 בינואר אלא מ=2 בינואר, וחבר הכנסת מצנע רוצה שהוא יחול לא מ=1 בינואר אלא מ=3 בינואר, וחבר הכנסת בן-אליעזר רוצה שהוא יתחיל מ=4 בינואר 2004.

אילן ליבוביץ: וכך הלאה ממשיכים כל חברי הכנסת של מפלגת העבודה, עד שהגיע 19 בינואר.

אילן ליבוביץ: אז מתחילים חברי הכנסת של סיעת ש"ס, הם רוצים בכלל לדחות את זה לספטמבר 2004, וכן הלאה.

אילן ליבוביץ: זה דיון רציני?

אילן ליבוביץ: זה הרי לעשות פארסה והצגה מכל הסיפור הזה.

אילן ליבוביץ: אנחנו מקיימים עכשיו את הדיון כשלא נמצאים פה חברי כנסת במליאה, וכל ההפעלה של המשכן הזה במשך כל לילה עולה 100,000 ש"ח נוספים לקופה הציבורית.

אילן ליבוביץ: הרי זה לא מעניין אתכם.

אילן ליבוביץ: העיקר להמשיך את ההצגה, העיקר לעשות את ההצגה הזאת לתקשורת.

אילן ליבוביץ: בדיוק כמו ההפגנה הגדולה כביכול, שהביאה לפה היום ההסתדרות: 50,000.

אילן ליבוביץ: התקשרה אלי ידידה שלי שעובדת ב"בזק" וסיפרה לי איך היא קיבלה בדואר האלקטרוני הפנימי של "בזק" הודעה מטעם הוועד שהיא חייבת להתייצב להפגנה.

אילן ליבוביץ: ולא, הם ירשמו את זה בפניהם ויגרמו לה כבר לצרות.

אילן ליבוביץ: ככה כל זה נראה.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, כאשר היינו פה לפני הקריאה הראשונה אמרתי שההסתדרות גורמת נזק בהשבתה הזאת למדינת ישראל.

אילן ליבוביץ: כמובן, הם לא יכלו לשמור על עצמם וגרמו לנזק גדול יותר.

אילן ליבוביץ: בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית התקיימה כבר שביתה של כמה ימים.

אילן ליבוביץ: השביתה הזאת גרמה נזק לא קטן למשק.

אילן ליבוביץ: אבל מה זה חשוב להסתדרות?

אילן ליבוביץ: לאחר מכן, היום, הביאו לפה 50,000 אנשים, ומי האנשים האלה?

אילן ליבוביץ: עובדי חברת החשמל, עובדי "בזק", עובדי הוועדים הגדולים, החברות הגדולות, אלה בעצם האנשים של ההסתדרות, אלה מניעים את גלגלי ההסתדרות, ולא אותם אנשים נזקקים, שחברי הכנסת באים לדבר כביכול בשמם מעל דוכן זה.

אילן ליבוביץ: מה זה ההסתדרות הזאת?

אילן ליבוביץ: זו אותה הסתדרות, אדוני השר, שאין לה כסף לשלם משכורות לעובדים שלה, שפיטרה כל כך הרבה עובדים מאז תחילת כהונתו של חבר הכנסת עמיר פרץ כיושב-ראש ההסתדרות.

אילן ליבוביץ: אבל כשהממשלה באה לפטר עובדים כי צריך לקצץ וצריך להתייעל, שומו שמים, חס וחלילה, אסור לעשות את זה.

אילן ליבוביץ: אותה הסתדרות שניהלה את קרנות הפנסיה - עד היום ממשיכה לנהל אותן - היא זאת שהביאה אותן למצב כזה, של 130 מיליארד שקל גירעון אקטוארי.

אילן ליבוביץ: היא זאת שגרמה לכך שביום שאבא שלי יצא לפנסיה, יכול להיות שלא יהיה כסף לשלם לו.

אילן ליבוביץ: אז כשבאה הממשלה ורוצה להציל את קרנות הפנסיה, כולם ישר קופצים ומביאים לפה 50,000 איש כדי להפגין.

אילן ליבוביץ: מביאים לפה אותם 50,000 איש שלא הלכו היום לעבודה וגרמו עוד נזק למשק.

מיכאל נודלמן: כמה זה עולה?

אילן ליבוביץ: הכלכלנים כבר יעשו את החשבון ויגידו לנו כמה עלה כל יום כזה של השבתה, כמה עלתה ההפגנה הזאת, כמה עלו שיבושי התנועה בירושלים, כמה כל זה עלה למשק הישראלי.

אילן ליבוביץ: אבל זה לא חשוב, כי העיקר לקיים את ההצגה הגדולה של עמיר פרץ.

אילן ליבוביץ: הרי זה תכלית כל העניין, הכול הצגה אחת גדולה.

אילן ליבוביץ: בדיוק כמו ההצגה שמתקיימת פה ביומיים האחרונים, ותמשיך להתקיים פה, כנראה, עד יום חמישי או יום שישי לפנות בוקר.

אילן ליבוביץ: אני מקווה שלא.

אילן ליבוביץ: אבל בדיוק כמו שזה מתקיים, ככה צריך לקיים את כל הדברים.

אילן ליבוביץ: כנראה, דיון רציני ומעמיק וכניסה לגופם של דברים אנחנו לא יכולים לראות כאן, כי הכול נעשה בצורה שטחית.

אילן ליבוביץ: כולנו הרי יודעים שהמצב של הכלכלה הישראלית הוא כזה שדרוש לעשות בו שינוי, דרוש לעשות בו שינוי רציני.

אילן ליבוביץ: אני רק יכול לקוות שמה שקרה החל מיום ראשון האחרון, אחרי שהממשלה אימצה את מפת הדרכים, זה איזשהו מתווה לכניסה מחדש לתהליך שלום, לתהליך של משא-ומתן עם הפלסטינים.

אילן ליבוביץ: זה יעזור להביא את השינוי המיוחל גם בתחום הכלכלי.

אילן ליבוביץ: אם אני מקשיב למה שאמר ראש הממשלה ביומיים שחלפו, הוא אמר לא פעם אחת ולא פעמיים, שאי-אפשר להמשיך לשלוט לאורך זמן על 3.5 מיליוני פלסטינים, והוא אמר יחד עם זה – דבר שידוע לכל אחד - שהמצב הביטחוני בשנתיים וחצי האחרונות הוא אחת הסיבות למצב הכלכלי שמדינת ישראל מצויה בו היום ואחת הסיבות לכך שאנחנו נדרשים להצביע היום על התוכנית הכלכלית הקשה הזאת.

אילן ליבוביץ: קודם כול, צריך לברך את ראש הממשלה ואת הממשלה על ההחלטה האמיצה שהתקבלה ביום ראשון.

אילן ליבוביץ: צריך גם לקוות שהם ימשיכו עם המהלך הזה, ויתקדמו, ויהיו צעדים נוספים לכיוון סיום הסכסוך הארוך הזה בינינו לבין הפלסטינים, כי כמו שראש הממשלה אמר, המצב הכלכלי שלוב במצב הביטחוני, ועד שלא ישתפר המצב הביטחוני, עד שלא יהיה אופק מדיני, יהיה קשה להביא משקיעים מחוץ-לארץ להשקיע בארץ, יהיה קשה לחזור לימים של אמצע שנות ה=90, כשגם היתה פה איזו צמיחה בכלכלה הישראלית.

אילן ליבוביץ: לכן, חשוב לא פחות מהצלחה ומיישום של התוכנית הכלכלית, שיהיה אופק מדיני.

אילן ליבוביץ: אם אנחנו מדברים על אופק מדיני, אחת הבעיות הגדולות שלנו, שגם גורמת לנו לנזקים כספיים, וגם גורמת לנו לעומס ביטחוני, היא אותם 100 ומשהו מאחזים בלתי חוקיים שהוקמו בשנתיים האחרונות.

אילן ליבוביץ: אני קורא גם היום לראש הממשלה ולממשלה, כחלק מאותם צעדים בוני אמון, לא רק להוציא מכולה אחת או שתיים מכל מיני מקומות, אלא להוציא אותם מאחזים בלתי חוקיים, שמהווים לא רק נטל ביטחוני, אלא גם נטל על הכלכלה של מדינת ישראל.

אילן ליבוביץ: אותם כספים שהולכים להשקעה בביטחון ובכבישים עוקפים, אפשר היה לקחת ולהטות אותם לכל אותן משפחות, חבר הכנסת מרגי, שהיום אנחנו לוקחים מהן את הכסף של קצבאות הילדים והקצבאות האחרות.

אילן ליבוביץ: רק הערב שמענו פה שההשקעה בהתנחלויות בשנים האחרונות מגיעה כבר ל=60 מיליארד שקלים.

אילן ליבוביץ: תחשוב מה היה אפשר לעשות עם הכספים האלה שהולכים לשם, אילו הפנינו אותם לנושאים של רווחה.

אילן ליבוביץ: אני רוצה, אדוני היושב-ראש, לעבור לנושא אחר, שנוגע אלי אישית, לאחר שהותקפתי ביומיים האחרונים על הצבעתי בוועדה המשותפת לוועדת החוץ והביטחון ולוועדת הכספים בעניין שינוי חוק טל.

אילן ליבוביץ: אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת, גם להסביר לאלה שצופים בנו בבית, מדוע הצבענו כפי שהצבענו בנושא של שינוי חוק טל.

אילן ליבוביץ: במסגרת התוכנית הכלכלית שהוגשה לממשלה הציע משרד האוצר לקצץ 50% מהתמיכה לתלמידי ישיבות מעל גיל 23, ובתמורה לאפשר להם לצאת לעבודה אחרי שעות הלימודים.

אילן ליבוביץ: אין לי ספק שזה מהווה כרסום בחוק טל.

אילן ליבוביץ: אין לי ספק שזה פוגע בעקרון השוויון.

אילן ליבוביץ: הרי חזרנו ואמרנו לא פעם אחת ולא פעמיים שחוק טל הוא חוק רע, ועכשיו אנחנו עושים אותו אפילו רע יותר.

אילן ליבוביץ: אבל גם הבטחנו, ואני חוזר על ההבטחה הזאת, שחוק טל יעבור מהעולם.

אילן ליבוביץ: אי-אפשר לעשות את זה תוך פחות מ=100 ימים מאז כוננה הקואליציה הזאת, מאז כוננה הממשלה.

אילן ליבוביץ: נדרש לכך זמן.

אילן ליבוביץ: זה הוסכם במסגרת ההסכם הקואליציוני, שבתוך שנה יובא לכנסת חוק שיחליף את חוק טל.

אילן ליבוביץ: הוסכם, ואני מבטיח לכם שאנחנו נעמוד על כך שזה גם יקוים.

אילן ליבוביץ: אבל בינתיים, כשבאים לבצע קיצוצים קשים וכואבים בתקציב המדינה, לא ניתן להשאיר מגזר אחד – המגזר החרדי – כפי שהיה נהוג בעבר בבית הזה, בלי שיקצצו בכספים שמועברים גם אליו.

אילן ליבוביץ: הפעם דרשנו כי יקצצו גם בכספי התמיכות לישיבות ובכספים שמועברים לתלמידי הישיבות.

אילן ליבוביץ: כדי שניתן יהיה לקצץ למעלה מ=200 מיליון שקלים מהכספים המועברים לישיבות, ולתלמידי הישיבות, וכדי שלא יאמרו עלינו שאנחנו מבקשים להביא את תלמידי הישיבות לפת לחם, הסכמנו לתקופת ביניים, עד לביטול חוק טל, לאפשר את הפגיעה הנוספת הזאת בעקרון השוויון, ואת הפגיעה בחוק טל, ולאפשר לאותם תלמידים, שמקצצים להם בתמיכה שהם התרגלו לקבל מהמדינה, לצאת לעבודה לאחר שעות הלימודים.

אילן ליבוביץ: כל עוד לא שונה חוק טל – וכפי שאמרתי, הוא עוד ישונה – יש לנסות ולפעול במסגרת החוק הקיים, לטוב ולרע.

אילן ליבוביץ: השינוי בחוק טל, כפי שהוא בא לידי ביטוי במסגרת החוק שנאשר היום, קובע שתלמידי ישיבות מעל גיל 23 יתרמו מצד אחד למאמץ הכללי בכך שמקצצים בתקציבי התמיכות שהם מקבלים, ויתרמו מצד שני בכך שהם יצאו לעבוד ויתרמו גם לכלכלה – מה שאנחנו תמיד רוצים: להוציא אותם לשוק העבודה – גם ישלמו מס הכנסה, ואולי בכך יגדילו במעט את הכנסות המדינה ממסים.

אילן ליבוביץ: אני חוזר ואומר, מדובר פה בשינוי לתקופה מוגבלת, עד להחלפת חוק טל בחוק אחר, שוויוני יותר.

אילן ליבוביץ: לכן אנחנו אומרים שלתקופה מוגבלת זו אנחנו מוכנים לכרסום הזה בחוק טל.

אילן ליבוביץ: עם זה, חשוב להזכיר לכל אחד, שבמסגרת המהלך הזה הצלחנו, במאמץ של הרגע האחרון, לשנות את ההחלטה בעניין שכר הלימוד באוניברסיטאות, ולהביא לכך שלא רק שמסקנות ועדת-וינוגרד בדבר הפחתת שכר הלימוד לא יוקפאו, אלא הצלחנו להביא למצב שבו, למרות ובניגוד לעמדה הראשונית של האוצר, שכר הלימוד לסטודנטים ימשיך לרדת גם בשנת הלימודים הבאה.

אילן ליבוביץ: נכון, לא בשיעורים שקבעה ועדת- וינוגרד, נכון, זה לא מספיק, אבל עדיף, בעיני לפחות, להוריד את שכר הלימוד ב=3% נוספים בשנת הלימודים הבאה, מאשר להקפיא אותו בכלל, אדוני היושב-ראש.

אילן ליבוביץ: אולי נקודה נוספת שנוגעת לתוכנית הכלכלית הזאת, וגם בה עסקנו פה הערב, והיא הנושא של איחוד הרשויות.

אילן ליבוביץ: אני חושב ששר הפנים עשה בחוכמה כאשר הוא הוציא בשלב הזה את הפרק של איחוד הרשויות מהתוכנית הכלכלית.

אילן ליבוביץ: אי-אפשר להביא תוכנית כזאת, אדוני היושב-ראש, בכפייה, באמצעות חקיקה, לפני ששמענו את כל ראשי הרשויות.

אילן ליבוביץ: ראשי רשויות רבים מתנגדים לאיחוד הרשויות.

אילן ליבוביץ: עם זאת, אי-אפשר לומר שאין צורך באיחוד רשויות.

אילן ליבוביץ: לא יכול להיות שמדינה בסדר גודל של מדינת ישראל, יהיו בה למעלה מ-200 רשויות מקומי-ת.

אילן ליבוביץ: זה, בסיכומו של דבר, בזבוז כספי.

אילן ליבוביץ: אומנם, לא כל דבר צריך לבדוק מתוך שאלה של כמה חסכנו: שקל או שניים, מיליון או 100 מיליון.

אילן ליבוביץ: אבל בסיכומו של דבר, אי-אפשר להמשיך מצב שבו כל יישוב של 1,000 או 5,000 תושבים יהיה רשות מקומית בפני עצמה, ויש לנו רשויות מקומיות שיש בהן כמה מאות תושבים בסך הכול.

אילן ליבוביץ: לכן, איחוד הרשויות כעיקרון הוא דבר טוב, אבל טוב עשה שר הפנים שהוציא את העניין הזה מהחוק כרגע, והקים את ועדות השימוע.

אילן ליבוביץ: ישמעו ועדות השימוע את כל ראשי הרשויות, יקבעו איפה ללכת ואיפה לא ללכת, ובסיכומו של דבר, כאשר זה יבוא לפני הכנסת, אנחנו נקבל משהו לאחר שהוא נבחן ונעשה בצורה רצינית באמת, גם על-ידי מומחים – כמו שחבר הכנסת וילן ביקש שנעשה את זה – ולא בצורה מהירה כמו שאנחנו עושים לפעמים בחלק מהדברים.

אילן ליבוביץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חברת הכנסת אורית נוקד, בבקשה.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בראשית דברי אני רוצה לברך את ראש הממשלה והממשלה על ההחלטה לקבל את מפת הדרכים.

אורית נוקד: אני משוכנעת שככל שנתקדם בתהליך המדיני, כן ייטב מצבנו הכלכלי.

אורית נוקד: כמו-כן אני רוצה לשבח את השר פורז, שהשכיל למנוע בעוד מועד שביתה של הרשויות המקומיות, בכך שמנע את איחוד הרשויות בכפייה, על-ידי חקיקה חד-צדדית, ואישר לרשויות השונות להשמיע את דברן בצורה מסודרת, עניינית וממצה.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, אפילו חברי, התוכנית הכלכלית שמונחת כאן היום לקריאה שנייה ושלישית פוגעת בכולם: בנשים, בילדים, בקשישים, בנכים, בחקלאים, במעמד הביניים.

אורית נוקד: התוכנית פוגעת בחינוך, בתרבות ובהתיישבות, באזורי הפריפריה, בערביי ישראל, בדתיים ועוד.

אורית נוקד: אין ספק כי התוכנית הזאת תביא לכך שהעני ימשיך להיות העני, מעמד הביניים ייחלש, ואילו העשירים יתעשרו.

אורית נוקד: בדברי הלילה, ברצוני להתייחס לפגיעה בחינוך.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, החינוך הינו חלק בלתי נפרד מן ההשקעה לטווח ארוך.

אורית נוקד: אין ספק שהחינוך הוא נדבך מרכזי בקיומה של מדינה מערבית מתוקנת, בכך שהוא מפתח, מעצב ובונה את ההון האנושי של החברה.

אורית נוקד: השקעה בחינוך היא זו אשר תציב את שדרת המנהיגות העתידית של ישראל; היא זו אשר תעודד מחקר ופיתוח ותיצור סקרנות ורצון ללמוד; והיא זו שתעניק לחברה הישראלית את המרקם החברתי המיוחד, אשר יציב אותה בראש המדינות הדמוקרטיות המפותחות.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, כל בר-דעת מבין כי החינוך הוא מגזר יצרני, אשר מייצר את העתיד הטכנולוגי, המדעי והחברתי של מדינה מתוקנת.

אורית נוקד: החלטת הממשלה לקצץ בחינוך ולפטר מורים שגויה מיסודה.

אורית נוקד: אם הממשלה רוצה להוציא את המשק מהמשבר, יש דרכים רבות לעשות זאת, אך טעות היא לחשוב שקיצוץ בחינוך ילדינו ופיטורי מורים הם אחת הדרכים האלה.

אורית נוקד: התביישתי לשמוע כיצד מורי ילדינו קיבלו באישון לילה הודעות פיטורים, ללא כל הודעה מוקדמת וללא יכולת להשמיע את דבריהם.

אורית נוקד: האם זו הדרך?

אורית נוקד: האם זו הדוגמה להתנהלות נכונה?

שלום שמחון: למה אין כאן אף שר?

יצחק הרצוג: אולי נפסיק את הישיבה עד שיגיע שר?

משה כחלון: השר ישראל כץ יצא לפני דקות מספר.

משה כחלון: חבר הכנסת שמחון, נכנסת הרגע.

משה כחלון: חבר הכנסת הרצוג, לא תהיה הפסקה.

משה כחלון: הדוברת מתבקשת להמשיך.

אורית נוקד: חברי חברי הכנסת, התוכנית הכלכלית פוגעת בחינוך בישראל, ומחסלת באופן חסר תקדים את המינהל לחינוך התיישבותי.

אורית נוקד: במסגרת ניסיונות ההתייעלות במשרד החינוך, החליטה השרה בצעד חד-צדדי, להוציא את בתי-הספר ההתיישבותיים מהמינהל לחינוך התיישבותי ולהעבירם למחוזות.

אורית נוקד: החלטה זו מבטלת למעשה את המינהל לחינוך התיישבותי.

אורית נוקד: המינהל לחינוך התיישבותי הוקם ביוזמתה של המדינה, מתוך ראייה לאומית ארוכת טווח.

אורית נוקד: המינהל הוקם על מנת להעניק חינוך הולם לאוכלוסיות מיוחדות ושונות מאלו העירוניות, אשר מתגוררות בקהילות קטנות המפוזרות על פני שטח נרחב.

אורית נוקד: המינהל לחינוך התיישבותי מאגד בתוכו בתי-ספר התיישבותיים, המשמשים מרכזים חינוכיים הנותנים תשובה חברתית ופדגוגית הן לילדים בעלי קשיי למידה ובעיות התנהגות, הן לילדים בעלי יכולות לימודיות גבוהות.

אורית נוקד: המינהל לחינוך התיישבותי הוקם על מנת להעניק הזדמנות שווה גם לילדי הפריפריה.

אורית נוקד: המינהל פיתח במשך השנים את הכלים והידע החינוכי הנותנים מענה לאוכלוסיות מגוונות ומורכבות, בהן אחוז לא מבוטל של ילדים ונוער בסיכון שנפלטו ממערכת החינוך הכללית.

אורית נוקד: ההתחנכות במוסדות המינהל היא עבורם בגדר ההזדמנות האחרונה.

אורית נוקד: למעלה מ=70% מהילדים המתחנכים במוסדות המינהל, באים ממשפחות שהכנסתן מתחת לקו העוני.

אורית נוקד: 60% מגיעים מעיירות פיתוח מהפריפריה.

אורית נוקד: במינהל מתחנכים ילדי עולים רבים, וכמעט מחציתם הם יוצאי אתיופיה.

אורית נוקד: במוסדותיו של המינהל לחינוך התיישבותי מתקיימת אינטגרציה לימודית וחברתית של בני נוער משכבות מצוקה ומשכבות סוציו-אקונומיות קשות: עולים חדשים ובני ההתיישבות העובדת.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שרת החינוך טוענת כי החלטותיה נובעות מן הצורך בהתייעלות כלכלית, אבל בבחינה מדוקדקת של הנושא נמצא כי אין התייעלות אמיתית במהלך.

אורית נוקד: בבדיקה שעשתה ועדה מיוחדת שהוקמה לצורך זה במשרד החינוך, נמצא כי כל החיסכון מן המהלך מסתכם בצמצומן של 13 משרות.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להציג בפני הכנסת את היתרונות הרבים של המינהל לחינוך התיישבותי: למינהל ולמוסדותיו הישגים חינוכיים מוכחים.

אורית נוקד: שיעור הנשירה נמוך מאוד, בין 3% ל=5%, בעוד במחוזות הגיאוגרפיים הנשירה היא בין 8% ל=15%.

אורית נוקד: אחוזי הזכאות לתעודת בגרות גבוהים, ועומדים על 66%, לעומת 59% במחוזות.

אורית נוקד: במינהל שיעור גבוה של מתגייסים לצה"ל ואינטגרציה חברתית מוצלחת של נוער עולה.

אורית נוקד: עוד נמצא כי התנהלותו של המינהל לחינוך התיישבותי יעילה ביותר, ועל כך מעידים הנתונים הבאים: סך הוצאות מטה המינהל מסך התקציב עומד על 1.6%, לעומת 2.8% במחוזות.

אורית נוקד: זו מסגרת המשלבת בין החינוך הפורמלי והבלתי-פורמלי.

אורית נוקד: במסגרת המינהל פותחו מסלולי למידה והתחנכות ייחודיים: החינוך לעבודה, התמחות במדעי החיים, החקלאות ועוד, אך את כל אלו רוצה שרת החינוך לחסל, ובגלל 13 משרות.

אורית נוקד: ביטול המינהל פירושו פגיעה ישירה ביישובי הפריפריה, הגברת הנשירה של תלמידים הנמצאים בסיכון גבוה והגדלת הסכנה להידרדרותם לפשע ולעבריינות.

אורית נוקד: חיסול המינהל נוגד באופן מובהק את עקרונות היסוד של כל ממשלות ישראל לדורותיהן, הדוגלים בפיתוח הפריפריה ובקידומה.

אורית נוקד: האם שרת החינוך מודעת לכך שהחלטותיה מונעות את ההזדמנות השווה לחינוך לכל ילד במדינת ישראל?

אורית נוקד: מה נאמר לילדי שלומי ומעלות, מה נגיד לילדי הבקעה וקיבוצי הצפון, איך נסביר לילדי הנגב והערבה, שבגלל אותן 13 משרות, נגזלת מהן הזכות לחינוך.

אורית נוקד: אני קוראת מכאן לשרת החינוך לשנות את החלטתה החד-צדדית ולאפשר את המשך קיומו של המינהל לחינוך התיישבותי.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, אם חשבנו שדי בזה, טעינו.

אורית נוקד: התוכנית הכלכלית פוגעת בציבור רחב של נשים, מורות ועובדות ציבור, עקרות בית, נשים נכות, יולדות, אמהות חד-הוריות, גמלאיות וקשישות.

אורית נוקד: הורדת השכר והפיטורים במגזר הציבורי ישפיעו בעיקר על המורות, על האחיות, על העובדות הסוציאליות, הפקידות ושאר הנשים המועסקות במגזר הציבורי.

אורית נוקד: הטלת מס הבריאות על עקרות-הבית תחייב אותן לשלם מס כאילו היו עובדות שכירות.

אורית נוקד: הקיצוץ במענקי הלידה יוצר נטל כלכלי כבד על היולדת ובני משפחתה.

אורית נוקד: העלאת גיל הפרישה תפגע ביותר מ=200,000 נשים שייוותרו ללא מקור פרנסה, וזאת משום שלאחר גיל 54 יורד שיעור ההשתתפות של נשים בשוק העבודה בכמחצית, והסיכוי שהן תשתלבנה בשוק העבודה זעום.

אורית נוקד: העלאת גיל הפרישה גוררת אחריה פגיעה בקצבת הזיקנה של נשים קשישות, וזאת עקב העובדה כי הן תקבלנה את הקצבה מאוחר יותר.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, התוכנית הכלכלית פוגעת ללא כל צורך אמיתי בנושאים ובמגזרים שבכל חברה מערבית מתוקנת זוכים לטיפוח ולקידום.

אורית נוקד: אני מצרה על כך שכל הניסיונות להגיע לפשרה עלו בתוהו, ואני מתכוונת בעיקר לנושא של קרנות הפנסיה, שכפי ששמעתי מחברי - ואכן זה נכון, כחברת ועדת הכספים אני יכולה להעיד - ההצבעות התקיימו לפנות בוקר, שעה שחלק מחברי הכנסת נמנמו, כמו שאני רואה שגם עכשיו יש מי שמנמנם.

אורית נוקד: אני חושבת שזה לא אחראי, ובדעתי לפנות לוועדת הכנסת ולבקש ממנה לתקן את התקנון בעניין.

אורית נוקד: כבוד היושב-ראש, לפני שאסיים ברצוני לומר, כי בתוך אוסף ההסתייגויות שנצביע עליהן מהיום בצהריים, יש שתי הסתייגויות מהותיות שהגשתי, והן עוסקות בהתיישבות.

אורית נוקד: האחת מתייחסת לביטול הטבות המס ליישובי הערבה, דבר שעומד בניגוד מוחלט לעקרונות היסוד של כל ממשלות ישראל לדורותיהן.

אורית נוקד: השנייה עוסקת בהטלת מס מעסיקים על עבודת עובדים זרים בחקלאות.

אורית נוקד: שתי הסתייגויות אלה חשובות ביותר להמשך קיומה של ההתיישבות החקלאית.

אורית נוקד: מחר תתקיים צעדת מחאה נגד התוכנית הכלכלית, ואני מנצלת את ההזדמנות וקוראת לכל הצופים להתייצב מחר ולהיות אתנו שם.

אורית נוקד: אל תיתנו לממשלה לקבור את מדינת הרווחה.

אורית נוקד: בואו והצטרפו אלינו בניסיון להציל אותה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת שלום שמחון, שר החקלאות לשעבר, בבקשה.

שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לנצל את ההזדמנות לאחר שחברת הכנסת נוקד אמרה כמה מלים על האגף לחינוך התיישבותי, אבל קודם לכן אני רוצה לבוא בביקורת לעצמנו.

שלום שמחון: לפעמים נוח מאוד לבוא בביקורת כלפי הממשלה, ואני לא מגן כאן על הממשלה.

שלום שמחון: אני רוצה לומר לך שאין ספק שיש לחינוך ההתיישבותי במדינת ישראל תרומה חשובה מאוד, אבל בכל נושא, כאשר לא יודעים לעשות שינויים בזמן - משלמים את המחיר.

שלום שמחון: נכון שמצד אחד יש כאן מגמה פוליטית, אגב, לא רק של שרת החינוך אלא גם של שר החקלאות ופיתוח הכפר, ל"חסל" את השרידים האחרונים של מפא"י ההיסטורית.

שלום שמחון: אנחנו רואים זאת מול עינינו.

שלום שמחון: מה זה השרידים האחרונים של מפא"י ההיסטורית?

שלום שמחון: מועצות הייצור החקלאיות, האגף לחינוך התיישבותי, חלק מהאיגודים המקצועיים החשובים כמו חברת החשמל ו"אל על" ומקומות אחרים.

שלום שמחון: זה נכון.

שלום שמחון: מאחר שחלק גדול מהנמצאים באולם הם נציגי ההתיישבות העובדת, תרשי לי לומר לך, שאם צריך לבוא בטענות, בואו נבוא בטענות קודם כול אל עצמנו.

שלום שמחון: אין לי שום ספק ששרת החינוך לא היתה מעזה לגעת באגף לחינוך התיישבותי אם הוא היה עושה את השינויים המחויבים, ובזמן.

שלום שמחון: כאן השינויים המחויבים לא נעשו בזמן.

שלום שמחון: לא רק שלא היו בזמן, צריך להבין שלא היתה קריאה נכונה של המפה על-ידי חלק מהחברים שלך, חברת הכנסת נוקד, בניהול האגף לחינוך התיישבותי.

שלום שמחון: אני אומר זאת כמי שעוסק בהתיישבות שנים רבות ומכיר את הנושא מקרוב.

שלום שמחון: הייתי שם פעם, עבדתי שם פעם, אני מכיר את זה.

שלום שמחון: אין דבר כזה בעולם, שמישהו משתלט על מערכת ולא מאפשר להכניס בה שינויים.

שלום שמחון: זה לא דבר שעובר בירושה.

שלום שמחון: אם זה המצב, אם המינהל נכנס למצב של סטגנציה, בסופו של דבר בא מישהו ומטאטא אותו.

שלום שמחון: ההפסד של כולנו מאיבוד החינוך ההתיישבותי ומהטמעת חלק מהמגזר ההתיישבותי בתוך המגזר העירוני הוא בעייתי מאוד לטווח הארוך, לא רק למושבים ולקיבוצים.

שלום שמחון: ההפסד משמעותי בטווח הארוך בעיקר לפיתוחו של המגזר הכפרי במדינת ישראל.

שלום שמחון: למרות העובדה שמדברים על פיתוח הכפר, נכון לרגע זה אין תפיסה של כפר במדינת ישראל.

שלום שמחון: הכפר של מחר לא בנוי על הקיבוץ והמושב, הוא לא בנוי על המבנים ההיסטוריים שהיו כביכול הבסיס של מפלגת העבודה.

שלום שמחון: זה כבר לא שם, זו תפיסת עולם אחרת, שמשתנה כתוצאה מהשינויים בקיבוצים וכתוצאה מהשינויים שהיו גם במושבים, ועשו אותם קודם לכן, לא רק עכשיו.

שלום שמחון: אני חושב שבעניין הזה אנחנו עצמנו איבדנו את האגף, ואחר כך באה שרת החינוך ועשתה זאת בקלילות רבה.

שלום שמחון: אותו דבר גם השר לפיתוח הכפר עם מועצות הייצור.

שלום שמחון: לו היו שינויים בזמן, ובעניין זה חבר הכנסת וילן ניסה לעזור בקדנציה שבה אני הייתי שר החקלאות, אני מניח שלא היה בא מישהו היום ומשתמש במכשירים האלה כמכשירים פוליטיים אפשריים בעתיד.

אורית נוקד: הכול בגלל 13 משרות.

שלום שמחון: זה לא עניין של 13 משרות, זה האיבוד של המכנה המשותף האמיתי בהובלת המערכת החינוכית ההתיישבותית.

שלום שמחון: זה העניין.

שלום שמחון: את מי את מכירה בהנהלת האגף לחינוך התיישבותי, שגר באחד המושבים במרחבים או במעלה-יוסף, או באחד המושבים בשכנות למועצה שחבר הכנסת וילן גר בה, בלכיש?

שלום שמחון: אין שם אנשים שמכירים חינוך?

שלום שמחון: אין שם אנשים שיודעים חינוך?

שלום שמחון: בדקת פעם את הנהלת האגף?

שלום שמחון: לכן אני אומר שאנחנו צריכים לבוא בטענות גם לעצמנו.

שלום שמחון: נכון שנעשה כאן מהלך פוליטי, אבל מישהו ניצל את המצב.

שלום שמחון: מתי יכול היה מנהל האגף להיות איש מושבים, מתי יכול היה המפקח הראשי באגף להיות איש מושבים?

שלום שמחון: הרי לפחות מחצית, אם לא יותר - אני לא רוצה לומר שני-שלישים - מהתלמידים באגף לחינוך התיישבותי הם מושבניקים.

שלום שמחון: עם כל חשיבות העניין, אם אנחנו לא יודעים לשנות את הדברים בזמן, אנחנו לא קיימים.

שלום שמחון: אם תרשי לי, אומר את הדברים האלה בין שתיים לארבע בבוקר גם לעצמנו, כי גם את יודעת שמשום שלא סיימנו את נושא הקרקעות בזמן, שילמנו על כך מחיר יקר.

שלום שמחון: לא סיימנו את נושא המים בזמן - שילמנו מחיר יקר.

שלום שמחון: לא סיימנו בזמן את נושא מועצות הייצור - שילמנו מחיר יקר.

שלום שמחון: מישהו מנצל את זה.

שלום שמחון: לפעמים מצטלבים בזה האינטרסים של האיש הפוליטי מהמפלגה האחרת.

שלום שמחון: את יודעת מתפקידייך הקודמים, שלסיים עניין זה דבר חשוב.

שלום שמחון: אין לכך קונוטציה אחרת.

שלום שמחון: לעצם העניין, לממשלה הנוכחית יש הכוח והעוצמה בכנסת.

שלום שמחון: אני יכול לומר זאת כיושב-ראש ועדת הכלכלה, אני רואה זאת מול העיניים, עוצמה בלתי רגילה.

שלום שמחון: הם אומרים לאנשים מה לעשות, ואם אנשים לא רוצים לעשות, הם אינם.

שלום שמחון: למרות העובדה הזאת, הממשלה הזאת מסתכסכת עם חצי מדינה.

שלום שמחון: אם מי לא הסתכסכה הממשלה הנוכחית - עם עובדי "אל על", עם עובדי חברת החשמל, עם החקלאים, עם הגמלאים, עם הפנסיונרים, עם מערכת הבריאות ועם מערכת החינוך.

שלום שמחון: עם מי לא? ובכל זאת, נדמה לי שיש פה מהלך שבסופו של דבר הניסיון המרכזי שבו הוא לשנות את כללי המשחק בחברה הישראלית.

שלום שמחון: כללי המשחק בחברה הישראלית מחר-מחרתיים לא יהיו הכללים של אתמול.

שלום שמחון: אנחנו לא מרגישים, יש כאן מליאה כמעט ריקה, ולא מעט מחברי הכנסת הם חדשים, אך בסופו של דבר הכללים עומדים להיות אחרים לחלוטין, עם חברה שעשויה להיות חברה של מעמדות בלי שנרגיש.

שלום שמחון: נדמה לנו שאנו מייצגים איזו אג'נדה פוליטית, איזו תפיסת עולם ואידיאולוגיה, אבל בסופו של דבר כל אלה מוליכים למקומות אחרים.

שלום שמחון: כל אחד מאתנו צריך להבין מה יקרה, בסופו של דבר, לאדם הקטן.

שלום שמחון: לכאורה יכול שר האוצר לומר, לא פגעתי באנשים הקטנים, אבל שר האוצר עצמו גרם לפגיעה הכי גדולה ביישובי הפריפריה בנגב ובגליל.

שלום שמחון: אם היה כאן שר החקלאות ופיתוח הכפר, הוא היה מודה בכך.

שלום שמחון: מי שמחליט לבטל הטבות מס בסדר גודל של מיליארד ו=200 מיליון שקל, המיועדות בעיקר ליישובי הפריפריה בגליל ובנגב, ולהוריד אותן לרמה של 250-300 מיליון שקל, החליט שהכסף הזה ילך למקום אחר.

שלום שמחון: הכסף הזה לא יהיה בצפון וגם לא בנגב, הוא יהיה במרכז הארץ.

שלום שמחון: בעניין זה שתקתם באופן מדהים.

שלום שמחון: אני לא רוצה לומר שתיקת הכבשים, כי מישהו כבר השתמש בכך.

יצחק הרצוג: היושב-ראש בא מהפריפריה.

שלום שמחון: למה פניתי אליו?

שלום שמחון: כי הוא שכן.

שלום שמחון: אני כבר לא לבד בצפון, אם כי בצפון הרחוק אני עדיין לבד.

שלום שמחון: אני אומר זאת, כי נדמה לי שמבלי משים היתה כאן פגיעה אמיתית ביישובי הפריפריה, באופן כמעט קטלני.

שלום שמחון: משמעות העניין היא, שלא רק יישובי הערבה התיכונה חטפו כאן פגיעה איומה, אלא מישהו כאן שינה את סדרי העדיפויות והחליט שההטבות האלה ניתנות לכל מקום שבו נופלת "קטיושה".

שלום שמחון: אני אומר זאת כמי שחי על גבול הצפון.

שלום שמחון: ההטבה הזאת לא קשורה ל"קטיושה", זו היתה תמיד הטבה גיאוגרפית שמשמעותה לגשר בין המרכז לבין הפריפריה.

שלום שמחון: זו היתה המשמעות האמיתית שלה.

שלום שמחון: לא היתה לה שום משמעות אחרת.

שלום שמחון: המצב הביטחוני, כמובן יש לו השלכה, אבל נתתם ידכם לפגיעה קשה דווקא בדברים שהיו חשובים לכם באמת, ודווקא בגלל העובדה שחלק גדול מהמתיישבים באזורים אלה הם מצביעי ליכוד מסורתיים.

שלום שמחון: הם גם לא יכולים להצביע משהו אחר.

שלום שמחון: זה בא להם מבפנים.

שלום שמחון: ובאתם והכיתם אותם באופן משמעותי לכל הרוחב.

שלום שמחון: מעולם לא האמנתי שראש ממשלה, שאני קורא לו תמיד החקלאי מספר אחת, יקבל חתימות של 85% ממגדלי הירקות במדינת ישראל, ויתעלם מהם כאילו הם לא קיימים.

שלום שמחון: האיש הזה היה חומה בצורה כאשר הייתי שר החקלאות בממשלתו.

שלום שמחון: הוא קיבל חתימות של 85% מאחיו החקלאים, הקוראים לו לעצור את המהלך, וכל זה כאילו לא קיים.

שלום שמחון: הוא אומר, מה אתם רוצים שאעשה, שאפקיר את התומך האחרון שיש לי בליכוד, את שר החקלאות ופיתוח הכפר?

שלום שמחון: זה נראה לכם הגיוני?

שלום שמחון: אני הרי לא יכול לעשות את זה.

שלום שמחון: מה שזה אומר הוא שיש כאן רק מהלך פוליטי נטו.

שלום שמחון: נכון שאבו וילן, חבר הכנסת, ודני ברונר, מנכ"ל מועצת הפירות, ישנו אתו באותו אוהל, אבל זה כבר לא משחק תפקיד.

שלום שמחון: מה שמשחק תפקיד זה בעיקר העובדה הפוליטית.

שלום שמחון: אם דברים נעשים על בסיס פוליטי, אני שואל את עצמי: למה?

שלום שמחון: איך קורה שממשלה מוציאה כל כך הרבה אנרגיה על הלאמה של גופים חצי-ממשלתיים, כאשר הכוונה שלה היא ללכת להפרטה.

שלום שמחון: איך יכול להיות שזה קורה כאשר 20% מחברי הממשלה הזאת הם נציגי שינוי.

שלום שמחון: איך אתם יושבים ושותקים כאשר אתם רואים שהממשלה מלאימה את קרנות הפנסיה, מלאימה את הגופים החקלאיים ובמידה מסוימת נוהגת זילות אפילו ב"אל על".

שלום שמחון: מה זה "אל על"?

שלום שמחון: לפי עיתון "גלובס" מהערב, מדובר בסך הכול ב=110 מיליון דולר.

שלום שמחון: כל מדינת ישראל עומדת על 110 מיליון הדולר האלה?

שלום שמחון: משום שממשלה לא מסוגלת לנהל, היא מפקירה את אחת התשתיות החשובות שלה?

שלום שמחון: היכן בדיוק אתם נמצאים?

שלום שמחון: נעשה כאן מהלך שנועד לתת למישהו חינם את חברת התעופה הלאומית.

שלום שמחון: נעשה כאן מהלך שמשמעותו הלאמת קרנות הפנסיה.

שלום שמחון: מתי ניהל האוצר משהו, מתי ניהל האוצר איזו מערכת גדולה באמת?

שלום שמחון: והחבר'ה יושבים ושותקים כל הזמן.

שלום שמחון: השאלה היא למה הם שותקים.

שלום שמחון: נדמה לי שחלק מהגורמים בתוך הממשלה, כל אחד מטעמו הוא, יושב ושותק בעיקר בגלל העובדה שתמנע ממדינת ישראל ללכת באמת לעידן שהוא אחר.

שלום שמחון: אני לא אומר שאין הזדמנויות בתוכנית הכלכלית.

שלום שמחון: בתוכנית הכלכלית הזאת יש הזדמנויות.

שלום שמחון: השאלה למי מחלקים את ההזדמנויות, האם לקטע שבין גדרה לחדרה, או נותנים הזדמנויות גם לשטח מגדרה דרומה ומחדרה צפונה.

שלום שמחון: נדמה לי שאנחנו הולכים לתת את ההזדמנויות בעיקר למי שקיבל אותן קודם.

שלום שמחון: אנחנו הולכים להקטין את ההזדמנות של מי שהיה לו סיכוי לקבל אותה כמעט מכל ממשלות ישראל בעבר.

שלום שמחון: התוכנית הנוכחית עושה פלסתר את כל נושא העדיפויות במדינת ישראל.

שלום שמחון: הן כמעט לא קיימות.

שלום שמחון: מה שיקרה בפועל הוא שתהיה מכונת עבודה בפריפריה, שאנשי הפריפריה יהיו לא יותר מאשר ברגים קטנים בתוך מערכת משומנת של אזור המרכז, ואנחנו נהיה שותפים לכך.

שלום שמחון: אתה, אדוני היושב-ראש, שבא מהשוליים הרחוקים של הפריפריה, ואני ממש מהקצה של הפריפריה.

שלום שמחון: אבל אני לא מדבר רק על עצמנו, אני מדבר על אזורים נרחבים.

שלום שמחון: ממשלה שמסוגלת להגיד ליישובי הערבה התיכונה: אתם לא תקבלו הטבות מס, כי אם איאלץ לתת לכם אני צריכה לתת גם למי שגר עשר דקות מכפר-סבא, זו ממשלה שסדרי העדיפויות שלה השתבשו לחלוטין.

שלום שמחון: זו ממשלה שבעצם לא שולטת, מכיוון שקנתה את העברת התוכנית הזאת בכסף.

שלום שמחון: כמעט שלא יהיה חבר כנסת אחד מהאיחוד הלאומי ומהמפד"ל שלא נעשה אתו הסכם, חבר הכנסת אילן ליבוביץ.

שלום שמחון: אני מבטיח לך, תבדוק עם כל אחד מהם.

שלום שמחון: לא שנעשה הסכם עם סיעת המפד"ל או האיחוד הלאומי; נעשה הסכם פרטני כמעט עם כל אחד מחברי הכנסת שלהן.

דוד אזולאי: זה לא יכול להיות.

דוד אזולאי: בממשלה שיש בה שקיפות, שום דבר לא נסתר.

שלום שמחון: איזו שקיפות?

שלום שמחון: בלשון הילדים שלי זה הפוך על הפוך.

שלום שמחון: כנראה במשוואה הזאת יש תכמנות.

דוד אזולאי: אתה מאמין שטומי לפיד שיושב בממשלה, ייתן לזה לקרות?

שלום שמחון: אני כמעט משוכנע שהם למדו במהירות את העסק.

שלום שמחון: חבר הכנסת ליבוביץ, שלחו אותם במשימה לאומית, להציל את חוק טל?

שלום שמחון: מה יגיד חבר הכנסת ליבוביץ בסוף השבוע הזה?

שלום שמחון: נשלחתי במשימה לאומית חשובה.

שלום שמחון: הוא יחזור הביתה, הוא צריך להגיד משהו ברחובות.

שלום שמחון: אם ישאלו אותו בבית, הוא יאמר: נשלחתי למשימה לאומית על-ידי חבר הכנסת טומי לפיד, להציל את חוק טל.

שלום שמחון: זה מה שהוא יגיד.

אילן ליבוביץ: אגיד שישבתי כאן כל הלילה והקשבתי לדבריו של חבר הכנסת שמחון.

דוד אזולאי: מודה ועוזב ירוחם.

שלום שמחון: יפה מאוד, אני נורא שמח, כי אני חושב שיושר ציבורי בסופו של דבר חשוב יותר מכל דבר אחר.

שלום שמחון: נדמה לי שאחרי הפוליטיקה ואחרי המפלגות, כולנו אזרחי הארץ הזאת, וכאזרחים צריך להגיד לפעמים גם את מה שהמצפון אומר, ואי-אפשר להסתתר מאחורי מערכת של הסכמים.

שלום שמחון: לא יעלה על הדעת שהמפד"ל שהצביעה בממשלה נגד, תצביע מחר בעד התוכנית הכלכלית.

שלום שמחון: משהו כאן לא בסדר.

שלום שמחון: איפה הם קיבלו את הכסף?

שלום שמחון: הם קיבלו את הכסף בתקציב החטיבה להתיישבות, שיוזרם לשלושת החברים הללו בוועדת הכספים בימים הבאים, בדרך כזאת או אחרת.

שלום שמחון: הרי ישבתי שם כמה שנים, אני מכיר את הטכניקה.

שלום שמחון: הייתי גם השר הממונה, אני יודע איך זה עובד.

שלום שמחון: זה מתחיל ב=80 מיליון שקל, והשנה נגמרת ב=240 מיליון שקל.

שלום שמחון: אני מזמין את מרכז האופוזיציה בוועדת הכספים לבדוק על כמה יעמוד התקציב בפועל של החטיבה להתיישבות בסוף שנת התקציב הנוכחית, למרות מה שרשום בספרים.

שלום שמחון: זה יהיה הגילוי הנאות בין מה ששר האוצר יקרא מחר מעל הבמה כתוספות תקציביות, אם יהיה לו יושר ציבורי, לבין מה שיקרה בסוף השנה.

שלום שמחון: בסוף השנה אנחנו נגלה משהו אחר.

שלום שמחון: כאשר אמרתי לך שזה מפורק לרמה של חבר כנסת בודד בשתי הסיעות האלה, תאמין לי שידעתי מה אני אומר, ואתה יכול לבדוק אותי.

שלום שמחון: איך אומר נחמיה שטרסלר - שלא יעבדו עליכם.

שלום שמחון: תודה רבה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת יצחק הרצוג, ואחריו - חבר הכנסת אבשלום וילן.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם כול ליושב-ראש מחמאות על הניהול הנעים של הישיבה, ובכלל, אני רוצה להגיד לך שתענוג לעבוד אתך.

משה כחלון: תודה.

יצחק הרצוג: אני גם רוצה להגיד מלה טובה לסיעת שינוי, כי היא הסיעה היחידה מהקואליציה שמפגינה פה נוכחות מלאה לכל אורך הדיונים.

יצחק הרצוג: אני חייב לומר שיש לי הרבה עימותים עם שינוי, אבל אני חייב לומר שמבחינת דיון דמוקרטי, ענייני, כמו שקואליציה ואופוזיציה צריכות לנהל ולשמוע זו את זו, זה באמת ראוי שאתם פה.

יצחק הרצוג: אתה חושב לעצמך, מה אנשים עושים בשעה 02:40.

יצחק הרצוג: מה יש להם לעשות?

יצחק הרצוג: לשבת במליאת הכנסת, לנאום בפני אולם שהוא לא מלא ולחשוב שמזה ניוושע?

יצחק הרצוג: והרי זה הכול נראה לכאורה מלים מלים.

יצחק הרצוג: הקואליציה טוענת שזה בזבוז זמן ואנחנו מתישים, וראינו דוברי אופוזיציה זחוחים, שעכשיו הם במיטותיהם מאושרים, מסבירים לנו כמה זה מיותר.

יצחק הרצוג: ואני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, שזה מעשה סמלי מאין כמוהו.

יצחק הרצוג: אנחנו רוצים, במשך יומיים של התמדה, לפקוח את עיניו ואת אוזניו של העם ולהגיד לו: שים לב, הולכים לשנות לך את מעטפת החיים במדינת ישראל, את כל מרקם החיים הסוציאל-דמוקרטי.

יצחק הרצוג: דרך אגב, לדעתי יש הרבה ערים והרבה שרואים אותנו, וגם לא "פראיירים", גם הם רוצים לדעת מה טמון ב=200 העמודים של החוק הזה, שיכתבו עליו עוד רש"י ותוספות ופרשנויות.

יצחק הרצוג: בכל מלה יש פה מכה לאלפי אזרחים, ואנשים לא מבינים את זה.

יצחק הרצוג: לא מבינים שאפשר להציע גם חלופות, ואני גם אדבר על זה.

יצחק הרצוג: יש לי 20 דקות לדבר.

קריאה: תבחר פרק מהתנ"ך.

יצחק הרצוג: יש דברי ישעיהו: הלוא פרוס לרעב לחמך.

יצחק הרצוג: אני חוזר על זה בכל נאום, מכיוון שאני חושב שהתוכנית הזאת היא כל כך לא מתחשבת בחסרי ישע ובחלשים וכל כך לא נוגעת בנקודות הנכונות.

יצחק הרצוג: לאט לאט אנחנו רואים מחזות נוראים בחברה הישראלית.

יצחק הרצוג: היום מובא למנוחות קורבן של נרקומן שביקש 25 שקלים, נענה בסירוב ורצח.

יצחק הרצוג: דיברתי על זה בדיון קודם, מכיוון שבתפקידי כיושב-ראש הרשות למלחמה בסמים הקדשתי יום בשבוע לטיפול בנגמלים ובמכורים, וראיתי בדיוק כיצד זה קורה.

יצחק הרצוג: ראיתי אלפי בני-אדם בגילים 12, 14, 20 וכמובן בכל הגילים האחרים של שנות חיי אדם.

יצחק הרצוג: אנשים שאתה שואל אותם: איך הגעתם לסיטואציה הזאת?

יצחק הרצוג: ואתה מקבל תמונה מאוד מאוד ברורה.

יצחק הרצוג: נרקומן עולה לחברה הישראלית פי ארבעה מאדם שאתה משקיע בו במניעה ובטיפול.

יצחק הרצוג: הרשות למלחמה בסמים עוסקת בטיפול, במניעה, בהסברה, באכיפה, מסייעת לכפרי גמילה ושיקום, עובדת בבתי-הספר, עובדת עם ארגונים שפועלים בתחום הזה, והנה עכשיו חרב הקיצוצים נוחתת גם עליה והיא תסגור מרכזי יום שאליהם באים נרקומנים במהלך היום למסגרת מסודרת, לא גורמים נזק לחברה, עוברים תהליך, חוזרים הביתה, מתייצבים נפשית.

יצחק הרצוג: המוסדות האלה הולכים להיסגר, וייזרקו נרקומנים לרחובות.

יצחק הרצוג: ואז, כשנרצח בן-אדם על-ידי נרקומן בגלל 25 שקלים, כולם נדהמים - איך זה קורה?

יצחק הרצוג: ואתה אומר לעצמך: הרי אתם זרקתם אותם לרחובות, אתם זורקים היום לרחובות מכונות רצח של עוד אנשים תמימים שיבקשו מהם כסף, לא יהיה להם כסף והם עלולים לשלם בחייהם.

יצחק הרצוג: מדוע?

יצחק הרצוג: כי המדינה לא עושה שיקול מה המחיר הכולל, הסופי, כאשר היא נוקטת צעד מהסוג הזה.

יצחק הרצוג: היא לא בודקת, היא לא עושה עדיפויות ועלויות והערכה של נזק או תועלת לחברה הישראלית.

יצחק הרצוג: לכן, כאשר הרשות מתריעה בנושא, או כל אדם שעוסק בנושא הזה, וכאשר אנחנו רואים כיצד פועלים נרקומנים גם בפריצות, גם בעבירות רכוש - תשאלו את המשטרה כמה עבירות רכוש קשורות לנרקומנים; תשאלו את חברות הביטוח כמה עבירות רכוש קשורות לנרקומנים.

יצחק הרצוג: שלא לדבר על פסיכולוגים ושירותי ייעוץ ומשפחות הרוסות ומעגל שני ושלישי של אנשים שקרובים לנרקומנים.

יצחק הרצוג: ופה בהינף יד סוגרים מרכזים בכל רחבי הארץ.

יצחק הרצוג: על תופעת המתאבדים בחברה הישראלית כבר דיברנו, ואני מפנה למסמך שהונח על שולחן הכנסת על-ידי ספריית הכנסת, מסמך מרתק של נעמי קמחי, ששואלת אם המצוקה הכלכלית היא הסיבה היחידה לגל ההתאבדויות.

יצחק הרצוג: היא כותבת, שלדעת מומחים ההתאבדות היא לא תוצאה של סיבה אחת.

יצחק הרצוג: המניעים להתאבדות מצטברים, כמו כוס תרעלה המתמלאת לאט לאט, עד שברגע מסוים היא גולשת על גדותיה.

יצחק הרצוג: המציאות הכלכלית הקשה עלולה למלא את הכוס באורח עקיף.

יצחק הרצוג: מצב כלכלי קשה גורם לאבטלה.

יצחק הרצוג: אדם הנמצא בבית מאבד את תחושת הערך העצמי שלו, הופך לעצבני, רב עם בני משפחתו, משפחתו חדלה להעריך אותו, והלחץ של הבנקים ונושים אחרים ולעתים גם השוק האפור הופכים לטריגר למעשי ההתאבדות.

יצחק הרצוג: במיוחד, אגב, זה קשה מאוד לעצמאים.

יצחק הרצוג: לעצמאים אין ביטוח לאומי, אין הסדרי פנסיה.

יצחק הרצוג: עצמאים תלויים לחלוטין במה שהם בנו לעצמם, אין מעטפת של ביטחון סוציאלי.

יצחק הרצוג: היא מצטטת את פרופסור עוזי ברק מאוניברסיטת חיפה, שאינו חושב שההתאבדות נובעת ממצב כלכלי קשה בלבד, והוא אומר: המצוקה הכלכלית היא הגפרור המצית את ענן הגז הדליק שנמצא כבר בפנים.

יצחק הרצוג: חומר הבעירה קשור לדברים עמוקים ביותר באישיות וברקע של האדם.

יצחק הרצוג: הנסיבות הספציפיות, המצוקה הכלכלית הנוכחית, הן הקש ששובר את גב הגמל, הן הדחיפה האחרונה לאדם שניצב על פי תהום.

יצחק הרצוג: פרופסור ורד סלונים-נבו, ראש המחלקה לעבודה סוציאלית באוניברסיטת בן-גוריון, חושבת שמצב כלכלי קשה עלול להיות הסיבה היחידה או המרכזית להתאבדות.

יצחק הרצוג: זה קורה כאשר הסתבכות נעשית בשקט, בצנעה.

יצחק הרצוג: אדם גאה, שנהג לפרנס בכבוד את משפחתו, אינו משתף את אשתו, את ילדיו, את חבריו, במצבו הקשה.

יצחק הרצוג: הוא מתבייש, הוא מנסה לפתור את זה בעצמו, לבדו.

יצחק הרצוג: הוא לוקח עוד הלוואה, מסתבך בחובות בלי לגלות לאיש.

יצחק הרצוג: הוא סובל ושוקע לבדו בתוך בועה של ייאוש ובתחושה של אין מוצא.

יצחק הרצוג: הבעיה העיקרית היא הסודיות שנובעת מתחושת הבושה וההשפלה.

יצחק הרצוג: כאשר אנשים שולחים יד בנפשם, עכשיו באה ממשלת ישראל ואפילו את הכבוד האחרון לנפטרים מקצצת בקצבת הביטוח הלאומי בעת פטירה.

יצחק הרצוג: זאת בושה וחרפה.

שלום שמחון: - - -

יצחק הרצוג: ועדת הכספים שאני חבר בה, אדוני שלום שמחון, בילתה יום ולילה.

יצחק הרצוג: יש פה חברים, ישבנו ביחד כמועדון אקטיבי מאוד.

יצחק הרצוג: שם היתה תופעת הרובוטריקים.

יצחק הרצוג: היתה הוראה, נכנס יושב-ראש הקואליציה, היה אומר לכולם: תרימו יד - הרימו יד.

יצחק הרצוג: גם מתוך שינה הרימו יד, אבו וילן יכול להעיד.

יצחק הרצוג: עמיר פרץ נאם שעה וחצי בפני חברי קואליציה שישנו כולם.

יצחק הרצוג: היה צריך לראות את זה.

יצחק הרצוג: ליל השימורים של חמישי בלילה, עד 04:30, ארבעה נציגים של האופוזיציה, אלה שהיו שם, כי אנחנו כולנו היינו; ישנים - ועמיר פרץ נואם להם.

יצחק הרצוג: חבל שלא צילמו זה, סרט סוריאליסטי של פליני.

יצחק הרצוג: אם אנחנו כבר מדברים על האכזריות שבצעדים - לא הזכרנו קיצוצים נוספים בתחומים שונים ומגוונים של החיים, למשל, אילן ליבוביץ, תסתכל על תחום התיאטראות.

יצחק הרצוג: הרס טוטלי.

יצחק הרצוג: תסתכל על תיאטרון באר-שבע, שהוא המקום היחיד שמשרת 60% מהאוכלוסייה, תיאטרון יחיד עומד להיסגר.

יצחק הרצוג: הסינפונייטה עומדת להיסגר.

יצחק הרצוג: קצת מרווה ומזור לנפש בכל אזור הדרום הולך להיסגר, כשהממשלה היתה יכולה בקלות לפתור את בעיותיהם של המוסדות האלה, עם טיפה שיקול דעת ואחריות.

יצחק הרצוג: עכשיו אנחנו קוראים ב"גלובס" על עוד מכה לענף הבנייה.

יצחק הרצוג: האוצר מתכנן לבטל פרויקט PFI ל=1,000 כיתות לפחות, שעלותו 500 מיליון שקלים.

יצחק הרצוג: אבל זה היה אמור להיות פרויקט במימון של PROJECT FINANCE INITIATIVE , בPFI=.

יצחק הרצוג: אני אקרא את הידיעה, מכיוון שהיא מאוד חשובה: "משרד האוצר מתכנן לבטל את פרויקט ה=PFI להקמת 1,000 כיתות המיועדות בעיקר למגזר הערבי ולמגזר החרדי.

יצחק הרצוג: כך נודע ל'גלובס'.

יצחק הרצוג: הפרויקט שעלותו 500 מיליון שקלים נועד לאפשר למגזר הפרטי להקים כיתות ולתחזקן" - כלומר, העלות היא בכלל לא על המדינה - "הכוונה לבטל את המכרז מעוררת תמיהה רבה, שכן ההחלטה להקים את כיתות הלימוד באמצעות שיתוף המגזר הפרטי התקבלה על-ידי ראש הממשלה אריאל שרון עוד באמצע 2001.

יצחק הרצוג: ההחלטה אושרה על-ידי הקבינט הכלכלי-החברתי בתמיכת שר האוצר לשעבר, סילבן שלום, שרת החינוך לימור לבנת והשלטון המקומי.

יצחק הרצוג: שלום אף נסע פעמיים לאנגלייה כדי לבדוק מיזמים בשיטת PFI, כולל ביקור בבית-ספר המתוחזק בשיטה זו.

יצחק הרצוג: בעקבות החלטת הממשלה הוקמה בדצמבר 2001 ועדת מכרזים בין-משרדית" - תראו כמה כסף הוציאו כדי לבטל עכשיו - "שפרסמה את המכרז באוקטובר 2002.

יצחק הרצוג: במכרז השתתפו רוב חברות הבנייה הגדולות במשק, שהשקיעו כספים רבים בהכנתו.

יצחק הרצוג: תוצאות המכרז היו אמורות להתפרסם בעוד שלושה שבועות, בתחילת יוני, אך האוצר ביקש דחייה נוספת, וכדי לשכנע את ראשי הרשויות כינס השלטון המקומי כ=40 ראשי רשויות ליום עיון, שבו הוסברו להם השיטה ומשמעויותיה, שכן שיטת ה=PFI מפקיעה מהרשות המקומית את הטיפול הפיזי בבית-הספר.

יצחק הרצוג: ראשי הרשויות הביעו תמיכה בפרויקט, שכן הבינו שרק בדרך זו יוכלו להדביק את המחסור החמור בכיתות הלימוד.

יצחק הרצוג: להערכת השלטון המקומי, ברחבי הארץ חסרות 30,000 כיתות חדשות.

יצחק הרצוג: לדברי יושב-ראש מרכז השלטון המקומי, עדי אלדר, מדובר במכה קשה לאוכלוסיות החלשות, שכן עיקר הבנייה תוכננה למגזר הערבי ולמגזר החרדי, שבהם קיים צורך אמיתי לצמצם פערים גדולים בכל נושא כיתות הלימוד.

יצחק הרצוג: יצוין כי דוח מבקר המדינה מתח ביקורת על אופן קבלת ההחלטה בנושא, מכיוון שנמתחה ביקורת על נסיעתו של השר שלום לאנגליה ולא נבדקה השיטה בכללותה".

יצחק הרצוג: אנחנו מגיעים למצב שבו גם את הפרויקט הזה, פרויקט הדגל היחיד של משרד החינוך, שאמור היה להיות ממומן מהמגזר הפרטי ולהביא לצמיחה גם של מגזר הבנייה, גם אותו הממשלה מנתקת.

יצחק הרצוג: ואתה שואל את עצמך: איפה החמלה של הממשלה הזאת?

יצחק הרצוג: יש סעיף אחד בספר הזה, הסעיף היחיד.

יצחק הרצוג: הרי הממשלה הציעה את הספר הזה.

יצחק הרצוג: כשהיא באה לקריאה שנייה ושלישית היא הוציאה מפה סעיף מרצונה, לא משום שהאופוזיציה ביקשה.

יצחק הרצוג: יש סעיף שעוסק בסיעוד, הזכירו הרבה מאוד את הסיעוד, את הטיפול בקשישים.

שלום שמחון: - - -

יצחק הרצוג: סיפר לנו שר הרווחה זבולון אורלב - נושא מהותי מאוד כמו קצבת לידה.

יצחק הרצוג: מענק לידה זה לא נושא שצריך להיות שנוי במחלוקת, הוא קיים 50 שנה בחברה הישראלית.

יצחק הרצוג: המענק הוא בסביבות 1,200 שקלים.

יצחק הרצוג: הוא אמר שהגיעה הצעה לבטל את מענק הלידה מהילד שני, כלומר שינוי קיבלה צ'ופר השבוע, הוסיפו למענק לידה לילד ראשון - אנחנו בסין.

יצחק הרצוג: ילד ראשון זה טוב, אבל לאם היולדת אין יותר תפרים וכאבים והיא לא צריכה לדאוג לחדר עם מיטת תינוק מהילד השני או מהילד השלישי.

יצחק הרצוג: פשוט טירוף.

יצחק הרצוג: שאלנו את אורלב: לא דיברת בדיון?

יצחק הרצוג: לא העלית את זה בממשלה?

יצחק הרצוג: אני הייתי מזכיר ממשלה, אני יודע מה זה, מביאים נושא ומדברים עליו.

יצחק הרצוג: הוא אמר: הנושא הזה לא נדון בממשלה.

יצחק הרצוג: הביאו אותו ברגע האחרון והצביעו עליו.

יצחק הרצוג: לכן, שינוי לכאורה השיגו את ההישג הזה שהם קיבלו עוד 200 שקל מענק לידה לילד ראשון.

יצחק הרצוג: וואלה, מברוכ.

יצחק הרצוג: אבל למה לילד ראשון?

יצחק הרצוג: מה עם הילדים האחרים?

יצחק הרצוג: מה ההבדל בין ילד ראשון לילד שני?

יצחק הרצוג: מה ההיגיון?

יצחק הרצוג: 50 שנה יש פה מענק - - -

קריאה: - - -

יצחק הרצוג: אני מניח שמניסיונך אתה יודע שגם לילד השני יש צרכים, כשהוא נולד.

יצחק הרצוג: הורידו ב=70%, נותנים עכשיו 30% מהמענק של הילד הראשון.

יצחק הרצוג: אני רוצה לחזור לדוגמה שעליה דיברתי.

יצחק הרצוג: דיברתי על נושא שנקרא חמלה.

שלום שמחון: - - -

יצחק הרצוג: הם רק זנב לאריות, אנחנו שומעים, למרות שכמה שאילן הוא זנב לאריות אולי הוא ראש לשועלים.

יצחק הרצוג: אני חייב לפרט בפני הכנסת על מה אני מדבר.

יצחק הרצוג: יש סעיף בנושא הסיעוד.

יצחק הרצוג: על נושא הסיעוד קמה מהומה.

יצחק הרצוג: היתה הבנה בין הקואליציה לאופוזיציה שהסעיף המדובר מרסק את נושא הסיעוד, כי בענף הסיעוד עובדים כ=50,000 איש בישראל, מרביתם, מעל 42,000, הם עולים חדשים או ישראלים ותיקים, בעיקר עולים חדשים.

יצחק הרצוג: זה מקצוע מאוד עדין וקשה, שבו רוחצים את הזקנים ומטפלים בהם ומאכילים אותם.

יצחק הרצוג: כמובן, הרצון לקצץ במכסת השעות היה בלתי הומני בעליל.

יצחק הרצוג: אבל הייעוץ המשפטי של משרד העבודה והרווחה הוסיף סעיף, שבו הוא אמר: אני גם רוצה לעשות רפורמה בהגדרה של המונח "שירותי סיעוד", כלומר, אותה יחידה שאנחנו מממנים - אנחנו נעשה את זה גם במונחים של שווה כסף, כך שאם אתה לא רוצה לקבל את הטיפול, אתה רוצה לקבל חיתולים במקום, אתה רוצה לקבל מכשיר עזר במקום, אתה תוכל.

יצחק הרצוג: הם הגדירו את המונח "שירותי סיעוד" - שירותים ומוצרים המיועדים לסייע בביצוע פעולות יום-יום, בהשגחה ובניהול משק הבית - שקבע השר בצו.

יצחק הרצוג: והנה, כשאנחנו מגיעים לקריאה השנייה והשלישית, לאחר שהושג הסדר לגבי מתכונת שעות הסיעוד שיש בה קיצוץ - אבל אני חייב לומר שזה הישג של האופוזיציה בתיאום עם הקואליציה - הוציאו את הסעיף הזה.

יצחק הרצוג: אנחנו דרשנו בוועדת הכספים להכניס את זה, הרי הממשלה הציעה את זה.

יצחק הרצוג: לפחות שזה יהיה בפנים.

יצחק הרצוג: מדוע לגזול מהמשפחה ומהנזקק את הגמישות הבסיסית הלא-ביורוקרטית לבחור את סל השירותים שהוא מקבל במסגרת חוק הסיעוד?

יצחק הרצוג: וגם את זה הוציאו, מכיוון שללא רחמים וללא חמלה מתעקשים פה על קוצו של יו"ד, בדיוק כמו שמתעקשים בנושא מס הבריאות על עקרת-הבית בצורה אבסורדית.

יצחק הרצוג: תשאלו אותי: אז מה אתם מציעים?

יצחק הרצוג: המדינה על עברי פי-פחת.

יצחק הרצוג: אני אגיד לכם מה אנחנו מציעים.

יצחק הרצוג: אנחנו מציעים חבילה של 4 מיליארדי שקלים חלופיים.

יצחק הרצוג: ואנחנו הצענו אותה כל הזמן.

יצחק הרצוג: ראשית, אנחנו מציעים לקצץ חצי מיליארד שקלים מתקציב הביטחון, על רקע התפנית בעירק ויתרות שוודאי נותרו בנושא המוכנות בעניין עירק, וממילא לאור העובדה שבחלופות הקיימות ניתן לקצץ עוד חצי מיליארד שקלים בתקציב הביטחון.

יצחק הרצוג: שנית, יש עוד מיליארדים של שקלים שמושקעים מעבר ל"קו הירוק".

יצחק הרצוג: זאת לא ססמה ולא קלישאה.

יצחק הרצוג: מושקעים מעבר לסל ההטבות הניתן בכל רחבי הארץ, בפרויקטים אדירים של תשתיות שלא יהיה להן שום ערך, ולאור המלה "כיבוש", שראש הממשלה היום התפתל לגביה, אבל לא יהיה אפשר עוד למחוק את זה מהזיכרון הקולקטיבי.

יצחק הרצוג: בוודאי ניתן היה לקצץ לפחות חצי מיליארד שקלים.

יצחק הרצוג: ואנחנו מציעים לדחות את הרפורמה במס.

יצחק הרצוג: אנחנו חושבים שבמצב הנוכחי של החברה הישראלית ההשפעה של הרפורמה במס על מעמד הביניים תהיה אפסית, כשעלותה 2.5 מיליארדי שקל, ועדיף היה לדחות אותה בשנתיים.

יצחק הרצוג: אני אומר לך, חבר הכנסת ליבוביץ, הציבור ששלח אתכם הוא הראשון שייפגע עמוק מאוד מכיוון שמעלים לו באופן בסיסי, במעטפת החיים שלו, את מחירי המים, החשמל, הארנונה, מקצצים לו בשירותים מוניציפליים, בשירותים סוציאליים, בשכר ובתנאי הפנסיה.

יצחק הרצוג: ומצפים ממנו גם למחוא כפיים וליצור את הצמיחה.

יצחק הרצוג: אני אומר לך שהציבור הראשון שיקרוס וירד לקו העוני יהיה ציבור מעמד הביניים.

יצחק הרצוג: תחשוב על זה טוב, ותזכרו את דברי.

יצחק הרצוג: תודה רבה לכם.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה, 20 דקות.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת - - -

משה כחלון: חבר הכנסת שמחון, קודם התלוננת על המוסדות של מפא"י שהולכים להיהרס, אז אנחנו מנסים להחיות אותם עכשיו.

אבשלום וילן: אני, ברשותך, בשעת בוקר מוקדמת זאת אמשיך במה שהתחלתי בו במשך היומיים האחרונים, אבל כמו תמיד אתחיל בתקציר הפרקים הקודמים.

אבשלום וילן: התוכנית הכלכלית הזאת איננה תוכנית שבעצם צריכה להביא לצמיחה.

אבשלום וילן: להזכירכם, כאשר ביקשנו בוועדת המריונטות, הקרויה ועדת הכספים, או ועדת הרובוטריקים, שבה לוחצים על כפתור, טוענים את הבטריה וכל הידיים של הרובוטריקים מתרוממות, להוסיף את המלה "צמיחה" – כי אם תכלית התוכנית הזאת היא להגיע לצמיחה, מה פשוט יותר מאשר לכתוב את המלה "צמיחה" במטרת החוק?

אבשלום וילן: – ראה זה פלא, עשרה מתוך עשרת חברי הקואליציה סירבו להוסיף את המלה "צמיחה".

אבשלום וילן: אבל זה לא מקרה.

אבשלום וילן: אם חבר הכנסת הרצוג דיבר על אופן קבלת ההחלטות בממשלה הזאת - אז אני מוכן להוסיף לך כמה פרטים.

אבשלום וילן: לא היה דיון רציני בתוכנית הזאת בכל ישיבת הממשלה בכל עשרות הסעיפים.

אבשלום וילן: השר זבולון אורלב סיפר שנושא כמו מענק לידה לא הגיע לדיון, הוא בא בחשכת הליל.

אבשלום וילן: יושב פה יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת שמחון, שדן בוועדה שלו ופיצל את הסעיף של התקשורת.

אבשלום וילן: שאלתי: איך הגיע סעיף התקשורת לממשלה?

אבשלום וילן: האם העובדה שבנימין נתניהו החליט להפריט את השידור הציבורי, החליט להשתלט על ערוץ=1 ולחסלו משום שלדעתו אריאל שרון שולט בו, האם היה דיון על מהות השידור הציבורי?

אבשלום וילן: האם היה דיון בממשלה על כך שרוצים, לדוגמה, להכניס לרשת ב', ואולי כדרך אגב לחסל את "גלי צה"ל", לתוך התוכנית הזאת הפרטה של הרדיו ולאפשר לתחנות רדיו אזוריות להפוך לתחנות רדיו ארציות?

אבשלום וילן: האם היה דיון אחד בממשלה בנושא הזה, מה היא התפיסה?

אבשלום וילן: האם הולכים להפרטה מוחלטת של הרדיו בישראל למרות כל החוקים הקיימים?

אבשלום וילן: לא היה דיון.

אבשלום וילן: האם היה דיון אם רוצים להפריט את ערוץ=1 של הטלוויזיה?

אבשלום וילן: לא היה דיון.

אבשלום וילן: שר האוצר הביא את זה כדרך אגב בשולי התוכנית, ובמקרה נתקלנו בסעיפים הללו בוועדת הכלכלה ויושב-ראש הוועדה החליט לפצלם כדי לקיים דיון רציני.

אבשלום וילן: שידע הציבור, ככה מתקבלות ההחלטות.

אבשלום וילן: אני קובע, אדוני היושב-ראש, לא רק שככה מתקבלות ההחלטות אלא יותר מזה - לא הובאו לידיעת הכנסת כל ההתחייבויות השלטוניות וההסכמים שנעשו בין שר האוצר, ראש הממשלה וסיעות הקואליציה וחברים בקואליציה.

אבשלום וילן: אני פניתי ליועץ המשפטי לממשלה בנושא.

אבשלום וילן: קיבלתי אתמול את תשובתו.

שלום שמחון: דרך אגב, הודיעו שביבי הדליק הרגע את מקלט הטלוויזיה בחדר השינה שלו, כך שהוא מקשיב לך.

אבשלום וילן: כולי אושר ששר האוצר צופה בי.

יצחק הרצוג: אבו, היית אתו בטירונות?

אבשלום וילן: לא הייתי אתו בטירונות, אבל זה לא לעניין.

אבשלום וילן: אני ביליתי אתו כמעט ארבע שנים.

אבשלום וילן: אבל, איך אמר חבר הכנסת שמחון, אין לזה שום משמעות.

אבשלום וילן: המשמעות היחידה שמעניינת את שר האוצר היא הכוחנות הפוליטית.

אבשלום וילן: אם זה לא היה, לא ניתן להסביר לדוגמה את האופן הבוטה שבו הוא הביא את נושא קרנות הפנסיה.

אבשלום וילן: דיברתי על זה לפני שעתיים, אדבר על זה גם בהמשך.

אבשלום וילן: כך שאל תחפש אצל שר האוצר איזה קשרים חברתיים או חבריים כלשהם, הם פשוט אינם.

אבשלום וילן: יש חישוב כוח פוליטי, נקודה, ומה שלא הולך בכוח ילך ביותר כוח.

אבשלום וילן: אני אמשיך בדוגמה שדיברתי עליה קודם.

אבשלום וילן: היועץ המשפטי לממשלה הודיע לי אתמול, שהוא פנה לשר האוצר ולראש הממשלה וביקש מהם - - -

מאיר פרוש: הוא עצמו או המשנה שלו?

מאיר פרוש: יש לו חמישה משנים.

אבשלום וילן: היועץ המשפטי לממשלה הודיע לי, שהוא והמשנה, שניהם פנו וביקשו והזהירו והתריעו בפני ראש הממשלה ושר האוצר, שיש לשים היום בצהריים, לפני תחילת ההצבעות, את ההסכמים החשאיים.

אבשלום וילן: ובכן, אני קובע – ומסיבות מובנות אינני יכול לתת את המקורות – שאנשי יש"ע, באמצעות חבר הכנסת ניסן סלומינסקי מהמפלגה הדתית לאומית וחבר הכנסת צבי הנדל ממפלגת האיחוד הלאומי, וכנראה גם חברי כנסת נוספים, סגרו התחייבויות שלטוניות לקבל סכומי כסף זהים לסכומים שבתוכנית הזאת, אדוני היושב-ראש, יורדים ממה שנקרא "ביטול הפטורים ממס הכנסה".

אבשלום וילן: יישובי יש"ע ויישובי גוש-קטיף יקבלו את אותם סכומים שירדו מהחזרי המס באמצעות מענקים ממשלתיים שונים ומשונים.

דוד אזולאי: ולפיד יצביע בשביל זה?

אבשלום וילן: לפיד לא יודע את זה.

אבשלום וילן: אלה היו התחייבויות שלטוניות.

אבשלום וילן: אני שאלתי שלוש פעמים בוועדת הכספים אם היו התחייבויות שלטוניות.

אבשלום וילן: אמר לי יושב-ראש אגף התקציבים: למיטב ידיעתי, לא.

אבשלום וילן: הוא כנראה אמר אמת.

אבשלום וילן: לא הוא התחייב.

אבשלום וילן: שר האוצר התחייב.

אבשלום וילן: שני שרי האוצר.

שלום שמחון: מחר, יחד עם שינוי, הם יקבלו את התרומות שלהם.

אבשלום וילן: אני רוצה לשמוע את זה מחר מעל במת הכנסת.

אבשלום וילן: קרוב לוודאי שהתשובה תהיה: לא היו שום התחייבויות.

אבשלום וילן: אני מציע לכולנו לעקוב אחר מה שאמר פה חבר הכנסת שמחון.

אבשלום וילן: מהו לרגע זה תקציב המחלקה להתיישבות?

אבשלום וילן: אילו תוספות יבואו פתאום מהרזרבה, או בהעברות תקציביות תמימות במהלך השנה?

אבשלום וילן: אני מציע לך, יושב-ראש האופוזיציה בוועדת הכספים, חבר הכנסת הרצוג, לעקוב אחרי כל העברה כספית תמימה.

אבשלום וילן: אתה תראה שפתאום יעברו כספים למחלקה להתיישבות, ופתאום נראה אילו מענקים למועצות אזוריות.

שלום שמחון: וסעיף התיישבות צעירה במשרד הפנים, שאתמול ועדת הכספים הצביעה בו.

שלום שמחון: באורח פלא חברי הליכוד, שמגיעים בדרך כלל להצבעות ביום שני, הגיעו אתמול והצביעו עליו.

אבשלום וילן: נראה אילו תוספות בסעיף התיישבות צעירה במשרד הפנים ובעוד סעיפים סתמיים שונים ומשונים.

אבשלום וילן: אני מודיע לך, אדוני היושב-ראש, שראש הממשלה הזה, כפי שאמר עליו דוד בן-גוריון בזמנו, כנראה נמנע מאמירת דברי אמת.

אבשלום וילן: שר האוצר הזה, גם לו רקורד לא כל כך סימפתי בשנים האחרונות בנושא אמירת האמת.

אבשלום וילן: אבל אם לא יעלו השניים האלה מחר ויגידו את האמת, אני מקווה מאוד שהציבור הישראלי ישפוט, יבין וידע כי היו התחייבויות שלטוניות ברורות.

אבשלום וילן: על מה לא היה?

אבשלום וילן: על יישובי הערבה.

אבשלום וילן: 450 משפחות שמייצרות 60% מיצוא הירקות של מדינת ישראל, עליהן עלה הכורת.

אבשלום וילן: פה שר האוצר היה גיבור על חלשים.

אבשלום וילן: למה?

אבשלום וילן: הם יושבים במרכז הנגב, הם יושבים רחוק מכל נקודת יישוב, להם לא מגיע.

אבשלום וילן: את הפטור ממס הכנסה ביטלו, לאחרים השאירו ונתנו הטבות; עליהם הטילו היטל של 8% על העסקת עובדים זרים, ואין להם עובדים אחרים.

אבשלום וילן: הם היו פה, הם דיברו פה.

אבשלום וילן: חברת הכנסת אורית נוקד העבירה באותו אישון לילה את ההסתייגות שהחזירה את הטבת המס לערבה.

אבשלום וילן: אבל אז הכריזו על הפסקה, הכניסו את אותם חברי קואליציה מנומנמים, שחלקם העז למרוד ולהצביע בנושא הערבה ביושר, אל תוך החדר.

אבשלום וילן: תוך עשר דקות יישרו אותם, המגהץ עבד, ולאחר מכן חזרו הרובוטריקים, הידיים שונו, עברה הרוויזיה, ועשרת חברי הקואליציה המופלאים הצביעו כנגד יישובי הערבה.

אבשלום וילן: עדיין לא מאוחר.

אבשלום וילן: מחר תעלה ההסתייגות במליאה.

אבשלום וילן: אני מקווה שהתבונה תחזור.

אבשלום וילן: אני רוצה לחזור, ברשותך, אדוני היושב-ראש, לאופן קבלת ההחלטות.

אבשלום וילן: דיברתי על זה קודם ואדבר גם עכשיו.

אבשלום וילן: תראו בנושא הפנסיה.

אבשלום וילן: תוחלת החיים עלתה.

אבשלום וילן: בכל העולם המערבי יש בעיה גדולה כיצד לטפל בנושא הפנסיה.

שלום שמחון: אני יכול לתת לך נתון?

שלום שמחון: אתמול אמר סגן הממונה על קרנות הפנסיה באוצר, שהם מתכוונים להזרים 73 מיליון שקל.

שלום שמחון: מאיפה בא הכסף הזה?

שלום שמחון: זה פרוס על פני כמה שנים.

יצחק הרצוג: זה לא 70 מיליארד.

יצחק הרצוג: הם הבטיחו לנו 140 מיליארד.

אבשלום וילן: תקרא בתוכנית הכלכלית.

אבשלום וילן: זה מופיע פה.

אבשלום וילן: הם דיברו שהגירעון האקטוארי הוא 140 מיליארד, והם מתכוונים להתמודד אתו.

אבשלום וילן: 70 מיליארד מופיע פה בתוכנית.

אבשלום וילן: תראה, בגירעון האקטוארי הרי לא מדובר בבעיה שתפרוץ מחר.

אבשלום וילן: מדובר בגירעון שיתחיל לפעול בעוד 25 שנים, אמיתי.

יצחק הרצוג: שגם עליו יש מחלוקת.

אבשלום וילן: ויש מחלוקת.

אבשלום וילן: כלומר, מדובר על 40 שנה.

אבשלום וילן: הם אומרים על 70 מיליארד, כשכל שנה הם יזרימו 1.5 מיליארד, ושאר הסגירה תהיה עקב כך ש=70% מהון הקרנות יצא אל שוק ההון.

אבשלום וילן: הם נותנים ביטחונות רק עבור 30%.

אבשלום וילן: אבל אני לא רוצה להיכנס לפרטים.

אבשלום וילן: הצופים בשעה זאת של הלילה ממילא יהיה להם קשה לעקוב אחרי זה.

שלום שמחון: לי חשוב בכמה תיפגע הפנסיה של אמא שלי.

שלום שמחון: אתה חושב שמעניינים אותי כל החשבונות האלה?

אבשלום וילן: אין ספק שאוטומטית ירדו לה 2%.

אבשלום וילן: הדבר היותר חמור הוא, בכל העולם המערבי יש בנושא הזה כרגע בעיה.

אבשלום וילן: ביום ראשון האחרון - -

שלום שמחון: לפי מה שאמרת זה יוצא יותר מ=20%.

אבשלום וילן: - - הפגינו 500,000 בני-אדם ברחובות פריס.

אבשלום וילן: האם מישהו פה חשב לקיים דיון רציני?

אבשלום וילן: יש בעיה אמיתית בקרנות הפנסיה.

אבשלום וילן: האם קראו לאקטוארים המומחים?

אבשלום וילן: האם קראו להסתדרות?

אבשלום וילן: האם קראו לקרנות הפנסיה ואמרו: בואו נשב ונחפש פתרון?

אבשלום וילן: מה פתאום?

אבשלום וילן: בנימין נתניהו, בכוחנות בוטה וגסה, העביר את זה כהרף עין בממשלה.

אבשלום וילן: הרי מה תיאר פה חבר הכנסת הרצוג, את השינוי הכלכלי המהותי ביותר, המרחיק-לכת ביותר, הביאו לוועדת הכספים אחרי 18 שעות של דיון רצוף, כאשר כל חברי הקואליציה ישנים.

אבשלום וילן: ואנחנו מדברים במשך שעתיים ולאחר מכן מרימים את הידיים.

אבשלום וילן: ככה עוברת הרפורמה החשובה ביותר במשק הישראלי בלי שמתקיים עליה דיון ציבורי.

אבשלום וילן: ראיתם אתמול מול רחבת הכנסת 50,000 איש שאומרים מה זה יעשה להם.

אבשלום וילן: תיאוריית השמן והרזה.

אילן ליבוביץ: אלה הרובוטריקים של עמיר פרץ, עובדי חברת החשמל - - - שהיו פה.

אבשלום וילן: מי שהכניס לכנסת הזאת את תרבות הרובוטריקים, שלא יזרוק את זה על אחרים.

אבשלום וילן: חברי הסיעה שלך התנגדו לחצי מהמהלכים שם, והצביעו כמו רובוטריקים.

אבשלום וילן: אז אל תקפוץ.

אבשלום וילן: 50,000 בני-האדם האלה נפגעים פגיעה אמיתית.

אבשלום וילן: את זה לא אמרתי לכם קודם.

אבשלום וילן: זה לא "השמנים" של נתניהו, המגזר הציבורי, להם יש פנסיה תקציבית.

אבשלום וילן: זה המגזר היצרני, זה הרזה שנושא עליו את השמן.

אבשלום וילן: האנשים האלה הולכים להיפגע.

אבשלום וילן: מישהו דיבר אתם?

אבשלום וילן: מישהו הוביל דיון רציני?

אבשלום וילן: אבל זה רק בזה?

אבשלום וילן: זה הרי נושא אחר נושא.

אבשלום וילן: דובר פה על הביטוח הלאומי.

אבשלום וילן: הרי מה השערורייה הגדולה ביותר?

אבשלום וילן: מדוע הנכים פה בחוץ שובתים רעב?

אבשלום וילן: - כאשר באה ממשלת ישראל והיא לא קיימה בכלל דיון מה משמעות שחיקת הקצבאות.

אבשלום וילן: ראה, אדוני היושב-ראש, ברגע שהעבירו שם סעיף קטן – אינני יודע אפילו אם יושב-ראש האופוזיציה בוועדת הכספים, חבר הכנסת הרצוג, שם לב לזה - - -

מאיר פרוש: אני מבקש להעיר שאין פה כרגע אף חבר כנסת מהקואליציה.

מאיר פרוש: היושב-ראש הוא נייטרלי במקרה הזה.

מאיר פרוש: האם יכול להתקיים דיון כזה?

מאיר פרוש: הייתי מצפה שיהיה פה חבר כנסת אחד לפחות מהקואליציה.

משה כחלון: הוא יצא לרגע.

אבשלום וילן: הרי זה בדיוק מתיישב עם מה שאני מסביר ברבע השעה האחרונה.

אבשלום וילן: אין שום דיון.

אבשלום וילן: לא רק שישנים.

אבשלום וילן: תראה מה נעשה בכל קצבאות הביטוח הלאומי, החל בקצבאות הזיקנה, דרך קצבאות הילדים, דרך קצבאות הנכים.

אבשלום וילן: באו אנשי האוצר ואמרו: במקום להצמיד לשכר הממוצע במשק, אנחנו נצמיד את הקצבאות למדד המחירים לצרכן.

אבשלום וילן: כל סטודנט שנה א' בכלכלה יודע שרמת החיים עולה בשנה ב=2% בממוצע.

אבשלום וילן: כלומר, כאשר אתה מצמיד משהו במשק לשכר הממוצע במשק, אתה שומר על אותה רמת חיים.

אבשלום וילן: כאשר באו פה - וחברים יקרים, רבותי חברי הכנסת, תקראו פה בחוברות מה כתוב: "כל הקצבאות יוצמדו למדד המחירים לצרכן במקום למדד השכר הממוצע".

אבשלום וילן: מה זה אומר?

אבשלום וילן: הלכנו ובדקנו, ב=30 השנים האחרונות – תקשיב טוב, חבר הכנסת פרוש – מ=1973 ועד היום, השכר הממוצע במשק עלה ב=47% יותר ממדד המחירים לצרכן.

אבשלום וילן: שאלת, חבר הכנסת שמחון, מה זה יעשה לאמא שלך – הנה לך אחת התשובות.

אבשלום וילן: כל קצבאות הזיקנה, כל הקצבאות - - -

שלום שמחון: אם לי יש בעיה עם אמא שלי אני אשלח אותה לחבר הכנסת כחלון, יושב-ראש הישיבה הנוכחי, שיפתור לה את הבעיה.

שלום שמחון: הנה אילן ליבוביץ הגיע, נפתרו כל הבעיות.

אבשלום וילן: הוא לא יפתור, כי ברגע שאת כל קצבאות הזיקנה שוחקים עכשיו ב=2% לשנה - - -

קריאה: - - -

אבשלום וילן: בעשר שנים הן יישחקו ב=20%, ולאחר מכן ב=30%.

אבשלום וילן: כל מה שנקרא מדינת הרווחה, וכל מה שנקרא - - - הרי מה הטרגדיה של התוכנית הזאת?

אבשלום וילן: במדינת ישראל הפערים בין העשירון התחתון והעליון, לפני תשלומי ההעברה שבנימין נתניהו כל כך אוהב לתקוף אותם, הם 1:13.

אבשלום וילן: רשת מסיבית של תשלומי העברה מביאה לכך שהם יורדים ל=1:6, 1:7.

אבשלום וילן: התוכנית הזאת, בהצהרה ובכוונת מכוון, תביא את הפערים ל=1:8, ל=1:9.

אבשלום וילן: דיברו פה על סמים, דיברו פה על נרקומנים.

אבשלום וילן: הרי לא ברור לכם שהוצאות המדינה כדי לטפל באותן שכבות אוכלוסייה שמהן יצאו הפושעים הבאים, שלהם יצטרכו לבנות יותר בתי-סוהר, שיצטרכו להפעיל צי של עובדים סוציאליים כדי לטפל בהם, כל ההוצאות האלה רק יגדלו.

אבשלום וילן: העולם המערבי למד את זה.

אבשלום וילן: אז עומדת פה חברת הכנסת ענבל גבריאלי קודם ומסבירה בשם האחריות שצריך לתמוך בתוכנית.

אבשלום וילן: אני שואל אותה, האם את מבינה מה המשמעות של אחריות?

אבשלום וילן: האם את מבינה שהתוכנית הזאת הולכת להעמיק את הפערים?

אבשלום וילן: האם את מבינה שהתוכנית הזאת לא תוביל אותנו לצמיחה?

אבשלום וילן: מדוע היא לא תוביל אותנו לצמיחה?

אבשלום וילן: משום שהיא מעמיקה את הספירלה של המיתון.

אבשלום וילן: שיבוא שר האוצר הזה, בוגר MIT, ויסביר לי איך בהורדת מס, רפורמה במס של 2.5 מיליארדי שקל בתקופה של מיתון וירידת מחירים, הוא מצליח על-ידי כך להשאיר יותר כסף פנוי ולהוביל אל עבר צמיחה.

אבשלום וילן: הרי אין דוגמה אחת בעולם לכך שבזמן מיתון הורדת מסים יצרה צמיחה.

אבשלום וילן: איש לא ניסה את זה.

אבשלום וילן: כל הניסיונות בעולם היו רק במשק יציב או במשק שמתחיל צמיחה.

אבשלום וילן: אבל נתניהו הרי מותר לו הכול.

אבשלום וילן: הוא המציא את התיאוריות ויש לו מריונטות.

אבשלום וילן: האם יודע הציבור איך ישראל כץ, שר החקלאות, העביר בממשלה את הלאמת מועצות הייצור החקלאיות?

מאיר פרוש: מי הקים את מועצות הייצור?

אבשלום וילן: משה דיין הקים את מועצות הייצור החקלאיות.

אבשלום וילן: כל הרעיון היה שהחקלאים ינהלו את אורחות חייהם, ומהמדינה קיבלו רישוי לעשות את זה בצורה מושכלת בשליטתם ובאחריותם, באוטונומיה.

אבשלום וילן: זה אחד המודלים היפים.

יצחק הרצוג: אין חקלאים במדינה.

אבשלום וילן: אמרתי לשר החקלאות הנוכחי, אם זה יעבור מחר, תעלה לבית-הקברות בנהלל ותבקש סליחה מדיין.

אבשלום וילן: אבל ההתחרפנות בעיצומה.

אבשלום וילן: משרד המשפטים נתן חוות דעת שלילית, נגד הלאמת מועצות הייצור, אבל השר כץ הפעיל את המכבש הפוליטי, הפעיל את הרוב והעביר, בניגוד לעמדת משרד המשפטים; מה שנקרא בשפת העם: כופף אותו.

אבשלום וילן: מדוע הוא עשה זאת?

שלום שמחון: יותר מזה.

שלום שמחון: הוא גם הוציא חוות דעת שנייה שתומכת פתאום.

אבשלום וילן: בוודאי, כופף אותם.

אבשלום וילן: ומדוע הוא עשה את זה?

אבשלום וילן: משום שהוא צריך להתחרות עם השר צחי הנגבי.

אבשלום וילן: הוא רוצה מינויים פוליטיים.

אבשלום וילן: כל הקרב הוא על מרכז הליכוד.

אבשלום וילן: צחי הנגבי התפאר שבמשרד לאיכות הסביבה הוא הצליח להביא ל=80 מינויים פוליטיים, וישראל כץ הרי מתחרה עם צחי הנגבי 20 שנה ויותר, אז גם הוא צריך מינויים פוליטיים.

אבשלום וילן: אתם, אנשי שינוי, יושבים בממשלה הזאת, רואים את המראות, שומעים את הקולות, ואינכם אומרים דבר.

אבשלום וילן: הרי כל הלאמת מועצות הייצור הזאת מגוחכת.

אבשלום וילן: כבר אמר השר לשעבר שמחון: התחלנו במהלך והובלנו אותו, והבאנו לאיחוד ראשון.

אבשלום וילן: במקום לעשות את זה באופן מושכל, בדרך מובנית, לקחו - - -

שלום שמחון: אני רוצה להגיד מה ההבדל.

שלום שמחון: אני רציתי להוציא סמכויות מהממשלה ולהעביר לחקלאים, ופה עושים בדיוק להיפך.

שלום שמחון: במקום שהממשלה תשתחרר מאחריות, היא לוקחת את האחריות אליה.

אבשלום וילן: זה הרי עובר כחוט השני.

אבשלום וילן: זה לא תוצאה של מצב שהממשלה מקיימת סדרת דיונים, מקבלת החלטות ומובילה רפורמות.

אבשלום וילן: אתן דוגמה נוספת שזועקת לשמים, והיא ידועה בז'רגון העממי כמקרה עוזי כהן.

אבשלום וילן: הרי מה הטרגדיה של עוזי כהן, שהוא כנראה עסקן ממולח מאוד?

אבשלום וילן: אם הוא היה ניחן בתכונה שהיא לא ישראלית אופיינית, כושר האיפוק, לא הייתם יודעים על כך.

אבשלום וילן: אבל מה הצרה, עוזי כהן הוא הישראלי המצוי, והוא ממהר רק לספר לחבר'ה מה הוא עשה.

אבשלום וילן: הממשלה החליטה על איחוד רשויות מקומיות ומועצות אזוריות, בסדר גודל של 500 מיליון שקלים.

אבשלום וילן: אגב, היא לא החליטה לבצע את זה לפי דוח-שחר משנת 1998.

משה כחלון: חבר הכנסת וילן, זמנך תם.

אבשלום וילן: הזמן עוד ארוך, חכה, יש לי סיפור מעניין בשבילך.

אבשלום וילן: שידע גם הציבור.

משה כחלון: חבר הכנסת פרוש ממתין בסבלנות.

אבשלום וילן: אציג את כל מחדלי הממשלה פה אחרי זה ברשימה.

אבשלום וילן: אקצר את הסיפור.

אבשלום וילן: לא על-פי דוח ועדת-שחר משנת 1998, שבו המליצו איך לאחד רשויות מקומיות, אלא קבעו en bloc.

אבשלום וילן: אבל אז בא עוזי כהן לשר שטרית ואמר: תגיד, אתה השתגעת?

אבשלום וילן: עוד מעט בחירות ברשויות המוניציפליות.

אבשלום וילן: אנחנו הליכוד נאחד מועצות שלנו ונאבד מוקדי כוח, מוקדי שלטון?

אבשלום וילן: אני בא עכשיו בשם פורום סגני ראשי הערים - קודם כול, אסור לפגוע בסגנים.

אבשלום וילן: אסור לפגוע בסגנים?

אבשלום וילן: לפי מה מחשבים?

אבשלום וילן: לפי שיקולי חיסכון, לפי שיקולי יעילות?

אבשלום וילן: מה פתאום - לפי שיקולי מרכז הליכוד.

יעקב מרגי: לפי הביתנים במרכז.

אבשלום וילן: איפה כדאי לליכוד ואיפה לא כדאי לליכוד.

אבשלום וילן: אחרי זה לא מאיימים על השר שטרית, לא מאיימים על השר נתניהו.

אבשלום וילן: הם לא סחיטים ולא לחיצים.

אבשלום וילן: רק מודיעים להם, שאם רצונו של עוזי כהן לא ימולא, יהיו להם צרות.

אבשלום וילן: ואז מגיע השר שטרית אל ועדת הכספים ואומר: רגע, רגע, רגע, הסעיף הזה בטל, 97 מיליון נופלים מתוך התוכנית.

יצחק הרצוג: אבל אם היו קוראים לו ראש ועדת טיפות-חלב, אז לעוזי כהן לא היתה בעיה.

אבשלום וילן: בוודאי, אבל הטרגדיה היא שהעם שומע והציבור רואה, וזאת סחיטה פוליטית, סחטנות פוליטית ושוחד פוליטי לאור היום ובגלוי.

אבשלום וילן: ועוזי כהן - מילא אם היה עושה את זה בשקט לא היינו יודעים - רץ מייד לכלי התקשורת, לספר לחבר'ה: לא הוצאתי רק לעצמי, הוצאתי לכולם.

אבשלום וילן: ו=40 חברי כנסת של הליכוד ו=15 חברי כנסת של שינוי מרימים יד עבור הזוועה הפוליטית הזאת, וככה נראית מדינת ישראל כמדינה מתקדמת.

אבשלום וילן: גם בעולם השלישי יש קצת בושה.

משה כחלון: ולסיום, חבר הכנסת וילן?

משה כחלון: יש זמן עד הנץ החמה.

אבשלום וילן: לסיום, מניתי פה רק כמה דברים.

אבשלום וילן: האם שמת לב, אדוני היושב-ראש, שלפי התוכנית הזאת הזכויות של אלמן ושל אלמנה לא יהיו שוות?

אבשלום וילן: האם אדוני היושב-ראש יודע - -

יצחק הרצוג: זה פשוט פשע.

יצחק הרצוג: ומי הצביע?

יצחק הרצוג: כל חברי הקואליציה בוועדת הכספים, לרבות ראש שדולת הגמלאים.

אבשלום וילן: - - שעבר חוק הקובע, שאם יש אשה שמרוויחה הרבה ובעל שמרוויח מעט, והיא חס וחלילה הולכת לעולמה, האלמן לא יכול לקבל את הקצבה של אשתו?

אבשלום וילן: למה?

אבשלום וילן: זאת חברה של ימי הביניים.

אבשלום וילן: הכנסת תיקנה את זה.

אבשלום וילן: בא האוצר ושינה את זה.

אבשלום וילן: אתה שואל את חברי הכנסת של שינוי: ש"ס כבר מצביעים בעד זה, גם הם מבינים שגם אלמן צריך לקבל את קצבת השאירים של אשתו, גם אם היא הרוויחה הרבה, ואנשי שינוי, מפלגת מעמד הביניים, מפלגה מתקדמת המייצגת את צפון תל-אביב, את השכבות הכי חזקות, מרימה ידיים, שתי אצבעות של חברי שינוי מתרוממות בוועדת הכספים לחוק הכי אנכרוניסטי שקיים.

אבשלום וילן: והציבור שומע ושואל: הזאת שינוי שלה ייחלנו?

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אני עכשיו אסיים, זמני תם, אבל הדוגמאות הן עוד רבות מספור.

אבשלום וילן: אמשיך פה עד להצבעה עצמה.

אבשלום וילן: תודה, אדוני.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.

אילן ליבוביץ: אלה צועקים כל הזמן ונשארים באופוזיציה.

אבשלום וילן: אל תשכח שהגלגל מתהפך.

אילן ליבוביץ: הוא רק שכח שאם האצבעות שלנו לא היו מתרוממות, לא היתה עוברת מפת הדרכים.

אבשלום וילן: מודי זנדברג הוא באמת יונה צחורה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בעצם הכול התחיל בהסכם שנעשה בין הליכוד, שינוי ומפד"ל.

מאיר פרוש: הכול – הכוונה בנושאים שאני רוצה להעלות עכשיו.

מאיר פרוש: אני מחזיק בידי הסכם שנעשה בין הליכוד, שינוי ומפד"ל.

מאיר פרוש: הסעיף הראשון מדבר על כך ש"מוסכם עקרונית שמשרד הדתות יפסיק להתקיים כמשרד עצמאי עם הקמת הממשלה והוא יסופח למשרד ראש הממשלה".

שלום שמחון: כל עוד שינוי בממשלה, המשרד הזה יישאר הרבה זמן.

יצחק הרצוג: גם את חוק טל הם לא מבטלים.

אילן ליבוביץ: חכה, חכה.

מאיר פרוש: כמו שאומר חבר הכנסת שמחון, נכון שנחתם הסכם קואליציוני ונאמר בו שמשרד הדתות יפסיק להתקיים כמשרד עצמאי ויסופח למשרד ראש הממשלה.

מאיר פרוש: אומנם מנכ"ל משרד ראש הממשלה עשה שרירים ולא נתן לסגן השר יצחק לוי לבוא למשרד הדתות, אבל מנכ"ל משרד ראש הממשלה המפוטר הביא מהר מאוד לכך שאומנם חתמו על הסכם, אבל זה היה לצורך הנייר, כדי להכניס את שינוי לממשלה, אבל יש היום משרד הדתות.

שלום שמחון: שמיר כבר אמר פעם, שאפשר לעשות מהדבר הזה עפיפון.

מאיר פרוש: וסגן השר יצחק לוי מופיע מדי יום במשרד הדתות, והמשרד עצמו מתקיים.

יעקב מרגי: ויש גם מינויים.

מאיר פרוש: יש גם מינויים כנראה.

מאיר פרוש: אני לא עוקב כל כך.

מאיר פרוש: אבל הכול התחיל בהסכם קואליציוני, מסמך עקרונות, ששינוי בפנים, בתוך הממשלה.

מאיר פרוש: עוד מעט אתייחס שוב להסכם הזה.

מאיר פרוש: מה קורה במשרד הדתות הזה שרצו לבטל אותו?

מאיר פרוש: הממשלה, באוסף ההחלטות שהיא קיבלה לקראת הצגת התוכנית הכלכלית במסגרת חוק ההסדרים שמציעים פה, מתוך אותם 985 מיליון שקל, או מתוך אותם 923 מיליון שקל שהיו בתקציב 2002 - הממשלה קיבלה כמה וכמה החלטות, ובסך הכול מהתקציב של 923 מיליון שקל הממשלה ביקשה לקצץ, תשמעו טוב, 710 מיליון שקל.

מאיר פרוש: מי שמתמצא בחשבון יודע, שהסכום הזה הוא 82%.

מאיר פרוש: ממה מורכבים אותם 710 מיליון שקל?

מאיר פרוש: 104 מיליון שקל כתוצאה מקיצוץ רוחבי של 12%.

מאיר פרוש: לאחר מכן, מאחר שמשרד הדתות מדבר על תמיכות, וכל הכספים שמועברים שם הם כספי העברה, באה החלטת הממשלה ואמרה, שגם צריכים לעשות עוד קיצוץ ייחודי של 13%.

מאיר פרוש: אותם 13% הם עוד 99 מיליון שקל.

מאיר פרוש: כך שאנחנו כבר בהחלטת ממשלה שמדברת על 110 מיליון שקל ועוד 99 מיליון שקל.

מאיר פרוש: אבל זה לא מספיק.

מאיר פרוש: כנראה שינוי יודעת שיש הרבה כסף במשרד הדתות.

מאיר פרוש: הוגשה עוד הצעה לממשלה: אם יש תלמידים מחוץ-לארץ, מארצות-הברית או מאירופה, שבאים ללמוד כאן בארץ, ומדובר ב=5,842 אברכים ו=5,512 בחורים מעל גיל 18, באה הממשלה ואמרה: בואו נבטל את התמיכה לאותם תלמידים.

מאיר פרוש: הקיצוץ הזה מתבטא ב=69 מיליון שקל.

מאיר פרוש: אורח החיים בציבור הדתי מאפשר גם לימודים בקבוצות קטנות יותר, אבל מאחר שיש צורך להכות בחרדים, באה החלטה נוספת של הממשלה לבטל את התמיכות במוסדות שיש בהם פחות מ=100 תלמידים, אף שכמעט כל המוסדות של אותם אברכים אחרי הנישואין - בדרך כלל מדובר בקבוצות של 20-30, לפעמים גם עשרה, אבל בוודאי לא מגיעים ל=100 תלמידים.

מאיר פרוש: כדי להפחית עוד 70 מיליון שקל ממשרד הדתות, יש החלטת ממשלה שלא נותנים תמיכה למוסדות שיש להם פחות מ=100 תלמידים.

מאיר פרוש: ואז באה התחכמות נוספת, שלאלה מעל גיל 23 ייתנו רק מחצית מהתמיכה, וזה נותן עוד 129 מיליון שקל.

מאיר פרוש: מאחר שהרי אותם מוסדות נותנים הדגשה גם על לימודים תורניים, באים עם איזה פלפול משפטי, והטענה היא שיש כפל תמיכות לאותם מוסדות של התלמידים גילאי 14-18, שהרי הם מקבלים ממשרד החינוך כמו כל מוסדות החינוך העל-יסודיים, ומדוע שהם יקבלו גם ממשרד הדתות?

מאיר פרוש: לכאורה זה כפל תמיכות, ואז יש החלטת ממשלה שמורידים מהם עוד 239 מיליון שקל.

מאיר פרוש: אם אני לוקח את אותם 104 99 69 70 129 239, אני מגיע ל=710 מיליון שקל, כאשר הסך הכול הוא 82%.

אילן ליבוביץ: עכשיו אתה מבין למה יסגרו את משרד הדתות?

אילן ליבוביץ: כי לא נשאר שם כסף לפעולות, הכול הולך לתמיכות ולשכר.

מאיר פרוש: א.

מאיר פרוש: ברור לך הרי שמשרד הדתות לא נסגר.

אילן ליבוביץ: הוא ייסגר.

מאיר פרוש: משרד הדתות לא ייסגר מכיוון שהרי אף אחד לא מעלה על דעתו שאפשר לבוא ולקצץ 82% מתקציב של משרד כלשהו.

מאיר פרוש: הרי אין משרד ממשרדי הממשלה ואין פעולה מפעולות הממשלה שקיצצו בהם בהיקפים כאלה, באחוזים כאלה.

מאיר פרוש: אבל מאחר שבשביל הקוסמטיקה צריך לתת את האפשרות לשינוי להישאר בממשלה, כדי שהיא תוכל – ותסלחו לי, חברי הכנסת ממפלגת העבודה, חבר הכנסת הרצוג וחבר הכנסת שמחון – מאחר שצריך ששינוי תתמוך בתוכנית המדינית של מפת הדרכים, כדי לבגוד גם בארץ-ישראל, כדי להיות בוגדים גם בארץ-ישראל, עושים להם טיפול קוסמטי, כביכול סוגרים את משרד הדתות, כאשר אין כל כוונה לסגור את משרד הדתות.

מאיר פרוש: מאחר שצריך גם לתקוע סכין בגב לתושבי ארץ-ישראל, אומרים להם: נסגור את משרד הדתות.

מאיר פרוש: בינתיים שינוי בתוך הממשלה, ואחרי כמה שבועות מביאים תוכנית של מפת דרכים ובוגדים בארץ-ישראל.

אילן ליבוביץ: בואו נרד מהפרטים האלה.

מאיר פרוש: אני אומר לך מעל הדוכן, מי שבוגד בתורת ישראל בוגד גם בארץ-ישראל.

אילן ליבוביץ: כבר שמענו את המלים האלה.

מאיר פרוש: אני אומר לך את זה מכלי ראשון.

מאיר פרוש: אני זוכר עוד את החישוקאי שקראו לו אריק שרון.

מאיר פרוש: היו לו שני חברים – דוד לוי, ולהבדיל בין חיים לחיים, יצחק מודעי.

מאיר פרוש: אני זוכר גם את "ליל המגאפונים", שני המגאפונים במרכז הליכוד.

מאיר פרוש: אבל אני אגיד לך מה שאני ראיתי במו עיני, איך הוא מצץ את הדם לנתניהו בישיבות ממשלה כאשר באו עם הסכם חברון, איך הוא חישק את נתניהו כאשר הלכו ל"וואי", איך הוא ביקש להכניס פסיק כזה, ועוד ה"א, וה"א הידיעה, על המורדות המערביים והמורדות המזרחיים, ומצץ לו את הדם ושיגע לו והטריף לו את השכל.

מאיר פרוש: הכול מכיוון שהוא רצה להוכיח לאנשי ארץ-ישראל, שהוא האדם שחשובה לו ארץ-ישראל.

מאיר פרוש: אבל כולנו יודעים שהוא בגד בתורת ישראל והוא בוגד בארץ-ישראל.

מאיר פרוש: אני לא מתבייש לומר את זה.

מאיר פרוש: אין מבחינתי כל עוול לומר את הדבר הזה.

מאיר פרוש: אבל לא רק בנושאים האלה של תורת ישראל.

מאיר פרוש: דובר כבר רבות על כך שהממשלה מבקשת לקצץ בקצבאות הילדים.

מאיר פרוש: אני מחזיק בידי את ההצעה של משרד האוצר, האומרת שלמשפחה עם שבעה ילדים יש לקצץ 2,513 שקל בחודש.

שלום שמחון: ממה אתה מוטרד בעצם אם שינוי שומרת על משרד הדתות?

דוד אזולאי: כמה הם יכולים לשמור?

דוד אזולאי: תגיד לי.

מאיר פרוש: כדי לבגוד בארץ-ישראל מחזיקים את שינוי בתוך הממשלה, כאשר בפועל לא סוגרים את משרד הדתות.

מאיר פרוש: מספרים להם סיפורים.

מאיר פרוש: אין לי שום טענה אליהם, הם חדשים.

מאיר פרוש: הם עוד לא מבינים.

מאיר פרוש: ייקח להם עוד קצת זמן.

אילן ליבוביץ: מקצצים או לא מקצצים?

אילן ליבוביץ: מה אתה אומר?

מאיר פרוש: המנהיג של המפלגה, השר טמא לפיד - - -

משה כחלון: חבר הכנסת פרוש, אתה מספיק מנוסה, אני רק ממליץ לך להיות יותר מעודן, אבל אתה תחליט מה שאתה רוצה.

משה כחלון: אני ממליץ לך להיות יותר מעודן – מהמלה סובלימציה – בביטויים שלך הן כלפי ראש הממשלה והן כלפי שר המשפטים.

שלום שמחון: הוא שובת רעב ובגלל היובש בפה קשה לו להגיד את הצליל "טוֹ" ב"טומי".

מאיר פרוש: ההצעה של האוצר מדברת על כך שמשפחה עם שבעה ילדים, בכל חודש יקצצו ממנה 2,513 שקל בקצבאות הילדים.

מאיר פרוש: דהיינו בשנה, אדוני היושב-ראש, יחסרו לאותה משפחה 30,000 שקל.

מאיר פרוש: או אם ניקח משפחה של תשעה ילדים, להם בשנה מנסים לקצץ 44,700 שקל, דהיינו בכל חודש 3,725 שקל.

מאיר פרוש: עכשיו, חושב לו איש שינוי שאפשר לעשות את הדבר הזה.

מאיר פרוש: למה לא? הרי אפשר לפגוע במשפחות האלה, הם חרדים.

מאיר פרוש: אבל אני רוצה לומר לכם, אני מחזיק פה מסמך מהביטוח הלאומי.

מאיר פרוש: באופקים יש 817 משפחות עם יותר מארבעה ילדים.

מאיר פרוש: חבר הכנסת וילן, שינוי סבורים שהנושא הזה של קצבאות ילדים פוגע רק בחרדים.

מאיר פרוש: בדימונה למשל יש 838 משפחות שיש להן יותר מארבעה ילדים.

מאיר פרוש: בנתיבות יש 932 משפחות עם יותר מארבעה ילדים.

מאיר פרוש: זה לפי הנתונים של הביטוח הלאומי.

מאיר פרוש: למשל בעפולה יש 654 משפחות שיש להן יותר מארבעה ילדים, ובעכו יש 888 משפחות עם יותר מארבעה ילדים.

מאיר פרוש: אמרתי גם לגבי אופקים, שם יש 817 משפחות.

מאיר פרוש: אמרו לשינוי – הם חדשים אז הם לא ידעו – שזה פוגע רק בחרדים.

מאיר פרוש: אני מחזיק פה מסמך של הביטוח הלאומי והוא מפרט את כל הערים שבהן יש פגיעה.

מאיר פרוש: למשל באשדוד יש 3,376 משפחות.

מאיר פרוש: אין לי טענה אליכם, אתם חדשים.

שלום שמחון: אם בליכוד אתה אומר את המושג הזה "חדשים", מייד יש מלחמה בסיעה.

מאיר פרוש: שם הם חיים במלחמות.

מאיר פרוש: אבל בשינוי הם חדשים, אז אין לי טענה.

מאיר פרוש: אני רוצה רק לספר להם, 3,376 משפחות באשדוד.

אילן ליבוביץ: כמה מהן חרדיות?

מאיר פרוש: באשדוד אין הרבה.

אילן ליבוביץ: חצי עיר שחורה.

יצחק הרצוג: אני לא חושב שזה ביטוי ראוי.

יצחק הרצוג: אבל זה גם לא חצי עיר.

יצחק הרצוג: יש שכונה חרדית אחת.

מאיר פרוש: בדימונה יש 838 משפחות שיש בהן יותר מארבעה ילדים.

מאיר פרוש: אבל שינוי הם חדשים, לכן הם לא הבינו שהדבר הזה יכול לפגוע במשפחות, ויכול להיות שזה גם משפחות שמצביעות לשינוי.

מאיר פרוש: אני רוצה לומר לך, כחבר כנסת חדש חשוב שתדע - - -

שלום שמחון: כמה משפחות כאלה יש ברחובות?

יצחק הרצוג: ברחובות יש חסידות קרעטשניף.

מאיר פרוש: אין לי פה נתונים על רחובות.

מאיר פרוש: בבאר-שבע, למשל, אין חסידות קרעטשניף.

שלום שמחון: אילן ליבוביץ הוא מרחובות.

מאיר פרוש: אין לי נתונים על רחובות.

מאיר פרוש: בבאר-שבע – לא מדובר על הפזורה – יש 3,324 משפחות שיש להן יותר מארבעה ילדים.

מאיר פרוש: יש שם הרבה מצביעים של שינוי.

מאיר פרוש: אז אין לי טענות אל שינוי כי הם חדשים.

מאיר פרוש: אבל בכל אופן אני סברתי – למשל בקריית-גת יש 1,032 משפחות שיש להן יותר מארבעה ילדים, וזאת פגיעה אנושה במשפחות שיש להן ארבעה ילדים.

מאיר פרוש: אז אין לי טענה אליכם, אתם חדשים, אבל איך אתם מסכימים לתת יד?

מאיר פרוש: עכשיו, כשאתם כבר יודעים, איך אתם תרימו מחר יד כשאתם הולכים לפגוע במשפחות גדולות?

דוד אזולאי: הרב פרוש, חסר לך נתון שכדאי שתוסיף - בכל יישוב כמה קיבלה שינוי וכמה קיבל הליכוד.

מאיר פרוש: אני לא נכנס לזה.

מאיר פרוש: אני חושב ששינוי לא מסתכלים על הקולות.

מאיר פרוש: לא זה הדבר שחשוב להם.

מאיר פרוש: זה חשוב להם רק לפני הבחירות, אבל כך במשך ארבע שנים לא משנה להם כמה קולות הם קיבלו.

מאיר פרוש: הם חדשים, הם פשוט לא מתמצאים בדברים האלה.

דוד אזולאי: - - -

אילן ליבוביץ: זאת החוכמה.

מאיר פרוש: אני רוצה לומר לך, תבין, אם אתה מאשר מחר את ההצעה של האוצר, משפחה עם ארבעה ילדים תפסיד כל חודש 695 שקל.

מאיר פרוש: בשנה זה יותר מ=8,000 שקל.

מאיר פרוש: למה הדבר הזה יכול לגרום?

מאיר פרוש: פשוט שלא יהיה לחם בבית ולא יהיה חלב.

מאיר פרוש: משפחה עם ארבעה ילדים, לא המשפחות הגדולות האלה של השחורים.

מאיר פרוש: משפחה עם ארבעה ילדים.

מאיר פרוש: 8,340 שקל יחסרו להם ללחם ולחלב.

מאיר פרוש: אני רוצה לומר לך, חשוב שתדע כי אתה חדש, שהסמנכ"ל לגמלאות בביטוח הלאומי כותב ב=22 במאי לפרופסור שטסמן, שהוא תומך בהצעה החלופית.

מאיר פרוש: הרי האוצר הציע הצעה, והגוף המוסמך ביותר במדינת ישראל להציע הצעות בקשר לקצבאות זה הביטוח הלאומי.

מאיר פרוש: ב=21 במאי פרופסור שטסמן, המנהל הכללי של המוסד לביטוח לאומי, הציע הצעה חלופית.

מאיר פרוש: ההצעה החלופית הזאת דיברה על פגיעה קטנה יותר במשפחות הגדולות, ובמשפחות עם ילד או שני ילדים תהיה הפחתה, במקום 146 שקל יהיה 100 שקל.

מאיר פרוש: אז בא סמנכ"ל הביטוח הלאומי, פרופסור יחזקאל בקל, וכתב לפרופסור שטסמן שהוא תומך דווקא בהצעה החלופית שהוצגה לו על-ידי הסמנכ"לים נתן גרינברג ויגאל ברזני.

מאיר פרוש: הוא כותב – תשמע טוב, כחדש טוב שתשמע את זה – "ההצעה תואמת את עקרונות הסיוע בגמלאות הביטוח הלאומי בתחום הבטחת הכנסה, נכות וזיקנה, שלוקחות בחשבון שקצבאות ילדים המוגדלות מעבר לילד השני מפצות את המשפחה על הוצאות הקיום של הילד.

מאיר פרוש: לפיכך מושלמת תוספת קצבת הקיום בהבטחת הכנסה, נכות, זיקנה רק בעד שני הילדים הראשונים".

מאיר פרוש: הוא מספר שבכתב ההגנה של הממשלה בעתירה לבג"ץ טענו שקצבת הבטחת הכנסה היא חלק ממכלול שלם של סיוע, שכולל גם קצבאות ילדים שהשפעתן על קיום המשפחה משמעותי.

מאיר פרוש: את זה לא אני כותב.

שלום שמחון: כמה ילדים יש לברזני?

מאיר פרוש: ברזני וגרינברג – אני לא יודע בדיוק כמה ילדים, ואני לא יודע בדיוק כמה ילדים יש לבקל.

שלום שמחון: לגרינברג אני יודע, לשיטתו של אילן.

מאיר פרוש: זה לא משנה.

מאיר פרוש: יכול להיות שבקל וברזני, אחד מהם גר באופקים או בדימונה ואחד בטבריה לצורך העניין.

מאיר פרוש: יכול להיות שיש להם ארבעה ילדים ויותר וההפחתה לחודש היא יותר מ=800 שקל.

מאיר פרוש: כשאין 800 שקל בבית עם ארבעה ילדים, הכוונה שאין במה לקנות מחר לחם ואין במה לקנות מחר חלב.

מאיר פרוש: ילכו לחפש את הלחם או את קליפות התפוזים בזבל.

מאיר פרוש: הממשלה הזאת תהיה האחראית, ומי שנותן לה את היד, מי שמקים את הממשלה הזאת זה שינוי.

מאיר פרוש: אין לי טענה, אני אומר.

אילן ליבוביץ: 40 חברי הכנסת של הליכוד זה לא מספיק?

מאיר פרוש: הליכוד מזמן הפסיק לעסוק בדברים האלה.

מאיר פרוש: לליכוד לא אכפת כבר מזמן.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, אני לא רוצה לפגוע בליכוד אבל אני אומר, הליכוד מזמן שכח את זה.

אילן ליבוביץ: - - -

מאיר פרוש: אין לי טענה לליכוד.

מאיר פרוש: הוא כבר מזמן שכח לטפל בזה.

מאיר פרוש: אבל אתם כחדשים, אמרתם שתדאגו.

אילן ליבוביץ: לא אמרנו.

מאיר פרוש: אני רוצה שתדע, פשוט מחר אתה הולך להרים יד כדי לפגוע במשפחות עם ארבעה ילדים, והכוונה היא לאו דווקא לחרדים.

מאיר פרוש: אומרת שולמית אלוני שזה לא משנה לה אילו ילדים אלה, חרדים, חילונים וכדומה.

מאיר פרוש: אבל תדע שהכוונה בהצבעה שלך מחר לפגוע גם בבאר-שבע ובאופקים ובדימונה ובנתיבות ובצפת ובשדרות למשל.

מאיר פרוש: אני רוצה שתדע, בשדרות יש 386 משפחות שיש להן יותר מארבעה ילדים.

מאיר פרוש: אתה כחדש, והחברים שלך כחדשים, צריכים לדעת את זה מחר כאשר אתם הולכים להצביע.

אילן ליבוביץ: לא הזכרנו שלא ייפגעו קצבאות הילדים.

אילן ליבוביץ: הסברנו נימוקים אחרים.

מאיר פרוש: יש לי מסמך מעניין מאוד.

מאיר פרוש: חבר הכנסת שמחון, אתה לא היית בוועדת הכספים באותו לילה אחרי 18 שעות של דיון.

מאיר פרוש: אם אתה או חבר אחר מוועדת הכספים מסוגל להגיד לי מה פירוש הנייר שעליו הצביעו, אני נותן לכם פרס של 10,000 דולר.

מאיר פרוש: אני מכריז פה מעל דוכן הכנסת.

מאיר פרוש: אם יש חבר אחד מחברי ועדת הכספים, שהצביע בין 04:00 ל=05:00, לפנות בוקר, שיכול להסביר לי מה ההבדל בין הנייר החדש שהציגו בפניהם ועליו הם הצביעו לבין הנייר הקודם, מה המשמעות לגבי כל ילד וילד – הוא מקבל 10,000 דולר.

מאיר פרוש: אני מכריז פה, ואני עומד מאחורי זה, יש לי פה עדים: חבר הכנסת שמחון, חבר הכנסת יעקב מרגי, חבר הכנסת אזולאי וחבר הכנסת החדש משינוי.

מאיר פרוש: זה חבר הכנסת אילן ליבוביץ, אבל אני רוצה להדגיש את ה"חדש".

מאיר פרוש: אני רוצה לומר לך, אם מישהו מבין מה מדובר פה, מה היא ההפחתה – עד עכשיו ידענו שיש לכל ילד הפחתה, כמה הוא מקבל פחות כתוצאה מההצעה של האוצר.

מאיר פרוש: באו ב=04:00 ביום חמישי בשבוע שעבר - - -

שלום שמחון: אנחנו יושבים בוועדה שמקבלת את ההצעות.

מאיר פרוש: לא, ההפחתות לא היו בשקלים.

מאיר פרוש: הן היו בנקודות זיכוי.

משה כחלון: חבר הכנסת פרוש, זמנך תם.

משה כחלון: תסיים עם המסמכים.

מאיר פרוש: 0.84.

מאיר פרוש: עכשיו תאר לך, חבר הכנסת שמחון, יושבים חברי ועדת הכספים, 17 במספר, נותנים להם נייר – אני אומר לך, אני עומד מאחורי דברי, אני מוכן לתת פרס של 10,000 דולר לחבר כנסת אחד מבין חברי ועדת הכספים שיודע על מה הוא הצביע כאשר החליט להפחית את סכומי קצבאות הילדים באותו לילה ארור שהיה לנו כאן במדינת ישראל.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, אני מאוד מצטער על כך שאתה לא מאפשר לי.

מאיר פרוש: יש לי עוד הרבה מסמכים.

מאיר פרוש: יש לי עוד נתון אחד שאני חייב לומר.

מאיר פרוש: בקואליציה הזאת, חוץ מהחדשים משינוי יש גם מפד"ל והאיחוד הלאומי, וצריכים לשכנע אותם שיסכימו לקצץ בקצבאות.

מאיר פרוש: אתה יודע למה?

מאיר פרוש: מכיוון שזה הולך לערבים.

מאיר פרוש: זה טיעון שהולך טוב, בליכוד זה עובד טוב.

מאיר פרוש: הכוונה שלנו לא לחרדים, לא לחרד"לניקים.

מאיר פרוש: אתם באיחוד הלאומי יש לכם גם משפחות גדולות.

מאיר פרוש: הבעיה היא, אומרים לאיחוד הלאומי ולמפד"ל, אתם יודעים למה צריך לקצץ בקצבאות?

מאיר פרוש: מכיוון שרוב הקצבאות הולכות לערבים.

מאיר פרוש: אני רוצה לומר פה מעל הדוכן, שהביטוח הלאומי – חשוב שתשמע, אדוני היושב-ראש – הביטוח הלאומי יש לו מסמך האומר כך: בשנת 2001 היו 136,638 לידות, ושיעור היהודים בזה הוא 70% וממילא 30% הם לא יהודים.

מאיר פרוש: משפחות עם חמישה ילדים ויותר בשנת 2000 יש 130,800, שזה 62% יהודים ו=38% לא יהודים.

מאיר פרוש: אני אומר לחברי מהאיחוד הלאומי - עד עכשיו פניתי לחברים החדשים משינוי שלא יודעים, עכשיו אני פונה לחברים מהאיחוד הלאומי ומהמפד"ל.

מאיר פרוש: כל מה שאומרים לכם, שתפסיקו לתמוך בקצבאות הילדים מכיוון שרוב הכסף הולך לערבים, לא נכון.

מאיר פרוש: אני חושב שזה גזענות לבוא אל חברי כנסת ולומר להם שהם לא צריכים לתמוך מכיוון שזה הולך לערבים.

מאיר פרוש: גם אם זה הולך לערבים, מה זה משנה?

מאיר פרוש: כבר אמרה שולמית אלוני, אין זה משנה אם זה חרדים, ערבים, חילונים.

מאיר פרוש: כל ילד חשוב.

מאיר פרוש: הרי בן-גוריון הנהיג פה במדינה שנותנים לכל משפחה ברוכת ילדים יותר כסף, אבל הוא מתהפך בקבר בגלל הרבה דברים, אז גם בשל הנושא הזה הוא מתהפך בקבר.

מאיר פרוש: אז לחדשים הסברתי, חצי מהנאום שלי היה בשביל חברי הכנסת החדשים.

מאיר פרוש: אבל גם לאיחוד הלאומי וגם למפד"ל אני רוצה לומר, זה לא נכון, כל הנתונים שמפטמים אתכם בהם הם לא נכונים.

מאיר פרוש: אני מציע לחברי הכנסת החדשים בראשותו של חבר הכנסת והשר טמא לפיד, תחזרו בכם מההצעות שמביאים לכם.

מאיר פרוש: אל תצביעו אתם.

מאיר פרוש: תודה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת דוד אזולאי.

שלום שמחון: מה קורה עם הנציגות של הממשלה?

שלום שמחון: נתנו להם שעתיים.

מאיר פרוש: אנחנו מוטרדים מדוע השרים ישנים.

משה כחלון: חבר הכנסת שמחון, זה הדבר היחיד שמטריד אותך בכל התוכנית הכלכלית?

שלום שמחון: אי-אפשר לרדת רק על אילן ליבוביץ כל הזמן.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה, קודם כול, בפתיחת דברי, בהזדמנות הראשונה שאני נואם מעל דוכן זה כשאתה מנהל את הישיבה, כחבר וידיד ותיק, שנינו מהצפון, לנצל את השעה המוקדמת של היום ולהתחיל בדברי ברכה לחבר טוב, נעים הליכות.

דוד אזולאי: נאחל לך הצלחה.

דוד אזולאי: חבל חבל, לבי לבי על כך שאתה לא נמצא במפלגה הנכונה.

משה כחלון: תודה רבה.

מאיר פרוש: חבר הכנסת אזולאי, תקדם בברכה את החדשים.

דוד אזולאי: אני חושב שמגיעה מלה טובה גם לעובדי הכנסת, שמשקיעים הרבה שעות ועושים עבודה נפלאה, והכול כדי לשרת אותנו, את חברי הכנסת, ועל כך מגיע להם יישר כוח.

דוד אזולאי: אני רוצה לפתוח במה שכתוב בחומש שמות.

דוד אזולאי: מתחילים את היום, צריך להתחיל בדברי קדושה.

דוד אזולאי: "ויאמר אל עמו הנה עם בני ישראל רב ועצום ממנו.

דוד אזולאי: הבה נתחכמה לו פן ירבה והיה כי תקראנה מלחמה ונוסף גם הוא על שנאינו ונלחם בנו ועלה מן הארץ.

דוד אזולאי: וישימו עליו שרי מסים למען ענתו בסבלתם ויבן ערי מסכנות לפרעה את פתם ואת רעמסס - - - ויצו פרעה לכל עמו לאמר כל הבן הילוד היארה תשליכהו.

דוד אזולאי: " חברי חברי הכנסת, אלו היו גזירות פרעה שרצה להתמודד, וחשבנו שפרעה חלף מן העולם, אבל כנראה ההיסטוריה חוזרת על עצמה וגזירות פרעה חוזרות בדמותו של שרון, שקיבל את ראשות הממשלה וקיבל את רוב המנדטים שלו דווקא מהאוכלוסייה החלשה במדינת ישראל, שהאמינה במשך שנים שרק הליכוד יכול להוציא אותה מהמצוקה הכלכלית.

דוד אזולאי: לצערי הרב, אנחנו שוב עדים לתוכנית חדשה שאין בה כדי לרפא את שברי המשק הישראלי אבל יש בה להרוס ולשבש את המרקם החברתי בארץ.

דוד אזולאי: זאת התוכנית השלישית שהממשלה הזאת מגישה.

דוד אזולאי: אני בדקתי והוצאתי את דברי שר האוצר הקודם, השר סילבן שלום, שמכהן היום כשר החוץ.

דוד אזולאי: אני אקרא לכם כמה קטעים נבחרים מדבריו של סילבן שלום, שר האוצר הקודם, ותבינו איך עובדים עלינו עבודה עברית.

דוד אזולאי: בדיון על התוכנית הכלכלית ב=22 במאי 2002 אומר שר האוצר: "אם לא נבצע את הצעדים הקשים והכואבים האלה היום, נצטרך לבצע צעדים קשים וכואבים הרבה יותר בעתיד.

דוד אזולאי: מתוך דאגה לשכבות החלשות אנחנו צריכים לקבל היום את התוכנית הזאת כדי למנוע הידרדרות שתפגע בראש ובראשונה בשכבות החלשות".

דוד אזולאי: הוא אומר: "בתוכנית הזאת החלטנו בצורה ברורה שלא לפגוע בשכבות שנמצאות במצב הקשה ביותר, נכים וכו', לא פוגעים בתגמולי המילואים, בגמלאים שקצבת הזיקנה היא גמלתם".

דוד אזולאי: באותו נאום ממשיך סילבן שלום, שר האוצר הקודם, ואומר: "אישור התוכנית היום ייתן איתות לשווקים הפיננסיים בארץ, ייתן איתות לשווקים הפיננסיים בעולם, איתות גם לבית, כאן, לכל הגופים הכלכליים, והממשלה הזאת נחושה להרים את דגל הכלכלה לראש התורן, ובא לציון גואל".

דוד אזולאי: הכול נשמע טוב ויפה.

דוד אזולאי: אומר סילבן שלום בדיון שהיה ב=30 באוקטובר 2001: "מיום כניסתי לתפקיד אני מתריע על מצבו הקשה של המשק" - והוא דרדר אותנו עד הלום, והוא התריע כבר אז - "ואם לא נעשה שום דבר, כל מובילי המשק הישראלי, נגיע למצב הרבה יותר קשה".

דוד אזולאי: במה הוא מתפאר?

דוד אזולאי: הוא מתפאר ואומר: "הצלחנו לעבור את התקופה הזאת ביציבות מרשימה".

דוד אזולאי: סילבן שלום.

דוד אזולאי: דבר נוסף: "ההחלטה הראשונה שקיבלנו כדי להוציא את המשק מהמצב שבו הוא נמצא היא להגדיל בצורה דרסטית את ההשקעה בתשתיות".

דוד אזולאי: איפה תשתיות, איפה השקעה, איפה צמיחה?

דוד אזולאי: הכול עבודה בעיניים.

דוד אזולאי: איך הדברים חוזרים על עצמם, בדיוק כפי שזה קורה היום.

דוד אזולאי: גם אז אמרו לנו וגם היום אומרים לנו אותו דבר: "התוכנית הזאת היא קשה" - זה לא נאמר על התוכנית הזאת.

דוד אזולאי: זה נאמר על התוכניות הקודמות, ב=20 במאי 2002, לפני שנה - "התוכנית הזאת היא קשה, אולי אפילו קשה מאוד, ואם יורשה לי משהו אישי, גם אני הייתי מעדיף להיות שר אוצר בתקופה של שקט, בתקופה של רגיעה ביטחונית, בתקופה של פריחה כלכלית.

דוד אזולאי: אבל אני יודע שיש מישהו שצריך לעשות את זה, ואין פתרונות קסם בכלכלה.

דוד אזולאי: אם לא נעשה את זה עכשיו, המחיר יהיה יותר כבד בעתיד" - ושום דבר לא קורה - "ואחר כך יהיה משבר כלכלי ארוך מאוד שלא נוכל לצאת ממנו".

דוד אזולאי: לסיום, יש בתוכנית של אז, של סילבן שלום, הוא אומר - "יש מסר של תקווה.

דוד אזולאי: אם נצליח למנוע את המשבר ולשמר את היציבות נוכל להיות בעמדה טובה יותר לצמיחה ולהגברת התעסוקה".

דוד אזולאי: עמיתי חברי הכנסת, מי לידי יתקע שגם בתוכנית הכלכלית הזאת אכן רק אומרים לנו אותם דברים.

דוד אזולאי: כולנו מבינים שהמשק במשבר קשה, כולנו מבינים שמצבנו קשה מאוד מבחינה ביטחונית.

דוד אזולאי: ובכל זאת מוכנים לתת יד, אפילו ההסתדרות עשתה מעשה שלא ייעשה כאשר היא נתנה את ידה לפגוע בשכר העובדים בהסכמה ולא בחקיקה, כי גם ההסתדרות מבינה שהמצב הכלכלי קשה ואם לא יטפלו בזה עכשיו יהיה יותר גרוע.

דוד אזולאי: אבל מכאן ועד קביעת קווים בתוכנית - והקו המנחה בתוכנית הוא אחד: מה יותר רע לציבור החרדי.

דוד אזולאי: המטרה של התוכנית הכלכלית היא להציק לחרדים, לפגוע בהם, להזיק לילדיהם ואפילו להרעיב אותם.

דוד אזולאי: באים ומקצצים במלגות לבחורי הישיבה.

דוד אזולאי: ומה אומרים לנו?

דוד אזולאי: מקצצים לבחור ישיבה במלגה.

דוד אזולאי: שינו חוק מיוחד, פתאום הוועדה מתכנסת ואפשר לתת לבחורי ישיבה לצאת לעבוד.

דוד אזולאי: עד היום בחור ישיבה שהיה מעז לצאת לעבודה אוי לו ואבוי לו.

דוד אזולאי: הנה עכשיו, בחסות שינוי, מאפשרים לבחורי ישיבה לצאת וגם לעבוד.

דוד אזולאי: אבל לאן לצאת?

דוד אזולאי: לאיזה רחוב לצאת?

דוד אזולאי: לרחוב של 240,000 מובטלים?

דוד אזולאי: כשאין מקום לאנשים בעלי משפחות שמתמודדים עם אבטלה יומיומית, באים ואומרים לבחורי ישיבה: אנחנו נקצץ לכם במלגות שלכם, נאפשר לכם לצאת לשוק האבטלה וגם נקצץ לכם בקצבאות ילדים.

דוד אזולאי: אם זאת לא גזירת פרעה של כל הבן היילוד היאורה תשליכוהו, מהי גזירת פרעה?

דוד אזולאי: זהו פרעה של דורנו, מורי ורבותי.

שלום שמחון: כדאי שניפרד מחבר הכנסת ליבוביץ שעוזב.

דוד אזולאי: שיהיה לך יום טוב, בוקר טוב.

דוד אזולאי: גברתי היושבת בראש, אנחנו לא נוכל להמשיך ולהיות אדישים ומנומסים.

דוד אזולאי: עדיין המחאה בציבור החרדי מתבטאת בצורה מבוקרת ומאופקת.

דוד אזולאי: אני מאמין שקרב מאוד היום שבו תפקע הסבלנות שלנו ונצא להביע את מחאתנו, כפי שהציבור החרדי יודע.

דוד אזולאי: עם זה אני אומר: היזהרו, היזהרו מהתפילה הזועקת מהלב של תינוקות של בית-רבן הזועקים לשמים לפת לחם.

דוד אזולאי: זאת הדאגה.

דוד אזולאי: רק היום היתה הפגנה גדולה בכיכר השבת, הפגנה רבת משתתפים.

דוד אזולאי: שמעתי שם את אחד הילדים ודבריו עוררו בי צמרמורת עד כדי דמעות.

אתי לבני: חבר הכנסת אזולאי, אתה צריך לגמור.

דוד אזולאי: אני חושב שכדאי שגם את תשמעי את המשפט הזה, אולי זו תהיה הסיומת שלי.

דוד אזולאי: אולי את יושבת-ראש, אבל כאם אני בטוח שגם את תזדעז

דוד אזולאי: עי מהדברים ואולי תחשבי בשעת ההצבעה בכל זאת על אותם ילדים מסכנים שהולכים להרעיב במדינת ישראל.

דוד אזולאי: וכך אמר אותו ילד: אל תרעיבו אותנו.

דוד אזולאי: ילד רעב לא יוכל ללמוד.

דוד אזולאי: מי כמוני, כמחנך, יודע מה המשמעות של ילד שמגיע בבוקר רעב.

דוד אזולאי: אני אסיים בסיפור אחד - בהיותי תלמיד בבית-הספר, המחנך שלי בכיתה ח', חכם יוסף שרבני, זכר צדיק לברכה, היה נכנס בבוקר לכיתה והדבר הראשון שהוא היה עושה, לפני שהתחיל ללמד, היה לבדוק מי אכל ארוחת בוקר ומי לא אכל ארוחת בוקר, והיה מוציא מכיסו כסף ושולח אותו תלמיד שיקנה דבר מה לאכול בבוקר, על מנת שיוכל ללמוד בראש צלול ולקלוט את מה שמוריו אומרים לו.

דוד אזולאי: לצערי הרב, אנחנו הולכים להגיע לאותה תקופה קשה.

דוד אזולאי: יש כאן אטימות הלב של הממשלה הזאת שחרתה על דגלה לפגוע בחרדים, לפגוע בילדים, לפגוע בחלשים, לפגוע בנכים, לפגוע בקשישים, לפגוע בכל המסכנים, מפני שזאת ממשלה של אליטות שמנותקות מהעם.

דוד אזולאי: רוב האנשים גדלו עם כפית של זהב בפה.

דוד אזולאי: לבי לבי לשר אחד בממשלה הזאת, השר שטרית, שיודע מהי מצוקה - - -

שלום שמחון: אתם מכירים את הטכניקה הזאת, הייתם שם 20 שנה.

דוד אזולאי: אני אומר, לבי לבי לשר אחד שיודע מהי מצוקה ובכל זאת ממשיך לחפות על שר האוצר שלו, שיושב אתו יחד במשרד והוא מחפה עליו.

דוד אזולאי: כנראה יש מחיר לחברות.

דוד אזולאי: תודה רבה.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: חבר הכנסת יעקב מרגי , אחריו - חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, ואחריו - חבר הכנסת הרצוג.

יעקב מרגי: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, בוקר טוב ישראל, הפעם ברצוני לדבר מעל דוכן הכנסת על כמה נקודות נוספות בתוכנית הכלכלית, שבינה ובין תוכנית אין ולא כלום, אלא זו אסופת גזירות על השכבות החלשות.

יעקב מרגי: לדוגמה, הגמלאים - העלאת גיל הפנסיה תפגע בכ=500,000 גברים עובדים ובכ=200,000 נשים עובדות.

יעקב מרגי: העלאת גיל הפנסיה היא אחת המרמות והגזלות של האוצר את ציבור המבוטחים.

יעקב מרגי: בדמי הביטוח הלאומי שמנכים כל חודש מהעובד מנכים עבור קצבת זיקנה.

יעקב מרגי: הרי אותם עובדים שייאלצו לחכות עד גיל 67, גם לא יקבלו את קצבת הזיקנה בגיל 65, אלא בגיל 67.

יעקב מרגי: גם בגיל 67 ייכנס מבחן ההכנסה.

יעקב מרגי: יוצא מכך שלא רק גיל הפרישה נדחה בשנתיים, גם קצבאות הזיקנה יידחו בחמש שנים.

יעקב מרגי: בואו נבדוק יחד את תוחלת החיים של הגמלאים בארץ-ישראל ונבין איזה עושק עושקת הממשלה את הגמלאים.

יעקב מרגי: סעיף נוסף בתוכנית הכלכלית הוא חוקי הנגב.

יעקב מרגי: בתקציב 2002 חברי כנסת חשובים מהנגב הובילו לחקיקת חוקי הנגב.

יעקב מרגי: כשהמדינה מתבוססת בבוץ המיתון נערך מחקר מבוסס של הרשות לפיתוח הנגב ובו הוכח שלעומת כלל הארץ בתקופת יישום חוקי הנגב בנגב היתה צמיחה כלכלית, אומנם קטנה, אבל כלשהי.

יעקב מרגי: והנה, הממשלה מכניסה קריטריונים למי מבטלים את ההנחות במס ולמי משאירים, ויוצא משהו מעניין.

יעקב מרגי: "גדר הפרדה" סביב באר-שבע - כל היישובים סביב באר-שבע נהנים מהנחה במס.

יעקב מרגי: עם יישום התוכנית תושבי באר-שבע לא יקבלו את ההנחה במס.

יעקב מרגי: מענקי המשכנתאות לתושבי הנגב מתבטלים עם התוכנית הכלכלית.

יעקב מרגי: מחקר חדש של אוניברסיטת בן-גוריון מסיק שהממשלה במדיניותה מקשה ומחבלת במאמצים לפיתוח הנגב.

יעקב מרגי: אבל לממשלה הזאת אין גם בעיה להעביר את דודאים לנגב, את המזבלה של המדינה - חיריה של המדינה - אין לה בעיה להעביר את אתר הפסולת הרעילה לרמת-חובב.

יעקב מרגי: לאחרונה גם שמענו על יוזמה להעביר את החלק הבעייתי של התעשייה הצבאית לנגב.

יעקב מרגי: בקיצור, פח אשפה של המדינה, ללא הטבות מס וללא מענקי משכנתאות.

יעקב מרגי: נחזור קצת לרמת-חובב, כדי שנבין ממה סובלים תושבי הנגב, מעבר לכל התחלואים.

יעקב מרגי: מי שלא מבין מה זה רמת-חובב, יקרא את דבריו של מנהל יחידת המידע העירונית לאיכות הסביבה בעיריית באר-שבע, מר לדרמן.

יעקב מרגי: הוא מציין כך: החומרים המגיעים מרמת-חובב גורמים לתושבים לבחילות קשות, לצריבות בפנים, לתחושת מחנק.

יעקב מרגי: כפי שידוע לכם, צה"ל היה יותר רגיש מהממשלה ופינה את כל בסיסי צה"ל הסמוכים לרמת-חובב.

יעקב מרגי: אבל לאוצר זה לא מפריע.

יעקב מרגי: בשיא חוצפתו וללא בושת פנים הוא מוחק את הטבות המס לתושבי באר-שבע וכן את מענקי הדיור.

יעקב מרגי: נראה שאנחנו לא סטף מכפר-ורדים.

יעקב מרגי: רבותי, הפגיעה הכי חזקה בתוכנית הזאת היא הפגיעה בילדי ישראל.

יעקב מרגי: ברצוני לומר לציבור המאזינים בבית ולחברי חברי הכנסת, אוכלוסיית הילדים במדינה היא כשליש מכלל האוכלוסיה בישראל.

יעקב מרגי: מהיותה שכזאת אוכלוסיה זאת נמצאת יותר ויותר על סדר-היום הציבורי, ונמנה חלק מהנושאים המשליכים ישירות על הילד בישראל: ילדים בסיכון, ילדים במערכות החינוך, ילדים במסגרות חוץ-ביתיות, ילדים במערכת הפלילית, כלכלת ילדים, תנאי הדיור של הילדים, בריאות הילד.

יעקב מרגי: רבותי, בתוכנית הזאת מתכוונים לפגוע בזכויות הילד.

יעקב מרגי: כל הסעיפים האלה, רבותי, הולכים להיות מקוצצים או מוקפאים או מבוטלים.

יעקב מרגי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, קצבאות הילדים למשפחות ברוכות ילדים מקוצצות בסוף התהליך בשיעור של 70%, קיצוץ חסר תקדים, מנותק מכל רגש.

יעקב מרגי: אבל השקפת עולם זו שלאחרונה משודרת במדינה שלנו, שכנראה ילדים זה קלון, זה בושה, זה נטל כלכלי על המשק - שמענו את זה אפילו על הדוכן פה.

יעקב מרגי: רבותי, להזכירכם שהילדים זה הדור הבא שלנו, הילדים זה החיילים שלנו, הילדים זה הסטודנטים שלנו, כמאמר המשורר: ילדים זה שמחה, ילדים זה ברכה.

יעקב מרגי: כנראה נצטרך לשיר את זה בבניין הזה, כדי שכמה חברים בבניין יפנימו מה מעלת הילדים.

יעקב מרגי: חברי חברי הכנסת, אמנת האו"ם בדבר זכויות הילד נחתמה בידי ממשלת ישראל בשנת 1989 ואושררה על-ידי הממשלה בשנת 1991.

יעקב מרגי: לצערי הרב, התוכנית הכלכלית הזאת רומסת ברגל גאווה חלק מאמנת האו"ם בדבר זכויות הילד.

יעקב מרגי: אמנה זו מדגישה את חשיבותה הבלתי-מעורערת של המשפחה בחיי הילד מנקודת מבטו של הילד וזכויותיו.

יעקב מרגי: האמנה מדגישה את חשיבות התא המשפחתי ורואה בקיומו זכות של הילד.

יעקב מרגי: כמו כן, האמנה מכירה בעצמאות המשפחה ובמורשתה התרבותית.

יעקב מרגי: רבותי חברי הכנסת, תוכנית זו פוגעת פגיעה יסודית בתא המשפחתי, בעצמאות המשפחה ובמורשתה ותרבותה של המשפחה על-ידי עוד קיצוץ ועוד קיצוץ ועוד קיצוץ.

יעקב מרגי: הפגיעה בדמי האבטלה החלה כבר בשנת 2002 בקיצוץ של כ=30%.

יעקב מרגי: באים הממשלה וכל הסניגורים של התוכנית הזאת בטענות לאוכלוסיית המובטלים, אוכלוסייה זו שעבדה במסירות נפש עד לחיסול משק העבודה על-ידי מחדלי ממשלות ישראל.

יעקב מרגי: רבותי, המובטל מושפל מספיק על-ידי המדינה כל פעם מחדש ואנחנו עוד ממשיכים לומר שאנחנו רואים בו נטל כלכלי על המדינה.

יעקב מרגי: לצערי הרב, התוכנית הזאת לא מביא בשורה לכ=300,000 המובטלים, ואני אמשיך ואזעק, אין אבטלה בישראל; אין אבטלה בישראל.

יעקב מרגי: נשלח את העובדים הזרים למדינותיהם ואת המובטלים נכריח לעבוד בצווי חירום.

יעקב מרגי: אז אני אוכל לומר שלמדינה אכפת מהמובטלים ואכן היא זועקת את זעקתם.

יעקב מרגי: מצבו של המשק, רבותי חברי הכנסת, אליבא דשרי האוצר והכלכלנים, הגיע אל פי פחת, האבטלה הולכת וגוברת.

יעקב מרגי: אם זה לא הזמן להכריז על משק העבודה כמשק בשעת-חירום, אני לא יודע מתי זה יהיה.

יעקב מרגי: לצערי הרב, התוכנית הזאת ממשיכה ומיטיבה עם העשירונים העליונים ונותנת מכה אנושה למעמד הביניים בכל תחומי החיים ובכל סעיפי התוכנית הזאת.

יעקב מרגי: תוכנית זו מענישה עונש קולקטיבי את כל מעמד הביניים והחלשים.

יעקב מרגי: בואו לא נשכח את תשדירי השירות מלאי השטנה והשנאה שהאשימו אותנו, את אנשי ש"ס, בכול מכול כול, בין היתר בעושק של מעמד הביניים.

יעקב מרגי: והנה, בתוך ארבעה חודשים בלבד, רבותי, ארבעה חודשים בלבד, התנועה המשונה בגדה כבר בכל עקרונותיה, פרט לשנאה העיוורת לחרדים, לחלשים ולערבים, והיא תומכת ומאיצה תוכנית זו שכל-כולה עושק של המעמד הבינוני, הסטודנטים וחיילי המילואים.

יעקב מרגי: באחד מהראיונות של ראש הממשלה בעיתונות הכתובה הוא נשאל מדוע לא צירף את ש"ס לממשלה, והוא ענה תשובה חד-משמעית: עם ש"ס לא הייתי יכול להעביר את התוכנית הכלכלית הזאת.

יעקב מרגי: תעודה חברתית כזאת לא ציפינו לקבל, וקיבלנו אותה ממי אם לא מראש הממשלה עצמו.

יעקב מרגי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, עם התוכנית הכלכלית הזאת אנחנו מחסלים את רשת הביטוח הסוציאלי לתושבי מדינת ישראל.

יעקב מרגי: כאן התודה ל"מרכז אדוה" על הנתונים שהכין לחברי הבית.

יעקב מרגי: אני רוצה לצטט כמה אנשי אקדמיה מתוך הנתונים על התוכנית הכלכלית הזאת.

אתי לבני: לא כמה, אלא אחד.

יעקב מרגי: פרופסור מנחם יערי: תופעה מדאיגה ביותר השזורה בתוך מכלול הצעדים המוצעים על-ידי האוצר היא הקלות הבלתי-נסבלת שמוענקת לאגף התקציבים לשלוח ידו אל קופת הביטוח הלאומי ולעשות בה כבתוך שלו.

יעקב מרגי: אחרון חביב פרופסור אריה רובינשטיין, חתן פרס ישראל: אני מוצא בתוכנית נתניהו דברים טובים ורעים, אבל מה שרע במיוחד הוא מה שאין בה.

יעקב מרגי: נעדרת ממנה התחייבות לסיפוקם של תנאי מחיה בכבוד של אזרחי ישראל.

יעקב מרגי: תודה רבה.

אתי לבני: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, עשר דקות.

אתי לבני: אחריו - חבר הכנסת יצחק הרצוג, ואחריו - חבר הכנסת זחאלקה.

יצחק הרצוג: השר פריצקי, בוקר טוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש, מכובדי השר - - -

יוסף יצחק פריצקי: 04:15, זו שעה שלא המציאו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בוקר טוב לכולם ולאלה שמאזינים לנו בבית בארץ האהובה הזאת ובמקומות אחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו ממשיכים פה את הדיון ללא הפסקה בעניין התוכנית הכלכלית שגזרה עלינו ממשלת שינוי-הליכוד.

יוסף יצחק פריצקי: אני אוהב את הסדר הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כן, זהו בדיוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רואה את זה בסדר הזה, תאמין לי, שינוי-הליכוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני גם אסביר למה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנה, דווקא שינוי מיוצגת די טוב הבוקר, בניגוד לאנשי הליכוד שלא נמצאים פה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תוכנית כזאת דורסנית והרסנית אכן מחייבת דיון ללא הפסקה, סביב השעון, במשך ימים שלמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי אלה שיושבים שם על כיסא ההחלטה והנושאים באחריות יימלכו בדעתם סוף-סוף וישכילו ויבינו וישנו לפחות חלק מהגזירות האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין חולק שהמשק במשבר ואין חולק שצריך לעשות תיקונים, אולי גם קיצוצים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על כך אין חולקים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המחלוקת היא איך עושים את זה, למי מקצצים, את מי מרוששים ולמי מוסיפים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכאורה כל בר-דעת, כל אדם, גם אם הוא לא מומחה גדול בכלכלה ובתהליכים כלכליים, כשהוא מסתכל על מצב כזה, אומר: לוקחים ממי שיש לו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם חייבים לקצץ ולהפחית, אז מפחיתים ומקצצים במה שיש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם יש בצד הזה הרבה ובצד האחר מעט, אז לא לוקחים את המעט שבמעט הזה, את המרב של המעט הזה, אלא לוקחים מעט מהמרב ההוא והתמונה מסתדרת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל איך נעשה אם לשינוי, מפלגה נכבדה שעלתה בבחירות האחרונות ובכוח רב ובממשלה היא מיוצגת בכוח רב יותר, אין השקפת עולם חברתית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא יודע אם יש לה השקפת עולם מדינית אפילו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למפלגה הזאת יש תוכנית אחת: להילחם קודם כול בחרדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת עובדה, שמענו על זה וראינו את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דרך אגב, הם גם לא מתכחשים לזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראיתי אתמול בירושלים ססמה בראש חוצות: החילונים הגיעו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאילו זו בשורה טובה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר, חילונים וחרדים ודתיים כולם בני-אדם וכל אחד לפי מעשיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ממתי אפשר ככה להדביק על ציבור שלם תג אחד או ססמה כזאת שצובעת ציבור שלם בצבע אחד וציבור אחר בצבע אחר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז לאנשי שינוי, שכולם אנשים מבוססים ומהמעמד החזק וכך הם מתכוונים להיות, לא אכפת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא אכפת להם, לא ממשפחות מרובות ילדים, לא מעניים, לא מערבים - שהם גם זה וגם זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אכפת להם מדרוויניזם כלכלי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאשר יש לנו מר נתניהו, תוצרת הקפיטליזם של ארצות-הברית פר-אקסלנס, למר נתניהו יש תומכים, עוזרים, שותפים בממשלה שקוראים להם שינוי וזאת התוצאה - אנחנו מקבלים תוכנית כלכלית דרקונית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כדי שלא תגידו שאני סתם מגזים או מוסיף או מרבה בדברים - אני מודה שהם קשים - אני אתן כמה דוגמאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק אתמול דיברתי על עקרות-הבית - אני לא יודע כמה מיליונים זה יחסוך אם זה ייגבה ואיך זה ייגבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התוכנית אומרת שהגיע הזמן שעקרות בית - ואנחנו לא צריכים לפרט הרבה מה עקרת בית עושה, הרי כשמה כן היא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא העיקר והיא העיקרון והיסוד שעליו קיים כל הבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הבעל עובד, לפעמים גם היא עובדת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על-פי רוב, כשהיא מוצאת את מעט מאוד הזמן, לאחר שהיא עושה את כל עבודות הבית ומרימה את הבית יום-יום על כתפיה החלשות, היא גם עובדת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל אם היא לא עובדת היא גם צריכה לשלם מס.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על מה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מס בריאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאשר חוקק חוק ביטוח בריאות, ב=1994, חשבנו שעברנו ממדינת הרווחה, הסיוע והתמיכה הכלכלית למדינת שוויון כלכלי, לפחות שוויון בענייני בריאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: החוק הזה קבע שכולם זכאים לשירותי בריאות, גם אלה שהיו רשומים וגם אלה שלא היו רשומים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם הזקנים, גם החולים, כל אדם בישראל זכאי לשירותי בריאות, וזה דבר מבורך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה דבר שאפשר להתפאר בו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלא מה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כנראה נשארו פה ושם פתחים או מה שנקרא בלשון משפטית לקונות ואת הכסף שהחוק הזה גובה מהעובדים ומהאזרחים וממי שיש להם, האוצר לוקח לכיסו ומשתמש בו לצרכיו, מין פתח נוסף להכנסות של האוצר, וקופות-החולים התרוששו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש אומרים שגם שם יש שחיתות ולא מנהלים את זה נכון, אני לא רוצה להיכנס לזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה שמעניין אותנו זה הנקודה של עקרת-הבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: באו בשנת 2003, כמעט עשר שנים אחרי שהחוק הזה הופעל, ואומרים שעקרות בית שאינן עובדות ונמצאות בביתן חייבות לשלם מס בריאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בהתחלה אמרו משהו כמו 80 שקל ועכשיו אומרים רק 60 שקל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שואל, למה אפילו רק שקל אחד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה זה יוסיף, כמה זה יוסיף?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לנו 200,000 עקרות בית במדינה, יתחילו לחפש אותן ולדפוק על הדלתות ולהוציא ממרשם האוכלוסין?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: וזאת חיה וזאת אלמנה וזאת מתה וזאת איננה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי יעשה את זה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי יעבוד בזה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי עקרות-הבית אינן מתויקות, אינן נמצאות לא במשרדי מס הכנסה ולא במשרד הבריאות ולא בשום משרד אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי הן נמצאות במרשם האוכלוסין כחלק מהאזרחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתם יודעים מה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא כולן רשומות במרשם האוכלוסין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש כאלה שהן ארעיות, ואני מתכוון במיוחד לעקרות בית ערביות שנישאו בתוך המדינה, חבר הכנסת הרצוג, והן מייחלות ומחכות לקבל תושבות קבע ולקבל תעודת זהות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הן מחכות שנה, שנתיים, שלוש שנים, חמש שנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק אתמול דיברו כאן מעל הדוכן הזה - זה גם פורסם באינטרנט ובוודאי זה יהיה היום בעיתונים - שהממשלה תביא עלינו חוק נוסף שלפיו אדם יקבע מי יכול להיות אזרח מדינת ישראל: לא מפני שהוא נולד פה, לא מפני שהוא חי פה, לא מפני שמשפחתו, אחיו, אחד משני הוריו חיים פה בתוך המדינה וקשרו את גורלם עם גורלה, אלא מפני שהוא משתייך ללאום זה או אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבר קראתי את התגובה של האגודה לזכויות האזרח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האגודה לזכויות האזרח שלחה מייד מכתב ליועץ המשפטי ואמרה בלשון זו: בכל העולם עכשיו, במיוחד לאחר מלחמת העולם השנייה, מצדדים בכך שלאזרחים, לתושבים, לבני-אדם באשר הם, תהיה מדינה ותהיה אזרחות בכל מקום שלא יהיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המדינות הנאורות בעולם כולו הלכו לפי אחד מהשניים: או שנותנים אזרחות לפי מוצא לאומי וכפתרון לבעיה לאומית של עם זה או אחר, או שנותנים אזרחות לפי קרקע, לפי טריטוריה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הטריטוריה הזאת תהיה האזרחות של המדינה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדינת ישראל בחרה באזרחות לפי העיקרון הלאומי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יפה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל עכשיו מדינת ישראל, אם החוק הזה אכן יתרגש ויבוא עלינו, בוחרת לומר שגם כאשר האזרחות היא לפי עקרון הלאום או לפי עקרון הדם - אם זה לפי עקרון הדם, אז מבדילים בין דם לדם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם זה דם יהודי, אכן האדם יקבל אזרחות, ואם זה דם ערבי, אף שכל התנאים האחרים מתקיימים ונמצאים, הוא לא יקבל אזרחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מזהיר מפני הטעות הנוראית הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני קורא לזה טעות בלשון המעטה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שאם באמת, כפי שהתפתו וגזרו עלינו את התוכנית הכלכלית הזאת, ימשיכו בגזירות האלה גם בתחומים האחרים ובתחום האזרחות וההתאזרחות, הממשלה הזאת והסוחבים בתוכה יביאו עלינו אסונות עוד יותר גדולים ונוראים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רוצה לשכוח שלפעמים רואים קצת אור בקצה המנהרה, רואים איזה רגע או שעה של שפיות, של התאוששות, של שכל ישר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למרבה הצער זה לא מחזיק מעמד אלא זמן קצר ביותר ושוב נבהלים וחוזרים אל תוך העדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מתכוון לדבריו של ראש הממשלה שלשום על כך שהכיבוש הוא רע ולא יכול להיות שממשלה תמשיך לשלוט בעם אחר, במיליונים של עם אחר, וחייבים לסיים את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק למחרת, כאשר קמו סכינאי מרכז הליכוד - אני לא יודע ממתי מר שרון פחדן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יכול להיות שהוא גם לא פחדן, הוא לא פוחד מהם, אבל הוא פשוט מצא לו דרך, אמצעי, לחזור בו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי נרתע מעצמו, אמר, הרחקתי לכת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פעם אחת הייתי שפוי, אולי יותר מדי שפוי, אז בואו נתחיל לתקן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא אמר: לא דיברתי על כיבוש, אלא דיברתי על כיבוש של עם, לא כיבוש של קרקע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז מאי נפקא מינה, מר שרון?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם העם הזה יושב על קרקע מאות ואלפי שנים ואתה כובש אותו ואת הקרקע שלו, אז מה, אתה כובש רק את העם ולא את הקרקע?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: וממתי יש כיבוש של עם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: העם נמצא באוויר, בחלל מסוים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא נמצא במקום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה כובש אותו כי אתה כובש את ארצו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נשאר רק להתפלל שאולי באמת יהפוך כושי עורו, יהפוך מר שרון את עור המתנחל שהוא כל כך התמיד ללבוש ולעשות, והקריאה לסיים את הכיבוש תגבר על הקריאה לכבוש את הגבעות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: את שתיהן הוא אמר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: את האחת - לכבוש את הגבעות - הוא עשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הגיע הזמן שהוא אכן יעשה את סיום הכיבוש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההיסטוריה תשפוט אם האיש הזה אכן יחזור לשפיות ויסיים את חייו בצורה הרבה יותר מכובדת והרבה יותר צודקת והרבה יותר מפארת אותו ואת דרכו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לזה אני מייחל, אבל הזכות היא כמובן בידיו לעשות את זה אחרת ולסיים את הנטל הכבד מנשוא, נטל שהוא בהרבה גוונים ובהרבה תחנות בדרך החיים הארוכה שלו נטל שלילי, נטל של דם, של כיבוש ושל דמעות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש, אני הבטחתי לתת כמה דוגמאות על התוכנית הכלכלית - - -

אתי לבני: אבל הזמן הסתיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפיכך, אני אסיים כאן ואעשה את זה בהזדמנות הבאה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: חבר הכנסת יצחק הרצוג, בבקשה.

יצחק הרצוג: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, קודם כול אני רוצה להגיד מלה טובה לסיעת שינוי.

יצחק הרצוג: בעצם מה שיש פה זה אופוזיציה וסיעת שינוי.

יצחק הרצוג: אדוני השר ישים לב, הסיעה שלך מיוצגת מהדוכן ועד המליאה.

יצחק הרצוג: אני חושב שהרצינות שאתם מפגינים בדיון היא ראויה, כי נציגי ליכוד לא רואים פה כמעט.

יצחק הרצוג: אני חושב שזה זלזול שהמפלגה הגדולה ביותר לא מקשיבה לטענות רציניות וענייניות שיש לגבי התוכנית הזאת, כמו כל תוכנית, שמותר לבחון ולשקול את משמעויותיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם שינוי נמצאת ואפשר לשפוך את הכול על שינוי, אז למה לבוא?

יצחק הרצוג: יש לי הרבה ביקורת על שינוי, אבל הם לוקחים ברצינות את תפקידם.

יצחק הרצוג: בכל הענווה אני אומר שאני מחמיא להם.

יצחק הרצוג: בהזדמנות זו אני גם רוצה להחמיא לעובדי הכנסת שעובדים פה לילות כימים ונותנים לנו שירות, משרתים את העם בכך שמאפשרים את קיומו של דיון אמיתי בסוגיה מאוד מאוד כואבת, בתוכנית שמשנה את פני החברה הישראלית באופן משמעותי.

יצחק הרצוג: האזרחים לא מבינים את המשמעות המאוד דרמטית של שינוי המפה הציבורית והחברתית בישראל ובוודאי שינוי מרקם הזכויות של האזרחים בישראל, בין באמצעות חקיקה ובין באמצעות הסדרים.

יצחק הרצוג: בהקשר זה אני רוצה לציין שאני חייב לבקר מאוד את הקואליציה וגם את חברי שינוי על ההסכמה שלהם להביא את התוכנית הזאת באמצעות חוק ההסדרים.

יצחק הרצוג: יש בספר הזה דוגמאות אין-ספור שלא ראוי ולא נכון להביאן באמצעות חוק הסדרים.

יצחק הרצוג: לא נכון שחברי ועדת כספים דנים בקושי שעה או שעתיים בנושאי הרי גורל, לא משנה מהו הנושא, אם חקלאות אם חשמל אם תקשורת אם מסים.

יצחק הרצוג: זה לא יכול להיות, חייבים לראות את כל הנתונים.

יצחק הרצוג: למשל, בנושא הפנסיה, יש ויכוח עמוק מאוד בין ההסתדרות לממשלה לגבי עומק הגירעון האקטוארי.

יצחק הרצוג: הוויכוח הזה נובע מסוגיה כמו תוחלת החיים וצפי תוחלת החיים.

יצחק הרצוג: לא היו בידינו נתונים אמיתיים ולא היה איפכא מסתברא ולא הוצגו חלופות.

יצחק הרצוג: היה נכון שלצדם של הקברניטים ולצדם של המחוקקים תינתנה כל החלופות ויוצג כל המידע בצורה מפורטת, מלאה ורצינית, כך שניתן לשקול את כל המשמעויות ולא להרים יד בחופזה, או להרים את היד כמו רובוטריקים, כפי שקרה בעצם לכל חברי הקואליציה בוועדת הכספים.

יצחק הרצוג: פיצול הוא לא ראוי.

יצחק הרצוג: אנחנו העלינו את הנושא בפני היועץ המשפטי לממשלה ובפני היועצת המשפטית לכנסת והיא קבעה שלדעתה הרבה מאוד פרקים היה נכון לפצל ובוודאי להעביר לוועדות המיומנות העוסקות בכך.

יצחק הרצוג: למשל, פרק החקלאות היה צריך לידון כולו בוועדת הכלכלה.

יצחק הרצוג: והנה, הפלא ופלא, מנימוקים שהם כולם פוליטיים וציניים, החליטה ועדת הכנסת בראשותו של חבר הכנסת רוני בר-און להעביר את הנושא הזה לוועדת הכספים.

יצחק הרצוג: זאת כאשר מדובר בפגיעה בזכויות של חקלאים, כאשר מדובר בוועדה שהמיומנות שלה היא עיסוק בנושא החקלאות.

יצחק הרצוג: אני רוצה לדון בדוגמאות מספר שטרם נדונו לעומק במליאה.

יצחק הרצוג: ראשית, הזכיר עמיתי חבר הכנסת דהאמשה את הפגיעה המאוד קשה במגזר הערבי.

יצחק הרצוג: לא מבינים את המשמעות של הדבר הזה.

יצחק הרצוג: אנחנו יושבים בארמונות הזכוכית שלנו, בממשלה אין ייצוג לאזרחים הערבים, בוועדת הכספים אין ייצוג לאזרחים הערבים, ולא מבינים את המשמעות של דחיקת הציבור הזה, שאחוז עצום ממנו מצוי מתחת לקו העוני, לעבר מצוקה גדלה והולכת ולעבר עברי פי פחת, כאשר יש תקרת זכוכית שמגבילה את היכולת של הציבור הזה להשתלב באופן מלא בחברה הישראלית, מגבילה אקדמאים ערבים בקבלת עבודה, כאשר בקושי ניתן לאקדמאי ערבי, דוקטור בכל תחום שהוא, יכולת להיות מורה או מחנך בבית ספר.

יצחק הרצוג: מדובר בבעיה שהיא סיבה ומסובב, ולאחר מכן מתפלאים שיש הקצנה במגזר הערבי.

יצחק הרצוג: נושא נוסף שעלה לכותרות ביממה האחרונה הוא העיר אילת.

יצחק הרצוג: במהלך תוכנית ההבראה הכלכלית של השנים 1984-1985 קיבלה ממשלת ישראל החלטה היסטורית.

יצחק הרצוג: היא הפכה את אילת לאזור שבהרבה מובנים הוא אזור אקסטריטוריאלי.

יצחק הרצוג: היא העניקה לאילת שורה של הטבות ועודדה אותה כמנוף תיירותי אדיר.

יצחק הרצוג: אילת הזרימה לכלכלה הישראלית מיליארדי דולרים.

יצחק הרצוג: לאילת הגיעו עובדים, והמקום הזה הפך להיות אבן שואבת בכל הנגב כולו.

יצחק הרצוג: והנה החליטה הממשלה שצריך להחטיף גם לאילת, לעקר ממנה את בסיס ההטבות, שהוא מה שמושך את המשקיעים לאילת.

יצחק הרצוג: אז לאחר דין-ודברים עמוק מאוד וארוך מאוד בוועדה, הוחלט שלא לקצץ בהטבות למעבידים.

יצחק הרצוג: אבל מה?

יצחק הרצוג: הפלא ופלא.

יצחק הרצוג: הקואליציה דרשה להמשיך לקצץ בהטבות לעובדים.

יצחק הרצוג: העובדים באילת היום יסבלו.

יצחק הרצוג: אנשים עברו לגור באילת בגלל ההטבות לעובדים, ואין שום סיבה שלא לתת לאילת את אותם תנאים מינימליים כמו ליישובים אחרים, בקו העימות, שמקבלים הטבות - לתת לעובדים זיכוי במס בשיעור של 11%, אפילו 8%, שהיה ראוי ונכון לתת לאילת.

יצחק הרצוג: אני חושב שיש פה עוול גדול מאוד.

יצחק הרצוג: אני פונה ומבקש שהקואליציה תשקול את העניין הזה מחדש.

יצחק הרצוג: נושא נוסף שבאמת לא נדון לעומק - ואני אומר את זה לידידי השר פריצקי, ואמרתי לו את זה במהלך הימים האחרונים - הוא נושא חברת החשמל.

יצחק הרצוג: אני קורא ב"גלובס" הערב ידיעות מאוד מטרידות וזה מאוד מדאיג אותי, מכיוון שבסופו של דבר מי שיסבול מכך שמזגן לא יעבוד עוד שנתיים בשיא החום, יהיה האזרח.

יצחק הרצוג: אני חושב שעימות ופירוק הפצצה המתקתקת הזאת צריך להיעשות בדיאלוג ובדו-שיח.

יצחק הרצוג: אין לנו שום יכולת לקבל חלופות ומשמעויות בדיון שעסק בנושא הזה ולאור העובדה שהשר הודיע שהוא בכלל מפצל את הנושא ולאחר מכן השאיר חלק מהחוק להצבעה.

יצחק הרצוג: כלומר, לא שקלנו בוועדת הכספים מה המשמעות האמיתית של הנושא הזה, כיצד הוא משפיע באופן ארוך טווח, מה מערכת היחסים עם הרשות לשירותים ציבוריים - חשמל, שראיתי שהיא מוחה על עמדתו של השר - כך כתוב ב"גלובס" - וגם היא נכנסה לתמונה, ומה"סמטוחה" הזאת, סליחה על הביטוי, מי שיסבול יהיה אך ורק האזרח.

יצחק הרצוג: זאת מכיוון שההאטה בקצב ההשקעות בחברת החשמל, הוויכוח על תנאי הרגולציה, יפגע בסופו של דבר ביכולת לספק חשמל לאזרח עד אשר תמציא מקורות פרטיים ותעבור את כל התהליך.

יצחק הרצוג: הסיכון יהיה מאוד מאוד גדול ואני מבקש מאוד שהנושא הזה יישקל.

יצחק הרצוג: נושא נוסף שלדעתי לא זכה לתשומת לב ראויה הוא ענף השמירה.

יצחק הרצוג: עכשיו שומרים עשרות-אלפי בני-אדם על מתקנים ומקומות ציבוריים בכל רחבי הארץ.

יצחק הרצוג: על-פי נתונים מעודכנים, מדובר בענף שמעסיק קרוב ל=130,000 איש בכ=250 חברות שמירה רשומות.

יצחק הרצוג: נחשפנו לאחרונה לעובדי השמירה כאנשים שעומדים בקו החזית הראשון לבלימת פיגועי התופת, פיגועי המתאבדים.

יצחק הרצוג: אין להם איגוד מקצועי, וכל הניסיונות להקים איגוד כזה נתקלים בהתנגדות.

יצחק הרצוג: רוב השומרים נאלצים לעבוד 12-15 שעות ביממה, לעתים יממה שלמה, כדי לפרנס את משפחותיהם.

יצחק הרצוג: מצבם הוא בלתי נסבל.

יצחק הרצוג: השומר עובד בתנאי עבודה קשים, הוא מסכן את חייו, ונוסף על כך הוא סובל מלחץ נפשי עצום הקשור בהעדר זכויות סוציאליות אלמנטריות שמגיעות לו על-פי דין.

יצחק הרצוג: לדעתי, הדבר התאפשר משום שאין שום פיקוח ציבורי על הענף הזה, ואז נהנים רק אלה שבעצם יש להם הכוח מול העובד, מול השומר.

יצחק הרצוג: ניתן להראות עשרות דוגמאות של שרירות לב של מעבידים בנושא הזה, ובעצם אין שום ברירה אלא שהכנסת תיתן דעתה לנושא הזה ותדאג להם.

יצחק הרצוג: היה נכון גם במסגרת התוכנית הזאת, אם כבר מתייחסים לשכבות אוכלוסייה, להתייחס למגזר של עובדי השמירה שמשקיעים ימים ולילות.

יצחק הרצוג: מכאן אני עובר למגזר נוסף שנושא היום על גבו את כל מצוקות החברה הישראלית, המגזר השלישי, מגזר המלכ"רים שבו מעורבים עשרות-אלפי מתנדבים בישראל.

יצחק הרצוג: המגזר השלישי, שמטפל במצוקות הפרט, בשורה ארוכה של פעילויות, ומגלה רוח התנדבות שאין כמוה, נמצא על סף קריסה.

יצחק הרצוג: הוא על סף קריסה מכיוון שמוסדות יקרים וחשובים כמו מגן-דוד-אדום, כמו מוסדות סיעוד וטיפול נפשי, כמו מוסדות לילדים, כמו מוסדות שעוסקים בשורה ארוכה של טיפול במחלות וסיוע והוראה וחינוך וסעד ונמצאים על סף קריסה.

יצחק הרצוג: שלא לדבר על מוסדות התרבות והבידור שגם הם מלכ"רים וגם הם בעצם על סף סגירה בגלל צעדי קיצוץ שהנהיגה הממשלה בלי לשקול את המשמעות העצומה ואת העלות של סגירת אותם מוסדות לאותה ממשלה עצמה ולתקציבה.

יצחק הרצוג: לכן אני פונה כאן בשמם של המוסדות האלה ומבקש בכל לשון מהממשלה: תבחני טוב-טוב את צעדייך, מכיוון שאת מסכנת ענפים שלמים ובכך פוגעת באנשים, בפרט הסובל, בפרט שנמצא במצוקה.

יצחק הרצוג: אל תתפלאי שאחר כך אנשים מתאבדים.

יצחק הרצוג: אל תתפלאי שאחר כך אנשים מידרדרים אלי תהום.

יצחק הרצוג: אני מזמין את כל מתנדבי המגזר השלישי להצטרף אלינו להפגנה היום ב=16:30, כעת חיה בעוד 12 שעות, ברחבת "בנייני האומה" ולצעדה לעבר הכנסת.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, עשר דקות.

ג'מאל זחאלקה: בוקר טוב, גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, זה אחד הרגעים שבו לשינוי יש רוב בכנסת, אפילו רוב מוחלט.

יוסף יצחק פריצקי: אנחנו מתכוננים לכנסת הבאה.

ג'מאל זחאלקה: אני מקווה שזה לא מבשר את הבאות לאור תמיכתה של שינוי בתוכנית הכלכלית, לפחות זו.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, יש טעמים רבים להתנגד לתוכנית הכלכלית שמוצגת היום בפני הכנסת.

ג'מאל זחאלקה: אבל אני רוצה להעלות נושא כאוב וקשה שבלט בכל חומרתו בזמן הדיונים בתוכנית הכלכלית.

ג'מאל זחאלקה: התוכנית הוצגה בפני הכנסת, נתקבלה בקריאה ראשונה, הועברה לוועדת הכספים ובוועדת הכספים היו דיונים, היה אפילו דיון מרתוני, היה שיג ושיח, לחצים של גורמים שונים, נלקחו בחשבון אינטרסים של סקטורים שונים בחברה הישראלית והוכנסו שינויים רבים בתוכנית.

ג'מאל זחאלקה: חלקים גדולים, רציניים וחשובים אפילו הוצאו מהתוכנית הכלכלית.

ג'מאל זחאלקה: מי שקורא את התוכנית לאחר השינויים האלה רואה שחלו בה שינויים, אי-אפשר להתכחש לכך.

ג'מאל זחאלקה: אין ספק שחברי ועדת הכספים לקחו בחשבון, כמו שאמרתי, דרישות ואינטרסים של סקטורים וקבוצות שונות בחברה.

ג'מאל זחאלקה: הסקטור הערבי, גברתי היושבת-ראש, לא היה שם.

ג'מאל זחאלקה: at personal and principle - בעיקרון ובאישים - לא היה ייצוג של האנשים ולא היה ייצוג של הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: מטבע הדברים אני עברתי על כל השינויים ואני יכול להגיד בבטחה ששום שינוי מעשרות השינויים בתוכנית הכלכלית לא נעשה בגלל התחשבות בדרישות או באינטרסים של הסקטור הערבי ולא היה שום שינוי שהוא תוצאה של ניסיון לצמצם את הפגיעה החמורה של התוכנית הכלכלית בסקטור הערבי.

ג'מאל זחאלקה: אחת הסיבות לכך היא שאין ייצוג, או נציג ערבי של אחת הסיעות הערביות בוועדת הכספים של הכנסת.

ג'מאל זחאלקה: נכון, לפי הקריטריונים שנקבעו, יש קריטריונים מספריים.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, אם יש חמישה חברי כנסת לסיעה, אפשר להיכנס.

ג'מאל זחאלקה: ניסינו להתאחד, אמרנו שיש שמונה חברי כנסת בשלוש הסיעות הערביות, ואז אנחנו נבחר מתוכנו אחד שייצג את כולנו במסגרת המכסה המקובלת בכנסת.

ג'מאל זחאלקה: הקואליציה התנגדה.

ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע למה הקואליציה התנגדה, כי בסופו של דבר הרכב ועדת הכספים – קואליציה-אופוזיציה - לא ישתנה.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, הרוב המספרי של הקואליציה בתוך ועדת הכספים לא ייפגע.

ג'מאל זחאלקה: אולי יהיה נציג של הסיעות הערביות במקום אחד ממפלגת העבודה או ממרצ או מש"ס, אבל הקואליציה לא תיפגע.

ג'מאל זחאלקה: זו היתה עמדת הקואליציה.

ג'מאל זחאלקה: הוועדות בכנסת הורכבו לפי מפתח מספרי.

ג'מאל זחאלקה: זה מה שנקרא מפתח ראשי.

ג'מאל זחאלקה: המפתח הראשי היה מפתח מספרי, לפי מספר החברים בסיעה, ולפיו הורכב התשבץ של הוועדות.

ג'מאל זחאלקה: אבל היה סיבוב שני של מה שנקרא תיקוני עוולות או של איזונים, ואז הובאו בחשבון דברים אחרים ולא רק הצד המספרי של כל סיעה וסיעה.

ג'מאל זחאלקה: הוכנסו כך נציגים לא לפי המפתח המספרי, אלא לפי שיקולים של איזונים ותיקונים.

ג'מאל זחאלקה: הקואליציה לא מצאה לנכון לצרף חבר כנסת מאחת הסיעות הערביות לוועדת הכספים של הכנסת.

ג'מאל זחאלקה: מה שקורה כתוצאה מכך הוא שבדיונים האלה נגרם עוול גדול לציבור גדול שמהווה 20% מתושבי המדינה.

ג'מאל זחאלקה: הקול של הציבור הערבי לא נשמע, וממילא לא היו השפעות של הציבור הזה או נציגיו בכנסת בשינויים שהוכנסו בתוכנית הכלכלית.

ג'מאל זחאלקה: הציבור הערבי, גברתי היושבת-ראש, סובל מתת-ייצוג בכל הצמתים.

ג'מאל זחאלקה: תת-ייצוג הוא מלה עדינה.

ג'מאל זחאלקה: בדרך כלל יש אפס ייצוג.

ג'מאל זחאלקה: אבל בואו נגיד באופן כללי, שלא יתפסו אותי במלה אם יש מקום שיש בו איזה ייצוג, יש אפס ייצוג בצמתים החשובים של קבלת ההחלטות.

ג'מאל זחאלקה: בממשלה יש אפס ייצוג, בפקידות הבכירה כמעט אפס ייצוג, בפקידות המחוזית שמקבלת החלטות של תכנון ובנייה, איפה שתשים את האצבע, אנחנו סובלים לפחות מתת-ייצוג גדול ולא פחות.

ג'מאל זחאלקה: אבל הנה, בכנסת, זה גם כן כך.

ג'מאל זחאלקה: אומרים שיש בעיות עם כניסה לממשלה ויש זה ויש זה.

ג'מאל זחאלקה: אבל הנה בכנסת, יש כמה ועדות שיש להן שיניים או שהן משפיעות באופן ישיר על קבלת החלטות.

ג'מאל זחאלקה: אחת הוועדות האלה, אולי הוועדה שמתקבלות בה החלטות ויש לה השפעה ישירה, שיש לה מעמד סטטוטורי בחקיקה ובחלוקת משאבים, היא ועדת הכספים.

ג'מאל זחאלקה: זה דבר לא קשה.

ג'מאל זחאלקה: לא סוף העולם.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שלא היה קורה כלום אם היו מצרפים חבר כנסת ערבי לוועדת הכספים, ואז לפחות קולנו היה נשמע.

ג'מאל זחאלקה: לא כל בקשותינו ודרישותינו היו נענות, אבל לפחות קולנו יישמע.

ג'מאל זחאלקה: יש הבדל, גברתי היושבת-ראש, בין זה שאני נואם כאן במליאת הכנסת מול חברי שינוי או מול כנסת שהיא ברובה ריקה לבין דיון בוועדה.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, באמת אין הבדל גדול אם האולם מלא או ריק, בסופו של דבר ההחלטות החשובות, השיג והשיח וההשפעה על קבלת ההחלטות הם בוועדות.

ג'מאל זחאלקה: אם אני יכול לדבר עם חברי הכנסת, אני יכול לשכנע אותם, האווירה יותר פתוחה.

ג'מאל זחאלקה: בוועדה לא מדובר בנאומים.

ג'מאל זחאלקה: במליאה אתה נואם ויורד ומצביעים.

ג'מאל זחאלקה: בוועדה האווירה קצת שונה ופה ושם מביאים בחשבון את דעתך ואת מה שאתה אומר ואת העניינים שאתה מייצג.

ג'מאל זחאלקה: פניתי ליושב-ראש הכנסת, ליושב-ראש הקואליציה, ליושב-ראש ועדת הכספים וליושבת-ראש האופוזיציה בבקשה למצוא דרך ונוסחה מתאימות כדי לצרף אחד מחברי הכנסת הערבים לוועדת הכספים.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזו דרישה הגונה, והעדר של הקול הערבי בוועדת הכספים הוא עוול שיש לתקנו מהר ככל האפשר.

ג'מאל זחאלקה: אני מעלה את העניין הזה כבר הרבה זמן, מתחילת הקדנציה של הכנסת הזאת, אבל בשבועיים האחרונים זה בלט, זה זעק לשמים.

ג'מאל זחאלקה: זה זעק לשמים במיוחד כשהוצגה לפנינו התוכנית הכלכלית שהפגיעה שלה בפריפריה, שם רוב האוכלוסיה הערבית, בשכבות החלשות שחלקן הגדול הוא האזרחים הערבים.

ג'מאל זחאלקה: הפגיעה של התוכנית הזאת בחברה הישראלית היא פגיעה דיפרנציאלית, כלומר לא פוגעת בכולם אותו דבר.

ג'מאל זחאלקה: מן הסתם - וכבר נותח כאן ודובר על זה הרבה פעמים - הפגיעה שלה בשכבות החלשות הרבה יותר חזקה, ובמיוחד בסקטור הערבי.

ג'מאל זחאלקה: לכן היה חשוב שנהיה שם, אולי היה אפשר לתקן משהו.

ג'מאל זחאלקה: ניקח לדוגמה שלפני שנתיים, שלוש שנים היתה חגיגה גדולה בתקשורת ובממשלה על תוכנית 4 המיליארדים.

ג'מאל זחאלקה: אמרו, 4 מיליארדי שקל יוקצו במשך ארבע שנים, מיליארד שקל בשנה, לפיתוח הסקטור הערבי.

ג'מאל זחאלקה: כל פעם שאנחנו מציגים שאלה לאחד השרים הוא עונה לנו שיש תוכנית 4 המיליארדים ומצטט לנו ממסמכים שנמצאים במשרדו.

ג'מאל זחאלקה: הוא לא יודע או לא שמע או מתעלם מכך שלפי התוכנית הכלכלית המוצגת בפנינו אנחנו יכולים להגדיר את התוכנית הזאת כז"ל.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, התוכנית הזאת - אין.

ג'מאל זחאלקה: השר פריצקי, מאתת, סקט.

ג'מאל זחאלקה: כלום.

ג'מאל זחאלקה: לא נשאר ממנה שום דבר.

ג'מאל זחאלקה: עכשיו, כשמקצצים את תוכניות הפיתוח ברשויות המקומיות, בתשתיות ובכל מיני דברים כאלה, מי נפגע?

ג'מאל זחאלקה: נפגע זה שמשווע לפיתוח, מי שסובל מתת-פיתוח.

ג'מאל זחאלקה: מי שזקוק פה ושם לדחיפה ולפרויקטים של מותרות, הפגיעה בו פחותה בהרבה.

ג'מאל זחאלקה: אומרים שמקצצים את הפיתוח לכולם.

ג'מאל זחאלקה: מה זה מקצצים את הפיתוח לכולם?

ג'מאל זחאלקה: כפר שזקוק לבית-ספר חדש - זה לא כמו מקום שזקוק לגינה ציבורית ברמה הכי גבוהה בעולם.

ג'מאל זחאלקה: זה לא בדיוק אותו דבר.

ג'מאל זחאלקה: זה פיתוח וזה פיתוח, אבל זה פיתוח אלמנטרי שהקיצוץ בו פוגע בבשר החי.

ג'מאל זחאלקה: לכן, גברתי היושבת-ראש, אנחנו מתנגדים לתוכנית הזאת.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שאם יש אזרחים שסובלים מנדודי שינה, כולנו נסבול מנדודי שינה קשים ביותר לאחר שהתוכנית הזאת תיושם ולאחר שהמשנה הכלכלית שמאחוריה תדריך את הכלכלה הישראלית ואז הסבל יהיה הרבה יותר גדול.

ג'מאל זחאלקה: אני מקווה שנוכל להכשיל את התוכנית ואת המשנה הכלכלית שעומדת מאחוריה.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: חבר הכנסת יגאל יאסינוב, עשר דקות.

יגאל יאסינוב: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, קודם כול אני צריך להגיד לך תודה.

יגאל יאסינוב: האמת היא שאמרת הרבה מאוד דברים חכמים, רק טיפ-טיפה עקומים.

יגאל יאסינוב: אני מרגיש שאני נמצא בישיבות פנימיות של מפלגת שינוי.

יגאל יאסינוב: חבל שלא מצביעים היום.

אתי לבני: אפילו יש ייצוג נשי.

יגאל יאסינוב: נכון, יש גם שליש נשים.

יגאל יאסינוב: חבר הכנסת זחאלקה, הייתי מאוד שמח אם היה נציג ערבי בוועדת הכספים.

יגאל יאסינוב: הייתי מאוד שמח.

יגאל יאסינוב: אבל שכחת להגיד שאתם לא רוצים להתאחד לבלוק אחד, למפלגה אחת, בוא נגיד לקואליציה של מפלגות ערביות, כדי שתקבלו ייצוג שווה.

יגאל יאסינוב: לא ייתכן שאך ורק לצורך אחד אתם תגידו שאתם שבעה ולצורך השני לא.

יגאל יאסינוב: חברים, במקרה הייתי באותה ישיבה של ועדת הכנסת ואני זוכר.

יגאל יאסינוב: חברים, אם אתם מתאחדים, אז צריך לסדר גם את עניין מימון המפלגות ודברים אחרים, אבל לא ייתכן שתקבלו את הדברים שמגיעים לסיעות בינוניות בלי להפסיד דברים שחייבים להפסיד.

יגאל יאסינוב: אז תחליטו.

יגאל יאסינוב: מצד שני אני מסכים אתך שיש פגיעה חזקה בחלק מהציבור הישראלי, לרבות ערבים, לרבות עולים.

יגאל יאסינוב: נכון.

יגאל יאסינוב: אני רק רוצה להזכיר שאנחנו נמצאים בזמן חירום כלכלי ולכן אין מי שלא נפגע.

יגאל יאסינוב: תראה לי מגזר שלא נפגע.

יגאל יאסינוב: אני רוצה לדבר על הדברים הטובים שיש בתוכנית הכלכלית, לא מפני שאני מהקואליציה, אלא מפני שאני רוצה להתחיל מזה.

יגאל יאסינוב: אחר כך אני אגיע לדברים שלא קיבלו מספיק תשומת לב.

יגאל יאסינוב: קודם כול הסטודנטים.

יגאל יאסינוב: אני רוצה לומר, כלל הסטודנטים, גם הערבים, גם העולים, הישראלים - - -

ג'מאל זחאלקה: 3% - - -

יגאל יאסינוב: זה לא 3% - - -

ג'מאל זחאלקה: - - -

אתי לבני: אתה יכול להעיר הערות ביניים, אתה לוקח לו את זמן הדיבור.

אתי לבני: זרוק הערת ביניים, אבל אל תתווכח אתו.

יגאל יאסינוב: מינהל הסטודנטים לא נסגר.

יגאל יאסינוב: ה=3% שאתה מדבר עליהם, זה המשך של ועדת-וינוגרד.

יגאל יאסינוב: דרך אגב, רובם זה השכבות החלשות, מה לעשות, רובם עולים וערבים.

יגאל יאסינוב: אני גם רוצה להזכיר לך, אם ניקח את ארגוני הסטודנטים - - -

ג'מאל זחאלקה: התגליתם בכוחכם הפוליטי.

יגאל יאסינוב: דבר טוב נוסף, ההפרטה.

יגאל יאסינוב: זה הדבר הגאוני.

יגאל יאסינוב: אנחנו סוף-סוף מתחילים בהפרטה.

יגאל יאסינוב: מי ייהנה מהפרטת חברת החשמל?

יגאל יאסינוב: השכבות החלשות.

יגאל יאסינוב: אני יכול להזכיר לך, שתושבי מזרח-ירושלים נהנים עד היום ממחירי החשמל הזולים שמספקת חברת החשמל של מזרח-ירושלים.

ג'מאל זחאלקה: עם כוחכם הפוליטי יכולתם להשיג יותר.

יגאל יאסינוב: אלה חלק מהדברים שבאנו אתם.

יגאל יאסינוב: אנחנו באנו לכנסת עם הבטחות מסוימות, אנחנו הבטחנו ואנחנו מנסים לקיים.

יגאל יאסינוב: אמרנו מראש שאנחנו רוצים לעשות שינויים בתוכנית הכלכלית.

יגאל יאסינוב: תראה, אי-אפשר לקבל הכול.

יגאל יאסינוב: אנחנו כבר מבוגרים, זה לא גן-ילדים שאפשר לקבל הכול, משהו מפסידים ומשהו מקבלים.

ג'מאל זחאלקה: - - -

יגאל יאסינוב: רגע, אל תפריע לי, שמעתי אותך, יש לנו זמן עד הבוקר.

יגאל יאסינוב: הבעיה של כולם היא בוועדי העובדים.

יגאל יאסינוב: לצערי הרב, אין לנו היום מספיק כלים להתמודד עם התנהגות ועדי העובדים.

יגאל יאסינוב: מישהו מחליט פתאום להוריד חשמל.

יגאל יאסינוב: החשמל הוא לא של הוועד, חברת החשמל היא ממשלתית, היא לא שייכת לוועד, ולכן חייבים לעשות הפרטה.

יגאל יאסינוב: אם היו פגיעות קשות יותר, אבל ההפרטה היתה נכנסת כחלק מהתקציב, גם אז הייתי תומך, כי אי-אפשר לעשות במדינה הזאת שום שינוי בלי להתחיל לשנות את מצב נכסי המדינה.

יגאל יאסינוב: היי-טק - אומרים שאין צמיחה.

יגאל יאסינוב: חברים, תראו את ההסתייגויות.

יגאל יאסינוב: אני מקווה שההסתייגויות שלנו יתקבלו.

יגאל יאסינוב: דרך אגב, אני פונה למפלגות האופוזיציה לתמוך בהסתייגויות למען צמיחה.

יגאל יאסינוב: מי מפריע לכם?

אברהם בורג: אתה הצעת הסתייגות?

יגאל יאסינוב: יש, לא חסר הסתייגויות.

אברהם בורג: תמצא לי הסתייגות אחת, אחת, ששינוי תצביע בה נגד עמדת הממשלה, ואני אביא את כל האופוזיציה לתמוך בהסתייגות הזאת.

אברהם בורג: אחת.

אברהם בורג: האופוזיציה, לרבות סיעת ש"ס, תתמוך בהסתייגות שעניינה - - -

יגאל יאסינוב: למה שינוי צריכה להצביע נגד הקואליציה אם הקואליציה מקבלת את ההסתייגות שלה?

אברהם בורג: אתה הצעת עכשיו.

יגאל יאסינוב: לא שמעת במה התחלתי.

יגאל יאסינוב: עם כל הכבוד, אבל לא שמעת.

אברהם בורג: שמעתי, אולי לא הבנתי.

אברהם בורג: אם לא הבנתי, אני מייד מבטל את דברי.

אברהם בורג: לא שמעתי מפיך שיש הסתייגות שאני צריך לתמוך בה.

אברהם בורג: תמצא לי אחת.

יגאל יאסינוב: הסתייגות של מיליארד לצמיחה בהיי-טק.

אברהם בורג: אתה תומך?

יגאל יאסינוב: זו הסתייגות שלנו.

אברהם בורג: אתה תתמוך בה?

יגאל יאסינוב: בטח שאני אתמוך בה.

אברהם בורג: השר פריצקי, זה על דעתך?

יוסף יצחק פריצקי: צריך לבדוק, אני תיכף אומר לך.

יגאל יאסינוב: נחזור לשומרים ולמאבטחים.

יגאל יאסינוב: חבר הכנסת הרצוג יצא.

יגאל יאסינוב: הבעיות בהסכם הקיבוצי בנושא העובדים באבטחה ושמירה, עובדים שבעצם שומרים עלינו אך לא מקבלים שום תנאים - זה מה שירש הממסד מהממשלות הקודמות, ואת זה הוא ירש מממשלת מערך שהחליטה להוציא את השמירה והאבטחה לחברות כוח-האדם.

יגאל יאסינוב: כאשר היא החליטה זאת, היא גזלה מהם את כל התנאים.

יגאל יאסינוב: ההסתדרות לא מייצגת אותם אבל גובה מהם תשלום של 1%.

יגאל יאסינוב: זה כמה שנים אני מטפל בזכויות מאבטחים ושומרים.

יגאל יאסינוב: אני רוצה לומר למי שלא יודע, מאבטחים לא מקבלים תוספת על שעות נוספות.

יגאל יאסינוב: אי-אפשר שלא לשלם להם את המגיע להם, קודם כול את מינימום התשלום שמגיע להם.

יגאל יאסינוב: לסיום, בשעה קשה זו לכלכלת מדינת ישראל אנחנו חייבים לאשר את התוכנית הכלכלית, אחרת בעוד זמן מסוים נמצא עצמנו ללא כלכלה.

יגאל יאסינוב: אז לא יהיה מצב חירום, אלא לא תהיה לנו כלכלה בכלל.

יגאל יאסינוב: תודה.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: חבר הכנסת אברהם בורג.

אתי לבני: אחריו - חבר הכנסת מיכאל מלכיאור.

אברהם בורג: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, כנסת נכבדה, אתמול באחת השעות האלה, קצת לפני, קצת אחרי, תיארתי לכנסת את מערך האויבים של מדינת ישראל.

אברהם בורג: בסך הכול אנחנו מדינה קטנה, רדופה, העולם כולו נגדנו, זה לא איזו מדינה ככל המדינות במובן שמקובל במשפחת העמים.

אברהם בורג: ומכיוון שקרה משהו קשה מאוד למדינת ישראל בימים האחרונים, כלומר, אין לה יותר חזית מזרחית, לפחות לשנתיים, ואין לה הרבה אויבים, אז ממשלת ישראל, שיודעת להתנהג טוב, להתנהל טוב ולהנהיג את העם בפטריוטיות גדולה מאוד במצבים של אויבות מבחוץ - חייבת למצוא לה אויבים.

אברהם בורג: אתמול תיארתי את אחת האויבות הקשות, המרירות, האכזריות - טוב שהכריזה עליה הממשלה מלחמה - את עקרת-הבית הישראלית, אויב קשה.

אברהם בורג: היו הרבה מאוד תגובות, קיבלתי, אני לא יכול להגיד - תמיד אומרים: אלפי טלפונים, אתה מכיר את זה, השר פריצקי, הגיעו שניים, שניים זה התחלה של אלפי, זה הרבה יותר מאחד.

יוסף יצחק פריצקי: ואחת בממתינה.

אברהם בורג: גם הוצפתי בפקסים, אבל הגיעו תגובות.

אברהם בורג: וחשבתי היום שאני בכל זאת אני רוצה לדבר על אויב נוסף של ממשלת ישראל.

אברהם בורג: זה לא איזו ממשלה, בוא נגיד כך, למרות חבר הכנסת פריצקי, השר פריצקי - - -

יוסף יצחק פריצקי: אני גאה להיות חבר כנסת.

אברהם בורג: השר יודע שאני שמח באופן אישי על כל שרות ושרות שמצטרפת לרזומה שלו.

אברהם בורג: עדיין לא כל ממשלת ישראל הטמיעה את הרעיון שאפשר להיות ללא אויבים.

אברהם בורג: השר יודע, אויבות זו תפיסת עולם - - -

יוסף יצחק פריצקי: אדוני יודע, דיברנו על זה בעבר, מה יקרה כשיפרוץ השלום.

אברהם בורג: זיכרונו של השר שוב מכה אותי בתדהמה, אבל ללא ספק, אויבות היא מוסד מובנה לתוך אורח החשיבה האסטרטגית הישראלי.

מיכאל מלכיאור: כאשר יפרוץ השלום נגדיל את תקציב הביטחון.

יוסף יצחק פריצקי: אם יפרוץ השלום.

אברהם בורג: אני שמח שיש סחף בעמדות האופוזיציה לטובת עמדותי בנושא הזה, אפילו חבר הכנסת מלכיאור הצטרף לדעה הזאת.

אברהם בורג: עוד לפני שאתאר את האויב הזה, אני רוצה לומר משהו על האופי של הכנת התקציב.

אברהם בורג: נהוג לומר, שתקציב המדינה כמוהו כצ'ולנט - אתה יודע מה אתה מכניס, אתה לא יודע מה אתה מוציא.

אברהם בורג: יש לי הרגשה שבתקציב המדינה הזה אתה יודע מה אתה מוציא, אין לך מושג מה אתה מכניס.

אברהם בורג: זה מין צ'ולנט הפוך, וצ'ולנט הפוך - האפקטים שלו הפוכים.

אברהם בורג: אני אתן דוגמה של אויב נוסף.

אברהם בורג: אני מוכרח לומר, כבוד השר, מדובר על אויב רע.

אברהם בורג: מה זה אויב טוב?

אברהם בורג: אויב טוב זה אויב שאתה יכול לנצח אותו, אויב טוב זה אויב שאתה יכול להגיע אתו להסכם שלום, אויב טוב זה אויב שכשזה מגיע לעת ההכרעה בסוף, הוא אנחנו.

אברהם בורג: מה זה אויב רע?

אברהם בורג: שלא חשוב מה קורה, הוא מתחזק יותר מאתנו.

אברהם בורג: יש אויב כזה, אדוני השר, הוא מתרבה, הוא לא מפסיק להתרבות, הדמוגרפיה שלו איומה, הוא נמצא בכל מקום, בכל עיר, בכל שכונה, הוא מכה בנו ואנחנו לא יכולים לעצור את זה אף שאין אחד בבית הזה, בכל העולם המערבי אין אחד שלא היה מוכן לעצור את האויב הזה.

אברהם בורג: אני אגיד לאדוני השר מי זה האויב הזה.

אברהם בורג: האויב הזה, אדוני השר, הוא הזקן.

אברהם בורג: הזיקנה היא אויב נורא.

אברהם בורג: אני מוכן לקיים הצבעה, גברתי היושבת-ראש, מי בעד חיסול הזיקנה.

אברהם בורג: יהיו כאלה שיצביעו חיובי ויגידו, לא רוצים להיות זקנים לעולם.

אברהם בורג: יהיו כאלה שיצביעו חיובי ויגידו, אנחנו רוצים להיות צעירים לנצח.

אברהם בורג: יהיו כאלה שיצביעו חיובי ויגידו, רבותי, בחברה מהסוג שלנו, הומנית, רחמנים בני רחמנים, בחברה כמו שלנו אנחנו רוצים לעשות הכול כדי להאריך, ובצורה מכובדת, את חייו של הזקן, שלא יגמור את חייו רע.

אברהם בורג: יהיו כאלה בבית הזה.

אתי לבני: שינוי בעד.

אברהם בורג: אפשר להעמיד את זה להצבעה, שינוי בעד?

מיכאל מלכיאור: יש כאלה שיגידו, גדעון סער אמר, אז - - -

יוסף יצחק פריצקי: יש מפלגות, שככל שאנשים מזקינים שם, הם נהיים יותר צעירים.

אברהם בורג: למשל הליכוד, או טומי לפיד.

אברהם בורג: רק דמוגרפית, שלא לדבר על שמעון פרס, שיש בו יסוד מזרח-תיכוני נצחי.

יולי תמיר: פריצקי, מה אכפת לך, הוא נותן לך עוד 40 שנה בממשלה.

אברהם בורג: זה על חשבון של הממשלה, אני מבקש, גברתי היושבת-ראש, מפריעים לי כאן ללא הרף.

אתי לבני: אתה קובע את הכללים.

אתי לבני: בסדר.

אתי לבני: קח עוד 30 שניות.

יולי תמיר: כי האולם מלא.

אברהם בורג: אבל יהיו כאלה שיצביעו בעד החוק לחיסול הזיקנה כי הם באמת מאמינים בזה.

אברהם בורג: הם באמת חושבים שישראל היא חברה חמה מדי, לוהטת מדי, צריך לצנן אותה, צריך לייבא מתודות וערכי מוסר אסקימואיים לחברה הישראלית ולחסל את הזיקנה בישראל.

אברהם בורג: והנה הגיעה ממשלת הצ'ולנט ההפוך, ממשלה שאתה לא יודע מה אתה מכניס, אתה רק יודע מה אתה מוציא - נכון לרגע זה, ספק בעיני אם השר שהצביע בממשלה בכל לבו בעד התוכנית הזאת, יש לו מושג ירוק מה הולך לבוא לכנסת היום אחר הצהריים.

אברהם בורג: מושג צהוב יש לו כי הוא רואה את ההסתייגויות שלנו, מושג ירוק זה קצת יותר מסובך.

אברהם בורג: מה זה מושג ירוק, אדוני השר?

אברהם בורג: זה השילוב בין ה=blue print, בין הטופס הכחול לבין ההסתייגויות הצהובות.

אברהם בורג: בצבעי יסוד, כחול וצהוב נותנים ירוק.

אברהם בורג: אז לאדוני השר, אני מודיע, אין מושג ירוק איך תיראה כלכלת ישראל שהוא יהיה אחראי לה החל מעוד שבוע-שבועיים, כשנגמור את ההצבעות.

אברהם בורג: באה ממשלת ישראל והציעה, שגם נעלה את גיל הפרישה, גם נוסיף קצבה, ונשלם את הקצבה רק מגיל הפרישה הקובע.

אברהם בורג: עד כאן, אולי אפשר להתווכח על זה, אולי לא, עלתה תוחלת החיים.

אברהם בורג: סך הכול, מתי קבעו את הפנסיה הנוכחית, אצל ביסמרק?

אברהם בורג: אני חושב שאצל ביסמרק, ברייך הראשון, קבעו את הגיל של 65 כגיל העבודה, נשים גברים, בינתיים אולי ביסמרק לא האריך ימים אבל הזיקנה האריכה ימים.

אברהם בורג: אבל כדי שנהיה בטוחים שה"פראייר" הזה, שעבד כל חייו וחשב, בגיל 65 אני יוצא לעידן הגיל השלישי, אני הולך לבלות, אני הולך לקרוא, אני הולך ליהנות ממעט עמלי, ואין הרבה שכר לעמל הישראלי - דומני שבמספרים רק 20% מזכאי קצבת הזיקנה בישראל יכולים לחיות על קצבתם.

אברהם בורג: בלי כל המדדים למיניהם, לאמור, התוספת ותשלומים ורנטות וכו', כ=60% מגמלאי ישראל נזקקים בצורה כזאת או אחרת לתוספת תשלומים, לתוספת גמלאות, שאלמלא כן הם מתחת לקו העוני ובשכנות רעה לקו העוני.

אברהם בורג: 20% בלבד מגמלאי ישראל משלמים מס, אדוני השר, שזה המבחן בסך הכול.

אברהם בורג: מס מלא ונדרש.

אברהם בורג: אז לא רק זה שדחיתי לו ולה את גיל הפרישה, ולא רק זה שאני אקח רק מן הגיל הקובע - ומה משמעות הגיל הקובע?

אברהם בורג: יכול להיות שבן-אדם שחשב שבגיל 65 יש לו פנסיה מלאה, לא תהיה לו פנסיה מלאה אף פעם.

אברהם בורג: לא רק זה.

אברהם בורג: אתה זוכר את ראש הממשלה לענייני כלכלה?

חיים אורון: מה שמפריע בהצעת החוק שעליה נצביע היום הוא הרבה יותר חמור ממה שאתה אומר.

אברהם בורג: יש לי עוד פרקים - - -

חיים אורון: לא, בנושא הזה.

חיים אורון: אין פה העלאת גיל הפרישה ל=67, הם לא עשו כך, אבל מה יש פה?

חיים אורון: אם לא נחוקק בתוך חודש את העלאת גיל הפרישה לגיל 67, דע לך שאז ההפרש בגירעון האקטוארי יוטל מחציתו על הזכאים לגמלה.

אברהם בורג: כ=70 מיליארד.

חיים אורון: לא, יש כאן סנקציה מובנית, שאם הכנסת לא תחוקק בעתיד חוק - - -

אברהם בורג: יענישו את הגמלאי המסכן.

חיים אורון: אם הריבון לא יחוקק חוק, אומרת הממשלה, דע לך, כתוב בחוק, שמחצית ההפרש יוטל על הזכאים לגמלה.

אברהם בורג: את זה ודאי השר פריצקי יודע, אחרת הוא לא היה מצביע בעד.

אברהם בורג: לא יעלה על הדעת שהשר פריצקי היה רואה כזה סעיף - - -

חיים אורון: אני מוכן להפנות אותך למראה מקום.

אברהם בורג: לא צריך, הוא יודע.

אברהם בורג: ניחא זה, חבר הכנסת אורון.

אברהם בורג: ניחא זה, כבוד השר.

אברהם בורג: זה בסדר, יש אויב, קוראים לו הזיקנה, נלחמים בו.

אברהם בורג: אריק שרון כמו אריק שרון.

אברהם בורג: אתה מכיר את זה, אדוני השר, העיוור פוגש את הפיסח, שואל אותו, איך הולך?

אברהם בורג: אומר לו, יופי, כמו שאתה רואה.

אברהם בורג: פוגש ראש הממשלה לענייני זכות השתיקה, אריק שרון, את ראש הממשלה לענייני כלכלה, שואל אותו, איך התוכנית הכלכלית, איש צעיר?

אברהם בורג: אומר לו, יופי, אדוני הזקן.

אברהם בורג: אומר לו, באמת, יופי של תוכנית.

אברהם בורג: למה יופי של תוכנית?

אברהם בורג: כי דפקתי אותם פעמיים.

אברהם בורג: למה דפקתי אותם פעמיים?

אברהם בורג: כי כשהוא יגיע לגיל הפנסיה - יתקן אותי חבר הכנסת אורון - כבר לקחתי לו 2% מבסיס הגמלה, נכון?

אברהם בורג: לקחתי לו 2% מגיל הגמלה, עד שהוא יגיע לגיל הפנסיה.

אברהם בורג: נגיד הוא עובד מדינה, שחקתי לו כעובד 2% מהשכר שלו לפחות?

חיים אורון: בפגיעה הזאת הוא צריך לשלם כל חודש 2% נוספים.

אברהם בורג: פירושו של דבר, פעם אחת הצלחתי, אדוני ראש הממשלה, אריק שרון הזקן, הצלחתי לדפוק אותו כשהוא פורש, אבל פעם שנייה כשהוא פורש, הוא יפרוש עם פחות.

אברהם בורג: אני מוכרח להגיד לך, אדוני השר, זו ממשלה של אנשים טקטיים, ערמומיים, נחושים, ואין לי ספק שבסופו של דבר גם את האויב הזה הם יכריעו.

חיים אורון: אתה יכול להמשיך באותו צליל שהתחלת בו עכשיו?

אברהם בורג: יש לי עוד כמה.

חיים אורון: למה אתה לא ממשיך בזה?

אברהם בורג: זה לימוד ישיבתי.

אברהם בורג: כך לומדים כלכלה בישיבה שלנו, יגיד לך הרב מלכיאור, נכון?

אברהם בורג: כך לומדים אצלנו בישיבה כלכלה.

אתי לבני: יש לך תוכניות ארוכות טווח?

אתי לבני: פשוט גמרת את הזמן.

אברהם בורג: שעות.

אברהם בורג: גברתי היושבת-ראש, את יודעת כמה סעיפים יש לתוכנית הזאת?

אברהם בורג: ולכן אני אבקש לומר, זה יהיה משפט סיום אחרון, אני מבקש לומר, כבוד השר, יש יסודות בפוליטיקה של הכלכלה שאפשר להתווכח עליהם, כלכלת ימין, כלכלת שמאל, כלכלה שמרנית, כלכלה פותחת, כלכלה סוגרת, הכול אפשרי.

אברהם בורג: יש דברים, דומני, שאפילו ממשלה אכזרית כמו ממשלת הכלכלה הימנית שלכם ושל נתניהו לא יכולה לעשות.

אברהם בורג: הגזמתם.

אברהם בורג: פשוט הגזמתם.

אברהם בורג: ואם מסכים אתי חבר הכנסת יאסינוב, שבין השאר מייצג מגזר מסוים, שיש בו הרבה מאוד גמלאים שמשלמים את המחיר הזה - אם אתם רוצים להגיע להסכמה על משהו, בואו נגיע להסכמה על זה, לפני שכן עושים את זה בחקיקה, לא עושים את זה בחקיקה, יש כאן יסוד לא נכון מבחינת האנושיות של החברה הישראלית, איזו חברה זאת, זאת חברה שבה בנים מחסלים את אבותיהם או זו חברה שבה כיבוד ההורים הוא ערך שמשתקף, בין השאר, גם בספר התקציב של מדינת ישראל.

אברהם בורג: עד שלא תשנו את דעתכם, היום ב=16:30 יוצאת תהלוכה מ"בנייני האומה" לבניין הכנסת על מנת למחות כנגד הריגתה וקבורתה של מדינת הרווחה על-ידי ממשלת האיש השמן.

אברהם בורג: תודה רבה.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: חבר הכנסת הרב מיכאל מלכיאור.

מיכאל מלכיאור: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, יש פה דיון נוסף, אי-אפשר, כל האנשים מפריעים.

אתי לבני: אברום.

מיכאל מלכיאור: לא הפרענו לך.

מיכאל מלכיאור: היום בלוח העברי שלנו הוא יום ירושלים.

מיכאל מלכיאור: זה יום חג בישראל, גם יום שמותר להרהר בו איפה אנחנו עומדים היום, 36 שנה אחרי מלחמת ששת הימים ושחרור ירושלים.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להתחיל בדבר יסוד לירושלים.

מיכאל מלכיאור: במקורות שלנו יש מחלוקת, האם ירושלים נחלקה לשבטים או לא.

מיכאל מלכיאור: על-פי דעה אחת, לא היו בכלל שבטים בירושלים, ירושלים היתה מעל כל ריבונות, אם אפשר להגדיר את זה כך.

מיכאל מלכיאור: יש דעה נוספת שאומרת, שירושלים נחלקה לשבטים, והשבטים של יהודה ובנימין היו שני השבטים שחילקו ביניהם את ירושלים.

מיכאל מלכיאור: מאיפה זה בא, יהודה ובנימין, מה הנקודה שבה הם זכו לקבל חלק בירושלים עיר הקודש?

מיכאל מלכיאור: זה בא בנקודת המפנה בספר בראשית.

מיכאל מלכיאור: בספר בראשית יש הרבה מאוד עוינות, הרבה מאוד מונולוגים, חוסר הקשבה - משני האחים הראשונים.

מיכאל מלכיאור: לצערנו, כאשר יש שני אחים, זה יכול להגיע גם לרצח אח, כדי ללמדנו שכל רצח הוא רצח אח, וכך הלאה לכל אורך ספר בראשית ועד לנקודת מפנה.

מיכאל מלכיאור: מהי נקודת המפנה?

מיכאל מלכיאור: כשיוסף נעלם ושמעון נלקח בשבי במצרים.

מיכאל מלכיאור: יש שבר ורעב בארץ וחייבים לחזור למצרים כדי להביא לחם.

מיכאל מלכיאור: יהודה הולך לאביו הזקן, הוא חייב להביא אתו את בנימין, את האח הצעיר.

מיכאל מלכיאור: ואז אומר יהודה לאביו הזקן: "אנכי אערבנו מידי תבקשנו".

מיכאל מלכיאור: "אנכי אערבנו" - בגלל שתי המלים הללו, הערבות ההדדית, הסולידריות שיהודה מבטא אצל אביו, בזה באה הגאולה, בזה אביו משחרר את בנימין ושוב המשפחה עוברת מפאזה של מונולוג לפאזה של דיאלוג.

מיכאל מלכיאור: לדעתי, זה היסוד של מדינת היהודים, "אנכי אערבנו", הערבות הדדית בין האוכלוסיות שחיות פה במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: אני אומנם מתנגד לאכילת לחם בפסח, אבל אני לא חושב שזו המהות של מדינה יהודית.

מיכאל מלכיאור: כמות הפקחים הדרוזים שאנחנו שולחים כדי לבדוק אם מישהו אופה לחם בפסח, לא בזה מתבטאת המדינה היהודית.

מיכאל מלכיאור: אבל ב"אנכי אערבנו", בערבות ההדדית, באכפתיות כלפי הזולת - זו כן מהות המדינה היהודית.

יוסף יצחק פריצקי: אתה זוכר, אדוני, מה עשה יהודה אחרי שאמר לאביו: "אנכי אערבנו"?

יוסף יצחק פריצקי: לקח את יוסף לבור.

יוסף יצחק פריצקי: אני מניח שזו לא הדוגמה שאדוני רוצה.

מיכאל מלכיאור: מכובדי, אני כמובן לא רוצה לתקן את מה שכבודו זוכר מלימודי התורה, אבל הסדר הפוך.

מיכאל מלכיאור: זה סיפור שהיה הרבה לפני "אנכי אערבנו".

מיכאל מלכיאור: "אנכי אערבנו" היה החזרה בתשובה של יהודה על ההשלכה של יוסף לבור.

מיכאל מלכיאור: אבל אני שמח תמיד לעסוק בדברי תורה יחד עם מכובדי, נוכל להשתעשע בזה גם בשעות כאלה של הבוקר.

יוסף יצחק פריצקי: עפר לרגלי אדוני אנוכי.

מיכאל מלכיאור: מה שאנחנו מקבלים בתוכנית הכלכלית הזאת זה ההיפך הגמור מהערבות ההדדית.

מיכאל מלכיאור: אני מוכרח לומר, שיש צביעות מסוימת במה שאנחנו, האופוזיציה, טוענים כלפי הממשלה.

מיכאל מלכיאור: אי-אפשר להגיד שאתם יושבים בממשלה כמה חודשים - בפרט שינוי - ואתם אחראים לכל התחלואים שאנחנו רואים במצבה של המדינה היום.

מיכאל מלכיאור: יש הידרדרות קבועה.

מיכאל מלכיאור: אפשר לציין אולי את שנת 1977 כנקודת מפנה, עברנו מהחברה הצודקת ביותר בעולם המערבי לחברה הבלתי-צודקת ביותר, עם פערים חמורים ביותר, ואנחנו יודעים מה קרה בשנת 1977.

מיכאל מלכיאור: אבל כמובן אי-אפשר להאשים פה את כל הקואליציה.

מיכאל מלכיאור: גם לא את ההשקעות המיותרות שהיו בשטחי יהודה, שומרון ועזה - הכינויים של השטחים הללו כשטחים כבושים.

מיכאל מלכיאור: אי-אפשר גם לומר שכל ההשקעה של 65 מיליארד שהיתה בשטחים היא רק בגלל הקואליציה הנוכחית.

מיכאל מלכיאור: יש אנשים שאחראים לזה במשך 36 שנה.

מיכאל מלכיאור: אבל יש פה מפנה, כי מה שקורה פה, על-פי הדרך המאוד ישרה ואמיתית של שר האוצר, יש פה מפנה אידיאולוגי.

מיכאל מלכיאור: פה בפעם הראשונה נקבעה אידיאולוגיה, שעקרת-הבית, הזקן, הנכה, הילד, הם אויבי העם, חייבים לקחת מהם כדי לתת לאותו מאיון עליון, כי אחרת הוא לא יישאר פה, לא יהיה מרוצה ולא ישקיע פה.

מיכאל מלכיאור: חייבים ליצור סף של 30,000 שקל, שמעבר לזה לא משלמים עבור ביטוח בריאות ממלכתי.

מיכאל מלכיאור: צריך לקחת את 300 המיליון הללו מעקרת-הבית.

מיכאל מלכיאור: לא יכלו להעלות את הסף ל=31,000 שקל או להוריד ל=31,000 שקל, אלא חייבים לקחת את 300 מיליון השקל הללו מעקרת-הבית, כי אותו אדם שמרוויח 32,000 שקל, אולי הוא לא יתרצה ולא יהיה לו טוב.

מיכאל מלכיאור: גם אם רוצים לבצע תוכנית חירום, לא צריך לגזור זאת על הילדים בקצבאות הילדים, מה שמנוגד לכל תפיסה, גם לפסיקה של בית-המשפט העליון, שקובע שקצבת הילדים, בניגוד למה שאומר האוצר וגם העיד בוועדת הכספים, קצבת הילדים זה לא לוקסוס, זו לא תוספת.

מיכאל מלכיאור: זו פסיקה של השופט חיים כהן ז"ל, שקובע כי קצבאות הילדים הן הבסיס של החברה, כדי שלא יהיו ילדים רעבים; שהאם מופקדת על הכספים הללו כדי לדאוג לעתיד, כדי לשלם עבור חינוך חינם, שהופך להיות עוד יותר חינם כביכול עם התוכנית הזאת.

מיכאל מלכיאור: מה עם הנכים?

מיכאל מלכיאור: אני אקח רק סעיף אחד מכל הסעיפים.

מיכאל מלכיאור: יש קצבת ניידות, שנותנים לנכה קצת עזרה בקניית רכב.

מיכאל מלכיאור: מקפיאים את הדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: למה זה יגרום?

מיכאל מלכיאור: זה יגרום לכך שאותו נכה, שאין לו הכנסה אחרת, לאט לאט זה ירד מ=75% ל=72%, אחר כך 69%.

מיכאל מלכיאור: מה זה אומר?

מיכאל מלכיאור: שאותו נכה לא יוכל להגיע לרכב.

מיכאל מלכיאור: זאת אומרת, הוא לא יצטרך את ה=72% כי הוא לא יוכל לקנות רכב.

מיכאל מלכיאור: זה אומר שהבית שלו יהיה כלוב, הוא יצטרך להישאר בבית, אין לו דרך לצאת משם.

מיכאל מלכיאור: זה אומר שכל מגמת הממשלה בנתינת המענק הזה, שהיה אמור גם לאפשר לנכה להשתלב בשוק העבודה, גם מבחינה חברתית, אך גם מבחינה כלכלית הוא לא יכול לעשות את זה.

מיכאל מלכיאור: זה בלתי אפשרי.

מיכאל מלכיאור: לכן, גם החוכמה הכלכלית בעניין קטנה מאוד.

מיכאל מלכיאור: אומרים לי שאני צריך לסיים.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לומר, ביום ירושלים אני מתגעגע לימים ההם של הציונות הדתית.

מיכאל מלכיאור: ראשי הציונות הדתית בבית הזה היו אז היונים שביונים שהפצירו באשכול שלא לצאת למלחמה, שלא להיכנס לעיר העתיקה, ודאי וודאי שלא לעבור את "הקו הירוק", כדי שלא ליצור את האנדרלמוסיה שלצערנו בגללה אנחנו מדממים במשך 36 שנה.

מיכאל מלכיאור: עד כמה הם הבינו וראו את עומק היהדות, את מהותה של מדינה יהודית, ועד כמה זה חסר לנו היום.

מיכאל מלכיאור: אני מאוד מקווה שיום ירושלים הזה מציין שירושלים אינה קטנה יותר מכל חלקיה, היא גדולה יותר, שהמרחב הרוחני שהיה במקור העם היהודי, ולאחר מכן היתוספו גם הנוצרים וגם המוסלמים, שהמרחב הרוחני כל כך רחב וכל כך גדול, שיש לנו עם מי להתחלק פה בירושלים; ושהערבות ההדדית גם בין האוכלוסיות של ירושלים, שהערבות הזאת יכולה לעמוד לנגד עינינו גם כשנקבע בעתיד מה זו המדינה היהודית.

מיכאל מלכיאור: בשם הערבות ההדדית אני רוצה לקרוא לכל הציבור - אלא אם כן תחליט הממשלה לשים בצד את התוכנית הזאת - לבוא היום בשעה 16:30 ל"בנייני האומה", להפגין ולומר בצורה נחרצת, שהם לא אויבי העם אלא הם מוכנים להיות חלק מהעם אם תהיה שותפות בין הבית הזה, בין ממשלת ישראל לבין העם היושב בציון.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: חבר הכנסת נסים דהן.

אתי לבני: נציג מיהדות התורה.

אברהם בורג: אני אדבר במקום מי שלא נמצא.

חיים אורון: אני ראשון, אתה אחרי.

אברהם בורג: בסדר.

חיים אורון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, הייתי רוצה את עשר הדקות הללו להקדיש - דווקא בגלל הרכב חברי הכנסת מהקואליציה שנמצאים פה, שהם שר ושני חברי כנסת מסיעת שינוי - להצגת נושא ולמקד בו מה שמסתמן כמחלוקת, אני חושב מאוד מהותית.

חיים אורון: בשעה הזאת של הבוקר ובטון שקט יחסית אנסה להציג את עמדתי לפחות בוויכוח הזה.

חיים אורון: בספר הכחול, ב=blue print שקיבלנו, אדוני השר, יש פרק קטן מאוד יחסית על הבריאות.

חיים אורון: יש שני פרקים - - -

אברהם בורג: זה צריך להיות אם חיסלנו את הזקנים.

חיים אורון: יש פרק אחד על הבריאות, חבר הכנסת בורג, שמתאים לגישה של הממשלה הנוכחית, כי יש פרק דומה גם בתקשורת.

חיים אורון: מה אומר פרק הבריאות?

חיים אורון: שאם צריך להפעיל C.T.

חיים אורון: נוסף ב"סורוקה", לא שר הבריאות מחליט אם מפעילים C.T.

חיים אורון: נוסף ב"סורוקה" - לי יש סנטימנטים כלפי "סורוקה" מסיבות ברורות - אלא שר האוצר מחליט.

חיים אורון: ואם תהיה עוד יחידה לניתוחי לב, לא משרד הבריאות יחליט כמשרד רגולטורי, לא רוצים שהוא ייתן שירותים, רוצים שהוא רק ינהל את המערכת.

חיים אורון: שר האוצר יחליט.

חיים אורון: דרך אגב, הכול בסימן הממשלה שהיא לא צנטרליסטית, העברת סמכויות למשרדים אחרים ולגופים אחרים.

חיים אורון: אבל יש דבר שלא מופיע, חברי הכנסת, בחוק הזה.

חיים אורון: הופיע שר הבריאות בפני ועדת הכספים של הכנסת והסביר למה הוא הצביע בממשלה בעד אבל הוא מציע לנו להצביע נגד הפרדת טיפות-החלב.

חיים אורון: אני שמח על כך, אבל לא על המודל, ששר אחר שר מופיע בוועדת הכספים, מסביר שבממשלה הצביעו נגד, אומרים, לעתים לוחשים, לעתים שולחים שליחים ולעתים אומרים בגלוי: תוציאו את הפרק הזה מהחוק אף שעל כולו הצבעתי בעד.

חיים אורון: ואז אתה שואל את השר בשקט - ואני לא מתכוון לשר פריצקי - הפרקים שהצבעת עליהם בעד והם לא שייכים למשרד, אתה יודע מה כתוב בהם?

חיים אורון: הם אומרים: בהוא התמצאתי, ברוב אני לא מתמצא, אני מבקש סליחה.

חיים אורון: אני מצטט שר חי בוועדת הכספים.

אברהם בורג: מה זאת אומרת שר חי, בניגוד למה?

חיים אורון: בניגוד לשרים וירטואליים.

חיים אורון: ואז, כאשר סיימנו לדון בפרק הזה, אמרתי לשר, כיו"ר הלובי לרפואה הציבורית: באת אלינו לדיון על טיפות-החלב ומי יחליט על C.T.

חיים אורון: ב"סורוקה".

חיים אורון: אבל אתה מדווח לוועדה, שבמערכת הבריאות הציבורית יש מיליארד ו=100 מיליון שקל גירעון.

חיים אורון: חבר הכנסת בורג, זה לא מופיע בספרים, לא עוסקים בזה כי בזה הממשלה לא עוסקת, היא מתכננת איך להגדיל או להקטין את כמות היחידות לניתוח פה ולסת ב"סורוקה" או ב"רמב"ם" או ב"שיבא".

חיים אורון: זה מה שמעסיק אותה.

אברהם בורג: זה לא כלול בגירעון הכללי של הממשלה.

חיים אורון: בכלל לא.

חיים אורון: יש חוב של 500 מיליון שקל לקופות-החולים.

חיים אורון: יש חוב של 150 מיליון שקל לבתי-החולים הממשלתיים.

חיים אורון: יש עוד 150-200 מיליון שקל - - -

אברהם בורג: זה לא חוב חשבונאי, זה בעין.

אברהם בורג: לא, זה עוד לא הגיע עד הסף - - -

חיים אורון: לא, זה על הסף של הממשלה, כי אם לקופות-החולים יש חוב - אני שמח על שאלתך - הן לא משלמות לבתי-החולים של הממשלה.

חיים אורון: אם יש חוב לקופות-החולים, בעיקר לאלה שאין להן בתי-חולים - למשל, קופת-חולים מאוחדת לא משלמת לבית-החולים של קופת-חולים וכך המערכת מסתבכת בתוכה בחובות וקורסת פנימה.

חיים אורון: ואז אומרים לך - חבר הכנסת פריצקי, הייתי מבקש את הקשבתך, תראה, ההוצאה הציבורית במדינת ישראל ותשלומי ההעברה במדינת ישראל הם כאלה, שאי-אפשר לשאת בהם יותר.

חיים אורון: מאיפה אתה רוצה שנביא את הכסף - אנחנו בשיא עולמי.

חיים אורון: אני מחזיק פה ספר של נתונים השוואתיים על ההוצאה לבריאות כאחוז מהתל"ג במדינת ישראל ובמדינות אחרות.

חיים אורון: וראה איזה פלא, אנחנו בהוצאה לבריאות, אגב, במערכת בריאות שהוקמה בעיקרה על-ידי אלה שעכשיו ממוטטים אותם, מותר להגיד, על-ידי ההסתדרות - כדי להציג פה את מלוא עמדתי, אני, יחד עם ידידי, חיים רמון, היינו אלה שניתקו את קופת-החולים מההסתדרות, בשנת 1995.

חיים אורון: אבל ידענו תמיד, שאם אנחנו נמצאים בתשתית בריאותית מהטובות בעולם, גם היום, זה בזכות המסורת והמבנה והיסוד החזק הזה שקיים מלפני קום המדינה.

חיים אורון: אבל ההוצאה הלאומית לבריאות במדינת ישראל היא 8.2%.

חיים אורון: אנחנו עומדים במקום לא רע, באותו קו בדיוק שבו נמצאות אוסטריה, דנמרק, ה=OECD הממוצע.

חיים אורון: אנחנו אפילו נמצאים במקום דומה לממוצע האירופי של השוק המשותף, בעוד חסידי הכלכלה החופשית ומשק הבריאות הפתוח, כמו שקוראים לו, למשל, בארצות הברית - שם ההוצאה הלאומית לבריאות מתקרבת ל=14%.

חיים אורון: עד כאן מצבנו טוב.

חיים אורון: בוא נבדוק נתון נוסף, מהו שיעור המימון הציבורי בתוך ההוצאה הלאומית לבריאות.

חיים אורון: ממה היא מורכבת?

חיים אורון: הוצאה לאומית לבריאות, כמו לחינוך, מורכת ממה שמתקבל מהמשאבים המשותפים של הכלל - תקציבי מדינה, תקציבי עמותות שונות, תקציבי רשויות מקומיות והמשק הפרטי.

חיים אורון: כשבוחנים את הנתון הזה מתברר, שאנחנו נמצאים נמוך, אנחנו נמצאים באזור של 76%, 75%, 74% מסך כל ההוצאה הציבורית, בעוד ארצות כמו צרפת, כמו ספרד, יפן, נמצאות ב=79%-80%; דנמרק, נורבגיה, בריטניה, אחרי תאצ'ר, ב=82%-83%; לוקסמבורג ובלגיה נמצאות לגמרי רחוק, בסביבות 90%, אני לא מתחרה בהן.

חיים אורון: עכשיו אני רוצה לספר סיפור מהעבר והוא מוקד המחלוקת.

חיים אורון: כשחוקקנו את חוק ביטוח בריאות ממלכתי, מה לעשות, אני כבר הייתי שם, הגיל גם קובע משהו, למרות הנאום שלך.

חיים אורון: כשחוקקנו את חוק ביטוח בריאות ממלכתי, היה ויכוח בוועדה.

יוסף יצחק פריצקי: אמרתי לך שאין זיקנה בישראל.

חיים אורון: הגיע שר הבריאות לשעבר - אגב, אחד משרי הבריאות הטובים יותר.

חיים אורון: חוץ ממחלוקת שיש לנו בנושא השר"פ.

חיים אורון: כשחוקקנו את חוק הבריאות, אדוני השר פריצקי, הפרופורציה בין המימון הציבורי למימון הפרטי היתה 79%-80% ל=20%-21%.

חיים אורון: אחד המאבקים הגדולים בוועדה היה לשמור על הפרופורציה.

חיים אורון: אמרו לנו, צריך להגיע ל=70%-30% - - -

אברהם בורג: ציבורי-פרטי?

חיים אורון: ציבורי-פרטי.

חיים אורון: והיו כאלה שאמרו שאנחנו צריכים להגיע ל=65%-35%.

חיים אורון: זה מה שאנחנו צריכים להגיע אליו.

חיים אורון: ראה זה פלא, התחלנו ב=79% מימון ציבורי, היום אנחנו נמצאים באזור של 73%.

חיים אורון: מה משמעות האחוזים החסרים?

חיים אורון: המשמעות ההתקציבית ברורה לכל אחד.

חיים אורון: המשמעות המיידית אומרת, שהפערים בקבלת שירותי בריאות בציבור גדלים.

חיים אורון: ברור לחלוטין, שככל שההוצאה הציבורית לבריאות הולכת וקטנה, האי-שוויון בקבלת שירותי בריאות אלמנטריים הולך וגדל.

חיים אורון: אני לא יודע, הציבור לא מכיר את זה.

חיים אורון: בכלכלת הבריאות הישראלית יש חלקת מבחן, מאז ומעולם.

חיים אורון: למה?

חיים אורון: כי אומרים שבלודז' ובוורשה לא כל כך החשיבו את רפואת השיניים, לכן רפואת השיניים לא היתה אף פעם בתוך הבריאות הציבורית, היא תמיד היתה מערכת בריאות פרטית.

חיים אורון: שם היתה תחרות מלאה, שם כל אחד הלך לרופא השיניים שרצה בו.

חיים אורון: רצית, שלחת את ילדיך לבדיקות שנתיות, רצית - לא שלחת, היתה מערכת כזאת, באה אחות בית-הספר, בדקה את השיניים ואמרה: תגידו להורים שצריך לעשות סתימה.

חיים אורון: בעיריות יותר משוכללות היו מרפאות.

חיים אורון: אגב, אני לא רוצה לחזור למרפאות האלה, יש לי מהן טראומה, אבל אולי זו טראומה של ילד.

חיים אורון: וראה זה פלא, מה קרה בהשוואה בין כלל הרפואה במדינת ישראל לרפואת השיניים?

חיים אורון: ברפואת השיניים אנחנו מגרדים את אחוז ההוצאה - ושר הבריאות יאשר את הנתונים שלי - מהגבוהים שבארצות.

אברהם בורג: הוצאה פרטית?

חיים אורון: ההוצאה הלאומית לרפואת שיניים היא בשיעורים הרבה יותר גבוהים, בהשוואות כמובן, זה נפח יותר קטן, אבל במדדים האלה, במקום לגמרי אחר.

חיים אורון: והאי-שוויון במדד הוא הכי גדול בין ההוצאה של שני העשירונים התחתונים לבין ההוצאה של שני העשירונים העליונים לרפואת שיניים.

אברהם בורג: אני אוסיף לך עוד נתון.

חיים אורון: רגע, עוד נתון אני כבר הולך להוסיף.

חיים אורון: וראה זה פלא, אדוני השר, כאשר מדובר ברפואת שיניים, יש לנו אפילו נתון שאפשר לבדוק אותו כל שנה ולאורך כל השנים.

אברהם בורג: למתגייסים.

חיים אורון: נכון, למי שמתגייס לצה"ל.

אברהם בורג: אני לא רוצה להוסיף עוד נתון.

חיים אורון: בהנחה שאלה שלא מתגייסים, אצל כולם מצב השיניים מצוין.

אברהם בורג: פיקס.

אברהם בורג: אין להם שיניים כבר.

חיים אורון: הם בכלל במצב מצוין, אבל כל השאר, אלה שבאים ללשכת הגיוס ובודקים אותם - אגב, יש כאן המון טבלאות, על תמותה, תמותת תינוקות וכו',

אברהם בורג: יש 12 חורים לילד לעומת ארבעה למתגייס באמריקה.

חיים אורון: את זה אין לי ולכן אני לא יודע כמה.

חיים אורון: יש לנו חלקת מבחן, מה שרוצים לדחוף אותנו אליו.

חיים אורון: אגב, זה לא ויכוח תיאורטי, חבר הכנסת מלכיאור.

חיים אורון: כשחוקקנו את חוק הבריאות - בשעות האלה של הדיונים אפשר לדבר גם באופן קצת יותר אישי - סיימנו לחוקק את החוק ונעשיתי גזבר ההסתדרות ואז טיפלתי בהוצאתה של קופת-החולים מההסתדרות ובניסיון לעשות לה תוכנית הבראה.

חיים אורון: כשאתה בוחן את כל הדברים הללו - התחיל סיפור הביטוח המשלים.

חיים אורון: לחשו לי, אני לא אצטט אותם כאן מעל הדוכן, זה היה לפני פחות מעשר שנים, לפני שמונה שנים, אומנם החוק מאפשר ביטוח משלים, אבל בעצם אין כל כך מה לבטח.

חיים אורון: אמר לי מישהו מאוד מתמצא גם בביטוח וגם בבריאות - תנחשו מי, אין הרבה כאלה בארץ - אמר לי, חבר הכנסת אורון, אני מוכרח לעשות ביטוח משלים כי זה חלק מהחוק, אבל אם אתה שואל אותי אם יש משהו אמיתי לבטח בצרכים היסודיים שלך כצרכן בריאות, אני מקווה בריא עד מאה-ועשרים, אין כל כך.

אברהם בורג: סל הבריאות היה אחד מחמשת הטובים בעולם.

חיים אורון: הייתי יושב-ראש ועדת המשנה לסל הבריאות.

חיים אורון: היה ויכוח מאוד קשה עם האוצר, הם רצו סל כללי; כמה משפטים, ויגידו, מה אתה צריך לכתוב, מה יחליפו בברך, במרפק, אל תכתוב, תכתוב שירותי אורתופדיה.

חיים אורון: אמרתי, סליחה, אני רוצה שתביאו לי את כל הסלים של ארבע הקופות, הושבנו מישהו לחבר ביניהן, נגלה פה סוד, הסל של קופת-חולים כללית היה הנרחב יותר.

נסים דהן: זה היה אחד ההישגים הכי גדולים של החוק.

חיים אורון: אני לא יכול לבוא בטענות, אלה שרצו פחות ופחות הבינו אותו הדבר בדיוק, אמרו, תוציא את זה.

חיים אורון: הביטוח המשלים נעשה היום מרכיב מאוד מרכזי בהבטחת רפואה לציבור משום שהוא נותן יותר ויותר שירותים שלא נמצאים במקום אחר, אבל הביטוח המשלים הוא בתוך ההוצאה הפרטית לבריאות.

חיים אורון: ומי יש לו ביטוח משלים ומי אין לו ביטוח משלים?

נסים דהן: 80% מהאוכלוסייה יש להם ביטוח משלים.

חיים אורון: וה=20% שאין להם ביטוח משלים, הם כנראה הכי צריכים אותו.

חיים אורון: למה אני נותן את הדוגמה?

חיים אורון: כאשר אומרים תשלומי העברה, המינהל הציבורי וההוצאה הלאומית, כך זה נראה.

חיים אורון: בקריאת ביניים של השר פריצקי הבנתי שזו דעתו, צריך לחתור לפרופורציה אחרת בין ההוצאה הציבורית לבין ההוצאה הפרטית בבריאות.

חיים אורון: הוא מנענע בראשו, למי שלא רואה בטלוויזיה.

חיים אורון: אדוני הצלם, צלם אותו.

חיים אורון: הוא אומר, זה מה שצריך לעשות.

יוסף יצחק פריצקי: נכון.

חיים אורון: ואז המשמעות מאוד פשוטה - אני שמח על הדיון הכן הזה - אני רוצה מערכת בריאות שמובנים בתוכה פערים יותר גדולים.

נסים דהן: זו המשמעות.

חיים אורון: אני רוצה מערכת בריאות שמובנים בתוכה פערים יותר גדולים.

יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה מערכת בריאות, שמי שמרוויח 10,000 שקל לחודש לא יממן את ביטוח הבריאות למי שמרוויח 50,000 שקל.

חיים אורון: אני לא יודע אם חבר הכנסת פריצקי יודע, בחוק הבריאות יש משפט אידיאולוגי שמופיע ב"מניפסט הקומוניסטי", הוא הופיע כך, לצערי היום באדיקות יותר קטנה, במקומות שבהם אני חי.

חיים אורון: יש שם משפט: כל אחד לפי יכולתו, כל אחד לפי צרכיו.

חיים אורון: כל אחד לפי יכולתו, זאת אומרת, החברה אומרת, בנושא הבריאות, עד אותו גבול שקבע הסל.

נסים דהן: עד גבול מסוים.

חיים אורון: אתה רוצה ניתוח פלסטי – כמה שאתה רוצה.

חיים אורון: אתה רוצה אשפוז בחדר לבד בבית-החולים, עם ארבע אחיות?

חיים אורון: - כמה שאתה רוצה.

חיים אורון: אבל, אם אין לך את זה, אתה לא תאושפז בחדר עם עשרה - - -

אברהם בורג: אפשר ארבע אחיות לא בבית-חולים.

חיים אורון: זה מופיע בחוק אחר.

חיים אורון: אם אין לך לשלם את הביטוח המשלים, תהיה מאושפז, אני לא רוצה לומר את המדדים, באופן סביר, ולא למשל כמו שקורה היום בכמה חלקים בארץ, בעיקר בחלקים בארץ שאני חי בהם, שצפיפות האשפוז במחלקות מסוימות היא מעבר למה שהרפואה אומרת כדבר נכון - אגב, לא על-פי דעתי, על-פי דוח-אמוראי, שהיה עדיין שר וקיבל אותו.

חיים אורון: אני לא רוצה לחרוג מהעניין, חבר הכנסת פריצקי, זה בעצם שורשו של הוויכוח, הוא הוויכוח על עומק סל הבריאות, הוא הוויכוח על עומק סל החינוך, הוא הוויכוח על עומק סל הביטחון הסוציאלי, על עומק הסל שהחברה נותנת לחלש, לנכה, למפגר, וכו' וכו'.

חיים אורון: זה שורשו של הוויכוח בין תפיסה שאומרת, אנחנו נעשה מערכת שחס וחלילה אף אחד לא ימות ברחוב, אף אחד לא יגווע ברעב, אנחנו לא רוצים שמישהו יגיע לפת לחם - אבל, עד כאן.

חיים אורון: לכן קצבאות הביטוח הלאומי לא צמודות לשכר הממוצע, הן צמודות למדד.

חיים אורון: זאת אומרת, באופן קונקרטי, בהנחה שאנחנו בחברה שבכל זאת רמת החיים הממוצעת שלה עולה, אתם למטה תישארו למטה, כי אתם אשמים במצבכם.

חיים אורון: בבריאות אותו הדבר, בחינוך אותו הדבר.

חיים אורון: אנחנו ניתן במערכת החינוך עד 12:00, אחר כך יחזור החינוך האפור.

חיים אורון: הוא כבר חוזר.

חיים אורון: איכשהו, בשנת 1994 הוא נגמר, כי היה גידול משמעותי בתקציבי החינוך, נחזור אליו.

חיים אורון: ההורים במקום מסוים יתחילו לשלם יותר, ואז המורה ישלים עוד שעה.

חיים אורון: זו תמונת עולם שונה לגמרי.

חיים אורון: נכון, הפעם יש בממשלה - ובכך אני רוצה לסיים, גברתי היושבת-ראש - אני אומר את זה לא באופן פולמוסי, אני אומר בכאב גדול, אני מודה שפעם ראשונה יצא לי לשמוע אמירה ברורה מהשר פריצקי, שאומר, את זה אני רוצה.

חיים אורון: זה ההבדל הגדול בין חברת הסעד לבין חברת הרווחה.

חיים אורון: הערך של גמילות חסדים בעיני הוא ערך יהודי והומניסטי גדול.

יוסף יצחק פריצקי: אין ויכוח.

חיים אורון: הערך של גמילות חסדים הוא לא מספיק בשביל לקיים חברה במתכונת שאני רוצה.

חיים אורון: לכן, חברת רווחה יותר מאשר חברה של גמילות חסדים.

חיים אורון: נכון, מי שמרוויח 50,000 שקל משתתף במס הבריאות, ומי שמרוויח 5,000 שקל ומי שלא מרוויח כלום כמו עקרת בית - לא מטילים עליו מס שקוראים לו מס בריאות והוא בעצם מס הכנסה, כי חצי מיליארד השקל האלה לא ילכו לבריאות, הם הולכים לתקציב המדינה כולו.

חיים אורון: אתה מדבר על מדינה אחרת.

חיים אורון: שר האוצר מדבר על מדינה אחרת.

חיים אורון: הגיע השר עוזי לנדאו, גם הוא ישב אתנו בדיונים על חוק הבריאות, הוא היה אחד מאלה שאמרו:

חיים אורון: אני רוצה חוק בריאות פחות נפוח מהחוק הזה שאתם הולכים לחוקק אותו.

חיים אורון: הוא מנענע בראשו.

חיים אורון: אני מסיים.

חיים אורון: זה לא ויכוח שהתחיל עכשיו, זה ויכוח שמתנהל שנים, הוא הוחרף בשנים האחרונות, הוא הוכרע בשנים האחרונות בזמן שהשר עוזי לנדאו היה במיעוט, והקו שאנחנו דגלנו בו - אגב, רוב הכנסת או חלק גדול מהסיעות - היום הקו הזה נמצא במתקפה חמורה מאוד.

חיים אורון: מה שניסיתי להציג דרך כלכלת הבריאות זה בעצם השתקפות של המערכת כולה.

אתי לבני: תודה רבה, ותודה מיוחדת על כך שלמדתי מפיך שיעור בנושא הבריאות.

אתי לבני: חבר הכנסת נסים דהן.

נסים דהן: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, אתם בבית, עם ישראל, בוקר טוב.

נסים דהן: אתם מתעוררים לבוקר, אני מקווה שיהיה לנו יום נפלא, יום טוב, ושלא נדע צרה ולא פיגועים, ושגם התוכנית הכלכלית הזאת, יתבשר עם ישראל שלא תעבור.

נסים דהן: אני יודע שהמשאלה האחרונה שלי כמעט שאין לה סיכוי.

נסים דהן: אבל אני פונה בשעת נעילה, אני מרגיש כמו בשעת נעילה - פתח לנו שער בעת נעילת שער.

נסים דהן: אני מבקש מהממשלה לפתוח רק רגע את הלב, להתחיל קצת - - -

חיים אורון: תאשר בתור שר לשעבר את הנתונים שנתתי פה.

נסים דהן: תודה שציינת את העבודה שעשיתי.

נסים דהן: באותה הזדמנות שידידי חבר הכנסת אורון מבקש זאת בקריאת הביניים, אני מאשר את כל הדברים, אני רק רוצה להודות לו על כך שהוא ציין בדבריו את העבודה שעשיתי במשרד הבריאות.

נסים דהן: תודה, חיים.

נסים דהן: אם כן, אני חוזר, ממש בשעת נעילה אני פונה לממשלה – עד היום, לצערי הרב, במשך החודש האחרון של הדיונים בתוכנית הכלכלית הצלחתם להוכיח לכל עם ישראל שיש לכם לב אטום, סתום, חתום, לא לדמעות של ילדים, לא לדמעות של קשישים, לא לדמעותיהן של אמהות, אפילו לנכים אתם לא רוצים להקשיב, אטמתם לגמרי את לבכם לכל הצרות ולכל תחלואי החברה, ואי-אפשר אפילו טיפה לפרוץ את האטימות הזאת – קצת, קצת רחמים מבקשים מכם, החלטתם שאתם בשום פנים ואופן לא תגלו אפילו טיפה של רחמים.

נסים דהן: ואני שואל את עצמי, ריבונו של עולם, למה?

נסים דהן: מה קרה?

נסים דהן: איך זה שממשלה שנבחרה כדי להיטיב עם העם עושה הכול כדי להתאכזר אליו?

נסים דהן: תחת איזו כותרת, תחת איזו אידיאולוגיה אתם מחליטים שהעם הזה שבחר בנו ושם אותנו בשלטון, אליו אנחנו נתאכזר במקסימום האפשרי?

נסים דהן: איפה שאפשר לפגוע, נפגע.

נסים דהן: אם יבוא מישהו ויגיד שאין לו אפשרות לשתות מים, נגיד לו: לך תאסוף מי גשמים.

נסים דהן: כבוד השרים, חבר שלכם לממשלה מציע לעניים שאין להם אפשרות לשלם בעבור המים: לכו תאספו מי גשמים.

נסים דהן: חבל שהוא לא אמר:

נסים דהן: אם אין לחם תאכלו עוגות.

נסים דהן: זו אמירה הרבה יותר מפורסמת.

נסים דהן: ריבונו של עולם, מאיפה באה האידיאולוגיה הזאת?

נסים דהן: מאיפה באה האידיאולוגיה של שנאה לעם?

נסים דהן: אני מבין שיש כלכלה חופשית מצד אחד, יש אידיאולוגיה של סוציאליזם, ויש דמוקרטיה סוציאליסטית, אני לא יודע מה, אבל אידיאולוגיה של שנאה לעם?

נסים דהן: בונים הסכם קואליציוני שכל המשמעות שלו: תפגעו כמה שיותר ביריב הפוליטי שלי.

נסים דהן: אידיאולוגיה עם הסכם קואליציוני מובנה, שהתנאי להישארות בממשלה הוא שהיריב הפוליטי שלי ייפגע כמה שיותר, ואם הוא לא נפגע מספיק אני אפרוש מהממשלה, אומר השר טומי לפיד.

נסים דהן: כשהיה לו הווה אמינא שהקיצוצים במשפחות ברוכות ילדים לא מספיקים לפי טעמו, הוא רצה עוד לפגוע, הוא איים שהוא לא יצביע בעד התקציב.

נסים דהן: למה?

נסים דהן: כי מ=60% שהוא חשב שיקצצו, קיצצו רק 50%.

נסים דהן: לא 60% כמו שההסכם הקואליציוני מדבר עליו.

נסים דהן: ולמה לא קיצצו את כל מה שהוא רצה?

נסים דהן: פשוט מאוד, בוועדת הכספים הוכח שלא ניתן לבצע קיצוץ עמוק - -

חיים אורון: קיצצו את כל מה שרצו; פרסו את זה על שבע שנים, לא הורידו שקל אחד מהקיצוץ.

מיכאל מלכיאור: הם לא פרסו את זה לשבע שנים.

נסים דהן: זה גם נכון.

נסים דהן: בסוף התברר שגם הפריסה לא נעשתה, גם לגבי הפריסה רימו.

נסים דהן: אבל כבר רימו את הליכוד, לא רימו אותנו, כי אנחנו ידענו את האמת.

נסים דהן: לליכוד הבטיחו שתהיה פריסה לשבע שנים, ועל סמך זה - - -

חיים אורון: אתמול בוועדה הוצג דוח, ויושב-ראש הוועדה, שהוא לא בדיוק ממרצ, שלח את הפקידים ואמר שעל הדוח הזה לא מצביעים מחר.

חיים אורון: תביאו דוח אחר.

חיים אורון: נראה מה יהיה היום.

חיים אורון: אדוני השר, הדוח שהוצג אתמול בוועדה מראה שהקיצוץ העיקרי הוא בשנה הראשונה או בשנה השנייה, אין פריסה.

נסים דהן: בחמשת החודשים הראשונים – מיליארד ו=605 מיליון בתוך חמישה חודשים.

אברהם בורג: נסים, אני לא מבין.

אברהם בורג: בחרו את הליכוד כדי שירמה את העם.

חיים אורון: שינוי ממלאת את התפקיד הזה.

נסים דהן: רבותי, אני אמשיך את הדברים של ידידי חבר הכנסת חיים אורון.

נסים דהן: יש כאן ויכוח עמוק ונוקב ועקרוני בין שתי אידיאולוגיות, בין כלכלה חופשית לגמרי, אפילו יותר מנוסח הכלכלה החופשית של ארצות-הברית - אם ככה, אפשר להפריט את החינוך, ומי שיש לו כסף יהיה לו חינוך לילדים, ומי שאין לו, שלא יהיה.

נסים דהן: אז הוא יקבל את הרמה המינימלית, רק כדי שהילדים שלו יהיו בבית-הספר כבייביסיטר, שלא יסתובבו ברחובות.

נסים דהן: אבל חינוך והשכלה לא יהיו שם, יהיה שם מין מועדון, בייביסיטר כזה, שישמרו על הילדים.

נסים דהן: הם יבואו ב=08:00, ילכו ב=12:00, לא ילמדו כלום, העיקר שלא יסתובבו ברחובות.

נסים דהן: משהו מינימלי ביותר, בית-סוהר לילדים מ=08:00 עד 12:00, בית-סוהר לילדים.

נסים דהן: ובריאות – אותו הדבר.

נסים דהן: אנחנו נפריט את מערכת הבריאות לגמרי.

נסים דהן: יותר ויותר נגבה תשלומים פרטיים מהמשפחות הזקוקות לבריאות, כי התזה אומרת שמי שחולה ישלם את הוצאות הבריאות.

נסים דהן: זו התזה הכלכלית של שוק חופשי, שמי שבריא לא משלם עבור החולה.

נסים דהן: החולה ישלם את מלוא ההוצאות שלו.

נסים דהן: ואז מי שיש לו כסף כמובן, ואלה שמקבלים 20,000 דולר לחודש בהסכמים כאלה סודיים משונים עבור כל ילד יוכלו לשלם את הוצאות הבריאות האלה, ושאר העם פשוט יעמוד בתור שעות ארוכות לרופא הראשוני ולרופא השני והשלישוני, וכשהוא יגיע חס ושלום לחדר מיון, זה יהיה כמו בהרבה בתי-חולים ציבוריים בארצות-הברית, שהטיפול הוא עד שהנשמה שלך לא יוצאת.

נסים דהן: ברגע שייצבו אותך שהנשמה שלך לא יוצאת, אתה לא מת, אתה משוחרר מבית-החולים; באותו רגע.

נסים דהן: אחר כך יכול להיות שאם תצטרך עוד פעם טיפול, אתה עוד פעם תבוא, אבל עוד פעם ייצבו את מצבך עד שהנשמה שלך בטח לא יוצאת, עוד פעם שולחים אותך הביתה, כי זה הטיפול הציבורי בבתי-חולים בארצות-הברית למי שאין ביטוח בריאות מלא, מי שסומך על ביטוח הבריאות המינימלי שהמדינה נותנת לעניים שלה.

נסים דהן: אותו הדבר יהיה בשאר הדברים.

נסים דהן: אני בטוח שאנחנו נגיע ליום השחור לעם הזה, שגם הביטחון יהיה מופרט, ושכונות שיהיה להן כסף ישכרו שוטרים בתשלום כדי שיהיו שם סדר ושמירה על רכוש.

נסים דהן: שכונות עוני – הפשע שם יתרבה, אף אחד לא יתכונן לעצור את זה, והאסון של שינוי שהם חושבים שזה יישאר ככה בשכונות המרוחקות, לצפון תל-אביב זה לא יגיע לעולם, זה יהיה תמיד באיזה שכונות נחשלות, בעיירות פיתוח, והרי שם שינוי לא גרים, אותם זה לא מעניין, הם לא רואים, זה רחוק מן העין ורחוק מן הלב, והמדינה ככה תתקיים.

נסים דהן: איך אמר השר פריצקי בהערה לחבר הכנסת אורון?

נסים דהן: כן, זה בדיוק מה שהוא רוצה, שמי שנסמך על תקציב הציבור יקבל את המינימום שבמינימום - המינימום ההכרחי כדי שלא תצא נשמתו.

נסים דהן: יעשו כנראה איזה סקר כמה קלוריות – ואני לא רוצה לעשות אסוציאציות לימים אפורים ושחורים באנושות – יעשו סקר כמה קלוריות צריך אדם כדי לחיות ואת זה ירכיבו בסל שלו, כי זה מה שיהיה אפשר לעשות עם הקצבאות המצומצמות והמקוצצות.

נסים דהן: אז אני לא רוצה לעשות שום השוואה, ושלא תבינו אותי לא נכון - ייתנו לאדם שווי של חצי כיכר לחם וספל מים ויעריכו כמה זה שווה בחודש ואת זה ייתנו לו כי רק בזה אפשר לקיים, אלה קלוריות המינימום שצריך כדי לחיות.

נסים דהן: במדינת רווחה לא זו המטרה, במדינת רווחה רוצים לשמור על פער מסוים בין העשירון התחתון לעשירון העליון, כדי שהפער הזה לא יהיה יותר מדי רחב, ומדינת ישראל כבר היום נמצאת במקום הראשון בעולם בפער - האדיר - בין העשירון התחתון לעשירון העליון.

נסים דהן: חבר הכנסת בורג, ידידי היקר, יושב-ראש הכנסת לשעבר, אם אני לא טועה במספרים, העשירון התחתון משתכר כ=2,000 שקל בחודש, העשירון העליון כ=200,000 שקל בחודש, זה הפער.

אברהם בורג: זה בלתי אפשרי.

אברהם בורג: אני לא חושב שזה העשירון העליון.

אברהם בורג: המאיון – אולי.

נסים דהן: זה בלתי אפשרי?

נסים דהן: גם אני, לפני שראיתי את המספרים, חשבתי שזה בלתי אפשרי.

נסים דהן: גם אני חשבתי.

אברהם בורג: 40,000 שקל זה פער גדול.

נסים דהן: גם 20,000 שקל זה פער גדול.

נסים דהן: אבל 20,000 השקל נמצאים בעשירון החמישי-שישי.

נסים דהן: זה הממוצע של 20,000 השקל.

קריאה: מדובר על העשירון העליון.

נסים דהן: לא, לא.

נסים דהן: מה, בעשירון העליון?

נסים דהן: האם אנחנו חושבים שאנחנו נצליח לבנות כאן חברה כשהפערים הם כאלה גדולים – והם יישארו – ולא יקרה כלום, ואיש באמונתו יחיה?

נסים דהן: ומי שמשתכר 2,000 שקל ימשיך לחיות ויאמר: כולו מן אללה, כמו שאומרים בערבית, הכול משמים, נמשיך לחיות ב=2,000 שקל בחודש, אבל השכן ממול, או השכן בשכונה ממול, או בעיר הסמוכה ממול, יחיה ברמת חיים כזאת אדירה, ולא תהיה איזו קנאה?

נסים דהן: לא תהיה איזו תחרות?

נסים דהן: יש תחרות חיובית, כמו קנאת סופרים.

נסים דהן: זו תחרות חיובית.

נסים דהן: אבל תחרות כזאת ברמת החיים – זה לא יישאר בתחום החיובי, בתחום החוקי.

נסים דהן: זה מהר מהר יגלוש לתחומים שאנחנו לא רוצים להיות בהם.

נסים דהן: אני עוד זוכר את הימים המטורפים האלה, כשנערים בבית-הספר הגיעו משכבות שונות, חלק משכבות מצוקה וחלק משכבות עשירות.

נסים דהן: תלמיד אחד אכל בארוחת בוקר, או בארוחת עשר, כפי שזה נקרא, סנדוויץ' מרוח בחמאה בשני הצדדים, או ממרח שוקולד, וחבר שלו לספסל הלימודים, אם הוא הביא בכלל סנדוויץ', אכל שתי פרוסות בקושי, לא מרוחות בכלל.

נסים דהן: בימים האלה לא מסתפקים בפרוסות לארוחת עשר.

נסים דהן: היום הנוער כבר לא נמצא במחנות הסגר, ואני שמח שכך.

נסים דהן: יש היום כמעט אינטגרציה בקרב הנוער.

נסים דהן: יש שוק חופשי.

נסים דהן: איך מספרים לי נערים בבית-הספר?

נסים דהן: חשוב איך מתלבשים, איך מגיעים לבית-הספר, איך מגיעים לשעות חברה אחרי שעות הלימודים.

נסים דהן: יש תחרות אדירה.

נסים דהן: אחר כך תהיה תחרות אדירה לגבי הדירות, באיזו דירה גרים, באיזו מכונית נוסעים וכו'.

נסים דהן: ומה שלא ניתן להשיג, לצערי הרב, בצורה חוקית, יושג אחרת.

נסים דהן: אותו נער, אותו ילד, אותו מבוגר, ירצה להגיע לזה בכל מקרה ובכל מצב.

נסים דהן: אם בצורה חוקית, על-ידי עבודה והשתכרות מיגיע כפיים, הוא לא יצליח להגיע לזה, הוא ירצה להגיע לזה בדרך אחרת.

נסים דהן: ואז יתפתח פה או שוק אפור, במקרה הטוב, או שוק אלים, במקרה הרע.

נסים דהן: אני כבר לא מדבר על בעיות של בריאות ועל בעיות קשות בחברה, שיעלו לחברה פי-אלף, ואולי יותר, ממה שרצינו לחסוך במשך שנים בודדות, כדי לכאורה לייצב את תקציב המדינה.

נסים דהן: זו אשליה אחת ענקית - שתחת בעיות מצומצמות של פער בין הכנסות להוצאות וגירעון, נוצרות בעיה של אבטלה ובעיות מסוימות במשק, שהן אמיתיות.

נסים דהן: יצרנו כאן פניקה בציבור, שהפתרון יהיה בהקמת מדינה אחרת.

נסים דהן: כבוד השר, זו מדינה אחרת.

נסים דהן: זו לא המדינה שהיינו רגילים אליה במשך 55 שנה, שאבותינו המייסדים ורובנו כאן בנינו, מדינה של ערבות הדדית, מדינה של רווחה.

נסים דהן: דרך אגב, כשמדברים על מוסר הנביאים ועל מוסר חז"ל לגבי גמילות חסדים, יש מאמר מפורסם שלפיו כשנותנים לאדם מקופת הציבור, משתדלים לשמור על הרמה שהוא היה רגיל אליה; ואם עבד צריך לרוץ לפניו - - -

אברהם בורג: כדי מחסורו.

נסים דהן: ואם הוא צריך עבד, כי לכך הוא היה רגיל, או לפחות כי זו רמת החיים שהיתה לו, תרנגול מפוטם ועבד שירוץ לפניו, כי לכך הוא היה רגיל או שזו היתה רמת החיים החברתית שלו – צריכים לתת לו זאת מקופת הציבור; לפי הממוצע של רמת החיים החברתית.

נסים דהן: ועכשיו יש תזה אחרת, של שינוי: נותנים לו רק כדי שלא תצא נשמתו.

אברהם בורג: אתה מצטט את הפסוק "כדי מחסורו".

אברהם בורג: אני חושב שהמדיניות של שינוי היא להביא את זה כדי שיהיה לו מחסור.

נסים דהן: לצערי הרב.

נסים דהן: התזה שלהם היא פשוטה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקווה שאמרתם את ברכות השחר, כי אתם פותחים בדברי תורה.

אברהם בורג: מי שלא ישן כל הלילה פטור.

נסים דהן: חוץ מברכה אחת, ש"עשה לי כל צורכי".

נסים דהן: לכן, אדוני היושב-ראש, זו המחלוקת האידיאולוגית הקשה בין שינוי לשאר התנועות החברתיות במדינת ישראל.

נסים דהן: לראשונה נפרצה כאן פרצה בחברה במדינת ישראל.

נסים דהן: הזכרתי את הפרצה אתמול ואחזור על כך.

נסים דהן: עד היום היה מקובל בכל ממשלות ישראל, שכל נציגי הציבור שהגיעו לממשלה דאגו לציבור שלהם.

נסים דהן: זה לגיטימי.

נסים דהן: בתקופות שבהן ישבו סביב שולחן הממשלה נציגי קיבוצים עם כוח – הם דאגו לקיבוצים.

נסים דהן: אבל הם לא דאגו לכך שמישהו אחר לא יקבל, או שהעירונים ישלמו את מחיר התשלום לקיבוצים.

נסים דהן: הם אמרו: העירונים ימשיכו לקבל את מה שמגיע להם, אבל גם הקיבוצים יקבלו.

נסים דהן: אחר כך באו נציגי המושבים וחוקקו את חוק המושבים, אבל לא על חשבון הקיבוצים והעירונים.

נסים דהן: גם לעירונים יהיה, גם לקיבוצים יהיה, גם למושבים יהיה.

נסים דהן: אחר כך, בתקופה של חרות והליברלים, רצו רעיונות אחרים ואמרו: גם להם יהיה.

נסים דהן: פה, לראשונה בהיסטוריה של מדינת ישראל, קמה מפלגה שאומרת: רק לי יהיה, אחרים שלא יקבלו כלום.

נסים דהן: לא מדברים על תוספת ביחס למה שהיה במדינה, אלא לוקחים את כל מה שנתנו ב=55 השנים האחרונות לציבור במדינת ישראל, שוללים ממנו את כל הזכויות שהוא צבר ומחלקים זאת מחדש למפד"ל, לשינוי ולליכוד.

נסים דהן: רק להם יהיה מותר לקבל מתקציב המדינה.

יגאל יאסינוב: מה מקבלת שינוי מתקציב המדינה?

יגאל יאסינוב: אין לנו ישיבות, אין לנו קיבוצים.

יגאל יאסינוב: בוא, תגיד.

נסים דהן: אוהו, בוקר טוב.

יגאל יאסינוב: בוקר טוב.

יגאל יאסינוב: תגיד.

יגאל יאסינוב: אין לנו ישיבות, אין לנו קיבוצים.

נסים דהן: זה האסון שלכם.

נסים דהן: אין לכם כלום מהעבר של עם ישראל.

נסים דהן: זה האסון.

נסים דהן: זה בדיוק האסון שלכם.

נסים דהן: באתם, ציבור תלוש, בלי עבר, בקושי עם הווה מצומצם, והחלטתם לעשות סדר חדש.

נסים דהן: זה האסון שלכם, כי מהעבר אין לכם כלום.

נסים דהן: אתם לא הייתם שותפים בבניית המדינה הזאת, לא בקיבוצים, לא במושבים, לא ביישובים העירוניים.

נסים דהן: באתם ממקום מאוד מצומצם, ממפה מאוד מצומצמת, בקושי בצפון תל-אביב, והחלטתם לעשות סדר חדש, לקחת מכל העניים, מכל המסכנים, מכל הנכים, מכל הזקנים, לקחת להם את כל הרכוש, את כל מה שהם אספו במשך שנים, לקחת להם את הכול ולחלק מחדש לצפון תל-אביב, כי שם הצביעו עבורכם.

יגאל יאסינוב: לא נכון.

יגאל יאסינוב: לא נכון.

נסים דהן: אבל מי שאין לו עבר, אין לו הווה ובטח שאין לו עתיד.

נסים דהן: תודה רבה.

עוזי לנדאו: השר לשעבר דהן, חבר הכנסת דהן, למה אתה מתמרמר על הליכוד?

עוזי לנדאו: הרי רוב הבוחרים שלנו היו שלכם.

עוזי לנדאו: אתם צריכים לשמוח שהליכוד מקבל.

אברהם בורג: לשמחה זו מה עושה?

נסים דהן: תראה, מה שכבוד השר עוזי לנדאו אומר זה שממילא המצביעים שלנו יצביעו עבורכם מכיוון שהם התאכזבו מאתנו.

נסים דהן: זה מה שאתה אומר.

נסים דהן: אני עונה על זה: שימשיכו להצביע לליכוד, אבל שימשיכו לחיות.

נסים דהן: מה שאתה עושה זה שעד הבחירות הבאות לא יהיה מי שיצביע.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נסים דהן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אברום בורג, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: פשוט חשוב לציין, השר לנדאו, שאני קבעתי לעצמי כלל: השר לשעבר זה תואר לכל החיים.

יולי יואל אדלשטיין: שר זה תואר זמני.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, אני רואה בזה מחמאה גדולה כשאומרים למישהו שר לשעבר.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, כנסת נכבדה, אני רוצה רק לענות על שאלת הביניים של השר לגבי המצביעים.

אברהם בורג: אדוני השר, זה שחלק מהמצביעים טיפשים – זה לא אומר שלממשלה יש רשות להיות רשעית.

אברהם בורג: זה בכלל לא שייך אחד לשני.

אברהם בורג: יש איזה מצב ציבורי מדהים, שאני אף פעם לא מבין אותו, אבל אני מקבל אותו כעובדת חיים, שממשלות מסוג מסוים, בדרך כלל שאתה או חבריך מכהנים בהן, ולפעמים חברי מאוד רוצים להצטרף אליהן, הן ממשלות שמרעות מאוד עם העם וכתוצאה מכך העם מרבה להצביע להן.

אברהם בורג: אני לא מבין את הקשר הזה, אבל אני מקבל שיש כשל מן הסוג הזה.

אברהם בורג: אך זה לא אומר שצריך להקפיד על הרשע הזה בתור מקדם בחירות.

אברהם בורג: אחרי שאמרנו את הדברים האלה, אני רוצה להמשיך בדברים שהחלתי בהם לפני משמרתו של השר.

אברהם בורג: חבר הכנסת יאסינוב היה כאן ואנחנו נמשיך מאותו מקום.

אברהם בורג: אני תמיד תוהה, אני מחפש נגד מי נלחמים.

אברהם בורג: השר לנדאו הוא בוודאי האדם שמאמין שמדינת ישראל היא אי של שפיות בתוך ים של אויבים, ולא חשוב כמה שלום נעשה, נמצא עוד אויבים, ובלבד שנשמור את זהותנו המתגוננת, שהרי במלחמות ובתלאות יתגבש עם.

אברהם בורג: ומצאנו לנכון, לפנות בוקר דבוקר הזה, שממשלת ישראל, אחרי שהיא גמרה להכריז מלחמה בלתי מתפשרת על עקרות-הבית, היא גם נלחמת באון ובעוז ומחסלת את הטרור של הזיקנה והגמלאים.

אברהם בורג: אני מבקש להציג איך הדברים האלה נעשים.

אברהם בורג: בואו ניקח את קרנות הפנסיה.

אברהם בורג: דיבר כאן חבר הכנסת חיים אורון על נושא הבריאות.

אברהם בורג: בוא נדבר על הפנסיה.

אברהם בורג: קודם כול, אני אהיה האחרון בעולם שיגיד שההסתדרות שייכת לאותם גופים הירואיים, מלאכיים, מושלמים, שאין להם אחריות לדבר וחצי דבר, ואספר סיפור.

אברהם בורג: דומני שחבר הכנסת לנדאו ואני היינו חברי כנסת חדשים בכנסת בשנת 1988, 1989, כשהיה דוח מבקר המדינה על הגירעון האקטוארי של קרנות הפנסיה.

אברהם בורג: בערך אז זה היה.

אברהם בורג: חשבתי לעצמי, כחבר כנסת צעיר מן העבודה, בניגוד למה שנשמע כאן על-ידי השר פריצקי, כמאמין גדול מאוד בסולידריות במובן שדור צעיר צריך לתת לדור מבוגר, מי שיש לו צריך לעזור למי שאין לו, שיש איזו ערבות הדדית פנימית בחברה - לא מצב שהוגדר על-ידי תומס הובס כ"הומו הומיני לופוס", אדם לאדם זאב, או כמו שמשתקף במקורותינו: "הווה מתפלל בשלומה של מלכות, שאלמלא מוראה איש את רעהו חיים בלעו", חיים בלענו.

אברהם בורג: רציתי לטפל בקרנות הפנסיה והגשתי הצעת חוק לפנסיה ממלכתית חובה, טיפול בקרנות הפנסיה וכו'.

אברהם בורג: ניגש אלי איש, פעיל של ההסתדרות, ששנים זכה כאן לתואר חבר הכנסת ה=121.

אברהם בורג: הוא גם נאם אתמול בהפגנה.

אברהם בורג: פעם הוא גם היה חבר כנסת.

אברהם בורג: הוא גם יריב גדול של שמעון פרס.

אברהם בורג: ראשי התיבות של השם שלו הן גימ"ל-בי"ת-יו"ד, השם האחרון הוא ישראל והשם הראשון מתחיל בגימ"ל ובאמצע יש בי"ת.

אברהם בורג: אני לא מזכיר שמות.

אברהם בורג: אני לא רוצה להזכיר שמות.

קריאה: בגימטריה - - -

אברהם בורג: הוא ניגש אלי, והימים הם ימי מרכז מפלגה.

אברהם בורג: אין פריימריס.

אברהם בורג: הימים הם ימי מרכז מפלגה.

אברהם בורג: יש 1,284 חברי מרכז מפלגה, כ=1,700 מהם סמוכים על שולחנה של ההסתדרות בצורה כזאת או אחרת.

אברהם בורג: הוא ניגש אלי במסדרונות הכנסת – ואשמח אם כבוד השר ישים לב לשפה, שהיא לא רק שפת הדיבור אלא גם שפת הגוף – מניח את ידו המתקששת, כי הוא היה אז הרבה יותר צעיר מהיום, אז הוא היה באזור 900 והיום הוא באזור ה=950 בערך, הוא הניח את ידו המתקששת על כתפי ואמר לי: חבר כנסת צעיר, לא כדאי לך לעסוק בנושא הזה.

אברהם בורג: ואני הבנתי שלא כדאי.

אברהם בורג: בכל זאת, זה חבר מרכז מפלגה, שיש לרשותו או שעונים לו כל כך הרבה אנשים.

אברהם בורג: "לא כדאי לך" זו שפה שבמשפחות מסוימות היא מובנת לחלוטין, זה מובן מה זה אומר במשפחה שלנו.

אברהם בורג: "לא כדאי לך להתעסק עם דברים כאלה" - השר לביטחון פנים, אני משכתי את ידי כמאוים, ואלמלא פחדתי אולי הייתי פונה אפילו למשטרה כדי שהיא תעזור לי.

אברהם בורג: אבל מאוד פחדתי, לא עסקתי בזה וברחתי מזה הרבה מאוד שנים.

אברהם בורג: והגענו לחור אקטוארי גדול, שמצריך טיפול, ללא ספק.

אברהם בורג: נכון שעברו הימים של הניהול הפוליטי דאז ונכון שההפרדה בין ההסתדרות לבין תנועות העבודה – זה לא רק מפלגת העבודה – עשתה טוב גם לקופת-החולים, והיתה יכולה לעשות טוב גם להסתדרות אלמלא השתבש המהלך, ועשתה טוב גם לפוליטיקה.

אברהם בורג: הלכו יותר מדי רחוק, הרסו יותר מדי, אבל המהלך בעיקרון היה נכון.

אברהם בורג: אלא מאי?

אברהם בורג: גם השיפור בהתנהלות לא הביא לפתרון מקיף מאוד של בעיות קרנות הפנסיה.

אברהם בורג: כאשר אני מסתכל על מה שקורה בעולם אני שואל: למה בצרפת יש בעיות כאלה?

אברהם בורג: למה במקומות נוספים בעולם יש בעיות כאלה, בייחוד בארצות-הברית של אמריקה, שהיא מלכת הניהול?

אברהם בורג: בארצות-הברית אין הסתדרות, אין ניהול כושל של חבורת עסקנים שהשם שלהם מתחיל ב- וכו', אלא אם כן זרועם הארוכה מגיעה גם לשם, דבר שלא ייפלא.

אברהם בורג: זאת אומרת, יכול להיות שהפרוטוקולים של זקני ההסתדרות מעלים גם את קרנות הפנסיה באירופה ובארצות-הברית.

אברהם בורג: למה שם יש משבר מן הסוג הזה?

ג'מאל זחאלקה: מה, לא ידעת את זה?

יולי יואל אדלשטיין: הוא עדיין צעיר.

אברהם בורג: חבר הכנסת זחאלקה, אתה מנוע מלהשתתף בדיון, לדעתי.

אברהם בורג: או.קיי.?

אברהם בורג: ואמשיך ואומר עוד יותר מזה.

אברהם בורג: הרי אנחנו יודעים, כולנו יודעים שיש גירעונות בקרנות הפנסיה ההסתדרותית, אבל אני לא יודע אם כבוד השר יודע שיש הטוענים – ואני לא יודע אם חלקי נמנה עמם, אבל שווה לשים לב לטענה – שהגירעונות בקרנות הפנסיה ההסתדרותיות הם קטנים בסדרי גודל, בסדרי גודל, לעומת החוב המצטבר של הממשלה בפנסיה התקציבית.

אברהם בורג: עכשיו, את הפנסיה התקציבית של הממשלה לא אנחנו ניהלנו, לא ההסתדרות ניהלה, לא מפלגת העבודה ניהלה, לא העסקנים ניהלו.

אברהם בורג: מי ניהל?

אברהם בורג: ממשלה יעילה, שקופה?

אברהם בורג: ואני רוצה להזכיר לשר, אף שאתה וחבריך עדיין לא התרגלתם לרעיון, שמ=1977, להוציא שלוש שנים וחצי של יצחק רבין, אתם השלטון, או חלק מן השלטון.

אברהם בורג: אנחנו כבר לא שם ואי-אפשר להאשים אותנו.

מיכאל מלכיאור: היתה גם התקופה של ברק.

מיכאל מלכיאור: צריך לזכור את זה.

יולי יואל אדלשטיין: הוא מנסה לשכוח אותה.

אברהם בורג: להוציא שלוש שנים וחצי, ארבע שנים.

אברהם בורג: זהו.

עוזי לנדאו: לפני שנתיים - - -

אברהם בורג: מי היה ראש הממשלה?

עוזי לנדאו: ברק.

אברהם בורג: מי היה ראש הממשלה כשפרס היה שר האוצר?

עוזי לנדאו: מותר להזכיר לך שפרס היה ראש הממשלה בין 1984 ל=1986.

אברהם בורג: אתכם, אתכם.

עוזי לנדאו: ואתם הייתם אתנו מ=1988 עד התרגיל המסריח.

אברהם בורג: לאמור: אתם למעלה מ=20 שנה בשלטון.

עוזי לנדאו: אל תשכח שכל פעם, אחרי שהחלפנו אתכם, ועשינו צעדים נכונים ומסודרים, באתם אתם וחילקתם הכול מחדש.

אברהם בורג: אני בוודאי אשמח להיכנס עם אדוני לדיון על ההיסטוריה התקציבית של מדינת ישראל, כמו: מה למשל קרה למדינת ישראל כאשר יצחק שמיר - "לא אעשה שום דבר" - גמר להיות ראש הממשלה, ומדינת ישראל היתה איפה שהיא היתה, גם כלכלית וגם אחרת?

אברהם בורג: והגיע יצחק רבין, ושם שלושה קטרים על השולחן, את קטר השלום, את קטר ההשקעה בתשתיות ואת קטר העלייה; ובסופו של דבר, צמחה מדינת ישראל, בראשית שנות ה=90, צמיחה יותר גדולה מאשר המקבילות לה במערב.

אברהם בורג: אני בוודאי אשמח, תחת שלטונכם, להזכיר לך מי האיש שהוציא את ישראל מ=400%-600% אינפלציה, שארליך, הדולריזציה, ארידור וגיבורים נוספים עשו.

אברהם בורג: אבל אתם תמיד תיקנתם את מה שנכון במדינת ישראל.

אברהם בורג: תמיד.

עוזי לנדאו: אולי יש לך קצת סקלרוזיס?

עוזי לנדאו: אתה עוד צעיר.

עוזי לנדאו: אזכיר לך דברים ששכחת.

אברהם בורג: אני אשמח, אשמח.

אברהם בורג: אני יכול לקבל את הזמן על חשבון הממשלה?

אברהם בורג: כי השר אף פעם לא מוגבל בדיבור, ואני, לא עלינו, אתה יודע, אופוזיציה יש לה מעט זכות זעקה וגם היא נדרסת על-ידיכם.

עוזי לנדאו: - - -

אברהם בורג: זה מה שאני עושה, אבל השר מפריע לי.

יולי יואל אדלשטיין: יש לך עוד עשר דקות להתנגד לדריסה.

חיים אורון: שמענו ברדיו שאתה צריך עזרה, ובאנו.

יולי יואל אדלשטיין: רק לצורך דיוק היסטורי, ובלי להביע עמדה לגבי הנאמר, העולים הגיעו בשנת 1990-1991.

אברהם בורג: 1989-1992.

אברהם בורג: זאת המאסה.

יולי יואל אדלשטיין: עד לעליית יצחק רבין לשלטון.

ג'מאל זחאלקה: אני מציע שתערוך עכשיו הצבעה על התוכנית הכלכלית.

ג'מאל זחאלקה: תגמור את העניין עכשיו, בשעה.

אברהם בורג: אני לא בטוח שהשר לנדאו כבר השתכנע.

ג'מאל זחאלקה: תצביע.

אברהם בורג: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זחאלקה, אני ממש לא מבין.

יולי יואל אדלשטיין: דיברו כאן על אופוזיציה מגובשת, ואתה רוצה להתנגד לדבריו של חבר הכנסת בורג, שיש כאן רוב דורסני לקואליציה?

יולי יואל אדלשטיין: אם נערוך עכשיו הצבעה - - -

ג'מאל זחאלקה: הוא דיבר על הרוב הווירטואלי.

יולי יואל אדלשטיין: דקת הבדיחות נגמרה.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו חוזרים לדברים רציניים.

אברהם בורג: אני לא מעמיד את הנושא להצבעה.

אברהם בורג: אדוני השר, אחרי שהסתבר שאכן יש אשמת הסתדרות מסוימת בניהול קרנות הפנסיה, ויש אשמה לא פחות גדולה באימפוטנציה של המערב כולו, וגם יש איזו אחריות מסוימת לממשלת ישראל ב"פנסיית תקציביה", החליטה ממשלת ישראל הנוכחית, הרחמנית, החומלנית, הרגישה, האנושית: אנחנו נטפל בפנסיה, אנחנו יודעים איך לעשות את זה.

אברהם בורג: בא ראש הממשלה לענייני תקציב המדינה, בנימין נתניהו, הציב גרפים ודיבר.

אברהם בורג: היה יפה, היה "שואו".

אברהם בורג: ממש הבית הלבן במשרדי האוצר.

אברהם בורג: הוא והשר לענייני משא-ומתן, השר שטרית, הכריזו מלחמה על הפנסיונרים בישראל.

אברהם בורג: מה הם עשו עם העלאת גיל הפנסיה?

אברהם בורג: בסדר.

אברהם בורג: מה עושים עם השחיקה של 2%?

אברהם בורג: בסדר.

אברהם בורג: עכשיו, קרנות הפנסיה.

אברהם בורג: איך נטפל בדבר הזה?

אברהם בורג: הם הלכו למגירות של האוצר.

אברהם בורג: עכשיו, המגירות של האוצר הן, בעיני, חלום של כל ילד.

אברהם בורג: כמה פעמים קרה לכם כשהייתם ילדים – או בטח ראיתם זאת כשהילדים היו בבית – שאבא ואמא לא היו בבית והלכתם לחפש במגירות?

אברהם בורג: מה יש במגירות?

אברהם בורג: - תמונות ישנות, מטבעות, זיכרונות, מעטפות של יום ראשון.

חיים אורון: עצור פה.

חיים אורון: אל תמשיך.

אברהם בורג: סודות שג'ומס מחביא מילדיו.

אברהם בורג: מה יש במגירות האלה, זה עולם ומלואו.

אברהם בורג: אני רואה שגם לחברת הכנסת תמיר יש מגירות בבית.

יולי תמיר: אצלי כל המגירות במחשב.

אברהם בורג: אני זוכר את זה מילדותי.

אברהם בורג: לפעמים כשאני בא הביתה ורואה את המגירה מבולגנת יותר מכפי שהשארתי אותה, אני יודע שהילדים יצאו למסע.

אברהם בורג: בעיני, המגירות של האוצר הן מגירות מדהימות.

אברהם בורג: אפשר למצוא שם הכול.

אברהם בורג: אין רעיון עיוועים, אין איוולת, אין טיפשות, אין רשע, אין טמטום, אין יצירתיות הרסנית שלא נמצאת במגירות.

אברהם בורג: בא שר ואומר: תנו לי רעיון רע במיוחד, לא רע סתם, לא רע על-פי הממוצע, רע-רע.

אברהם בורג: והוא לא יודע מה לעשות.

אברהם בורג: הוא פונה לחשב המשרד.

אברהם בורג: אתם חושבים שהשרים מנהלים את המשרדים?

אברהם בורג: שטויות.

אברהם בורג: השר, אתה מנהל את המשרד או החשב מנהל את המשרד?

אברהם בורג: החשב, לא עלינו.

אברהם בורג: יולי תמיר, החשב?

אברהם בורג: הוא פונה לאוצר, כי הרי הוא הזרוע הארוכה של האוצר.

אברהם בורג: הוא הזרוע הארוכה של האוצר בתוך המשרד.

אברהם בורג: זאת אומרת, השר הוא סוס טרויאני במשרד הקליטה, למשל, של האוצר.

אברהם בורג: השר מפריע.

יולי תמיר: הוא מפריע לאוצר לנהל את המשרד.

אברהם בורג: נכון, השר מפריע.

אברהם בורג: אבל כשהשר בכל זאת משתף פעולה עם הזרוע הארוכה של השלטון, כי בכל זאת שרים הם חלק מהשלטון על-פי החוקה - - -

יולי יואל אדלשטיין: אז מי ביקש ממי?

יולי יואל אדלשטיין: אני לא הבנתי אותך.

אברהם בורג: סליחה, השר פונה לחשב ואומר לו: תביא לי משהו טוב באמת, כזה שיעשה נזק שלא ישכחו אותי לעולם; אבל נזק-נזק.

אברהם בורג: ואז פנו למגירות, חיפשו, חיפשו, חיפשו.

אברהם בורג: אני לא מעלה על דעתי שרעיון כזה טוב, כמו לכפות בחקיקה את הלאמת קרנות הפנסיה ולסדר בחקיקה את יחסי הפנסיה או העבודה בישראל – הוא דבר שבא ככה.

אברהם בורג: זה לא דבר שבא ככה.

אברהם בורג: הם הרבה זמן מחכים שם עם הרעיון הזה.

אברהם בורג: לממונה על מגירות האוצר קרה דבר מצחיק.

אברהם בורג: הגיע איש אחד טוב והגיע "פראייר".

אברהם בורג: ביבי נתניהו, כבר ראינו, כל מה שהוא טוב - קונה.

אברהם בורג: לא רק קונה, ביבי נתניהו, קונה ומוכר.

אברהם בורג: ביבי נתניהו מסוגל למכור אטריות לאיטלקים.

אברהם בורג: אגיד לכם יותר מזה: ביבי נתניהו מסוגל למכור "לוקשים" ליהודים.

אברהם בורג: הוא יודע לעשות את זה.

אברהם בורג: זה פשוט מדהים.

אברהם בורג: בא ביבי נתניהו, לקח את הרעיון המטורף הזה של החקיקה להצלת קרנות הפנסיה, וביבי נתניהו שירד מהשלטון כי השמאל שכח מה זה להיות יהודי, החליט הפעם לרדת בעצמו מן השלטון, כי הוא שכח מה זה להיות בן-אדם.

אברהם בורג: אגיד יותר מזה, הממשלה שכחה מה הם יחסי הכוחות המאזנים והחיוניים לקיומה של מדינה.

חיים אורון: למה אתה אומר שכחה?

חיים אורון: פריצקי אמר לך פה לפני חצי שעה: לא שכחנו, רצינו.

אברהם בורג: רגע, עוד לא הגענו לשינוי.

אברהם בורג: שינוי זה הזנב של נתניהו.

חיים אורון: אבל שניהם רוצים.

אברהם בורג: רגע, אני נותן את הקרדיט שהוא לא ידע; שמכרו לו והוא שיווק משהו שהוא לא הבין.

אברהם בורג: אם הוא הבין, יש לי גם על זה מה לומר.

אברהם בורג: אני מבקש, חבר הכנסת אורון, היום עוד ארוך, רק התחלנו.

חיים אורון: - - -

אברהם בורג: לא, קודם הוא לא הבין.

אברהם בורג: הם החליטו לחוקק.

אברהם בורג: היה פעם ראש ממשלה של הליכוד, שלא אהבתי הרבה מאוד דברים בו, אבל הערכתי בו דבר אחד: את הממלכתיות המדהימה - מנחם בגין, זיכרונו לברכה.

אברהם בורג: אני שואל את מנחם בגין: האם יש שופטים בירושלים?

אברהם בורג: יש מחוקקים בכנסת, ויש הפרדת רשויות, ויש איזון בין מה שנכון לבין מה שלא נכון.

אברהם בורג: יש יחסי עבודה בישראל, ויש הסכמיות, ויש ציבוריות, ויש מסורת, ויש יחסים שנבנים שלא שוברים עם מקל חובלים, עם נבוט, חרסינה רגישה של יחסי עבודה בישראל.

אברהם בורג: לא כך עושים את זה.

אברהם בורג: קוראים לכולם, יושבים סביב השולחן, מייצרים הידברות, קוראים להסתדרות, קוראים למעסיקים, קוראים אפילו לאופוזיציה, קוראים לממשלה.

אברהם בורג: מייצרים תהליך עם הדרמות שלו, ויוצאים בסוף עם הסכמה.

אברהם בורג: מה עשתה ממשלת ישראל הנוכחית?

אברהם בורג: קודם כול, נבוט.

אברהם בורג: קודם כול, נשבור את האצבעות.

אברהם בורג: לא מספיק כואב באצבעות - ניתן לך בשיניים.

אברהם בורג: לא הולך בשיניים - נרד מטר למטה.

אברהם בורג: נרביץ לך, נכה אותך.

חיים אורון: מה, יש מטר למטה?

אברהם בורג: אני לא יודע מה אצלך.

חיים אורון: אצלי אני יודע.

חיים אורון: מה אצלך?

אברהם בורג: בגובה שלי זה החגורה.

עוזי לנדאו: אני לא חושב שהאופוזיציה צריכה להתחיל להכות אחד בשני.

חיים אורון: האופוזיציה בודקת מה יש למטה.

אברהם בורג: במקום לייצר הידברות ייצרה ממשלת ישראל מציאות של מלחמה חברתית של הזרוע המבצעת, באמצעות הכנסת, נגד החברה והסכמי העבודה ומסורת יחסי התעסוקה בחברה הישראלית.

אברהם בורג: זה בא מאיזשהו מקום.

אברהם בורג: זה לא בא מרפובליקת בננות שממשלה עושה הכול, או פרון עומד על המרפסת ואשה מאחור מלהיבה ומשלהבת והמדינה עושה מה שהיא רוצה.

אברהם בורג: זה בא מתוך תפיסת עולם של הרשע החברתי הימני.

אברהם בורג: משם זה בא.

אברהם בורג: לא משום מקום אחר.

אברהם בורג: זה בא מאלה שמאמינים שהטורף יטרוף את הנטרף.

אברהם בורג: זה בא מאלה שמאמינים שרק החזקים ישרדו.

אברהם בורג: זה בא מאלה שמאמינים, שמי שיש לו כוח, צריך שיהיה לו הרבה יותר כוח, ומי שיש לו כסף, מגיע לו שיהיה לו הרבה יותר כסף, ומי שאין לו - עבד יהיה.

אברהם בורג: שיעבוד.

אברהם בורג: שיהיה למרמס.

אברהם בורג: שיהיה האסקופה הנדרסת של כלכלת הכסף.

אברהם בורג: מעולם בכל המסורת היהודית, אני מאמין שגם במסורת המוסלמית, ואזרחי ישראל יש בהם שני היסודות האלה - אני לא נוגע כרגע במסורת הנוצרית, כי חלק לא מבוטל מהקפיטליזם המערבי יש לו יסודות לפחות בפרוטסטנטיות - אבל מעולם לא היה מצב שעמדה ממשלה יהודית דמוקרטית והפנתה עורף כל כך קשה, כל כך עקשן, כל כך מרושע, למורשת הערבות ההדדית.

אברהם בורג: מי שאומר בתפילת הבוקר "אלו דברים שאין להם שיעור - - - אלו דברים שאדם אוכל פירותיהם בעולם הזה, והקרן קיימת לו לעולם הבא", כל היסודות החברתיים, כל הסיוע ההדדי, כל הערבות, כל האכפתיות, כל הרגישות, כל הדברים האלה - אתה מסתכל על התוכנית הכלכלית, ולהוציא דבר אחד שבו מקפידה מאוד ממשלת ישראל במדיניות שלה, על-פי המשנה, של "אלו דברים", הכול מנוגד למסורת האנושיות הציונית, הישראלית, היהודית וההומנית; הדבר האחד הזה הוא לוויית המת.

אברהם בורג: בלוויית המת ממשלת ישראל מקפידה מאוד: להעמיק את הגבייה, לקבור אותנו, להרוג אותנו, לעשות כל מה שאנחנו יכולים כדי לקצר את ימינו, לקצר את ימיהם של הקשישים, ואת מעט הימים שנותרו לנו כאן, לעשות אותם כל כך רעים עד שלא יהיה לנו עוד חשק לחיות עם ממשלה מן הסוג הזה.

אברהם בורג: אני מאוד מקווה, אדוני השר, שכל מי ששומע אותנו היום יבוא היום ב=16:30 להפגנה, לתהלוכה שנועדה לצאת מ"בנייני האומה" ולהגיע עד הכנסת בירושלים, לציון קבורתה של מדינת הרווחה הישראלית על-ידי ממשלת ישראל של הליכוד ושינוי.

אברהם בורג: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אברום בורג.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו - חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בורג, אחרי כל נאום שלך מדליקים בערוץ=33 "המשך יבוא".

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דהאמשה, אני מזכיר לך, שאם ברצונך לדבר בשתי השפות, זה בתוך 20 הדקות שיש לך.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, אני כמובן מכבד את ההערה של אדוני, הגם שאני מקווה שיש לי קצת זמן הפעם - -

יולי יואל אדלשטיין: 20 דקות לרשותך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - גם למאזינינו הערבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נפל בחלקי לנאום אחרי הנאום המאלף של חבר הכנסת בורג, שכלל גם מגירות וחגורות וערבות הדדית וכל השאר, ואולי נדבר על פן אחר של הדברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני חבר הכנסת בורג, הדברים יותר מדי רציניים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם בנפשנו והם בחיינו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מסכים אתך, כמובן, שכל המסורת של בני העם בארץ הזאת, גם המוסלמית וגם היהודית, מעולם לא רמסה את החלשים, מעולם לא ראתה בחלשים מיותרים ומעולם לא ויתרה - - -

מיכאל מלכיאור: זה לא נכון.

מיכאל מלכיאור: היתה פה ממלכת סדום ועמורה ושם כן עשו את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני דיברתי על המסורת האסלאמית והיהודית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל הגיאוגרפיה של הארץ זה כבר משהו אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המסורת האסלאמית והיהודית - חבר הכנסת בורג הציג את הפן היהודי, ואני בטוח במה שאני אומר, שהצד האסלאמי של העניין הזה הוא מאוד עמוק, מאוד חזק ומאוד משמעותי במובן הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק אזכיר דבר אחד מדברי הנביא מוחמד, עליו השלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא נשבע שאדם לא יכול להיות מאמין אם הוא ישן בלילה כשהוא שבע ויודע שהשכן שלו רעב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא לא יכול להיות מאמין אם הוא ישן כאדם שבע ומשאיר את שכנו לרעוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדברים הרבה יותר רחבים וכוללים, אבל לא נתרכז רק בזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הבאתי רק את אחד היסודות שאומרים, שבלי ערבות הדדית חברתית וצדק חברתי, החברה לא יכולה להתקיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא רק זאת, חברה מאמינה לא יכולה להתקיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האמונה תלויה ומותנית בערבות הזאת ובצדק החברתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה אני מתחיל דווקא בזה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מסכים עם דברי קודמי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שקשה לחלוק על הקביעה הנכונה והריאלית, שהתוכנית הזאת יותר מכל תוכנית אחרת, יותר מכל הקיצוצים הקודמים, יותר מכל מה שהיה בעבר, מעמיקה את הפערים החברתיים, מכה יותר חזק בחלשים ובעניים, ומשאירה לחזקים ולעשירים את כל הכסף ואת כל הרווחה החברתית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התוכנית הזאת באמת ובתמים מסיימת את המעט שהיה, מה שנקרא מדיניות רווחה חברתית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין עוד אפשרויות והקלות בדיור הציבורי לחלשים ולאלה שלא יכולים לבנות את הווילות בכספם הפרטי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין עוד החינוך או הגישה שאלה שאין להם, תהיה להם דריסת רגל בחינוך ותהיה אפשרות ליום חינוך ארוך ולתוכניות כמו שח"ר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ממילא אנחנו בציבור הערבי היינו רק בשולי התוכניות האלה, ויכולנו להגיע רק למעט מזעיר מהן, אבל בכל זאת זה היה חברתי, זה היה אנושי, ואפילו אם זה אצל השכנים, היינו רואים את זה הרבה יותר בחיוב מאשר את הדרך החדשה שמציעים לנו כאן - לחזק את העשירים, ולייתר, לרושש, לרמוס ולדרוס את החלשים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רוצה לחזור לדתות, אבל מר בורג הזכיר את המסורת הנוצרית ואת הפרוטסטנטיות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני זוכר מלימודי שיש משהו בעניין הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש מין גישה כזאת, שכאילו האלוהים רוצה שהחזקים יהיו כך, כי הוא מרוצה מהם, ולכן הוא חיזק אותם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מין גישה כזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רוצה להיכנס לזה, זה דבר מסובך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רוצה גם לחטוא בהבנת הדת הנוצרית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל, כמדומני, קשה למצוא לזה הצדקה, גם אם ינסה, מי שינסה, או ירצו מי שירצו, לתלות את זה באיזה דבר דתי או מוסרי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הבטחתי בהזדמנות קודמת להביא כמה דוגמאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומנם דיברתי על עקרות-הבית כמה פעמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עם כל מה שנאמר בנושא הזה אי-אפשר למצות אותו, כי הוא דוגמה קיצונית של עוול משווע שנעשה לצד חלש בחברה שלנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה להביא את הדוגמה של מענקי הלידה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פעם התפארו במדינה הזאת, השר לנדאו, שיש ילודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זכור לי שכשהייתי ילד, בן-גוריון שמח כשאשה אחת ילדה תאומים או שלישייה או רביעייה, ונתן לה פרס מיוחד, באופן חד-פעמי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עודדו את הילודה, את הפוריות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה אומרת התוכנית הזאת עכשיו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: משפחה בת עשר נפשות תקבל לאחר ביצוע השלבים של התוכנית הזאת במשך כמה שנים אותו סכום, אותה עזרה, אותה תמיכה שמקבלת משפחה בת שני ילדים היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: משפחה עם עשרה ילדים תקבל לאחר תום התוכנית 1,180 שקל לחודש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נדמה לי שאת הסכום הזה, או 90% ממנו, מקבלת היום משפחה עבור שני ילדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך תחיה משפחה בת עשרה ילדים, אם היום, גם עם התמיכה הגדולה, היא גובלת בסף קו העוני?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מחצית המשפחות במדינה גובלות בקו העוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בציבור הערבי זה מגיע כמעט לשני-שלישים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אותו הדבר לגבי הילדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי התמיכה הזאת באה לילדים, כדי לאפשר לילד קודם כול לאכול, שיהיה לו לחם בבית, שיהיה לו מה לאכול, וכשהוא הולך לבית-הספר שיהיו לו עיפרון ומחברת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שהוא יוכל להתקיים, שהמשפחה תוכל להתקיים בצורה כלשהי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: את המענק הזה באים ומורידים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא רק את המענק של הילדים מורידים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מורידים אפילו את המענק החד-פעמי עבור לידה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כשהיינו מדינת רווחה, או התקדמנו בדרך של מדינת רווחה, היו פה מענקים גם כשהאשה יולדת, מין ברכה ליילוד חדש, לאדם חדש שבא לעולם הזה, מין קבלת פנים יפה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נתנו לה קצת כסף שתוכל לקנות חיתולים ובגדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פשוט לקבל את הרך הנולד בתנאים כמה שיותר טובים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם על זה מוותרים עכשיו, השר לנדאו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המענק יהיה עכשיו רק בלידת הילד הראשון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת אומרת, שרק ב=29% מהלידות יקבלו מענק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחרי הילד הראשון אין מענקים, והסכום הזה גם הוא הורד וצומק ל=1,354 שקלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני זוכר, כאשר היו לי ילדים קטנים, בשנות ה=80 הראשונות - אני מקווה שאני לא טועה - קיבלנו עבור כל ילד, או כל לידה, משהו בסביבות 2,500 שקל אז.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בתוכנית הזאת פוגעים באופן ישיר בשכר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ולא בשכר של הגדולים, של החזקים ושל העשירון העליון והעשירון שאחריו, אלא בשכר באשר הוא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשכר של החלשים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי אלה שמהווים 99% מכוח העבודה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלה האנשים שהם בעשירונים הממוצעים ולמטה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 4.5% הפחתה באופן ישיר בבסיס השכר עצמו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומנם יש הסתדרות, ויש על זה ויכוחים, ויש על זה גם חילוקי דעות, וניסו פה ושם להקהות את העוקץ, אבל זאת הגישה וזאת התוכנית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רוצה לדבר על ההטבות הנלוות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא חסרים לנו מובטלים, ברוך השם, ומבשרים לנו שאחוז המובטלים ילך ויעלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק בחודש האחרון היו 281,000 מובטלים, לפי סטטיסטיקה מסוימת, ולפי דעות אחרות יש כבר מעל 300,000.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל הסכמה יש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כולם מסכימים שזה ימשיך ויעלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תוכנית זאת באה לומר באופן חד, חלק, גלוי ומפורש - נפטר אנשים, נוריד את מספר העובדים גם באופן מכוון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 5% אבטלה צריכים להיות בשנת 2003, ועוד 3% ב=2004.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה חלק חשוב, עיקרי, כיוון דרך של התוכנית הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא אמשיך בכל הדוגמאות, אדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הזכרת לי, ואני מודה לך על כך, ואעבור עכשיו לומר את אותם הדברים במיוחד לצופינו ולמאזינינו בציבור הערבי.

מיכאל מלכיאור: אין להם משהו יותר טוב לעשות בשעות כאלה?

מיכאל מלכיאור: אין להם משהו יותר טוב לעשות מאשר להסתכל בטלוויזיה בשעות אלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמו כל האזרחים הטובים, אלה שצופים רואים אותנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמובן, מכל חלקי הציבור.

מיכאל מלכיאור: חשבתי שהם יותר חכמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קשה לי להגיד, אבל אולי נדע את זה בבוא הזמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום, האחים המאזינים פה ובכל מקום, שלום עליכם ורחמי האל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עדיין דנים פה בתוכנית הכלכלית החדשה ובצעדים של משרד האוצר ושל ממשלת ישראל, הרוצה להעמיק את מדיניות העוני, להעשיר את העשירים ולרושש את העניים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: באופן גלוי אומר, שזו תמצית מטרתה של התוכנית הכלכלית החדשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כנראה יש מי שחזר לתיאוריה של דרווין, אפילו בימים אלה, לאחר שהיתה הסכמה מדעית מסוימת, שאין יסוד מדעי לתיאוריה זו, ושהיא מבוטלת ואינה ראויה להתחשבות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בכלכלה בכלל ובתוכנית זו בייחוד, התיאוריה הדרוויניסטית היא התיאוריה השלטת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם ברצוננו לומר מה הוא המאפיין של התוכנית הכלכלית החדשה, שאינה התוכנית הראשונה – אנו יודעים שהיו תוכניות קודמות, בשנים האחרונות היו קיצוצים וניכויים בכל תחומי ההכנסה והחיים – הרי שתוכנית חדשה זו מביאה באופן מסיבי להתרוששות השכבות החלשות ולהחלשתן עוד יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדוע הזכרתי את תיאוריית דרווין בהקשר של התוכנית זו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שכן היא אומרת, למעשה ובאופן גלוי, שכל מי שחזק ובעל אמצעים והון יכול להשקיע ולהרבות את כוחו, את הונו ואת האמצעים שברשותו, בעוד מי שחסרים לו אמצעי מחיה, חי מתחת לקו העוני, ואין לו ממה להשתכר, זולת קצבאות הביטוח הלאומי – קצבת אבטלה, קצבה לבעלי מוגבלות או קצבת זיקנה – על אלה לשלם את המחיר, והקיצוצים הנוגעים להם מעמיקים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תוכנית זו מדברת בצורה גלויה וישירה על הצורך לפטר עובדים ממקומות עבודתם, בנימוק שזה יעזור לכלכלה בעתיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התוכנית אומרת, שיש לפטר 5% מהעובדים בשנה זו ו-4% מכל העובדים בשנה הבאה, כאילו פיטורי העובדים והגדלת האבטלה הם שיפלסו נתיב להצלחה ויסללו דרך לרפורמות כלכליות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תוכנית זו מדברת גם על הפחתת קצבאות הילדים באופן מכוער ביותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: משפחה שבה שני ילדים מקבלת עתה, דומני, קצבת ילדים בסכום הקרוב ל-1,000 שקלים, ומשפחה שבה עשרה ילדים תקבל 1,180 שקלים בלבד לכל עשרת הילדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם יימשך יישומה של תוכנית זו, והממשלה תצליח להעבירה, הרי שעם סיומה, כלומר, בעוד שנים מועטות בלבד, תקבל משפחה שבה עשרה ילדים 1,180 שקלים בלבד, כלומר, שווה ערך לסכום שמקבלת משפחה שבה שני ילדים היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת ועוד, יהיו ניכויים בכל הקצבאות המגיעות באמצעות הביטוח הלאומי, כשידוע שקצבאות אלה נקבעו זה כבר במטרה ברורה ומוגדרת לסייע למשפחות עניות, למשפחות ברוכות ילדים, משפחות הסובלות וכורעות תחת נטל האבטלה וסובלות גם מעוני ומחוסר יכולת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תוכנית זו מדברת על קיצוצים וצמצומים בכל השירותים הסוציאליים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי בתחילת דברי, שהיתה פעם מדיניות כלכלית וחברתית שנועדה להגיש סיוע למשפחות העניות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדיניות זו התגלמה בנתינת הקלות והגשת סיוע ישירות לשכבות החלשות, הן בדיור והן בשכירת בתים לחסרי דיור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גלוי וידוע שהאנשים השוכרים בתים והאנשים חסרי הדיור משתייכים לשכבות החלשות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלו אינם העשירים, בעלי הווילות והמבנים המפוארים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יתירה מזו, היתה מדיניות כלכלית שחייבה הגשת סיוע למשפחות העניות, גם בתחום החינוך והתרבות, לצד תוכניות כלכליות שהקצו משאבים לסטודנטים מבני המשפחות העניות, כדי שיעלו את רמת לימודיהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קודם היו תוכניות ליום לימודים ארוך ותוכניות התאוששות תחת השם תוכניות שח"ר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא ארמה איש באומרי שאנו, במגזר הערבי, הפקנו את התועלת הפחותה ביותר מתוכניות אלה; היינו האחרונים שהפיקו מהן תועלת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא היה עימות מול המגזר הערבי, שכן היתה קיימת אפליה ועדיין היא מכה שורשים בכל הכיוונים ובכל התוכניות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על כל פנים, כאשר יש מדיניות של רווחה סוציאלית והגשת סיוע לעניים, דבר זה עדיף, ואנו מרגישים נוח יותר במגמה זו, גם אם אנחנו האחרונים ליהנות ממנה והאחרונים שאליהם מגיעים הסיוע והמענקים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היתה מגמה ברורה לסייע למשפחות עניות באמצעות הביטוח הלאומי, אם הן ברוכות ילדים ואם עתה נולד להן ילד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המענק עבור לידה יצומצם ויעמוד לפי תוכנית זו על 1,345 שקלים בלבד לילד ראשון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התוצאה היא, שרק ב-29% מהלידות יזכו במענק זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמו כן, המענק יצומצם במידה ניכרת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פעם היתה מגמה אחרת ומדיניות של עידוד ילודה, עידוד המשפחות העניות ועידוד המשפחות שהתברכו במספר ילדים רב יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עתה כל העניינים מתנהלים באופן הפוך, והסיבה לכך ברורה – זו המגמה הכלכלית שמוביל כעת מר נתניהו במשרד האוצר, ושאותה מובילה הממשלה בעזרתה של המפלגה שמכנה את עצמה מפלגת שינוי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומר שוב - מגמה זו היא מגמה דרוויניסטית צרופה, האומרת שרק החזקים והעשירים ומי שיכול להיאבק בהכשלה הלא-צודקת והלא-שווה מגיע לו לחיות ולהתאושש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל העניים וכל החלשים הופכים להיות מיותרים, לא חשובים או לא נחשבים בחברה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצרה היא, שכל זה בא תחת הכותרת של תוכנית הבראה לכלכלה בישראל, כאילו מגמה זו, תוכנית זו, יחס זה – רישוש העניים והעשרת העשירים – אלו הדברים שיביאו להבראה מן המשבר הכלכלי הקיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בתחילת דברי הערתי על דבריו של חבר הכנסת שדיבר קודם, מר בורג, שאמר שתוכנית זו ומגמה זו עומדות אפילו בניגוד למורשת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומר, שבכל הקשור לנו, המוסלמים, דבר זה לא רק עומד בסתירה, אלא אף שולל את תכונת האמונה מאלו המאמינים באל יתגדל ויתעלה ובדת האסלאם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דבר זה מופיע במסורה מאת הנביא, תפילת האל עליו וברכתו לשלום, בהישבעו לאמור: חי האל, זה הלן לילה אחד ביודעו ששכנו רעב, אין הוא מן המאמינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומר שנקודת המבט האסלאמית עמוקה וחזקה יותר בנושא זה, עד כדי כך שתכונת האמונה נשללת ממי שישן שבע בעוד שכנו רעב, אם הוא יודע על הרעב של שכנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דבר זה מופיע במסורת הנעלה או בדברי שליח האל, תפילת האל עליו וברכתו לשלום, ולא קיימת השקפה חזקה יותר, חשובה יותר ומעגנת יותר את מושגי הצדק והסולידריות והליכוד החברתי מן ההשקפה הנעלה העמוקה והחזקה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין מקום להרחיב עכשיו באשר לכל המובנים וההוראות הנובעים מכך, ואני רואה שיושב-ראש הישיבה מפנה מבטו אלי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בכל אופן, נסכם שנית את הנושא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תוכנית זו מנוגדת אפילו למוסר הבריא, לא רק להוראות השמימיות ולאסלאם המונותיאיסטי, כי אם גם להוראות הדת היהודית, כפי שציין חבר הכנסת הקודם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תוכנית זו נוגדת גם את המושגים האנושיים הטהורים ואת הגבול המינימלי של מה שנהנה ממנו או צריך ליהנות ממנו כל אדם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מצטער שהזמן דוחק, וכעת אני נאלץ לסיים דברים אלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומר רק בסוף דברי, שאנו נילחם בתוכנית זו כמנהגנו, בכל העוצמה; כל חברי הכנסת הערבים, ובפרט הרשימה הערבית המאוחדת, ישאפו לסכל תוכנית זו בכל האמצעים שבידינו, יחד עם האופוזיציה בכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני קורא לכל מי שמקשיב ויודע כעת, שיקרא לשכנו, עמיתו וחברו להשתתף בהפגנה ההמונית שתהיה היום בשעה 16:30 במבואות העיר ירושלים, בקרבת הכנסת, על מנת שנגיד, כל התושבים במדינה זו ובקול אחד, לממשלה ולבעלי התוכנית הכלכלית: די לעושק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: די לשקר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: די להעמקת העוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נגד תוכנית זו, וברצוננהו לבטלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם לא נצליח לבטל את הצעדים החריגים והכוחניים האלה היום ובמושב זה, הרי שאם נעמוד עמידה איתנה נצליח בשלבים מאוחרים יותר, אם ירצה האל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לך, אדוני יושב-ראש הישיבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שלום עליכם ורחמי האל וברכותיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, קיבלנו הרבה טלפונים מן הצופים של ערוץ=33, שמבקשים שתתרגם בקצרה את דבריו לעברית כשתעלה.

ג'מאל זחאלקה: היית צריך להגיד לי קודם.

אברהם בורג: חבר הכנסת זחאלקה, היית צריך להגיד - בקצרה אני לא יכול.

יולי יואל אדלשטיין: הוא חבר כנסת טוב.

יולי יואל אדלשטיין: הוא אומר מייד - לא על חשבון הזמן שלו.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, צופים יקרים, אני רק רוצה לציין, שחבר הכנסת דהאמשה פשוט תרגם את דבריו מעברית לערבית.

יולי יואל אדלשטיין: נרגענו.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, הוא אמר את אותם דברים.

ג'מאל זחאלקה: הוא חזר עליהם בערבית.

ג'מאל זחאלקה: עקבתי אחרי דבריו והתרגום היה טוב.

ג'מאל זחאלקה: לא צריך להוסיף עליו דבר.

ג'מאל זחאלקה: הדבר היחיד שהוא הוסיף, שהוא קרא לאנשים לבוא היום ב=16:30 להפגנה שתצעד מ"בנייני האומה" לכיוון הכנסת במחאה על התוכנית הכלכלית.

ג'מאל זחאלקה: הדיון מתקרב לסיומו, ואני שואל את עצמי אם אנחנו נדרשים היום לאשר תוכנית כלכלית, שכפי שהאוצר טוען, באה לפתור מצב כלכלי ובאה לעזור לצאת מהמשבר הכלכלי הנוכחי.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לצטט את הדברים של לא אחר מאשר ביבי נתניהו בנושא הזה, ולראות שזה לא בדיוק כך.

ג'מאל זחאלקה: מה אומר נתניהו בריאיון לסבר פלוצקר ב"ידיעות אחרונות" בקשר לתוכנית הכלכלית, מה שהוא קורא התוכנית הכלכלית?

ג'מאל זחאלקה: - "פערים אינם קנה המידה היחיד ואפילו לא העיקרי מבחינת הצלחתה הכלכלית והחברתית של המדינה.

ג'מאל זחאלקה: הסתכל על ארצות-הברית", הוא אומר, "הפערים בה עמוקים אבל רמת החיים הממוצעת גבוהה מאוד.

ג'מאל זחאלקה: חשובים גם דברים אחרים - ניידות, חופש הזדמנויות, תחרותיות".

ג'מאל זחאלקה: כלומר, לא בדיוק תוכנית כלכלית, אלא מרשם פוליטי.

ג'מאל זחאלקה: אגב, לגבי עניין השכר הממוצע, זה מזכיר לי את השיעור הראשון שלמדנו בסטטיסטיקה.

ג'מאל זחאלקה: אומרים: יש לך ברווז, יורים חמש יריות מימינו של הברווז וחמש יריות משמאלו של הברווז.

ג'מאל זחאלקה: בממוצע הברווז מת.

ג'מאל זחאלקה: וזה בדיוק – השכר הממוצע גבוה.

ג'מאל זחאלקה: מה זה שכר ממוצע גבוה?

ג'מאל זחאלקה: ביג דיל.

ג'מאל זחאלקה: אני לא רוצה שכר ממוצע גבוה, אני רוצה שכר מינימום גבוה.

ג'מאל זחאלקה: אם אתה אומר לי שבמקום מסוים אנשים משתכרים 100,000 שקל בחודש, ובמקום אחר אנשים משתכרים 3,000 שקל בחודש, ויש לך שכר ממוצע גבוה, מה עם אלה עם 3,000 השקל?

ג'מאל זחאלקה: השאלה, הפערים יותר חשובים ברוב המקרים מאשר השכר הממוצע או ההכנסה הממוצעת.

ג'מאל זחאלקה: ומה רוצה מר נתניהו?

ג'מאל זחאלקה: הוא מביא את ארצות-הברית כדוגמה.

ג'מאל זחאלקה: אני אגיד לכם למה הוא מביא את ארצות-הברית כדוגמה.

ג'מאל זחאלקה: משום שאין לו דוגמה אחרת.

ג'מאל זחאלקה: אין לו דוגמה אחרת.

ג'מאל זחאלקה: ישראל נמצאת היום במקום השני בעולם מבחינת אי-שוויון, מבחינת פערים.

ג'מאל זחאלקה: אז נשארה רק ארצות-הברית, והוא רוצה מקום ראשון.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, לא נשארה מדינה אחרת בעולם שהוא יכול לבוא ולומר שהנה יש עוד מקום שיש בו פערים והוא טוב מבחינה כלכלית וכו'.

ג'מאל זחאלקה: אז הוא מתחרה על המקום הראשון, ובאמת, אני אומר לכם, הוא ישיג זאת.

ג'מאל זחאלקה: אם התוכנית הזאת תמומש, ביבי נתניהו יזכה לתואר המפוקפק של אלוף העולם באי-שוויון ובפערים חברתיים וביצירת אי-שוויון ופערים חברתיים.

ג'מאל זחאלקה: ואני חושב שהוא אפילו ייכנס לספר השיאים של גינס.

ג'מאל זחאלקה: למה לא? צריך להכניס לספר השיאים של גינס את שר האוצר, שלפי מדיניותו יש הפערים הכי גדולים בעולם.

ג'מאל זחאלקה: ולכן, אני רוצה להגיד שאין לפנינו תוכנית כלכלית.

ג'מאל זחאלקה: יש מרשם פוליטי.

ג'מאל זחאלקה: הדברים של ביבי נתניהו אינם תוכנית כלכלית.

ג'מאל זחאלקה: זה מרשם פוליטי פרופר.

ג'מאל זחאלקה: הם לא באים לפתור בעיה כלכלית, אלא לשנות את המבנה של המשק כך שהוא יהיה בנוי על חוקים של ג'ונגל כלכלי.

ג'מאל זחאלקה: החזקים יתחזקו, החלשים ייחלשו עוד יותר, העשירים יתעשרו עוד יותר והעניים יהיו עוד יותר עניים.

ג'מאל זחאלקה: זה כמו שאומרים לאנשים: הנה מים עמוקים, תקפצו כולכם למים.

ג'מאל זחאלקה: מי שיודע לשחות שוחה ועובר את הנהר או את הבריכה, ומי שלא יודע - טובע.

יולי יואל אדלשטיין: אבל, בממוצע כולם שוחים.

חיים אורון: או כולם טובעים.

מיכאל מלכיאור: או כולם הופכים להיות ברווזים.

ג'מאל זחאלקה: או כולם טובעים, אני חושב שכולם טובעים בממוצע.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שגם אנשים שצוהלים היום על תוכניתו הכלכלית של נתניהו, במיוחד במעמד הבינוני, יבכו בסופו של דבר.

ג'מאל זחאלקה: אם כן, אין בפנינו היום איזה ניסיון, איזו תוכנית שאומרת שיש משבר כלכלי ואנחנו באים לפתור את המשבר הכלכלי הזה.

ג'מאל זחאלקה: ובאמת, יש הרבה דרכים לפתור את המשבר הכלכלי.

ג'מאל זחאלקה: שר האוצר בא אלינו ואומר: זו הדרך היחידה.

ג'מאל זחאלקה: מה זאת אומרת זו הדרך היחידה?

ג'מאל זחאלקה: שעקרות-הבית ישלמו מס בריאות, זו הדרך היחידה?

ג'מאל זחאלקה: את כל הכסף שאוספים מעקרות-הבית שיצטרכו לשלם, כלומר, נשים שלא עובדות, שלא משלמות עכשיו מס, שישלמו מס בריאות, אפשר להביא מצד שני בפרומיל קטן מאיזה מס שהורידו, להוריד פחות מסים על המעסיקים ממה שמורידים היום.

ג'מאל זחאלקה: יש עוגה, העוגה קיימת.

ג'מאל זחאלקה: השאלה איך מחלקים את העוגה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: זה עומד לאורך כל התוכנית הכלכלית הזאת.

ג'מאל זחאלקה: אני מחזיק בידיים שלי עכשיו דוח – אנשי האקדמיה מגיבים על תוכנית ההבראה לכלכלת ישראל.

ג'מאל זחאלקה: אנשים שאינם קוטלי קנים.

ג'מאל זחאלקה: אנשים שיודעים קצת כלכלה.

ג'מאל זחאלקה: והם מציעים, כל אחד מהם, הרבה חלופות לכל התוכניות שהציע נתניהו.

ג'מאל זחאלקה: אבל, כמעט במקרה, בסוגריים, הפגיעות העיקריות והמסיביות והכסף הגדול בא דווקא מצמצום השירותים הסוציאליים לציבור.

ג'מאל זחאלקה: אם כן, אין לפנינו תוכנית לפתרון משבר כלכלי, אלא יותר מכך, ניצול של המשבר הכלכלי בשביל לערוך שינויים ארוכי טווח בחברה ובכלכלה.

ג'מאל זחאלקה: אני לא רוצה לעמוד מאחורי מערכת הערכים שעומדת – מאחורי כל תוכנית כלכלית יש מערכת ערכים.

ג'מאל זחאלקה: ומאחורי התוכנית הכלכלית הזאת עומדת מערכת ערכים של בוז ושנאה לחלש ולעני, חוסר התחשבות בגורלו, מערכת ערכים של דרוויניזם חברתי, מערכת ערכים שאינה נותנת כבוד לאדם אלא אם הוא חזק, עשיר, ואני לא רוצה להגיד יותר מכך.

ג'מאל זחאלקה: אבל בכל זאת יש משבר כלכלי.

ג'מאל זחאלקה: אני לא אומר שבאים כאן לעשות תוכנית בלי משבר כלכלי.

ג'מאל זחאלקה: יש משבר כלכלי, אבל התוכנית הזאת אינה פותרת את המשבר הכלכלי.

ג'מאל זחאלקה: יביאו גם תוכניות כאלה ולא יפתרו את הבעיה הבסיסית, שהיא הכיבוש.

ג'מאל זחאלקה: זה שקר, זה כזב שאפשר להגיע לצמיחה כלכלית יחד עם המשך הכיבוש והעימות.

ג'מאל זחאלקה: ואת זה הציבור צריך לדעת.

ג'מאל זחאלקה: ביבי נתניהו וחברי הממשלה, שהחליטו על התוכנית הזאת, הם אותם אנשים שיכולים ושבידם לערוך שינוי, וצריך להגיד: מהפכה בתפיסת עולמם הפוליטית.

ג'מאל זחאלקה: אם לא יעשו זאת, כל כמה חודשים נראה תוכנית כזאת.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו ראינו בשנה שעברה ובזו שלפניה תוכניות דומות.

ג'מאל זחאלקה: אגב, לא מצמצמים עכשיו כאילו מתחילים מאפס.

ג'מאל זחאלקה: אם מדברים על קצבאות הילדים, למשל, זה כבר שלוש שנים מקצצים ושוחקים את ערכן של קצבאות הילדים, ועכשיו ממשיכים את התהליך הזה.

ג'מאל זחאלקה: וכנ"ל בקשר לדמי אבטלה ולהבטחת הכנסה ולהרבה תחומים.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, היו תוכניות כאלה, ועיקר הבעיה הכלכלית שקיימת היום היא תוצאה של מחיר הכיבוש, מחירו הפוליטי של הכיבוש ומחירו הכלכלי של הכיבוש.

ג'מאל זחאלקה: והציבור צריך לדעת, והממשלה עושה דמגוגיה אם היא לא מסבירה לציבור.

ג'מאל זחאלקה: הציבור משלם היום את מחיר הכיבוש.

ג'מאל זחאלקה: זה לא רק ההשקעות בהתנחלויות, עוד מיליארדים שופכים שם ועוד מיליארדים, אלא את מחירו הכלכלי של הכיבוש, נוסף על המחיר הפוליטי ונוסף על המצב הבלתי-נסבל של ההפרעה בחיי היום-יום של אזרחים בגלל הכיבוש.

ג'מאל זחאלקה: זו איננה גזירה משמים, זה מצב שניתן לשנותו.

ג'מאל זחאלקה: ואני אומר לכם: אותם אנשים שמטילים גזירות כלכליות על הציבור, הם אותם אנשים שבידם לשנות את המצב הפוליטי.

ג'מאל זחאלקה: אבל הם אינם רוצים בכך.

ג'מאל זחאלקה: התוכנית הכלכלית הובאה בפנינו ונתבקשנו לאשרה בקריאה ראשונה.

ג'מאל זחאלקה: וכשנתבקשנו לאשרה בקריאה ראשונה נאמר: טוב, תאשרו אותה – אנחנו כמובן התנגדנו, אבל דוברי הממשלה עמדו בזה אחר זה על הדוכן ואמרו: חברי כנסת יקרים, אנחנו נעביר אותה בקריאה ראשונה, הרבה תיקונים יוכנסו בה, הרבה איזונים.

ג'מאל זחאלקה: כל הבעיות שאתם מעלים כאן

ג'מאל זחאלקה: יבואו לוועדת הכספים, ובוועדת הכספים ייערכו האיזונים המתאימים.

ג'מאל זחאלקה: אם יש עוולות, אם יש בעיות, הן יתוקנו שם.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, עיקר העבודה בצמצום נזקים בלתי סבירים של התוכנית הכלכלית הועבר לוועדת הכספים.

ג'מאל זחאלקה: התוכנית חזרה לכאן לאחר שנדונה בוועדת הכספים, ואני אומר לכם: רק מהסיבה ש=20% מאזרחי המדינה הערבים עניינם לא עלה על דוכן הדיונים, לא רק שלא התחשבו בדעתם, אפילו לא שמעו אותה בכלל בוועדת הכספים, רק בגלל זה אדם הגון וישר צריך להתנגד לתוכנית הכלכלית.

ג'מאל זחאלקה: רק בגלל זה שלא שמעו ולא התחשבו.

ג'מאל זחאלקה: אם היו דנים ומחליטים, זו היתה, איך אומרים, חצי נחמה.

ג'מאל זחאלקה: אבל בכלל לא להתחשב?

ג'מאל זחאלקה: הנה, למשל, יגידו שאתה מדבר על אבטלה, וזה נוגע לכולם.

ג'מאל זחאלקה: אני אדבר על משהו שנוגע ישירות לאוכלוסייה הערבית, ישירות וספציפית.

ג'מאל זחאלקה: התוכנית הזאת מחקה לגמרי – אני לא מדבר על הדרישות שלנו, אלא על החלטות ממשלה.

ג'מאל זחאלקה: היתה החלטת ממשלה על הקצאת 4 מיליארדי שקלים לפיתוח במגזר הערבי.

ג'מאל זחאלקה: איפה הכסף?

ג'מאל זחאלקה: איפה התוכנית?

ג'מאל זחאלקה: אני אומר לכם, התוכנית התנדפה בלי דיון אפילו.

ג'מאל זחאלקה: לא חשבו, לא עלה בדעתם שצריך להסביר לנו לאן נעלם הכסף.

יולי תמיר: לזה התכוון ראש הממשלה כשאמר: דף חדש עם הערבים.

יולי תמיר: זורקים את הדף הישן ופותחים דף חדש.

ג'מאל זחאלקה: בדיוק.

ג'מאל זחאלקה: זה לא יכול להיות.

יולי יואל אדלשטיין: השר לנדאו שלח לי פתק וביקש לשאול אותך, האם אתה מאשים או קובע שכל הנציגים של עבודה ומרצ בוועדת הכספים לא העלו את ענייני הערבים?

ג'מאל זחאלקה: אני תיכף אתייחס לכך.

ג'מאל זחאלקה: מבחינתי, מבחינה זו אני מצפה מהשר לנדאו שיעשה באותה מידה.

ג'מאל זחאלקה: הוא נציג כל הציבור, הוא חבר הכנסת, ואני חושב שהוא צריך להעלות את העניין זה, להיות קנאי להחלטות ממשלה לפחות בתור אדם ממלכתי.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה החליטה בחגיגיות - איפה מסיבת העיתונאים?

ג'מאל זחאלקה: איפה המאמרים, איפה ההתפארות?

ג'מאל זחאלקה: - הקצינו כסף, אנחנו רוצים לפתור את הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: לאן נעלם כל זה?

ג'מאל זחאלקה: ונעלם בלי דיון.

ג'מאל זחאלקה: אתם יודעים מה, אני לא חשבתי על כך, אבל יכול להיות שבג"ץ יגיד: הנה, הנושא הזה לא נדון, לא חשבו עליו, לא היתה החלטה לבטל.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, בוטל בלי החלטה.

ג'מאל זחאלקה: נעלם לגמרי.

ג'מאל זחאלקה: איך יכול להיות דבר כזה?

ג'מאל זחאלקה: אחת הסיבות לכך היא, שאין נציג ערבי בוועדת הכספים.

ג'מאל זחאלקה: יש פה בעיה בפני עצמה.

ג'מאל זחאלקה: אחר כך באים כל מיני חברי כנסת וממשלה ואומרים: חברי כנסת ערבים לא שואלים על הבעיות שלכם.

ג'מאל זחאלקה: מונעים מאתנו להיכנס לוועדת הכספים, איפה שיש אפשרות לקבל החלטות, ואחר כך אומרים: הם לא דיברו בוועדת הכספים.

ג'מאל זחאלקה: מה לא דיברנו בוועדת הכספים?

ג'מאל זחאלקה: לא נתתם לנו לדבר בוועדת הכספים.

ג'מאל זחאלקה: לא מספיק שאנחנו סובלים מתת-ייצוג בכל מוסדות השלטון בארץ, בכל הצמתים של קבלת ההחלטות אנחנו איננו, או סובלים מתת-ייצוג.

ג'מאל זחאלקה: אבל גם בכנסת?

ג'מאל זחאלקה: ריבונו של עולם.

ג'מאל זחאלקה: ואני לא מדבר על לתת כבוד, שחבר כנסת יהיה שם דקורציה בוועדת הכספים.

ג'מאל זחאלקה: אני מדבר על עניינים מהותיים.

ג'מאל זחאלקה: לפחות היה נדון העניין.

ג'מאל זחאלקה: אולי האוזניים האטומות של חלק מחברי הקואליציה היו נפתחות והיו אומרים: או, יש פה בעיה, אולי נתקן אותה.

ג'מאל זחאלקה: אולי היו נכנסים אי-אלו שינויים שמתחשבים בנזק העצום שהתוכנית הזאת גורמת לציבור הערבי.

ג'מאל זחאלקה: ואני אומר לכם: העניין הזה, שתוכנית 4 המיליארדים הזאת נעלמה בלי החלטה ובלי מחשבה, כאילו שזה דבר מובן מאליו, זה עוד מעליב יותר מאשר לקבל החלטה לבטל אותה.

ג'מאל זחאלקה: לא צריך הסברים אפילו.

ג'מאל זחאלקה: אף נציג ממשלה לא עלה כאן ואמר, כמו שהוא מסביר לשאר הציבור.

ג'מאל זחאלקה: הציבור הערבי לא חייב לקבל הסברים.

ג'מאל זחאלקה: זו פגיעה מהותית באזרחות שלנו ובזכויות שלנו כאזרחים.

ג'מאל זחאלקה: לא יכול להיות שאנחנו נהיה שותפים מלאים ביצירה של המשאבים הציבוריים, ונהיה בשולי השוליים כשמדובר על חלוקת המשאבים, גם בנציגות ובאפשרות להשפיע, וגם בחלקנו בעוגה הציבורית.

ג'מאל זחאלקה: לא יכול להיות מצב כזה, זה עוול שמנוגד לצדק הטבעי.

ג'מאל זחאלקה: מטרטרים אותנו בהסברים טכניים מדוע אין.

ג'מאל זחאלקה: אני לא מקבל את ההסברים הטכניים, עם כל הכבוד.

ג'מאל זחאלקה: אני לא מקבל את ההסברים הטכניים.

ג'מאל זחאלקה: הרי נעשו הרבה איזונים בהרכב הוועדות, ואני חושב שזה אחד מהם.

ג'מאל זחאלקה: זה מהותי אפילו.

ג'מאל זחאלקה: זה לא עניין טכני, זה עניין מהותי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זחאלקה, מכיוון שמתפקידי כמי שממלא כרגע את תפקידו של יושב-ראש הכנסת להגן על כבודה של הכנסת לעיני הצופים, פשוט צריך להסביר לצופים בבית, שהמפתח לוועדות הוא מפתח סיעתי, וכשהיתה סיעה בכנסת הקודמת שמנתה חמישה חברים, סיעה של אחת המפלגות הערביות, היה לה חבר אפילו בוועדת החוץ והביטחון, לא רק בוועדת הכספים.

יולי יואל אדלשטיין: כרגע, כשהסיעות קטנות, הן לא קיבלו ייצוג.

יולי יואל אדלשטיין: אני מסכים אתך שאפשר למצוא פתרונות טכניים.

יולי יואל אדלשטיין: פשוט חשוב שהציבור ידע שלא נעשתה כאן איזו אפליה.

יולי יואל אדלשטיין: כשהיתה סיעה בת חמישה חברים, אחת המפלגות הערביות בכנסת הקודמת, היו להם חברים בכל הוועדות, לרבות ועדת החוץ והביטחון.

ג'מאל זחאלקה: זה לא משנה את הבעיה המהותית.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא נכנס כאן לוויכוח, פשוט הייתי חייב לתת את ההסבר הזה.

ג'מאל זחאלקה: אם היו מתקבלות שם החלטות והעניין היה מובא לדיון - - -

יגאל יאסינוב: הצענו לכם להתאחד ואז לקבל ייצוג.

יגאל יאסינוב: לא רציתם להתאחד, ובגלל זה אין לכם ייצוג.

ג'מאל זחאלקה: אתה אומר דברים לא נכונים.

ג'מאל זחאלקה: אבל אני לא רוצה להלעיט את הצופים בעניינים הטכניים שהיו כאן.

ג'מאל זחאלקה: בכנסת הקודמת התאפשר איחוד טכני של סיעות למען קבלת חברות בוועדות, וזה עבד והיה חבר ערבי בוועדת הכספים.

ג'מאל זחאלקה: בכנסת הנוכחית הקואליציה סירבה לכך, אבל אפילו סירבה לכך, אני חושב שזה אחד האיזונים שהיה צריך להכניס.

ג'מאל זחאלקה: אבל מעבר לכך הבעיה המהותית נשארת בעינה.

ג'מאל זחאלקה: זה לא משנה בסופו של דבר.

ג'מאל זחאלקה: תוכנית 4 המיליארדים נעלמה בלי הסברים, בלי החלטה, ככה.

עוזי לנדאו: זה פשוט לא נכון.

ג'מאל זחאלקה: טוב, תעלה בבקשה ותסביר לי איפה הם.

עוזי לנדאו: מסמך שפרסם יועץ ראש הממשלה לענייני ערבים מלמד, שבשנתיים האחרונות היו ההשקעות במגזר הערבי, בפרופורציה, הרבה יותר מאשר במגזר היהודי.

יולי תמיר: השר לנדאו, זה נשמע כאילו אנחנו לא חיים באותה מדינה.

עוזי לנדאו: כאן מדובר על כך שהציבור הערבי לא מקבל - - -

יולי תמיר: זה לעג לרש לומר שהם מקבלים יותר כסף לקצבאות אבטלה.

יולי תמיר: לא נותנים להם לצמוח.

ג'מאל זחאלקה: נכון.

ג'מאל זחאלקה: השר לנדאו, אתה בא ואומר לי שאם יש 25% אבטלה בכפר-מנדא, הם מקבלים יותר דמי אבטלה מכפר-שמריהו.

ג'מאל זחאלקה: בטח שיקבלו יותר, כי יש יותר מובטלים שם.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא רוצים דמי אבטלה, אנחנו רוצים עבודה.

ג'מאל זחאלקה: ואם התייחסת לנושא הזה, יש לי הצעות ספציפיות.

יולי יואל אדלשטיין: אבל בקצרה, בקיצור נמרץ, כי אתה כבר מעבר לזמן.

עוזי לנדאו: - - -

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת ואדוני השר, בואו לא נפריע לחבר הכנסת זחאלקה לסכם.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת תמיר, אנחנו תיכף נשמע את דברייך, בואו ניתן לחבר הכנסת זחאלקה לסכם את נאומו.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא רוצים דמי אבטלה, מוותרים על דמי אבטלה, רוצים עבודה.

ג'מאל זחאלקה: והנה, כל היישובים הערביים שיש בהם אחוז אבטלה גבוה, מעל 10%, תופסים את 25 המקומות הראשונים באבטלה, וזה לא היה, זו תופעה חדשה, תדעו לכם, זה לא היה – רק לפני חמש שנים הדבר הזה לא היה כך, זו תופעה חדשה.

ג'מאל זחאלקה: הסברתי אותה כמה פעמים מעל הדוכן, ואני אחזור ואתריע עליה, כי המצב יחמיר עוד יותר אם לא ייעשו צעדים.

ג'מאל זחאלקה: אני מציע שורה של צעדים.

ג'מאל זחאלקה: הנה, הרבה יישובים יהודיים זכו לטיפול נקודתי כיוון שהם היו מוכי אבטלה.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר לכם, אף יישוב ערבי לא זכה לטיפול כזה, שזה טיפול חירום בשביל לצמצם, למנוע התפרצות אדירה של אבטלה.

חיים אורון: חוץ מתל-שבע.

ג'מאל זחאלקה: חוץ מתל-שבע, אבל זה כאין וכאפס.

עוזי לנדאו: ג'ומס, תיכף יולי תמיר תתקוף אותך.

חיים אורון: זה בפרופורציה.

עוזי לנדאו: - - -

ג'מאל זחאלקה: אני אומר טיפול נקודתי, בשביל לטפל במצב החמור, האקוטי.

ג'מאל זחאלקה: כך היה באופקים, כך היה בשדרות, כך היה בהרבה מקומות.

ג'מאל זחאלקה: עיני לא צרה בהם, מגיע להם.

ג'מאל זחאלקה: גם לכפר-מנדא מגיע, גם לעין-מאהל, גם לנצרת, גם לאום-אל-פחם במצב הנוכחי.

ג'מאל זחאלקה: עכשיו אנחנו נמצאים בפני בעיה שתמשיך ותלווה אותנו קדימה.

ג'מאל זחאלקה: לא מספיקים דמי האבטלה.

ג'מאל זחאלקה: אני מסכים, צריך הכשרה מקצועית, שאנשים יוכלו להשתלב בשוק העבודה המשתנה.

ג'מאל זחאלקה: צריך לפתוח את מקומות העבודה שסגורים בפני הערבים כיום, כמו חברת חשמל, כמו "בזק", כמו מקומות אחרים.

ג'מאל זחאלקה: צריך לשלב ערבים בשירות המדינה.

ג'מאל זחאלקה: יש הרבה צעדים שצריך לעשות מייד כדי לצמצם את האבטלה וכדי למנוע מצב שהאבטלה הזאת תהפוך לאבטלה כרונית.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, במשפט חשוב זה אנחנו נסיים.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה לך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת יולי תמיר, בבקשה, והיא מסיימת את הסבב הנוכחי של הדוברים.

יולי תמיר: חבר הכנסת אורון מדבר לפני.

חיים אורון: לא, דיברתי קודם במקום מישהו אחר שלא היה.

יולי יואל אדלשטיין: לפי הרשימה שלפני, כל מי שהיה אמור לדבר, פרט לנציג עם אחד, דיבר.

יולי יואל אדלשטיין: אם אתה רוצה לדבר במקומו - כבר קראתי לחברת הכנסת תמיר לעלות לדוכן, וכמקובל, היא תדבר.

יולי יואל אדלשטיין: אם היתה טעות שלי, אני מתנצל ואתה תדבר אחר כך, אחרי חברת הכנסת תמיר, במקומו של נציג עם אחד.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת תמיר, עשר דקות לרשותך.

יולי תמיר: חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, כבוד השר – לא נמתין לשובך, אבל אנחנו רואים אותך באולם.

יולי תמיר: דובר כאן הרבה על ההשפעות הבאמת מדאיגות והעצובות מאוד של התוכנית הכלכלית.

יולי תמיר: אני רוצה לייחד את עשר הדקות האלה שניתנו לי כדי לדבר על השלכה אחת של התוכנית הכלכלית, שלא תמיד רואים אותה, כי היא לא כתובה בספר, היא לא נמצאת בדיונים הישירים על התוצאות של התוכנית הכלכלית, אבל היא חלק בלתי נפרד מרוח הדברים, והיא חלק בלתי נפרד מהתוצאות של התוכנית.

יולי תמיר: מדובר, חברי חברי הכנסת, בפגיעה בנכים.

יולי תמיר: אני רוצה לספר לכם על שני דברים שנודעו לי.

יולי תמיר: הלכתי, דרך אגב, אני ממליצה לכולם, יש אוהל שבו יושבים הנכים ששובתים.

יולי תמיר: לצערם, עוד פעם הם שובתים כדי לקבל את מה שמגיע להם, ויושבים כאן מחוץ לבניין הכנסת.

יולי תמיר: הלכתי לבקר אותם כדי לשמוע קצת את המצוקות שלהם ואת הטענות שהם מביאים בפני הציבור.

יולי תמיר: ושמעתי שני דברים שזעזעו אותי, ואני מקווה שיזעזעו גם אנשים אחרים, כי הם מלמדים עד כמה אכזרית החברה הישראלית יכולה להיות.

יולי תמיר: אחד הקיצוצים האחרונים שהוצגו לנכים היה לא פחות ולא יותר מאשר קיצוץ במה שנקרא תמיכה לפרפלגים.

יולי תמיר: פרפלגים, למי שאיננו יודע, הם אנשים שמשותקים בשתיים או בארבע מהגפיים שלהם.

יולי תמיר: זאת אומרת, אנשים שהמוגבלות שלהם חמורה ביותר.

יולי תמיר: עד עכשיו משרד השיכון היה נותן לאנשים האלה קצבה שתאפשר להם להתאים את הדירה שלהם לצרכים שלהם, דבר שאי-אפשר בלעדיו לנכה קשה, אם הוא רוצה לשבת בביתו ולהצליח לתפקד ולו גם באופן מינימלי.

יולי תמיר: תזכרו שהאנשים האלה מראש הם אנשים שחייהם קשים ביותר.

יולי תמיר: עכשיו הכסף הזה נעלם.

יולי תמיר: עכשיו הודיעו לנכים, שכל מה שנותר מאותו מקור כספי כבר לא יבוא אליהם כתמיכה, הוא יבוא כהלוואה, שצריך להחזיר אותה.

יולי תמיר: ואני שואלת את חברי הכנסת, וחבל מאוד שלא נמצא כאן שר העבודה והרווחה, זה כבר לא עבודה ורווחה, שר הרווחה - - -

יולי יואל אדלשטיין: כבר אין כזה.

יולי תמיר: כן, כבר אין עבודה כמו שאנחנו יודעים, יש רק רווחה, ואולי אין משהו יותר סימבולי מזה למצב הנוכחי, שעבודה איננה ונשארה רק רווחה.

יולי תמיר: - - - שר הרווחה ושר השיכון, ויענו על השאלה שנדמה לי צריכה להדאיג כל אדם אנושי - איך אמורים נכים כאלה לסדר בביתם את הדברים הפשוטים ביותר.

יולי תמיר: כדי לפתוח את הדלת, צריך להנמיך את הידית.

יולי תמיר: כדי להיכנס לשירותים, צריך לשים משהו שאפשר להישען עליו.

יולי תמיר: איך הם יעשו את זה?

יולי תמיר: מאיזה כסף?

יולי תמיר: את הקצבאות שלהם מקפיאים.

יולי תמיר: מקפיאים באורח כזה שבסופו של דבר הם יצאו נפסדים שנה אחרי שנה.

יולי תמיר: רובם הגדול לא עובדים.

יולי תמיר: מאין הם יחזירו את ההלוואות האלה?

יולי תמיר: או מה נגיד להם, שגם בביתם הם לא יוכלו ללכת לשירותים או לנסוע מחדר לחדר, כי צריך להרחיב את מיפתח הדלת כדי שהם יוכלו לעבור ממקום למקום עם עגלת נכים?

יולי תמיר: אני שואלת את כבוד השר, אין לממשלה הזאת לב?

יולי תמיר: כבר לא מדובר כאן בעניינים גדולים שברומו של עולם.

יולי תמיר: מדובר כאן באנשים שממילא הגורל המר עמם, שהם לא יכולים לעשות את הדברים הבסיסיים ביותר.

יולי תמיר: אז עכשיו אומרים להם שהם לא יכולים לקבל את התשלום הבסיסי הזה כדי שהם יוכלו לחיות?

יולי תמיר: לא מדברים פה על חיי מותרות.

יולי תמיר: מדברים פה על המינימום שבמינימום.

יולי תמיר: את זה אתם לוקחים?

יולי תמיר: את זה אתם מקצצים, מכל מה שאפשר לקצץ?

יולי תמיר: 100 מיליון של הנכים הכי קשים?

יולי תמיר: אין לכם שום התחייבות מוסרית לחברים החלשים בחברה?

יולי תמיר: נדמה לי, כבוד השר, שדווקא לליכוד היתה פעם מסורת של סולידריות חברתית.

יולי תמיר: בהחלט אני זוכרת את דבריו של מנחם בגין בימיו הטובים.

יולי תמיר: נדמה לי שהיתה מסורת שאמרה שעוזרים לחלשים, שמושיטים להם יד, שמושיטים להם עזרה.

יולי תמיר: אז לעשות דבר כזה, כמו לקצץ את קרן הפרפלגים ולהפוך אותה להלוואה?

יולי תמיר: מה הם, איזו חברה מסחרית שהם ייקחו הלוואות והבנקים יפרסו להם את החובות?

יולי תמיר: על מה אתם מדברים?

יולי תמיר: בואו ניקח דוגמה נוספת, לא פחות מוזרה, ויגיד לי כבוד השר אם הוא חושב שיש לה הצדקה.

יולי תמיר: מסתבר שלנכים הקשים שעוד יכולים לנהוג מסדרים ברכב מערכת גיבוי לבלם, כי אנשים שיש להם היכולות, אם המכונית שלהם לא עובדת, הם יכולים להשתמש בבלם היד.

יולי תמיר: אבל נכה לא יכול לעשות את זה.

יולי תמיר: עד עכשיו המדינה סייעה להם.

יולי תמיר: סייעו להם להתקין ברכב שלהם מערכת בלימה אלטרנטיבית.

יולי תמיר: כלומר, היה להם בלם כמו שלכולם יש.

יולי תמיר: באה המדינה ואמרה: לא, זה יקר לנו מדי.

יולי תמיר: עד כאן.

יולי תמיר: בלם אלטרנטיבי לנכים זה מותרות.

יולי תמיר: אם תידרדר מכונית של נכה הוא יאבד את השליטה, מה לעשות.

יולי תמיר: נכה זה נכה, זה לא אדם כמוני וכמוך, בטח לא כמו כבוד שר האוצר, שחושב שזה מיותר.

יולי תמיר: אז כשפונה עכשיו נכה לביטוח הלאומי ומבקש, כמו שהיה בעבר, שיתקינו לו את הבלם האלטרנטיבי, אומרים: סליחה, עכשיו יש קיצוצים, שהנכים ייסעו בלי בלמים.

יולי תמיר: זה לא נראה לך מוגזם?

יולי תמיר: זה לא נראה לך לפגוע בדברים הכי בסיסיים שמגיעים לאנשים, ביטחון הכי בסיסי?

יולי תמיר: לכאורה, בתוך התוכנית הגדולה הדברים האלה נחשבים לדבר קטן, אבל זה לב העניין.

יולי תמיר: זה המבחן האמיתי של חברה.

יולי תמיר: הציבור צריך לדעת שהתוכנית הזאת מתעמרת בחלשים.

יולי תמיר: זה לא שהיא לא נותנת להם סיוע, היא פשוט מתעללת בהם.

יולי תמיר: היא לוקחת מהם את הדברים הכי בסיסיים.

יולי תמיר: היא לוקחת מהם את היכולת לחיות בכבוד.

יולי תמיר: אנחנו חוקקנו פה חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו.

יולי תמיר: מה נותר מכבוד האדם?

יולי תמיר: על-פי התוכנית הכלכלית כבוד יהיה רק למי שיכול לממן את עצמו בכוחות עצמו.

יולי תמיר: לא נעים לי להעיר את חבר הכנסת משינוי שישן, אבל זה בסדר, כולנו מנמנמים אחרי הלילות הארוכים הללו - - -

יגאל יאסינוב: אני לא ישן.

יולי תמיר: שינוי התחילה את המסורת הזאת של דיבור על טפילים חברתיים.

יולי תמיר: התחלתם לדבר על טפילות חברתית וסיימתם בעצם בתוכנית שלפיה כל מי שלא יכול לעמוד בכוחות עצמו על רגליו, נחשב לטפיל, ואם הוא טפיל הוא לא ראוי לסיוע ממלכתי.

יולי תמיר: אבל המציאות היא אחרת.

יגאל יאסינוב: זה לא ראוי לתגובה.

יגאל יאסינוב: לשמוע את זה מפרופסור זה עלבון לאינטליגנציה.

יולי תמיר: זה ראוי לתגובה, כי אתם נותנים יד לתוכנית שהיא דרוויניזם כלכלי הכי אכזרי והכי נוראי שהיה כאן אי פעם.

יולי תמיר: אל תתפלאו אחר כך.

יולי תמיר: שואלים איפה הסולידריות החברתית במדינת ישראל, איפה החוסן החברתי במדינת ישראל.

יולי תמיר: הוא נעלם מכאן, מהכנסת, מהמקום שאומר לאנשים בחברה, לחלשים בחברה, לקשישים, לנכים, לאמהות חד-הוריות, לעקרות-הבית: אם אתם לא תורמים, אתם בשבילנו בטלים.

יולי תמיר: אני רוצה להגיד לכנסת דבר שאולי לא נעים לשמוע אותו: אזרחים זה דבר יקר, יקר במלוא מובן המלה.

יולי תמיר: מה לעשות, אזרחים עולים כסף למדינה - צריך לחנך אותם, צריך לתת להם טיפול רפואי, צריך לתת להם סיעוד כשצריך, צריך לתת להם דמי אבטלה כשצריך.

יולי תמיר: כן.

יולי תמיר: אז אולי אפשר להציע שתהיה פה מדינה בלי אזרחים, אולי מדינה רק עם עשירים.

יולי תמיר: זה באמת לא עולה כסף למדינה, כל אחד יטפל בענייניו הוא והמדינה תצא מאוד מרוצה, פקידי האוצר ילכו הביתה בשמחה, כי האזרחים לא יעלו להם כסף.

יולי תמיר: זאת לא חברה נורמלית.

יולי תמיר: אתם מדרדרים את החברה הישראלית למשבר שהרבה שנים לא נוכל לצאת ממנו.

יולי תמיר: ולא יגידו לנו אחר כך, כמו שאמר רק לפני רגע כבוד השר לנדאו, שאנחנו נותנים כסף לערבים.

יולי תמיר: כשהכסף כולו זורם בסוף לדמי אבטלה, כי אין עבודה ולא מטפחים את התעסוקה ואת החינוך, כשהכסף ניתן בסוף רק כפיצוי על עוול שנעשה ולא על דרך לבנות חברה ולבנות עתיד ומערכת יציבה שיכולה לתת לכל החברה הישראלית להתפרנס בכבוד, אז אתם מבזבזים כסף לריק.

יולי תמיר: לכן התוכנית הזאת היא לא רק תוכנית של רשע, היא תוכנית של איוולת כלכלית, כי החלשים ייעשו חלשים יותר, אבל בסוף - החברה לא תוכל להזניח אותם.

יולי תמיר: אנחנו לא ניתן שיזניחו אותם.

יולי תמיר: איש לא ייתן שיזניחו אותם, ובסוף זה גם יעלה יותר כסף.

יולי תמיר: אז התוכנית הזאת, שעכשיו כולם משתבחים בה שהיא תבנה לנו עתיד טוב יותר, לא מוליכה אותנו אלא לעתיד הרבה יותר גרוע.

יולי תמיר: בסופו של דבר, אנחנו עלולים כולנו להיזכר בצער רב בימים האפלים האלה כאן בכנסת, שאנחנו רואים בהם בעצם את שינוי הכיוון של החברה האזרחית, מחברה אנושית לחברה אכזרית שמתעלמת ולפעמים גם מתעללת, כמו שהראיתי, בחברים החלשים שלה.

יולי תמיר: אני מקווה שהיום יבואו המונים להפגנה בשעה 16:30 כדי להביע את מחאתם.

יולי תמיר: אנחנו נצא להפגנה בדרך אל הכנסת ונביע כך מחאה ציבורית.

יולי תמיר: וגם אם ניכשל לא נרפה מהמאבק הזה, כי הוא צודק.

יולי תמיר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת תמיר, גם על העמידה בזמנים בשעות בוקר מוקדמות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים אורון, ג'ומס, בבקשה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברת הכנסת תמיר, את כנראה תצטרכי לדבר שוב אחרי, אם לא יבוא לפה מישהו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יאסינוב מקשיב לכל מלה.

חיים אורון: השאלה היא אם הוא רוצה לדבר.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ידידתי חברת הכנסת יולי תמיר דיברה עכשיו על פרק אחד בחוק הניידות, שהוא צירוף של אטימות, טמטום ורשע, אחרת באמת אי-אפשר להסביר את זה.

חיים אורון: במקרה נפגשנו שנינו באוהל המחאה של הנכים.

חיים אורון: יצא לי גם לשמוע אותם בוועדת הכספים מציגים את הדברים הכי אלמנטריים.

חיים אורון: דרך אגב, באופן מאוד מאוד מכובד, אדוני היושב-ראש.

חיים אורון: לא כמי שבאים לבקש מאתנו איזו טובה או חס וחלילה גמילות חסד.

חיים אורון: הם דיברו כאנשים גאים שחושבים שהחברה צריכה לטפל במוגבלים שבתוכה באופן מכובד ולתת להם את זכויותיהם.

חיים אורון: ויש זכות יותר אלמנטרית מאשר ניידות בסיסית?

חיים אורון: זאת רק אחת הדוגמאות.

חיים אורון: בשעות האחרונות, כדי להתכונן לריטואל הבא של ההצבעות, עברתי על 400 העמודים האלה עוד הפעם וכתבתי בכל אחד מהם על מה הולכים להצביע.

חיים אורון: ועוד הפעם אני רואה אותן קצבאות ביטוח לאומי שהן מוקפאות מעכשיו עד 2005.

חיים אורון: בכלל יש פה ממשלה, אדוני היושב-ראש, עם "א וייטן קוק", איזו ראייה ארוכת טווח כזאת, עד 2006 הם יודעים בדיוק.

חיים אורון: הגישו ארבע תוכניות כלכליות במשך שנה אחת.

חיים אורון: כל אחת הפכה את השנייה.

חיים אורון: אתה היית שר בממשלה ואתה מכיר את זה.

חיים אורון: אני מכיר את זה גם מהממשלה וגם מהכנסת.

חיים אורון: פה יש להם ראייה ארוכה עד 2006, ועד אז מקפיאים את כל הקצבאות.

חיים אורון: ומה יקרה אם תהיה אינפלציה?

חיים אורון: דרך אגב, אם המיתון הזה יימשך כפי שהוא עכשיו והמשבר יימשך כפי שהוא עכשיו, דבר אחד בטוח - לא תהיה אינפלציה.

חיים אורון: זה יהיה בסדר גמור, לא תהיה אינפלציה, זה מסתדר.

ג'מאל זחאלקה: אל תהיה בטוח.

חיים אורון: אבל אם כן תהיה אינפלציה?

חיים אורון: עד 5% אינפלציה בשנה לא מעדכנים.

חיים אורון: ואם בשנה הראשונה תהיה אינפלציה של 4.5% ובשנה השנייה 4.8% אינפלציה, מעל 9% אינפלציה - אין, כי זה לא מצטבר.

חיים אורון: כל שנה בנפרד.

חיים אורון: כלומר, יכול להיות מצב שנבוא בעוד שנתיים ונגלה שהקצבאות הכי אלמנטריות קוצצו ב=9%.

חיים אורון: כל הקצבאות חוץ מקצבאות זיקנה.

חיים אורון: למזלנו, הוצאנו את זה משם.

חיים אורון: מדובר בקצבאות נכים, קצבאות יתומים, קצבאות אלמנות שיקוצצו ב=9%.

חיים אורון: מ=1,300 שקל בחודש - כמעט 120 שקל.

חיים אורון: רק תחשבו על המספרים האלה שמגיעים לאנשים עצמם.

חיים אורון: וזה ככה עובר בסעיפים, ופה ירימו ויורידו וירימו ויורידו.

חיים אורון: חלק כבר ינמנמו, היושב-ראש לא ידע על מה מצביעים, חברי הכנסת לא ידעו על מה מצביעים.

חיים אורון: אדוני, סגן היושב-ראש, באחד הדיונים הוחלט שקשישים ועולים חדשים יש להם פטור מסוים בתשלומים לשירותי בריאות.

חיים אורון: אתה היית שר ואתה מכיר את הנושא.

חיים אורון: מבטלים.

חיים אורון: מבטלים.

חיים אורון: כתוב שם בטל.

חיים אורון: מלה אחת - בטל.

חיים אורון: מה המשמעות של זה?

חיים אורון: יבואו ויגידו: תמציאו סעיף יותר מתוחכם - עולים שעובדים, עולים שמשתכרים מעל.

חיים אורון: אנחנו הרי יודעים שבקרב העולים החדשים יש קבוצה, בין היותר מבוגרים, ודאי בין הנזקקים לשירותי בריאות, כאלה שמבחינתם 20 שקלים לתרופות ו=20 שקלים עבור רופא, ולפעמים 50 שקלים עבור תרופות, הם כבר הוצאה שהם לא יכולים לעמוד בה.

חיים אורון: קראתי באחד המקומות שבנגב היה נתון, אדוני היושב-ראש, ש=20% מהמרשמים לתרופות שרופא כתב לא ממומשים, משום שמי שקיבל את המרשם אין לו כסף לשלם עבור תרופות.

חיים אורון: והשר פריצקי אמר קודם כאן: זה מה שאני רוצה.

חיים אורון: 20% לא מממשים מרשמים שרופא כתב.

חיים אורון: אז פעם אמרו שיש בבתים במדינת ישראל בנקים של תרופות, שלוקחים כמויות עצומות של תרופות.

חיים אורון: עכשיו אנחנו לא מדברים על זה שמישהו הלך לקופת-חולים וקיבל תרופה ושם אותה במגירה של התרופות.

חיים אורון: אנחנו מדברים על מי שבדק מרשמים.

חיים אורון: בלי לבדוק בדיוק, אני יכול לנחש שבקרב ה=20% הללו משקלם של העולים החדשים ושל הקשישים, ואם מדובר בנגב ודאי מדברים על האוכלוסייה הערבית, והם גם קצת יותר מ=20%, אולי הם מהווים את ה=100% של ה=20% הללו.

ג'מאל זחאלקה: אני יכול להגיד לך מניסיון, בתור רוקח שהנפיק מרשמים, שאתה צודק במאה אחוז.

חיים אורון: אני יודע מה יהיה פה אחרי הצהריים, אדוני היושב-ראש, זה מלה אחת: בטל.

חיים אורון: הרוב לא יודעים אם מה שביטלו שם זה את קצבת ניידות, את הקצבה לעולים החדשים.

חיים אורון: בטל.

חיים אורון: אני אגיד דבר נוסף.

חיים אורון: לצערי הרב, לא התקיים על כך דיון רציני בוועדת הכספים.

חיים אורון: אי-אפשר טכנית לעשות את זה.

חיים אורון: אני חושב שישבתי ב=98% מהישיבות.

חיים אורון: אי-אפשר.

חיים אורון: ופה זה יעבור ככה - אחד ועוד אחד ועוד אחד, ומה שמפחיד פה, אדוני היושב-ראש, זה לא כל סעיף בנפרד שאפשר לדבר עליו רבע שעה.

חיים אורון: דיברה קודם יולי תמיר על קצבת נכות, ועכשיו אני מדבר על ביטול הפטור לקשישים ולעולים חדשים בנושא של אי-תשלום עבור תרופות.

חיים אורון: ההצטברות של כולם ביחד, כשאתה אוסף אותם ביחד ואתה רואה מה קורה - מכה נוראית על השכבות החלשות ומכה קשה מאוד על מעמד הביניים.

חיים אורון: הגבול פה מיטשטש.

חיים אורון: בעקבות ההפגנה של אתמול רציתי דווקא לדבר בסבב הזה על נושא קרנות הפנסיה.

חיים אורון: מפה ומשם זה בעצם באותו עניין.

חיים אורון: ממלאים את העיתונות ממקורות די ברורים - אנחנו מכירים את הטכניקות הללו - על קרנות הפנסיה והשחיתויות בתוכן.

חיים אורון: אתמול היו פרסומים על קרן "מקפת" ומחר בטח יהיה על "מבטחים" וכו', כדי לומר שאלה קרנות הפנסיה.

חיים אורון: לצורך הדיון, בשעה הרגועה הזאת של הבוקר, אני אומר שהאוצר אומר שיש גירעון של 130 מיליארד.

חיים אורון: ההסתדרות אומרת שיש גירעון של כ=60 מיליארד.

חיים אורון: אני שם בצד מיליארד שקל שגנבו.

חיים אורון: האמן לי שזה סכום ענק, ואם מישהו ייתפס לא על מיליארד שקל, אלא על 100 שקל, שייקחו אותו לבית-סוהר.

חיים אורון: אבל אני שם בצד מיליארד שקל שגנבו.

חיים אורון: הרי כל כך הרבה כותבים בעיתונים, אז בוודאי יש שם דברים נוראים.

חיים אורון: אם כך, נשאר לנו עכשיו לדון – על-פי נתוני האוצר – ב=129 מיליארד שקל.

חיים אורון: אתה יודע מה, בשבילך, גנבו 2 מיליארדי שקל.

חיים אורון: אז נשאר לנו לדון עכשיו ב=128 מיליארד שקל.

חיים אורון: בואו נקיים את הדיון על 128 מיליארד שקל, בהנחה שגם תפסנו את הגנבים.

חיים אורון: אני אומר פעם נוספת, שאף אחד מהמאזינים לא יטעה בי, אני לא חושב שזה אפילו מתקרב לסדרי גודל דומים למספר כזה, אבל רק לצורך הדיון אני שם את הסכום הזה בצד.

יולי יואל אדלשטיין: אם כבר פתחת בשיחה אתי, כמו שאתה אומר, בשעת בוקר רגועה, אז מה שאני הבנתי מן הקריאה בעיתונים על המצב בקרנות זה לא שגנבו את הכסף, אלא משכורות עתק ודברים שהם על השולחן לכאורה, אבל הם גרמו לגירעונות.

חיים אורון: אדוני סגן היושב-ראש, האמן לי שבתוך המיליארד כל זה נכנס.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אם זה הצטברות של משכורות גדולות לאורך שנים, זה מיליארדים רבים.

חיים אורון: האמן לי, כל זה נכנס.

חיים אורון: אני מציע מראש שנחליט - יש הצעה על מנהל מורשה - שאף מנהל מורשה באף קרן לא יקבל שכר גבוה יותר מזה שמקבלים מנהלי הקרנות.

חיים אורון: אני קצת מכיר את השכר שלהם.

חיים אורון: אני לא בטוח שחלק מאלה שרוצים למנות אותם במשכורת הזאת יבואו לעבוד.

חיים אורון: ואז יגידו: תשמע, זה אחד שהיה מנהל חברת ביטוח, שם הוא בכלל קיבל 120,000 שקל בחודש.

חיים אורון: פה ניתן לו 50,000 שקל בחודש.

חיים אורון: האמן לי, אדוני היושב-ראש, שמתי עוד מיליארד בצד.

חיים אורון: אתה יודע מה, עוד מיליארד בצד.

חיים אורון: אז בואו נדבר על 128 מיליארד.

חיים אורון: אני רוצה לדבר על זה, כי פה מסמאים את הציבור.

חיים אורון: השביתות בצרפת גם הן קשורות בניהול ההסתדרות?

חיים אורון: השביתות באירופה הן גם קשורות בניהול ההסתדרות?

חיים אורון: כמה אפשר לזרות חול בעיניים במונחים של שמן ורזה וכל הקשקושים האלה?

חיים אורון: יש בעיה עולמית, שנובעת מצירוף של אלמנטים מאוד חיוביים.

חיים אורון: אלמנט אחד הוא מאוד פשוט - תוחלת החיים גדלה.

חיים אורון: תוחלת החיים גדלה, הטבלאות האקטואריות של אחרי מלחמת העולם השנייה לא תקפות.

חיים אורון: יש תופעה נוספת, שגם היא בעייתית.

חיים אורון: חלקים גדולים בציבור, גיל הכניסה שלהם למעגל העבודה הוא גבוה יותר.

חיים אורון: הוא נסע לחוץ-לארץ והוא חזר והוא למד, והוא למד תואר שני, והוא גם לא בטוח שהוא רוצה לחסוך לפנסיה, ועוד כל מיני מערכות כאלה.

חיים אורון: נכון שבקרנות הוותיקות היו כמה וכמה גירעונות שנצברו מהעבר, החלטות שיכול להיות שבעיניים של היום נראות נורא משונות, אבל אז הן היו מאוד טובות.

חיים אורון: אני אתן דוגמה מתחום שאתה ודאי תסכים אתי - עולים חדשים בשנות ה=50 וה=60 התקבלו לקרנות הפנסיה עם מלוא הזכויות שלהם, על-פי גילם ולא על- פי צבירתם.

חיים אורון: זה מופיע בתוך הבור.

חיים אורון: כל מי שהיה ב"הגנה" - ותיכף יתחיל פה ויכוח על האצ"ל, אז אני שם אותם עכשיו בצד - או בשירות לאומי באיזהו תחום או בסוכנות ולא היו לפני קום המדינה קרנות פנסיה, היו רק הקרנות ההסתדרותיות, כל אלה צורפו עם מלוא הזכויות.

חיים אורון: האם זה בדיוק המנגנון בראייה של 2003?

חיים אורון: אני מעז לומר שאם אתה ואני היינו בין מקבלי ההחלטות ב=1955 או ב=1960 או ב=1948, יש לי איזו תחושה בקצות האצבעות שהיינו מחליטים החלטה כזאת, כי היינו אומרים ודאי שמי שהיה במחתרת או מי שהיה בהעפלה או בפלמ"ח או מי שהיה פה ושם - - -

יגאל יאסינוב: אבל לא באצ"ל.

חיים אורון: הזהרתי בנושא האצ"ל.

חיים אורון: האמן לי, היתה בעיה כזאת גם בקרן הפנסיה של העובדים הלאומיים.

חיים אורון: תשאל את עוזי לנדאו.

חיים אורון: אני עוזב את הוויכוח הזה עכשיו, הרי תמיד אפשר לבוא לפינה הזאת.

חיים אורון: אחד היתרונות של הדיונים האלה, שהרבה חברי כנסת לא כל כך אוהבים אותם, שאפשר לדבר על העניין עצמו.

חיים אורון: היו עוד דברים.

חיים אורון: היו הסכמים ונתנו זכויות אולי מעבר למה שהחשבון האקטוארי הפשוט אומר.

חיים אורון: זה תהליך מתמשך.

חיים אורון: איך אני יודע את כל הדברים הללו?

חיים אורון: כי דנו עליהם ב=1995.

חיים אורון: ב=1995 הייתי גזבר ההסתדרות, חיים רמון היה יושב-ראש ההסתדרות החדשה, וחתמנו הסכם עם האוצר.

חיים אורון: ההסכם אושר בממשלה.

חיים אורון: כבר אז ידענו שיש 60 מיליארד שקל גירעון, ולא היו צריכים לבוא ולהגיד לנו שיש גירעון.

חיים אורון: אנחנו באנו ביוזמתנו ואמרנו, שכמו שטיפלנו בקופת-חולים - אנחנו רואים את תפקידנו לטפל בבעיית קופת-חולים, והוצאנו אותה מההסתדרות.

חיים אורון: אל תטיפו לנו מוסר.

חיים אורון: אנחנו אמרנו שנעמיד אותה על רגליה כחלק מחוק בריאות ושנפסיק את הגבייה של דמי החבר יחד עם מס בריאות.

חיים אורון: מופיעים פה אנשים שגילו את אמריקה.

עוזי לנדאו: אתם עשיתם את זה?

עוזי לנדאו: זה עבר בוועדה שאתה ואני היינו חברים בה.

עוזי לנדאו: הסתייגות שהוגשה עברה - - -

חיים אורון: תסלח לי, עוזי, הרי אתה יודע בדיוק איזו ממשלה היתה אז.

חיים אורון: רוב ודאי לא היה לכם, אם אנחנו לא היינו תומכים בזה.

חיים אורון: זה היה בממשלה של רבין, ואנחנו היינו בממשלה.

עוזי לנדאו: הסיפור היה פשוט מאוד.

עוזי לנדאו: הנושא הגיע לכנסת, ומה שאתם הגשתם היה הסתייגות לחוק העיקרי - - -

חיים אורון: עוזי, אתה פשוט מאבד טקט.

חיים אורון: היה טקט שלפני הבחירות בהסתדרות והיה הטקט של אחרי הבחירות להסתדרות.

חיים אורון: בטקט שלפני הבחירות להסתדרות - אז חיים רמון התפטר והלך לבחירות להסתדרות.

חיים אורון: אחרי הבחירות סיימנו את חוק הבריאות, ביצענו את המהלכים בתוך ההסתדרות.

חיים אורון: זו היתה האפשרות היחידה לבצע את המהלך.

חיים אורון: כאשר שונתה הנהגת ההסתדרות, כאשר היה חוק הבריאות, שהיה תשתית, אמרנו שעכשיו נחבר בין השניים: נבנה את מערכת הבריאות על בסיס של חוק הבריאות, שהיום כל רואיו אומרים שאין טוב ממנו - יש לו בעיות, כי הורגים אותו, שוחקים אותו - ונאחד את המערכות.

חיים אורון: אני רוצה לחזור לפנסיה.

חיים אורון: לא הנושאים האלה היו על השולחן.

חיים אורון: אמרנו שנקים קרנות חדשות ונסגור את הקרנות הישנות.

חיים אורון: עכשיו באים ואומרים לנו: אבל הם מקבלים איגרות חוב מיוחדות, ייעודיות עם תשואה גבוהה מובטחת מהממשלה.

חיים אורון: אני רוצה להגיד לך פה מעל הדוכן, אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עזוב אותי מהאג"חים הייעודיים.

חיים אורון: אני לא רוצה אג"חים ייעודיים.

חיים אורון: דרך אגב, אני לא חבר בקרן פנסיה כזאת, כך שמצבי כקיבוצניק די מסובך בהקשר זה של הפנסיה.

חיים אורון: יש פה שאלה עקרונית, האם הצבירה הפנסיונית במדינת ישראל, זו שקוראים לה "הקומה השנייה", כאשר הקומה הראשונה היא הביטוח הלאומי, האם הקומה השנייה, לא הקומה השלישית, לא ביטוח המנהלים, לא איזו פנסיה מיוחדת שאדם עושה לעצמו על-פי בחירתו, אלא אותה קומה שנייה - האם יש לה רשת ביטחון?

חיים אורון: האם רשת הביטחון הזאת מוגדרת כך, שאתה יודע כאשר אתה מתחיל לצבור בגיל 25 או בגיל 30, שבעוד 35 שנה - מה לעשות, אין לי כזאת ראייה ארוכת טווח כמו לשר האוצר, לדעת מה יהיה בעוד 35 שנה.

חיים אורון: אני לא יודע מה תהיה תוחלת החיים, ואני לא יודע כמה ימים בשבוע יעבדו.

חיים אורון: אבל דבר אחד אני רוצה לדעת, כי אחרת אני לא אצבור.

חיים אורון: ואם אני לא אצבור אני אהיה נטל על החברה.

חיים אורון: אני רוצה לדעת שבעוד 35 שנה וגם בעוד 40 שנה, כשאני אהיה פנסיונר, וגם בעוד 50 שנה, בעזרת השם, כשאני אהיה פנסיונר יותר מבוגר, מה שאני צברתי ביגיע כפי, תשלומי ותשלומי המעסיק שלי, הם לא איזה מספר וירטואלי שעכשיו הוא X, הוא יכול להיות X מינוס עשר, הוא יכול להיות X מינוס עשרים.

חיים אורון: אם זה מוסכם, אז אני שואל אותך, אדוני היושב-ראש, האם יש תחום אחד שבו יש יותר הצדקה שרשת הביטחון הזאת תהיה רשת ביטחון שהכלל נותן לכלל, קרי ממלכתי, מאשר פנסיה?

חיים אורון: אם יש תחום, משום אורך הטווח שלו, משום האי-וודאות שבו, משום הרוחב הגדול של הציבור - ולכן אני בעד חוק פנסיה חובה לכול - האם לא מוצדק שרשת הביטחון הזאת תינתן על-ידי הכלל?

חיים אורון: אז אני שומע מפקידי האוצר - גם הפטנט הזה - שמסבירים לנו שזו הכרעה אידיאולוגית.

חיים אורון: אני לא רוצה לריב עם אייל בן-שלוש, הממונה על שוק ההון, ואני לא רוצה לריב עם אורי יוגב ואני גם לא רוצה לריב עם פקיד אחר.

חיים אורון: יתייצב השר בוועדת הכספים - דרך אגב, הוא לא בא - וננהל את הוויכוח הזה, ולא עם הטבלאות האקטואריות.

חיים אורון: דרך אגב, יש מאה מומחים, כולל הכי בכירים בארץ, שמציגים טבלאות אחרות.

חיים אורון: הנושא מאוד מורכב.

חיים אורון: אני רוצה שנדבר על הוויכוח העקרוני הזה: מי אחראי לרשת הביטחון בנושא הפנסיה.

חיים אורון: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, באחריות מלאה, שאם על זה תהיה תשובה, כל הוויכוחים האחרים לא חשובים בעיני.

חיים אורון: ישימו ארבעה מנהלים מורשים, רוצים לבדוק 60 שנה אחורנית - שיהיה 60 שנה אחורנית.

חיים אורון: שיעשו מה שרוצים.

חיים אורון: תגידו שיש רשת ביטחון, אבל זה לא מופיע בחוק.

חיים אורון: על החוק נצביע בעוד כמה שעות.

חיים אורון: יש נוסחה שאומרת, שהמפקח יגיע לתקנון אחיד בקרנות, מבוסס על נוסחה שיש בה שלושה משתנים קשוחים ומשתנה אחד פתוח.

חיים אורון: המשתנה הקשוח האחד זה איזון אקטוארי.

חיים אורון: המשתנה הקשוח השני זה כמה הממשלה תיתן לקרנות ב=30 השנים הבאות.

חיים אורון: כל פעם אני מתרשם מהראייה ארוכת הטווח.

חיים אורון: והמשתנה השלישי זה כמה משלמים לפנסיה.

חיים אורון: המשתנה הרביעי הוא פתוח - כמה תהיה הקצבה.

חיים אורון: ואם זה צריך להתאזן, אזי כל אחד מאתנו, גם אם הוא בור גמור במתמטיקה, מבין שהדבר היחיד שישתנה - אם השאר קבועים - זה גודל הקצבה.

חיים אורון: זאת המשמעות של העניין.

חיים אורון: * *המשך דברי אורון משפט אחרון ואני מסיים: כל הממשלות, כל שרי האוצר מכל המפלגות - ועד כמה שאני זוכר, לא היה אף פעם שר אוצר ממרצ, אבל היו כמה פעמים שרי אוצר מהליכוד - היו בתוך הדבר הזה.

חיים אורון: אני לא רוצה להגיד יותר מזה, אדוני השר עוזי לנדאו.

חיים אורון: כמה פעמים אמרו למנהלי המשא-ומתן מההסתדרות: קחו את האג"חים הייעודיים, כי ידעו שזו ציפור הנפש, אבל ותרו על תוספת יוקר; ותרו בהעלאת המשכורת, ותרו בפיטורים.

חיים אורון: השרים האלה, כשייחקרו - אני אציע שגם תהיה חקירה על זה.

חיים אורון: חלק מהשרים זיכרונם לברכה, אבל המסמכים ישנם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, אדוני.

חיים אורון: הדילים האלה, שהיו על גבי קרנות הפנסיה, היו רק של חלק אחד של המפה?

חיים אורון: שר האוצר, אני לא רוצה להזכיר שמות שמא אכשל בדברי, הוא במקרה לא חתם על הסכם כזה.

חיים אורון: אחת הסיבות לכך שאמרנו: רוצים את ההפרדה הזאת בהסתדרות - היא כי לא רצינו להפוך את המשא-ומתן על תוספת היוקר או את המשא-ומתן על הפיטורים בסקטור הציבורי לבן-ערובה של האג"חים הייעודיים, כי אג"חים ייעודיים יכול לתת רק האוצר.

חיים אורון: אף אחד לא יכול לחתום, ובאי-חתימה של השר, אין איגרות חוב מיועדות, וכל המערכת קורסת.

חיים אורון: לכן, כל גלגול העיניים לשמים שגילינו עכשיו, בסדר, כבר פתרנו את בעיית השחיתות, תעסקו בעניינים עצמם.

חיים אורון: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חיים אורון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו - חבר הכנסת יגאל יאסינוב, ולאחר מכן - חברת הכנסת אתי לבני.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני, עשר דקות.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, בוקר טוב לכולם.

מוחמד ברכה: בהפגנה שקראה לקיומה אתמול ההסתדרות, השתתפו על-פי ההערכות כ=100,000 איש.

מוחמד ברכה: 100,000 זעקות אינן אמורות ליפול על אוזניים ערלות.

מוחמד ברכה: גם אם משרד האוצר והממשלה לא יקשיבו, אני חושב שחברים בקואליציה צריכים להקשיב לזעקה הזאת.

מוחמד ברכה: הדברים האלה צריכים לבוא לידי ביטוי בהצבעות היום, מחר ומחרתיים; הצבעות על התוכנית הכלכלית, שאינה משאירה חלקה טובה בכלכלה או בחברה הישראלית, אלא פוגעת בה.

מוחמד ברכה: אין ספק, אדוני היושב-ראש, שזכות המחאה והזעקה היא זכות שמוקנית מעצם קיומו של משטר דמוקרטי, ולכן חשוב מאוד שהזעקה הזאת לא רק תהדהד באוויר, אלא גם תישמע היטב אצל מקבלי ההחלטות וקברניטי השלטון.

מוחמד ברכה: היום, כאמור, כפי שאנחנו, חברי האופוזיציה, נוהגים להודיע, תתקיים בשעה 16:30 תהלוכה מ"בנייני האומה" ועד לכנסת, במחאה על התוכנית הכלכלית.

מוחמד ברכה: ולכן, כל אזרח ואזרחית במדינת ישראל מוזמנים ונקראים לבוא ולהביע את זעקתם היום, עוד לפני שההחלטה מתקבלת וההצבעה מתקיימת.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אני חושב שיש כל מיני נימות שהתלוו לתוכנית הכלכלית וגם להפגנה של ההסתדרות אתמול, שמזלזלות באיגוד המקצועי.

מוחמד ברכה: ובכלל, התוכנית הכלכלית מנסה לקעקע את האיגוד המקצועי ואת העבודה המאורגנת.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה אינטרס חברתי, וזה לא רק אינטרס של העובדים והשכבות החלשות, שתהיה עבודה מאורגנת ושיהיה איגוד מקצועי.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה אינטרס חברתי מובהק.

מוחמד ברכה: כל ניסיון לקעקע את האיגוד המקצועי ואת העבודה המאורגנת לא יביא בסופו של דבר ליציבות חברתית וליציבות כלכלית.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה יכול לפתוח את יחסי העבודה בשני כיוונים פסולים: כיוון אחד, של שוק עבדים ושל יכולת המעסיקים ובעלי ההון לכפות את כל מה שברצונם על ציבור העובדים.

מוחמד ברכה: אני חושב שאף אחד במדינה או בכל מפלגה לא רוצה שתהיה פה חברה או חתכים חברתיים של עבדות במובלע או במוצהר.

מוחמד ברכה: התופעה השנייה שיכולה להיווצר היא מחאה לא מאורגנת ואינסטינקטיבית, שלא יכולה להתנקז לתוך משא-ומתן בין שני צדי המערכת הכלכלית, העובדים והמעסיקים.

מוחמד ברכה: זה יכול לפתח גם מצב של אי-יציבות מוחלטת בכל מה שקשור ביחסי העבודה.

מוחמד ברכה: שני המקרים לא רצויים למשק, וכמובן לעובדים.

מוחמד ברכה: הם לא רצויים חברתית ובכלל.

מוחמד ברכה: כל הניסיון של התוכנית הכלכלית, תוכנית ההתאבדות הקולקטיבית של הממשלה שהיא כופה על האזרחים במדינת ישראל, וכל ההתייחסות שלה לנושא של יחסי עבודה ושל מתן סמכויות מופלגות למנהלים בשירות הציבורי לפטר עובדים, גם אם הם קבועים, ולקעקע את כל מה שמוסכם ביחסי עבודה מבחינת שכר, מבחינת הזכויות, מבחינת הפנסיה ומבחינת הקביעות, אני חושב שזה דבר שלא היה לו תקדים.

מוחמד ברכה: ביומיים האחרונים, מאז התחילו לדבר בדיון בתוכנית הכלכלית על תאצ'ריזם ועל גישה קפיטליסטית - אדוני היושב-ראש, אפילו תאצ'ר לא העזה לחוקק חוקים שיכולים להגביל את יחסי העבודה ולכפות הסכמי עבודה.

מוחמד ברכה: אומנם היא לא היתה למען זכויות האדם וזכויות העובדים.

מוחמד ברכה: היא שלחה בזמנו צבא כדי לדכא שביתות של כורים.

מוחמד ברכה: אבל, גם פה זה קורה.

מוחמד ברכה: לפני יומיים שמעתי את יושב-ראש ההסתדרות מספר על עובדים מחברת שמירה שנשכרה על-ידי מפעל בדרום, שקיבלו מכות.

מוחמד ברכה: למה?

מוחמד ברכה: לא כיוון שהם סגרו את המפעל בשלשלאות או את עצמם, אלא כיוון שהם העזו והקימו ועד.

מוחמד ברכה: הם הוכו והם נחבלו.

מוחמד ברכה: אני חושב שמחזות כאלה של התנכלות לעובדים וקעקוע העבודה המאורגנת, זה דבר שיהיה לרועץ לחברה הישראלית כולה.

מוחמד ברכה: יכול להיות שיש אנשים בממשלה שמרגישים שיש להם כוח ושהם יכולים להעביר בכנסת הזאת כל מה שהם רוצים.

מוחמד ברכה: אבל, בסופו של דבר נכון שהכנסת היא הריבון והיא בעלת ההחלטה והיא מחוקקת את החוקים והיא שקובעת את סדר העדיפויות, כמובן על-פי מה שיובא מהממשלה.

מוחמד ברכה: למרבה הצער, נוצרת בכנסת הזאת הצבעה של כמעט רובוטים.

מוחמד ברכה: אנשים מרימים ומורידים יד כמו בתיאטרון בובות.

מוחמד ברכה: לעומת זאת, אם הדברים האלה ייעשו על-ידי הממשלה והכנסת באופן שהציבור לא יכול לשאת אותם, אני חושב שזה יהיה פתח לעימותים קשים ברמה החברתית.

מוחמד ברכה: זה אומר אסונות חברתיים, התאבדויות - ואני לא חושב שיש מישהו שיכול להרגיש טוב אתן - וגם מחאות ציבוריות וזעקות שבר של זקנים שלא יכולים לקבל טיפול רפואי, של אנשים שמגיעים אחרי עשרות שנים של עבודה לגיל הזהב ואין להם פנסיה ואין להם יכולת קיום, או של משפחות שלא יכולות לשלוח את ילדיהן לבית-הספר.

מוחמד ברכה: אני חושב שמתרחש פה סוג של פשע חברתי, שאין מקום לסבול אותו.

מוחמד ברכה: לכן, אם יש עוד אפשרות לפנות גם לציבור הרחב שיבוא ויזעק, לפנות לאנשים שמצפונם מייסר אותם, שנמצאים בקואליציה אבל מצפונם מייסר אותם בגלל המכות, ה"בוחטה" הזאת של המכות שמנחיתים על הציבור - אני חושב שהיום הזה הוא יום קשה והבוקר הזה הוא בוקר קשה לאזרחים במדינת ישראל, אם אכן התוכנית הזאת תעבור.

מוחמד ברכה: לכן, חשוב שבמקום שהיא תעבור בכנסת, שהיא תעבור מן העולם.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מוחמד ברכה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יגאל יאסינוב.

יולי יואל אדלשטיין: הגענו לזמנה של הקואליציה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו - חברת הכנסת אתי לבני.

יולי יואל אדלשטיין: עשר דקות לרשותך, אדוני; בבקשה.

יגאל יאסינוב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברי הכנסת שברחו לי, יש לי הרב מלכיאור.

יגאל יאסינוב: תשמע, אני פשוט הופתעתי מאוד לשמוע בשעה האחרונה את חברי האופוזיציה.

יגאל יאסינוב: ראשית, אתה נשארת ואתה היחיד שאני יודע שדואג לעלייה ואוהב אותה.

יגאל יאסינוב: אף אחד מאלה שדיברו לא היה קשור לעלייה, לא עזר לעלייה, אבל כולם דיברו בשם העלייה וזכויות העולים, שהקואליציה פוגעת בהם.

יגאל יאסינוב: אני רוצה להביא דוגמה אחת: האגדה על עולים המקבלים פנסיה, ששמעתי כרגע, איננה נכונה.

יגאל יאסינוב: ממשלת המערך חוקקה חוק, שהעולים שהגיעו בגיל מבוגר ויש להם פחות מעשר שנים ותק בעבודה, לא מקבלים פנסיה.

יגאל יאסינוב: לא מגיע להם.

יגאל יאסינוב: עוד דוגמה: שמעתי על האיגוד המקצועי.

יגאל יאסינוב: אבל האיגוד המקצועי הזה לא מייצג בעצם אף אחד, חוץ מהנהלת האיגוד הזה.

יגאל יאסינוב: הופתעתי, ולצערי הרב אני בעצמי עבדתי תקופה ארוכה באבטחה.

יגאל יאסינוב: אני יודע את הדבר הזה מבפנים.

יגאל יאסינוב: אין זכויות עובד.

יגאל יאסינוב: זו אותה הסתדרות שהיתה חלק מהמערך והיום היא המפלגה החברתית, כפי שהם קוראים לעצמם נציגי העובדים.

יגאל יאסינוב: אין מדינה שבה הגוף שמייצג את זכויות העובדים הוא גם בעל הנכס ובעל המפעלים והוא משלם לעובדים.

יגאל יאסינוב: זאת אומרת, זה משהו אבסורדי.

יגאל יאסינוב: היום באים לתקן את הטעויות בחקיקה ולשמור על זכויות העובד.

יגאל יאסינוב: לפי דעתי, להרוס את ההסתדרות כמה שיותר, זה לשמור על זכויות העובד.

יגאל יאסינוב: אחרת, אנחנו רואים את הקבוצה שמתנהלת בצורה מאפיונרית.

יגאל יאסינוב: אני לא רוצה להשתמש במלה הזאת, אבל אני לא מוצא מלה אחרת.

יגאל יאסינוב: איך זה יכול להיות - - -

מיכאל מלכיאור: מתי שמעת ששר האוצר, חוץ מלהיות נגד ההסתדרות, שמר על זכויות העובדים בישראל?

יגאל יאסינוב: אני רוצה להגיד, כמה שנים העבודה היתה בשלטון ושרי האוצר היו ממפלגת העבודה, ומתי הם שמרו על הזכויות האלה?

יגאל יאסינוב: היום, הקואליציה הקודמת, מנסה להיות כמו רופא שנותן זריקה וזה כואב.

יגאל יאסינוב: עדיין לא הגענו למצב שאפשר להחליף את זה.

מיכאל מלכיאור: למי זה צריך לכאוב?

מיכאל מלכיאור: לעובדים, לזקנים, לעקרות-הבית, לילדים?

יגאל יאסינוב: סליחה, הנה חזרה שרת הקליטה לשעבר, ואני רוצה להזכיר לה שבזמנה, כשהיתה בתפקיד, היא קיבלה הרבה מאוד הצעות טובות לעידוד העלייה, ולא יכלה לעשות שום דבר.

יגאל יאסינוב: אתם הייתם בשלטון - - -

יולי תמיר: מספר העולים היה בערך פי-שלושה ממספרם היום.

יולי תמיר: התמיכות לדיור לעולים, שאתם קיצצתם - - -

יגאל יאסינוב: לא שאלתי כמה היה, כי היום מספר העולים ירד מסיבה אחרת לחלוטין: אתם פתחתם דלת לטרור.

יגאל יאסינוב: בגלל זה ירד מספר העולים.

יגאל יאסינוב: יש סיבה אחרת?

יולי תמיר: מה זה קשור?

יולי תמיר: אתה שאלת שאלה, תן לי לענות.

יגאל יאסינוב: לא שאלתי שאלה.

יגאל יאסינוב: אתם, בזמן שהיית שרת הקליטה, אתם - - -

מוחמד ברכה: חברת הכנסת תמיר, חבר הכנסת יאסינוב אומר לך שהוא לא שאל שאלה.

מוחמד ברכה: הוא שאל שאלה רטורית.

יגאל יאסינוב: לא שאלתי שאלה ואני לא רוצה לקבל את התגובה שלא עונה על השאלה הרטורית שלי.

יגאל יאסינוב: בעצם, אתם הייתם בעד, ורק הרב מלכיאור היה נגד שינוי חוק השבות והפיכתו לחוק ההגירה.

יגאל יאסינוב: נציגי מרצ הלכו, אבל זה הרעיון הגדול שלהם.

יגאל יאסינוב: ואז, היום, כשבאים לשמור על זה, אתם לא נותנים.

מיכאל מלכיאור: אתה חושב שהתקציב יביא יותר עולים?

יולי תמיר: כבר היום אנשים חוזרים לארגנטינה.

יגאל יאסינוב: אני חושב שהיום אתם רואים שדווקא ממשלת ימין-מרכז יכולה ומנסה לעשות שלום.

יגאל יאסינוב: השלום זה מה שהביא את העולים.

יולי תמיר: אנחנו מדברים על עולים או על שלום?

יגאל יאסינוב: גם וגם.

יגאל יאסינוב: אני רוצה לחזור לעניין של קרנות פנסיה לכולם, רק לא ליוצאי אצ"ל.

יגאל יאסינוב: קרנות פנסיה לכולם, רק לא לעולים שעבדו פחות מעשר שנים.

יגאל יאסינוב: קרנות פנסיה לכולם, רק לא לאלה שלא היו חברי הסתדרות.

יגאל יאסינוב: יש פה שאלה: אתם בניתם את הדבר הזה והבאתם את המדינה ואותנו למצב שאנחנו צריכים לתקן.

יגאל יאסינוב: אני רוצה לומר עוד הרבה דברים, אבל - - -

מוחמד ברכה: חבר הכנסת יאסינוב, אני רוצה להגיד לך משהו, ברשותך: פנסיה צוברים וקונים כתוצאה מתשלום של העובד.

מוחמד ברכה: עדיין, במדינת ישראל, אין חוק פנסיה ממלכתית, למרבה הצער.

מוחמד ברכה: הלוואי שהקואליציה תיזום דבר כזה.

יגאל יאסינוב: אני רק רוצה להזכיר, שבזמן ממשלת רבין היו דיונים על זה, גם בממשלת העבודה, ומה שהוחלט הוא, שעולים שיש להם ותק של עשר שנים פלוס יום - יש להם פנסיה, ולאלה שיש יום פחות מעשר שנים – לא.

יגאל יאסינוב: האנשים האלה באים בגיל כזה שהם לא יכולים לעבוד, מסיבה אחת.

יגאל יאסינוב: יש גיל פרישה לפנסיה והאנשים האלה לא מקבלים אפשרות לעבוד.

יגאל יאסינוב: דרך אגב, היום אותם עולים שמעלים להם את גיל הפרישה בשנתיים, נותנים להם אפשרות להגיע לפנסיה.

יגאל יאסינוב: אז מצד אחד, זה פוגע באנשים, ומצד שני, זה פוגע בקבוצה אחרת.

יגאל יאסינוב: לא הכול שחור או לבן.

יגאל יאסינוב: אני רוצה להזכיר עוד כמה דברים.

יגאל יאסינוב: אתם אומרים שאנחנו פוגעים בילדים המסכנים במשפחות ברוכות ילדים.

יגאל יאסינוב: לא נכון.

יגאל יאסינוב: אמרנו והבטחנו שנקצץ בהוצאות למשפחות ברוכות ילדים, כי זה לא הגיוני.

יגאל יאסינוב: הילד הראשון עולה למשפחה יותר מאשר הילד העשירי.

יגאל יאסינוב: מה לעשות?

יגאל יאסינוב: לילד הראשון צריך לקנות יותר.

מיכאל מלכיאור: זה לא אומר שצריך להוריד הכול.

יגאל יאסינוב: לא מורידים הכול.

מוחמד ברכה: גם לילד השני מורידים.

יגאל יאסינוב: בוא נהיה אמיתיים.

יגאל יאסינוב: אתה מכיר לא פחות טוב ממני אותם סיפורים על שיח' בדואי שיש לו 40 ילדים ותפסו אותו.

יגאל יאסינוב: אתה יודע את זה טוב לא פחות ממני.

יצחק וקנין: כמה כאלה יש?

מוחמד ברכה: 40 ילדים?

מיכאל מלכיאור: יש 110 משפחות כאלה, אז כולם צריכים לסבול?

יגאל יאסינוב: אני לא רוצה לדבר על זה.

יגאל יאסינוב: אני מדבר על דברים אחרים.

יגאל יאסינוב: לא ייתכן שהקבוצה הקטנה יחסית, שעובדת ומשלמת מסים, תהיה הקבוצה שתהפוך לאמא ואבא של הקבוצה שלא רוצה לעבוד, של הקבוצה שלא רוצה לעשות, להתעסק ולהתפרנס.

יגאל יאסינוב: היום נותנים לכם אפשרות לצאת לעבוד, תצאו ותעבדו.

יצחק וקנין: למי?

יצחק וקנין: כמה כאלה יש?

יצחק וקנין: אתה חושב שאתה מחזיק אותי?

יגאל יאסינוב: אתה מדבר עם חוזר בשאלה.

יגאל יאסינוב: אתה מדבר עם מישהו שידע את המגזר החרדי מבפנים.

יגאל יאסינוב: אני רוצה להגיד לך, שלא חסרים שם אנשים כאלה.

יצחק וקנין: - - -

יגאל יאסינוב: דרך אגב, אתם הייתם יכולים להיות היום בקואליציה ולהשפיע.

יגאל יאסינוב: אתם סירבתם ולא רציתם.

מיכאל מלכיאור: ממשלת ימין-מרכז עושה שלום.

יגאל יאסינוב: זה מה שקורה.

יגאל יאסינוב: היום ראש הממשלה של הימין העביר את אותה תוכנית שאתם הצעתם.

יגאל יאסינוב: תודה.

יגאל יאסינוב: אני חייב לסיים.

מוחמד ברכה: תודה לחבר הכנסת יאסינוב.

מוחמד ברכה: חברת הכנסת אתי לבני, בבקשה.

אתי לבני: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, בוקר טוב.

אתי לבני: אני שומעת בעניין ביומיים האחרונים את הוויכוחים על הצעת החוק, ואני בהחלט רוצה לומר שלמדתי כמה וכמה דברים.

אתי לבני: חבל שבנושאים הכבדים כמו נושא הפנסיה, שאני מבינה שהוא לב העניין, לא יכולנו להתייחס מספיק וללמוד ולתת איזה מוצר אחרי בדיקה ולמידה.

אתי לבני: אני רק עכשיו עושה את הצעדים של לימוד העניין, תוך השוואה עם מקומות אחרים.

אתי לבני: מה ששמעתי כאן זה עמדות קבועות וצפויות, עם סיכום שהיה צפוי מראש, בלי התייחסות עניינית.

אתי לבני: יש איזה מין ימין ושמאל בתוך השיח הזה של התוכנית הכלכלית, כאשר הימין, שחלקו כאילו מיוצג על-ידי המפלגה שאליה אני שייכת, מתבטא בסגנון:

אתי לבני: אם אין אפשרות לשלם עבור מים – שילכו לאסוף מי גשמים.

אתי לבני: אפילו השופט חשין, שהתייחס לשביתות, אמר שזה אקדח ברקה של הכנסת או של המדינה.

אתי לבני: איזה מין שנאה לאיגודים המקצועיים ולזכות השביתה.

אתי לבני: כנגד זה, חברי מן השמאל, לרבות יולי ואחרים, משתמשים בשפה של קטסטרופה, של רשע, של שחור ולבן, של איזו אגרסיביות שנדמה לי שהיא לא ממין העניין.

אתי לבני: אני חושבת, שהחלוקה הזאת של שמאל וימין היא אנכרוניסטית, היא איננה קיימת עוד.

אתי לבני: הניסיונות האירופיים לשלב את השקפות העולם במין דרך שלישית, שיש כמובן ויכוח אם יש בה משהו ואם היא הצליחה, אבל היא מגולמת על-ידי המשטרים באירופה, ואולי גם קצת על-ידי קלינטון - הדרך הזאת מנסה ליצור איזו מערכת שלמה של השקפת עולם ופתרונות שהם רלוונטיים למה שקורה כאן היום.

אתי לבני: גם ידידי מהשמאל יסכימו, שהקצבאות וההעברות ותשלומי ההעברה הלכו וגדלו עם השנים, והפערים לא הלכו וקטנו, העוני לא קטן.

אתי לבני: אז מה עשינו?

אתי לבני: למה צריך להילחם על דברים שאולי לא הוכיחו את עצמם?

אתי לבני: יש דברים שהם באמת הכרחיים, אבל יש דברים שהם פשוט ההיפך מהדרוש.

אתי לבני: למשל, קצבאות אבטלה.

אתי לבני: לפני יומיים הייתי בכנס של עורכי-הדין ודיברו שם על פשיטות רגל.

אתי לבני: דיברה שופטת שעוסקת בפשיטות רגל, שאנשים באים אליה לחקירת יכולת, והיא פוטרת אותם כפושטי רגל.

אתי לבני: אחר כך היא פוגשת אותם ברחובות העיר עם שקיות של חנויות יוקרה.

אתי לבני: אנשים משתמשים במנגנונים - שלא לדבר על מובטלים.

אתי לבני: אני הייתי אצל חקלאים למשל, שאמרו שישראלים באים לעבוד אצלם, עובדים חצי יום ורצים לקבל דמי אבטלה.

אתי לבני: שלא לדבר על זה שלא רוצים בכלל לעבוד בחקלאות, וגם במקצועות אחרים, כי האטרקטיביות של עבודה כנגד קבלת הקצבאות מאוד מפוקפקת.

אתי לבני: לגבי קצבאות ילדים: חברי מהמפלגות החרדיות ומש"ס ואחרים הציגו את העמדה שלנו להשוואת קצבאות הילדים - דהיינו, קיצוץ הקצבאות מהילד החמישי והשישי - כקטסטרופה, כרשע, כהוצאת ילדים לעוני ולרעב.

אתי לבני: צריך לזכור שכל עניין קצבאות הילדים קיים כבר משנת 1975 או 1976, אבל הקפיצה הגדולה נעשתה לפני כשנתיים, במסגרת חוק הלפרט.

אתי לבני: הגדלת קצבאות הילדים, כאשר הילד החמישי מקבל נניח 800 שקל והילד השישי יותר ויותר - אין לה שום הצדקה.

אתי לבני: איזו זכות מוקנית לחרדים או לערבים בעלי משפחות מרובות הילדים לקבל כמויות כאלה של כספים מהמדינה או מאתנו, שאין לנו.

אתי לבני: לפני שנתיים זה לא היה קיים.

אתי לבני: איזו זכות מוקנית יש כאן?

אתי לבני: איזה שינוי אורחות חיים?

מוחמד ברכה: זה לא זכות של חרדים ושל ערבים.

מוחמד ברכה: זו זכות של ילדים.

אתי לבני: זו לא זכות של ילדים.

אתי לבני: זו זכות של חברים בחברה לחלק את המשאבים של החברה בצורה הגונה והגיונית ובהתאם לאפשרויות.

מוחמד ברכה: הקצבה היא לקיום הילד.

אתי לבני: לא לשם צריך להיות מועבר עיקר הקצבאות.

מוחמד ברכה: זו כוונת המחוקק.

מוחמד ברכה: קצבת ילדים, זה לילדים.

אתי לבני: אין שום ספק.

אתי לבני: קצבת ילדים היא דבר נכון וטוב, אבל זה צריך להיות הגיוני וסביר.

אתי לבני: הלוא לא ייתכן שמשפחה בת שמונה או תשעה ילדים תקבל 5,000 שקל.

אתי לבני: מי יממן את זה?

מוחמד ברכה: אפשר להכריז על הגבלת ילודה, כמו בסין למשל.

מוחמד ברכה: בבקשה.

אתי לבני: אף אחד לא מכריז כלום.

אתי לבני: אתם יכולים ללדת, וזה עניין פרטי של כל אחד ואחד מכם ומכם ומכם.

אתי לבני: מי שרוצה הרבה ילדים, שיוליד הרבה ילדים.

אתי לבני: שיתכנן את העתיד הכלכלי של הילדים שלו.

אתי לבני: מי שלא יכול, שיוליד מעט.

אתי לבני: זה לא עניין של החברה.

אתי לבני: החברה נותנת איזה תמריץ, אבל זה לא יכול להפוך להיות נטל.

אתי לבני: אני רוצה לומר, שקצבאות הילדים תקוצצנה לפי דרישת שינוי, אבל במהלך של שבע שנים.

אתי לבני: זאת אומרת, אותן משפחות מרובות ילדים יוכלו להתארגן ולצאת לעבודה ולהתכונן לקראת הקיצוץ.

אתי לבני: נכון שבשנתיים האחרונות הן התארגנו אחרת ועזבו את כל העבודות וישבו בבית וקיבלו את הקצבאות, אבל עכשיו המצב ישתנה, לא לגמרי, חלקית.

אתי לבני: יש לנו שבע שנים להתארגן.

אתי לבני: לגבי קצבאות האברכים, גם כאן שמענו זעקות שבר על קיצוץ ופגיעה בהוויה היהודית ובמהות היהודית.

אתי לבני: אני לא מצליחה להבין למה אברכים צריכים לשבת וללמוד ולקבל קצבאות מהמדינה; למה כאשר הגיעו להסדר הזה - כשבן-גוריון הגיע להסדר הזה - היו 400 ועכשיו יש 30,000 או 40,000.

אתי לבני: איזו סיבה יש לכך?

אתי לבני: ואכן, בין הדברים שעשינו – הצלחנו לקצץ את קצבת האברכים מעל גיל 23 ב=50% ולאפשר להם לצאת לעבודה.

אתי לבני: הלוא זה דבר משחית מאין כמוהו הדבר הזה, ואני לא מבינה למה ידידי מש"ס נלחמים על העיקרון הזה.

אתי לבני: ש"ס, שהציגה את עצמה כתנועה חברתית, בין היתר - כשאני בדקתי את הדברים שש"ס השיגה במהלך השנים שבהן היתה שותפה הן בקואליציה והן בחיים הפוליטיים, היא דיברה גבוהה-גבוהה בשם הזכויות החברתיות, בשם המעמדות החלשים.

אתי לבני: מה היא עשתה בעניין הזה?

אתי לבני: כמה הצעות חוק הוגשו על-ידי ש"ס בנושאים החברתיים?

אתי לבני: אני אומר לכם - כמעט כלום.

אתי לבני: מה שהיא כן עשתה, היא הקימה מערכת חינוך אלטרנטיבית, או משלימה, שקיבעה את תלמידיה במצב של בורות ועוני, ואם אפשר היה להעביר את זה מהעולם כאילו לא בא, רק זכינו.

אתי לבני: לגבי הגישה של הימין - שמייצגים אותה בעיקר שר האוצר, וגם אנחנו - אין ספק שהעקרונות שאנחנו מדברים עליהם ומציגים אותם כעקרונות של הכלכלה מקובלים היום במרבית העולם.

אתי לבני: הפרטה היא דבר שאפשר להתווכח עליו - מובן שיש כאלה שחושבים שהיא לא משיגה את היעדים - אבל זה דבר מקובל, דבר שיצר יעילות, יצר שוק עבודה, הוציא את הממשלה, את המוסדות ואת הביורוקרטיה ממעורבות יתר.

אתי לבני: עניין של דה-רגולציה הוא דבר טוב, הוא נותן לגופים הפרטיים להתמודד ביניהם בצורה חופשית.

אתי לבני: ראו למשל את רשות השידור, ראו למשל את אמצעי התקשורת האחרים.

אתי לבני: over רגולציה הורג אותם ולא תורם להם, אף שגם כאן זה נושא בפני עצמו.

אתי לבני: הקטנת מעורבות הממשלה היא רק דבר טוב.

אתי לבני: מי רוצה להיות תלוי כאשר הוא מוציא רשיון בנייה?

אתי לבני: למשל, אני מוציאה רשיון בנייה, ושנה אני מטיילת בין כל הרשויות - וזה לא מכיר את זה וזה לא מתואם עם זה.

אתי לבני: גם מדיניות הרווחה צריכה להצטמצם וצריכה להיות ריאלית וצריכה להיות בהתאם לאפשרויות וצריכה להיות כזאת שתתרום לשוק עבודה ולא תיצור תלות של ציבורים גדולים בכל המענקים שאנחנו נותנים, ולא יוצרים שום תוצאות פרודוקטיביות.

אתי לבני: תודה.

מוחמד ברכה: תודה, חברת הכנסת לבני.

מוחמד ברכה: חברת הכנסת יולי תמיר, בבקשה.

יולי תמיר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים כאן בסופו של לילה ארוך של דיונים, ונדמה לי שהגיע הזמן לסכם חלק גדול מהדברים שנאמרו כאן ולהציג תפיסת עולם כוללת, כי הוויכוח, גבירותי ורבותי, הוא לא ויכוח אך ורק על פריט זה או אחר בתוכנית הכלכלית.

יולי תמיר: אנחנו עוד נגיע לדיון מפורט ונצביע על הסעיפים השונים.

יולי תמיר: הוויכוח היום הוא ויכוח על דמותה של מדינת ישראל ועל דמותה של החברה הישראלית.

יולי תמיר: והנה קרה כאן דבר שמבחינתי הוא ערעור של כל מה שאני לפחות מאמינה בו.

יולי תמיר: החברה הישראלית - כשאימצה את התוכנית הכלכלית החדשה - אמרה דבר אחד ברור.

יולי תמיר: כאשר מדובר בביטחון - וביטחון זה דבר חשוב, לכל הדעות - כאשר מדובר בביטחון, אמר לנו ראש הממשלה לא מזמן, אני נוקט מדיניות של 100% ביטחון על 1% של סיכון.

יולי תמיר: אני רוצה להזכיר לכם, זה לא היה מזמן, זה היה בזמן מלחמת המפרץ, ואז השקיעה מדינת ישראל - מתוך תפיסת עולם שבעיני היא שגויה - אז השקיעה מדינת ישראל מאות אלפי שקלים, יש אומרים מיליארדים, בהבטחת הביטחון האישי של אזרחי ישראל מפני תקיפה, כאשר חישובי הסיכון היו 1%.

יולי תמיר: אלה דבריו של ראש הממשלה, ואני מניחה שלפחות בחישוב סיכונים הוא מבין.

יולי תמיר: אבל כשזה בא לביטחון סוציאלי, כשזה בא לביטחון שלנו שנוכל לחיות ולהזדקן בארץ הזאת בכבוד - החישוב מתהפך, אנחנו מקבלים 1% ביטחון על 100% סיכון.

יולי תמיר: כי הסיכון שיקרה לנו משהו בסופו של דבר - אם מפאת זיקנה ואם מפאת מחלה - גבוה מאוד, אבל הביטחון שיש לנו שנקבל תמיכה בשעות הקשות האלה, הביטחון הזה נמוך ביותר, והולך וקטן.

יולי תמיר: אני רוצה לקרוא לכם משהו שאומר לאו דווקא איש עם משנה חברתית מובהקת, אלא דווקא איש שבא מבנק ישראל, המשנה לנגיד בנק ישראל, פרופסור ספיבק, וכך הוא אומר: "החקיקה בפנסיה - פגיעה אנושה בביטחון הסוציאלי".

יולי תמיר: הוא אומר את זה והוא מפרט כאן את הדרך, ופירטנו במהלך הלילה כמה וכמה פעמים איך התוכנית הזאת פוגעת בביטחון הסוציאלי.

יולי תמיר: אני רוצה להגיד דבר חמור מזה.

יולי תמיר: אין במדינת ישראל תפיסה של ביטחון סוציאלי.

יולי תמיר: כשאומרים ביטחון, מתכוונים לצבא; כשאומרים ביטחון, לא מתכוונים לחברה, וכשאין תפיסה של ביטחון סוציאלי, מפקירים את האזרחים, כי בסופו של דבר, איכות החיים שלנו נקבעת לא רק על-ידי שאלת הביטחון האישי כפי שהוא נתפס במערכת הביטחון, כפי שהוא מעוגן על-ידי הצבא והמשטרה.

יולי תמיר: איכות החיים שלנו כאזרחים נקבעת במידה רבה על-פי תפיסת הביטחון הסוציאלי של המדינה.

יולי תמיר: למדינת ישראל אין תפיסה של רשת ביטחון סוציאלי, אין תפיסה של מינימום.

יולי תמיר: דיברה לפני חברת הכנסת לבני על השאלה, למה אנחנו מנבאי שחורות.

יולי תמיר: אני מנבאת שחורות מסיבה אחת פשוטה - אין מינימום שהחוק מחייב לתת לכל אזרח במדינת ישראל.

יולי תמיר: אם הוויכוח היה מעל לרף המינימום, אפשר להתווכח - מגיע יותר, מגיע פחות - אבל רשת ביטחון סוציאלי, כזאת שנותנת לכל אדם את האפשרות לחיות חיים בכבוד, זה חסר.

יולי תמיר: כבר היום יש 300,000 ילדים מתחת לקו העוני, אבל בעקבות התוכנית הכלכלית החדשה המצב הזה יחמיר.

יולי תמיר: מה שצריך להטריד אותי ואותך וכל אחד שיושב פה וכל אחד שמקשיב היום לדיונים האלה, זה מה המדינה מבטיחה לילדים האלה, מה המינימום שהיא מבטיחה להם.

יולי תמיר: כי בלי להבטיח מינימום - חברה לא יכולה לתת לאזרחים שלה את הביטחון שהם יכולים להתקיים בכבוד.

יולי תמיר: והביטחון הזה לא יכול להסתמך על אגודות רווחה; אתה לא יכול להפוך - וזה מה שקורה כאן יום אחרי יום - למדינת חסד.

יולי תמיר: אנחנו רוצים להיות מדינה שהזכויות הסוציאליות מוקנות בה בזכות.

יולי תמיר: אנחנו רוצים שאזרחים לא יצטרכו להתחנן עבור הזכויות האלה, שהאזרחים יוכלו לקבל אותן.

יולי תמיר: ואני רוצה לנצל את ההזדמנות שנמצא כאן כבוד השר שטרית.

יולי תמיר: כבוד השר שטרית, מר שטרית - אדוני היושב-ראש, האם תוכל להעיר את תשומת לבו של כבוד השר?

יולי תמיר: אני רוצה רגע לדבר אליך.

מוחמד ברכה: את יכולה לפנות אליו ישירות.

מוחמד ברכה: את לא צריכה את עזרתי בשביל זה.

יולי תמיר: אני מנסה, אבל הוא עסוק.

המשפטים יוסף לפיד: אליו או אלי?

יולי תמיר: לא, לא.

יולי תמיר: לכבוד השר שטרית.

יולי תמיר: אני אפנה אליך בהזדמנות אחרת, כבוד השר לפיד.

המשפטים יוסף לפיד: אז אני לא חייב להקשיב.

יולי תמיר: לא, לא, אתה גם יכול להישאר.

יולי תמיר: דרך אגב, נדמה לי שהאמירה הקודמת שלי, שלא הקשבת לה, על הצורך לחוקק מינימום של זכויות חברתיות, תדבר אל לבך.

יולי תמיר: בין חוקי-היסוד שאנחנו אמורים לחוקק במסגרת החוקה העתידית צריך להיות חוק שיקבע כאן מה הוא המינימום.

יולי תמיר: אפשר להתווכח על המינימום, אבל כל אזרח וכל אזרחית צריכים לדעת מהו.

יולי תמיר: אני רוצה לומר לכבוד השר שטרית משהו שאמרתי במהלך הלילה הארוך שבו דיברנו פה אל עצמנו, אבל אני אנצל את שובך לאולם.

יולי תמיר: ראה נא, יש הרבה גזירות ואפשר להתווכח עליהן, אך יש שני דברים שנראים לי חמורים במיוחד.

יולי תמיר: אני מקווה שמתוך העמדה החברתית והאנושית שלך אתה תטפל בהם.

יולי תמיר: אלה שתי פגיעות בנכים שהן בלתי נסבלות.

יולי תמיר: עניין אחד הוא קיצוץ הקרן של הפרפלגים והפיכתה ממענק להלוואה.

מאיר שטרית: זה לא מופיע.

יולי תמיר: זה לא מופיע בתוכנית, אבל זה קיצוץ.

יולי תמיר: במהלך הלילה דיברנו – כי היה לנו הרבה זמן לדבר – לא רק על הפן הכתוב של התוכנית; הלוא מעבר לתוכנית יש גם קיצוץ רוחב וגם הוא פוגע בחלשים.

יולי תמיר: זאת אומרת, מי שקורא את התוכנית לא רואה את מלוא הפגיעה החברתית, זה רק חלק מהפגיעה; החלק השני בא בקיצוצים האחרים.

יולי תמיר: הקיצוץ בקרן הפרפלגים הוא קיצוץ שלא יעלה על הדעת.

יולי תמיר: זה אומר: לקחת את הדבר הכי בסיסי מהאנשים שהכי זקוקים לו.

יולי תמיר: אתמול ישבו אתי הנכים והם אמרו לי שגם אתה, כבוד השר, היית אתם ואמרת: תלכו לליברמן.

מאיר שטרית: לא לליברמן, לשר השיכון, כי הוא קיצץ.

יולי תמיר: סליחה, לאפי איתם.

יולי תמיר: אדוני השר במשרד האוצר, זה מנהג נאה בין שרים להעביר את תפוח האדמה הלוהט מיד ליד.

מוחמד ברכה: את אומרת את זה מניסיון?

יולי תמיר: כן, אני אומרת את זה מניסיון.

יולי תמיר: כבוד השר יכול להשיב מתי שהוא רוצה.

יולי תמיר: יש כאן פגיעה בדבר כל כך בסיסי כמו בקרן הפרפלגים, יש פגיעה בדבר כל כך בסיסי כמו ביכולת של נכים להתקין ברכב שלהם בלם אלטרנטיבי, כיוון שהם לא יכולים להשתמש בבלם יד.

יולי תמיר: עכשיו מודיעים לנכים שהיכולת הזאת לא תמומן יותר על-ידי המדינה, ואז יהיה להם בלם אחד, דבר שלאף אחד מאתנו אין ברכב.

יולי תמיר: אתה לא היית נוסע ברכב שההאנד-ברקס שלו לא עובד, גם אני לא, כי אם חס וחלילה הרכב שלך נכבה, אין לך איך לעצור.

יולי תמיר: עכשיו לקחו את זה מהנכים.

יולי תמיר: בואו ונהיה כנים עם עצמנו, כבוד השר שטרית, ונראה לא רק את התוכנית, אלא את המכלול, את כל הקיצוץ, ונדאג שהקיצוץ לא יפגע במינימום.

יולי תמיר: אני אסיים כאן, כי אני מאוד רוצה לשמוע את תשובתו של השר שטרית, במיוחד על הדברים האלה, כי בסופו של דבר הם המבחן שלנו: האם אנחנו חברה אנושית, או שאנחנו חברה שמוכנה לפגוע גם בציפור הנפש של החלשים ביותר.

יולי תמיר: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה, חברת הכנסת יולי תמיר.

מוחמד ברכה: לפני שחבר הכנסת זחאלקה יעלה, השר שטרית ביקש להגיב.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, עליתי בשביל להגיב על דבריה של חברת הכנסת יולי תמיר.

מאיר שטרית: באמת נפגשתי עם הנכים, ואני רוצה לומר שבעיני אין שום הצדקה לשביתה או להפגנה של הנכים.

מאיר שטרית: זה מוגזם, מעל ומעבר לכל פרופורציה אפשרית.

מאיר שטרית: עם כל הכבוד, אני לא מקבל את ההפגנה שלהם, ואמרתי להם את זה כשנפגשתי אתם.

מאיר שטרית: בתוכנית הכלכלית לא פגענו בנכים אפילו בשקל אחד.

מאיר שטרית: מתחילת הדרך הבטחנו להם שבנכים לא ניגע.

מוחמד ברכה: יש הסכם אתם מלפני כמה חודשים.

מאיר שטרית: שום הסכם.

מאיר שטרית: אמרתי להם בעל-פה, עוד לפני שהתוכנית נכתבה בכלל - -

יולי תמיר: על עדכון הקצבאות.

מאיר שטרית: רגע.

מאיר שטרית: - - שבנכים לא נפגע, ובאמת לא פגענו אפילו בשקל אחד.

מאיר שטרית: הקיצוץ שעליו מדברים הפרפלגים הוא במסגרת הקיצוץ של 10% שנעשה בתקציב משרד השיכון.

מאיר שטרית: משרד השיכון, בעדיפויותיו החליט לקצץ את הקיצוץ הזה.

מאיר שטרית: גם בפגישה אמרתי להם שזה שיש תוכנית כלכלית זה לא סוגר את הדלת forever.

מאיר שטרית: כל דבר או כל בעיה שיש להם - הדלת שלנו תמיד פתוחה לפניהם לכל עניין, כולל בעניין של הפרפלגים.

מאיר שטרית: אמרתי להם: זה מצדיק את השביתה?

מאיר שטרית: נגמור את התוכנית הכלכלית, תבואו, נשמע מה הבעיה, נדבר עם שר השיכון, ויכול להיות שהוא יוכל לפתור את העניין.

מאיר שטרית: אני לא מקבל את זה שבכל דרישה מינימליסטית יבואו עכשיו, עכשיו, וייתנו להם.

מאיר שטרית: זה לא מקובל עלי.

מאיר שטרית: כמו שהם יכולים, עם כל הכבוד, כל אחד אחר יכול להפגין.

מאיר שטרית: אי-אפשר לנהל כלכלה על-ידי הפגנות.

מאיר שטרית: הפגיעה השנייה בנכים נשמעת בטענה, שלפי קצב האינפלציה הקצבאות שלהם יישחקו כמו כל היתר.

מאיר שטרית: הרי אנחנו הקפאנו את הקצבאות, והטענה שלהם: מדוע הוצאתם את קצבאות הזקנים מההקפאה ואותנו לא, ולכן אנחנו מפגינים.

מאיר שטרית: אמרתי: עם כל הכבוד לכם, כלפי הזקנים זה צודק יותר.

מאיר שטרית: עשינו הקפאה של הקצבאות לגבי כולם, ולא האוצר הוציא את קצבאות הזקנים מההקפאה, אלא הכנסת עשתה זאת בלי הסכמה שלנו.

מאיר שטרית: זה צודק יותר, כי הזקנים שחיים רק מקצבת זיקנה יש להם 1,200 שקל.

מאיר שטרית: בשנה שעברה קיצצו להם מהקצבאות 4.7%, ואז לא פגעו בנכים.

מאיר שטרית: רק צודק שיורידו את הזקנים מהשחיקה.

מאיר שטרית: אם השנה האינפלציה תהיה 1.5%, השחיקה היא סדר גודל של 1.5 שקל לכל 100 שקלים - זה 15 שקל על 1,000 שקל.

מאיר שטרית: על זה אתם מפגינים?

יולי תמיר: זה מצטבר על פני כמה שנים.

מאיר שטרית: זה לא צודק.

מאיר שטרית: טענה נוספת שלהם היא, שכל הקצבאות יוצמדו עכשיו למדד ולא לשכר הממוצע במשק.

מאיר שטרית: אמרתי להם, שעם כל הכבוד אני דוחה את זה על הסף.

מאיר שטרית: אין שום הוכחה אמפירית לאורך שנים שהצמדה למדד נותנת פחות מאשר הצמדה לשכר הממוצע במשק.

יולי תמיר: אתן לך את הדוח של "מרכז אדוה".

מאיר שטרית: רגע.

מאיר שטרית: שנית, הצמדה לשכר הממוצע במשק היא מעוותת ולא נכונה.

מאיר שטרית: השכר של כל האנשים במשק צמוד לתוספת היוקר, שהיא אפילו לא המדד.

מאיר שטרית: יולי, אדם שעובד ומקבל משכורת, למה ששכרו לא יהיה צמוד לשכר הממוצע במשק?

מאיר שטרית: הזכירו את חברי הכנסת.

מאיר שטרית: אמרתי: נכון, זה ששכר חברי הכנסת היה צמוד לשכר הממוצע במשק היה דבר מעוות והכנסת ביטלה את זה.

מאיר שטרית: היום שכר חברי הכנסת צמוד למדד.

מאיר שטרית: הצמדה לשכר הממוצע במשק היא מעוותת.

מאיר שטרית: מדוע?

מאיר שטרית: אם השכר עולה באותה תקופה בסקטור פרטי במשק, זה משפיע על העלאת השכר הממוצע במשק, ואז כל מה שצמוד לשכר הממוצע במשק עולה.

מאיר שטרית: זה לחלוטין לא צודק.

מאיר שטרית: כל האנשים במדינה חיים לפי המדד, וגם הם יחיו לפי המדד.

מאיר שטרית: עם כל הכבוד, הם נכים – מאה אחוז, מגיע להם – המדינה עושה כמיטב יכולתה.

מאיר שטרית: אמרתי להם: רבותי, איפה התרומה שלכם?

מאיר שטרית: מה יש, הקצבאות שלכם יישחקו ב=1.5% לשנה, ממש אסון.

מאיר שטרית: אנחנו מקצצים בתקציב עובדי השירות הציבורי בין 5% ל=17%, אז אתם לא יכולים להסכים עם שחיקה אולי של 1.5% בשנה כשזה רק לשנתיים?

מאיר שטרית: ההקפאה היא רק לשנתיים.

מאיר שטרית: זה אסון כזה כבד שלא יכולים לשאת אותו?

מאיר שטרית: עם כל הכבוד, אני דוחה את זה על הסף ולא מקבל את זה.

מאיר שטרית: לכן אני חושב שההפגנה שלהם אינה במקום ואינה נכונה.

מאיר שטרית: חברת הכנסת יולי תמיר, אפשר לטפל בכל בעיה של הפרפלגים, זאת ואחרת; הדלת תמיד פתוחה וניתן לשמוע אותם ולטפל בהם.

מאיר שטרית: לדעתי, הפגנות לא ישיגו שום דבר.

יולי תמיר: האם אתה מוכן שנלך ביחד לשר השיכון ונטפל בזה ביחד?

מאיר שטרית: יולי, אני מוכן לדבר עם שר השיכון anytime; ביחד אתך בשמחה רבה.

רוני בר-און: - - -

מוחמד ברכה: אז תעמוד.

מוחמד ברכה: יש שם תזמורת של המשטרה שמקבלת את פני נשיא הפרלמנט האיטלקי.

מוחמד ברכה: תלך להשתתף בקבלת הפנים, חבר הכנסת בר-און.

מוחמד ברכה: רבותי, בשעה 09:00 אנחנו חייבים להתחיל את הסיבוב האחרון של הדיון בהסתייגויות.

מוחמד ברכה: לכן, את הזמן שנותר מעכשיו עד השעה 09:00 – 12 דקות – נחלק שווה בשווה בין חבר הכנסת זחאלקה לבין חברת הכנסת אתי לבני.

מוחמד ברכה: קודם - חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

מוחמד ברכה: בבקשה.

מוחמד ברכה: שש דקות וחצי.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, גבירותי ורבותי חברי הכנסת, לקראת סוף הדיון ולאחר ששמענו וקראנו לא רק את ההסברים אלא גם את הנימוקים, אני רוצה לקבוע שאין בפנינו תוכנית כלכלית.

ג'מאל זחאלקה: אין תוכנית כלכלית כטענתה, כלומר, תוכנית שבאה לפתור בעיה כלכלית קיימת, משבר חירום, אלא יש בפנינו מרשם פוליטי.

ג'מאל זחאלקה: כששר האוצר נשאל על התוכנית הכלכלית ועל השפעותיה על הציבור בכלל הוא אמר: קחו לדוגמה את ארצות-הברית, יש שם שכר ממוצע גבוה, יש פערים אדירים, וזו מדינה משגשגת מבחינה כלכלית.

ג'מאל זחאלקה: האמת היא, שלא במקרה הוא הביא את ארצות-הברית כדוגמה.

ג'מאל זחאלקה: כי הוא מתחרה עם ארצות-הברית על המקום הראשון בפערים חברתיים ובאי-שוויון.

מוחמד ברכה: זה הוכרע מזמן.

מוחמד ברכה: מדינת ישראל היא הראשונה בעולם בפערי הכנסה בין עושר לעוני.

ג'מאל זחאלקה: בפערים של אי-שוויון, בסדר.

ג'מאל זחאלקה: ארצות-הברית היא הדוגמה, וארצות-הברית היא המודל בשביל נתניהו מבחינה חברתית-כלכלית.

ג'מאל זחאלקה: נשאלת השאלה, האם התוכנית הכלכלית-החברתית באה לפתור בעיית חירום או למסד את המבנה הכלכלי-החברתי על-פי המודל האמריקני.

ג'מאל זחאלקה: ולא רק על-פי המודל האמריקני, אלא על-פי דעתו של הימין האמריקני, האנשים הקרויים "חבריו של ביבי", שבעצם לא רוצים אפילו את השירותים הציבוריים המעטים שיש בארצות-הברית.

ג'מאל זחאלקה: אז יש בפנינו תוכנית כלכלית שבאה לשנות הכול מן היסוד, והסכנה שבה היא העתיד, כלומר יבואו עוד תוכניות כאלה שיהרסו מה שנשאר מהתוכנית הזאת.

ג'מאל זחאלקה: אני מציע לשר האוצר ולשר המשפטים ולמר שטרית, השר בלי תיק, להתחיל לבנות בתי-סוהר מעכשיו.

ג'מאל זחאלקה: לפי התוכנית הזאת, ההיגיון אומר שצריך להתחיל מייד תוכנית חירום לבניית בתי-סוהר, כי התוכנית תגדיל את העבריינות, את המצב שבו לאנשים לא יהיה מה לאכול אלא אם יגנבו.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו יודעים שבמצבים כאלה צריך לבנות בתי-סוהר.

ג'מאל זחאלקה: התוכנית הכלכלית הזאת, צריך להתנגד לה בחריפות, ולו מסיבה אחת: בתוכנית הכלכלית הזאת יש פגיעה בציבור של 20% מהאזרחים במדינה.

ג'מאל זחאלקה: אומרים לי שפוגעים בכולם.

ג'מאל זחאלקה: אני אגיד לכם מה ההבדל כאן.

ג'מאל זחאלקה: כשנסגרו העסקאות בוועדת הכספים, כשנערכו הדיונים בוועדת הכספים, העניין שלנו לא עלה.

ג'מאל זחאלקה: תוכנית 4 המיליארדים מתה, נעלמה, בוטלה, בלי שיודיעו על כך.

ג'מאל זחאלקה: אני תובע ממר שטרית ומשר האוצר להודיע לנו שתוכנית 4 המילארדים בוטלה.

ג'מאל זחאלקה: זה אפילו מעליב לבטל את התוכנית בלי להודיע על כך.

מאיר שטרית: איזו תוכנית?

מוחמד ברכה: תוכנית 4 המיליארדים שירשתם מממשלתו של ברק, וראש הממשלה שרון הודיע שהוא מקיים אותה.

מוחמד ברכה: זאת תוכנית שהיתה אמורה להתבצע בתוך ארבע שנים, והיא עכשיו בשנה החמישית או השישית.

מוחמד ברכה: אתה יודע על מה מדובר.

ג'מאל זחאלקה: התוכנית מתה, אבל כשאנחנו מגישים שאילתה לשר כלשהו, הוא עולה לדוכן ומתחיל לקרוא לנו מתוך התוכנית: יש תוכנית לעשות כך ולעשות כך.

ג'מאל זחאלקה: אבל לא מיישמים דבר מזה, ממש משקרים לנו בפנים.

מוחמד ברכה: חשוב שתהיה תוכנית.

ג'מאל זחאלקה: אם אתה קורא את התוכנית הכלכלית החדשה, התוכנית של 4 המיליארדים מתה, חלאס, אין תוכנית.

ג'מאל זחאלקה: אבל לא מודיעים, לא טורחים אפילו להודיע.

ג'מאל זחאלקה: היא נעלמה בלי דיון בעניין.

ג'מאל זחאלקה: אם נערך דיון והתוכנית הכלכלית שונתה - עקבתי אחרי הסעיפים בזה אחר זה, ואין סעיף אחד שבוטל מתוך התחשבות במצב הקשה של האוכלוסייה הערבית.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, אנחנו לא היינו חלק מהדיונים.

ג'מאל זחאלקה: שלא לדבר על זה שבוועדת הכספים אין חבר מאחת הסיעות הערביות.

ג'מאל זחאלקה: זה עניין בפני עצמו.

ג'מאל זחאלקה: אבל העניין עצמו, לא החבר, לא נדון, אנחנו לא היינו על שולחן הדיונים.

ג'מאל זחאלקה: 20% מתושבי המדינה לא היו חלק מהדיונים.

ג'מאל זחאלקה: עניינם לא עמד על השולחן, לא עמד לנגד עיניהם של המחליטים.

ג'מאל זחאלקה: ורק זה לבד צריך לכוון כל אדם או כל חבר כנסת או חברת כנסת, הגון או הגונה, להצביע נגד התוכנית.

ג'מאל זחאלקה: רק הסיבה הזאת בפני עצמה.

ג'מאל זחאלקה: התוכנית הזאת ממשיכה מצב אנומלי, כשבארץ יש יעדים כלכליים.

ג'מאל זחאלקה: למה היא באה התוכנית הזאת?

ג'מאל זחאלקה: אומרים: לרסן את האינפלציה, לשמור על יעד האינפלציה ועל יעד הגירעון.

ג'מאל זחאלקה: אבל יעדים חברתיים הם פתוחים, כלומר אפשר להשיג את שני היעדים הכלכליים המספריים האלה בלי להתחשב בהשלכות החברתיות.

ג'מאל זחאלקה: האבטלה זה עניין פתוח, היא יכולה לעלות ככל שהיא יכולה.

ג'מאל זחאלקה: בתוכנית הזאת אין שום בלם או שום יעד שיכולים להגביל את השפעותיה החברתיות ההרסניות על כולם, ולכן צריך להתנגד לה.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה, חבר הכנסת זחאלקה.

מוחמד ברכה: יש טעות בשימוש במושג "תוכנית 4 המיליארדים", כי מדובר ב=2 מיליארדים, של סעיפים שהיו קיימים בתקציב.

מוחמד ברכה: זאת לא תוספת, התוספת היא מיליארד אחד שמחולק לארבע שנים, ובינתיים עברו ארבע שנים בלי שזה ייושם.

מוחמד ברכה: במקרה הטוב ביותר היא תהפוך לתוכנית המיליארד לשמונה שנים.

ג'מאל זחאלקה: אבל אף אחד לא הודיע על כך, ביטלו בלי להודיע.

מוחמד ברכה: בבקשה, חברת הכנסת אתי לבני.

אתי לבני: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, שר המשפטים, השר במשרד האוצר, בוקר טוב.

אתי לבני: במהלך היומיים האחרונים דיברתי כמה וכמה פעמים.

אתי לבני: כדי לסיים את מה שיש לי להגיד על התוכנית הכלכלית, אני רוצה לדבר באופן כללי על כך שחלק מההצלחה של תוכנית כלכלית היא קיומה של תוכנית מדינית, הליכה לשלום, ואני שמחה שבחלק הזה ביומיים האחרונים חל מפנה.

אתי לבני: ראש הממשלה הצהיר שהוא תומך במפת הדרכים והיתה הסכמה ממשלתית ללכת על זה.

אתי לבני: אני מודעת לבעיות, אני מודעת לסיכויי ההצלחה, כאלה ואחרים, אבל נדמה לי שהכנסת האלמנט של חזון או אופק של פתרון מדיני, שכנראה יתגבש מתוך עצמו במהלך הזמן, ייצור אווירה שתאפשר גם יציאה מהמשבר הכלכלי וגם תאפשר אופטימיות כלשהי בקרב הציבור, שתוכל אולי לסחוף אחריה גם שוק יותר טוב, גם השקעות וגם מצב כלכלי יותר טוב.

אתי לבני: דבר שני שתורם ליציבות ולחוסן הכלכלי של כל חברה הוא החוסן של המערכות החברתיות שלה, של איכות הדמוקרטיה שלה, של מוסדות השלטון שלה, של השקיפות שלה.

אתי לבני: בעניין הזה אני רוצה לפנות אל שר המשפטים ולחזק את ידיו בחילופי הדברים שהיו בימים האחרונים בנושא של בית-המשפט העליון.

מוחמד ברכה: לא בסיעת שינוי?

אתי לבני: בסיעת שינוי לא קורה כלום, הכול בסדר, כולם כאיש אחד.

מוחמד ברכה: אמרו לו שהוא אדמו"ר.

אתי לבני: אנחנו דנים, וכולם מגיעים לאותה מסקנה, כי יש אמת אחת.

אתי לבני: אני רוצה לחזק את ידיו של שר המשפטים.

אתי לבני: אני רואה בחומרה רבה את הדברים שיושב-ראש הכנסת בחר להשתמש בהם, את ההתקפה הפרועה והבלתי-מבוססת על בית-המשפט העליון בנושא שהיה נושא שולי, פסיקה של בית-משפט שלום שפסלה חוק שולי לאור חוק-יסוד.

אתי לבני: כבוד יושב-ראש הכנסת טען שזאת פגיעה בדמוקרטיה, שבית-המשפט העליון ומערכת המשפט בכלל פוגעים בדמוקרטיה, בעוד כל הכוונה וכל המהות של המהלך הזה הן רק חיזוק הדמוקרטיה, מתן כבוד לכנסת בחוקקה את חוקי- היסוד, בשמירה על זכויות האדם.

אתי לבני: אני מברכת מאוד את שר המשפטים, שיצא באופן חד-משמעי להגן על מערכת המשפט, שכל הזמן היא מותקפת מכל מיני כיוונים; פעם זה היה ש"ס, היום אלה כיוונים אחרים.

אתי לבני: גם חברי בוועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת אליעזר כהן, דיבר נגד האליטות שממלאות את בית-המשפט העליון; ובכלל, האליטות, כאילו הוא לא בא מחיל האוויר.

אתי לבני: צריך לשנות את המערכת, לפי דבריו.

אתי לבני: אני רוצה לומר לכם, שחלק מההצלחה של תוכנית כלכלית, חלק מחוסן של חברה, הוא שיהיו בה אליטות ושיהיה כבוד לאליטות ושיהיו בה אינטלקטואלים, שיהיה כבוד להם, ולא ישתלחו בצורה פרועה ואגרסיבית, כמו שנעשה כאן.

מוחמד ברכה: תודה, חברת הכנסת לבני.

מוחמד ברכה: בתחילתו של הסיבוב האחרון בדיון על ההסתייגויות על התוכנית הכלכלית, אני רוצה להבהיר: לכל סיעה נתונות 15 דקות, ואנחנו נקפיד על הזמן.

מוחמד ברכה: אין פה מקום למרווחי זמן ולנדיבות יתר, כי אנחנו חייבים לסיים ב=12:00.

מוחמד ברכה: מ=12:00 תהיה הפסקה עד 14:00, ובשעה 14:00 נתכנס שוב, כדי להיכנס לשלב של הצבעות.

מוחמד ברכה: בסיבוב הראשון, שגם היה רבע שעה לכל סיעה, הלכנו מהסיעה הגדולה לקטנה.

מוחמד ברכה: עכשיו נעשה את זה הפוך, מהסיעה הקטנה לגדולה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת טלב אלסאנע, נציג רע"ם, יהיה הראשון ויפתח את הסיבוב האחרון.

מוחמד ברכה: אחריו - חבר הכנסת עזמי בשארה, ואחריו - חבר הכנסת עמיר פרץ.

מוחמד ברכה: מי שלא יהיה נוכח באולם, יאבד את תורו.

ג'מאל זחאלקה: אני מציע שזה יהיה תקדים, שהסיעות הקטנות פותחות.

טלב אלסאנע: זה לא הולך לפי המספר, אלא לפי החשיבות.

מוחמד ברכה: כנראה לא כל פעם נזכה לכך שהאופוזיציה תרוכז על-ידי נאזם באדר, והדברים יהיו מסודרים כל כך.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

טלב אלסאנע: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מנצל את נוכחותו של השר טומי לפיד כדי לשאול מה בדיוק התרומה של שינוי להוויה השלטונית ולדמוקרטיה הישראלית.

טלב אלסאנע: שינוי, כמפלגה שחרתה על דגלה את שלטון החוק ואת זכויות האזרח, היא גם מפלגה לא קטנה.

טלב אלסאנע: היא מפלגה שמהווה מרכיב חשוב בקואליציה הממשלתית.

טלב אלסאנע: אני לא אדבר על חוקים שנחקקו לפני כניסתה של שינוי לקואליציה, אבל אני אדבר על יוזמות חקיקה המונחות בפנינו, ולדעתי מסכנות לא את הדמוקרטיה הישראלית, אלא כל משטר שמתיימר להיות דמוקרטי.

טלב אלסאנע: אנחנו עדים לחקיקת חוק, שממשלות ישראל, אפילו בתקופה של ממשל צבאי, לא העזו להעלות על דעתן לחוקק, חוק על רקע של שייכות לאומית או חוק לפי צבע דמו של האדם או של האזרח.

טלב אלסאנע: לא מדברים על אזרח שהוא ערבי או אזרח יהודי, אלא על סוג הדם.

טלב אלסאנע: מי שדמו פלסטיני.

טלב אלסאנע: זאת אומרת, עושים בדיקת דם, והחוק יחול לפי בדיקת הדם.

טלב אלסאנע: יוזמת החקיקה שאליה אני מתכוון נוגעת למשרד הפנים, המופקד על מתן אזרחות ואישורי כניסה ותושבות.

טלב אלסאנע: זה הדבר הבסיסי, זה הדבר הראשון.

טלב אלסאנע: ביום שאדם נולד, השאלות הראשונות הן: מי הוא?

טלב אלסאנע: מה שמו?

טלב אלסאנע: מה אזרחותו?

טלב אלסאנע: העניין הזה הוא חשוב מאוד, הוא בסיסי, הוא אלמנטרי.

טלב אלסאנע: אזרחות של אדם שנולד במדינה - איך קובעים אותה, מי קובע אותה, ומה הקריטריונים לקביעת אותה אזרחות.

טלב אלסאנע: יוזמת החקיקה אומרת, שמי שדמו יהודי לא תהיה לו בעיה, הוא יקבל אזרחות באופן אוטומטי.

טלב אלסאנע: למה?

טלב אלסאנע: משום שהוא יהודי.

טלב אלסאנע: ברגע שהוא מחליט על רצונו, מעלה את הכמיהה לעלות, אז אין שיקול דעת, אין בדיקה, אין מחשבה, באופן אוטומטי הוא יקבל את התושבות, הוא יקבל את האזרחות מכוח חוק השבות.

טלב אלסאנע: אפילו לשר הפנים לא יהיה שיקול דעת, הוא לא יכול להגיד "לא".

טלב אלסאנע: בעבר הגדירו את חוק השבות שהוא מעל למדינה.

טלב אלסאנע: זה לא חוק שמקנה אזרחות מכוח המדינה, אלא מכוח יהדותו של אותו אדם, ולכן בכלל למדינה אין שיקול דעת, היא לא יכולה להחליט, היא לא יכולה להגיד "לא", אפילו אם היא רוצה.

טלב אלסאנע: זה חוק ששואב את העוצמה שלו מכוח שיקול אחר, שאיננו נוגע לשיקולים המהותיים במדינה עצמה.

טלב אלסאנע: במה שנוגע לאוכלוסייה הערבית, התרגלנו שיש חוק נפרד, והוא חוק האזרחות.

טלב אלסאנע: עד היום, אפילו בתקופת הממשל הצבאי, אמרו שהאוכלוסייה הערבית, שקיבלה על עצמה את שלטון המדינה, זכאית לאזרחות ונקבעו קריטריונים.

טלב אלסאנע: כאן נכנס שיקול הדעת של שר הפנים.

טלב אלסאנע: לאוכלוסייה הערבית אין זכות אוטומטית לקבל אזרחות, אבל יש קריטריונים ברורים.

טלב אלסאנע: מי שנולד לאדם שהוא אזרח המדינה, אביו ואמו אזרחי המדינה, הוא יקבל את האזרחות.

טלב אלסאנע: היום, 55 שנים אחרי קום המדינה, זאת לא מדינה שנמצאת במלחמה כמו ב=1948, זה לא מצב חירום, זאת מדינה שאומרת שהגיע הזמן לעשות שלום, ובאותו זמן מכריזים מלחמה על אזרחי המדינה, על הילדים שנולדים לאזרחי המדינה, ואומרים שהם לא יקבלו אזרחות של המדינה.

טלב אלסאנע: איפה זה קורה?

טלב אלסאנע: באיזה מקום מדינה יכולה לשלול מהילדים של אזרחיה את הזכות לקבל אזרחות, משום שהם התחתנו עם זאת או אחרת?

טלב אלסאנע: באיזו מדינה, כבוד השר, מדינה מתערבת בחיי אזרחיה ומחליטה עם מי הם יתחתנו, אם יתחתנו עם פלסטינית או לא עם פלסטינית?

טלב אלסאנע: הם ייכנסו עד כדי כך בדבר הכי אינטימי, הדבר הכי פרטי.

טלב אלסאנע: אדם מחליט עם מי יתחתן.

טלב אלסאנע: היום אפילו האבא שלך לא מתערב לך בחיים האישיים עם מי תתחתן, והמדינה אומרת: אנחנו נחליט, כי אם הוא מתחתן עם פלסטינית, אז יש שיקול ביטחוני, יש שיקול דמוגרפי, יש שיקול פוליטי.

טלב אלסאנע: האם אנשים מתחתנים כאן מתוך שיקולים פוליטיים, מתוך שיקולים ביטחוניים, או מתוך שיקולים חברתיים?

טלב אלסאנע: אנשים מתחתנים, זה מנהגו של העולם שאנשים מתחתנים ומקימים משפחות.

טלב אלסאנע: באים ואומרים: מי שמתחתן עם אשה פלסטינית, אנחנו לא נעניק לו את האזרחות.

טלב אלסאנע: לדעתי, החוק הזה יכול להשתלב בחוקים של נירנברג, באותו קודקס של חוקים.

טלב אלסאנע: אבל במשטר שמתיימר להיות דמוקרטי, לדעתי זה כתם שחור אם יעלו דבר כזה.

טלב אלסאנע: זה מהווה פשיטת רגל מבחינת הערכים המוסריים של המשטר עצמו, כי ההתנהגות הזאת לא רק שהיא לא שוויונית, היא מלכתחילה לא היתה שוויונית, אבל היא גם לא מוסרית.

טלב אלסאנע: זכותנו לשאול את עצמנו מה נותר מהדמוקרטיה הישראלית בכל הנוגע לציבור הערבי - אם בעניין האזרחות ההתנהגות היא אחרת, החוקים הם אחרים, שיקול הדעת הוא אחר, מעניקים שיקול דעת מוחלט לשר הפנים, מעניקים שיקול דעת מוחלט לאנשי השב"כ לתת פריווילגיות למי שמשתף פעולה אתם, שיעשו לו פרוטקציה וייתנו לו את האזרחות, ומי שלא - יענישו אותו.

טלב אלסאנע: לא משום שעבר עבירה, אלא משום שהוא לא מוכן לשתף פעולה עם שירותי הביטחון.

טלב אלסאנע: בנושא של הקרקעות, אתמול פורסם בעיתון "הארץ", שבוועדת התכנון המחוזית במחוז דרום הולכים להקים לא פחות מ=60 חוות של מתיישב בודד.

טלב אלסאנע: מאז 1948 עד היום הוקמו בנגב 123 יישובים לאוכלוסייה היהודית, והיישובים האלה מגוונים.

טלב אלסאנע: אין לנו טענות.

טלב אלסאנע: זכותם של אזרחי המדינה לגור ולהתיישב ולחיות.

טלב אלסאנע: 123 יישובים.

טלב אלסאנע: מי שרוצה לגור בערים כמו באר-שבע יש לו האפשרות, יש עיירות פיתוח, קיבוצים, מושבים, יישובים קהילתיים.

טלב אלסאנע: אבל בעניין האוכלוסייה הבדואית, שהיתה קיימת עוד לפני 1948, היתה החלטה לרכז את כולם, לא ליישב.

טלב אלסאנע: בעניין האוכלוסייה היהודית זה "ליישב" - ליישב את הנגב; בעניין האוכלוסייה הבדואית זה "לרכז" את האוכלוסייה הבדואית בשבעה יישובים.

טלב אלסאנע: בעניין רהט מתחילים לדבר על הקמת בנייה רוויה, זאת אומרת רבי-קומות.

טלב אלסאנע: מצד אחד נותנים 60 חוות למתיישב בודד, שאדם אחד יקבל בין 5,000 ל=10,000 דונם - - -

עזמי בשארה: ראש הממשלה הוא מתיישב בודד בחווה.

טלב אלסאנע: והוא רוצה לתפור הכול לפי התפיסה הזאת.

טלב אלסאנע: לגבי הבדואים רוצים בנייה רוויה, רבי-קומות.

טלב אלסאנע: זה ממש מעניין, שהמבנה החברתי ותפיסת העולם שלנו, של הבדואים, תהיה בנייה רוויה.

טלב אלסאנע: כי הנגב הוא קטן, אין מקום, צריך בנייה רוויה בנגב, כי הנגב הוא שני-שלישים משטח המדינה, יותר מ=60% משטח המדינה.

מוחמד ברכה: אורח החיים של הבדואים מחייב בנייה רוויה.

עזמי בשארה: אורח חיים רווי.

טלב אלסאנע: הוא מתאים לבנייה רוויה.

טלב אלסאנע: מצד שני, אורח החיים של האשכנזים צריך להיות של מתיישב בודד, חקלאות, לגדל עדרים, לגדל צאן.

מוחמד ברכה: גמלים וסברס.

מוחמד ברכה: יש חוות סברס בנגב.

טלב אלסאנע: כן, זו אדמה של חבר טוב שלי, שפינו אותו מהאדמות שלו באזור דימונה בטענה שהשטח שלו, זה שליד דימונה, הוא שטח-אש והוא דרוש למטרות צבאיות.

טלב אלסאנע: לכן דרשו ממנו ב=1978 לפנות את השטח שלו.

טלב אלסאנע: האדם הזה מכבד חוק ומאמין למדינה.

טלב אלסאנע: לכן הוא פינה את השטח בשקט.

טלב אלסאנע: 30,000 דונם תפסו מהאדמות שלו ליד דימונה.

טלב אלסאנע: ואז מה מתברר?

טלב אלסאנע: לפני ארבע שנים נתנו את השטח הזה למתיישב בודד, כדי שיגדל סברס באזור הזה.

מוחמד ברכה: מראשון?

טלב אלסאנע: מרחובות.

טלב אלסאנע: ואז האדם הזה אמר: אני האמנתי, חשבתי שזה שטח צבאי.

טלב אלסאנע: מגדלים סברס שם, גם אני יכול לגדל.

טלב אלסאנע: זה לא למטרות צבאיות.

עזמי בשארה: - - -

טלב אלסאנע: יש בזה שיקולים ביטחוניים.

טלב אלסאנע: השיקול הביטחוני הוא מי מגדל, לא חשוב מה מגדל.

טלב אלסאנע: לכן, כפי שאמרתי, אם היקף השטח בנגב הוא שני-שלישים משטח המדינה, האוכלוסייה שמתגוררת בנגב בסך הכול היא 8% מאוכלוסיית המדינה.

טלב אלסאנע: יותר מ=85% משטח הנגב מוגדרים כשטחי-אש.

טלב אלסאנע: למה?

טלב אלסאנע: לא מפני שאלה שטחי-אש באמת, אלא אם בדואי ייכנס לשטח יגידו לו: אתה נכנסת לשטחי-אש.

טלב אלסאנע: אבל אם רוצים להקים יישוב קהילתי, מחר זה יפסיק להיות שטח-אש.

מוחמד ברכה: הנוסחה מאוד ברורה.

מוחמד ברכה: את הנגב מפריחים ואת הבדואים מבריחים.

מוחמד ברכה: זו הנוסחה.

טלב אלסאנע: לא שמעתי הגדרה קולעת כמו ההגדרה הזאת, שאת הנגב מפריחים ואת הבדואים מבריחים.

טלב אלסאנע: זו הגדרה שאני מאמץ אותה.

טלב אלסאנע: זה המצב.

טלב אלסאנע: לכן, במסגרת ההגדרה הזאת הוחלט להקים 60 חוות של מתיישבים בודדים.

טלב אלסאנע: מצד שני, אושרה לאחרונה תוכנית של אריאל שרון, ראש הממשלה הנוכחי, שרוצה לפתוח פרק חדש עם האוכלוסייה הבדואית, ומתוך רצון להבריח הוא מוצא תקציבים למרות הקיצוצים.

טלב אלסאנע: לאילו מטרות?

טלב אלסאנע: הקצאת תקציבים ל"סיירת הירוקה", שזה גוף כמו זיקית - כל פעם משנה את צבע העור שלו.

טלב אלסאנע: פעם הוא מופיע כנציג של מינהל מקרקעי ישראל כדי לפנות את הבדואים בטענה שאלה אדמות מינהל.

טלב אלסאנע: פעם הוא מופיע כנציג צה"ל, אם מדובר בשטחי צה"ל.

טלב אלסאנע: לפעמים הוא מופיע כנציג אגף הפיקוח במשרד הפנים, אם מדובר בבנייה ללא היתר.

טלב אלסאנע: כל פעם הוא מופיע בכובע אחר, בצורה אחרת, אבל המכנה המשותף בכל ההופעות שלו שהוא תמיד נגד האוכלוסייה הבדואית, תמיד מעל לחוק וכאילו הוא יחידת משטרה מיוחדת לאוכלוסייה הבדואית.

טלב אלסאנע: גם מצאו תקציבים כדי לתגבר את אגף התכנון והבנייה במחוז הדרום, גם מצאו תקציבים להקמת יחידת משטרה מיוחדת כדי לטפל באוכלוסייה, אף שאנחנו אומרים, במקום להקצות תקציבים להקמת בתי-ספר, גני-ילדים ומוסדות חינוך מיוחד, מוצאים תקציבים למשטרה.

טלב אלסאנע: את כל האוכלוסייה רוצים לרכז בשבעה יישובים שבכולם אין שום תשתית, לא תעשייה, לא חקלאות ולא מסחר.

טלב אלסאנע: המכנה המשותף לאלה - שכונות עוני ואבטלה.

טלב אלסאנע: לכן, התפיסה היא משונה.

טלב אלסאנע: זאת אומרת, לרכז את האנשים, לא אכפת לנו איך, באיזו צורה הם יחיו.

טלב אלסאנע: אחר כך באים בטענות, מדברים על הקצנה, מדברים על עבריינות ופשיעה.

טלב אלסאנע: אותו דבר לגבי כלל האוכלוסייה - גם בגליל וגם במשולש.

טלב אלסאנע: כשאנחנו רואים את היישובים הערביים, הם תופסים מקום ראשון באבטלה ובעוני.

טלב אלסאנע: אני שואל, אדוני היושב-ראש, זו גזירה משמים, שמתוך 27 יישובים, תמיד 20 היישובים הראשונים הם יישובים ערביים?

טלב אלסאנע: העוני רודף אותנו, או המדיניות המפלה רודפת אותנו?

טלב אלסאנע: התוצאה של מדיניות מפלה היא אבטלה ועוני, המצוקה של תוכניות המיתאר ביישובים הערביים.

טלב אלסאנע: אלה לא סוגיות של תקציב, אדוני היושב-ראש.

טלב אלסאנע: אלה סוגיות של תפיסה.

טלב אלסאנע: זה לא עולה כסף, זה רק שינוי מחשבה.

טלב אלסאנע: לכן כאשר מתחילים לדבר על שלום עם הפלסטינים, יש לי הרבה סימני שאלה, לא מפני שאין מפת דרכים - יש.

טלב אלסאנע: אבל אין תפיסת שלום אמיתית, זו הבעיה.

טלב אלסאנע: לו היתה תפיסת שלום אמיתית והיו כוונות טובות, אפשר היה להגיד שבאמת יש סיכוי.

טלב אלסאנע: כי אם רוצים, אין זו אגדה.

טלב אלסאנע: העיקר לרצות להגיע למטרה, לרצות לקדם את השלום.

טלב אלסאנע: אם אין תפיסת שלום כלפי האוכלוסייה הערבית בתוך המדינה, לא כלפי זכותם ללמוד ולא כלפי הקצאת תקציבים לשלטון המקומי, לא לתעסוקה ולא למסחר ולא ליישב אותם – אם אין תפיסת שלום לאלה שחיים בתוך המדינה, אזרחי המדינה שאי-אפשר להגיד שהם עושים פיגועים, שהם אנשי "חמאס", אי-אפשר לבוא אליהם בשום טענה שהיא; הם חיים למרות הסיטואציה הקשה המורכבת שהם נתונים בה, הם שומרים על החוק למרות ההסתה הפרועה של הימין, למרות ה"עליהום" ומחול השדים שמנהלים נגדם.

טלב אלסאנע: אם אין תפיסת שלום כלפי האוכלוסייה הזאת, אפשר להאמין שיש תפיסת שלום כלפי הפלסטינים?

טלב אלסאנע: אני רוצה להבין, אם אין תקציבים, יש בעיות תקציביות, מאיפה מוצאים כסף לבנות 12,000 יחידות דיור בהתנחלויות?

טלב אלסאנע: מה זה ריבוי טבעי בהתנחלויות?

טלב אלסאנע: יותר מ=12,000 יחידות דיור.

טלב אלסאנע: בהתנחלויות מולידים ילדים כל שישה חודשים?

מוחמד ברכה: מה, הם בדואים?

טלב אלסאנע: אפילו הבדואים לא הגיעו לקצב ילודה כזה.

טלב אלסאנע: 12,000 יחידות דיור, איך זה מתיישב עם מפת הדרכים, כבוד השר?

טלב אלסאנע: איך זה מתיישב עם תפיסת שלום?

מוחמד ברכה: חבר הכנסת יאסינוב דיבר על בדואי בנגב שיש לו 40 ילדים.

מוחמד ברכה: יוצרים מזה אגדות ופנטזיות לצורך איום.

טלב אלסאנע: אם תבדוק את זה מבחינה אנתרופולוגית וסוציולוגית, יש לבדואים אורח חיים, יש להם תפיסת עולם, הם מתחתנים איפה שהם נמצאים.

טלב אלסאנע: הם לא עושים את זה משיקולים פוליטיים.

טלב אלסאנע: לכן הם מתחתנים עם שלוש-ארבע נשים.

טלב אלסאנע: זה היה לפני קום המדינה.

טלב אלסאנע: חבר הכנסת טיבי, אבא שלי היה נשוי לארבע נשים לפני קום המדינה.

טלב אלסאנע: אמא שלי היתה האשה הרביעית, האחרונה.

טלב אלסאנע: הוא התחתן אתה ב=1926.

טלב אלסאנע: זאת אומרת, לפני קום המדינה.

טלב אלסאנע: אולי זה היה אחרי הצהרת בלפור.

טלב אלסאנע: אבל אז לא היתה המדינה ולא היה המוסד לביטוח לאומי.

טלב אלסאנע: זו היתה האשה הרביעית שהוא התחתן אתה, ויש לי 21 אחים ואחיות.

טלב אלסאנע: היום, כל אח מהאחים שלי נשוי לאשה אחת.

טלב אלסאנע: לי למשל יש ארבע בנות ובן.

טלב אלסאנע: היום הכול משתנה.

טלב אלסאנע: לכן, לבוא בטענות ולהגיד: הבדואים התחתנו בגלל – זה חלק מדעות קדומות, זה חלק מבורות.

טלב אלסאנע: אחת הבעיות שיש במדינה כאן היא שיהודים וערבים חיים ביחד אבל לחוד, כל אחד חי בנפרד.

טלב אלסאנע: לדעתי, האוכלוסייה הערבית מכירה את האוכלוסייה היהודית הרבה יותר טוב משהיהודים מכירים את הערבים.

טלב אלסאנע: למה?

טלב אלסאנע: כי אנחנו לומדים גם את ההיסטוריה היהודית, גם את הספרות היהודית, אפילו תנ"ך אנחנו לומדים.

טלב אלסאנע: הם לא לומדים שום דבר על האוכלוסייה הערבית והם ניזונים מדעות קדומות.

טלב אלסאנע: לכן כל השיפוט שלהם כלפי האוכלוסייה הערבית לקוי.

טלב אלסאנע: על מנת להכיר, קודם כול צריך ללמוד את השפה.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

מוחמד ברכה: השר טומי לפיד מבקש להגיב.

מוחמד ברכה: אחר כך - חבר הכנסת עזמי בשארה.

מוחמד ברכה: אחריו – חבר הכנסת עמיר פרץ, ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

מוחמד ברכה: בבקשה, השר לפיד.

המשפטים יוסף לפיד: אדוני היושב-ראש, משהו מוזר בתביעות שלך לקבלת אזרחות ישראלית ובתיאורים שלך איזו מדינה איומה זאת.

המשפטים יוסף לפיד: ואני תוהה: למה אנשים רוצים להיות אזרחים במדינה האיומה הזאת שאתה מתאר?

טלב אלסאנע: היא אולי לא איומה, אבל היא יכולה להיות יותר טובה.

המשפטים יוסף לפיד: אולי לא כדאי להיות אזרחים במדינה נוראה כזאת.

המשפטים יוסף לפיד: אבל אני לא רוצה להשיב על כל הנאום שלך אלא רק על קטע מסוים.

המשפטים יוסף לפיד: אמרת, איך מתרבים בהתנחלויות שצריך כל כך הרבה דירות למשפחות?

המשפטים יוסף לפיד: מה, הם יולדים כל שישה חודשים?

המשפטים יוסף לפיד: אפילו הבדואים לא יולדים כל שישה חודשים, אמרת בבדיחות הדעת.

המשפטים יוסף לפיד: אבל המחשב של בית-חולים "סורוקה" בירושלים מעיד שיש בדואיות שיולדות כל שישה חודשים.

אחמד טיבי: "סורוקה" בירושלים?

טלב אלסאנע: "סורוקה" בבאר-שבע לא בירושלים.

המשפטים יוסף לפיד: כאשר בדקו מדוע זועק המחשב שיש פה משהו לא סביר, התברר שנשים שהגיעו אלינו באופן בלתי ליגלי מעזה וילדו לבדואים ישראלים ולא היתה להן אפשרות להירשם בתעודת זהות ליגלית ללידה בבית-החולים, הן באו עם רעלה לבית-החולים ועם תעודת זהות של אשה שחיה בארץ באופן חוקי או שהיא אולי ילידת הארץ, וילדו עם תעודת הזהות של האשה שילדה לפני שישה חודשים.

אחמד טיבי: כל האוכלוסייה הבדואית?

אחמד טיבי: כל הערבים?

טלב אלסאנע: בכמה מקרים המחשב זעק?

המשפטים יוסף לפיד: ואז המחשב מגלה שמה שאתה אמרת שלא קיים אצל הבדואים, כן קיים אצל הבדואים.

המשפטים יוסף לפיד: נשים שיולדות כל שישה חודשים.

המשפטים יוסף לפיד: רק רציתי לתקן אותך בנקודה הזאת.

טלב אלסאנע: בדברים לא חוקיים צריך לטפל ולא לעשות הכללות.

מוחמד ברכה: ההכללה בעניין הזה היא חמורה ומסוכנת, אדוני השר, חמורה ומסוכנת.

מוחמד ברכה: זה מין אמירה שיש בני-אדם שורצים ולא יולדים, וזה פסול.

טלב אלסאנע: לא אמרת מה התרומה של שינוי לדמוקרטיה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת טלב אלסאנע, הדברים מספיק חמורים, כהווייתם.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אתה הבאת דוגמה של תלונות על דמוקרטיה ועל תהליכים של קבלת אזרחות.

עזמי בשארה: יש הרבה תלונות בארצות-הברית איך מטפלים במהגרים מקסיקנים שבאים בצורה לא ליגלית לארצות-הברית.

עזמי בשארה: אגב, כשהן צריכות ללדת, הן יולדות בלי רעלה.

עזמי בשארה: כל בית-חולים אמריקני מקבל יולדת אפילו היא לא חוקית, ולא קורה לה כלום, והבן שלה מקבל אזרחות אוטומטית מפני שהיא ילדה בארצות-הברית.

עזמי בשארה: אבל נעזוב את זה.

עזמי בשארה: הרי אתה מאוד אוהב להשוות את הדמוקרטיה הישראלית לנאורות שבדמוקרטיות המערביות.

עזמי בשארה: אגב, אני לא כל כך חושב שארצות-הברית היא שיא הנאורות.

עזמי בשארה: אבל אני אומר לך, אפילו בארצות-הברית, היא לא צריכה לשים רעלה אם היא נכנסת בצורה בלתי חוקית.

עזמי בשארה: דבר נוסף, אם היית מבקר את מדיניות ההגירה האמריקנית - אף אחד לא היה קם בארצות-הברית ואומר לך: אם המדינה כל כך נוראה, למה רוצים אזרחות?

עזמי בשארה: אנשים רוצים אזרחות מפני שרמת החיים בארצות-הברית יותר גבוהה מבמקסיקו.

עזמי בשארה: זה דבר הכי טבעי שיש.

עזמי בשארה: האשה רוצה אזרחות, וכנראה מדינת ישראל היא מצוינת.

עזמי בשארה: ברור שהחיים במדינת ישראל יותר קלים מהחיים בעזה.

עזמי בשארה: ההשוואה תהיה נכונה אם תהיה מדינה פלסטינית משגשגת בעזה ובכל זאת הרבה פלסטינים מעזה ירצו לבוא לגור בנגב.

עזמי בשארה: אז נתווכח על כך.

עזמי בשארה: הרי הכיבוש הוא ישראלי.

עזמי בשארה: אתה זוכר את הכיבוש האנגלי בהודו, כמה הודים הוא משך ללונדון וכמה פקיסטנים יש עכשיו בלונדון בגלל הכיבוש האנגלי בהודו?

עזמי בשארה: זה גרם להרבה אנגלים לא לקבל ביקורת על המדיניות הקולוניאליסטית של אנגליה בהודו.

עזמי בשארה: אבל מיליונים של הודים ופקיסטנים גרים עד היום באנגליה.

עזמי בשארה: זו הלוגיקה של קולוניאליזם.

עזמי בשארה: הוא מושך הגירה מהקולוניות למדינת האם הקולוניאליסטית וזה גורם לה להיראות פחות קולוניאליסטית.

עזמי בשארה: אני רק רוצה להגיד: בוא לא נמציא את הגלגל כל פעם.

עזמי בשארה: הרי יש לנו ניסיון בעולם לגבי מה שקורה.

עזמי בשארה: תסתכל על צרפת, כמה מיליוני אלג'ירים חיים בצרפת.

עזמי בשארה: אלה תוצאות הכיבוש הצרפתי באלג'יריה, ועכשיו אנשים אומרים, לה-פן למשל ואחרים, שאין להם כוח לסבול יותר הגירה אלג'ירית לצרפת וכו'.

עזמי בשארה: יש אנשים בצרפת שמשיבים להם על כך.

עזמי בשארה: על כל פנים, אם כבר הועלה הנושא הזה ואנחנו כבר דיברנו מכל הצדדים האפשריים על התוכנית הכלכלית, חבר הכנסת אלסאנע העלה את הסיפור של חוק האזרחות בחוק השבות הישראלי, שהוא, בשפה של בן-גוריון, הוא לא אחד החוקים, אלא מכוחו קמה מדינת ישראל - נאום חשוב של בן-גוריון שבו הוא הציג את החוק הזה.

עזמי בשארה: החוק הזה, אדוני, למרות כל ההסתייגויות שיהיו, אידיאולוגית כמובן לדברינו, אני חושב שהחוק הזה שם אותנו בעמדה דמוקרטית יותר נוחה מאשר העמדה שכל ציוני מצוי יכול למצוא את עצמו, מסיבה אחת פשוטה, שהציוני המצוי, שהשר לפיד ממשיך את דרכו, הוא ציוני חילוני.

עזמי בשארה: והחוק הזה הוא היסוד של האי-אפשרות להפריד דת ממדינה בישראל.

עזמי בשארה: הרי הדגל של השר לפיד זה העניין של הפרדת דת ממדינה או הפרדת דת מחיים חברתיים, תרבותיים וכו', הפרטת הדת, בוא נקרא לזה, הכנסת הדת לספירה הפרטית.

עזמי בשארה: זה ההיגיון של כל חילוני.

עזמי בשארה: היסוד של האזרחות במדינת ישראל לא מאפשר לך את זה, כי הוא מחייב אותך לדון כל הזמן איך מגיירים, אחרת אתה לא יכול להכריע מי אזרח במדינת ישראל.

עזמי בשארה: כלומר, אתה חייב להכריע בשאלה תיאולוגית, אתה חייב להכריע בשאלה דתית - איך אתה מגייר.

עזמי בשארה: אני כבן להורים של דת אחרת, לא חשוב איזו, חייב להשתתף אתך בדיון בפרלמנט חילוני על איך מגיירים בשביל להחליט מי יהיה אזרח.

עזמי בשארה: מוזר, כיסוד לחברה מודרנית, לחברה אזרחית, חייב כל חילוני מצוי, אם הוא דמוקרט או לא, לראות פה את הסתירה, את יסוד הסתירה של האי-אפשרות להפריד דת ממדינה בישראל מכיוון שאי-אפשר להפריד דת מלאום במקרה הזה.

עזמי בשארה: אפשר לחיות עם סתירות.

עזמי בשארה: בן-אדם מודרני חי עם סתירות, אני חי עם הרבה סתירות, אבל אין לבוא בטענות לדמוקרט שמבקר את זה ואומר: תראו, יש פה מקרה לא נורמלי, יש פה מקרה אמורפי, יש פה מקרה שמושך ביקורת.

עזמי בשארה: לא להתפעל מזה.

עזמי בשארה: ברור שדמוקרט וליברלי ימצא פה מקור אדיר של סתירות בחברה הישראלית ואי-אפשרות להפריד דת ממדינה.

עזמי בשארה: ואילו האזרחים הערבים, אדוני, הם מקרה של אזרחות קלאסית.

עזמי בשארה: הם אזרחים מכוח היותם במקום לפני קום המדינה.

עזמי בשארה: האזרחות שלהם תיראה א-נורמלית.

עזמי בשארה: אני חייב להגן על האזרחות שלי.

עזמי בשארה: למה אני רוצה אזרחות ישראלית?

עזמי בשארה: למה אני בחרתי בה?

עזמי בשארה: אני אזרח במדינת ישראל מתוך היותי, שהותי במקום.

עזמי בשארה: ומתוך שהותי בטריטוריה הזאת שהוגדרה על-ידי גבול, אני מקבל אזרחות.

עזמי בשארה: דבר הכי נורמלי שיש.

עזמי בשארה: אני מגן עליה ורוצה אותה כאופציה וככלי לשפר את זכויות הפרט שלי ואת זכויות האזרח שלי.

עזמי בשארה: האזרחות שלי היא האזרחות הכי חילונית במדינת ישראל, להבדיל מכל אזרחות אחרת, אזרחות חילונית לגמרי, אזרחות מודרנית לגמרי.

עזמי בשארה: אבל האזרחות שלי היא גם האזרחות היחידה שהיא אזרחות second class בהגדרתה.

עזמי בשארה: היא אזרחות במעמד שני כי היא לא באה מכוח האידיאולוגיה לפי בן-גוריון שאומר:

עזמי בשארה: החוק הזה הוא החוק שמייסד את מדינת ישראל, והאזרחות שבאה מתוכו היא האזרחות האידיאולוגית שלשמה קמה מדינת ישראל.

עזמי בשארה: ואילו האזרחות שלנו פה גורמת לנו להיראות על-ידי האידיאולוגיה השלטת כאזרחות של אורחים, במקרה הטוב רצויים, במקרה הרע אורחים לא רצויים.

עזמי בשארה: והנגב הוא הדוגמה הכי טובה, אדוני.

עזמי בשארה: כל מדינה ברמת חיים כמו במדינת ישראל, אפילו אחרי התוכנית הכלכלית, שתגרום לפערים אדירים בין עניים ועשירים, שאין לך הסתייגויות אידיאולוגיות, יש לך הישג אחד – 3% לסטודנטים, וכל השאר, אני שואל את עצמי: מה השיגה שינוי בכל התוכנית הכלכלית?

עזמי בשארה: אני אומר: היא השיגה את התוכנית הכלכלית.

עזמי בשארה: הרי התוכנית הכלכלית היא הקונספציה של שינוי, הקונספציה החברתית-הכלכלית של שינוי.

עזמי בשארה: ככה חושבת שינוי, ניתן להוריד את המגזר הציבורי ולהעלות את המגזר הפרטי - מה שהיא הביאה לסטודנטים וכו', וגם משתלב לה בקונספציה.

עזמי בשארה: אפילו במצב של התוכנית הכלכלית הזאת שמגבירה את הפער בין עשירים ועניים, דמוקרט חייב להתבייש במה שקורה בנגב.

עזמי בשארה: הוא חייב להתבייש שיש אנשים שחיים ככה.

עזמי בשארה: וזה לא אנתרופולוגיה, אדוני, וזה לא אופי חיים.

עזמי בשארה: זו מדינה אחרי 50 שנה שחיים בה אנשים בנגב.

עזמי בשארה: למשל כפר לא-מוכר - מה זה כפר לא-מוכר?

עזמי בשארה: מה זה מדינה לא מוכרת?

עזמי בשארה: מה המושג הזה בכלל?

עזמי בשארה: מדינה צריכה להכיר בו?

עזמי בשארה: הוא חי שם כל הזמן, צריך לראות אותו ככפר ולטפל בו בו ככפר.

עזמי בשארה: הרי הוא היה שם לפני קום המדינה.

עזמי בשארה: מי צריך להכיר במי, הוא צריך להכיר במדינה או המדינה צריכה להכיר בו?

עזמי בשארה: לא מוזר?

עזמי בשארה: לא מוזר שאנשים שקוראים לעצמם דמוקרטים מוכנים לקבל שני סוגים של אזרחים: אזרחים שמיישמים את האידיאולוגיה של המדינה על-ידי התיישבותם, על-ידי יישובם, וצריך לפזר אותם בכל הארץ ולבנות להם בנייה לא רוויה, כפר-ורדים למשל, או כל המצפים בגליל; ואזרחים שצריך לרכז אותם ולקחת להם את האדמות.

עזמי בשארה: וזה חלק אינטגרלי, זה החלק העיקרי, זה אחד החלקים בתוכנית הכלכלית החשובים לאוכלוסייה הערבית - תוכניתו של שרון לגבי הנגב.

עזמי בשארה: אדוני, תמיד ראיתי כדבר שאינו מבשר טובות, אלא כדבר שמבשר רעות, את העובדה שראש הממשלה אריאל שרון שם לעצמו, או לקח לעצמו, את ראשות הוועדה לענייני לא-יהודים בישראל.

עזמי בשארה: באו לפה שרים ואמרו: תתבשרו, ראש הממשלה בעצמו יטפל בכם.

עזמי בשארה: אני אמרתי שזה מבשר רעות, לא טובות.

עזמי בשארה: אם אריאל שרון לקח על עצמו אישית לטפל בנגב, כלומר העניין הוא רציני.

עזמי בשארה: הוא הולך ליישם תוכניות איומות בנגב.

עזמי בשארה: והתוצאות באו.

עזמי בשארה: אנחנו רואים עכשיו את התוצאות בתוכנית הכלכלית.

עזמי בשארה: לדעתי, אסור להסתכל על זה כעל גזירה משמים.

עזמי בשארה: הרי זו לא גזירה משמים, זו גזירה מהכנסת.

עזמי בשארה: זו גזרה מהממשלה ולא משמים.

עזמי בשארה: זה מעשה ידי אדם ובני אדם יתנגדו לבני אדם.

עזמי בשארה: לא יקרה שום דבר בעולם.

עזמי בשארה: הרי אנחנו יודעים איך מדינות מתנהלות.

עזמי בשארה: אנחנו רואים איך ש"ס מדברת פתאום משום שהיא מחוץ לממשלה.

עזמי בשארה: אנחנו רואים איך שרון דיבר כשהוא היה באופוזיציה, איך הוא דיבר כשהוא היה שר החוץ ואיך הוא מדבר כשהוא ראש הממשלה על הכיבוש וכו'.

עזמי בשארה: אנחנו רואים איך המדיניות מתנהלת, למה מקבלים החלטות ואיך מקבלים החלטות מתוך ציניות מפלגתית, בזמן שהם בשלטון.

עזמי בשארה: ובאים ואומרים לנו: תושבי הנגב, אם אתם תתנגדו לתוכנית הזאת, אתם מתנגדים לחוק.

עזמי בשארה: איזה שטויות.

עזמי בשארה: זו מדיניות מפלגתית, צינית, שגורמת עכשיו לימין לקבל כל מיני החלטות, שמונעות על-ידי דמגוגיה לאומנית בזמני משבר כלכלי.

עזמי בשארה: רוצים להעסיק את האוכלוסייה היהודית אי-שם בנגב?

עזמי בשארה: לכוון את הזעם מהתוכניות הכלכליות למיעוט – זה דבר קלאסי של פאשיזם.

עזמי בשארה: חבל שעושים דבר כזה.

עזמי בשארה: ברור שיש תסכול במדינת ישראל, אפילו יותר מאשר באנגליה בזמן תאצ'ר.

עזמי בשארה: הרי כשתאצ'ר התחילה, היא התעמתה קודם כול עם ה=miners - עם הכורים, עם כורי הפחם במנצ'סטר ובאזור ליברפול, ולא עם כל האוכלוסייה.

עזמי בשארה: במדינת ישראל בכל הארץ הפגנות.

עזמי בשארה: התוכנית הכלכלית הזאת מתעמתת עם כל האוכלוסייה.

עזמי בשארה: תאצ'ר בחרה לה קודם כול לרסק את האיגודים המקצועיים של הכורים ואחר כך של העיתונאים, של בתי- הדפוס ב"פליט סטריט".

עזמי בשארה: כשהיא הטילה מס גולגולת, היא נפלה.

עזמי בשארה: היא נפלה.

עזמי בשארה: פה מתחילים עכשיו בעצם במס גולגולת.

עזמי בשארה: הם מתעמתים עם כל האוכלוסייה במדינה הזאת.

עזמי בשארה: והמפלט, זה הנגב - להסית נגד הערבים, נגד האשה היולדת, וזכות שיבה זוחלת.

עזמי בשארה: לא מתביישים?

עזמי בשארה: אלה מושגים גזעניים.

עזמי בשארה: אלה מטאפורות גזעניות.

עזמי בשארה: זו אילוסטרציה גזענית שעוסקת בשאלה איך הערבים יולדים ילדים ולמה, ואיך הם מתחתנים ולמה; לראות את האחר, לעשות דמוניזציה לאוכלוסייה הערבית, כאילו שזה השטן בכבודו ובעצמו.

עזמי בשארה: זו גזענות קלאסית, שלא מביישת שום ימין קיצוני אירופי בזמני משבר כלכלי.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אני חושב שהתקופה חשובה מבחינת האוכלוסייה הערבית.

עזמי בשארה: האוכלוסייה הערבית בתקופה הזאת, בזמן ההתנגדות לתוכנית הכלכלית, עשתה דבר שאני חושב שמיעוטים לאומיים לא היו עושים כל כך הרבה.

עזמי בשארה: היא השתלבה בצורה טוטלית כמעט באופוזיציה לתוכנית הכלכלית.

עזמי בשארה: בלי לשים לב לחילוקי דעות אידיאולוגיים, האזרחים הערבים התנהגו בזמן ההכנות לתוכנית הכלכלית כאילו הם ממש חלק מהמעמד הנפגע מהתוכנית הכלכלית.

עזמי בשארה: הם לא שמו שום חיץ לאומי בינם לבין שאר האופוזיציה.

עזמי בשארה: הם הלכו לגמרי על העניין הכלכלי.

עזמי בשארה: לדעתי, היה שיתוף פעולה טוטלי בין האוכלוסייה הערבית ובין מרצ, מפלגת העבודה וכל השאר, בהתנגדות לתוכנית הכלכלית.

עזמי בשארה: אני לא חושב שהרבה מיעוטים לאומיים מתנהגים כך.

עזמי בשארה: אני חושב שמדינת ישראל גם לא יודעת להעריך את האחריות האזרחית של האוכלוסייה הערבית.

עזמי בשארה: האוכלוסייה הערבית היא בעצם לא סקטור, כי אין לה נציגי סקטור לא בוועדת הכספים, לא בממשלה ולא בתהליך קבלת ההחלטות במדינת ישראל.

עזמי בשארה: אלה האזרחים היחידים שהם אזרחים גרידא, שאין להם חוץ מהאופציה האזרחית אמצעי אחר בשביל לקבל זכויות.

עזמי בשארה: והם התנהגו כך בזמן ההכנות לתוכנית הכלכלית.

עזמי בשארה: אבל אי-אפשר לדרוש מאתנו דברים, כשיש פה שר שאמר הבוקר את מה שהוא אמר.

עזמי בשארה: הוא לא אומר שרמת האבטלה הכי גבוהה היא אצל הערבים.

עזמי בשארה: הוא אומר: הערבים מקבלים דמי אבטלה יותר מכולם.

עזמי בשארה: איזה מין דרך להגיד את הדברים?

עזמי בשארה: במקום להגיד: אחוז האבטלה הכי גבוה הוא אצל הערבים, וזו עובדה שמביאה ליותר סולידריות עם הערבים, אתה אומר את הדבר הפוך.

עזמי בשארה: אתה אומר: בין מקבלי דמי האבטלה הערבים הם המספר הכי גדול, בשביל שהם ייראו פרזיטים.

עזמי בשארה: לא מתביישים?

חיים אורון: יש לו גם על זה דוח של היועץ לענייני ערבים לראש הממשלה.

חיים אורון: יש לו דוח.

חיים אורון: זו אמירה אקדמית.

עזמי בשארה: לא מתביישים?

עזמי בשארה: הגזענות שישנה פה היא פשוט דבר לא ייאמן.

עזמי בשארה: אפשר להגיד: יש אצלם רמת האבטלה הכי גבוהה.

עזמי בשארה: בכך אתה גורם לסולידריות עם הערבים.

עזמי בשארה: אנחנו מוותרים על דמי אבטלה.

עזמי בשארה: תנו תעסוקה, תנו תיעוש.

עזמי בשארה: מה זה לדבר בצורה הזאת?

עזמי בשארה: כששר מדבר בצורה הזאת, וכשאנחנו נגמור עכשיו את העניין הכלכלי הזה, כמובן שהם יצביעו בעד, ולדעתי, חלק ממנו לא יהיה ישים.

עזמי בשארה: אדוני השר, יהיה מאוד קשה להכריח עקרות בית לשלם דמי בריאות.

עזמי בשארה: מה, לא יטפלו בהן?

עזמי בשארה: יש דברים שהם לא ישימים בתוכנית הזאת.

עזמי בשארה: אני אומר לך שהם לא ישימים.

עזמי בשארה: איך אתה תגבה כסף מעקרת בית?

עזמי בשארה: איך?

עזמי בשארה: באיזו צורה?

עזמי בשארה: על כל פנים, אני אומר שאלה דברים לא ישימים.

עזמי בשארה: כשיש תלוש – אפשר להוריד.

עזמי בשארה: אפשר להוריד מהמעסיק, אפשר להפקיע לו דברים.

עזמי בשארה: מה תפקיע מעקרת בית?

עזמי בשארה: על כל פנים, אחרי שכל זה ייגמר ונראה מה ישים ממנו ומה לא ישים, פתאום יתפנו לנגב.

חיים אורון: יקזזו מהביטוח הלאומי.

טלב אלסאנע: מקצבאות ילדים.

חיים אורון: יקזזו מהביטוח הלאומי.

עזמי בשארה: אהה?

עזמי בשארה: כן.

מוחמד ברכה: אתה באמת נותן רעיונות מאוד מעשיים.

מוחמד ברכה: באמת.

עזמי בשארה: חיים, חיים.

טלב אלסאנע: הם כאילו לא יודעים את זה.

עזמי בשארה: על כל פנים, אדוני היושב-ראש, אני מסיים.

עזמי בשארה: אני לא נלחם על כל משפט.

עזמי בשארה: אני גם לא חושב שמשכנעים פה מעל הבמה.

עזמי בשארה: אומרים את העמדה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אנחנו עשינו את כל זה עם העבודה ועם מרצ.

עזמי בשארה: ממש התייצבנו פה כמו חיילים טובים, כאזרחים, בעניין הכלכלי.

עזמי בשארה: עכשיו, כשיבודדו אותנו בנגב, מפלגת העבודה ומרצ יתייצבו אתנו?

עזמי בשארה: חוץ מחיים אורון.

חיים אורון: מה?

עזמי בשארה: חוץ מחיים אורון.

עזמי בשארה: אמרתי.

עזמי בשארה: יתייצבו אתנו בנגב?

עזמי בשארה: כאשר יבוא שר ויגיד: אני עכשיו אעשה קמפיין להריסת בתים במגזר הערבי – עוד פעם נהיה לבד.

עזמי בשארה: ואז אני אומר: אני רוצה את האופציה האזרחית.

עזמי בשארה: אבל יש לי עניינים משלי.

עזמי בשארה: אני חייב לעמוד ולהגן.

עזמי בשארה: אם לא אצליח באופציה האזרחית, נצטרך להתנגד לתוכנית של שרון בנגב, אדוני.

עזמי בשארה: נצטרך.

עזמי בשארה: אנחנו לא יכולים לקבל אותה.

עזמי בשארה: אנחנו גם לא יכולים לקבל שיבוא שר - - -

חיים אורון: אני הייתי בכנס בנגב לפני שבועיים ודיברתי חד-משמעית נגד התוכנית.

עזמי בשארה: אני יודע.

עזמי בשארה: אם יבואו עכשיו ופתאום יעשו קמפיין להריסת בתים במגזר הערבי, אז מה אנחנו נעשה?

עזמי בשארה: נבוא וננאם בכנסת?

עזמי בשארה: מה יקרה אז?

עזמי בשארה: לא, אני אומר, אני מזהיר.

עזמי בשארה: לפי כל הסימנים אני רואה שממשלת ישראל הולכת לפרק את הזעם של האוכלוסייה היהודית בכך שהיא תבודד אותנו ותעלה כמה עניינים של הדמוניזציה של האוכלוסייה הערבית.

עזמי בשארה: היא תפנה את כל הזעם והסולידריות לשם.

עזמי בשארה: אני אומר לכם מעכשיו, חברי הכנסת מהצד הזה של הבית, ולא חשוב אם הם קוראים לעצמם שמאל, או אם הם מתביישים לקרוא לעצמם שמאל, או אם הם אוהבים לקרוא לעצמם שמאל, לא חשוב לי, לכל אלה אני אומר, שזה לא המאבק האזרחי היחיד.

עזמי בשארה: יש לנו מאבק אזרחי מאוד חשוב אחריו על זכויותיה של האוכלוסייה הערבית.

עזמי בשארה: תודה רבה, אדוני.

מוחמד ברכה: תודה לחבר הכנסת בשארה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

מוחמד ברכה: אחריו – חבר הכנסת חיים אורון.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, זה יומיים יש סערה בליכוד, בימין, כי ראש הממשלה השתמש במושג כיבוש.

אחמד טיבי: עד כדי כך היתה הסערה שפקיד, פקיד בכיר, היועץ המשפטי אליקים רובינשטיין, נזף בראש הממשלה על שהוא השתמש במושג כיבוש.

אחמד טיבי: האמת היא שאני מדבר אליך, השר לפיד, אבל חבר הכנסת הרצוג, שמאוד רוצה להיות שר ויושב על הכורסא לידך, מפריע לי להשמיע לך את הדברים שלי.

אחמד טיבי: לכן, אנא ממך, חבר הכנסת הרצוג.

המשפטים יוסף לפיד: בקרוב הם מצטרפים לממשלה.

אחמד טיבי: בחיים זה לא יקרה בקרוב.

אחמד טיבי: הם זוחלים ואתם לא רוצים.

טלב אלסאנע: הם כבר יותר קרובים לממשלה מאשר לאופוזיציה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת הרצוג, מפנים את תשומת לבי לשאלה: האם החמצנו את טקס השבעתך לממשלה?

מוחמד ברכה: אתה לא אמור לשבת שם.

מוחמד ברכה: זה לא בצחוק.

יצחק הרצוג: סליחה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת הרצוג, יש ועדת קבלה.

אחמד טיבי: תשמע, אדוני היושב-ראש, אני מדבר, אני מבקש ממנו, ובכל זאת הוא ממשיך לדבר עם השר.

אחמד טיבי: אני מדבר אל השר ואתה ממשיך, בכל זאת.

אחמד טיבי: אפילו אתית זה לא מקובל.

יצחק הרצוג: אתה צודק.

אחמד טיבי: משום מה נבהל ראש הממשלה וחזר בו מהדברים.

אחמד טיבי: הוא אמר: לא התכוונתי לכיבוש אדמה, אלא לכיבוש אנשים.

טלב אלסאנע: זה לא סתם פקיד, חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: חכה, חכה, עוד נגיע אליו.

טלב אלסאנע: יש הרבה סיבות לפחד מהפקיד הזה.

אחמד טיבי: עוד נגיע לזה.

אחמד טיבי: הוא פקיד בכיר, הוא ראש מערכת התביעה בישראל.

אחמד טיבי: ראש הממשלה נבהל, ואולי הוא גם נבהל מחברת הכנסת גילה גמליאל, אבל הוא בעיקר נבהל אולי מאליקים רובינשטיין, כי יש השלכות משפטיות לשימוש במושג כיבוש מבחינת החוק הבין-לאומי.

אחמד טיבי: לכן, הם סיכמו ביניהם, הם טיכסו עצה, שלמושג הזה שאמר ראש הממשלה תהיה השלכה רק על כיבוש אנשים ולא אדמה.

אחמד טיבי: אני חושב שמדובר בהסבר הכי מודרני למלה כיבוש.

אחמד טיבי: עוד לא היה הסבר כזה.

אחמד טיבי: זה חידוש ביחסים הבין-לאומיים.

אחמד טיבי: זה חידוש במשפט הבין-לאומי.

אחמד טיבי: זה אפילו חידוש במובנים המשפטיים של מערכת המשפט במדינת ישראל, אדוני שר המשפטים.

אחמד טיבי: וזאת אלא אם כן מישהו מתכוון להחזיר אותנו לימים שבהם ערבים הוגדרו כציפורים.

אחמד טיבי: איך פעם חשבנו שערבים הם ציפורים?

אחמד טיבי: אמרו: צה"ל ירה באוויר, שלושה ערבים נפגעו, אחד נהרג.

אחמד טיבי: איך אתה יודע שערבים עפים?

אחמד טיבי: כי כשיורים באוויר נופלים ערבים.

אחמד טיבי: עכשיו אומרים לי: כיבוש אנשים, אבל לא אדמה.

אחמד טיבי: אז זה כיבוש של משהו מעל לאדמה, משהו מרחף כזה, משהו עף, טס, מרחף.

אחמד טיבי: הכוונה היא לפלסטינים.

אחמד טיבי: זו המחשבה הלוגית שעומדת מאחורי הדברים.

אחמד טיבי: אחרת אני לא יכול להבין, חבר הכנסת הרצוג – ואתה היית מזכיר ממשלה, אתה משפטן – את הפלפול הזה של לומר דבר ולחזור ממנו.

אחמד טיבי: האמת היא שהוא אמר, הוא חזר בו, אבל רוח הדברים נשארה.

אחמד טיבי: אפילו אריאל שרון נאלץ להיכנע למציאות.

אחמד טיבי: הוא נכנע למציאות והמציאות מדברת על כיבוש.

אחמד טיבי: פעם גם המפא"יניקים לא אמרו שיש כיבוש.

אחמד טיבי: הרי הם המציאו את המונח שטחים מוחזקים, לא הליכודניקים.

אחמד טיבי: מפא"י כבשה ואמרה שזה שטח משוחרר.

אחמד טיבי: אחר כך היא הגמישה את עמדתה ואמרה שמדובר בשטחים מוחזקים.

אחמד טיבי: באנגלית הסתפקו במלה territories - שטחים.

אחמד טיבי: כל מכבסת המלים הזאת לא יכולה שלא להיכנע אכן למציאות, למציאות עגומה ביותר, שבה עם נמצא תחת כיבוש.

אחמד טיבי: ואתה יודע מה?

אחמד טיבי: נגיד שכל הטיעונים של הממשלה הזאת הם הנכונים; הפלסטינים לא צודקים בשום דבר, והממשלה הימנית, לא ממשלת העבודה-מרצ, צודקת בכל דבר.

אחמד טיבי: יש מציאות שבה עם נמצא תחת שלטון זר, כובש, והתוצאה של זה, כ=by product - התוצאה של המצב הזה, התוצאה של המציאות הזאת היא אלימות, שבה נפגעים אנשים משני הצדדים.

אחמד טיבי: הם קורבנות שווא.

אחמד טיבי: טוב עשה ראש הממשלה שלאחרונה הגיע לעוד מסקנה, שיש קשר בין המצב הכלכלי למצב הביטחוני ולתהליך המדיני.

אחמד טיבי: אני חושב שזו מסקנה נכונה.

אחמד טיבי: אמרנו אותה תמיד.

אחמד טיבי: עמיתי, חבר הכנסת שוחט, אף הגדיל ואמר, שהתוכנית הכלכלית הטובה ביותר היא תוכנית השלום.

אחמד טיבי: הוא פירט ואמר: מפת הדרכים.

אחמד טיבי: אני חושב שזה מרחיק לכת.

אחמד טיבי: ועוד נתייחס למפת הדרכים.

אחמד טיבי: אבל אלה הם פני הדברים.

אחמד טיבי: זה שורש הבעיה.

אחמד טיבי: יש כאלה שמנצלים את המצב הזה כדי להציג עמדה והיפוכה.

אחמד טיבי: למשל, היות שאנחנו מדברים על ראש הממשלה, יש ראש הממשלה מר שרון א' ויש ראש הממשלה מר שרון ב'.

אחמד טיבי: שרון א' הוא הריאיון ב"הארץ", שבו הוא אמר: להוריד את שילה ובית-אל.

אחמד טיבי: שרון ב' הוא ב"גרוזלם פוסט": לא להוריד את שילה ובית-אל.

אחמד טיבי: שרון א' הוא מה שהוא אמר על הכיבוש בסיעת הליכוד.

אחמד טיבי: שרון ב' הוא מה שהוא אמר אתמול בוועדת החוץ והביטחון, שהוא חוזר בו מהדברים.

אחמד טיבי: לא הבנתי כהלכה, הוא אמר.

אחמד טיבי: לכן, רבותי, כל התעתועים האלה - - -

טלב אלסאנע: האם אתה כרופא מאבחן משהו בעניין הזה?

אחמד טיבי: זה לא תחום ההתמחות שלי.

מוחמד ברכה: זו לא ההתמחות שלו.

אחמד טיבי: זה לא תחום ההתמחות שלי, אף שהאבחנה ברורה.

אחמד טיבי: אין קסם במצב הזה, אם לזה התכוונת, חבר הכנסת טלב אלסאנע.

אחמד טיבי: אין קוסמים.

אחמד טיבי: פעם אמרו על ביבי נתניהו שהוא קוסם.

אחמד טיבי: תראה מה קורה לקוסם ומה גורם לנו הקוסם היום במשרד האוצר.

אחמד טיבי: זה קסם שכמעט הורג אנשים, ששולח אותם אל עברי פי פחת, ששולח אותם אל הדוחק, אל העוני, אל הסבל.

אחמד טיבי: זו תוכנית כלכלית שאין לה ולא כלום עם המושג, שתמיד תבעה אותו המדינה - מדינת רווחה; ועכשיו, החברה טובעת בגלל ביטול מדינת הרווחה.

אחמד טיבי: למעשה, רבותי חברי הכנסת, התוכנית הכלכלית הזאת מבטלת לחלוטין את המושג הזה - מדינת רווחה.

אחמד טיבי: זה אולי, חבר הכנסת דהן, מאוד לא מוצא חן בעיניך, או בעיני, אבל זו יכולה להיות סיבה לגאווה, כך נדמה לי, לשר לפיד, כי זה עולה בקנה אחד עם הפלטפורמה הפוליטית שלו.

אחמד טיבי: יש מי שחושב ששכבות חלשות הן נטל על המדינה, ולכן צריך לחתוך בבשר החי.

אחמד טיבי: הבשר החי הוא קודם כול שכבות המצוקה, יישובים ערביים, עיירות פיתוח, חרדים.

אחמד טיבי: אלה קבוצות היעד שהתוכנית הכלכלית מרסקת אותן.

אחמד טיבי: נכון, לקבוצות האלה אין נציגות ליד שולחן מקבלי ההחלטות, ואין להן אפילו נציגות בקרב הפקידות הבכירה באוצר, שמגינה עליהן, או מגלה הבנה לצרכים הבסיסיים שלהן, או לסבל הצפוי, הסבל היום והסבל המתגבר שעוד יהיה בעתיד.

אחמד טיבי: וזה נקרא חלוקה לא צודקת של הנטל.

אחמד טיבי: לא רק שההשתתפות בעוגה הלאומית היא לא צודקת, אלא שחלוקת הנטל מקפחת ודורסת.

אחמד טיבי: דיברנו על היועץ המשפטי לממשלה, ואני מנצל את העובדה ששר המשפטים כאן כדי לחזור שוב לדבר, אדוני השר לפיד - אולי רק חברי הכנסת הערבים מרגישים את הזעקה של מי שנוגעים בדבר.

אחמד טיבי: זה מה שקרוי איחוד משפחות והגילוי שהיה אתמול ב=Ynet, אחרי שאנחנו, סיעת חד"ש-תע"ל, הגשנו הצעת אי-אמון.

אחמד טיבי: אני רוצה להיות הגון ולהגיד שהגשנו הצעת אי-אמון על כוונתו של השר פורז לעגן בחוק את החלטת הממשלה להפסיק את איחוד המשפחות, והמכתב הזה שגילה שזה מעבר לכך, שזה גם ביטול – ולמעשה זו תוצאה אוטומטית – מתן אזרחות ישראלית לילדים, לכל מי שאחד מההורים שלו הוא פלסטיני.

אחמד טיבי: אדוני השר, אין כאן חבר כנסת ערבי אחד שלא נערמות על שולחנו מאות בקשות לעזרה מול משרד הפנים.

אחמד טיבי: למשל, היה מה שקרוי הליך מדורג בתקופת השר שרנסקי, כאשר הוא היה שר הפנים.

אחמד טיבי: הליך מדורג הוא הליך של חמש שנים, הליך קשה שהצריך מילוי טופס "איקסים" על מנת שמי שהוא אזרח ישראלי, שנשוי לפלסטינית, מהשטחים או מירדן או מכל מקום אחר, יעבור על מנת שאשתו תתאזרח.

אחמד טיבי: מקבלים תעודה ארעית, ב—1, ב—2, ב—5 - תעודה כתומה, עד שמגיעים לתעודת זהות כחולה והתאזרחות, בתום חמש שנים.

אחמד טיבי: זה היה הליך קשה, אדוני השר, מייגע, ולפעמים משפיל.

אחמד טיבי: לפעמים היו מבקשים בטופס ה"איקסים" הוכחה שהיתה חתונה, שמלה לבנה, תמונת אולטרסאונד של היריון, הוכחה שיש ילד והכול.

אחמד טיבי: זה היה הליך קשה.

אחמד טיבי: ביטלו את ההליך הזה.

אחמד טיבי: דרך אגב, נותרו אנשים שנשארו להם כמה חודשים על מנת לסיים את ההליך, ועכשיו ההליך הזה נקטע.

אחמד טיבי: הם לא יכולים לקבל אזרחות.

אחמד טיבי: כשהם התחתנו, אף אחד לא הודיע להם: תיזהרו.

אחמד טיבי: החוק בישראל למעשה אוסר עליכם להתחתן עם הפלסטיניות, כי התוצאות יהיו קשות מבחינת

אחמד טיבי: כם; אתה תהיה ישראלי, ואשתך תיעצר במחסום ולא תוכל לצאת מטייבה לנתניה, היא תהיה חשודה כי אין לה תעודת זהות ישראלית.

אחמד טיבי: היא לא תקבל את הזכויות שמגיעות לה על-פי חוק כאזרחית.

אחמד טיבי: כלומר, כיום, החוק הזה, עם התוספת הזאת של היועץ המשפטי לממשלה והמכתב ששלח לראש הממשלה, כמעט מכריח את הערבים במדינת ישראל לא להתחתן עם ערביות פלסטיניות מעבר ל"קו הירוק" או מירדן.

אחמד טיבי: זו פגיעה בזכות יסוד אלמנטרית הומנית של חיי משפחה הוגנים.

אחמד טיבי: זה להעביר גדר הפרדה בתוך המשפחה: בין ההורים לילדים.

אחמד טיבי: זה מאוד לא הומני.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, שואלים אותנו הרבה, ובמיוחד נוהג לשאול אותנו יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת ריבלין, את השאלה הזאת בכל פעם שאנחנו מעלים את הנקודה: למה הם כל כך רוצים אזרחות ישראלית?

אחמד טיבי: למה הם כל כך רוצים להישאר פה?

אחמד טיבי: מה מספר הנשים שלגביהן איחוד המשפחות הפוך, כלומר עוברות מישראל לגור בשטחים?

אחמד טיבי: א.

אחמד טיבי: יש מאות ערביות מישראל שהתחתנו בשטחים וגרות שם, כך שגם הצד השני, שיש בו ירידה ברמת החיים, קיים.

אחמד טיבי: אבל, אני רוצה לגלות לכם גילוי מסעיר: אחד השיקולים, מלבד השיקול המשפחתי, ההומני והאנושי, גם של ההיצמדות לבית ולאדמה, הוא רמת חיים.

אחמד טיבי: זה שיקול חשוב.

אחמד טיבי: לכן, כשתושב טייבה מתחתן עם מישהי מטובאס, אחד השיקולים של אשתו לעבור אליו ושהם יגורו בטייבה הוא רמת חיים.

אחמד טיבי: אדוני חבר הכנסת דהן, תושבי טייבה מאוד חולמים שרמת החיים בטייבה תהיה כמו בכפר-סבא.

אחמד טיבי: הם מאוד רוצים בזה.

אחמד טיבי: זה שיקול הומני אנושי מאין כמוהו.

אחמד טיבי: זה אסור?

אחמד טיבי: זה מביש?

אחמד טיבי: זה מביך?

אחמד טיבי: זה לא מביך.

אחמד טיבי: אין יותר נכון מכך.

אחמד טיבי: בשדרות מסתכלים על כוכב-יאיר ועיניהם כלות.

אחמד טיבי: הנה, אתה, חבר הכנסת טל, מאשר את זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נכון.

אחמד טיבי: תשאל את חבר הכנסת דוד טל איך הוא מביט אל עבר כפר-שמריהו, אל הנחלה, והוא לא משיג אותה.

אחמד טיבי: אני מאוד רוצה שהוא וכל הציבור שהוא ואתה, חבר הכנסת דהן, מייצגים, ישיג אותה.

אחמד טיבי: למה שלא תהיה לו רמת חיים כזאת?

אחמד טיבי: הוא פחות מוכשר?

אחמד טיבי: הוא יותר מוכשר.

אחמד טיבי: אתה פחות מוכשר?

אחמד טיבי: - יותר מוכשר.

אחמד טיבי: למה שלא כל התלמידים ב"צייטלין" יהיו, למשל, מזרחיים?

אחמד טיבי: צריך לשים מחסומים?

גילה פינקלשטיין: למעלה מ=70% הם מזרחיים.

נסים דהן: בכיתות נפרדות.

אחמד טיבי: אבל, נדמה לי שהם בכיתות נפרדות.

גילה פינקלשטיין: חס וחלילה.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת טיבי, אתה אדם כל כך אינטליגנטי.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת דהן, זה לא נכון.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת טיבי צריך לסיים, ואני לא מציע לפתוח דיון.

אחמד טיבי: על כל פנים, רציתי להדגיש בהערת האגב הזאת, שתופעות בלתי שוויוניות צורמות גם כשהן קורות בתוך החברה היהודית.

אחמד טיבי: לכן, ההתנגדות שלנו לגזענות היא התנגדות אוניברסלית הומנית.

אחמד טיבי: זה לא רק יחסי יהודים וערבים.

אחמד טיבי: זו לא צרות אופק רק בנקודה אחת.

אחמד טיבי: זה לא שאנחנו חיים בבועה וזהו.

אחמד טיבי: יש לנו השקפת חיים גם לגבי כל סעיף בתוכנית הכלכלית - אפילו על חוק טל.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת טיבי, תודה רבה.

אחמד טיבי: לכן, רבותי, כאשר רבים מחברי הכנסת יצביעו היום, הם לא יודעים על מה מצביעים בכל סעיף וסעיף.

אחמד טיבי: מי שטוען שהוא יודע מהו כל סעיף וסעיף, לא אומר אמת.

אחמד טיבי: משום כך הצענו שתהיה הצבעה על כל פרק בנפרד תחת כותרות מוגדרות, ואמר זאת חבר הכנסת אורון בוועדת הכנסת.

נסים דהן: על-פי הצעת חבר הכנסת אורון.

אחמד טיבי: זה על-פי הצעתו של ג'ומס, חבר הכנסת אורון, שהיא הצעה חשובה, אבל ההצעה הזאת לא התקבלה.

נסים דהן: - - - שידעו על מה הם מצביעים.

אחמד טיבי: על כן, רבותי, חשוב מאוד שאנשים בבית ידעו שהאנשים שהם שלחו לשלטון בעיירות פיתוח - המצלמה, שם צריך לצלם - אין אף נציג באגף הזה, אף אחד מספסלי הליכוד.

נסים דהן: ישנה חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת טיבי, תסיים את נאומך.

מוחמד ברכה: תעזוב את הבימוי.

אחמד טיבי: זה לא מקרי.

אחמד טיבי: על כן, כדאי שהם יסיקו מסקנות מה הם יעשו בעתיד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אין ספק.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת טיבי, תודה רבה.

מוחמד ברכה: רשות הדיבור לחבר הכנסת חיים אורון.

מוחמד ברכה: אחריו - לחבר הכנסת חיים כץ.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בעוד כמה שעות נתחיל להצביע על החוברת הזאת של 152 עמודים ועל עוד כ=484 עמודי הסתייגויות.

חיים אורון: חבר הכנסת אחמד טיבי אמר קודם, שרוב חברי הכנסת לא יודעים על מה הם מצביעים.

חיים אורון: החלטתי במהלך הלילה הארוך הזה לעשות שירות לחברי הכנסת ולצופים, וגם לשר המשפטים, ולנסות לסכם מה יש בחוברת הזאת.

חיים אורון: אני באמת חושב שרבים לא יודעים.

חיים אורון: אני אקרא את האינוונטר, ואשתדל גם לתת תג מחיר לכל הצעה.

חיים אורון: אני מאוד מקווה שלפחות אותם חברים שיהיו פה ידעו על מה הם מצביעים.

חיים אורון: חבר הכנסת עמרם מצנע אמר כאן אתמול, שבעצם כמעט לא נשאר שום דבר מהתוכנית של ביבי נתניהו.

חיים אורון: כשדיברתי אחריו אמרתי, ואני חוזר ואומר זאת כאן:

חיים אורון: חברי הכנסת, רוב רובה של התוכנית נשאר, ובעיקר המרכיבים הרעים בה, והקנקן האידיאולוגי המובהק, שמשותף לשר האוצר ולסיעת שינוי, ובעיקר לראש סיעת שינוי - הוא נשאר כאן כולו.

חיים אורון: אתחיל לקרוא כל סעיף על-פי הסדר.

חיים אורון: מעלים את הארנונה ב=3.2%.

חיים אורון: זו לא פגיעה במעמד הביניים.

חיים אורון: השכר במשק קפוא.

חיים אורון: יש חלקים שהשכר יורד.

חיים אורון: זו העלאת מס לכל דבר ועניין.

חיים אורון: בחישוב שנתי זה בטח 1-1.5 מיליארד שקל תוספת מס, ודרך אגב זה מס מאוד רגרסיבי, כי הארנונה מאוד רגרסיבית, והיא לפי שטח הדירה וכל מיני מדדים, ואין לי זמן לפרט זאת.

חיים אורון: אדוני שר המשפטים, סעיף שני הוא ממש על-פי כתובתך: לא מקיימים את החוק להשאלת ספרי לימוד.

חיים אורון: מי שזוכר את ההסכם הקואליציוני, הרי שהופיע שם למטה במדפסת אחרת, ולא במדפסת שבה הודפס כל ההסכם, שהממשלה תפעל לקיומו של החוק להשאלת ספרי לימוד.

חיים אורון: מדובר על כך, שלאט-לאט, במהלך כמה שנים, ספרי הלימוד בבתי-הספר יהיו חלק מהסל שהתלמידים מקבלים.

חיים אורון: זה נדחה.

חיים אורון: חברים, אני רוצה לדווח לכם, שבעזרתו הפעילה של איש מרצ שעומד על הבמה, כאשר בוועדה זה לא עבר, הבדיחה שעשו עם שינוי, התחייב האוצר - - - השרה יהודית נאות, טוב שנכנסת.

חיים אורון: זה החוק לכבודך.

חיים אורון: חוק השאלת ספרי לימוד בטל, למרות ההסכם.

חיים אורון: הוא נדחה לעוד שנתיים.

יהודית נאות: התחיל בהקפאות.

יהודית נאות: הראשון שהתחיל - - -

חיים אורון: סליחה.

חיים אורון: טוב שבאת.

חיים אורון: כבוד השרה, בזכותי עצרנו את התהליך, והאוצר התחייב: השנה יש 4 מיליוני שקל, בשנה הבאה – 6 מיליוני שקל, ובשנה שאחריה – 9 מיליוני שקל.

חיים אורון: תקשיבי היטב ותבדקי באוצר: אף שלא הסכימו לבטל את ביטול החוק, גם זה - - -

יהודית נאות: אבל זה כך כל הזמן.

חיים אורון: לא.

חיים אורון: החוק בטל.

חיים אורון: תקראי בספר.

יהודית נאות: ג'ומס, על חוק השאלת ספרי לימוד אני יכולה לספר לך.

חיים אורון: את לא צריכה לספר לי, כי אין לי זמן.

מוחמד ברכה: יש לו, לחבר הכנסת אורון, עבודה מרובה.

מוחמד ברכה: הדברים חשובים מאוד.

יהודית נאות: אני מודה לך - - -

חיים אורון: הסעיף הבא שאנחנו עומדים להחליט עליו הוא ביטול מענקים לשיכון בנגב.

חיים אורון: אני יודע שעל-פי תפיסת שינוי, והלילה קיבלתי על זה שיעור גדול, המענקים לשיכון הם לשכבות הכי חלשות.

חיים אורון: אני רוצה לדווח לכם, שבאזורים הפריפריאליים מענקים לשיכון הם לשכבות הביניים.

חיים אורון: זה מבוטל, ואין מענקים לשיכון בנגב.

חיים אורון: חכו, יש עוד ביטול מענקים לשיכון.

חיים אורון: לגבי זה, נחליט היום.

חיים אורון: הסעיף הבא הוא ביטול הלוואות לשיכון בכל הארץ - 800 מיליון שקל.

חיים אורון: אין יותר מענקים בסל המענקים של מדינת ישראל לשיכון, אלא רק הלוואות.

חיים אורון: אם אני צריך לשפוט, רוב 800 מיליון השקל נופלים על מעמד הביניים, כפי שאני מבין את מעמד הביניים: לא שני העשירונים העליונים.

חיים אורון: יש איזה סעיף קטן שלגביו כתוב: "בטל".

חיים אורון: שני בני זוג קיבלו קצבאות שונות.

חיים אורון: אם האחד נפטר, מקבלים את הקצבה הנמוכה בין השתיים.

חיים אורון: גם אם היא, או הוא, היו באופן אישי זכאים לקצבה הגבוהה יותר, זה יורד.

חיים אורון: הכול נמצא בתוך החוק הזה.

מוחמד ברכה: מה זאת אומרת: יוּרד?

חיים אורון: אם גבר מקבל יותר מאשר אשה, או להיפך, בכל מקרה יקבלו את שיעור הקצבה הנמוכה יותר שקיבלו כאשר היו שניהם בחיים.

חיים אורון: אלמנה, רמת חייה תרד פעמיים: פעם אחת כי הממוצע הוא יותר קטן בין שניהם, ופעם שנייה - היא לא תימצא בדרגה הגבוהה אלא בדרגה הנמוכה.

חיים אורון: מה בוטל?

חיים אורון: חברי הכנסת חוקקו חוק, שבמקרה כזה האלמנה או האלמן יקבלו את הקצבה הגבוהה בין השתיים.

חיים אורון: הכול דברים קטנים כאלה.

חיים אורון: הם יוצרים את הקנקן שחברי הכנסת האלה רוצים אותו.

יוסי שריד: לא אכפת לי שיש שיחות, אבל אולי הן יכולות להתנהל בחוץ.

חיים אורון: הסעיף הבא, שנחליט עליו היום, הוא: ביטול מענק לידה.

חיים אורון: היה הישג ענק, שהעלו את מענק הלידה ללידה הראשונה ב=200 שקל.

חיים אורון: שיעור הלידות הראשונות הוא 29% מכלל הלידות בארץ.

חיים אורון: ב=71% מהלידות אין מענק לידה, אלא יש מענק לידה מאוד מאוד קטן - 6%.

חיים אורון: זו פגיעה.

חיים אורון: לפי מה מתחלקות הלידות?

חיים אורון: חוץ מזה, למה לפגוע בזה?

חיים אורון: מה ההבדל בין הלידה הראשונה ללידה השנייה?

חיים אורון: יכולתי להרחיב יותר, ואני ממשיך כי הרשימה ארוכה מאוד.

חיים אורון: יש כאן כמה חוקים, וחבל ששר המשפטים יצא, שקשורים בהליך הפלילי.

חיים אורון: הכנסת חוקקה חוק שנער עבריין או נאשם, ייחקר על-ידי חוקר נוער.

חיים אורון: זה עולה קצת יותר כסף.

חיים אורון: העיתונות מלאה בחקירות נערים על-ידי אנשים שאינם מוסמכים ושלא הוכשרו לחקירות האלה ומה קורה בהן.

חיים אורון: זה בטל.

חיים אורון: יש חוק שקשור בנפגעי עבירה, שנותן פיצוי מסוים - הוא בטל.

חיים אורון: אגרת טלוויזיה ואגרת רדיו - זהו הוויכוח המהותי על קיום רשות שידור ציבורי.

מוחמד ברכה: ממלכתית.

חיים אורון: לא ממלכתי.

חיים אורון: ציבורי.

חיים אורון: זה מאבק שמתנהל בכנסת הזאת לאורך השנים האחרונות כל פעם מחדש.

חיים אורון: הממשלה הזאת - לא במקרה, הממשלה הזאת - מורידה את האגרה.

חיים אורון: משמעות הורדת האגרה בתהליך שבו זה מופיע היא, שבתוך כמה שנים יהיה ברור שאין יותר שידור ציבורי.

חיים אורון: ביטול ההטבות ליישובים - זה בתוכנית שכבר איננה.

חיים אורון: מדובר ביישובים שבמשך שנים קיבלו הטבות מס.

חיים אורון: יעידו פה חברי, וחבר הכנסת שריד יודע שאני לא הכי אוהב את המתכונת הזאת ולא אחת דיברנו עליה.

חיים אורון: יש בה עיוותים.

חיים אורון: אבל, איך זה?

חיים אורון: מי זה מבטל את כל ההטבות לנגב?

יוסי שריד: תגיד שאני חלקתי עליך.

חיים אורון: כן, היו ויכוחים בינינו.

חיים אורון: לשיטתי, אני אומר שאני יותר מחמיר מחבר הכנסת יוסי שריד.

חיים אורון: מבטלים את ההטבות בנגב לכולם, ואני חושב שזו טעות בשיעורים האלה.

חיים אורון: משאירים את אופקים, נתיבות, דימונה ושדרות - ואני בעד כולם - ולא את רהט.

חיים אורון: היא לא באותו קו רוחב?

חיים אורון: היא בחתך סוציו-אקונומי אחר?

מוחמד ברכה: גבוה.

חיים אורון: מה זה בדיוק הדבר הזה?

חיים אורון: כבוד השרה נאות, זה לא זה.

חיים אורון: אני לא רוצה להכביר מלים על הערבה, שפה הטירוף בהתגלמותו.

חיים אורון: ברמת-הנגב - כן, לאופקים - כן, ולערבה - לא.

חיים אורון: אני אפילו לא שואל את השאלה למה לשדרות כן ולרוחמה לא, כי יגידו שאני סקטוריאלי.

חיים אורון: אבל, מה עם הערבה?

חיים אורון: אתקדם יותר מהר.

חיים אורון: יש פה דבר קטן מאוד: רפורמה במס של 2.5 מיליארדי שקל.

חיים אורון: חבר הכנסת שריד, היא מופיעה בספר.

חיים אורון: מי יקבל אותה?

חיים אורון: 70% ממנה ילכו לשלושת העשירונים העליונים, כשאין.

חיים אורון: בשנה כזאת כך עושים רפורמה?

חיים אורון: אבל, מה יש? - הטלת מס על עקרות-הבית.

חיים אורון: זה יש.

חיים אורון: אני אומר פה בפעם העשירית, שזה לא מס בריאות, כי הוא לא הולך לבריאות.

חיים אורון: הוא נקרא "מס בריאות", והוא הולך לקופת האוצר, כמו כל מס אחר.

חיים אורון: יש נתונים: מתוך 450 מיליון שקל, 70% לחמשת העשירונים התחתונים.

חיים אורון: זה 50% לשלושת העשירונים התחתונים.

חיים אורון: אתם שומעים?

חיים אורון: עליהם מטילים מס, ופה משחררים ממס.

חיים אורון: זה נמצא בספר.

חיים אורון: נמשיך ונקרא את הרשימה.

חיים אורון: קיצוץ קצבאות הילדים - בשלוש שנים מ=7.5 מיליארדי שקלים ל=3.5 מיליארדי שקלים, וזו שערורייה בכל קנה-מידה.

חיים אורון: היה צריך לקצץ משהו בקצבאות ילדים.

חיים אורון: היה צריך לשנות את המבנה שלהן, והצענו פה איך לשנות את המבנה שלהן.

חיים אורון: ככה?

חיים אורון: זה פוגע רק בשכבות החלשות?

חיים אורון: רק בחרדים ובערבים?

חיים אורון: ואם זה היה פוגע בהם, היה צריך לעשות את זה?

חיים אורון: כבוד השר, זה לא רק זה.

חיים אורון: מקפיאים את כל קצבאות הביטוח הלאומי חוץ מקצבת זיקנה לשלוש השנים הקרובות.

חיים אורון: אם המדד יעלה ב=4.9% ב=2003, ב=4.9% ב=2004 וב=4.9% ב=2005, הקצבה תישחק.

חיים אורון: רק מעל 5% היא תעודכן בהפרש שבין המדד לבין 5%.

חיים אורון: לפי הערכת הביטוח הלאומי, זה סיפור של מעל מיליארד וחצי שקל.

חיים אורון: ממי?

חיים אורון: - מנכים, מיתומים, מאלמנות וממפגרים.

חיים אורון: זו לא דמגוגיה.

חיים אורון: אלה הכתובות.

חיים אורון: מישהו פה היה יושב באולם הזה בשקט לו היו מקצצים לו את הקצבה ב=12%-14% במשך שלוש שנים?

חיים אורון: אילו קצבאות אלה?

חיים אורון: של 1,300 שקל ושל 1,500 שקל.

חיים אורון: שחיקת תשלומים לנפגעי תאונות עבודה.

חיים אורון: אנחנו מטורפים לגמרי.

חיים אורון: תשמעו סיפור, וחבר הכנסת דהן היה בוועדה: הלכו לקצץ לקבוצת נפגעי תאונות העבודה הקשים, ואת זה ביטלו.

חיים אורון: יש קבוצה של נפגעי תאונות עבודה קלים, וזה 20% מכלל התאונות.

חיים אורון: לפעמים זו תאונה קשה מאוד.

נסים דהן: בלי יד.

חיים אורון: האנשים האלה היו מקבלים במכה אחת מענק של 70 פעם הקצבה שמגיעה להם, והקצבה תלויה בשכר עבודה וכו', ולא נפרט זאת פה.

חיים אורון: אתם יודעים בכמה הורידו זאת?

חיים אורון: - בהתחלה הורידו את זה מ=70 ל=45 קצבאות, וכשלא היה כסף לממן את הפגיעה בנכים הקשים, לקחו לנכים הקלים שתי קצבאות ומימנו.

חיים אורון: חברת הכנסת נאות, זו התוכנית: החלשים פחות מממנים את החלשים יותר.

נסים דהן: - - -

חיים אורון: מה זאת אומרת?

חיים אורון: לא כולנו מממנים את הקצבאות של הנכים, אלא הטילו על הנכים הפחות פגועים את מימון כולם.

חיים אורון: ואני ממשיך.

חיים אורון: צמצום הקרנות המיוחדות בביטוח הלאומי.

חיים אורון: הרי זו זוועה.

חיים אורון: תקראו את הספר.

חיים אורון: מגבילים אותם בסכום.

נסים דהן: ביטלו, ביטלו.

חיים אורון: מתי?

חיים אורון: בלילה?

נסים דהן: אין הגבלה.

נסים דהן: כל סכום שלא ממומש השנה, יעבור לשנה הבאה.

חיים אורון: אבל בשנה הבאה יגידו שאין כסף.

חיים אורון: ומה זה הקרנות המיוחדות?

חיים אורון: הקרנות המיוחדות הן המקרים הכי מסובכים.

חיים אורון: הן המקרים שהמסלול הקונבנציונלי לא פותר.

חיים אורון: זה אותו נכה, שחס וחלילה צריך לשנות הרבה בבית שלו כי העגלה גדולה מדי, או כי הוא פתאום לא יכול לשבת בעגלה קטנה - ואין לי זמן להמשיך לפרט.

חיים אורון: צמצמו.

חיים אורון: והדבר הכי חמור בהקשר זה - והוא יעבור פה אני חושש, ואני מקווה שהתקרה תיפול - מחליטים שמשנת 2006 כל הקצבאות של הביטוח הלאומי צמודות למדד ולא לשכר הממוצע במשק.

חיים אורון: זו מהפכה חברתית, כי הביטוח הלאומי הפסיק להיות ביטוח לאומי - ביטחון סוציאלי ששומר על פער מסוים בין ממוצע ובין מקבל הקצבה, ובעצם אומר למקבל הקצבה - וזו יכולה להיות קצבת ילדים וקצבת נכות וקצבת ניידות וקצבת נפגעי עבודה - כל הקצבאות של הביטוח הלאומי צמודות למדד.

חיים אורון: והוגש פה נתון, שאם בשנת 1970 שר האוצר היה ביבי, וראש הממשלה היה שרון, ושר המשפטים היה טומי לפיד, והיתה מתקבלת ההחלטה הזאת - בשנת 2003 הקצבאות היו נמוכות ב=47% מכפי שהן היום, וגם היום הן שחוקות.

חיים אורון: אתם מבינים?

חיים אורון: אתם מבינים מה המשמעות של הדבר הזה?

חיים אורון: ואיזו ראייה ארוכת טווח, איזה "ווייטן קוק".

חיים אורון: היום מחליטים על 2006.

חיים אורון: הכול כבר יודעים.

חיים אורון: הגישו ארבע תוכניות חדשות בשנה אחת, אבל פה יורים את החץ ל=2006 ויודעים איך זה יתנהג ב=2006.

מתן וילנאי: - - - זה לא הולך לקרות.

מתן וילנאי: 2006 - - -

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אורון.

חיים אורון: עוד שלוש דקות.

חיים אורון: אני חושב שזה חשוב גם לחברי הכנסת.

חיים אורון: הדבר הבא שמופיע בהצעות הללו - ביטול הנחות במס בריאות.

חיים אורון: ביטול הנחות למי?

חיים אורון: ביטול הנחות לעולים חדשים ולקשישים.

חיים אורון: היה תיקון לחוק הבריאות, שעולים חדשים וקשישים לא ישלמו חלק מהתשלומים עבור רופא, עבור תרופות וכו'.

חיים אורון: אני לא רוצה להאריך.

חיים אורון: אני הבאתי נתונים, לפחות מה שעשו בנגב.

חיים אורון: יש 20% מהאוכלוסייה שמקבלת מרשם אצל רופא ולא מממשת אותו כי אין לה כסף.

חיים אורון: אתם מבינים?

חיים אורון: פעם הסבירו לנו שהישראלים אוגרים תרופות.

חיים אורון: נכון, ד"ר טיבי?

חיים אורון: אנחנו כבר לא בתחום של אוגרים תרופות - - -

עסאם מח'ול: - - -

חיים אורון: - - - אם קיבלה תרופה בשביל בנה ולא מממשת את התרופה - 20%.

חיים אורון: ואני אומר לך באחריות - אם זה בנגב, רוב ה=20% האלה זה עולים, זה קשישים וזה בדואים.

חיים אורון: וככה, פה זה נמחק.

חיים אורון: אין.

חיים אורון: ועכשיו נושא כבד מאין כמוהו.

חיים אורון: היתה פה הפגנת ענק.

חיים אורון: מה עושים בפנסיה?

חיים אורון: עזבו אותי מסיפורי המנהלים ועזבו אותי מסיפורי השחיתויות.

חיים אורון: תבדקו את השחיתויות כמה שאתם רוצים.

חיים אורון: אתם מדברים על 130 מיליארד שקל גירעון - קניתי את המספר, אף שאני חושב שהוא בעייתי.

חיים אורון: בואו נשים בצד, חברת הכנסת נאות, 5 מיליארדים, בסדר?

חיים אורון: - עבור גנבות, וזה במשטרה.

אחמד טיבי: בבוקר אמרת 2 מיליארדים.

חיים אורון: בבוקר אמרתי 2.

חיים אורון: 5 מיליארדים עבור גנבות.

חיים אורון: בואו נטפל עכשיו ב=125 מיליארד שקל.

חיים אורון: מה, בצרפת גם ניהלו אותם מההסתדרות?

חיים אורון: בגרמניה גם ניהלו אותם מההסתדרות?

חיים אורון: אז מה זה הדיבור המופקר הזה, חסר האחריות.

חיים אורון: אבל מה שמוצע פה הוא כבר הפתרון.

חיים אורון: הפנסיונר ישלם יותר - פעם אחת דמי ניהול 2%, פעם שנייה 2% בתשלום ההפרשה שלו, ובעיקר הוא לא יודע כמה הוא יקבל בעוד 10, 15, 20, 30 שנה.

חיים אורון: פה באמת מדברים על 15, 20, 30 שנה.

חיים אורון: וכל המלחמה שלנו, שהצלחנו בה ב=1995, כשנחתם הסכם הפנסיה עם ההסתדרות, חיים רמון ואני חתמנו עליו בשם ההסתדרות, שם היתה התחייבות של הממשלה - ממשלת רבין, בייגה שוחט שר האוצר - היתה התחייבות של הממשלה לרשת ביטחון.

חיים אורון: וזה השינוי המהותי, אין יותר רשת ביטחון.

יוסי שריד: כשהבנקים פשטו את הרגל, לא היו שם מנהלים מקצועיים, so called?

חיים אורון: אין יותר רשת ביטחון.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני לא רוצה לנצל יותר את טוב לבו של היושב-ראש.

חיים אורון: מניתי פה מעל 20=22 נושאים.

מוחמד ברכה: לא הזכרת את הפנסיה.

חיים אורון: על הפנסיה דיברתי עכשיו.

יוסי שריד: מה עם ילדים בשילוב?

חיים אורון: זה יצא.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוצא בוועדה.

חיים אורון: ילדים בשילוב יצא.

חיים אורון: גם פה אני רוצה להרגיע את חברי הכנסת.

חיים אורון: חלק מהנושאים שפוצלו יבואו לפה בשבועות הקרובים.

חיים אורון: אני אומר את זה באחריות מלאה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: עוד חודש.

חיים אורון: אבל אני עכשיו עוזב אותם.

חיים אורון: לא מניתי - ובזה אני מסיים - 6 מיליארדי שקל שוועדת הכספים קיצצה לפני שבועיים - הם כבר בקופה, זה תוספות - ועוד מיליארד שמסבירים לנו שבשבוע הבא יביאו לממשלה, כי פה ירדו כמה נושאים בכנסת, אז צריך להביא את מיליארד השקל.

חיים אורון: אם זאת לא מהפכה - כל לימודי בעבר על המהפכנים היו כנראה שגויים.

חיים אורון: זאת מהפכה.

מוחמד ברכה: זו הפיכה.

חיים אורון: זאת מהפכה.

חיים אורון: מהפכה שמובילים אותה יד ביד, ומתוך הסכמה מלאה - חברת הכנסת נאות - ובלילה פה אמר לי פריצקי: כן, אני מסכים לזה כי אני רוצה מדינת ישראל כזאת.

חיים אורון: אני מצטט מעל הדוכן מה שהוא אמר פה בקריאת ביניים לדברים שלי.

חיים אורון: היו פה חברי כנסת ששמעו.

חיים אורון: זה מה שהוא רוצה.

יוסי שריד: מה זה כזאת?

חיים אורון: כזאת שבה סל הבריאות הוא לא 80% הוצאה ציבורית, אלא 60% הוצאה ציבורית ו=20% הוצאה פרטית; שבה סל החינוך הוא במתכונת דומה; שבה סל הרווחה הוא במתכונת דומה.

חיים אורון: זו תפיסת עולמי ואני רוצה להעביר אותה, כי אני חושב שהפרט - - -

יוסי שריד: של פריצקי, אתה מתכוון.

חיים אורון: של פריצקי.

חיים אורון: ולכן, זו מהפכה ממש.

חיים אורון: יש לנו מהפכנים גדולים - ביבי נתניהו וטומי לפיד - ואני חושב שחובת כולנו, ואני שמח - ואני מצטרף לדברים שאמר פה קודם עזמי בשארה, ובזה אני רוצה לסיים.

חיים אורון: אני מאוד מקווה שהשותפות, שהיא לא אחידות, שהיא לא בלי מחלוקות, שהיא לא בלי עמדות שונות גם בנושאים המדיניים וגם בנושאים החברתיים, שהיתה בימים האחרונים באופוזיציה - מאגודת ישראל ודגל התורה וש"ס, עד מרצ והסיעות הערביות, דרך עם אחד ומפלגת העבודה - זה לדעת להסכים על אותם דברים שמסכימים.

חיים אורון: יש פה הרבה דברים שלא נצביע עליהם באופן זהה; יש פה הרבה דברים שאולי נימנע ולא נצביע לפי עמדות של חברינו בסיעות האחרות, שהן לא השקפתנו.

חיים אורון: אבל היתה תחושה משותפת לכולם, שבעצם, אולי בפעם הראשונה באופן כל כך מובהק, מוצגות פה שתי תפיסות וצריך להכריע ביניהן, ומי שבוחר באחת - דוחה את השנייה, ומי שבוחר בשנייה, בשלנו - חייב לדחות מכול וכול את סל הדברים הרעים, החמורים, שישנם כאן.

מוחמד ברכה: תודה לחבר הכנסת אורון על הדברים החשובים והמאלפים והרציניים והמעמיקים.

מוחמד ברכה: כן, זו עבודה לשירות כל הכנסת וכל חבריה.

מוחמד ברכה: יישר כוח.

מוחמד ברכה: רשות הדיבור לחברת הכנסת לאה נס.

מוחמד ברכה: אחריה - לחבר הכנסת דוד טל.

מוחמד ברכה: סליחה – לחברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ואני רציתי לברך אותה - - -

לאה נס: אתה יכול לברך אותי, אבל ככה - - -?

מוחמד ברכה: תמיד אתה יכול לברך.

לאה נס: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, כנסת נכבדה, זה יומיים אנו שומעים את חברי האופוזיציה מעבירים ביקורת על התוכנית הכלכלית, מתוך תמיהה על הקיצוצים הנדרשים.

לאה נס: מה ההיתממות הזאת?

לאה נס: כולנו הרי מודעים למצב הכלכלי הקשה והבעייתי.

לאה נס: בכל יום נקלעים עסקים קטנים וחברות לקשיים, אשר גוררים תביעות פירוק כנגדם.

לאה נס: המשק כולו עומד - לדברי החשב הכללי - בסכנת קריסה; יש ירידה בזרימת ההון לישראל ובריחת הון מסיבית בעקבות המצב הכלכלי-הביטחוני; שוק הנדל"ן בשפל שלא היה כמותו מעולם; ענף ההיי-טק שהביא לפריחה כלכלית בעשור האחרון נמצא במשבר זה כבר, ועל המצב הקשה בענף התיירות אין צורך להכביר מלים.

לאה נס: לכן, ברור לכולנו - חברי האופוזיציה והקואליציה - כי חולשת המשק והמערכת הפיננסית מחייבת את הממשלה לנקוט צעדים ליציאה מהמשבר וליצירת צמיחה.

לאה נס: חברי האופוזיציה, אשר אך לפני שנתיים הצביעו בעד התוכנית הקודמת והקיצוצים הגדולים, הודו בעצמם שאין ברירה ושצריך לעשות שינוי במדיניות, לרבות קיצוצים בכל תחומי התקציב.

לאה נס: בהסתייגויות יש אומנם טענות רציניות, אבל האם לא היה ראוי יותר להעלותן באופן ענייני, מאשר להגיש הסתייגויות על מלים כמו אפונה במקום כרובית או חזון במקום עתיד?

לאה נס: יש מין תחושה, כי במקום לנתב לפתרון אמיתי בנושא כל כך קריטי של הבראתה של כלכלת ישראל, האופוזיציה עסוקה במשחקי טקטיקה ותקשורת.

לאה נס: למרות העובדה שחשוב לתמוך בתוכנית הכלכלית, אנו לא נעשה זאת בשמחה אלא מכורח המציאות.

לאה נס: עם זאת אבקש להתייחס לשני נושאים הקרובים ללבי: אתמול צוינו 100 שנים להסתדרות המורים.

לאה נס: בחרתי לפתוח בהתייחסות לתוכנית הכלכלית בנקודה הרלוונטית לנושא זה.

לאה נס: השנים המשמעותיות ביותר לפיתוח היכולת והחשיבה של האדם הן שנות הילדות.

לאה נס: כדי להעמיד דור חזק ואיכותי, שיביא לקידום המדינה ולפיתוחה בכל התחומים, לא די לדאוג לסטודנטים.

לאה נס: היכולת להשפיע באופן משמעותי על הדור הבא תלויה בחינוך הראשוני, בבתי-הספר היסודיים והתיכוניים.

לאה נס: יאנוש קורצ'ק, מורה שהיה לסמל בשל דבקותו בשליחות ההוראה גם בימי השואה הטרופים, כתב: "מתחת לתלבושת האחידה פועמים מאה לבבות שונים.

לאה נס: מאה ילדים – מאה אנשים אשר לא 'כמעט', לא 'מחר', אלא כבר עכשיו, היום, אנשים הם".

לאה נס: מלבד הפן המהותי האידיאולוגי של העניין, זהו חישוב כלכלי טהור.

לאה נס: מדובר כאן על ההון האנושי, שיש לפעול בתבונה בכל הנוגע לו.

לאה נס: כדאי שלא נקום מחר בבוקר ונגלה שאיבדנו את כל המניות שלנו בבורסה של החיים.

לאה נס: קיצוץ בתקציב החינוך אינו עניין של מה בכך.

לאה נס: כל שקל שמקוצץ היום משעות העשרה, מתגבור מתקשים ומקידום חינוך מיוחד, יביא להפסד כפול ומשולש בעוד עשור, כשילדים אלה יהוו את חוד החנית של הכוח היצרני, הבונה והמפתח של מדינת ישראל.

לאה נס: כדי להעלות את רמת החינוך בארץ, יש לדאוג כי מקצוע ההוראה יהיה נחשב ומבוקש ביותר כך שהעוסקים בו יהיו הטובים והמוצלחים ביותר, אשר יובילו את ילדינו לחינוך מתקדם ומפותח.

לאה נס: לשם כך עלינו לדאוג לתגמול הולם הן כלכלית והן במעמד המורה.

לאה נס: יש אמרה: "אם ברצונך לזרוע לשנה – זרע חיטה.

לאה נס: אם ברצונך לזרוע לעשר שנים – נטע עצים.

לאה נס: אם ברצונך לזרוע למאה שנים – חנך בני אדם".

לאה נס: השקעה במורים טובים תוביל לחינוך טוב ואיכותי לדור העתיד שלנו.

לאה נס: לכן, טוב שהקדישו מחשבה נוספת ושינו את הקיצוץ בסעיפים אלה.

לאה נס: ואם בילדים עסקינן, עניין קצבאות הילדים בתוכנית הכלכלית הוא נושא חשוב לעתידנו ולעתיד ילדינו.

לאה נס: בישראל קיימים חוקי-יסוד ועקרונות-על, כדוגמת השוויון והשמירה על כבודו של אדם, הזוכים לעליונות במדרג הנורמטיבי שלנו.

לאה נס: לדעתי, עיקרון נוסף שעלינו להעמיד כעיקרון-על, הוא חשיבות הילודה וההגנה על הילד.

לאה נס: הציווי הראשון שנתן האל לאדם היה מצוות ההולדה.

לאה נס: על-פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, חלה בשנה האחרונה ירידה בגידול האוכלוסייה היהודית.

לאה נס: אם ברצוננו לשמור על השיעור היהודי באוכלוסייה כפי שנשמר עד היום, עלינו לעודד ילודה ולא לקצץ בתמיכה שהמדינה נותנת בתחום זה.

לאה נס: זו הדרך הטובה ביותר להבטיח כי מדינת ישראל תמשיך להתקיים בביטחון כמדינה יהודית.

לאה נס: למרות הצורך האמיתי לקצץ היום כדי להביא לצמיחה מחר, יש לדעתי עקרונות-על, כפי שציינתי בפתח דברי, אשר בכל מקרה אל לנו לפגוע בהם ויהי מה.

לאה נס: לא ייתכן לפגוע בהקמתו וביצירתו של דור העתיד שלנו.

לאה נס: אם נפסיק את התמיכה בילדים בישראל, איך נוכל לוודא כי כל ילד במדינת ישראל יזכה למזון, ללבוש ולחינוך הולם?

לאה נס: מי יגן על כל ילד וילד כדי שיזכה לחיות באיכות חיים ראויה?

לאה נס: מלבד הפן ההומניטרי ישנו, שוב, הטיעון הכלכלי הטהור.

לאה נס: אם אנחנו רוצים ליצור בישראל חברה בריאה, המחזיקה את עצמה, עלינו לוודא כי יסודותיה, זאת אומרת ילדיה, מטופלים וגדלים כראוי.

לאה נס: לכן אני אומרת: תוכנית חירום כלכלית חדשה – כן.

לאה נס: שינוי המערך התקציבי – כן.

לאה נס: צמצומים ואי-נוחות – כן, כי אין ברירה.

לאה נס: אבל פגיעה בילדים – בשום אופן לא.

לאה נס: יש לשנות את שיטת מתן קצבאות הילדים כך שמשפחות ברוכות ילדים שמצבן הכלכלי איתן, לא יקבלו אותה קצבה שתקבל משפחה קשת-יום.

לאה נס: ויש דרכים לממש זאת.

לאה נס: דוגמה לכך היא שיטת מיסוי הקצבאות.

לאה נס: אם הקצבאות ייחשבו לחלק מהכנסת המשפחה, משפחה שהכנסתה אינה מגיעה לסף המס תהיה פטורה ותקבל למעשה קצבה מלאה, ומשפחה שהכנסתה גבוהה תשלם מס על הקצבאות, ובצדק.

לאה נס: רק כך יתקיים צדק אמיתי, ונוכל להיות שקטים, כי בחברה נאורה ומתוקנת כשלנו קיימים תנאים מינימליים נאותים המגינים על כל ילד וילד באשר הוא.

לאה נס: טוב שנושא זה ייבדק ויישקל מחדש.

לאה נס: אני שמחה לשמוע שהנושא הזה עומד עכשיו על סדר-היום, וכבר יש צוות שבוחן את זה.

לאה נס: אף שכבר הקלו בקיצוצים, זה עדיין לא מספק.

לאה נס: אני מקווה שישנו את השיטה ויהיה צדק אמיתי לילדים שלנו.

לאה נס: לסיום, ההצבעה היום לא תהיה, כפי שאמרתי בתחילה, מתוך שמחה אלא מתוך אילוץ וכורח המציאות, לאור המצב הכלכלי הקשה.

לאה נס: כולי תקווה שבעזרת השם נצליח באמצעותה להוציא את המשק לדרך חדשה של צמיחה כלכלית ולפתרון הבעיות הקשות של המשק.

לאה נס: אני מתפללת שכך יהיה.

לאה נס: תודה רבה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חברת הכנסת פינקלשטיין, יש פה תיקון.

משה כחלון: חבר הכנסת אברהם רביץ, אחריו – חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, אחריה – חבר הכנסת דוד טל, וזה סופי.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חברת הכנסת לאה נס, הייתי מאוד רוצה שדיבורים כמו שלך לא יהיו בגדר נס, אלא שזה יהיה הטבע, שכל חברייך בליכוד יבינו את מה שאת השכלת להבין בזמן כה קצר כאן בכנסת.

אברהם רביץ: מעבר לדברים הנכונים והנכוחים שאמרת באשר לקצבאות הילדים – אני מסכים עם כל מה שאמרת, לרבות המיסוי – מצאת את הדרך אשר הליכוד או אלה העומדים ליד ההגה שכחו ולא הבינו.

אברהם רביץ: זה שורש הבעיה של התקציב הזה.

אברהם רביץ: שכחו שגם אם יש דברים שנכון לעשותם, צריך לעשות אותם במשורה, בזמן המתאים, לאורך הזמן המתאים, ולא לעבוד מול עם שלם, הייתי אומר נגד עם שלם, בשיטת "זבנג וגמרנו", והבאנו שלום על ישראל וכלכלה טובה.

אברהם רביץ: צריך אורך רוח בדברים שנוגעים לבני אדם.

עסאם מח'ול: אתה מאמין שדרך נס הם יבינו?

אברהם רביץ: שמעתי את דבריה לראשונה.

אברהם רביץ: אינני יודע אם כבר בירכו אותך, כנראה שכבר היה לך נאום ראשון.

אברהם רביץ: בשבילי זה הנאום הראשון שלך, ואני מברך אותך.

אברהם רביץ: תראה, אנחנו היהודים – אולי גם בתרבות שלכם – אסור לנו לסמוך על נס, לכן אנחנו פה.

אברהם רביץ: אבל כאשר אין ברירה, תמיד סמכנו על נס, כי אנחנו אומרים שבסופו של דבר מי שמנהיג את העולם הזה הוא הקדוש-ברוך-הוא, אנחנו בני האדם מסתובבים ועושים קצת "קיבעצן".

אברהם רביץ: אני אומר שזאת הבעיה של התוכנית הכלכלית החדשה.

אברהם רביץ: אני יכול לעבור סעיף סעיף ולראות את זה.

אברהם רביץ: אני כן עשיתי שיעורי בית ולמדתי.

אברהם רביץ: עשיתי זאת מתוך שגרה - אי פעם גם אנוכי הייתי יושב-ראש ועדת הכספים ולמדתי ללמוד את התקציב.

אברהם רביץ: ודאי שכל דבר הוא טוב, אבל צריך לראות את העיתוי, הזמן והמועד.

אברהם רביץ: בכלל, אנחנו עומדים פה בפני התרחשויות עצומות.

אברהם רביץ: גם בעניין השלום יש מהפך.

אברהם רביץ: לבוא היום עם תוכנית שמזעזעת כל משפחה בישראל, כל אם ואב, כל אשה בוגרת, כל קשיש?

אברהם רביץ: לכל בית בישראל נכנסת התוכנית הזאת, ואני אומר לכם: בלי חמלה.

אברהם רביץ: לא ייתכן לנהל מדינה – ומדינה זה בני אדם בראש ובראשונה – כאילו אנחנו עוסקים באיזה מבחן במעבדה.

אברהם רביץ: במעבדה הכול בסדר, אם יפסיקו את כספי ההעברה ויעבירו את הכול לייצור ויעבירו את הכול לצמיחה כלכלית, ודאי שנוכל למצוא לפנינו מודל שמעט מאוד מדינות בעולם יוכלו לומר שהן הגיעו אליו.

אברהם רביץ: אבל אנחנו עוסקים בבני אדם.

אברהם רביץ: כבר סיפרתי את הסיפור, שרופא חדש מסתובב לו בבית-החולים ואומר: זה בית-החולים הטוב ביותר שראיתי, יש כאן מעבדות, יש כאן חדרי ניתוח, יש כאן כלים מכלים שונים, אבל מסתובבים כאן אנשים חולים, הם מפריעים לכל העסק.

אברהם רביץ: זה בדיוק העניין.

אברהם רביץ: לכל אחד מהמין האנושי יש בעיות, לא נבראנו שלמים - נבראנו ישרים, וגם את זה קלקלנו.

אברהם רביץ: אלוקים ברא את האדם ישר - והמה חישבנו חשבונות רבים.

אברהם רביץ: חוסר החמלה הזה מבצבץ מכל סעיף וסעיף ומכל הסעיפים גם יחד.

אברהם רביץ: באמת צדקת, חברת הכנסת לאה נס, עיקר העיקרים והחיסרון הגדול בתוכנית הזאת הוא הפגיעה הישירה בקצבאות הילדים, בקצבאות הקשישים ובקצבאות החד-הוריות.

אברהם רביץ: זו פגיעה ממש ישירה, מיידית.

אברהם רביץ: אותך, הגברת נס, הייתי עושה שליח מצווה להעביר את זה למי שצריך, את מייצגת כאן את הליכוד, אין אף אחד אחר.

אברהם רביץ: אדוני, אתה מהליכוד?

משה כחלון: אני מהליכוד, אבל לצורך העניין אני לא מייצג אותו עכשיו.

אברהם רביץ: אתם יודעים שהיתה הקלה גדולה מאוד בעניין של קצבאות הילדים על-ידי שר האוצר.

אברהם רביץ: היו הרבה לחצים מגופים שונים, ואף-על-פי שהיום אנחנו "צ'ילבה" עם הליכוד, כשראינו שהגיעו מים עד נפש אמרנו: טוב, ננסה לדבר עם האוצר.

אברהם רביץ: ואכן דיברנו על נושא אחד, שהוא החשוב ביותר בעינינו, וזה קצבאות הילדים.

אברהם רביץ: והנה באה הישועה.

אברהם רביץ: שר האוצר אמר: אני אתן לכם הקלה, אני אחלק את זה לא לארבעה תשלומים, או לארבעה קיצוצים, אלא לשבעה.

אברהם רביץ: אמרנו: נו, זה אותו סיפור שבו הכניסו את העז ואחר כך הוציאו אותה.

אברהם רביץ: גם זה משהו.

אברהם רביץ: פרסמנו זאת בכל כלי התקשורת שלנו.

אברהם רביץ: אבל מה אמר שר האוצר?

אברהם רביץ: אני לא יכול לשנות את התשלום הראשון, כי זה כבר נכנס לחישובי התקציב.

אברהם רביץ: לכן החליט שר האוצר, שמתוך שבעת התשלומים האלה, התשלום הראשון יהיה בשיעור של 27%.

אברהם רביץ: אני לא יודע למה.

אברהם רביץ: אני יודע שמחלוקה לארבע יוצא 25, אבל לא, 27%.

אברהם רביץ: מי ילך להילחם על 2%?

אברהם רביץ: מה מתברר?

אברהם רביץ: אתמול קיבלתי את הנייר הפנימי של האוצר לביצוע.

אברהם רביץ: נכון שאלה יהיו שבעה תשלומים, אבל בתוך חצי השנה הראשונה הקיצוץ יהיה 50%, כי במקום שהתשלום השני יהיה 12%, הוא יהיה 22.5%.

אברהם רביץ: זאת אומרת, בתוך חצי שנה משפחות שהיו קונות לחם וחלב – אתם יודעים מה, אני לא רוצה לדבר על לחם וחלב, אני רוצה לדבר על ארטיק, טוב?

אברהם רביץ: מותר לילד עברי לאכול לפעמים ארטיק?

אברהם רביץ: החשבון שוב מתגלגל.

אברהם רביץ: לאמור, רק אחרי חצי שנה חמשת התשלומים הבאים יהיו בשווה.

אברהם רביץ: אני מניח שבאוצר יושב פקיד ואומר: או שהכלב ימות או שהפריץ ימות לאחר חצי השנה, בינתיים ניקח 50%.

אברהם רביץ: אני שואל את עצמי - עוד פעם זה חוזר על עצמו - למה לשקר?

אברהם רביץ: נגיד שאי פעם נרצה לעשות הסכם נוסף עם מפלגה זו או אחרת.

אברהם רביץ: דרך אגב, אני רוצה לומר לך, שהליכוד הפסיד בגדול, אני אומר את זה בגילוי לב.

אברהם רביץ: עד כה כמושכל ראשון אצלנו – ידענו שלאחר הבחירות יאשימו אותנו בכך – אנחנו פונים בראש ובראשונה לליכוד ונענים.

אברהם רביץ: הנה, ישנו כאן חבר הכנסת יצחק הרצוג, והוא מכיר אותנו.

אברהם רביץ: מפלגת העבודה הציעה לנו תנאים בלתי רגילים להצטרפות לממשלה בראשות מפלגת העבודה, אבל אמרנו "לא".

אברהם רביץ: חשוב לנו לתמוך במפלגה שמצהירה שהמסורת מאוד חשובה בעיניה.

יצחק הרצוג: אני מקווה שהתפכחתם.

אברהם רביץ: אני מקווה שתוכיחו את עצמכם בכך.

אברהם רביץ: זה שאנחנו התאכזבנו מהליכוד זה ברור, אבל אין בעיה להתאכזב גם מכם, יש כמה ז'וליקים אצלכם.

יצחק הרצוג: את הטעויות ביחסים אתם עשיתם.

אברהם רביץ: אני לא מדבר על יחסים, אני מדבר על הגישה, על מטרת המדינה, על מטרת קיומו של האדם.

אברהם רביץ: אני מדבר על דברים בספירות אחרות שאתה מכיר אותם מבית אבא, מבית סבא.

אברהם רביץ: אני מוכרח לומר בצער, שהליכוד הפסיד.

אברהם רביץ: כי זה שלא היתה לנו אמונה שהליכוד WILL DELIVER THE GOODS, שהוא באמת יקיים את אשר הוא מבטיח, זה היה לנו גם קודם.

אברהם רביץ: אבל כיום לבוא להונות אותנו תוך כדי המשא-ומתן ולהרכיב ממשלה דווקא עם שינוי - זה מרחק בין מה שהליכוד הצהיר ביחס שלו אל מקורות ישראל, ביחס שלו אל עם ישראל ואל תורת ישראל.

אברהם רביץ: ככה?

אברהם רביץ: בגלל איזה חשבון שאיננו חשבון?

אברהם רביץ: קרו דברים.

אברהם רביץ: אנחנו כבר לא בכיסו של אף אחד באופן אוטומטי.

אברהם רביץ: בכל סעיף שנוגע לנו, כאשר אנחנו כאובים מכל צד, שם מצאו לנכון לקצץ היום.

אברהם רביץ: אני יכול להקריא בפנייך את השורה של הסעיפים, חלק מהמפורסמים שבהם וחלק שאיננו מפורסם, מה שנקרא הסעיפים הקטנים.

אברהם רביץ: את דיברת על חינוך, ואת גם יודעת שבראש מעיינינו זה חינוך ילדינו, כפי שאנחנו מבינים.

אברהם רביץ: אנחנו לא רוצים ללמוד לפי השיטות החדשות, מה לעשות?

אברהם רביץ: יש כאן מיליון אזרחים ואזרחיות במדינה שמאמינים במסורת, בתורת ישראל, וכך הם רוצים לחנך את ילדיהם.

לאה נס: הרבה יותר ממיליון.

אברהם רביץ: הרבה יותר ממיליון אפילו.

אברהם רביץ: נראה שאני גם כן בעניין הזה תפוס בממסדיות מסוימת.

אברהם רביץ: לא שהחינוך המודרני הליברלי כל כך הצליח.

אברהם רביץ: הרי התברר שבשיטות המודרניות לא יודעים לקרוא.

אברהם רביץ: לא יודעים לקרוא, לא מבינים את הכתוב.

אברהם רביץ: ואני השתתפתי בישיבות, הייתי סגן שר החינוך ואני מכיר את הבעיה.

אברהם רביץ: אפילו בחשבון, במתמטיקה, ניסו תמיד את השיטות הליברליות ביותר שלא הצליחו, שכבר נכשלו בארצות אחרות.

אברהם רביץ: ניסו אותן על גבם של ילדינו.

אברהם רביץ: אז מה הם באים עם הגדלות הזאת ורוצים ללמד אותנו דעת, כאשר מי שהיום ליברלי עוד טיפס על העצים כשאנחנו כבר הקימונו תלמודי תורה, בתי-ספר, בתי-אולפנא.

אברהם רביץ: כל ההמצאה הזאת של בית-ספר שמתכנסים בו ילדים ולומדים יחד, זוהי המצאה מתקופת התנאים.

אברהם רביץ: ולכן, אנחנו רוצים ללמד את בנינו לדרך ארץ, לתורה, לקיום מצוות, למשמעת פנימית, לדעת שיש משהו למעלה ממך, ולא להיות בן בלי-יעל.

אברהם רביץ: ודווקא בגלל זה המציאו את ה"ליבה" ואמרו: אתם לא תקבלו כסף כי אינכם מצטרפים ל"ליבה".

אברהם רביץ: רחמנא ליבא בעי.

אברהם רביץ: הקדוש-ברוך-הוא רוצה את לבו של האדם.

אברהם רביץ: וזה יש אצלנו בכמויות.

אברהם רביץ: ובזה באה התוכנית הכלכלית החדשה לפגוע בכל נערה ונער בישראל שלומדים במערכות החינוך החרדי.

אברהם רביץ: ומספרים לעם שאנחנו מקבלים יותר.

אברהם רביץ: אני עומד כאן ומוכן להתחייב - - -

משה כחלון: זמנך תם, אבל אתה יכול לסיים.

אברהם רביץ: אני עומד כאן ומתחייב בשם מערכות הציבור החרדי, ואני חושב שבעניין הזה אני מייצג גם את ש"ס.

אברהם רביץ: תנו לנו רק את מה שמגיע לנו כמו כל ילד עברי, כמו כל ילד במדינת ישראל.

אברהם רביץ: אגורה אחת לא יותר, אבל גם לא פחות, ולא נדרוש שום דבר.

אברהם רביץ: הרי כל הדבר הוא עקום על עקום.

אברהם רביץ: למה אנחנו צריכים בכלל לדרוש?

אברהם רביץ: אתם יודעים במה עסוקים חברי הכנסת החרדים?

אברהם רביץ: דברים מדהימים.

אברהם רביץ: שום חבר כנסת לא מטפל באלה כלל.

אברהם רביץ: צריכים לבנות כיתה, צריכים גיר, צריכים לוח.

אברהם רביץ: צריך לשלם את הנסיעות של הילדים, לפי החוק, לפי הקריטריונים.

אברהם רביץ: בזה אנחנו עוסקים כל השנה, למלא חורים.

אברהם רביץ: ואני אינני רוצה לגזול מזמנכם ולנצל את אדיבותו של היושב-ראש.

אברהם רביץ: אני רק רוצה לומר את הדבר הבא, לומר את זה לאחי ורעי - לממשלה אמרתי כמה שיכולתי - לומר לאחי ורעי: אנחנו, אסור לנו להתייאש, חס ושלום.

אברהם רביץ: לימדנו את ילדינו, ואני זוכר אותי עצמי, בתת-תנאים, מתוך עוני מלא, במיוחד במה שכרוך במבנים, בצדדים הפיזיים, והיינו שמחים ועליזים.

אברהם רביץ: המצאנו לבד את המשחקים שלנו, בנינו לבד את הצעצועים שלנו, ושמחנו וחינכנו, וברוך השם, אנחנו קיימים עד היום הזה.

אברהם רביץ: ואנחנו נמשיך.

אברהם רביץ: גברת נס, את אתנו, אני מאוד שמח.

אברהם רביץ: אנחנו נמשיך להיות קיימים עד סוף כל הדורות, עד ביאת משיח צדקנו במהרה בימינו, ואז כולם יפתחו את עיניהם ויראו איזה עם גדול אנחנו יכולים להיות.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, בבקשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש שינויים בסדרי הדיון?

משה כחלון: אין שום שינוי.

גילה פינקלשטיין: הייתי צריכה להיות אחרי אחמד טיבי.

משה כחלון: כשהגעתי לכאן קראתי את הסדר המעודכן.

משה כחלון: אם לא היית, אז אני אחזור עליו.

משה כחלון: כשאני הגעתי קיבלתי סדר חדש והוא כדלהלן: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, אחריה – חבר הכנסת דוד טל, עשר דקות.

משה כחלון: הוא פיצל מזמנו ונתן לחברת הכנסת אילנה כהן חמש דקות.

משה כחלון: עד כאן זה בסדר?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא, אבל בשביל גילה אני מוכן לוותר.

משה כחלון: אני חייב לציין את אדיבותך.

משה כחלון: לאה נס קיבלה דקה.

גילה פינקלשטיין: - - -

משה כחלון: אבל חבר הכנסת טל נתן לה דקה מזמנו, ולחברת הכנסת אילנה חמש דקות.

משה כחלון: הוא עשיר.

גילה פינקלשטיין: ברשימה המקורית הייתי אחרי חבר הכנסת אחמד טיבי.

משה כחלון: כזאת אדיבות של עם אחד לטובת הקואליציה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רוחב לב, מה צריך יותר.

גילה פינקלשטיין: אני חייבת לך.

אילנה כהן: העיקר שתחשבי על נשים שצריכות לפרוש בגיל 67.

גילה פינקלשטיין: נכון, זה בדיוק מה שאני רוצה לומר.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בעוד שעה קלה נצביע על הצעת חוק מקיפה, רב-תחומית, שיש בה מידה לא מועטה של מהפכנות.

גילה פינקלשטיין: האוצר הגדיר את ההצעה כתוכנית להבראת כלכלת ישראל.

גילה פינקלשטיין: לפנינו פרוגרמה מקיפה המבקשת לחלץ את המשק הישראלי מאחד המשברים החמורים ביותר שידע: מיתון מעמיק, אבטלה גואה, שפל בתיירות ובהשקעות חוץ, התמוטטות העסקים הקטנים, צמצומים גורפים באלו הגדולים, סימפטומים כואבים שהופכים למכלול כבד מנשוא.

גילה פינקלשטיין: יש לברך על האומץ שבנקיטת הצעד הזה שיש בו פריצת דרך ותקווה ליציאה מהמשבר.

גילה פינקלשטיין: זו לא תוכנית פשוטה, יש בה כידוע פגיעה במעוטי יכולת שצומצמה במידה ניכרת, ואסביר בהמשך איך וכיצד ומה ניתן לעשות.

גילה פינקלשטיין: תחילה אני מבקשת להתייחס בקצרה לכמה הסתייגויות שהגשתי.

גילה פינקלשטיין: בפרק י"ב הדן בנושא הביטוח הלאומי מוצע להחמיר בכמה דרכים עם הזכאים לדמי אבטלה.

גילה פינקלשטיין: על אף המגמה הנכונה בעיקרה, נדמה לי שההחמרה גורפת מדי, הקריטריונים מעט נוקשים.

גילה פינקלשטיין: בין היתר מציע החוק המונח לפנינו להאריך את התקופה שבה יישללו דמי אבטלה ממי שהתפטר מרצונו או סירב לעבודה שהוצעה לו בלשכת התעסוקה מפרק זמן של 30 יום ל=90 יום.

גילה פינקלשטיין: בנוסף, מבקש סעיף 58 בתוכנית לתקן את סעיף 165(ד) כך שמובטל מתחת לגיל 35 יהיה חייב לקבל כל עבודה שהוצעה לו, ובלבד שהשכר המוצע בה לא יפחת משכר המינימום והיא אינה מחייבת שינוי מקום מגוריו.

גילה פינקלשטיין: בסעיף זה ביקשתי להוריד את גיל המקסימום שעליו חלה ההגבלה האמורה על חובת קבלת הצעת עבודה לגיל 32.

גילה פינקלשטיין: וזה למה?

גילה פינקלשטיין: תופעת האבטלה, לצערנו, התרחבה גם לגילים צעירים והיא היום נחלתם של צעירים רבים בשנות ה=20 וה=30 לחייהם.

גילה פינקלשטיין: סעיף אחר בהצעת החוק, בפרק הדן בתחום התקשורת, עוסק בהפחתה הדרגתית של אגרת הטלוויזיה.

גילה פינקלשטיין: אומנם, לא ניתן היה להגיש הסתייגויות לסעיף זה, אבל אני רואה כי מחובתי להעיר עליו.

גילה פינקלשטיין: גם הגשתי הצעת חוק פרטית לביטול אגרת הטלוויזיה.

גילה פינקלשטיין: נדמה לי שההפחתה חייבת להיות חדה יותר.

גילה פינקלשטיין: ובכן, סעיף 30 בהצעת החוק שלפנינו מבקש לתקן את סעיף 28 לחוק רשות השידור כך שבשנת 2004 יופחת שיעור האגרה ב=10%.

גילה פינקלשטיין: אני הייתי מציעה להגדיל את שיעור ההפחתה ל=15%, ולו כדי לתת לציבור תחושה שמשהו משמעותי באמת קורה סוף-סוף בתחום הזה ושההתייעלות מגיעה גם לפתחו מן הצד החיובי שלה.

גילה פינקלשטיין: הסתייגות אחרת שהגשתי עוסקת בפרק ח', מס הכנסה.

גילה פינקלשטיין: סעיף 32 לתוכנית מבקש לעדכן את סעיף 9 לפקודת מס הכנסה כך שפטור ממס לנכים ולעיוורים יינתן רק אם הנכות נקבעה לתקופה של מעל 12 חודשים.

גילה פינקלשטיין: זה נראה לי מאוד מרחיק לכת.

גילה פינקלשטיין: מצב קשה הוא מצב קשה.

גילה פינקלשטיין: עיוורון ונכות הם סבל בל יתואר, גם אם הוא נמשך פרק זמן קצר.

גילה פינקלשטיין: על כן אני מציעה לתקן כאן:

גילה פינקלשטיין: במקום 365 ימים רצופים, 182 ימים, כלומר חצי שנה.

גילה פינקלשטיין: בדרך זו תימצא, להערכתי, המידתיות הנכונה בין הרצון לחסוך ככל האפשר לבין הרצון האמיתי שלנו לתמוך באנשים נכים ועיוורים.

גילה פינקלשטיין: אין ספק שהתוכנית פוגעת קשה בנשים.

גילה פינקלשטיין: כחברה בוועדה לקידום מעמד האשה, אני רוצה להשמיע כאן את זעקתן של נשות ישראל.

אילנה כהן: מה להשמיע?

אילנה כהן: להצביע עליהם.

אילנה כהן: אנחנו לא חירשים.

גילה פינקלשטיין: עדיין יש אי-צדק וחוסר שוויון בקידום נשים בעבודה.

גילה פינקלשטיין: שכר הגברים גבוה פי 1.6 משכר הנשים.

גילה פינקלשטיין: עדיין האבטלה בקרב נשים גבוהה יותר.

גילה פינקלשטיין: לגבי גביית מס בריאות, מס עקרות-הבית: דרשנו לבטל את הצעת האוצר להטיל מס על עקרת-הבית, שלא נראה הגיוני.

גילה פינקלשטיין: האוצר הציע הטלת מס בריאות בשיעור של 84 ש"ח מדי חודש.

גילה פינקלשטיין: לבסוף, לאחר לחץ שלנו, הוחלט כי שיעור המס יופחת ל=70 ש"ח בחודש, ואנחנו נמשיך להיאבק להורדתו לגמרי.

גילה פינקלשטיין: אני מבקשת לחזור לרמת המקרו - -

אילנה כהן: כמורה, את ידעת כשיצאת מבית-הספר כמה כסף קיבלת?

אילנה כהן: כמה הורידו לך?

אילנה כהן: לא דנים על גיל הפרישה.

אילנה כהן: כשמורה יוצאת לפנסיה, את יודעת כמה כסף היא תקבל?

גילה פינקלשטיין: עכשיו אני מגיעה לזה.

גילה פינקלשטיין: אני מדברת על זה עכשיו.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחברת הכנסת אילנה כהן.

גילה פינקלשטיין: אני מבקשת לחזור לרמת המקרו.

גילה פינקלשטיין: אין ספק כי הצורך לחלץ את המשק ממשבר דורש התגייסות כללית וגובה מחיר, ולעתים מחיר לא פשוט, מכל אזרח בישראל.

גילה פינקלשטיין: אולם ממה שנראה כאסון פיננסי בתחילת הדרך, שונו פרטים רבים בתוכנית המוצעת; למשל, לא יאוחדו רשויות ולא תועלה הארנונה בשיעור שנקבע תחילה.

גילה פינקלשטיין: בישיבת הפתיחה של השדולה למען הילד, שקיימנו סמוך לפתיחתה של הכנסת השש-עשרה, התריעו גורמי מקצוע על העברה סמויה של תחנות טיפות-חלב לקופות-החולים, וחברת הכנסת אילנה כהן עמדה בראש המאבק ואכן הצליחה והצלחנו וההצלחה גדולה.

גילה פינקלשטיין: הכוונה להעביר את תחנות טיפות-החלב לקופות-החולים בוטלה.

גילה פינקלשטיין: כחברה בוועדת החינוך, כממלאת-מקום מזכ"ל הסתדרות המורים בעמותה לקידום ההוראה והחינוך בישראל במשך עשר שנים, אני שמחה כי פיטורי המורים צומצמו במידה ניכרת.

גילה פינקלשטיין: בתחילה דובר על פיטורי 16,000 מורים, ולבסוף הורד מספר המפוטרים ל=6,000, בעקבות ההסכמים של ארגוני המורים.

גילה פינקלשטיין: אנחנו נמשיך במאבק.

גילה פינקלשטיין: כפי שציינה חברתי, חברת הכנסת אילנה כהן, עדיין יש הרבה להילחם למען האשה המורה.

גילה פינקלשטיין: למשל, בתחום הפיקוח.

גילה פינקלשטיין: רוב העמדות, משרות הפיקוח הן בידי גברים, ואין שום סיבה שלא תהיה אשה בעמדת פיקוח.

גילה פינקלשטיין: כפי שאתם יודעים, לאשה נשמה יתירה והיא יכולה לעשות בעת ובעונה אחת פעולות רבות, בהצלחה גדולה.

גילה פינקלשטיין: הוועדה המשותפת לוועדת החינוך וועדת הכספים, שבראשה עמדתי, דנה בשני סעיפים כבדי משקל הנוגעים לתחום החינוך.

גילה פינקלשטיין: אני יכולה להביע סיפוק מכך שהצלחנו להוציא מן התוכנית את הכוונה לדחות בשנתיים את החוק המעניק חינוך חינם לילדים חולים שנעדרו מבית-ספרם למעלה מ=21 יום.

גילה פינקלשטיין: גם הסעיף השני, שילובם של ילדים עם מוגבלויות במסגרת בית-ספר רגיל, הוצא לבסוף מן התוכנית, לאחר מאבק עיקש, ממושך ולא פשוט, על אף התעקשות האוצר לאורך כל הדרך.

גילה פינקלשטיין: אני רוצה להזכיר את ההישגים של חוק הספריות הציבוריות, שהוא חוק חשוב, תרבותי וחינוכי מהמעלה הראשונה.

גילה פינקלשטיין: אני משתתפת בבקשתו של הרב, שעולם התורה היקר לנו לא ייפגע.

גילה פינקלשטיין: אין ספק כי התוכנית היא פשרה כואבת ולא פשוטה, מן הרצוי למצוי.

גילה פינקלשטיין: בל נשכח שמאז ומתמיד היינו ויש לקוות שנישאר מדינת רווחה; מדינה הדוגלת בכלכלה חופשית, אך אין בה קפיטליזם דורסני, שמתעלם משוועת הפרט שבתוכה.

גילה פינקלשטיין: זעקותיהם של המפגינים כאן, בימים האחרונים, לא נעלמות ואסור שנתעלם מהן.

גילה פינקלשטיין: אני מקווה שעשינו במשותף, כל חברי הבית זה, איש איש בדרכו, כל מאמץ כדי להוביל את החברה הישראלית בנתיב סלול, מבטיח, לקראת עתיד טוב יותר.

גילה פינקלשטיין: נעשה הכול כדי להוציא את המשק מן הבוץ העמוק שאליו שקע, ומי ייתן שהדרך הזאת אכן תוכיח את עצמה ותוביל לצמיחה ולשגשוג לרווחת כולנו.

גילה פינקלשטיין: תודה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת דוד טל, בבקשה.

משה כחלון: עשר דקות

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה, אדוני.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, מה כבר לא נאמר על הסעיפים השונים בסעיפי התקציב, שבתוכנית ההבראה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: על מה עדיין לא דובר?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נאמרו הרבה מאוד דברים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל, אני חושב שיש איזו נקודה שכדאי לגעת בה, כדי להסביר מדוע המתקפות בעיתון "ידיעות אחרונות" היום על כל מיני קרנות כאלה ואחרות ומי אחראי לגירעונות של קרנות הפנסיה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני רוצה להזכיר לכולנו, שכשקרה מה שקרה בבנק למסחר, אנשי האוצר החליטו ותבעו את פיטוריו של המפקח על הבנקים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אמרו אנשי האוצר: היות שקרה מה שקרה והמפקח על הבנקים לא היה ער לכך, הוא צריך להסיק את המסקנות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל, אדוני היושב-ראש, מי היה אחראי על הפיקוח על קרנות הפנסיה, על שוק ההון?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא האוצר?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש מפקח מיוחד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: המפקח על שוק ההון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא היה צריך לראות את זה והיה צריך להתריע.

יהודית נאות: - - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הם ראו והם דיברו עם השרים לדורותיהם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני לא מבחין בין ממשלת ליכוד לממשלת עבודה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל דבר הם לא רצו לעשות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היו פה מרחבים ענקיים של הפקרות בלתי רגילה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אנשים שהיו צריכים לפקח על הנושאים הללו, לא עשו דבר וחצי דבר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכן הם לא יכולים לרחוץ בניקיון כפיהם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, אני גם לקחתי את הדוחות האקטואריים, המאזנים, של שלוש קרנות הפנסיה הגדולות של 30, 40 השנים האחרונות ובדקתי, ובכולם, בלי יוצא מהכלל, מופיעות הערות של האקטואר במאזן, שאומר ומציין שבעוד כך וכך שנים הקרן תהיה גירעונית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היא לא תעמוד בזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הדליקו נורית ולא הזיז להם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הדליקו נורה ולא קרה דבר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הדליקו אבוקה גדולה ושום כלום לא קרה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אז למה הם באים בטענות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הם היו צריכים לעשות את זה לפני כולם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל כדי להיות הגון והוגן עם אותם אנשים שישבו בתפקיד של מפקחים על שוק ההון אני מוכרח לומר, לאחר בדיקה שעשיתי עם שניים מהם, שהם ראו את זה ואמרו לשרים הרלוונטיים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ואף שר לא שאל, לדבריהם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה היה בחזקת תפוח אדמה לוהט, וכל אחד אומר: אחרי המבול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני אהיה פה שנתיים, שלוש, ארבע ואעביר את זה הלאה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: וכך זה עבר משר אחד לשר שני, משר שני לשלישי, והקרנות התנהלו כפי שהתנהלו, ולא היה אכפת להם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מדבר על אנשי האוצר לדורותיהם, כל מי שטיפל בנושא הזה והשרים, שרי האוצר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בכנס קיסריה הערתי את תשומת לבם לנושא.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: דומני שישבו שם שלושה או ארבעה שרי אוצר, ואף לא אחד מהם קם ואמר שזה לא נכון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כך שעם כל הכבוד, אפשר להאשים כך ואפשר להאשים אחרת, ניהול כזה וניהול אחר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני לא מחזיק מזה, אבל אפשר להגיד הכול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל צריך להגיד את כל האמת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צריך גם להגיד: רבותי חברי הכנסת, יש שני סוגי ביטוח פנסיה, DB ו=DC - Defined Benefit ו= Defined Contribution.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ובעצם היה לנו לפי השיטה הראשונה - Defined Benefit - איזון בין-דורי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זאת אומרת, היום הצעירים משלמים למבוגרים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הצעירים הללו יהיו מבוגרים, הצעירים אחרים ישלמו להם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכן, כל אחד היה צריך לשלם על השני, אלא שלצערי מספר האנשים שעובדים הלך והצטמצם עם הזמן, לעומת מספר האנשים שמקבלים את הפנסיה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם לפני 10, 20 שנה היו חמישה או שישה אנשים שעבדו והם שילמו את הפנסיה לאדם אחד, היום זה הולך לכיוון ארבעה אנשים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אגב, באירופה זה יותר קשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה הולך לשלושה, ובשבועות האחרונים קראתי שבצרפת או במקום אחר, זה הולך להיות אחד על אחד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכן המשבר גדול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: המשבר גדול גם משום שבזמנם הגיעו עולים חדשים, בשנות ה=50 וה=60, והיתה להם פנסיית יסוד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שהפרישו רק 4% ואולי 5%.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זו פנסיה של נכות ושאירים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: עם הזמן, ברבות הימים - - - אני מקדם בברכה, את מכובדנו, יושב-ראש הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשותו, אמשיך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ובכן רבותי, היתה פנסיית יסוד לחלק גדול מהאנשים שהגיעו למדינת ישראל, לא הפרישו להם הרבה כסף, כפי שצריך, ובשלב מסוים החליטה מדינת ישראל, שהיא רוצה להיות מדינת רווחה חברתית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא יהיה אפשר לזרוק את האנשים האלה בבוא היום אל מחוץ למעגלים, שלא תהיה להם שום קצבה, ולכן הכניסו אותם למעגל של פנסיה מקיפה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אין שום ספק שכתוצאה מכך נוצרו גירעונות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה לא יכול לשלם 4% ובעצם לבקש ולתבוע לאחר מכן 17.5%.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חסר כסף.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גם בגלל Benefit Defined, שהיה האיזון הבין-דורי, נוצרו מצבים כאלה שאנשים בדקו וקבעו להם את הפנסיה על-פי שלוש השנים האחרונות או השנה האחרונה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אין שום ספק שהשכר בשלוש השנים האחרונות, אדוני היושב-ראש, היה גבוה הרבה יותר מאשר בתחילת העבודה, לפני 20 או 30 שנה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכן, נוצר עם הזמן הגירעון הזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני רוצה לומר עוד יותר מכך, רבותי חברי הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש מה שנקרא פנסיה תקציבית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זו פנסיה שהמדינה מכסה בה את עובדיה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גם שם יש גירעונות אקטואריים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא, הם לא קוראים לזה גירעונות אקטואריים, הם קוראים לזה התחייבויות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה לא כמו בקרנות הפנסיה ההסתדרותיות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אגיד לך את האמת, אדוני היושב-ראש, כנבחר ציבור, אני מתלבט ברגע זה מה אני צריך לעשות: האם לגלות גילוי נאות כאן לציבור שיושב ורואה אותנו, ואולי זה עלול לפגוע במשק המדינה; או להשאיר את זה בקרבי ולא להוציא את זה החוצה?

ראובן ריבלין: ומה החלטתך?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה אדוני היה מציע לי, כפרלמנטר ותיק?

ראובן ריבלין: אני הייתי מציע לך - כל מה שעם לבבך ושאתה שלם אתו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני אהיה שלם עם עצמי אם אומר:

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כאן יש גירעונות כאלה - 60 מיליארד ויש כאלה שסבורים של 130 מיליארד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל אתם יודעים מה גובה ההתחייבויות של המדינה לגבי הפנסיה התקציבית?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תזרוק מספר, אדוני.

ראובן ריבלין: להתחייבויות של המדינה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כן, לגבי פנסיות תקציביות.

ראובן ריבלין: אני בדרך כלל זורק מספרים אחרי שלמדתי את הנושא לפני ולפנים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: סתם ככה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם יש גירעון כזה של 60, 70 מיליארד בקרנות הפנסיה של ההסתדרות, כמה התחייבויות יש פה?

ראובן ריבלין: אני יכול לומר: אולי אפילו יותר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הרבה יותר.

יהודית נאות: 120.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גברתי תעלה בקצת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ואולי עוד קצת ועוד קצת ועוד קצת, אל תעצרי, תמשיכי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 500 מיליארד שקלים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כשאני אומר 500 מיליארד שקלים התחייבויות, אלה התחייבויות כולל של הרשויות המקומיות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה גם כספי מדינה, מה לעשות?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה מגיע מאותו מקור.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מדבר על הרשויות המקומיות, האוניברסיטאות וכל הגופים הללו.

ראובן ריבלין: לשנת התקציב הזאת?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה לאורך זמן.

ראובן ריבלין: כמה זמן?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גם הגירעונות של קרנות הפנסיה, זה לא לשנה הזאת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה לאורך זמן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: קרן "מבטחים" עוד 38 שנים אולי תגיע לגירעון ותהיה אולי - - -

ראובן ריבלין: העניין הוא, שבעוד 38 שנים, כשיגיע זמן הפירעון, לא יהיה.

ראובן ריבלין: ולמדינה, בעזרת השם תמיד יהיה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יהיה גם יהיה, מפני שהמדינה הבטיחה בזמנה לראשי ההסתדרות, חיים רמון ואורון ואחרים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היא התחייבה, זה תמורת זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: פעם אחר פעם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל 500 מיליארד שקלים - - -

אילנה כהן: גם ראש הממשלה והממשלה.

אילנה כהן: שר האוצר ב=1995 היה נאמן והוא חתם על זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל 500 מיליארד שקלים, למה התלבטנו לומר?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: פחדתי שחברות דירוג האשראי ישמעו אותי ואז אולי ידרגו אותנו ל=CCC או DDD.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש DDD?

ראובן ריבלין: עדיין לא, אבל אנחנו נגיע לזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אז אולי יהיה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מאוד חששתי מזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל זו המציאות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: המציאות מרה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני לא שומע שהם באים ואומרים לנו: גם אנחנו חטאנו, עווינו, פשענו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא אומרים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: איך אתה אומר?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה כספי מדינה ויש מדינה שתשלם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מודיע לך, שגם המדינה תהיה חייבת לשלם לכל מי שהפריש מכספו, רק בדרך היא שודדת ממנו עוד הרבה מאוד כספים שהיא לא היתה צריכה לשדוד ממנו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שעל כך בוכה הנביא ועל כך דובר כבר אתמול, והדבר בא לידי ביטוי בהפגנה הגדולה שהיתה, ההפגנה החברתית הגדולה, אם כל ההפגנות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: באו והגיעו עשרות אלפי אנשים והביעו את מחאתם בנושא הזה, מתוך כוונה ומתוך תקווה שיהיה מישהו שישמע אותם, מתוך כוונה ומתוך תקווה שמישהו ישנה את מה שהוא חושב לעשות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, אחד מהעונשים הגדולים שבתוכנית הזאת, שרוצים לחייב את הפנסיונרים בדמי ניהול של 2% על הפנסיה שהם מקבלים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני שואל אותך, מדוע?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה זה דמי ניהול 2%?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה המון כסף בשביל פנסיונר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אנחנו מדברים על שורה אחת בלבד במחשב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא יותר משורה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה יודע, פעם, בבנק הפועלים לאבא שלי היה נייר ערך של כמה אגורות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: פעם, בשנות ה=50, ה=60.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בכל פעם הם גבו ממנו דמי שמירה על הנייר הזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא היה אצלם בכספת, היה צריך לשמור שלא יגנבו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל עם הזמן השיעורים והעמלות הלכו וגדלו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בשלב מסוים אמרתי להם: רבותי, היום זה נשמר במחשב וגובים על זה עשרות שקלים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אותו דבר כאן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גובים 2% מפנסיונר שכל ימיו עבד קשה והניח את התשתית למדינה הזאת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: עבד קשה בכבישים, בעבודות דחק, בפרדסים יום ולילה, קור וחום, ורוצים לגזול ממנו את המעט הזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מדוע?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, אני חושב שזה גילוי של חוסר רגישות בלתי רגיל.

ראובן ריבלין: אדוני שם לב, שזמנו הולך ומתקצר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני שם לב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מניח שהפעם הזאת, היות שזאת הפעם האחרונה, אני אנצל את טוב לבו ואת רוחב לבו של היושב-ראש, ואין לי שום ספק שהוא ייעתר לבקשתי, כדי לסיים רעיון.

ראובן ריבלין: העניין הוא שיש חברים רבים בתור.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אנחנו לא נעבור את השעה 14:00.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה יהיה בסדר.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אילנה כהן, יש לך חמש דקות.

ראובן ריבלין: אם היא תיתן לך, אני אשמח.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני נתתי לה, אדוני.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היא תישאר ותדבר.

ראובן ריבלין: זמנו של אדוני תם.

ראובן ריבלין: עכשיו, מה יהיה?

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אילנה כהן מייד אחריו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מייד מסיים: אני רוצה לגעת בנושא הבריאות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תראה, אדוני, בנושא הבריאות כבר ציינתי אתמול והסברתי מדוע חסרים כמיליארד ו=800 מיליון שקל, משום שההוצאה הלאומית היתה 3,100 ש"ח בשנת 1995, היום היא 2,800 ש"ח; נומינלית אני מדבר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם אני לוקח את ההפרש של 300 ש"ח כפול מספר האזרחים במדינת ישראל, כ=6 מיליונים, אנחנו מקבלים מיליארד ו=800 מיליון שקל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל חסרים משאבים, כדי שאנשים יוכלו לקבל טיפול מינימלי טוב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: עכשיו, לא זאת אף זאת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש התעלמות מגורמים אחדים, למשל מגידול דמוגרפי, שלא באים לידי חשבון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: דיברנו כמה פעמים על בניית איזה מנגנון עדכון אוטומטי, כדי שהכספים יעודכנו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל אף אחד לא שואל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: וזה, למשל, חוץ מהנושא הטכנולוגי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כאמור, אדוני יודע שהטכנולוגיה מתקדמת ומתפתחת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נכנסים תרופות חדשות, מכשירים חדשים, כלים חדשים, לטובת בריאותו של האזרח.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל הדברים האלה לא נעשים וכל הזמן שוחקים עוד ועוד, עוד ועוד, עד דק, את כל הכספים שמיועדים לבריאותו ולרווחתו של האזרח במדינת ישראל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לאדוני, שגזל מחברת הכנסת כהן רק 24 שניות.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: לא נביא את זה בחשבון בכלל.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אילנה כהן.

ראובן ריבלין: לרשות גברתי חמש דקות.

ראובן ריבלין: אין לי כל ספק שהיא תצליח, בזמן העומד לרשותה, למסור את המסר שהיא מבקשת למסור.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אילנה כהן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בתחילת דברי אני רוצה לגנות את מה שקרה עם עובדי "חיפה כימיקלים", את הצורה שבה הכו אותם.

אילנה כהן: אני רוצה להגיד לכם, ששלשום ראיתי בטלוויזיה איך ניפחו להם את הפנים ממכות באלות.

אילנה כהן: אני חושבת שזה דבר שאסור שיקרה לנו במדינה.

אילנה כהן: כך גם לגבי הנכים.

אילנה כהן: היום הנכים יושבים בירושלים.

אילנה כהן: אנחנו רואים שפעם אחת אנשים נלחמים בשביל לקבל הסכם, פעם שנייה הם נלחמים על כך שיישמו אותו, ופעם שלישית הם נלחמים על כך שלא ישנו להם אותו.

אילנה כהן: כולנו ראינו אתמול את אלפי האנשים שהגיעו להפגנה.

אילנה כהן: אלה היו אנשים צעירים, אנשים שעובדים, והרבה פנסיונרים שבאו למחות על מה שעושים להם בפנסיה.

אילנה כהן: אני רוצה להגיד לכם, שאם היו עושים בדיקת רנטגן לכל חברי הכנסת – ואני לא מאשימה אותם – היו מוצאים שאין הרבה חברי כנסת שמבינים בסעיפים של הפנסיה.

אילנה כהן: אם היו עושים להם צילום רנטגן, היו רואים את האמת שלהם.

אילנה כהן: אבל מה קרה?

אילנה כהן: אנשים באים לפה להצביע על דבר שהוא חוצה מפלגות.

אילנה כהן: מדובר בהורים שלנו.

אילנה כהן: האם זה שונה אם הם שייכים למפלגה כזאת, או למפלגה כזאת, או למפלגה כזאת?

אילנה כהן: אני מאשימה את משרד הבריאות, שנתן בתחום תוחלת החיים.

אילנה כהן: אז מה עכשיו יבואו ויעשו עם האנשים?

אילנה כהן: האם מישהו ראה את כל הפרקים?

אילנה כהן: הרי רב הנסתר על הנגלה.

אילנה כהן: מה קורה?

אילנה כהן: פתאום באו ונתנו סמכות החלטה לאדם אחד, שהוא המפקח על שוק ההון.

אילנה כהן: בכל סעיף מופיע: המפקח יחליט, המפקח יחליט, המפקח יחליט, המפקח יחליט.

אילנה כהן: וזאת בלי שנתנו הזדמנות לחברי הכנסת לבחור מה להחליט בסעיפים מהותיים.

אילנה כהן: אתן לכם דוגמה.

אילנה כהן: מי שהיה בשיטת שלוש השנים האחרונות, אומרים לו שמרגע זה יפסיקו את השיטה הזאת, ומעתה ואילך זה ילך לפי שיטת הממוצעים.

אילנה כהן: איך זה יחושב?

אילנה כהן: – המפקח יחליט.

אילנה כהן: מה זה?

אילנה כהן: הוא יחליט לפי איך שהוא יישן בלילה?

אילנה כהן: מדברים על מונופולים.

אילנה כהן: פה נתנו לאדם אחד ויחיד להחליט.

אילנה כהן: אף שהרבה חברות כנסת לא נמצאות פה, אני רוצה לפנות לכל חברות הכנסת.

אילנה כהן: זה מאוד נעים, כל אחת שעושה קריירה יכולה לעבוד הרבה שנים.

אילנה כהן: אני רוצה להגיד לכן, שיש נשים שעובדות בשתי משרות, לא יעזור.

אילנה כהן: אולי לאט לאט זה יתחיל להשתנות.

אילנה כהן: ילד שבוכה בלילה בבית, למי הוא קורא בדרך כלל?

אילנה כהן: – לאמא.

אילנה כהן: לא ראיתי הרבה שקוראים: אבא.

אילנה כהן: זה דבר ידוע, זה דבר טבעי ולגיטימי.

אילנה כהן: כשאשה חוזרת מיום העבודה שלה - - -

מל פולישוק-בלוך: למה?

אילנה כהן: בחייך, תני לי, תני לי.

אילנה כהן: תאמיני לי שאני אומרת מה שאני יודעת.

אילנה כהן: זה כמו שבבית-חולים חולה צועק "אחות".

אילנה כהן: הוא לא צועק משהו אחר.

אילנה כהן: הוא צועק: אחות.

אילנה כהן: זאת עובדה.

אילנה כהן: אני באה ואומרת, שגם היציאה של הנשים לעבודה היא כזאת שהן בדרך כלל לא במקום הראשון כשלוקחים אותן למקום העבודה.

אילנה כהן: אני רוצה להגיד לכם, רבותי, שיש מקצועות שאי-אפשר להעלות לגביהם את גיל הפרישה.

אילנה כהן: אנשים עובדים בבתי-חרושת, גם גברים וגם נשים.

אילנה כהן: רוצים להעלות להם את גיל הפרישה.

אילנה כהן: צריך לחשוב על זה.

אילנה כהן: אנחנו לא נגד.

אילנה כהן: אבל אני רוצה להגיד לכם, שכשחולה נכנס לחדר ניתוח, לאחר שהוא יוצא ופוקח את העיניים, אם הוא רואה אחות בת 70, הוא עוצם את העיניים בחזרה.

אילנה כהן: אותו דבר לגבי מורים.

אילנה כהן: יש מקצועות שבהם זה לא עניין של גיל.

אילנה כהן: יש מקצועות שפשוט נשחקים בהם.

אילנה כהן: אדבר על הסקטור שאני מייצגת.

אילנה כהן: אני רואה אחיות שעובדות כל כך קשה, במחלקות אונקולוגיות, במחלקות לטיפול נמרץ וכו'.

אילנה כהן: איך הן עובדות?

אילנה כהן: הן לא עובדות מ=08:00 עד 15:00.

אילנה כהן: הן עובדות יום-יום, בוקר, ערב, לילה, שבתות וחגים.

אילנה כהן: אתם לא יודעים מה זה.

אילנה כהן: אני יכולה להגיד לכם, שכשאני עשיתי משמרות, לאחר שהייתי גומרת משמרת לילה ובאה הביתה, והילד שלי היה רק קורא:

אילנה כהן: אמא – הלכה לי כל השינה, כי כל השעון הביולוגי משתנה.

אילנה כהן: כמה שנים אתם רוצים להחזיק אותן?

אילנה כהן: אתם באמת חושבים שאחות בת 67 יכולה עוד לעשות שמירת לילה?

אילנה כהן: אני רואה שבמליאה אנשים נרדמים, מנמנמים.

אילנה כהן: ראינו איך הצביעו בוועדת הכספים מתוך שינה על דברים מאוד חשובים.

אילנה כהן: אז את זה לא צריך להביא בחשבון?

אילנה כהן: לא אמרתי שלא צריך להעלות את הגיל.

אילנה כהן: אבל אני חושבת שכשמדובר בפנסיה, בדבר כל כך מהותי, צריך לחשוב היטב.

אילנה כהן: ואני לא בעד שההסתדרות תקבל את ניהול הקרנות, כמו שחושבים שזה הסעיף העיקרי.

אילנה כהן: אני באה ואומרת: אתם רוצים שנעלה את דמי הגמולים, אתם רוצים שהפנסיונר ישלם עוד 2%, אתם רוצים שאדם, כשעוד לא העלו לו את גיל הפרישה, ישלם קנס, כי לא נותנים לו לעבוד עד גיל 67, אלא אומרים לו: על השנים הנותרות אתה תשלם קנס.

אילנה כהן: ואני שואלת אתכם, ואמרתי זאת שלשום, ואזכיר זאת עוד הפעם - - -

ראובן ריבלין: רק שגברתי סיימה את הזמן המוקצב לה.

ראובן ריבלין: אני חושב שאת אומרת דברים חשובים ביותר, וחבל שסיעתך לא נתנה לך יותר זמן.

אילנה כהן: אני מצטערת, הייתי צריכה לדבר יותר, אבל הייתי עסוקה עם הבן שלי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שטרן גם הוא רוצה לדבר.

אילנה כהן: אומר רק משפט אחד, ובזה אסיים.

אילנה כהן: אנשים יעבדו יותר, ישלמו יותר ויקבלו פחות.

אילנה כהן: אם אנחנו אנשים שחושבים על הזקנים שיוצאים לפנסיה, והאריכו להם את תוחלת החיים – אז תנו להם לחיות בכבוד.

אילנה כהן: תודה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחברת הכנסת כהן.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת יורי שטרן.

ראובן ריבלין: לרשותו של אדוני עומדות 15 דקות.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת חיים כץ עם חמש דקות.

ראובן ריבלין: אחריו – השר הנכבד לשעבר, ולעתיד אני מקווה, חבר הכנסת נסים דהן, שגם לו יעמדו 15 דקות.

ראובן ריבלין: לאחר מכן – חבר הכנסת אהוד רצאבי.

ראובן ריבלין: לאחר מכן – חבר הכנסת יצחק הרצוג.

ראובן ריבלין: יסיים – חבר הכנסת יולי אדלשטיין.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, כבוד השרה, השרה לאיכות הסביבה, שיש לי מזל לעבוד אתה בתור יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה - אומנם רק התחלנו לעבוד יחד - חברי הכנסת, אנחנו מצויים בסיום הדיון על התוכנית הכלכלית, תוכנית להבראת המשק והכלכלה, ואנחנו לא יכולים להתעלם מהמאורע הגדול, הפוליטי, שהתרחש בתחילת השבוע, והוא אימוץ, על-ידי ממשלת ישראל, הצעדים המוגדרים בתוכנית מפת הדרכים.

יורי שטרן: זה היה צעד מיותר ומזיק בכיוון אימוץ התוכנית, שהיא תוכנית קטלנית למדינת ישראל.

נסים דהן: זה לא נושא הדיון כרגע.

נסים דהן: הדיון הוא על התוכנית הכלכלית.

יורי שטרן: זו מפת דרכים קטלנית.

נסים דהן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן, אדוני לא יודע שבעניין זה כל אחד יכול לומר - - -

נסים דהן: הדיון הוא לא על הצעדים המדיניים שיהיו בעוד 50 שנה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן, הואיל וראש הממשלה קבע, שהתוכנית המדינית קשורה בתוכנית הכלכלית, בוודאי חבר הכנסת שטרן רוצה להסביר.

נסים דהן: אולי שהוא יסביר איך נותנים מחר בבוקר חלב לילדים.

ראובן ריבלין: אדוני לא יאמר לו מה הוא צריך להסביר.

ראובן ריבלין: אתה רוצה לשמוע, אבל הוא ישמיע לך את מה שהוא רוצה לומר.

ראובן ריבלין: מה אפשר לעשות?

יורי שטרן: דווקא מחבר הכנסת דהן הכי פחות ציפיתי למתקפה כזאת.

יורי שטרן: היות שחלק מההסברים שניתנו להצדקת החלטת הממשלה הם הסברים כלכליים, ואומרים לנו שבלי זה לא תהיה ישועה לכלכלת ישראל, אזי הדברים אכן קשורים.

יורי שטרן: אני חושב שהם קשורים קשר הפוך, כי כל תוכנית שהיא לא תוכנית מציאותית, כל תוכנית שדינה להיכשל וליפול עלינו בעוצמה רבה, היא תוכנית מזיקה לכלכלת ישראל.

יורי שטרן: זה שאתה יוצר לחודש, חודשיים, שלושה חודשים, איזו ציפייה לטוב, ואחר כך יש שוב נפילה – זה נותן מכה שהיא כל פעם קשה יותר ויותר לכלכלת ישראל.

יורי שטרן: אסור לנו ליצור את האשליות האלה.

יורי שטרן: אבל, אתייחס לתוכנית כשלעצמה.

יורי שטרן: קודם כול, היא תוכנית איומה ונוראה, כי היא באמת אומרת לעולם כולו, לפלסטינים, לשאר ארצות האסלאם, לכל המחבלים בעולם, שהטרור אכן משתלם.

יורי שטרן: למה הטרור משתלם?

יורי שטרן: כי לפני האינתיפאדה, לפני שפיכת הדמים, לפני הטבח, לא דיבר הממשל האמריקני על הקמת המדינה הפלסטינית העצמאית, ואפילו ממשלות ישראל, על סוגיהן השונים, לרבות ממשלות המערך, לא העזו להכיר בכך שבסופו של דבר חייבת לקום מדינה פלסטינית ריבונית, אלא רמזו כך או אחרת.

יורי שטרן: דווקא לאחר שפיכות הדמים ולאחר הטרור, הפלסטינים מקבלים את בינאום הסכסוך ואת ההכרה בחיוניות של המדינה הפלסטינית.

יורי שטרן: מה זה אם לא פרס לטרור?

יורי שטרן: מה זה אם לא הוכחה לכך שהטרור משתלם?

יורי שטרן: מה זה?

יורי שטרן: זה דבר איום ונורא, וגם מבחינה אמריקנית וגם מבחינה ישראלית הוא מנוגד כשלעצמו לכל העקרונות שלנו ושלהם במלחמה בטרור.

יורי שטרן: התוכנית הזאת גם עושה את הפסקת הטרור לדבר מותנה.

יורי שטרן: אין שם דרישה חד-פעמית שהטרור ייפסק, שארגוני הטרור יפורקו, שכל המעורב בטרור יעמוד לדין, שכל ארגוני הטרור וכל הארגונים הפוליטיים והארגונים הכלכליים שעזרו לטרור – הכול יפורק.

יורי שטרן: זה אינו.

יורי שטרן: המדיניות האמריקנית, כפי שהיא באה לידי ביטוי למשל בעירק, משום מה לא חלה על השטח הזה.

יורי שטרן: אומרים שם שאלה יפסיקו להרוג אנשים, ואלה, אנחנו, נפסיק את בניית היישובים.

יורי שטרן: איזה מין משוואה זאת?

יורי שטרן: איך יכול להיות שהצעדים הפלסטיניים מותנים או שהם שווים או שהם אמורים להתאזן על-ידי הפסקת בנייה, על-ידי מחוות הומניטריות?

יורי שטרן: זה מנוגד לעצם הרעיון של מלחמה בטרור, ולכן זה כשל עמוק של המדיניות האמריקנית בראש ובראשונה.

יורי שטרן: כמובן למדינת ישראל אסור לקבל את המשוואות האלה.

יורי שטרן: ומי תומך בתוכנית הזאת?

יורי שטרן: מי לוחץ על ישראל לקבל אותה כלשונה ללא הסתייגויות?

יורי שטרן: ידידנו הטוב יאסר ערפאת, ידידינו הטובים האירופים, הצרפתים למיניהם, כל מיני כאלה שבוגדים בנו יום-יום.

יורי שטרן: הם התומכים.

יורי שטרן: ומי מתנגד?

יורי שטרן: כל החוגים הפרו-ישראליים בארצות-הברית, גם הליברלים למיניהם, מסתייגים מהתוכנית.

יורי שטרן: ברוסית אומרים: תגיד לי מי הידיד שלך ואני אגיד מי אתה.

יורי שטרן: מי הידידים של התוכנית הזאת?

יורי שטרן: אויבי ישראל, הבוגדים במלחמה בטרור.

יורי שטרן: אלה שאף פעם לא אתנו ולא עם ארצות-הברית, הם התומכים.

יורי שטרן: ומי השופטים?

יורי שטרן: ממשלת ישראל צירפה להחלטה שלה שורה של הסתייגויות שרובן הן הסתייגויות מאוד מאוד משמעותיות ומהותיות.

יורי שטרן: מי בכלל ייקח את ההסתייגויות האלה כמצע לפעולה?

יורי שטרן: ומי ישפוט אם מה שאנחנו דורשים, כמו פירוק ארגוני הטרור, רפורמות אמיתיות וכו', אכן יתבצע?

יורי שטרן: מי ישפוט, אנחנו?

יורי שטרן: בשום פנים ואופן.

יורי שטרן: במקרה הטוב האמריקנים, במקרה הרע קוורטט ששלושה-רבעים שלו זה האו"ם האנטי-ישראלי, זו אירופה האנטי-ישראלית וזו רוסיה שלא תמכה בפעולה האמריקנית בעירק ובדרך כלל מצביעה עם הערבים במוסדות האו"ם.

יורי שטרן: אלה הם השופטים והם אלה שיגידו לנו: נו-נו-נו.

יורי שטרן: הצד הפלשתיני בסדר, תתקדמו הלאה, תפרקו את היישובים, תסיגו את הכוחות, תיתנו להם לחיות כדי שאחר כך הם יהרגו אותנו.

יורי שטרן: לכן, התוכנית הזאת היא בלתי מתקבלת על הדעת.

יורי שטרן: ככזאת היא לא יכולה להיות טובה לכלכלה הישראלית.

יורי שטרן: אם היא לא טובה לביטחון, אם היא לא טובה למעמד האמיתי שלנו באזור, אם היא מעודדת טרור, איך היא יכולה לגרום לשינוי משמעותי, לא לטווח מיידי של תנודות אלה ואחרות בבורסה, אלא לטווח קצת יותר ארוך, אפילו של חצי שנה, שנה?

יורי שטרן: איך היא יכולה לתרום לפיתוח כלכלי של מדינת ישראל, להחזרת המשקיעים, להחזרת התיירות?

יורי שטרן: שום דבר היא לא יכולה לתרום.

יורי שטרן: להיפך, הפתרון הזה של המדינה הפלסטינית על שטח מצ'וקמק של 5,000 מטרים רבועים, שהם יחזירו לשם פליטים כביכול, הצפיפות תהיה שם גדולה פי כמה וכמה מכל מקום אחר בעולם.

יורי שטרן: התוכנית הזאת היא הכי דמיונית, הכי לא מציאותית, הכי אשלייתית שיכולה להיות לפתרון הסכסוך הישראלי-הערבי, כי היא זאת שנותנת לסכסוך הזה לחיות עוד מאה שנה.

יורי שטרן: היא בונה גטו כזה נוראי לפלסטינים, ששום דבר חוץ מפיצוץ מבפנים לא יכול לקרות שם.

יורי שטרן: שום יציבות, שום פתרון, שום שיתוף פעולה, רק איום על ישראל, איום על ממלכת ירדן, כי אלה כיווני ההתפשטות של היצור הבלתי-יעיל ובעל הכוח האפסי להתקיים כלכלית קודם כול.

יורי שטרן: מדינה שלא יכולה להתקיים כלכלית ולקיים את אזרחיה היא מדינה שתחיה אך ורק על מיתוסים, על מיתוסים של חזרה ליפו, של חזרה ללוד, של חזרה לחיפה, של חזרה לירושלים.

יורי שטרן: ככה היא תחיה וככה היא תהפוך למוקד, למרכז, למקור של הרבה מאוד הטרדות והרבה מאוד אי-יציבות, פעילויות טרור, מלחמות, וככה תיראה בסוף גם הכלכלה האזורית.

יורי שטרן: איום ונורא.

יורי שטרן: וכנגד זה, אנחנו צריכים להציב מול הרשות הפלסטינית כל הקריטריונים של מלחמה בטרור שהאמריקנים מעלים ומפעילים בעירק – פירוק טוטלי של כל הארגונים, הדחה טוטלית של כל האנשים המעורבים בטרור.

יורי שטרן: אתם יודעים שבעירק 10,000 חברי מפלגת בעת' לא יהיו שותפים לתהליך הדמוקרטי, לא יצביעו בבחירות כי הם כבר נגועים ברודנות ובטרור.

יורי שטרן: ההנהגה הפלסטינית, אבו-מאזן למיניהם, מי הם אם לא אנשי טרור?

יורי שטרן: אין להם מקום בשום הייררכיה פוליטית עתידית.

יורי שטרן: הם צריכים לעמוד לדין.

יורי שטרן: חלק בוודאי מועמדים לדין, אחרים פשוט מנוטרלית פוליטית.

יורי שטרן: הפסקת מימון של כל הארגונים האלה.

יורי שטרן: פירוק של כל המבנים הפוליטיים שעזרו לטרור, נתנו חסות לטרור.

יורי שטרן: איסוף נשק.

יורי שטרן: בקיצור, ניצחון במלחמה המתמשכת בטרור זה מה שיביא את ההרגעה, ואז נדבר עם ירדן, איך שתי המדינות פותרות ביחד את בעיית האוכלוסייה הפלסטינית שיש לה מדינה שהיא רוב בה וזו ירדן, והיא צריכה גם לקבל זכויות אזרח וזכויות אדם בשטחים שבהם היא חיה, אם אצלנו, אם בירדן ואם בלבנון או במקומות אחרים.

יורי שטרן: בו-זמנית, בתחום הכלכלי, ממשלת ישראל חייבת ליצור מקורות לצמיחה כלכלית.

יורי שטרן: היום אנחנו לקראת קבלת התוכנית הכלכלית.

יורי שטרן: התוכנית היא חלקית מאוד, היא הכרחית.

יורי שטרן: כל ההפגנות וכל המחאות יש בהן צדק אמיתי, אבל אין למדינת ישראל כסף גם אם היא תעשה כך או אחרת.

יורי שטרן: יש תיקונים חשובים שצריכים להכניס לתוכנית הזאת, ואנחנו לא נפסיק להיאבק נגד סעיפים אלה ואחרים גם כאשר הם יתקבלו פה בהצבעה.

יורי שטרן: אבל כעיקרון, אין פתרון אחר אלא לקצץ במגזר הציבורי קודם כול, לקצץ בהוצאות הממשלתיות, אבל זה רק חלק ממה שצריכים לעשות.

יורי שטרן: מה יעודד את המשק?

יורי שטרן: מה יעודד את הפעילות העסקית והכלכלית?

יורי שטרן: הצמצום כשלעצמו לא מעודד, הקיצוץ כשלעצמו רק מקטין עוד יותר ועוד יותר את מקורות הצמיחה הכלכלית במשק, ולכן כעבור כמה חודשים שוב קיצוץ ושוב קיצוץ.

יורי שטרן: איפה מקורות ההכנסה?

יורי שטרן: איפה הפעילות הכלכלית שתוסיף מסים ולא תקטין את גביית המסים במשק?

יורי שטרן: לזה הממשלה עוד לא הגיעה.

יורי שטרן: אין תוכנית לעידוד ההשקעות: אפס מיסוי על כל השקעה חדשה במשק הישראלי, שהיא לא תעבור שום בדיקה של מרכז ההשקעות, שום בדיקה.

יורי שטרן: השקעת, הרווחת - לחמש או לעשר שנים יהיה אפס מיסוי על ההכנסות שלך כי אתה מפרנס אנשים שעובדים אצלך, כי אתה קונה בשוק, כי אתה יוצר דינמיקה חיובית במשק הישראלי.

יורי שטרן: ככה גם בהרבה מאוד תחומים, בתחום המיסוי העירוני, בתחום הון חוזר לעסקים קטנים שנסגרים יום-יום, במשמעת התשלומים של הסקטור הממשלתי שהוא הראשון שדופק את מערכת התשלומים במשק, כי הראשונים שלא משלמים בזמן, שמאריכים את תקופת האשראי שהם נותנים לעצמם, אלה הגופים הממשלתיים המונופוליסטיים.

יורי שטרן: גם המשרדים, גם העיריות, גם התעשיות הביטחוניות, הממשלתיות והאחרות, התאגידים הממשלתיים, הם יוצרים את הדבר הנורא הזה של אי-תשלום במשק והם צריכים להיות הראשונים שיקבלו על עצמם איזו משמעת אמיתית בנושא הזה.

יורי שטרן: יש צעדים לעידוד ענף הבנייה, שהתוכנית הכלכלית דווקא מדכאה אותו עוד יותר ועוד יותר.

יורי שטרן: יש צעדים לחיזוק החקלאות, והתוכנית הכלכלית משום מה מתאכזרת בהם מחדש לחקלאים.

יורי שטרן: יש צעדים אמיתיים שצריכים לעשות להגדלת היצוא הישראלי, והממשלה משום מה מבטלת ומרוקנת את קרן השיווק ליצואנים.

יורי שטרן: יש הרבה מאוד דברים שהם לא רציונליים, אבל אותם אנחנו נצטרך לתקן תוך כדי תנועה, כי הקיצוץ הכרחי.

יורי שטרן: בתוכנית הזאת יש רק חלק מהדברים שאנחנו צריכים לעשות.

יורי שטרן: חסר בה חלק של עידוד.

יורי שטרן: הכי חשוב הוא להשלים תוכנית חירום כלכלית בתוכנית חירום חברתית, כי הצמצומים האלה וכל המציאות שנוצרת מול עינינו, אחרי הצמצומים הקודמים ולאחר הצמצומים החדשים, הם תוכנית של התפרקות חברתית.

יורי שטרן: המדינה לא יכולה להתעלם מזה.

יורי שטרן: היא לא יכולה, בתירוץ שאין לה כסף, בכלל לא לחשוב איך ישלמו משכנתאות ואיך עשרות-אלפי משפחות בארץ לא יישארו או-טו-טו מחוסרות דיור מפני שאחרי שאיבדו עבודה וקיצצו שם ופה הן לא יוכלו לעמוד בהחזרי המשכנתה.

יורי שטרן: לא יכול להיות שממשלת ישראל בכלל לא דנה בזה.

יורי שטרן: לא יכול להיות שהיא לא תבוא עם תוכנית פריסת חובות או משהו דוגמת מה שעשו אחרי המשבר הכלכלי של שנות ה=80 - -

ראובן ריבלין: נותרה לאדוני דקה.

יורי שטרן: - - כשבסוף כן באו עם תוכנית מסוימת שעזרה למשלמי משכנתאות.

יורי שטרן: חייבים לעשות את זה.

יורי שטרן: לא צריכים לחכות להפגנות ולהתאבדויות נוספות.

יורי שטרן: חייבים לעשות את זה.

יורי שטרן: חייבים לעשות דברים לטובת הילדים.

יורי שטרן: אם למשפחות אין כסף לפעמים לתת אוכל לילדים, מערכת החינוך חייבת לקבל תקציב מסוים למפעל האוכל החם בבתי-הספר.

יורי שטרן: בעבר, כשהיו משברים כאלה, האוכל היה מסובסד, התחבורה הציבורית היתה מסובסדת במידה ניכרת ועלויות המוצרים הבסיסיים היו מאוד נמוכות, ולכן גם האוכלוסיה הענייה לא היתה יוצאת ממעגל החיים.

יורי שטרן: היום אנחנו על סף קריסה.

יורי שטרן: היום אנחנו באמת מוציאים אנשים אל מחוץ למסגרת החיים המינימליים.

יורי שטרן: לכן, חובה להוסיף לתוכנית החירום הכלכלית את תוכנית החירום החברתית.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת יורי שטרן, שבדיוק סיים עם השעון.

ראובן ריבלין: יעלה חבר הכנסת חיים כץ, שלרשותו עומדות משום מה חמש דקות.

ראובן ריבלין: אני בטוח שבחמש דקות הוא יוכל לומר מה שאמר חבר הכנסת שטרן ב=15 דקות.

ראובן ריבלין: אני מברך את חברת הכנסת נס, שראיתי שנאמה את נאומה הראשון.

לאה נס: זה לא הראשון.

ראובן ריבלין: הכוונה היא: זה שאני ראיתי.

חיים כץ: הוא מתכוון: הראשון היום.

חיים כץ: התיקון במקומו.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו מדברים על התוכנית הכלכלית, ואני לא שוכח לרגע שאני בא מתנועת הליכוד, ממפלגת הליכוד, ואני לא שוכח לרגע שהמצב הכלכלי במשק קשה - אין תיירות ואין צמיחה, ויש כ=300,000 מובטלים, 1.7 מיליון איש מתחת לקו העוני ומעל 500,000 ילדים מתחת לקו העוני - ואני בא להתעסק באחד הדברים שלגבי הם חשובים: הזכות להזדקן בכבוד.

חיים כץ: 1.4 מיליון איש נמצאים בקרנות הפנסיה.

חיים כץ: אני לא יודע כמה זמן תיקח ההצבעה.

חיים כץ: יכול להיות שהיא תארך שש שעות ויכול להיות שהיא תארך 60 שעות.

חיים כץ: אבל, אחרי ההצבעה, בגלל רוב דורסני, בגלל חוסר האפשרות לתת לחבר כנסת להצביע לפי צו מצפונו ולו גם בהסתייגות אחת, יהיה חיסול הפנסיה במדינת ישראל ותהיה פגיעה אדירה בזכותם של הגמלאים האלה להזדקן בכבוד.

חיים כץ: לא יהיה גמלאי אחד שידע מה תהיה הפנסיה שלו אחרי עשרות שנים.

חיים כץ: לא יהיה עובד אחד שיהיה כדאי לו להשקיע בקרנות פנסיה.

חיים כץ: הוא יהיה תלוי בהחלטות כלשהן של מפקח, שאנחנו לא יודעים מי הוא, והוא יהיה בעוד 30 או 40 שנה.

חיים כץ: אנחנו לא מדברים על פנסיה בטווח של שנה או שנתיים.

חיים כץ: אני מסתכל על הליכוד במשבר כלכלי גדול שבא לפתור את בעיות הפנסיה שעלולות להתעורר בשנת 2032 ב"מבטחים".

חיים כץ: אני שומע שתוקפים את ההסתדרות על שחיתויות.

חיים כץ: ההסתדרות לא מעניינת אותי.

חיים כץ: אני בא בהצעה לליכוד, שתיקח ותלאים את הקרנות ותבטיח את זכויות הגמלאים, שתיקח ותעשה בכסף הזה מה שהיא רוצה ותמנה את מי שהיא רוצה בניהול, שתתקן את השחיתויות ותתבע במשטרה את מי שצריך ותעשה מה שהיא רוצה.

חיים כץ: לא שתגזור גזירות ולא תיקח אחריות.

חיים כץ: אני מצפה מהתנועה שלי, שקיבלה 38 מנדטים ועוד שניים, שקיבלה תמיכה מרוב העם, שלא תפגע ב=1.4 מיליון איש, שתיקח אחריות ותגיד: ההסתדרות ניהלה בשחיתות - בסדר.

חיים כץ: ההסתדרות לא תנהל - בסדר.

חיים כץ: אנחנו ננהל.

חיים כץ: קחו את הכסף, ותעשו עם זה מה שאתם רוצים.

חיים כץ: העמיתים ימשיכו לשלם עד יציאתם לפנסיה.

חיים כץ: אני לא רוצה הנחות לעמיתים, אני לא מדבר על העלאת גיל הפרישה, אני לא מדבר על העלאת דמי הגמולים ואני לא מדבר על העמלות שהולכים לגבות אחר כך מהגמלאים.

חיים כץ: עמלות עודפות - אני לא יודע איך מוסרית בא הליכוד ועושה את זה.

חיים כץ: אנחנו מדברים על פנסיה.

חיים כץ: אנשים חוסכים 40, 30 או 20 שנה.

חיים כץ: בתוכנית הזאת, שהיא עמוסה וגדולה, דנו על הפנסיה אולי חמש שעות.

חיים כץ: הגיעו נציגי האוצר בהצהרות דקלרטיביות לוועדת הכספים, ונתנו הצגה כאילו ואמרו: חברי הכנסת מטומטמים.

חיים כץ: לא היה אף נתון מקצועי, אלא רק הודעות: אלה מושחתים, אלה גנבים.

חיים כץ: אלה ככה ואלה ככה.

חיים כץ: אחר כך הם יכולים לשבת ביום שישי בערב ולהגיד: תראו את חברי הכנסת הדבילים האלה.

חיים כץ: אנחנו מכרנו להם 130 מיליארד בלי אף נתון מקצועי.

חיים כץ: אף סוכן שיווק לא היה מצליח למכור מוצר אחד באופן שבו באו פקידי האוצר והתייחסו לחברי הכנסת.

חיים כץ: איך זה יכול להיות?

חיים כץ: אתה בא ומדבר על גורלם של 1.4 מיליון איש ולא נותן נתון אחד, אלא רק שההסתדרות מושחתת וגונבת.

חיים כץ: בסדר, קחו את הקופות.

חיים כץ: קחו את הקופות, אבל תיקחו גם את האחריות.

חיים כץ: מביאים את זה להצבעה ב=06:00, כשכולם ישנים, ואני לא רוצה להגיד אילו מפלגות קיבלו מה, הטבות בנושא הפנסיה, כדי שלא יסתייגו.

ראובן ריבלין: אני מצטער.

ראובן ריבלין: אדוני סיים את זמנו.

חיים כץ: משפט נוסף:

חיים כץ: אני מקווה שעד ההצבעה - ונושא הפנסיה יהיה בסוף הדרך של ההצבעה - אנחנו נפעיל שיקול דעת ונבין שאנחנו המפלגה של העם, שאנחנו רוצים להמשיך ולהיות המפלגה של העם, שהעם והמדינה בנויים מהרבה מאוד אזרחים: אני, את, אתה, היא והם, ואסור לנו בשרירות לב, בחוסר הבנה, לפגוע בציבור שהאמין בנו ונתן לנו את המנדט.

חיים כץ: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת חיים כץ.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת והשר לשעבר נסים דהן, בבקשה.

ראובן ריבלין: חמש דקות עומדות לרשות אדוני.

ראובן ריבלין: אחריו ידבר חבר הכנסת אהוד רצאבי, ואם הוא לא יהיה נוכח ידבר חבר הכנסת יצחק הרצוג.

ראובן ריבלין: יסיים סבב זה חבר הכנסת יולי אדלשטיין.

נסים דהן: אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי חברי הכנסת, אנחנו ממש נמצאים בדקות האחרונות של הנאומים וההסתייגויות ונימוקי ההסתייגויות.

ראובן ריבלין: ערב נעילה.

נסים דהן: ממש כך.

נסים דהן: ואני חוזר על התפילה של החזן בנעילה - פתח לנו שער בעת נעילת שער.

נסים דהן: בעצם, אני פונה לממשלה שלא נמצאת כאן.

ראובן ריבלין: השרה נמצאת פה לידך.

ראובן ריבלין: אבקש לבקש מהשרה להיכנס פנימה.

נסים דהן: אני פונה לחברי הקואליציה שנמצאים פה בייצוג כל כך נמוך של חבר כנסת אחד, שניים.

נסים דהן: הנה, גם חברת כנסת מצוינת שנכנסת עכשיו.

חיים כץ: יותר מהאופוזיציה.

חיים כץ: יולי אדלשטיין ואני - - -

נסים דהן: חבר הכנסת כץ, אתה יודע שהאופוזיציה, כבר אין לה מה לעשות יותר חוץ מלצעוק, לנאום - -

יולי יואל אדלשטיין: הם אפילו לא צועקים.

יולי יואל אדלשטיין: זה ריק.

נסים דהן: - - להפגין, פיליבסטר.

ראובן ריבלין: בקואליציה ותומכיה, כרגע נמצאים פה ב=500% יותר מאשר ב - - - הנה, 300%.

יולי יואל אדלשטיין: הנה הבאנו - - -

יצחק הרצוג: חיים כץ הוא מהאופוזיציה.

חיים כץ: אני מהקואליציה - - -

ראובן ריבלין: קודם היה אחד מול חמישה, והנה עכשיו זה נהיה 200%.

נסים דהן: גברתי השרה, אני חוזר - בתפילת יום הכיפורים, כמעט לפני סיום הצום, עם ישראל עומד ואומר: פתח לנו שער בעת נעילת שער.

נסים דהן: זאת אומרת, בעוד כמה דקות יינעלו השערים וייחתמו הגזירות והאיגרות החתומות של הגזירות יצאו להוצאה לפועל.

נסים דהן: ואנחנו בכל זאת עומדים לפני בורא עולם ומתחננים - ריבונו של עולם, בדקות האחרונות שנשארו תשנה את הגזירה.

נסים דהן: ואנחנו עומדים פה לפנייך, גברתי השרה - לא מתחננים, אבל הפעם אנחנו אומרים לכם, תשנו את הגזירות הכלכליות שגזרתם על רוב העם במדינה הזאת.

נסים דהן: גברתי השרה, בנוהג שבעולם, שחוקי חסד, חמלה וחנינה נובעים לא רק מהסיבה הפרוזאית של הומניות, של דאגה לזולת כצעד הומני-חברתי.

נסים דהן: יש לפעמים איזה שיקול אנוכי מאוד פשוט - שגלגל חוזר בעולם.

נסים דהן: והשיקול האנוכי הפשוט הזה של גלגל חוזר בעולם, מכריח - -

יהודית נאות: זה היה צריך להנחות אתכם בקדנציה הקודמת.

נסים דהן: - - חברות ומדינות ועמים לתקן חוקים כאלה ולחוקק חוקים כאלה וגזירות כאלה, שמביאים בחשבון גם את האפשרות הזאת.

נסים דהן: משום מה, חסד וחנינה בממשלה הזאת לא ראיתי בחודש האחרון.

נסים דהן: אטימות מוחלטת לזעקות לב של ילדים, של נכים, של קשישים.

נסים דהן: אטימות מוחלטת, לא עוזר כלום.

נסים דהן: אז אם לא מצד ההומניות - ואת זה אתם לא רוצים לגלות - אתם תגלו הומניות רק כלפי בעלי-חיים, רק לכלבים, רק לחתולים.

נסים דהן: צריך, אני לא אומר שלא, אבל יש צער בעלי-חיים של הולכי על שתיים, שאותם החלטתם לדכא עד עפר ועד יסוד.

נסים דהן: למה?

נסים דהן: אין לי תשובה, אבל הביאו בחשבון - גברתי השרה, תעבירי את זה לכל הממשלה - זקנים גם אתם תהיו פעם.

נסים דהן: אין מה לעשות, אי-אפשר לעצור את השעון.

נסים דהן: נכים אני מקווה שלא תהיו אף פעם ואני מתפלל, אבל זה יכול להיות.

נסים דהן: זו אופציה קיימת בעולם הזה.

נסים דהן: מה לעשות, אין לכם ביטוח, כמו שאין לי ביטוח.

נסים דהן: לאף אחד אין ביטוח, לא נגד זיקנה, את זה אי-אפשר לעצור, לא נגד נכות.

נסים דהן: בוודאי אתם מצפים שהילדים שלכם - אם לא, אז הנכדים, אם לא הנכדים, הנינים - ייוולדו לתוך חברה מתוקנת, שתומכת בחלש, כי אי-אפשר לדעת מי החלש של מחר.

נסים דהן: וחוקים לא מחוקקים ליום אחד ולא ליומיים.

נסים דהן: משום מה, יש לכם הרגשה בשינוי - אני ואפסי עוד.

נסים דהן: אנחנו נישאר גדולים, חזקים, צעירים, בריאים, עם עיניים כחולות, לא נהיה זקנים, חס ושלום לעולם לא נהיה נכים.

נסים דהן: הילדים שלנו תמיד ייוולדו לתוך השכבות המתאימות והעשירות של צפון תל-אביב.

נסים דהן: ואחרים - עליהם נגזרו הנכות, החולשה.

נסים דהן: אנחנו ביטחנו את עצמנו, איפה?

נסים דהן: אני לא יודע, רק תגלי לי איפה רכשתם את תעודת הביטוח הזאת.

נסים דהן: גלגל חוזר בעולם.

נסים דהן: ריבונו של עולם, קצת מחשבה.

נסים דהן: מילא אטימות, אבל גם טיפשות?

נסים דהן: ואני רוצה להבין, אף שבוועדת הכספים, שבה אני חבר, אדוני היושב-ראש, לא קיבלתי תשובות.

נסים דהן: לא קיבלתי תשובות על השאלות קשות - איך באמת אתם חושבים שמשפחה עם שמונה ילדים - היום, לא בעתיד - עם שמונה ילדים, שהמינימום שהיא צריכה כדי להתקיים, על-פי כל סטטיסטיקה ועל-פי כל מחקר - לחם, חלב, מים, בלי טיפולי שיניים, בלי אורגן, בלי שיעורי העשרה.

נסים דהן: מים, חלב, לחם, וקצת - אם מותר למרוח, אם תרשי להם למרוח קצת משהו על הפרוסה - גם כשהאבא עובד, לא מדברים על אחד שלא עובד, מדברים על מי שכבר מצא עבודה והוא משתכר את שכר המינימום פלוס, כי זה רוב האוכלוסייה.

נסים דהן: זה 50%-60% של האוכלוסייה שמשתכרת שכר מינימום פלוס.

נסים דהן: אבל, הביטחון הכלכלי שלו היה אותן קצבאות ילדים - על שניים-שלושה-חמישה - והוא קיבל על חמישה ילדים 3,500 שקל.

נסים דהן: ויום אחד, אחרי ההצבעה כאן, הוא יקבל פחות מ=800 שקל.

נסים דהן: ריבונו של עולם, איך אתם רוצים שהוא יחיה?

נסים דהן: שהוא יעבוד? - הוא עובד.

נסים דהן: שעות נוספות - הלוואי שייתנו לו לעשות עוד שעה אחת נוספת; שישלח את אשתו לעבוד? - היא עובדת.

נסים דהן: וזו רוב האוכלוסייה שעליה גזרתם את הגזירות האלה.

נסים דהן: חשבנו שאולי - נו, תהיה לו הכנסה נמוכה מקצבאות ילדים, אבל את ספרי הלימוד הוא יקבל חינם בבית-הספר.

נסים דהן: גם את זה ביטלתם, גם את זה הקפאתם.

נסים דהן: אמרנו - לא יהיו לו ספרי לימוד, אז הוא יכול להעשיר את הילדים שלו בספריות ציבוריות.

נסים דהן: גם את זה הקפאתם.

נסים דהן: אמרנו - הוא לא יוכל להעשיר את הילדים שלו בהעשרה בספריות ציבוריות, הוא בוודאי יוכל לקבל בשעות לא פורמליות תקציב ממשרד החינוך - -

יצחק הרצוג: בהשאלה.

נסים דהן: - - גם את זה ביטלתם.

נסים דהן: אמרנו - אולי, אם לא תהיה לו העשרה רוחנית, לפחות הוא יוכל להתקיים - לשתות, לאכול.

נסים דהן: אז גם את התקציבים לכל המקומות האלה שמעניקים הקצבות במשרד העבודה והרווחה ביטלתם.

נסים דהן: וקיצצתם על ימין ועל שמאל.

נסים דהן: ואחרי שכבר קיצצתם לו את הבריאות, את הרוחניות ואת הגשמיות, והוא נהיה חולה - גם פה פגעתם.

נסים דהן: הוא יוכל ללכת לרופא רק אם הוא ישלם יותר, והוא יקבל תרופות רק אם הוא ישלם יותר, והוא יקבל טיפול רפואי רק בתור מאוחר יותר - ואני כשר הבריאות לשעבר יודע - התורים יגדלו.

נסים דהן: ואם עד היום במדינת ישראל, אחרי חוק ביטוח בריאות ממלכתי, אנשים המתינו לתור - דבר נפלא - בתוך 24 שעות כל אזרח בישראל היום יכול להגיע לרופא מקצועי, ממחר, אדוני היושב-ראש, הוא יצטרך להמתין כמו באנגליה - חודש, חודשיים, שלושה חודשים, שנה, שנתיים.

נסים דהן: זה התור באנגליה.

נסים דהן: ומנין האכזריות הזאת לציבור, ריבונו של עולם?

נסים דהן: אז אמרנו אטימות, אבל לערב בזה טיפשות?

נסים דהן: ובמיוחד, אדוני היושב-ראש, שמסתירים.

נסים דהן: אומרים לנו: כלכלה מתמוטטת, מדינה מתמוטטת.

נסים דהן: אין דרכים אלטרנטיביות להגיע לאותן מטרות?

נסים דהן: יש.

נסים דהן: יש דרכים אלטרנטיביות להגשמת אותן מטרות.

נסים דהן: זה לא עניין של כלכלה, זה עניין של הסכמים קואליציוניים, כי בוועדת כספים הוכחנו פעם אחר פעם אחר פעם, שניתן להגיע לאותה מטרה של ייצוב המשק על-ידי שינוי סדרי עדיפויות.

נסים דהן: וחברייך עמדו על הרגליים האחוריות - לא לקבל שום תוכנית אחרת, רק את התוכנית הספציפית הזאת, שפוגעת הכי קשה בשכבות החלשות.

נסים דהן: הם לא חושבים שאולי ניתן לפתור את זה אחרת - על-ידי הסטת תקציבים מדברים אחרים.

נסים דהן: עניין של סדרי עדיפויות - לגיטימי, אבל, אדוני היושב-ראש, לראשונה בהיסטוריה של עם ישראל ושל מדינת ישראל מפלגה מיישמת את המצע שלה דרך תוכנית כלכלית.

נסים דהן: ליישם מצע זה לגיטימי, אבל לקחת תוכנית כלכלית ושם ליישם את כל המצע שלה - שהוא כולו שנאה אחת גדולה לחרדים - ואני מבקש סליחה ומתנצל אם אני אומר את המשפט הבא, אני מתנצל מראש אבל אני אומר את המשפט - - -

ראובן ריבלין: למה לאדוני להתנצל מראש?

יהודית נאות: - - -

נסים דהן: אני אתנצל ואני אומר את המשפט, כי כבר שמענו אותו פעם:

נסים דהן: הכה ביהודים ותציל את רוסיה - ואת היהודים הכי קל להכות בכיס.

נסים דהן: מה שלא הצלחתם להגשים במצע שלכם, בפעולות חברתיות - אתם מממשים בפעולות כלכליות, כי אתם לא הולכים לפתוח מועדונים לנוער ושם להחדיר את התורה שלכם; אתם לא הולכים להקים בתי-ספר כדי להחדיר את התורה שלכם; אתם לא מקימים אוניברסיטאות כדי להגשים את התורה שלכם.

נסים דהן: אתם מגשימים את התורה שלכם בכך שאתם מחסלים את היריב.

נסים דהן: לראשונה בהיסטוריה של עם ישראל, שמפלגה מגיעה לשלטון וכל מטרתה היא לפגוע במי שהתנגדו לה.

נסים דהן: שום דבר לא הועלתם לאנשים שלכם, כי גם בשכבות הביניים - שאתם לכאורה מייצגים - פגעתם הכי קשה.

נסים דהן: אם הייתם מועילים במשהו לשכבות ששלחו אתכם לשלטון - מילא, אבל להן לא עשיתם כלום, פגעתם בהן וגם פגעתם באלה שלדע

נסים דהן: תכם הם היריבים הפוליטיים שלכם, מתוך מגמה אחת ברורה.

נסים דהן: זאת אומרת, שאם אנחנו רוצים להיות תלמידים טובים - ואנחנו בדרך כלל תלמידים טובים, אדוני היושב-ראש, ועולים על רבותינו ומשכללים את השיטות שלימדו אותנו בשלטון - כשמחר-מחרתיים, וגלגל חוזר בעולם, אנחנו נהיה בשלטון, אתם רוצים שדבר ראשון נחוקק חוקים ונעשה תקנות ונכתוב תוכנית כלכלית שכל-כולה פוגעת במצביעים שלכם, שזו המטרה היחידה שיש לה.

נסים דהן: לא צמיחה, לא הבראת המשק, לא העלאת מדינת ישראל על פסים יציבים של כלכלה.

נסים דהן: כל התוכנית הזאת נועדה, בראש ובראשונה ובעיקר, לפגוע בשכבות שראיתם אותן כשנואי נפשכם.

נסים דהן: שומו שמים.

נסים דהן: לפי התיאוריה הזאת - שאני לא מסכים לה, ואני מקווה שהיא לא תבוא לידי ביטוי ולא לידי ביצוע - אם מחר-מחרתיים נעלה לשלטון, אולי צריך להתחיל לפגוע.

נסים דהן: רק לפגוע, לא לפעול מתוך רצון להציל את המשק.

נסים דהן: כמובן שהכותרות יהיו: להציל את המשק, להציל את המדינה.

נסים דהן: כותרות וססמאות יהיו כדי לכסות על הפשעים, אבל בשורה התחתונה הכוונה תהיה לפגוע באלה שפעם הצביעו שינוי.

נסים דהן: מזלכם שאת אלה שמצביעים ש"ס יותר קל לזהות, את אלה שמצביעים יהדות התורה ואגודת ישראל יותר קל לזהות, יותר קל לפגוע בהם.

נסים דהן: אתם יוצאים מנקודת הנחה שיהיה קשה לזהות את אלה שהצביעו שינוי כדי לפגוע בהם.

נסים דהן: יש לך טעות.

יעקב מרגי: ייאמר לזכותם שפגעו גם בהם, גם בהם.

נסים דהן: אמרתי.

נסים דהן: כבר ציינתי שפגעו בהם.

נסים דהן: לפחות אם היו פוגעים בשכבות האלה ומועילים למישהו - מילא.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, אין לי תקוות.

נסים דהן: אין לי תקוות שהדברים שאני אומר כאן ייפלו על אוזניים שומעות.

נסים דהן: אין לי תקוות - התפילה שלי, אני יודע, לא תתקבל.

נסים דהן: השער שציפיתי שייפתח בעת נעילת שער של ההצבעות, לצערי הרב יישאר סתום, יישאר חתום, יישאר עם אטימות לב נוראה כלפי בני-אדם.

נסים דהן: אבל, אדוני היושב-ראש, יש לי תקווה אחת, ובעצם זו לא רק תקווה, אדוני היושב-ראש, אלא זה מין הבטחה.

נסים דהן: אני רגוע בזכות זה.

נסים דהן: מי שמנהיג את העולם זה לא השר טומי לפיד וחבריו.

נסים דהן: יש מנהיג שהוא בורא עולם, ומסיבות שברגע זה לא ברורות לנו, הוא נתן לכם את השלטון כדי שתפגעו פעם אחר פעם בעם ששלח אתכם לשלוט, יחד עם השותפים שלכם מהמפד"ל ורבים מהליכוד.

נסים דהן: אני אומר רבים מהליכוד, כי רבים אחרים בליכוד אינם מסכימים לתוכנית הכלכלית הזאת, והם מצביעים כמי שכפאם שד - ואנחנו רואים את השדים שמכריחים אותם להצביע, רואים את השדים שמסתובבים בוועדות ומכריחים את חברי הכנסת להצביע נגד מצפונם.

ראובן ריבלין: תם הזמן.

נסים דהן: וחבר הכנסת חיים כץ וחבר הכנסת איוב קרא מכירים את השדים שמכריחים אותם להצביע נגד מצפונם.

נסים דהן: השדים האלה - סופם שייגמר להם הנשק, ייגמרו להם התירוצים - -

ראובן ריבלין: תודה רבה.

נסים דהן: - - והעם הזה יחזור לשפיות.

נסים דהן: איך אומר היושב-ראש - אנחנו נצביע פעם אחר פעם אחר פעם, עד שהעם ילמד את מי צריך לשלוח לכאן כנציגים.

נסים דהן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת דהן, השר לשעבר.

ראובן ריבלין: השרה יהודית נאות מבקשת להתערב בדיון, ודאי, ורשאית היא לעשות זאת לפי התקנון.

נסים דהן: בהחלט.

ראובן ריבלין: כמה זמן השרה מבקשת לדבר?

יהודית נאות: חמש דקות.

ראובן ריבלין: חמש דקות היא מבקשת.

ראובן ריבלין: התכוננו כולכם ל=DELAY של חמש דקות.

יהודית נאות: לא יותר, אם לא פחות.

יהודית נאות: אדוני היושב-ראש, אתה יודע שה=TIMER פה נפל?

ראובן ריבלין: כן.

ראובן ריבלין: הכול יהיה בסדר.

יהודית נאות: אדוני השר לשעבר נסים דהן, אני יושבת פה שעתיים, וכמות הדמגוגיה והצביעות שאני שמעתי - לא מפיך, אלא מהרבה מאוד דוברים - חשבתי שאני לא אבזבז את שאריות מיתרי קולי, כי אתה יודע, זה הריטואל, זו ההצגה, כולנו היינו בסרט הזה, אני לפחות הייתי בה קדנציה שלמה.

יהודית נאות: התחיל חבר הכנסת אורון, והוא מספר לי שהוא הציל את חוק שאילת ספרי לימוד, ואומנם ימשיכו להקפיא אותו אבל ייתנו לי - לילדי ישראל - לכל המגזרים, ייתנו גם השנה, כמו כל שנה, 6 מיליוני שקל.

יהודית נאות: יפה.

יהודית נאות: ואני רוצה להזכיר שחוק שאילת ספרי לימוד - שהתקבל ביוזמתי וביוזמת חבר הכנסת לשעבר קליינר וחבר כנסת נודלמן - שעוסק בכל ציבור הילדים, החל מהחינוך העצמאי ועד החינוך בבתי-הספר הפרטיים, בכל ילדי ישראל, והתקבל ברוב די מסיבי בכנסת, שנה-שנה, ממתי הוא מוקפא?

יהודית נאות: מהימים שיוסי שריד היה שר החינוך וחבר הכנסת בייגה שוחט היה שר האוצר.

יהודית נאות: ואני עמדתי פה והתחננתי, וכולה - היה ויכוח כמה יעלה החוק.

יהודית נאות: האוצר סיפר סיפור אחד, והמציאות הוכיחה סיפור אחר.

יהודית נאות: ואני צדקתי, והנתונים שהממ"מ המציא לי אז היו נכונים, והחוק - עם זריקת העצם הקטנה שנתנו לי אז, 2 מיליוני שקל, 3 מיליוני שקל בשנה - כל שנה עוד 200, עוד 300 בתי-ספר נכנסו למעגל שאילת ספרי לימוד.

יהודית נאות: ומעז היום חיים אורון לעמוד כאן ולספר לי, שאני חברה בממשלה שמקפיאה את החוק.

יהודית נאות: אם זה לא שיא הצביעות - משום שמי שהקפיא את החוק זה יוסי שריד ובייגה שוחט - -

נסים דהן: - - - להפשיר אותו - - -

יהודית נאות: - - וכל שנה, אני בקרבות שלי - הפרטיים - מצליחה לדלות 2-3 מיליונים, עבור מי?

יהודית נאות: עבור כל ילדי ישראל.

יהודית נאות: אז אל תספרו לי על סקטוריאליות ועל השקפת עולם.

יהודית נאות: כל אחד עושה כאן ריטואל שאין גדול ממנו בצביעות.

יהודית נאות: שינוי לא הכינה את התוכנית הכלכלית.

יהודית נאות: שינוי תמכה בתוכנית הכלכלית מתוך ידיעה ברורה, שאם אנחנו לא נתמוך בתוכנית כלכלית שתצר ותכווץ את הוצאות הממשלה - כארגנטינה נהיה.

יהודית נאות: זו השקפת עולם אחראית.

יהודית נאות: אנחנו לא מתכוונים לפגוע באף ילד, באף נכה, באף אומלל.

יהודית נאות: אנחנו בוודאי לא מתכוונים לפגוע בבוחרינו.

יהודית נאות: ואתה עצמך אמרת, שבאופן לא סקטוריאלי, כל הציבור נפגע.

יהודית נאות: נכון, כל הציבור נקרא להדק חגורה, והשקפת העולם שלי אומרת, שאם לא נעשה את זה היום - לא יהיה ממה לכווץ מחר.

יהודית נאות: ואין מחלוקת - אין מחלוקת - שהכלכלה הישראלית, יש לה בעיה - כמות אדירה של תשלומי העברה, כי כל אחד רחמן בן רחמנים, והאמן לי - גם אני הייתי רוצה לחלק כספים, ולא לאנשים עשירים, ואני לא מאמינה שיש כאן מישהו שאין לו איזה גמ"ח או איזו קבוצה שהוא חושב שצריך לתמוך בה.

יהודית נאות: ולכן, זה לא עניין של טובים ורעים.

יהודית נאות: זה עניין שכולם היו צריכים להיות מאוחדים בו.

יהודית נאות: וכל הריטואל, שמהיום שהתוכנית הובאה, משחקים את המשחק של תן לי וזרוק לי - בעיני הוא מגעיל, הוא לא רציני ולא אחראי.

ראובן ריבלין: תודה לשרה יהודית נאות.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת מל פולישוק, בבקשה.

ראובן ריבלין: עומדות לרשותך 15 דקות.

ראובן ריבלין: גברתי יכולה גם לעשות שימוש בפחות זמן.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, אני הבא בתור?

ראובן ריבלין: בוודאי ובוודאי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אדלשטיין מסיים את הסיבוב הזה.

יולי יואל אדלשטיין: למה את הסיבוב הזה?

יולי יואל אדלשטיין: את כל הדיון.

ראובן ריבלין: אנחנו עושים הפסקה ומתחילים בהצבעות מייד לאחר ההפסקה.

ראובן ריבלין: נשיא הסנאט האיטלקי נמצא כאן ואנחנו מקבלים אותו.

נסים זאב: מה עם יום ירושלים?

ראובן ריבלין: יחוגו את יום ירושלים מחר ברוב עם.

ראובן ריבלין: אנחנו נאזכר אותו פה בשעה 14:00.

ראובן ריבלין: גברתי הנכבדה, בבקשה.

מל פולישוק-בלוך: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני וחברי הואשמנו פה - כמה שעות אנחנו כבר פה?

מל פולישוק-בלוך: יומיים?

ראובן ריבלין: זאת השעה ה=49.

מל פולישוק-בלוך: הואשמנו פה בכל כינוי גנאי אפשרי.

מל פולישוק-בלוך: רשמתי, שלא אשכח חלילה: גזענות, שנאה, אטימות, רוע לב, טיפשות, אני ואפסי עוד, דאגה לעשירים, והרשימה עוד ארוכה.

מל פולישוק-בלוך: מפי מי אנחנו שומעים את כל ה"מחמאות" האלה?

מל פולישוק-בלוך: מפי אלה שרוצים לקחת בעלות על המסכנים ועל המסכנות.

מל פולישוק-בלוך: והם כל כך דואגים לבעלות על המסכנות, שהם רוצים לשמר אותה, שחס וחלילה לא תהיה אחר כך מסכנות, שמא לא יהיה להם על מי להגן.

מל פולישוק-בלוך: לא ידעתי שבשביל זה אני מגיעה לכנסת ישראל.

מל פולישוק-בלוך: גם לא ידעתי שבשביל הדבר הזה: מכנים זאת דמוקרטיה, אבל בעיני זה מגוחך - ואני מראה את זה לטלוויזיה, כדי שכל בית בישראל ידע על מה אנחנו מדברים היום.

מל פולישוק-בלוך: זה נקרא הסתייגויות.

מל פולישוק-בלוך: יש כאן, אם אינני טועה, אדוני היושב-ראש, 8,000 הסתייגויות?

ראובן ריבלין: 8,011 הסתייגויות.

נסים זאב: זה לא באמת.

נסים זאב: כל הדיונים פה היו מהותיים.

נסים זאב: לא התייחסו להסתייגויות.

ראובן ריבלין: לא יעלה על הדעת שההסתייגויות לא מהותיות.

מל פולישוק-בלוך: דוגמאות קלות: תראו כמה רציני וענייני הדיון בכנסת ישראל.

מל פולישוק-בלוך: למשל, אני לא אציין את שמות חברי הכנסת שהציעו את ההסתייגויות, כדי שלא לפגוע בכבודם, רק אגיד לדוגמה: במקום א' בסיוון יבוא י"ז בתשרי; במקום י"א בטבת יבוא א' באב; במקום על אף יבוא למרות; במקום שבעה יבוא השבעה; במקום לישראל - לארץ הקודש.

מל פולישוק-בלוך: ועוד כהנה וכהנה.

מל פולישוק-בלוך: שימו לב, אלה שיושבים בבית, 8,000 שטויות.

מל פולישוק-בלוך: סליחה, אני מניחה, בואו נציין ליתר דיוק, 7,900 שטויות ו=100 הסתייגויות נכונות.

מל פולישוק-בלוך: כי יש הסתייגויות נכונות.

ראובן ריבלין: גברתי חברת הכנסת, אני רוצה רק להעיר לך, למען כבודה של הכנסת - - -

מל פולישוק-בלוך: אני מדברת על כבודה של הכנסת, בדיוק על זה אני מדברת.

ראובן ריבלין: אני רוצה להבהיר שיש נוהג פרלמנטרי שאנשים מגישים הסתייגות על מנת לקבל זמן דיבור.

מל פולישוק-בלוך: זה ברור.

ראובן ריבלין: לכן יש סעיף 131.

מל פולישוק-בלוך: אפשר לעשות את זה אחרת.

ראובן ריבלין: אני מכיר חבר כנסת אחד למשל, שבכנסת הקודמת, בתקציב הראשון, כאשר ברק היה ראש הממשלה, הגיש הסתייגות על האמירה של הממשלה, שמספר החברים בממשלה לא יעלה על 24, והוא ביקש לשנות את זה, שמספר החברים בממשלה לא יעלה על הדעת.

ראובן ריבלין: זו הסתייגות מאוד - אני מכיר את החבר הזה באופן אישי ולכן אני מציין זאת.

יצחק הרצוג: מאז הוא נהיה שר?

ראובן ריבלין: לאחר מכן הוא קיבל שרות.

ראובן ריבלין: לא בטוח שבגלל זה, אבל הוא קיבל.

מל פולישוק-בלוך: כשכבודו מדבר זה לא על חשבוני, נכון?

ראובן ריבלין: ודאי שלא.

מל פולישוק-בלוך: אז אתה יכול להמשיך.

ראובן ריבלין: לפעמים חוש הומור הוא דבר לא רע.

מל פולישוק-בלוך: זה לא חוש הומור.

ראובן ריבלין: זה לא שימוש לרעה, כי הם רוצים להשיג זמן דיבור.

מל פולישוק-בלוך: אני מציעה לכנסת, ואני מבקשת מכבוד היושב-ראש, לחשוב על דיון יותר רציני - -

ראובן ריבלין: לשנות את התקנון?

מל פולישוק-בלוך: - - ועל מהלכים ותהליכים יותר רציניים, כדי שכבודנו במקום לא יישחק לחלוטין.

נסים זאב: הדיונים היו רציניים.

נסים זאב: אל תזלזלי בדיוני הכנסת.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שאכן יש מקום לכל חבר כנסת להביע דעתו מעל במה מכובדת זו, דעתו הרצינית על תוכנית כלכלית שהיא באמת בנפשה של כל נפש בישראל.

מל פולישוק-בלוך: אבל לא בצורה מגוחכת כזאת, וחבל, גברתי השרה לאיכות הסביבה, כמה עצים בזבזנו פה?

יהודית נאות: ועוד נייר לא ממוחזר.

מל פולישוק-בלוך: ועל נייר לא ממוחזר.

מל פולישוק-בלוך: לא חבל?

מל פולישוק-בלוך: תחשבו על זה, כפול 120 שנמצאים פה על השולחנות.

נסים זאב: כמה כסף וכמה אוכל לקחתם מהילדים?

נסים זאב: זה הכי חשוב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב, תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: מכיוון שיש לי ארבעה ילדים, תאמין לי שאני דואגת להם לא פחות מאשר אתה.

מל פולישוק-בלוך: אינני יודעת כמה לך יש.

יצחק הרצוג: וחמישה תארים.

מל פולישוק-בלוך: עזוב, זה לא שייך לעניין.

יהודית נאות: ועוד ידה נטויה, אני לא יודעת למה.

מל פולישוק-בלוך: זה לא חשוב.

מל פולישוק-בלוך: אני אומרת לכם, לא בשביל זה הגעתי לכנסת.

מל פולישוק-בלוך: הגעתי לכנסת בשביל לעשות שינוי; תרתי משמע - שינוי על-פי הדרך של שינוי.

מל פולישוק-בלוך: והדרך של שינוי היא לא שנאה ולא דאגה לעשירים ולא בבל"ת, כמו שכאן ניסו לתאר אותנו.

מל פולישוק-בלוך: ממש לא.

מל פולישוק-בלוך: יש לנו דרך אחרת.

מל פולישוק-בלוך: זה נכון.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מאמינים שאם נחזק את הסקטור היצרני במדינת ישראל, מה שמכונה מעמד ביניים, הסקטור שמתפרנס, יהיה כסף בקופה הממלכתית, הממשלתית.

מל פולישוק-בלוך: יהיה מי שישלם מסים, יהיה יותר כסף למי שבאמת צריך את מדינת הרווחה.

מל פולישוק-בלוך: זאת הדרך שלנו - לדאוג למי שצריך באמת את הרווחה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מתנגדים לשיטת "החלוקה".

מל פולישוק-בלוך: שיטת "החלוקה" היתה נכונה לסוף המאה שלפני הקודמת.

מל פולישוק-בלוך: זו היתה שיטת "החלוקה".

מל פולישוק-בלוך: היה פה יישוב יהודי קטן במדינת ישראל, נהנה מכספי "חלוקה".

מל פולישוק-בלוך: יהודים טובים בחוץ-לארץ עבדו, גם התפללו, הם היו דתיים לא פחות טובים מכם, הם התפללו ועבדו והתפרנסו ושלחו את הכסף ליושבים בציון.

מל פולישוק-בלוך: זו היתה השיטה - כספי "חלוקה".

מל פולישוק-בלוך: אם לא נעשה תוכנית כלכלית רצינית משמעותית, כפי שמוצעת היום, ויש בה דברים שגם בעיני לא מוצאים חן, אבל ברמה העקרונית כבר אמרתי יותר מפעם אחת פה, ולא אחזור על זה - זו התוכנית היחידה להצלת המשק כרגע.

מל פולישוק-בלוך: אם לא נעשה את זה, אנחנו חוזרים לימי ה"חלוקה".

מל פולישוק-בלוך: יהיה פה יישוב קטן, הטובים והחזקים בינינו יעזבו.

מל פולישוק-בלוך: יישארו פה רק באמת המאמינים בארץ הקודש, הם ייהנו מלמוד תורה.

מל פולישוק-בלוך: העם היהודי ברחבי העולם יתמוך בהם בכספי "חלוקה", יישארו כאן גם כמובן חברינו אזרחי מדינת ישראל הערבים.

מל פולישוק-בלוך: הם לא יעזבו.

מל פולישוק-בלוך: הטובים בינינו, החזקים בינינו יעזבו, וחזרנו 150 שנה אחורה.

מל פולישוק-בלוך: בשביל זה עשינו את המפעל הציוני?

מל פולישוק-בלוך: בשביל זה אנחנו פה?

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שלא.

מל פולישוק-בלוך: אני פה, כפי שאמרתי, כדי לעשות שינוי.

מל פולישוק-בלוך: אני פה כדי לדאוג שהרעים, ואני לא מגדירה מי הם הרעים, לא ינצחו.

מל פולישוק-בלוך: כי כשהטובים יושבים בבית וכל אחד דואג רק לביתו, הרעים מנצחים.

מל פולישוק-בלוך: הדרך הרעה מנצחת.

מל פולישוק-בלוך: אני לא אתן לזה לקרות כל עוד נשמה באפי, ובשביל זה באתי לכנסת, ואני יודעת שיש לי רק אצבע אחת מתוך 120, ואני יודעת שההשפעה שלי מוגבלת, אבל אני אעשה הכול כדי להביא את הדרך הנכונה לפי השקפתי.

מל פולישוק-בלוך: לדוגמה, אתמול ישבנו בוועדת המדע והטכנולוגיה ודיברנו על הדרך להצלת המשק באמצעות המחקר הרפואי.

מל פולישוק-בלוך: נדהמתי לשמוע, שמדינת ישראל, אדוני היושב-ראש, משקיעה פחות מדולר פר-נפש במחקר רפואי.

מל פולישוק-בלוך: כמה משקיעים בארצות-הברית, לדעתך?

ראובן ריבלין: נדמה לי 1,000 דולר לנפש.

מל פולישוק-בלוך: לא, לא כל כך הרבה.

מל פולישוק-בלוך: 65 דולר לנפש, לעומת פחות מדולר.

מל פולישוק-בלוך: זה פי 65 לפי החשבון שלמדתי פעם.

ראובן ריבלין: מחקר?

מל פולישוק-בלוך: אני מדברת על מחקר רפואי בלבד.

מל פולישוק-בלוך: אין בכלל ספק שהמחקר הרפואי, כמו כל מחקר אחר, כמו כל מו"פ בהיי-טק, בטכנולוגיה, במדעים, יכול להוביל כאן לצמיחה, ויחסית מהר מאוד.

מל פולישוק-בלוך: אין ספק בזה בכלל.

מל פולישוק-בלוך: דוגמה קטנה: ישבה פרופסורית מכובדת מאוד, ומכיוון שאני כבר לוקה קצת בהסתיידות, אני לא זוכרת שמות, אבל פרופסורית בישראל פיתחה תרופה לאלצהיימר, לפני שנתיים זה יצא לשוק.

מל פולישוק-בלוך: כבר קיבלנו בחזרה - לא אנחנו, מי שמוכר את התרופה עם פטנט ישראלי - 350 מיליון דולר הכנסות מתרופה אחת, בפחות משנתיים.

מל פולישוק-בלוך: נתנו שם דוגמאות לשתלים בשיניים ולכל מיני פיתוחים שעשו בארץ, שכבר החזירו את עצמם עשרות מונים.

מל פולישוק-בלוך: למה אנחנו לא עושים את זה?

מל פולישוק-בלוך: אני פשוט לא מבינה.

מל פולישוק-בלוך: אני קוראת ואקרא לממשלה כל פעם שאעלה כאן על הבמה, עד שזה יבוצע, לעשות את הצעד הבא.

מל פולישוק-בלוך: התוכנית הכלכלית הזאת היא חיונית בשביל לעצור את הסחף - - -

ראובן ריבלין: גברתי מדברת על ה"דאלופה"?

מל פולישוק-בלוך: אני לא יודעת את שם התרופה.

מל פולישוק-בלוך: בשמות אני גרועה, בוודאי של תרופות.

מל פולישוק-בלוך: אבל זו תרופה למחלת האלצהיימר.

מל פולישוק-בלוך: כל עוד אני פה, וכל עוד הממשלה לא תתחיל ליישם את מה שאנחנו זועקים וצועקים השכם והערב, אני אקרא להשקיע בתוכנית כלכלית שתוביל לצמיחה.

מל פולישוק-בלוך: אפשר לעשות את זה מייד רק על-ידי צמיחה של ענף ההיי-טק, הטכנולוגיה, המדעים.

מל פולישוק-בלוך: זה הדבר היחיד שבו יש לנו גם יתרון יחסי, גם יכולת מוכחת, גם יכולת ממשית לעשות את זה השנה, לא לחכות לימים יבואו.

מל פולישוק-בלוך: ואז יהיה כסף לאותם מסכנים שמחכים בחוץ לקצבאות, לאותם נכים שבאמת צריכים את הסיוע שלנו.

מל פולישוק-בלוך: יהיה כסף לסלול כבישים, לרכבות.

מל פולישוק-בלוך: יהיה כסף לכול.

מל פולישוק-בלוך: כי המשק הזה שהשנה ישלם מס הכנסה, גם החברות וגם העובדים, יכניס את הכסף לקופה.

מל פולישוק-בלוך: הוא זה שיביא את המשקיעים מבחוץ.

מל פולישוק-בלוך: זה מה שיזיז אותנו.

מל פולישוק-בלוך: בפעם אני לא יודעת איזו, אני קוראת שוב לממשלה להתעשת ולעשות את הצעד הבא, מייד, מחר, אחרי שאנחנו גומרים עם התוכנית הזאת.

מל פולישוק-בלוך: בעניין הפנסיה אני רוצה לומר: לו זה היה תלוי בי, היו מוציאים את התוכנית הזאת, את החלק הזה, מהתוכנית.

מל פולישוק-בלוך: אני מקווה שעוד יעשו את זה היום.

מל פולישוק-בלוך: אני לא יודעת.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שהנושא הזה מאוד מסובך, מאוד קשה, ואני מודה שאינני מבינה בו די בשביל להחליט.

מל פולישוק-בלוך: אני נאלצת להחליט על התוכנית ככלל משום שזה מה שיש בפנינו, כי אי-אפשר אחרת, צריכים תוכנית כלכלית.

מל פולישוק-בלוך: וכל עוד זה סעיף בתוכנית, אני אצטרך להצביע בעד.

מל פולישוק-בלוך: אבל אני חושבת שאין זה נכון להעביר תוכנית כל כך מסובכת, כמו תוכנית הפנסיה, ביחד עם כל כך הרבה סעיפים.

מל פולישוק-בלוך: זה דבר שצריך לתת עליו את הדעת, לתת לזה את הזמן שלו ביישוב הדעת, ולעשות את זה.

מל פולישוק-בלוך: אני קוראת לממשלה להוציא את הסעיף של הפנסיות מהתקציב.

מל פולישוק-בלוך: אם יורשה לי, חבל שחברי הכנסת מסיעת ש"ס יצאו החוצה.

מל פולישוק-בלוך: אין פעם אחת שהם עולים על הבמה ולא מאשימים אותנו, אנשי שינוי, בשנאה.

מל פולישוק-בלוך: אין טעם להכחיש, כי הרי מה זה יעזור, הם יהיו בשלהם.

מל פולישוק-בלוך: זה כל כך מעליב, לא מפני שזה לא נכון; ברור שזה לא נכון.

מל פולישוק-בלוך: גם הם יודעים שזה לא נכון.

מל פולישוק-בלוך: אבל זה פשוט כבר מטבע שנשחקה מדי.

ראובן ריבלין: אולי נפתח בדיאלוג לבניית יחסי אמון?

מל פולישוק-בלוך: אני פתחתי בדיאלוג, לא חיכיתי להם, אתמול, וסיפרתי על זה גם אתמול כשעמדתי פה על הבמה.

מל פולישוק-בלוך: אתמול אחר הצהריים היתה לי פגישה עם אשה חרדית מדהימה, שמתפרנסת למחייתה.

מל פולישוק-בלוך: היא נשואה, יש לה ילדים, היא לקחה עכשיו ילד נוסף כאם אומנת.

מל פולישוק-בלוך: היא עובדת בהיי-טק.

מל פולישוק-בלוך: יש לה חברה משלה; אשה יזמית שרוצה גם לדאוג לחברה.

מל פולישוק-בלוך: ועוד גברת אחת, שגם היא מנסה להוביל ביחד אתה את התהליך.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו רוצים לפעול ביחד להחדיר יותר חרדים לעולם ההיי-טק, לעולם הפרנסה.

מל פולישוק-בלוך: כי אני חושבת שרק כך, על-ידי חיבור האוכלוסיות והבאת יותר עובדים ישראלים לעבודה, ממגזרים שונים, בין חרדים, בין ערבים, בין נשים, בין פריפריות - - -

ראובן ריבלין: היום יש נשים רבות בירושלים, גברתי, שיכולות לעבוד מהבית באמצעות האינטרנט.

מל פולישוק-בלוך: נכון.

מל פולישוק-בלוך: זו דוגמה.

מל פולישוק-בלוך: שמעתי אתמול על הקשיים שנתקלים בהם החרדים בבואם לחפש עבודה.

מל פולישוק-בלוך: הם לא לומדים באוניברסיטאות מטעמים ידועים, בוודאי לא הנשים.

מל פולישוק-בלוך: אין אף אוניברסיטה שמתאימה להם, וזה חבל.

מל פולישוק-בלוך: אולי הרבנים יתעשתו וירשו להם גם לבוא בקהלנו, מה שנקרא.

מל פולישוק-בלוך: לכן מלכתחילה רמת ההכשרה שלהם יותר נמוכה.

מל פולישוק-בלוך: כשהם נמצאים בתחרות עם בוגרי אוניברסיטאות, ברור שלא לוקחים אותם.

מל פולישוק-בלוך: מה עוד שגם יש הסטיגמה - הם אחרים, הם נראים אחרת.

מל פולישוק-בלוך: היא אמרה לי, נשים חרדיות הרי עושות ילדים כל תשעה חודשים, כל שנה.

מל פולישוק-בלוך: אז למה שייקחו אותן - שלושה חודשים הן לא עובדות, ויש לי המון ילדים בבית אז צריכים לדאוג להם.

מל פולישוק-בלוך: יש להם באמת בעיות אמיתיות, וצריכים לחשוב על העדפה מתקנת לחרדים, כדי להכניס אותם למעגל העבודה.

מל פולישוק-בלוך: כי אני חושבת שזה בנפשנו.

מל פולישוק-בלוך: אני באמת חושבת כך.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שצריכים לחבר בחזרה את הקהל הזה שהוציא את עצמו מהקהל הישראלי החילוני והדתי.

מל פולישוק-בלוך: הם הוציאו את עצמם.

מל פולישוק-בלוך: פעם זה היה רק מאה-שערים.

מל פולישוק-בלוך: היום זה לא רק מאה-שערים.

מל פולישוק-בלוך: היום זה הרבה יותר.

מל פולישוק-בלוך: מדובר על מספר שאינני יודעת אפילו לאמוד אותו.

מל פולישוק-בלוך: אבל אי-אפשר להתעלם מהמספר הזה, וצריכים לעשות הכול ולתת העדפה מתקנת, כדי שהאנשים האלה יתפרנסו למחייתם.

מל פולישוק-בלוך: הם גם יחסכו לקופת המדינה, כי הקצבאות האלה עולות לנו הון תועפות, ואנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו שכל כך הרבה אנשים ישבו בבית ולא יעבדו.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו צריכים לייצר להם מקומות עבודה בהשקעה ממשלתית, לדעתי, ואני אמונה על כלכלה חופשית, ואני מאמינה שהממשלה צריכה להתערב כמה שפחות בעסקים, ועדיין יש דברים, יש כשלים מסוימים של השוק, שהממשלה כן צריכה להתערב, וזה אחד מהם.

מל פולישוק-בלוך: כמובן, גם נושא הנשים.

מל פולישוק-בלוך: גם בנושא הזה צריכים לעשות את כל האפשר שנשים תהיינה חלק משוק העבודה, לא כמספרן היום.

מל פולישוק-בלוך: אני פונה לכל חברי הכנסת, שכמובן רובם אינם פה - - -

יולי יואל אדלשטיין: תפני לאלה שכאן.

יולי יואל אדלשטיין: אסור להעניש אותם.

מל פולישוק-בלוך: אמרתי רובם, לא אמרתי כולם.

מל פולישוק-בלוך: יש כאן שני אנשים מאוד מכובדים, והיושב-ראש.

מל פולישוק-בלוך: אני יודעת שיש גם כאלה שמאזינים למה שנאמר פה, אם בערוץ=33 ואם במכשיר שיש לנו בחדר, ואני שומעת אחר כך את התגובות.

מל פולישוק-בלוך: אני אומרת, בואו נעזוב את המחלוקות.

מל פולישוק-בלוך: מדינת ישראל באמת בבעיה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו בכשלים ובקשיים מכל סוג שהוא: חברתי, ביטחוני, מדיני, כלכלי כמובן.

מל פולישוק-בלוך: אין דבר אחד שהוא בסדר.

מל פולישוק-בלוך: כולם מיואשים פה.

מל פולישוק-בלוך: בואו נשמור את הדור הצעיר שלנו פה בארץ.

מל פולישוק-בלוך: בואו נשמור על עצמנו.

מל פולישוק-בלוך: בואו ניתן לנו סיכוי לעתיד.

מל פולישוק-בלוך: נעביר את התוכנית הזאת ומחר בבוקר ניתן יד איש לרעהו ונעבוד ביחד.

מל פולישוק-בלוך: עזבו קואליציה ואופוזיציה.

מל פולישוק-בלוך: יש כאן מדינת ישראל שצריך להציל אותה.

מל פולישוק-בלוך: יש כאן תושבי מדינת ישראל שמשוועים, שמסתכלים עלינו כל יום, ונמאס להם מהקרקס שיש פה.

מל פולישוק-בלוך: אני עצמי, בעודי יושבת פה ושומעת לפעמים את הצעקות, ואם אתה בקואליציה, אני צריכה להגיד אמן סלה, ואם אתה באופוזיציה, אסור לי להגיד שאתה צודק - זה לא יעלה על הדעת.

מל פולישוק-בלוך: אפשר להתחיל להיות ענייניים.

מל פולישוק-בלוך: לפעמים גם האופוזיציה צודקת, ולפעמים הקואליציה לא צודקת.

מל פולישוק-בלוך: תנו לי להביע את דעתי בצורה חופשית, דמוקרטית, אמיתית, ולהצביע ולהחליט בצורה נכונה.

מל פולישוק-בלוך: אני חדשה פה, רק שלושה חודשים, ואני חושבת שלפעמים אורח שזה מקרוב בא רואה את הפגע יותר טוב.

אלי בן-מנחם: אורח לרגע רואה כל פגע.

מל פולישוק-בלוך: בדיוק.

מל פולישוק-בלוך: יש כאן יותר מדי דברים שאנחנו צריכים לשפר.

מל פולישוק-בלוך: נכון שזה לא שייך לתוכנית הכלכלית, אבל זה שייך להתנהלות של הכנסת.

מל פולישוק-בלוך: כל העם הזה מסתכל עלינו, וכמה שמזלזלים בנו ופוגעים בנו ואומרים, תראו איך אלה מתנהגים, עדיין מצפים מאתנו לדוגמה ואחריות אישית.

מל פולישוק-בלוך: אני יכולה לדאוג לעצמי ואני אשמש דוגמה אישית, ככל שאני יכולה.

מל פולישוק-בלוך: אני בוודאי לא אקלל ולא אשמיץ ולא אפגע בחברים שיושבים פה.

מל פולישוק-בלוך: אבל אני מבקשת גם מאחרים להתנהג כך.

מל פולישוק-בלוך: אפשר לדבר ואפשר להביע דעה בצורה אחרת.

אלי בן-מנחם: חברת הכנסת פולישוק, זמנך תם.

מל פולישוק-בלוך: אני מסיימת.

מל פולישוק-בלוך: התלהמות תוביל אותנו לשום מקום.

מל פולישוק-בלוך: ההתנצחות הזאת היא כל-כולה בשביל התקשורת ובשביל ההצגות, ליצנות.

מל פולישוק-בלוך: בואו נהיה רציניים ונעבוד ביחד להצלה, וזו לא ססמה, זה לא סתם, זה להצלת האומה.

מל פולישוק-בלוך: תודה.

אלי בן-מנחם: תודה לחברת הכנסת מל פולישוק.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת יצחק הרצוג.

אלי בן-מנחם: מוקצבות לך 15 דקות.

אלי בן-מנחם: אחריו - חבר הכנסת יולי אדלשטיין.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני נושא כאן דברי סיום של מסכת ארוכה במאבק ציבורי שנמשך כבר שבועות, מאבק שאנו בשיאו ב=48 השעות האחרונות, ואני נושא את דברי הסיום מטעם סיעות האופוזיציה.

יצחק הרצוג: זאת לא התלהמות, זה ויכוח אמיתי ודיון ענייני על אופיה ודמותה של מדינת ישראל.

מל פולישוק-בלוך: הלוואי שכולם היו - - -

יצחק הרצוג: רק אתמול התבשרנו בשורת איוב חדשה.

יצחק הרצוג: בלה גלר, אזרחית חיפאית בת 60, נרצחה שלשום בדקירות סכין על-ידי שכנה, מקסים קמיר, בן 20, נרקומן שדפק על דלת הבית שלה ושל בעלה וביקש 25 שקלים חדשים.

יצחק הרצוג: 25 שקלים חדשים.

יצחק הרצוג: לאחר שלא נענה, הוא חזר כעבור זמן קצר וביקש ממנה שוב כסף.

יצחק הרצוג: כמובן, כדי לקנות סמים.

יצחק הרצוג: כשלא נענה, הוא החל לדקור את בני הזוג.

יצחק הרצוג: בלה נפצעה אנושות ונפטרה כעבור זמן קצר.

יצחק הרצוג: מיכאל בעלה מאושפז בבית-החולים.

יצחק הרצוג: אף הוא בן 60.

יצחק הרצוג: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני מבקש להעלות את זכרה של בלה גלר בדקת דומייה.

יצחק הרצוג: שכן היא קורבן של רצח חברתי, של התעלמות מוחלטת של המדינה, של הניכור שאופף את כולנו.

יצחק הרצוג: אני מבקש רגע לעצור לדקת דומייה, אדוני היושב-ראש, ולדקת הזדהות עם הקורבן התמים הזה.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, התנהגותנו כחברה והתנהגות הממשלה כאן, בסיטואציה הזאת, נוגדת את הציווי שאני שב עליו בכל נאום כאן בוויכוח הציבורי סביב התוכנית הכלכלית, ציוויו של הנביא ישעיהו: הלוא פרוס לרעב לחמך ועניים מרודים תביא בית; כי תראה ערום וכיסיתו ומבשרך לא תתעלם.

יצחק הרצוג: תראו עד כמה הסעיף הזה הוא רלוונטי וחוקתי מימי קדם ועד היום הזה.

יצחק הרצוג: פרוס לרעב לחמך - חלוק אתו את המצרכים הבסיסיים ביותר, תראה סולידריות עם מצוקתו של הרעב.

יצחק הרצוג: כי תראה ערום וכיסיתו - תדאג לכבודו הבסיסי ביותר של האדם.

יצחק הרצוג: זוהי משנה חברתית שהעם שלנו הנחיל לאומות כולם, שנובעת מהכלל הבסיסי ביותר של "ואהבת לרעך כמוך", כלל של סולידריות חברתית שאנחנו ירשנו והנחלנו, והיום, בהצבעות שתהיינה כאן, יש לי חשש כבד שאנחנו מפירים אותו וזורקים אותו לאשפת ההיסטוריה.

יצחק הרצוג: זו טענתנו העיקרית נגד התוכנית.

יצחק הרצוג: הפגיעה הן בקבוצות חשובות ביותר באוכלוסייה, שאין להן חברי מרכז, ואין להן צירי ועידה, ואין להן סניפי מפלגה, ואין להן לובי כבד, ואנו משמשים להן כאן לפה, אנו שליחיהן.

יצחק הרצוג: ראשית, הילדים בישראל - הילדים בישראל, שקצבת הילדים מיועדת להם, הולכים לחטוף מכה בלתי נסבלת, שתמנע מהם את ההתפתחות החברתית הבסיסית ביותר של האדם.

יצחק הרצוג: והאמהות בישראל, היולדות, שאחרי מענק הילד הראשון נגזר עליהן לקבל כמעט אפס כמענק לילד השני ולילד השלישי, כאילו יש הבדל בין התפרים והכאב בלידת הילד הראשון והתפרים והכאב בלידת הילד השני.

יצחק הרצוג: והזוגות הצעירים זכאי משרד השיכון, שרוצים סוף-סוף לקבל דירה וציפו למענק שיגיע להם באזורי הפיתוח והפריפריה, והודיעו להם בבנקים למשכנתאות שהממשלה הפסיקה את הסיוע לזוגות הצעירים, המירה את המענק בהלוואה, העמיסה עליהם החזר משכנתאות פי-שניים ממה שהיה עד כה.

יצחק הרצוג: 50,000 זוגות נעצרים היום בפתח הבנקים למשכנתאות ואינם מסוגלים להתקדם בחיים ולרכוש להם דירה.

יצחק הרצוג: והחקלאים בישראל, שעשרות בשנים היתה להם אמנה חברתית מסודרת עם הממשלה, שהקימו מועצות ייצור שתסייענה בידן לשווק את מרכולתם ואיכשהו הם שמרו בקושי על פת לחמם.

יצחק הרצוג: היום הממשלה, בחוק שהיא מציעה, מרסקת ומסרסת את מנגנוני הערבות ההדדית והטיפול בחקלאים.

יצחק הרצוג: ותושבי הערבה, שבחום של 40 מעלות נצרבים מדי יום והממשלה מטילה היטלים על העובדים שהם מעסיקים, כאשר אף עובד ישראלי לא מוכן לבוא לעבוד שם.

יצחק הרצוג: היא מבטלת להם את הטבות המס, להם ולשכניהם מחבל אילות, ולשכניהם באילת, ולשכניהם בסדום ולשכניהם במועצה האזורית תמר.

יצחק הרצוג: בלי שום היגיון - מועצה ליד מקבלת, והם לא מקבלים.

יצחק הרצוג: ובאר-שבע - העיר החשובה ביותר בדרום - לא זכאית אפילו להטבה בסיסית כאשר מוסדותיה מתמוטטים.

יצחק הרצוג: העיר בגירעון, שכונה ד' הפכה להיות מאורת סמים, התיאטרון נסגר, הסינפונייטה תיסגר, ובאר-שבע חוטפת את המכה הגדולה ביותר מצד הממשלה.

יצחק הרצוג: והגמלאים שנשחקים - עליהם דיברנו ודיברנו ודיברנו - אחרי שהם שירתו את העם ואת המדינה והביאו אותנו למדינה מפוארת, הם משלמים מחיר כבד ביותר.

יצחק הרצוג: ובתוכם האלמנים, שהיו זכאים לשוויון זכויות עם האלמנות בחוק שהכנסת הזאת חוקקה, חוק סוציאלי למהדרין, ובאבחה, ככה, הרימו חברי הקואליציה בוועדת הכספים את ידם לביטול זכויות האלמנים, והיום זה יבוא לכאן.

יצחק הרצוג: ועקרות-הבית, שאנחנו משיתים עליהן מס בריאות בניגוד להיגיון של חוק הבריאות, כאשר 80% מעקרות-הבית חיות מתחת לקו העוני.

יצחק הרצוג: פקידי שומה ופקידי הוצאה לפועל יחפשו את עקרות-הבית, האויב החדש הגדול של החברה הישראלית, לוודא שהן משלמות 70 שקל בחודש, שאם לא כן - אוי ואבוי להן.

יצחק הרצוג: והנושאים בנטל, שרואים בעיניים כלות כיצד בניגוד להיגיון החברתי הטמון בחוק טל, שלפיו בני ישיבות יצאו לעבודה תוך נשיאה מסוימת בנטל – והנה, הכנסת מעבירה באבחה הצעה שכל בן ישיבה יוכל לצאת לעבודה חופשי, גם בלי שהוא משרת בצבא או משרת בשירות אזרחי.

יצחק הרצוג: והמיעוטים בישראל, שהולכים להידחק לפינה, לרעב, למזור, לאבטלה, עד כדי תסכול וייאוש איומים, שמחירם מי ישורנו.

יצחק הרצוג: וכמובן מעמד הביניים, המעמד הנאצל, שמפלגה שלמה חרתה על דגלה את טובתו, הוא הולך להיזרק לעוני, כי מעלים לו את מחירי המים, החשמל, הארנונה, מפחיתים לו את השכר, את הקצבאות ואת השירותים המוניציפליים.

יצחק הרצוג: כל אלה ואחרים אנו נושאים את דברם כאן היום.

יצחק הרצוג: כמעט כל העם יתחיל להרגיש את השבר הנורא בתוך כמה ימים.

יצחק הרצוג: הם ישאלו כיצד זה קרה, איך לא שמנו לב.

יצחק הרצוג: יש קבוצה אחת, אדוני היושב-ראש, שלא מניתי עדיין ושהחוק הזה פוגע בה - קבוצת המובטלים.

יצחק הרצוג: לכל מי שהלין פה על 8,000 ההסתייגויות שלנו, שזה קשקוש, אני אומר, אדוני היושב-ראש, שאנו מקדישים כל ארבע הסתייגויות למובטל אחר.

יצחק הרצוג: אנו באופוזיציה, בלב דומע מקדישים לכל המובטלים את ההסתייגויות האלה, מכיוון שהממשלה הזאת היא כישלון מוחלט מבחינה כלכלית.

יצחק הרצוג: כל יום, זה כבר לא חדשות, נזרקים עוד מאות אזרחיות ואזרחים למעגל האבטלה.

יצחק הרצוג: העידית והלוז של החברה הישראלית, אנשים יוצרים ועמלים, המורטים את שערות ראשם עד כדי ייאוש בחרדה מה ילד יום, המסתכלים בעיניים כלות כיצד עוד מפעל ועוד מפעל מפטר עובדים.

יצחק הרצוג: אני אזכיר כמה דוגמאות מהשבועות האחרונים: מפעל "רשף טכנולוגיות", מפעל "טלרד", תעשיות המזון, רשתות השיווק, האוניברסיטאות, הבנקים, ECI, "קרליין ירוחם", "ראש אינדיאני", "סטארבקס", "סופט ווץ'", "סלקום" ורשת "עמל" - רק אתמול התבשרנו על פיטורים של 120 עובדים ברשת "עמל", רשת שמנחילה חינוך לכל ילדי ישראל.

יצחק הרצוג: כל הזמן באים ובאים, מפטרים ומפטרים ומקצצים, כי אין להם ברירה, כי המשק הובל במדיניות שערורייתית חסרת אחריות של הממשלה וראשיה למבוי סתום, אל עברי פי פחת.

יצחק הרצוג: ואת מי הם מענישים?

יצחק הרצוג: את המובטלים.

יצחק הרצוג: אנו, סיעת העבודה והאופוזיציה, לא ננוח ולא נשקוט עד שנעביר את רוע הגזירה.

יצחק הרצוג: אנו פונים לסיעות הקואליציה: חמלה אנושית אינה סותרת הבראה כלכלית.

יצחק הרצוג: יש חלופות ויש דרכים אחרות לטיפול במצב, ומנינו אותן שוב ושוב.

יצחק הרצוג: ניתן לדחות את הרפורמה במס בשנתיים, לקצץ עוד בתקציב הביטחון, לקצץ עוד בתקציבים ליש"ע, ועוד היד נטויה.

יצחק הרצוג: במקום זאת תוכנית

יצחק הרצוג: כם תעביר עשירונים שלמים בחברה הישראלית אל מתחת לקו העוני.

יצחק הרצוג: ראו הוזהרתם.

יצחק הרצוג: אתם מפירים ציווי חברתי מקודש.

יצחק הרצוג: הבית הזה עוד יכול לעצור זאת היום, ובהצבעות הצפויות היום נעשה הכול כדי להעביר את רוע הגזירה.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת איציק הרצוג.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את סגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת יולי אדלשטיין, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, נפל בחלקי לסיים-לסכם את הדיון המרתוני של כ=50 שעות.

יולי יואל אדלשטיין: אני דווקא רוצה לומר, בניגוד לכמה דברים שהשמיעו כאן חברי לקואליציה, שאני הייתי משבח את האופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שמבחינה פרלמנטרית אין אלא לשבח - נמצא כאן חבר הכנסת יצחק הרצוג, אחד המארגנים, חבר הכנסת בורג ואחרים.

יולי יואל אדלשטיין: לדעתי, האופוזיציה, במסגרת הכלים הפרלמנטריים, התארגנה יפה.

יולי יואל אדלשטיין: דיברה כאן חברת הכנסת מל פולישוק-בלוך על 8,000 הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: נו, בסוף הנאום היא הודתה שהיא שלושה חודשים בכנסת וכנראה שהיא עוד לא עברה מה שאפילו חברי סיעתה עברו בכנסת הקודמת.

יולי יואל אדלשטיין: אלה הכלים הפרלמנטריים, אלה כללי המשחק, וזה מה שניתן לאופוזיציה כ"נשק", על מנת להשמיע את דעתם ומחאתם.

יולי יואל אדלשטיין: עם זאת, הייתי פונה לחבר הכנסת יצחק הרצוג, שכפי שאמרתי הוא אחד מהאנשים שעומדים מאחורי הדיון המרתוני שהתחולל, גם בשעות הלילה, וכמי שישב על כיסא היושב-ראש כמה פעמים אני חייב לומר שהיתה נוכחות ושהדוברים לא פספסו את התור שלהם והכול היה מאורגן.

יולי יואל אדלשטיין: הייתי אומר, הכלי הזה לדעתי מיצה את עצמו.

יולי יואל אדלשטיין: אני מגיע כרגע, כמוך, מדיון סוער בוועדת הכנסת על כל נושא ההצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: לדעתי אסור לנו לעבור את גבול הטעם הטוב.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר למשוך את ההצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: אני כמוכם מכיר את הכלים הפרלמנטריים, ויש לפעמים גם סיבות להעברת ההצבעה על התקציב מעבר לשעה 24:00, כדי לצעוק: אין תקציב במדינת ישראל, השנה נכנסה.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא המקרה.

יולי יואל אדלשטיין: יתר על כן, בואו לא נעבור את הגבול של משחק פרלמנטרי, משחק לא כמלת זלזול, כלי פרלמנטרי.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו יכולים למשוך את ההצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מחזיקים במשכן את עובדי המשק, את הסדרנים, את כל הציבור מסביב.

יולי יואל אדלשטיין: נכנס יום ירושלים, מה הם אשמים?

יולי יואל אדלשטיין: למה הם לא יכולים להיות עם המשפחות שלהם?

יולי יואל אדלשטיין: למה הם לא יכולים לחגוג, במיוחד הירושלמים שבהם, אבל לא רק.

יולי יואל אדלשטיין: למה אנחנו, דרך אגב, אפרופו הצעות מיותרות, נשלם עוד ועוד שעות נוספות.

יולי יואל אדלשטיין: כשזה מחויב המציאות, אני פתחתי בזה, ניחא.

יולי יואל אדלשטיין: אבל לדעתי צריך לעצור.

יולי יואל אדלשטיין: ועוד דבר, הרבה יותר מהותי מן הבקשה הטכנית הזאת שלי באמת לעצור כאן ולקיים את ההצבעות בצורה מסודרת ומכובדת.

יולי יואל אדלשטיין: אני שמעתי אתמול את ההדים מן ההפגנה, והיום, וגם כאן חברי אופוזיציה התארגנו ומודיעים על עוד תהלוכה והפגנה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מכיר את זה, יש איזו נטייה די טבעית, מין תופעת משורר כזאת, שאתה מתאהב בדברים שאתה אומר.

יולי יואל אדלשטיין: ויש כאן 50 שעות שבהן מהלכים אימים, פרט לזמן קואליציה, כמעט 50 שעות שבהן מהלכים אימים על הציבור.

יולי יואל אדלשטיין: חברי, הרי האנשים באיזה שהוא שלב יתחילו להאמין שזה סופה של המדינה, שהכלכלה קורסת, שעכשיו, רק עכשיו שמענו, יפרצו שוטרים לבתים של עקרות בית, וכל מיני שטויות מסוג זה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי, אני פונה בעיקר אפילו לא לחברי הכנסת, אלא לצופים בבית.

יולי יואל אדלשטיין: לא כל כך מהר, עוד לא פורצים שוטרים לבתים, עוד אף אחד לא באמת מפעיל פה איזה שהן גזירות שכבר מכונות בפי הציבור החרדי גזירות חדשות, כאילו איזה שמד חדש, חס ושלום, על עם ישראל ועל מדינת ישראל ועל ילדי ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: לא כך הם הדברים.

יולי יואל אדלשטיין: התקופה היא תקופה קשה, אבל כאן הייתי שם, אדוני היושב-ראש, את הדברים בפרופורציה.

יולי יואל אדלשטיין: אסור לנו להגזים, כי איזו עקרת בית עכשיו באמת נמצאת בכזאת חרדה, שאני כבר חרד ולא יודע איך זה יסתיים.

יולי יואל אדלשטיין: מדברים בימים האחרונים כל הזמן על התאבדויות, וודאי שהתוכנית החדשה, שעוד לא אושרה, היא כבר אשמה בהתאבדויות.

יולי יואל אדלשטיין: בואו גם לא נשכח את הפן השני של המטבע.

יולי יואל אדלשטיין: אם נסביר עכשיו לכולם שזה הסוף ושהכול קורס, אז אולי באמת אנשים יכניסו כל מיני שטויות לראש, חס ושלום, חס ושלום.

יולי יואל אדלשטיין: אז כאן, בקשתי לכל החברים שעוד יצעקו פה וידברו פה: בואו נראה הכול בפרופורציה.

יולי יואל אדלשטיין: יש, כפי שאמרתי, ענייני אופוזיציה, ענייני קואליציה.

יולי יואל אדלשטיין: בואו נשאיר את הדברים לאזרח לשפוט בעוד חצי שנה או שנה אם אכן כל כך נוראה היא התוכנית.

יולי יואל אדלשטיין: אבל, בכל זאת, עם כל השבח שלי, כפי שאמרתי, למהלך הפרלמנטרי, הייתי מסתייג ואומר, אמרתי שישבתי כאן לא מעט על כס היושב-ראש ושמעתי דברים.

יולי יואל אדלשטיין: תראו, לא אחת התבטאתי כנגד זה בכנסת, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: יש בכל זאת גם איזו הגינות בסיסית כשאתה באופוזיציה או בקואליציה.

יולי יואל אדלשטיין: אתה שומע שרים לשעבר.

יולי יואל אדלשטיין: עולה שר האוצר לשעבר: איך הגענו למצב הזה, איך נקלענו למצב הזה.

יולי יואל אדלשטיין: נו באמת, איך נקלענו למצב הזה?

יולי יואל אדלשטיין: התיירות במדינת ישראל הפסיקה בגלל התוכנית הכלכלית שטרם אושרה, או שהיא הופסקה בספטמבר 2000 בגלל המלחמה שפרצה כאן, והיו סיבות גם למלחמה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: אז בואו לא ניתמם ולא נתחיל עכשיו.

יולי יואל אדלשטיין: אנשים שלא מזמן עוד ישבו על כיסאו של שר במשרד ממשלתי: איך זה קרה, הממשלה אשמה.

יולי יואל אדלשטיין: במיוחד, אני אומר, שר האוצר.

יולי יואל אדלשטיין: עולה כאן חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, מאחת הסיעות הערביות - אני לא יודע אם המושג הזה מוצלח, אדוני היושב-ראש - ואומר: תראו את האבטלה ביישובים הערביים, לפני חמש שנים זה לא היה כך.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא חזק במיוחד במתמטיקה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: לפני חמש שנים הייתי שר בממשלת נתניהו.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא ידעתי שחבר הכנסת זחאלקה עלה לדוכן הזה לשבח את ממשלת נתניהו.

יולי יואל אדלשטיין: אני שמח מאוד, בשנת 1998 לא היתה אבטלה ביישובים ערביים.

יולי יואל אדלשטיין: כנראה ממשלת נתניהו, שכרגע מביא את הרפורמה כשר האוצר, היתה כזאת נהדרת כלפי האוכלוסייה הערבית.

יולי יואל אדלשטיין: לפעמים אנחנו, אדוני חבר הכנסת יצחק הרצוג,לא שומעים את עצמנו כשאנחנו עולים לדוכן הזה.

יולי יואל אדלשטיין: לפני חמש שנים לא היתה אבטלה, עכשיו יש אבטלה ביישובים הערביים.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, אני לא רוצה לגלוש מעבר לזמן שלי.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שאמרתי, הדיון היה דיון מרתוני.

יולי יואל אדלשטיין: לא אהבתי מה שאמרו לנו כאן כמה שרים ודוברי האוצר וגם בכלי התקשורת: זאת התוכנית היחידה שתציל את המשק.

יולי יואל אדלשטיין: אין דבר כזה התוכנית היחידה.

יולי יואל אדלשטיין: אמרתי בנאום שלי, ואני עכשיו יכול כעובדה לומר, חלו בה שינויים רבים.

יולי יואל אדלשטיין: אני הקטן ישבתי בוועדה משותפת של ועדת הכספים וועדת החינוך שדנה בשני חוקים, חוק שילוב ילדים עם מוגבלויות וחוק חינוך חינם לילדים חולים, ושני החוקים האלה הוצאו, פוצלו מן התוכנית הכלכלית, ויש כהנה וכהנה דברים, וכל חבר ועדת כספים שהיה עולה לכאן היה מספר על השינויים הרבים שעשו חברי קואליציה ואופוזיציה וועדות שונות.

יולי יואל אדלשטיין: אם כך, אדוני היושב-ראש, לא אהבתי את הביטוי הזה: התוכנית היחידה, אבל זו כן תוכנית, ובמובן הזה שאין תוכנית אחרת, אלטרנטיבית, חוץ מהקשקושים, תסלחו לי, שאנחנו שומעים: תפסיקו להעביר כסף להתנחלויות אז יהיה כסף לכולם.

יולי יואל אדלשטיין: אין תוכנית אלטרנטיבית, ואני קורא לחברי הבית לתת סיכוי לתוכנית הזאת ולראות בעוד חצי שנה, שנה, שנתיים, אולי גם הממשלה צדקה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת יולי אדלשטיין.

אלי בן-מנחם: חברי הכנסת, כפי שהודענו מראש, אני מכריז על הפסקת הישיבה עד השעה 14:00.

אלי בן-מנחם: (הישיבה נפסקה בשעה 12:36 ונתחדשה בשעה 14:02.

אלי בן-מנחם: )

ראובן ריבלין: אדוני ראש הממשלה, השרים, חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים את הישיבה שעל הפסקתה הכרזנו לפני השעה 13:00.

ראובן ריבלין: ההפסקה היתה אמורה להסתיים ב=14:00, ואכן כך הדבר.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, לאחר 50 שעות דיון שבהן ביקשו חברי הכנסת להביע את עמדתם ולנמק את הסתייגויותיהם, ובטרם נמשיך את הישיבה בנושא התוכנית הכלכלית, אבקש, ברשותכם, רבותי חברי הכנסת, לציין, שיום ירושלים, ומלאות 36 שנים למלחמת ששת הימים, יוחג החל מהערב ובמשך יום המחר.

ראובן ריבלין: כמובן, יום ירושלים אמור היה להיות נחוג בכ"ח אייר, אבל הואיל והוא נופל השנה ביום שישי, הוחלט להקדימו ביום אחד.

ראובן ריבלין: אדוני ראש הממשלה - אני מבקש, רבותי חברי הכנסת, חבר הכנסת בורג, הואיל ואנחנו רוצים לתת כבוד לזיכרון 36 השנים וליום ירושלים, אודה לחברי הכנסת אם ייאותו להניח לדקה או שתיים את הנושא שעל סדר-היום ולהקשיב לדברים שאנחנו אומרים.

ראובן ריבלין: מי שלא רוצה לשמוע על יום ירושלים, יכול לצאת.

ראובן ריבלין: אדוני ראש הממשלה, מכובדי השרים, גבירותי ורבותי חברי הכנסת, מחר, יום חמישי, יום שחרור ירושלים, נציין 36 שנים לאיחוד העיר ולשובנו אל ערש האומה ואל מחוזות ההתרחשות של ההיסטוריה שלנו.

ראובן ריבלין: בכנסת השש-עשרה יש כבר חברים בני הדור הצעיר אשר נולדו למציאות זו כבני חורין בארצם, ורואים בה עניין טבעי לגמרי, וכמו יתר בני דורם אולי כלל אינם מסוגלים לדמיין את המציאות הקודמת, זו של צלפי הליגיון המאיימים על שכונות העיר, זו של התותחים הסוריים המאיימים על יישובי הגליל, וזו של הצבא המצרי החונק את עורקי החיים של מדינה קטנה.

ראובן ריבלין: לנו, בני דור התקומה, שחיינו במדינה צעירה וקטנה, אשר קמה תוך מאבק והתקיימה בגבולות בלתי אפשריים; שחרדנו לעצם קיומנו, באותם שבועות של המתנה נוראה, לגרוע מכול; שחשנו על בשרנו את משק כנפי ההיסטוריה ואת ידה של ההשגחה העליונה, המלווה אותנו בלחימה; וכשהיינו כחולמים, כשרצנו בסמטאות העיר כדי לגעת בכותל; לנו, בני אותו דור, רחוקים הדברים מלהיות מובנים מאליהם.

ראובן ריבלין: עבורנו, הזוכרים את החיים כאן לפני ניצחון ששת הימים, יום ירושלים הוא היום שבו אנו נזכרים בהשתחררות מלפיתת החנק, ובו אנו מודים על התשועה הגדולה, ועל שזכינו לשוב, כבעלי בית, כריבונים, אל מרחבי ארצנו.

ראובן ריבלין: בל נקל ראש בחיבור הכרחי זה של מדינת ישראל המודרנית, ראשית צמיחת גאולתנו, אל נופי בראשית שבהם היינו לעם.

ראובן ריבלין: בל נקל ראש בהתחברותנו מחדש אל השורשים שנגדעו – אך מעולם לא נקרעו ונעקרו – כאשר "מפני חטאינו גלינו מארצנו".

ראובן ריבלין: גם דור התקומה, דור הגאולה, דור שזכה לשוב אל ארץ אבותיו, איננו פטור משבועת האמונים העתיקה: "אם אשכחך ירושלים – תשכח ימיני".

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, האם חבר הכנסת יהלום נמצא כאן?

ראובן ריבלין: הוא אינו נמצא כאן.

ראובן ריבלין: הוא ביקש ממני להכריז על-פי סעיף 53 (א) ו=(ב) על הצעה לסדר, שבה הוא מבקש כי נפסיק את הדיונים כאשר ייכנס יום ירושלים, היום בערב.

ראובן ריבלין: לצערי הרב, אנחנו קבענו ישיבת כנסת נמשכת, החל מיום שני בבוקר ועד סיום ההצבעות, ואם ניאלץ, חלילה, נקיים מחר הפסקה בהצבעות בין השעה 14:00 ל=19:00, שהן השעות שבהן מתקיימים כל הטקסים הקשורים ביום ירושלים וביום הזיכרון לנופלים במלחמת ששת הימים.

ראובן ריבלין: לכן, רבותי, כל הבקשות להפסקה בדיון לא תתקבלנה, ואנחנו, שקבענו את הנושא לדיון והצבעה באופן רצוף, נקיים את האמור.

אברהם בורג: אדוני היושב ראש.

אברהם בורג: חבר הכנסת וילן - - - הסכמים - - -

ראובן ריבלין: שמעתי.

ראובן ריבלין: אני כולי קשוב, וגם שמעתי את אשר הוא אמר.

ראובן ריבלין: להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית

ראובן ריבלין: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים את הדיון שהתחלנו בו ביום שני בשעה 13:00.

ראובן ריבלין: אנחנו מתכוונים בעוד דקות מספר לעבור לתחילת ההצבעות.

ראובן ריבלין: נמצא אצלנו היום, כאורח, נשיא הסנאט האיטלקי, ועוד מעט הוא יהיה נוכח ביציע האולם, ואני אברך אותו.

ראובן ריבלין: בינתיים, לפני תחילת ההצבעות, חבר הכנסת וילן מבקש לשאול שאלה את הממשלה, ועל-פי הנחיות התקנון והמקובל אני מאפשר לו לשאול את השאלה שהוא מבקש לשאול.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, פניתי השבוע ליועץ המשפטי לממשלה, ואף שהחוק איננו חוק תקציב, ביקשתי שינחה את ראש הממשלה, שר האוצר או מישהו משרי הממשלה, שאם נעשו הסכמים כלשהם, התחייבויות שלטוניות ואחרות, יניחו אותם בטרם ההצבעה על שולחן הכנסת.

אבשלום וילן: היועץ המשפטי לממשלה פנה אתמול לראש הממשלה, לשר האוצר ולשרים לעשות כן.

אבשלום וילן: אני מבקש ממך, אדוני היושב-ראש, להורות לראש הממשלה ולשר האוצר להניח כל התחייבות שלטונית, הסכם בכתב ובעל-פה, אם נעשו כאלה.

אבשלום וילן: ידוע לי - -

ראובן ריבלין: יושב-ראש הקואליציה, אני מקווה שאתה מאזין.

אבשלום וילן: אני פונה אל ראש הממשלה ואל שר האוצר - - -

גדעון סער: אני לא עשיתי הסכמים - - -

אבשלום וילן: אני אומר, חוזר ומדגיש: התחייבויות שלטוניות, בכתב או בעל-פה.

אבשלום וילן: ידוע לי שאנשי יש"ע וגוש-קטיף קיבלו התחייבות שלטונית, שעל-פיה - -

יחיאל חזן: מאיפה זה נודע לך?

אבשלום וילן: - - כל הטבות המס שיקוצצו יוחזרו אליהם בדרכים אחרות.

אבשלום וילן: אני רוצה לדעת מפי ראש הממשלה אם יש אמת בדבר.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, שלא תהיה לכם שום אי-הבנה.

ראובן ריבלין: אני, בשלושת החודשים הראשונים לא קראתי אף אחד לסדר.

ראובן ריבלין: הפעם אני לא אקרא אף אחד לסדר.

ראובן ריבלין: מי שיפריע למהלך הצבעה ממושכת, פשוט ניאלץ לנקוט נגדו סנקציה מיידית.

ראובן ריבלין: אני מבקש מכל חברי הכנסת לשבת במקומותיהם.

ראובן ריבלין: כל מי שרוצה לנהל שיחות – ינהל בחוץ.

ראובן ריבלין: כל אדם שאינו חבר כנסת ונמצא באולם, וידבר, יוצא מן האולם, פשוט מאוד.

ראובן ריבלין: כל העוזרים, כל המנהלים, כל ראשי הסיעות, כל מנהלי הסיעות, כל העוזרים הפרלמנטריים ועוזרי השרים, אנשי האוצר וכיוצא באלה.

ראובן ריבלין: כן, מר וילן.

אבשלום וילן: ביקשתי מראש הממשלה - - - הממשלה - -

ראובן ריבלין: שמעתי.

ראובן ריבלין: גם הוא שמע.

אבשלום וילן: האם ניתנה התחייבות להניח על שולחנה של הכנסת.

אבשלום וילן: - - - מחכה לתשובתו.

ראובן ריבלין: אני מייד עונה לך.

ראובן ריבלין: כפי שמסר לי יושב-ראש הקואליציה - יושב-ראש הקואליציה, אתה לא חתמת על שום הסכם והקואליציה לא חתמה.

אבשלום וילן: - - -

ראובן ריבלין: אני יודע.

ראובן ריבלין: חכה רגע, חכה.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה לא יוותר על התענוג לענות לך, אני רק רוצה שתמתין.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, לי לא ידוע על שום הסכם, לא בכתב וגם לא בעל-פה, אבל אני מקווה שאחד משני שרי האוצר של מדינת ישראל יגיעו לכאן בדקות הקרובות.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, אני שאלתי על-פי הנחיית היועץ המשפטי לממשלה, ועל-פי פנייתו אליהם אתמול, את ראש הממשלה ואת שר האוצר, ולא את יושב-ראש הקואליציה, בכל הכבוד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן, לא אתחיל את ההצבעה לפני שאקבל תשובה ברורה.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: אנחנו ממתינים לשר האוצר, אלא אם כן ראש הממשלה מבקש לענות בשמם.

ראובן ריבלין: אני מציע שנחכה לשר האוצר, והוא יבוא ויאמר לנו.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מבקש לתת כבוד לאורח נכבד ויקר אשר נמצא באולם ביציע האורחים.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה והשרים, אנו מארחים היום, בשיאה של הקלחת הפרלמנטרית, את נשיא הסנאט האיטלקי, פרופסור מרצ'לו פרה.

ראובן ריבלין: אנו מעריכים מאוד, אדוני הנשיא, את ביקורך בתקופה לא קלה לישראל, שבה, לצערנו, התמעטו הביקורים בה מצד אישים רמי מעלה.

ראובן ריבלין: בתקופות שכאלו ניכרים ידידי אמת, ואנו שמחים להיווכח שאתה נמנה עמהם.

ראובן ריבלין: כפי שאתה בוודאי יודע, אנו מתמודדים כבר תקופה ארוכה עם מלחמת טרור רצחנית, העושה שימוש באותם אמצעים נתעבים שהעולם החופשי כולו למד להכיר על בשרו, לצערנו, מאז 11 בספטמבר 2001.

ראובן ריבלין: מספר גדל והולך של בני אדם נחשף להסתה דתית קיצונית, הרואה בחיים הדמוקרטיים ובחירויות האדם של העולם החופשי – איום.

ראובן ריבלין: אם בעבר התמודדה כל מדינה עם הטרוריסטים שלה, ואני זוכר, אדוני, נשיא הסנאט, את הטרור האדום שהכה ברחבי איטליה - הרי שהיום מבינות האומות הדמוקרטיות שנחוצים שיתוף פעולה גלובלי ומלחמת חורמה גלובלית בטרור, על כל צורותיו.

ראובן ריבלין: אבל אני מקווה, שגם בתקופה זו תיווכח שישראל איננה מדינה במלחמה, וכי גם הטרור הרצחני לא הצליח לשבור את רוחה או להפסיק את זרימת החיים התוססים בה.

ראובן ריבלין: אני מאחל לך, אדוני הנשיא ואיש יקר, ביקור מהנה ומועיל, ומודה לך – שוב – על הכבוד שהנחלת לנו בביקורך כאן, בבית-המחוקקים הישראלי, הכנסת, הפרלמנט של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: בנונוטו, תודה רבה, thank you very much.

ראובן ריבלין: אפשר למחוא כפיים לנשיא.

ראובן ריבלין: (מחיאות כפיים)

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו על שולחן הכנסת: לוח תיקונים לחוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו=2004), התשס"ג-2003.

אריה האן: החלטת ועדת הכנסת מיום כ"ו באייר התשס"ג, 28 במאי 2003, בדבר סדרי ההצבעה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית על הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו=2004), התשס"ג-2003, והצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 6).

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית

ראובן ריבלין: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יהלום.

ראובן ריבלין: אני כבר קראתי את בקשתך לפני חברי הכנסת, לא אשנה את עמדתי, לכבוד יום ירושלים אתן לאדוני לומר.

ראובן ריבלין: אני מבקש לקרוא לשר האוצר הנה על מנת שישיב, שאם לא כן - - -

שאול יהלום: אדוני היושב ראש, דברי מכוונים אליך, הן כיושב-ראש כנסת ישראל, וכן כאיש ירושלים.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, אני מפנה את דברי אליך גם כאל איש ירושלים, הנוהג תמיד לומר שהוא מדבר מירושלים המאוחדת והשלמה.

שאול יהלום: הגיע הזמן גם להוכיח את זה במעשים.

שאול יהלום: הכנסת הזאת חוקקה חוק יום ירושלים, והחוק אומר, בתחילתו: "הכנסת מכריזה בזה על יום ירושלים שיוחג מדי שנה בשנה כחג המדינה".

שאול יהלום: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שלא ייתכן שבחג המדינה אנחנו נשב כאן, כאשר כל החוגגים נמצאים אם בתפילות הודיה, אם בתהלוכות שמזכירות את היום, אם בסעודות ליל חגיגיות, ונעסוק בהצבעות.

שאול יהלום: אני פונה אליך, לפי סעיף 53 לסדר הדיון, סעיף 53 (א) ו=(ב), לקבל החלטה שההצבעות תסתיימנה עד כניסת החג, דהיינו עד שקיעת החמה, ואני אומר את זה על דעת חלק גדול מסיעות הבית, הן בקואליציה והן באופוזיציה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת יהלום.

ראובן ריבלין: אומנם עניתי לך כשלא היית כאן, אבל אני רוצה להפנות את תשומת לבך להחלטת ועדת הכנסת מהבוקר, הקובעת שההצבעות תתקיימנה ברציפות עד סיומן.

שאול יהלום: - - -

ראובן ריבלין: שמעתי אותך, חבר הכנסת יהלום.

ראובן ריבלין: גם הודעתי שמחר נעשה הפסקה החל בשעה 14:00 עד השעה 20:00, אם נגיע לאותו רגע ועדיין ההצבעות תימשכנה.

ראובן ריבלין: אני מודה לאדוני על תשומת הלב, ופועל כמצוות הכנסת ועל-פי החלטת הוועדה.

ראובן ריבלין: אדוני שר האוצר.

יצחק כהן: איפה אולמרט, אדוני היושב-ראש?

יצחק כהן: פעם אחת לראות אותו, בקדנציה.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת כהן.

יצחק כהן: איפה הוא?

יצחק כהן: מישהו יודע איפה אולמרט?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן.

יצחק כהן: - - -

ראובן ריבלין: להוציא את חבר הכנסת כהן - חמש דקות בחוץ, ולחזור.

ראובן ריבלין: (חבר הכנסת יצחק כהן יוצא מאולם המליאה.)

ראובן ריבלין: אדוני שר האוצר, חבר הכנסת וילן ביקש גם שאדוני יתייחס בנאומו לשאלתו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן, תחזור על שאלתך לשר האוצר.

אבשלום וילן: אדוני שר האוצר, בשם הכנסת אני שואל אותך, האם נערכו הסכמים בכתב או בעל-פה או ניתנו התחייבויות שלטוניות לאנשי יש"ע, לחברי כנסת או לגופים אחרים תמורת הצבעתם עבור התוכנית הכלכלית?

אבשלום וילן: האם סיעת שינוי הגיעה אתך להסכם?

אבשלום וילן: האם תמורת ביטול הטבות המס התחייבת ליישובי יש"ע וגוש-קטיף להחזיר להם כספים בצורה כלשהי?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: שר האוצר ישיב על כל הדיון שהיה כאן וכן על שאלתך.

בנימין נתניהו: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת - - -

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו .

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גדעון סער, אתה אחראי לשקט בסיעתך.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת דליה איציק, אנחנו לא נקיים את הדיון אם יהיה רעש כזה.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, חברי הבית, הסיכום היחיד - - -

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש, אתה עדיין חלש מהשביתה ולכן אני מבקש.

בנימין נתניהו: הסיכום היחיד שנעשה בין הסיעות השונות נוגע להסכם בין סיעות שינוי ומפד"ל, הסכם שהוא על דעת כל סיעות הקואליציה.

בנימין נתניהו: לפי ההסכם הזה, בני ישיבה שמכונים "דרכוניסטים" יקבלו מענק בגובה 60% ממה שמקבלים יתר בני הישיבה, כלומר הפחתה של 40% ממה שהיה נהוג בעבר.

בנימין נתניהו: כך גם לגבי תלמידי ישיבה מעל גיל 23.

בנימין נתניהו: אנחנו נגדיל את תקציב הישיבות בהתאם לשני התיקונים הללו.

בנימין נתניהו: נוסף על כך, שכר הלימוד לסטודנטים יופחת כבר בשנה הקרובה ב=3%.

בנימין נתניהו: כמו כן הוחלט להביא לממשלה הצעת החלטה להגדיל את מענק הלידה לילד הראשון ב=200 שקל.

בנימין נתניהו: בהזדמנות זו אני רוצה להודיע על כוונתי, לאחר שנעניתי לפנייה של השר אורלב - - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: השר פריצקי, אתה לא עוזר לשר האוצר.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת ממרצ - - -

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, הוא באמת צריך עזרה במקרה כזה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת ממרצ, רבותי, אתם שואלים שאלה, עונים לכם תשובה ואתם אפילו לא רוצים לשמוע אותה.

ראובן ריבלין: תאפשרו לחבר הכנסת וילן לשמוע תשובה על השאלות שהוא שאל.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: תנו כבוד לחבר שלכם.

ראובן ריבלין: הוא שאל שאלה.

ראובן ריבלין: מספיק.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: לא, פה זה לא מקהלה לשינוי.

ראובן ריבלין: עכשיו זה לא שיר המעלות לשינוי.

ראובן ריבלין: עכשיו שר האוצר מדבר.

בנימין נתניהו: אני רוצה גם להודיע לחברי הכנסת על כוונתי, בעקבות פנייה של השר אורלב - דרך אגב, פנייה של ציבור גדול כאן, של אנשים שמייצגים את המשפחות ברוכות הילדים שעומדות לספוג מכה קשה מאוד שאנחנו ערים לה בקיצוץ הראשון - - -

ג'מאל זחאלקה: - - -

בנימין נתניהו: יש הצעה שאנחנו נביא - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, חשבתי שאתה צרוד מכל הלילות.

בנימין נתניהו: - - - שתאריך, תדחה את יישום הקיצוץ השני, שאמור להיות בסך הכול ארבעה חודשים אחרי הקיצוץ הכבד הראשון.

בנימין נתניהו: הקיצוץ הראשון הוא באוגוסט והקיצוץ השני אמור להיות ב=1 בינואר.

בנימין נתניהו: אנחנו מבקשים לדחות את זה בחצי שנה, על מנת להקל קמעה את הפגיעה שאנחנו יודעים שנפגעות המשפחות הללו.

אבשלום וילן: זו היתה הצעת החלטה של ועדת הכספים - - -

בנימין נתניהו: אני רוצה להשיב לחבר הכנסת וילן, שלא עשינו שום הסכמים אחרים בכלל, ובפרט ההסכמים שהוא רמז עליהם בנוגע ליש"ע או הסדרים תמורת ביטול הקלות המס.

בנימין נתניהו: לא עשינו שום הסכמים; ההסכמים שנעשו הם בתוך התקציב.

בנימין נתניהו: אתה יכול לראות את מה שהוקצה ליש"ע.

בנימין נתניהו: אין שום סיכומים אחרים.

בנימין נתניהו: תודה רבה לכם.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לשר האוצר.

ראובן ריבלין: רבותי, חברי הכנסת, עמלו על המלאכה יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת אברהם הירשזון; חבר הכנסת שלום שמחון, יושב-ראש ועדת הכלכלה; חבר הכנסת יורי שטרן, יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה; חבר הכנסת יובל שטייניץ, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון; וחבר הכנסת מיכאל איתן, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט - אשר כולם היו יושבי-ראש ועדות משותפות וחברים בהן.

ראובן ריבלין: האם אחד מיושבי-ראש הוועדות רוצה לומר איזה דבר בטרם נתחיל בהצבעה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שמחון, האם אדוני רוצה לומר דבר?

ראובן ריבלין: רק כיושב-ראש ועדה, אדוני, כי לאדוני היו הרבה הזדמנויות כאיש האופוזיציה לומר את דברו.

ראובן ריבלין: לאחר מכן, אם ירצה, חבר הכנסת יורי שטרן מוזמן לבוא.

ראובן ריבלין: וכן גם חברי הכנסת יובל שטייניץ ומיכאל איתן.

שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ידוע לי כי יושב-ראש ועדת הכספים כבר הציג את כל החוק והדיון בחוק הסתיים.

שלום שמחון: עם זאת, כדי שהנושא יהיה ברור לחלוטין ומאחר שחלק מההסתייגויות שנומקו בדיון הארוך התייחסו לפרק התקשורת, אני רוצה להוסיף לפני ההצבעות מלים מספר על פרק התקשורת בחוק ההסדרים.

שלום שמחון: פרק התקשורת מהווה חלק מהצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל.

שלום שמחון: כזכור, ועדת הכנסת החליטה כי פרק התקשורת יידון בוועדה המשותפת של ועדת הכלכלה וועדת הכספים.

שלום שמחון: ביום 26 במאי החליטה הכנסת על פיצול סעיף 52 בפרק התקשורת שבהצעת החוק, אשר כלל תיקונים לחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.

שלום שמחון: אני מקווה שהוועדה המשותפת תצליח לסיים את דיוניה בסעיף זה בתוך 30 ימים ולהביאו לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

שלום שמחון: הצעת החוק המונחת היום בפניכם לקריאה שנייה ולקריאה שלישית כוללת את סעיפים 49, 50, 51, 53 ו=54 להצעת המקורית.

שלום שמחון: סעיפים אלה בשינויים מסוימים מהווים את סעיפים 27-31 והם כוללים בעיקר תיקונים לשני חוקים: חוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב-1982, וחוק רשות השידור, התשכ"ה-1965.

שלום שמחון: מטרת התיקון בחוק התקשורת היא לאפשר כניסת מפעילים חדשים לתחום שירותי הבזק הפנים-ארציים הנייחים, דהיינו, הטלפוניה הפנים-ארצית הלא-סלולרית, ולהביא לתחרות בתחום זה, אשר נשלט כיום כמעט לחלוטין על-ידי חברת "בזק".

שלום שמחון: לפי המצב המשפטי הקיים, מפעיל המעוניין להיכנס לתחום שירותי הבזק הפנים-ארציים הנייחים, חייב לספק שירות בכל הארץ, או לפחות באזורי שירות מוגדרים.

שלום שמחון: הצעת החוק תאפשר לתת רשיון למפעילים חדשים, לספק שירות לפי שיקוליהם העסקיים, ללא מגבלות של אוניברסליות השירות.

שלום שמחון: תיקון מוצע נוסף לחוק התקשורת עוסק בכוונת הממשלה להמשיך בהפרטת חברת "בזק".

שלום שמחון: התיקון עוסק בהבטחת השמירה על האינטרסים הבטחוניים והחיוניים של המדינה בחברת "בזק", גם לאחר שהשליטה בחברה תעבור לידיים פרטיות.

שלום שמחון: בסעיפים 30 ו=31 שבפרק התקשורת מוצע לתקן את חוק רשות השידור ואת פקודת התעבורה, כדי להביא להפחתה של אגרת הטלוויזיה ושל התשלום הנוסף הנגבה עבור רשות השידור ומשולם יחד עם אגרת הרכב.

שלום שמחון: בעניין זה ראוי לציין, כי הוועדה המשותפת קיבלה הצעת פשרה של יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת הירשזון, ושלי, כיושב-ראש ועדת הכלכלה, וצמצמה את ההפחתה בשיעור האגרה שהציעה הממשלה.

שלום שמחון: אני מקווה שההפחתה המוצעת עתה תביא, מחד גיסא, לייעול רשות השידור, ומאידך גיסא, תשמור על השידור הציבורי.

שלום שמחון: לפי הפרוטוקול, אני כמובן צריך לבקש מכם להצביע בעד הפרק, ולא לקבל אפילו לא הסתייגות אחת.

שלום שמחון: עם זאת, כחבר האופוזיציה, אני מחויב לדרך ההצבעה של האופוזיציה.

שלום שמחון: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת שמחון גם על הגינותו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יורי שטרן, יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, בבקשה, דקה וחצי–שתי דקות להצגת העניין.

ראובן ריבלין: מגיע לכם, עבדתם ועמלתם.

ואיכות הסביבה): כבוד ראש הממשלה, כבוד יושב-ראש הכנסת, שרים, חברי הכנסת, הוקמו שתי ועדות משותפות לוועדת הפנים ולוועדת הכספים.

ואיכות הסביבה): האחת, שעמד בראשה יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת הירשזון, היתה אמורה לדון באיחוד הרשויות ובמספרם של סגני ראשי הערים.

ואיכות הסביבה): הנושאים האלה, כידוע, פוצלו בסוף מהחוק הראשי, ואנחנו נמשיך בוועדות שלנו - - -

אברהם פורז: הופרדו.

ואיכות הסביבה): הופרדו.

ואיכות הסביבה): הופרדו לפי הצעת שר הפנים, ואנחנו נמשיך במסגרת היותר רגועה והיותר רגילה לדון בשתי ההצעות שהוגשו בנושאים האלה.

ואיכות הסביבה): הוועדה שבראשותי, הוועדה המשותפת, דנה בסעיפים של פקודת העיריות ושל פקודת המועצות המקומיות, שקבעו שהרף להכרזת אזור מסוים, או גוש, קבוצה של כפרים, או יישוב מסוים, כמועצה מקומית או כעירייה - הרף היה 5,000 תושבים.

ואיכות הסביבה): הוחלט בממשלה ואושר בוועדה המשותפת שהרף הזה יעלה ל=10,000 תושבים, ולשר הפנים נשארת הזכות במקרים חריגים להכריז על מקום שמספר תושביו יותר קטן, כעל מועצה מקומית או עירייה - כמו שאמרתי, בנסיבות החריגות.

ואיכות הסביבה): המטרה של הגדלת מספר התושבים לקביעת הרף היא חיזוק החוסן הכלכלי של הרשויות המקומיות, ניצול של יתרון לגודל, ולכן ההחלטה הזאת עולה בקנה אחד עם ההיגיון של התוכנית הכלכלית, התוכנית להבראת המשק שאנחנו דנים בה ומאשרים אותה הערב.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת יורי שטרן, יושב-ראש ועדת הפנים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יובל שטייניץ לא ביקש לדבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מיכאל איתן, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט - בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אחריו – אנחנו עוברים להצבעות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, האם אדוני ביקש הצעה לסדר ההצבעות?

אברהם בורג: - - -

ראובן ריבלין: בסדר, מייד אחרי חבר הכנסת מיכאל איתן, יושב-ראש ועדת החוקה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ועדת החוקה - עם ועדת הכספים - טיפלה בשלושה חוקים, ואני לא אדבר בשתי הדקות שיש לי על החוקים עצמם.

מיכאל איתן: אני אדבר רק על התהליך, שלדעתי הוא הדבר שממנו כולנו יכולים להפיק לקחים.

מיכאל איתן: האוצר הביא במסגרת התוכנית להבראה כלכלית עשרות חוקים.

מיכאל איתן: ברגע שהחוקים האלה פוצלו ביוזמת הכנסת לדיונים בוועדות שונות, אפשר היה לקיים תהליך של בקרה שכלל שני מרכיבים.

מיכאל איתן: מרכיב אחד, הוועדה בראשותי דאגה לכך שאכן היעדים הכלכליים הפיננסיים יישמרו.

מיכאל איתן: כלומר, שהחוקים שהאוצר ביקש לעכב או לבטל יבוטלו או יעוכבו ככל שיש כאן הוצאה כספית מוגזמת.

מיכאל איתן: אולם מצד שני, כאשר הסתבר לנו תוך כדי בדיקת החוקים לגופם, תוך כדי בדיקה עם המשרדים הנוגעים בדבר, שיש חוקים שמבקשים לפגוע בזכויות אזרח על-ידי דחייתם, אבל אין הם כרוכים בעלות תקציבית גדולה, תוך כדי הדיאלוג הגענו גם להסכמה עם האוצר שאפשר להעביר את רוע הגזירה בחלק מן המקרים, ובחלק הם נשארו.

מיכאל איתן: אני רוצה לומר, שבתהליך המורכב הזה, לפחות מההיבט של ועדת החוקה, אני יכול לבוא הנה בידיים נקיות ולומר לציבור: הכנסת בדקה, הכנסת שינתה, הכנסת לא היתה חותמת גומי למה שהגיש שר האוצר, אלא הצליחה להכניס שינויים משמעותיים בכיוון שמירת הזכויות שהושגו בעבר על-ידי הצעות חוק שונות, שהפעם ביקשו לדחות אותן.

מיכאל איתן: עם זאת, אכן נאלצנו לדחות יישום של חלק מהחוקים בגלל מגבלות תקציביות והצורך להגיע לפשרה עם עמדות האוצר.

מיכאל איתן: אני מודה לכל חברי הוועדה המשותפת על המאמצים שהושקעו ועל ההישגים שהושגו.

מיכאל איתן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה ליושב-ראש ועדת החוקה, חבר הכנסת מיכאל איתן.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, בטרם הצבעה, זכות המלה האחרונה לך, אדוני.

ראובן ריבלין: אני מקווה שאדוני ינחה את חברי הכנסת איך הם צריכים להצביע, ועד כמה עמלת כדי שיצביעו.

ראובן ריבלין: מי בעד, מי נגד, כמובן.

אברהם הירשזון: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, לפני ההצבעה רציתי לומר רק מלים מספר, ובסוף גם אבקש לומר תודות לכל מי שעזר וסייע בידינו.

אברהם הירשזון: אף שחלק מחברי האופוזיציה ניסה לומר כאילו היו בוועדת הכספים הצבעות מהירות ולא היו דיונים, אני מבקש לומר, אדוני, שבמשך שלושה שבועות קיימנו דיונים מעמיקים בכל נושא ונושא.

אברהם הירשזון: אין חבר אופוזיציה בוועדת הכספים שלא ניתן לו זמן דיבור ככל שרצה.

אברהם הירשזון: אין חבר אופוזיציה אשר ביקש להזמין מומחים ומשלחות שלא ניתן לו הדבר.

אברהם הירשזון: רק לאחר שסיכמנו את כל הדיונים והחלטנו להביא את הנושא להצבעה, העלינו אותו להצבעה.

אברהם הירשזון: לכן כל הדיבורים שאני שומע, כאילו עשינו מחטפים, עבדנו בצורה מהירה - אני רוצה להזים את השמועות האלה ולומר לכם: לא היו דברים מעולם.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: אני מודה ליושב-ראש ועדת הכספים ולכל חברי ועדת הכספים מכל חלקי הבית, אשר במשך ימים רבים ישבו ימים ולילות ועשו לילות כימים על מנת שנגיע לרגע זה שבו נוכל להתחיל בהצבעה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, אני מודיע לכם, שנציג האופוזיציה - ואני מודיע לאופוזיציה שהוא נציג האופוזיציה, ואם יש מישהו שיאמר לא, שיאמר את זה עכשיו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אברהם בורג הגיש בנושא ההצבעות בקשה גורפת בצירוף מאות עמודי חתימות להצבעה אישית על כל סעיף וסעיף.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, האם אתה רוצה לומר משהו לעניין ההצבעה, לסדר ההצבעה, כי תיכף אומר איך אני מתכוון להצביע.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, תודה רבה.

אברהם בורג: בטרם נעבור להצבעה, על-פי סעיף 62 לתקנון הכנסת וסעיפים נוספים נקבעים סדרי ההצבעה.

אברהם בורג: אנחנו הגשנו בקשה להצבעה אישית.

אברהם בורג: לאור ההסכמה שהושגה בוועדת הכנסת, ואני מודה ליושב-ראש ועדת הכנסת, שמונעת שימוש בסעיף הגורף 131, הסכמנו שעל סעיפים מסוימים תהיה הצבעה אישית, ועל שאר הסעיפים תהיה הצבעה מהסוג הרגיל והידוע בכנסת.

אברהם בורג: בקשתי בשם חברי האופוזיציה היא כפולה.

אברהם בורג: ראשית, על כל הצבעה שמתנהלת בכנסת, ימצא היושב-ראש את הדרך כיצד היא תמצא את ביטויה בפרוטוקול הכנסת, ב"דברי הכנסת", על מנת שתיחרת הצבעתו של כל חבר כנסת וחבר כנסת, שידעו כל אופן של הצבעה.

אברהם בורג: אשר להצבעות האישיות, הבקשה המונחת בפניך היא שעל כל סעיפי התקציב והנושאים המהותיים הנלווים לו, אם סעיפי משנה, אם הסתייגויות מהותיות, על-פי שיקול דעתו של יושב-ראש הכנסת אנחנו נציג את הבקשה.

אברהם בורג: שקל יושב-ראש הכנסת והחליט שיש בזה משום הצדקה להצבעה אישית, תתקיים הצבעה אישית.

אברהם בורג: שאלה אחת יש לי ליושב-ראש הכנסת.

אברהם בורג: אני שמעתי היטב את הנחייתו של יושב-ראש הכנסת לחבר הכנסת וילן על סעיף 131.

אברהם בורג: יש לי על כל אחד מן הסעיפים חתימות.

אברהם בורג: אם רוצה היושב-ראש כל פעם לקחת זמן, לגשת, לחזור וכו' – מה טוב.

אברהם בורג: אם לא, נעביר את הכול בבת-אחת והיושב-ראש ישתמש בחתימות על-פי שיקול דעתו.

אברהם בורג: תודה.

ראובן ריבלין: אני מציע שתשאירו את זה אצל תורן קבוע אצלכם.

ראובן ריבלין: אני לא אבקש כל פעם, אבל אם יהיה צורך, ואדוני במשך היום והלילה יבין מתי יש צורך ומתי אין, כמובן לפי זה נבקש.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הקואליציה, בבקשה.

גדעון סער: בניגוד אולי למה שהיה יכול להשתמע מדבריו של יושב-ראש הכנסת לשעבר, כפי שהוסכם היום בוועדת הכנסת, שיקול דעתו של יושב-ראש הכנסת הוא בלתי מוגבל.

גדעון סער: הוא לא מוגבל לפרמטר אחד של מהות ההסתייגות, הוא מושפע משורה של דברים: תחילת התוקף של החוק, ניסיון לשימוש לרעה בסעיף הזה על-ידי סיעות האופוזיציה.

גדעון סער: דבר נוסף, לגבי מאווייו של יושב-ראש הכנסת לשעבר, שכל הצבעה והצבעה שלו תיחרת ב"דברי הכנסת" ובהיסטוריה, הדבר הזה בוודאי אינו רלוונטי לגבי מה שניתן לקרוא בהכללה - הסתייגויות הכוסברה.

גדעון סער: אם יש הסתייגות מהותית, אפשר לבקש הצבעה אלקטרונית.

גדעון סער: לגבי כל ההסתייגויות שאין להן ערך, אפשר להסתפק גם בהרמת יד, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, האם אדוני רוצה להוסיף דבר - או אני חושב שהנושאים ברורים.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, להלן הערתי לפני שמתחילים את ההצבעה.

ראובן ריבלין: ועדת הכנסת הטילה על שכמי מטלה כבדה, והיא לבוא ולקבוע מתי מתבקשת הצבעה אישית, האם יש צורך לקיים או לא לקיים.

ראובן ריבלין: הסמכות שניתנה לי היא סמכות של שיקול דעת מלא, וכך אפעל.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שאני אראה בכל החלטה והחלטה שלי את הצורך בקבלת החלטה מאוזנת.

ראובן ריבלין: החלטה מאוזנת רואה את ההבדל בין נושא מהותי לבין נושא סרק.

ראובן ריבלין: החלטה מאוזנת צריכה להביא בחשבון את רצונה של האופוזיציה להביא לידיעת הציבור בדיוק איך כל אחד ואחד מצביע, או באמצעות הצבעה אישית, להשפיע על חברי הכנסת להצביע בצורה כזאת או אחרת.

ראובן ריבלין: כמו כן, אני אביא בחשבון את החובה העיקרית של כנסת ישראל כבית-מחוקקים לחוקק.

ראובן ריבלין: ואם יהיה מצב שבו ניקלע לאיזו סדרה שלא תאפשר למדינת ישראל לקבל חוק שיצא מתחת ידה של הכנסת בגלל צורך בקיום הצבעות שאינן מוסיפות לדברים שאמרתי, מובן שאז השיקול יהיה לחומרא ולא לקולא.

ראובן ריבלין: אני בהחלט רואה בנושא מהותי דבר חשוב לכבודה של הכנסת ולכבודם של חברי הכנסת המצביעים.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, אני מקבל לחלוטין את דבריו של יושב-ראש הכנסת, ואמון ניתן באמינותו על-ידי חברי האופוזיציה.

אברהם בורג: נהוג היה בעבר, שבהצבעות על שם החוק, שאתה יכול להגיד שזה רק שם, מתקיימת הצבעה אישית, אף שאני מקווה שזה נכנס לשיקול הדעת של מזכיר הממשלה לשעבר.

אברהם בורג: זה לא יעכב את יכולת החקיקה של מדינת ישראל, וההצבעה הראשונה על שם החוק תהיה אישית.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הכנסת לשעבר, קודם כול, מכל מלמדי השכלתי, בוודאי מתלמידי.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר, הואיל ואני רואה את המסכת העומדת בפנינו, הואיל ואני מתייחס לכל סעיף בחוק כפי שהתייחסה הממשלה בצורה רצינית ביותר ומהותית ביותר, והואיל ואני יודע שתפקידנו הוא לחוקק, אני מציע שבחוק זה לא יבקשו ממני להצביע אישית על דברים שאינם יכולים להשפיע על אותם דברים מהותיים, שחלקכם באים ואומרים שהם גזירות.

ראובן ריבלין: שמעתי את בקשתו של אדוני.

ראובן ריבלין: אם אדוני חוזר בו מבקשתו - - -

אברהם בורג: אם אדוני מבקש, אני מוותר.

ראובן ריבלין: כי אני לא מתכוון להצביע הצבעות אישיות בנושאים כאלה.

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונח על שולחן הכנסת לוח תיקונים להסתייגויות להצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו=2004), התשס"ג-2003.

אריה האן: זה לוח מס' 2.

אריה האן: תודה רבה.

אריה האן: להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית

אריה האן: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו מתחילים בסדרת ההצבעות, בשעה טובה.

ראובן ריבלין: לשם החוק, אנחנו מצביעים הצבעה ראשונה אלקטרונית רק כדי לראות את המצב.

מוחמד ברכה: האם התיקונים הם טכניים או מהותיים?

ראובן ריבלין: יש ממין כזה ויש ממין כזה.

מוחמד ברכה: הוא לא הונח.

ראובן ריבלין: הונח.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, ההצבעה הראשונה היא על הסתייגותו של חבר הכנסת משה גפני.

ראובן ריבלין: מי בעד, מי נגד, מי נמנע - נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 5 בעד ההסתייגות – 46 נגד – 61 נמנעים – 1 ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: בהתנגדותם של 61, לעומת 46, שביקשו לתמוך בהסתייגות, ונמנע אחד, אני קובע שההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו נקיים הצבעה אלקטרונית נוספת על ההסתייגות של חברי הכנסת בורג, מצנע, בן-אליעזר, ועוד, להלן - קבוצת בורג.

ראובן ריבלין: מי בעד, מי נגד – נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 6 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 61 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אברהם בורג לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ובכן, 61 דוחים, 47 תומכים, אחד נמנע.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, מרגע זה עד להודעה חדשה אני מצביע בהרמת יד.

ראובן ריבלין: הסתייגות של חברי הכנסת אורון, וילן, שריד, כהן, גלאון ורומן ברונפמן, להלן – קבוצת מרצ.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות - נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני קובע שההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נעבור להצבעה על ההסתייגות של חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי, להלן – קבוצת ברכה, וחבר הכנסת טלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: נא להצביע בהרמת יד.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני קובע שההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נעבור להצבעה על ההסתייגות של חברי הכנסת עזמי בשארה, ג'מאל זחאלקה וואסל טאהא, להלן – קבוצת בל"ד.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כך אף פעם לא תוכל לדעת מי הצביע בעד או נגד.

ראובן ריבלין: אמרתי.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב, אוכל לדעת הכול אם תשב.

ראובן ריבלין: קודם כול, אל תדבר אתי אלא אם אתה יושב.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב, תסמכו עלי.

ראובן ריבלין: אני רואה מפה הרבה יותר טוב ממה שאתם רואים.

ראובן ריבלין: מה שרואים מפה אתם לא יכולים תמיד לראות משם.

ראובן ריבלין: תאמין לי.

ראובן ריבלין: רבותי, אני חוזר: הצעת בל"ד – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת בל"ד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נעבור להצבעה על הצעת חבר הכנסת יעקב ליצמן.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות שלו?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לשם החוק לא נתקבלה.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גלאון, חברת הכנסת גלאון, את אומנם רק קדנציה - - - חבר הכנסת כהן, חבר הכנסת רן כהן.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן, חברת הכנסת זהבה גלאון לא אוציא אתכם כרגע, כי זה בזמן הצבעה.

ראובן ריבלין: בזמן הצבעה לא מוציאים חברי כנסת, אבל בזמן הצבעה אי-אפשר בשום פנים ואופן להפריע.

ראובן ריבלין: בשום פנים ואופן.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הצבענו על ההסתייגות של חבר הכנסת ליצמן.

ראובן ריבלין: אני קובע שאף שהצביעו רבים בעד הסתייגותו של חבר הכנסת ליצמן, קודם הצביעו רבים נגד והיתה גם נמנעת אחת.

ראובן ריבלין: טוב, רבותי חברי הכנסת, מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת ליצמן?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נצביע על ההסתייגות של חבר הכנסת אברום בורג.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אם זה לא ברור, הסתייגותו של חבר הכנסת ליצמן לא נתקבלה והסתייגותו של אברום בורג לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נצביע על הסתייגות חבר הכנסת עמרם מצנע.

ראובן ריבלין: מי בעד - נא להרים את היד.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמרם מצנע לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני קובע שלא נתקבלה ההסתייגות של חבר הכנסת מצנע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-אליעזר מסתייג.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגותו של חבר הכנסת בן-אליעזר לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נעבור להצבעה על הסתייגותו של חבר הכנסת שמעון פרס.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שמעון פרס לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני קובע שהסתייגותו של חבר הכנסת פרס לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נעבור להסתייגותו של חבר הכנסת מתן וילנאי.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני קובע שהסתייגותו של חבר הכנסת וילנאי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נעבור להסתייגותה של יושבת-ראש האופוזיציה, חברת הכנסת דליה איציק.

ראובן ריבלין: מי בעד - נא להרים את היד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני קובע שגם הסתייגותה של חברת הכנסת איציק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נצביע על הסתייגותו של חבר הכנסת אופיר פינס.

ראובן ריבלין: מי בעד - נא להרים את היד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: גם הסתייגותו של חבר הכנסת פינס לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נצביע על הסתייגות חבר הכנסת אפרים סנה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אפרים סנה לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע שגם הסתייגות סנה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נעבור להסתייגות חברת הכנסת יולי תמיר.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגותה של חברת הכנסת תמיר לא נתקבלה.

אחמד טיבי: תחזור על ההצבעה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת נסים זאב נמנע.

קריאה: יש שני נמנעים.

ראובן ריבלין: אני מודה לך.

ראובן ריבלין: אבל אנחנו לא סופרים את הנמנעים.

ראובן ריבלין: אני מודה לאדוני שהפנה את תשומת לבי.

ראובן ריבלין: אבל מה שראיתי הוא שבגדול ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נעבור להסתייגות של חבר הכנסת מלכיאור.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת מלכיאור לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הרצוג מסתייג.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה הסתייגות חבר הכנסת הרצוג.

ראובן ריבלין: נצביע על הסתייגותו של חבר הכנסת חיים רמון.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

חיים רמון: אם זה לא עובר, אני יוצא.

ראובן ריבלין: אדוני, ביודעי את האיום אני אמנע.

ראובן ריבלין: עלי האיום משפיע.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רמון, הסתייגותך לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני מקווה מאוד שלא תממש את איומך.

ראובן ריבלין: נעבור להצבעה על הסתייגות חבר הכנסת דני יתום.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגותו של חבר הכנסת דני יתום לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נעבור להסתייגות חבר הכנסת איתן כבל.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: גם הסתייגותו של חבר הכנסת איתן כבל לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נצביע על ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם שוחט.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם שוחט לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: גם הסתייגותו של חבר הכנסת שוחט לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת קולט אביטל מסתייגת.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני מבקש מהמתנגדים להרים את ידם, כי אם אראה שיש יותר בעד – ההסתייגות תתקבל.

ראובן ריבלין: נצביע על ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה הסתייגותו של חבר הכנסת שלום שמחון.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה הסתייגותה של חברת הכנסת נוקד.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: גם הסתייגותו של חבר הכנסת בן-מנחם לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלי ישי אינו נוכח.

ראובן ריבלין: אין הצבעה על הסתייגותו.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת שלמה בניזרי?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגותו של חבר הכנסת בניזרי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נצביע על ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגותו של חבר הכנסת דהן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אמנון כהן?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אמנון כהן לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: גם הסתייגותו של חבר הכנסת אמנון כהן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נעבור להסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן.

ראובן ריבלין: אדוני כבר באולם, כמובן, והוא מצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת יצחק כהן?

ראובן ריבלין: הצבעה הסתייגותו של חבר הכנסת יצחק כהן לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגותו של חבר הכנסת יצחק כהן לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דוד אזולאי - נא להרים, נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: גם הסתייגותו של חבר הכנסת דוד אזולאי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת משולם נהרי לא נמצא.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נחשבת.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: כשאני אומר "תודה" אפשר להוריד ידיים.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב - מי בעד?

נסים זאב: אני מבקש שהזרם ייכלל - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, שמעתי.

ראובן ריבלין: בפעם הבאה אני אתחשב בזה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב לא נתקבלה.

דליה איציק: נתקבל, אדוני.

דליה איציק: ראיתי את הספירה.

ראובן ריבלין: בעד הצביעו הרבה פחות.

ראובן ריבלין: האם גברתי מבקשת הצבעה חוזרת?

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגותו של חבר הכנסת יוסי שריד - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד לא התקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון לא התקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת רן כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רן כהן לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת רן כהן לא התקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון לא התקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן לא התקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן לא התקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לא התקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת הרב אברהם רביץ.

ראובן ריבלין: אני מזכיר לחברים שנעשה הפסקה בין סעיף לסעיף.

ראובן ריבלין: כרגע אנחנו באי-דיבור מוחלט.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת הרב רביץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם רביץ לא התקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת הרב רביץ לא התקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לא התקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לא התקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לא התקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה לא התקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת עסאם מח'ול - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עסאם מח'ול לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת עסאם מח'ול לא התקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי לא התקבלה.

ראובן ריבלין: כדי לא לקבל הערה אני מזכיר כל הזמן שההצבעות הן לא נגד חברי הכנסת אלא נגד ההסתייגות שלהם.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת עמיר פרץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמיר פרץ לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת עמיר פרץ לא התקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חברת הכנסת אילנה כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אילנה כהן לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חברת הכנסת אילנה כהן לא התקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת דוד טל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מבקש הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: שמעתי, אני אקבע הצבעה אלקטרונית כשיהיה צריך.

ראובן ריבלין: אולי כן, אולי לא.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ישב אדוני, אקח בחשבון בפעם הבאה.

ראובן ריבלין: נא להצביע על ההסתייגות של חבר הכנסת דוד טל.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד טל לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת דוד טל לא התקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לא התקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ג'מאל זחאלקה: אני מבקש ספירה.

ג'מאל זחאלקה: לא היה רוב.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: שבו, עדיין לא הכרזתי כלום.

קריאות: לא היה רוב.

ראובן ריבלין: רבותי, תמיד אני צריך להזכיר לכם שאני רואה מכאן מה שאתם לא רואים משם.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: לא בשתי ידיים, אדוני מטעה.

ראובן ריבלין: שים לב שכמה חברי קואליציה יצאו.

ראובן ריבלין: מי בעד? נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ג'מאל זחאלקה: תספור.

ראובן ריבלין: אני אספור כשאני לא אהיה משוכנע.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לא התקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת ואסל טאהא - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ואסל טאהא לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת ואסל טאהא לא התקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להסתייגות של חבר הכנסת דהאמשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

ראובן ריבלין: הואיל וועדת הכנסת השאירה לשיקול דעתי, יהיו הרבה דברים שיהיו חשובים יותר.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה - ירים את ידו.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אין רוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך אפשר לספור?

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת טלב אלסאנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת טלב אלסאנע לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת טלב אלסאנע לא התקבלה.

ראובן ריבלין: אני עובר עכשיו להסתייגותו של חבר הכנסת דניאל בנלולו.

ראובן ריבלין: האם אדוני מסיר?

דניאל בנלולו: מסיר.

ראובן ריבלין: מסיר.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אופיר פינס-פז מבקש להסתייג.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: אנחנו נמצאים עכשיו בשם החוק, לעת עתה אנחנו הולכים לאט.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז לא התקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לא התקבלה.

מוחמד ברכה: הסמכות שניתנה ליושב-ראש בנושא של שיקול הדעת היא לגבי הצבעות אישיות, לא אלקטרוניות.

ראובן ריבלין: גם.

ראובן ריבלין: גם.

ראובן ריבלין: אנחנו יכולים.

ראובן ריבלין: אם אתם רוצים לשנות את חוקי המשחק, כולם ישבו ואני אודיע לכם.

ראובן ריבלין: אני רואה בבירור, יש הצעות שהן באמת לא משמעותיות וראיית העין שלי מספקת.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על הסתייגויות של חבר הכנסת מאיר פרוש.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת פרוש לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להסתייגות של חבר הכנסת אלי ישי - קבוצת יצחק כהן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלי ישי לא נמצא פה, קבוצת יצחק כהן נמצאת פה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

יצחק כהן: הצבעה אלקטרונית?

ראובן ריבלין: לא, עדיין אין צורך.

ראובן ריבלין: אם תהיה לי בעיה, מייד נקיים הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת יצחק כהן לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא התקבלה ההסתייגות של קבוצת כהן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ישראל אייכלר מסתייג.

ראובן ריבלין: מי בעד? נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אייכלר לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת רצאבי, מסירים?

אהוד רצאבי: מסירים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

חיים אורון: אין קואליציה, יש סיעות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רצאבי, האם אדוני מסיר?

אהוד רצאבי: מסיר.

ראובן ריבלין: יפה.

ראובן ריבלין: שלגי מסיר?

ראובן ריבלין: נא להוציא אותם.

ראובן ריבלין: נא להוציא אותם מייד.

ראובן ריבלין: מי זה?

ראובן ריבלין: נא לבדוק מי הכניס אותם לכנסת.

ראובן ריבלין: קצין הכנסת, נא לבדוק, אורחים של מי הם?

אלי אפללו: אורחים של מפלגת העבודה.

איתן כבל: אז מה.

איתן כבל: מה קרה.

רוני בר-און: תתביישו לכם.

ראובן ריבלין: אני מבקש.

ראובן ריבלין: רבותי, נא לשבת.

ראובן ריבלין: אני מבקש לברר מי חבר הכנסת שהם אורחיו.

ראובן ריבלין: אדוני מזכיר הכנסת, נא לבקש מקצין הכנסת לברר מי הם המזמינים מבין חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא לשבת, אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על שם החוק.

ראובן ריבלין: שם החוק, רבותי - מי בעד, מי נגד, כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 7 בעד שם החוק, כהצעת הוועדה - 55 נגד - 48 נמנעים - 1 שם החוק, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: 55 בעד, אדוני יושב-ראש הקואליציה, 48 נגד, נמנע אחד, שם החוק נתקבל.

ראובן ריבלין: בשבתי כאן אני מבין בדמוקרטיה, מי שלא נמצא על כיסאו, אני מודיע לכל חברי הכנסת, בין שהם שרים, סגני שרים, יושבי-ראש ועדה או חברי כנסת מן המניין, מי שלא ישב במקומו, לא יבקש להוסיף את הצבעתו.

ראובן ריבלין: ההצבעה שתיקבע היא רק זו שהלוח יראה, אלא אם כן תהיה טעות בלוח ההצבעה.

ראובן ריבלין: שם החוק התקבל באישורם של 55 חברי הכנסת, נגד - 48.

זהבה גלאון: היתה הצבעה כאשר ההסתייגות של רצאבי הוסרה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת זהבה גלאון, את צודקת, אני פשוט טעיתי בגלל ההפרעה שהיתה.

ראובן ריבלין: אני מתנצל, אני מבטל את ההצבעה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת המסתייגים, אם כל המסתייגים לא יודיעו לי על ביטול ההסתייגות בכתב ידם, יש כאן הסתייגות.

ראובן ריבלין: רצאבי, מבטל?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: שלגי מבטל?

אילן שלגי: כן.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: פולישוק מבטלת?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: רשף חן?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: רוני בריזון?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אתי לבני?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אילן ליבוביץ?

ראובן ריבלין: אינו נוכח.

ראובן ריבלין: יגאל יאסינוב?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אלי אפללו.

אלי אפללו: מבטל.

ראובן ריבלין: מגלי והבה?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: יחיאל חזן?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אברהם הירשזון?

ראובן ריבלין: לאה נס, האם את מבטלת?

לאה נס: כן.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חיים כץ?

ראובן ריבלין: מסיר.

ראובן ריבלין: איוב קרא?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: יורי שטרן?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מיכאל נודלמן?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אליעזר כהן.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אריה אלדד - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: אורי אריאל?

ראובן ריבלין: מסיר.

ראובן ריבלין: שאול יהלום?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ניסן סלומינסקי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: גילה פינקלשטיין.

ראובן ריבלין: מרינה סולודקין?

מרינה סולודקין: לא מסירה.

ראובן ריבלין: לא מסירה?

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חברת הכנסת סולודקין - ירים את ידו.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת מרינה סולודקין לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הואיל ויש פה חברים מהקואליציה שהצביעו בעד, אני קובע שעל הסתייגותה של חברת הכנסת סולודקין תהיה הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: בבקשה, נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 8 בעד ההסתייגות - 51 נגד - 60 נמנעים - אין ההסתייגות של חברת הכנסת מרינה סולודקין לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 51 בעד, 60 נגד, אני קובע שההסתייגות לא התקבלה.

ראובן ריבלין: אדוני השר אולמרט מודיע שהתבלבל בהצבעתו, אבל אני לא משנה - - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא לא הצביע.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טל, לשבת.

ראובן ריבלין: לא לקרוא קריאות ביניים.

ראובן ריבלין: לא לקרוא בעמידה, יש בזה ממד של איום.

ראובן ריבלין: לשבת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, השר אולמרט הודיע שהוא התבלבל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא לא הצביע.

קריאה: הוא לא היה.

קריאה: הוא היה בחו"ל.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, השר אולמרט הודיע שהוא טעה בהצבעתו.

ראובן ריבלין: אני לא משנה את ההצבעה, אני מבקש מכל חברי הכנסת להיות קשובים ומרוכזים ולא לטעות, כי הטעות תיפול על שכמם.

ראובן ריבלין: יש מקרה שקורה, היתה זעקה או צעקה או מישהו מהיציע הפריע, ואני יכול לקבל זאת.

ראובן ריבלין: אדוני השר הנכבד, עם כל הצער, אדוני יודיע לפרוטוקול וההצבעה היא הצבעה.

ראובן ריבלין: תודה רבה, לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני ממשיך הלאה.

ראובן ריבלין: סולודקין - לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: גדעון סער, האם מסיר?

גדעון סער: מסיר.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: כולם הודיעו שהם מסירים את כל ההסתייגויות ולכן רציתי למלא את המכסה.

ראובן ריבלין: הם לא רוצים וצועקים, נקרא את השמות אחר כך מחדש, ואז הם ילמדו לא לצעוק.

ראובן ריבלין: אני ממשיך - שם החוק על-פי הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: נא להצביע הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: מי שלא ישב במקומו, הצבעתו לא תירשם.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 9 בעד שם החוק, כהצעת הוועדה – 58 נגד – 47 נמנעים – אין שם החוק, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: ובכן, רוב של 58 מול 47, אני קובע ששם החוק אושר.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לפרק א': מטרת החוק.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעתו של חבר הכנסת משה גפני.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעתו של חבר הכנסת גפני לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להסתייגותה של קבוצת ברכה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של קבוצת ברכה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להסתייגות של חבר הכנסת רביץ.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם רביץ לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת רביץ לא התקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להסתייגותה של קבוצת מרצ.

אברהם בורג: הצבעה שמית.

ראובן ריבלין: לא הצבעה שמית, הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: אני מציע לכם.

ראובן ריבלין: בסדר גמור, הצבעה שמית.

ראובן ריבלין: אדוני המזכיר, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי, לא להפריע.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, זה הזמן של כל אחד ואחד להתרווח מעט.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל – בעד

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, אתם מבקשים הצבעה שמית.

ראובן ריבלין: אם תופרע ההצבעה השמית תהיה הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש לא יכול לצרוח כששואלים את חברת הכנסת אביטל מה היא רוצה להשיב.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אם תהיה פה הפרעה להצבעה השמית, ההצבעה האלקטרונית נותנת בידי את כל האפשרויות לראות מה כל חבר כנסת הצביע.

ראובן ריבלין: נא להמשיך לקרוא.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל – בעד רוחמה אברהם – נגד יולי-יואל אדלשטיין – נגד יעקב אדרי – נגד אהוד אולמרט – נגד חיים אורון – בעד זבולון אורלב – נגד דוד אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דליה איציק – אינה נוכחת אפי איתם – נגד מיכאל איתן – נגד אריה אלדד – אינו נוכח בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – בעד אלי אפללו – נגד גלעד ארדן – נגד אורי יהודה אריאל – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – בעד נעמי בלומנטל – נגד בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח אלי בן-מנחם – אינו נוכח שלמה בניזרי – בעד דניאל בנלולו – נגד רוני בר-און – נגד רומן ברונפמן – בעד רוני בריזון – נגד ויקטור בריילובסקי – נגד מוחמד ברכה – בעד עזמי בשארה – בעד ענבל גבריאלי – נגד מיכאל גורלובסקי – נגד זהבה גלאון – אינה נוכחת גילה גמליאל – נגד משה גפני – בעד עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד נסים דהן – בעד חמי דורון – אינו נוכח אברהם הירשזון – נגד צחי הנגבי – נגד צבי הנדל – אינו נוכח יצחק הרצוג – אינו נוכח מגלי והבה – נגד אבשלום וילן – אינו נוכח מתן וילנאי – בעד יצחק וקנין – בעד נסים זאב – בעד ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח אליעזר זנדברג – אינו נוכח יחיאל חזן – נגד רשף חן – נגד ואסל טאהא – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח יגאל יאסינוב – נגד שאול יהלום – נגד אליהו ישי – בעד אהוד יתום – נגד דני יתום – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח אילנה כהן – אינה נוכחת אליעזר כהן – נגד אמנון כהן – אינו נוכח יצחק כהן – אינו נוכח רן כהן – אינו נוכח משה כחלון – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד אתי לבני – נגד ציפי לבני – נגד לימור לבנת – נגד דוד לוי – אינו נוכח יצחק לוי – נגד אילן ליבוביץ – נגד יעקב ליצמן – בעד עוזי לנדאו – נגד יוסף לפיד – נגד עסאם מח'ול – אינו נוכח מיכאל מלכיאור – אינו נוכח עמרם מצנע – אינו נוכח יעקב מרגי – אינו נוכח יהודית נאות – נגד משולם נהרי – אינו נוכח מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – נגד אורית נוקד – בעד לאה נס – נגד בנימין נתניהו – נגד מרינה סולודקין – אינה נוכחת ניסן סלומינסקי – נגד אפרים סנה – בעד גדעון סער – נגד גדעון עזרא – נגד מל פולישוק-בלוך – נגד אברהם פורז – נגד אופיר פינס-פז – בעד גילה פינקלשטיין – נגד מאיר פרוש – בעד יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס –

אריה האן: בעד יאיר פרץ – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח איוב קרא – נגד אברהם רביץ – בעד ראובן ריבלין – נגד חיים רמון – אינו נוכח אהוד רצאבי – נגד מיכאל רצון – נגד אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – נגד מאיר שטרית – נגד יורי שטרן – אינו נוכח אילן שלגי – נגד סילבן שלום – נגד שלום שמחון – בעד אריאל שרון – נגד עמרי שרון – נגד יוסי שריד – בעד יולי תמיר – בעד

ראובן ריבלין: נא לחזור על השמות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, לא יכול להיות שאנשים יבקשו הצבעה מהותית ולא יימצאו באולם.

ראובן ריבלין: האם זה ברור לאדוני?

אברהם בורג: עד סוף ההצבעה הם יהיו באולם.

ראובן ריבלין: לא עד סוף ההצבעה.

ראובן ריבלין: אני מבין שחברי האופוזיציה לא נמצאים פה, אבל אנשים שמבקשים הצבעה שמית לנושא מהותי ולא יימצאו באולם - אני לא אוכל להתייחס ברצינות - - -

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, אנחנו פה במכאובות וייסורים.

ראובן ריבלין: רק לשים לב, שמי שרוצה להטיל מטלות ידע לקבל גם...

ראובן ריבלין: כל הכבוד לחברת הכנסת אביטל.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת איציק היתה פה ויצאה.

ראובן ריבלין: בן-מנחם לא היה.

דליה איציק: אני פה.

ראובן ריבלין: מי שרואה דבר מהותי, כמה לדעת מה התוצאות ושם לב, כדי לראות מה מצביע כל אחד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, נא לקחת לתשומת לבכם.

ראובן ריבלין: אדוני, נא לקרוא את השמות פעם נוספת.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) אני חוזר בקריאה שנייה: דליה איציק – בעד אריה אלדד – אינו נוכח אורי יהודה אריאל – אינו נוכח בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח אלי בן-מנחם – בעד זהבה גלאון – בעד חמי דורון – אינו נוכח צבי הנדל – נגד יצחק הרצוג – בעד אבשלום וילן – בעד ג'מאל זחאלקה – בעד אליעזר זנדברג – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד דוד טל – בעד דני יתום – בעד איתן כבל – בעד אילנה כהן – בעד אמנון כהן – בעד יצחק כהן – בעד רן כהן – בעד דוד לוי – אינו נוכח עסאם מח'ול – בעד מיכאל מלכיאור – בעד עמרם מצנע – בעד יעקב מרגי – בעד משולם נהרי – אינו נוכח מרינה סולודקין – אינה נוכחת יוסף פריצקי – אינו נוכח

אברהם בורג: למה הוא לא נמצא?

אברהם בורג: זאת הצבעה מהותית.

ראובן ריבלין: אני מודיע לך, חבר הכנסת בורג, אם הוא יקוזז עם פואד, ופואד חתם על הצבעה מהותית - למה חבר הכנסת פרס חתם על הצבעה מהותית?

ראובן ריבלין: הוא רצה לראות בעיניו מי יכול לומר בפה מלא: אני נגד הצעות כאלה.

ראובן ריבלין: לכן הוא רצה הצבעה מהותית ולכן הוא ביקש את ההצבעה השמית.

ראובן ריבלין: היית מעלה על הדעת שחבר הכנסת פרס לא יהיה נוכח בזמן שמצביעים על-פי בקשתו?

ראובן ריבלין: זה לא עולה על הדעת, ולכן אני אומר זאת, לא לתפארת המליצה, אלא כדי להסביר לכם על כוונת המחוקק.

ראובן ריבלין: בבקשה להמשיך.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) יוסף פריצקי – אינו נוכח יאיר פרץ - בעד עמיר פרץ – בעד חיים רמון – בעד אבהרם בייגה שוחט – בעד יורי שטרן – נגד אני סיימתי.

אריה האן: האם יש מישהו באולם שלא הצביע?

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, מייד עם ההכרזה על הצבעה אנחנו ממשיכים בהצבעה.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הקואליציה, גברתי יושבת-ראש האופוזיציה, נא להתכונן.

ראובן ריבלין: שכל אחד ישב במקומו.

ראובן ריבלין: אנחנו לא נחטוף הצבעות, אבל נמשיך אחת אחרי השנייה.

ראובן ריבלין: נא להיות ישובים.

אברהם בורג: תצלצל.

ראובן ריבלין: לא מצלצל.

ראובן ריבלין: אנחנו בשלב הצבעה.

ראובן ריבלין: לא מצלצל.

ראובן ריבלין: יש לכם פה המצליפים, שכולם ילכו.

ראובן ריבלין: לא מצלצל.

אברהם בורג: אני מבקש הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: תיכף נראה.

ראובן ריבלין: ובכן, לגבי הצעת קבוצת מרצ - - -

יעקב ליצמן: - - -

ראובן ריבלין: נא לשבת במקומותיכם, שכן מייד נמשיך בהצבעה.

ראובן ריבלין: ברגע שיודיעו לי, מייד, חבר הכנסת ליצמן.

ראובן ריבלין: אם המזכיר מוכן, אני מוכן.

ראובן ריבלין: ובכן, תוצאות ההצבעה: 61 נגד, 50 בעד.

ראובן ריבלין: אני קובע שהסתייגות מרצ למטרת החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות הבאה לחלופין.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההצבעה לחלופין של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: גם ההסתייגות לחלופין לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לחלופין נוספת – מי בעד ומי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות לחלופין של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לחלופי חלופין לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לחלופי חלופי חלופין – מי בעד ומי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות לחלופין של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני עובר להסתייגות של קבוצת בל"ד.

ראובן ריבלין: מי בעד ומי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת בל"ד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעתו של וילנאי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: אין הצבעה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעתו של ליצמן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעתו של חבר הכנסת איתן כבל.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעתו של חבר הכנסת כבל לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעתו של חבר הכנסת בורג.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של חבר הכנסת בורג לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעתו של חבר הכנסת מצנע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמרם מצנע לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה הצעת מצנע.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעת בן-אליעזר.

ראובן ריבלין: לא מצביעים, הוא אינו נוכח.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעת פרס.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שמעון פרס לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההצעה לא התקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעת וילנאי - אינו נוכח, ולכן לא תתקיים הצבעה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעתה של דליה איציק.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעתה של איציק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעתו של אופיר פינס.

ראובן ריבלין: אינו נוכח.

קריאה: איפה אולמרט?

ראובן ריבלין: נדמה לי שהוא יצא עם פינס.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעתו של סנה.

ראובן ריבלין: אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת יולי תמיר - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני מבקש מאנשים שמתנגדים, להצביע.

ראובן ריבלין: אני לא אכריז על התנגדות אם לא תהיה התנגדות.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש צריך להיות נייטרלי.

ראובן ריבלין: אתם, לעת עתה, ממלאים את תפקידכם כראוי.

ראובן ריבלין: אין לי הערות.

רן כהן: אתה יכול לחזור על זה עוד פעם?

רן כהן: רוצים שתעודד גם אותם.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת מלכיאור - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת מלכיאור לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אם ייראה לי שאין רוב, כלומר שאני לא יודע מי הרוב, אצביע מייד אלקטרונית.

ראובן ריבלין: אני מודיע, כדי שלא תהיה הפתעה לאיש אחר כך.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת הרצוג - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לסעיף 1 לא נתקבלה.

אברהם בורג: אין רוב.

זהבה גלאון: אין רוב.

ראובן ריבלין: הצעת הרצוג לא נתקבלה.

אברהם בורג: אין רוב.

ראובן ריבלין: תיכף נבדוק.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת חיים רמון - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת דני יתום - חבר הכנסת דני יתום אינו נוכח.

ראובן ריבלין: אין צורך להצביע.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת איתן כבל - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת כבל לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת שוחט - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם שוחט לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חברת הכנסת קולט אביטל - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת שמחון - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת שמחון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת אורית נוקד - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חברת הכנסת נוקד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת בן-מנחם - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת בן-מנחם לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אלי ישי - הוא לא נוכח.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא נוכח.

ראובן ריבלין: סליחה.

ראובן ריבלין: רבותי, אני מסתכל למזרח כאשר אני מדבר על אלי ישי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: - - - להתעלם מאנשים שיושבים פה: מאיתן כבל, מאלי ישי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: - - -

ראובן ריבלין: האם אדוני מאשים אותי בכך שאני מתעלם מחברי?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני לא מתעלם מחבריו.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אלי ישי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אליהו ישי לסעיף 1 לא נתקבלה.

דליה איציק: יש רוב.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה הצעת חבר הכנסת אלי ישי.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת בניזרי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת בניזרי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת נסים דהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

אברהם הירשזון: אדוני היושב-ראש, מה עם חבר הכנסת הרצוג?

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אמנון כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, לא ראיתי היטב, ואני רוצה להצביע.

ראובן ריבלין: נא לשבת ולהצביע על הצעת נסים דהן בהצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 10 בעד ההסתייגות - 43 נגד - 55 נמנעים - אין ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ברוב של 55 מתנגדים, 43 בעד - לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי, אל תשימו בפני יושב-ראש מכשול.

ראובן ריבלין: אל תשימו בפני מכשול.

משה גפני: איפה הצביע השר אולמרט?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, לשבת.

ראובן ריבלין: כל שעה אתן לך לשאול איפה אולמרט.

ראובן ריבלין: זה הסכם בינינו.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אמנון כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אמנון כהן לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת יצחק כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת דוד אזולאי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אזולאי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת משולם נהרי - הוא לא נוכח, ולא צריך להצביע.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת יצחק וקנין - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת וקנין לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת יאיר פרץ - הוא לא נוכח.

קריאה: הנה הוא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יאיר פרץ, אני רגיל לראות אותך מהכנסת החמש-עשרה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת יאיר פרץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת נסים זאב - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ג'מאל זחאלקה: היה רוב.

נסים זאב: היה רוב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, לא נעים לי להגיד לך, שבעד הצעתך הצביעו הרבה פחות בעד מאשר כרגיל, כלומר הרוב נגד היה הרבה יותר מהותי.

נסים זאב: - - -

ראובן ריבלין: יקירי, מה אני יכול לעשות?

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת יעקב מרגי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת יוסי שריד - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הגמר גביע היה אתמול והעניינים של העידוד - - - הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת שריד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אורון - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת רן כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רן כהן לסעיף 1 לא נתקבלה.

ג'מאל זחאלקה: היושב-ראש, אפשר להצביע בשתי ידיים כמו הקואליציה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת רן כהן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת זהבה גלאון - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת זהבה גלאון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא להפריע לי באמצע הצבעה.

ראובן ריבלין: מה אדוני חבר הכנסת ליצמן רצה?

ראובן ריבלין: מותר לו לדבר לעניין ההצבעה.

יעקב ליצמן: בעניין ההצבעה יש לי הרושם שיש חברי כנסת, וכרגע לא משנה מי זה, שלא נמצאים באולם והצביעו עבורם בהצבעה האלקטרונית.

ראובן ריבלין: זה חמור מאוד.

ראובן ריבלין: נא להגיש מייד תלונה בכתב, ולא לפזר סתם האשמות.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת רומן ברונפמן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת ברונפמן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אבשלום וילן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת וילן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת ליצמן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת ליצמן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אברהם רביץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם רביץ לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת רביץ לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת מאיר פרוש - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: גם הסתייגות חבר הכנסת פרוש לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני נמצא באולם?

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חשבתי שגם הוא לא נמצא.

ראובן ריבלין: גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אייכלר - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אייכלר גם היא לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: עוברים למוחמד ברכה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: גם ההסתייגות של חבר הכנסת ברכה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עסאם מח'ול - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עסאם מח'ול לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת עסאם מח'ול לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אחמד טיבי לא נמצא באולם, ולכן אנחנו לא נצביע על הצעתו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עמיר פרץ לא נמצא באולם.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אילנה כהן איננה באולם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דוד טל - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד טל לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: דוד טל - לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: עזמי בשארה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: בשארה - לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ואסל טאהא אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה - מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת הפעם השנייה שאני מבקש - - - לדעת מי הצביע בעד ומי נגד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבקש אלקטרונית.

ראובן ריבלין: אני אומר לך שניתנה לי סמכות על-ידי ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: אם כולם יסכימו שרק אתה - אני אסכים.

ראובן ריבלין: כל חבר כנסת יוכל לבקש אלקטרונית.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת דהאמשה, שמעתי את הערתך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן, נא לשבת.

יעקב ליצמן: שאלה לגבי ההצבעה הקודמת.

ראובן ריבלין: לכתוב לי.

יעקב ליצמן: לא, לא.

ראובן ריבלין: לכתוב לי, לכתוב.

ראובן ריבלין: שמעתי את מה שאמרת.

יעקב ליצמן: היועצת המשפטית אמרה לי כרגע, שאם זה נכון - - - זה פוסל הצבעה קודמת.

ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן, תודה.

ראובן ריבלין: שמעתי, תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: דהאמשה - לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: טלב אלסאנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר כנסת פינס - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: פינס - לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת רצאבי, שלגי - קבוצת רצאבי-בריזון.

ראובן ריבלין: מסירים?

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: מסירים.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים דהן נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נסים דהן - לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: פרוש - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: פרוש - לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת אזולאי, ישי - קבוצת אזולאי.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצת יצחק כהן מציעה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית על סעיף מטרת החוק.

אברהם בורג: אני מבקש הצבעה שמית.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סער, אתם הורדתם את כל ההסתייגויות שלכם, נכון?

גדעון סער: כן.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: לכן, אנחנו סיימנו את ההסתייגויות.

ראובן ריבלין: מה רצה אדוני?

אברהם בורג: הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: הצבעה אלקטרונית על מטרת החוק.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת סער לא יכול להוריד את כל ההסתייגויות.

חיים אורון: יש פה סיעות.

חיים אורון: נציג סיעה צריך להגיד שסיעתו ירדה - - -

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש סיעת הליכוד - - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר כנסת אורון, למה לעורר ויכוחים?

ראובן ריבלין: אני מקבל את עמדתך, למה לעורר ויכוחים?

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש סיעת הליכוד, האם אדוני ירד מכל ההסתייגויות הסיעתיות?

גדעון סער: הסיעתיות, כן.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אדוני השר, בבקשה.

ראובן ריבלין: רק רגע.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש שינוי, חן רשף, האם ירדתם מההסתייגויות הסיעתיות?

רשף חן: כן.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: מפד"ל - ירד.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: האיחוד הלאומי.

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: אתם לא ירדתם.

ראובן ריבלין: אתה ירדת, חוץ ממה שתאמר לי להצביע.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אדוני השר שטרית.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, לסדר ההצבעה - גם ככה יש הרבה מאוד הסתייגויות להצבעה ואני מציע לא להכביד על פרוצדורת ההצבעה.

מאיר שטרית: אני יכול להצביע על תקדימים רבים שבהם חבר הכנסת אורון וחברי מפלגתו, בהיותם בקואליציה ואנחנו באופוזיציה, הורידו הסתייגויות בשם כל הקואליציה ואנחנו בשם כל האופוזיציה.

מאיר שטרית: אני מציע לא להמציא סדרים חדשים, חבר כנסת אורון.

מאיר שטרית: מותר לראש הקואליציה להודיע, בשם הקואליציה, שהוא מוריד את כל ההסתייגויות של חברי הקואליציה.

מאיר שטרית: אם מישהו מתנגד - הוא יקום ויגיד.

מאיר שטרית: זו לא הפעם הראשונה, יש לזה תקדימים.

מאיר שטרית: אתם סתם מכבידים.

מאיר שטרית: אתם מכבידים על פרוצדורה הכבדה שאינה במקומה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לשר.

קריאות: - - -

רומן ברונפמן: עובדה שהאיחוד הלאומי לא הוריד.

ראובן ריבלין: השר שטרית, ברגע שאתה תדבר - כולם יוכלו להגיב.

ראובן ריבלין: אני מציע שנלך לחומרא ונקצר.

ראובן ריבלין: הדרך הארוכה פה היא הדרך הקצרה.

ראובן ריבלין: הנה, שר האוצר יושב רגוע, יודע - אני אתן את כל - - - תאמינו לי, הכול יהיה בסדר.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על מטרת החוק.

ראובן ריבלין: ההצבעה היא אלקטרונית.

ראובן ריבלין: אני מודיע לכולם - נא לשבת, אנחנו מצביעים.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 11 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה - 55 נגד - 46 נמנעים - אין סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: ובכן, ברוב של 55 מול 46 מתנגדים, ובאין נמנעים, אני קובע שמטרת החוק התקבלה, וסעיף 1 התקבל לפי הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים לסעיף 2 - פרק הרשויות המקומיות.

ראובן ריבלין: ובכן, אנחנו עוברים להסתייגויות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברי הכנסת משה גפני ושל קבוצת חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: כמעט עמדה אחידה.

ראובן ריבלין: למרות ההצבעות המסיביות משני הצדדים - לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצת בל"ד.

ראובן ריבלין: כן, אדוני חבר הכנסת שריד.

ראובן ריבלין: לעניין ההצבעה, כן?

יוסי שריד: כן.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדעת - כאחד המצביעים הכי חרוצים ומסורים, אני שואל - האם ועדת הכנסת נתנה את דעתה על ממצאים אחרונים של מחקרים, שאולי שר הבריאות יכול לאשר אותם, שישיבה ארוכה מדי יכולה לפתח קרישי דם.

יוסי שריד: ולכן, האם הם קבעו גם מועדים להפסקה, כי חס וחלילה, זה עניין של פיקוח נפש.

יוסי שריד: אז השאלה היא האם יש גם מועדים להפסקה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: השאלה ברורה.

יוסי שריד: שר הבריאות יודע על זה משהו?

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד, תודה.

ראובן ריבלין: נא לתת מיקרופון ליושב-ראש ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: השאלה הופנתה אליו.

ראובן ריבלין: נא לקצר.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת שריד, ועדת הכנסת נתנה את דעתה לכל בעיות המדיצינה של הישיבה הממושכת והיא מסירה מעצמה כל אחריות לבריאותם של חברי הכנסת שאינם יכולים להתמיד בישיבה.

רוני בר-און: מי שעושה את הישיבה ממושכת - עושה את זה על דעתו ועל אחריותו.

רוני בר-און: אתם מוזמנים לצאת בכל עת ולדאוג לבריאותכם.

רוני בר-און: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הישיבה תתקיים ברציפות עד גמר ההצבעה.

ראובן ריבלין: תמיד אפשר לקזז, תמיד אפשר לעשות כל אותם דברים שצריך, אפילו לקצר את הדיון על-ידי ירידה למשל מהסתייגויות שאין בהן ממש.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של קבוצת בל"ד?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של קבוצת בל"ד לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת בורג?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת מצנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמרם מצנע לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת בן-אליעזר?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת שמעון פרס?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שמעון פרס לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת פינס-פז?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אפרים סנה?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אפרים סנה לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת הרצוג?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם שוחט?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם שוחט לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אלי ישי?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אליהו ישי לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אמנון כהן?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אמנון כהן לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

משה גפני: ההסתייגות כן נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן לא נתקבלה.

רומן ברונפמן: הוא ספר והיא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אומנם אנחנו בספירה, אבל לא הספירה הזאת, ספירת העומר.

ראובן ריבלין: שמעתי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, אני קובע שטעית בספירתך.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת ורבותי השרים, אני צריך לראות ידיים מורמות ולא אנשים.

ראובן ריבלין: אני לא צריך לנחש את הצבעתם.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת משולם נהרי לא נמצא.

ראובן ריבלין: לא נצביע על ההסתייגות שלו.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב לא נמצא.

ראובן ריבלין: לא נצביע על הסתייגותו.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת רן כהן?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רן כהן לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם רביץ?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם רביץ לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

משה גפני: לא בסדר, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: אני ספרתי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, אני אומר לך שאני חיכיתי כי אנשי העבודה לא הצביעו בעד הסתייגותך.

ראובן ריבלין: הם לא הצביעו, הם התעלמו.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת גפני לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אייכלר?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת ברכה?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגותו של חבר הכנסת אחמד טיבי – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, לא הצביעו פה בעד הצעתך, אני מאוד מצטער.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עמיר פרץ – אינו נוכח, חברת הכנסת אילנה כהן - אינה נוכחת, חבר הכנסת דוד טל - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: אנו מצביעים על הסתייגותו של חבר הכנסת עזמי בשארה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגותו של חבר הכנסת בשארה לא עברה.

ראובן ריבלין: אנו מצביעים על הסתייגותו של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגותו של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנו מצביעים על הסתייגותו של חבר הכנסת ואסל טאהא.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ואסל טאהא לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגותו של חבר הכנסת ואסל טאהא לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנו מצביעים על הסתייגותו של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגותו של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע - כבר הצבענו, למען הסר ספק – כבר הסירו את הצבעו קודם.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, סיימנו את הדיון בסעיף 2.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית על סעיף 2.

אברהם בורג: - - -

ראובן ריבלין: אם אדוני רואה – אני חושב שאולי אדוני מסתפק.

אברהם בורג: - - - אני מבקש אישית.

ראובן ריבלין: בסדר, אני הבנתי, אני לא אכפה עליהם הצעה אישית.

ראובן ריבלין: למשל – החברים מהצד השמאלי, שהוא הצד הימני – הם לא רוצים הצבעה אישית.

אברהם בורג: אני מבקש.

ראובן ריבלין: אני רק חשבתי, אולי אתה לא רוצה.

ראובן ריבלין: אם אתה רוצה, תעיר את תשומת לבי.

אברהם בורג: אני רוצה.

אברהם בורג: ב=107 סעיפים הבאים אני רוצה.

ראובן ריבלין: ההצבעה על הסעיף השני היא הצבעה בהחלט מהותית, ונקיים הצבעה אישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אם המבקשים לא יהיו פה, לא אתן להם.

ראובן ריבלין: אם החתומים פה לא יהיו בזמן ההצבעה אני לא אתן להם להצביע בהצבעה חוזרת, ולאחר מכן אשקול אם גם לאפשר הצבעות בעתיד.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת):

אריה האן: קולט אביטל – נגד רוחמה אברהם – בעד יולי-יואל אדלשטיין – בעד יעקב אדרי – אינו נוכח אהוד אולמרט – אינו נוכח חיים אורון – נגד זבולון אורלב – בעד דוד אזולאי – נגד ישראל אייכלר - נגד דליה איציק – אינה נוכחת אפי איתם - בעד מיכאל איתן – בעד אריה אלדד – אינו נוכח בנימין אלון – בעד טלב אלסאנע – אינו נוכח אלי אפללו – בעד גלעד ארדן – בעד אורי יהודה אריאל – אינו נוכח זאב בוים – בעד אברהם בורג – נגד נעמי בלומנטל – בעד בנימין בן-אליעזר – נגד אלי בן-מנחם – נגד שלמה בניזרי – נגד דניאל בנלולו – בעד רוני בר-און – בעד רומן ברונפמן – נגד רוני בריזון – בעד ויקטור בריילובסקי – בעד מוחמד ברכה – נגד עזמי בשארה – נגד ענבל גבריאלי – בעד מיכאל גורלובסקי – בעד זהבה גלאון – אינה נוכחת גילה גמליאל – בעד משה גפני – נגד עבד-אלמאלכ דהאמשה- נגד נסים דהן – נגד חמי דורון – אינו נוכח אברהם הירשזון – בעד צחי הנגבי – בעד צבי הנדל – אינו נוכח יצחק הרצוג – נגד מגלי והבה – בעד אבשלום וילן – נגד מתן וילנאי – נגד יצחק וקנין – נגד נסים זאב – נגד ג'מאל זחאלקה – נגד אליעזר זנדברג – אינו נוכח יחיאל חזן – בעד רשף חן – בעד ואסל טאהא – נגד אחמד טיבי – נגד דוד טל – אינו נוכח יגאל יאסינוב – בעד שאול יהלום – בעד אליהו ישי – אינו נוכח אהוד יתום – אינו נוכח דני יתום – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח אילנה כהן – אינה נוכחת אליעזר כהן – בעד אמנון כהן – נגד יצחק כהן - נגד רן כהן – אינו נוכח משה כחלון – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד אתי לבני – בעד ציפי לבני - בעד לימור לבנת – אינה נוכחת דוד לוי – אינו נוכח יצחק לוי - בעד אילן ליבוביץ – בעד יעקב ליצמן – נגד עוזי לנדאו – בעד יוסף לפיד – בעד עסאם מח'ול – נגד מיכאל מלכיאור – נגד עמרם מצנע – נגד יעקב מרגי – אינו נוכח יהודית נאות – בעד משולם נהרי – אינו נוכח מיכאל נודלמן – בעד דני נוה – בעד אורית נוקד – נגד לאה נס – בעד בנימין נתניהו – בעד מרינה סולודקין – אינה נוכחת ניסן סלומינסקי- בעד אפרים סנה – נגד גדעון סער – בעד גדעון עזרא – בעד מל פולישוק-בלוך – אינה נוכחת אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – אינו נוכח גילה פינקלשטיין – בעד מאיר פרוש – נגד יוסף פריצקי – בעד שמעון פרס – נגד יאיר פרץ – נגד עמיר פרץ –

אריה האן: אינו נוכח איוב קרא – בעד אברהם רביץ – נגד ראובן ריבלין – בעד חיים רמון – נגד אהוד רצאבי – אינו נוכח מיכאל רצון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ - בעד מאיר שטרית - בעד יורי שטרן - אינו נוכח אילן שלגי - בעד סילבן שלום - בעד שלום שמחון - נמנע אריאל שרון - בעד עמרי שרון - בעד יוסי שריד - נגד יולי תמיר - נגד אני חוזר לקריאה שנייה: יעקב אדרי - אינו נוכח אהוד אולמרט - אינו נוכח דליה איציק - נגד אריה אלדד - אינו נוכח טלב אלסאנע - אינו נוכח אורי יהודה אריאל - אינו נוכח זהבה גלאון - אינה נוכחת חמי דורון - אינו נוכח צבי הנדל - בעד אליעזר זנדברג - אינו נוכח דוד טל - אינו נוכח אליהו ישי - נגד אהוד יתום - בעד דני יתום - נגד איתן כבל - אינו נוכח אילנה כהן - אינה נוכחת רן כהן - אינו נוכח לימור לבנת - אינה נוכחת דוד לוי - אינו נוכח יעקב מרגי - אינו נוכח משולם נהרי - אינו נוכח מרינה סולודקין - אינה נוכחת מל פולישוק-בלוך - בעד אברהם פורז - בעד אופיר פינס-פז - נגד עמיר פרץ - אינו נוכח אהוד רצאבי - אינו נוכח מיכאל רצון - אינו נוכח אברהם בייגה שוחט - אינו נוכח יורי שטרן - בעד האם יש מישהו באולם שלא הצביע?

אריה האן: אין, תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, מייד עם פרסום התוצאות, אנחנו ממשיכים בהצבעה על סעיף 3(א).

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: אני לא אמרתי לכם מה לעשות, אני לא אחראי על הגיוסים.

ראובן ריבלין: כל אחד ידאג לכוחותיו.

זבולון אורלב: זה עושה צחוק מהפרלמנט.

ראובן ריבלין: כן, אבל לפעמים באופוזיציה רואים אחרת את הנושאים.

ראובן ריבלין: רבותי, תמיד יזכרו חברי כנסת שנמצאים פה בבית כמה קדנציות ושואפים להישאר להיות עוד הרבה יותר, שהגלגל בפוליטיקה מסתובב ושיש תקנון שיש לו היגיון.

ראובן ריבלין: עם זאת, אני מבטיח לכם שלא ייעשה שימוש לרעה בתקנון.

ראובן ריבלין: אני יכול להבטיח לכם שלא ייעשה שימוש לרעה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, 57 בעד, 41 נגד, נמנע אחד.

ראובן ריבלין: סעיף 2 אושר כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: לסעיף 3(א) –

חיים אורון: מי שלא יודע, סעיף 3(א) זה העלאת הארנונה.

ראובן ריבלין: ידוע לנו.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, הסתייגות לחבר הכנסת גפני, נא לשבת.

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: אלקטרונית?

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: אני איעתר הפעם לבקשתך לאלקטרונית.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים בעניין זה להצבעה אלקטרונית, נא לשבת.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 12

ראובן ריבלין: רגע, אני מפסיק.

ראובן ריבלין: אני מצביע כרגע על הסתייגותו של חבר הכנסת גפני לסעיף 3(א), עמוד 20.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 13 בעד ההסתייגות - 37 נגד – 46 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 3(א) לא נתקבלה.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: לא היה פה שום רוב, ואל תיצרו פה דרמות שלא קיימות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, אם אתה רוצה לדבר, שב.

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה וחבר הכנסת טלב אלסאנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 3(א) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצת בל"ד – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 3(א) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת שוחט - מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם שוחט לסעיף 3(א) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רצאבי, בריזון – בוטל.

ראובן ריבלין: חמי דורון – לא מצביעים על ההסתייגות הזאת.

ראובן ריבלין: קבוצת אזולאי – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 3(א) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת שטרן, נודלמן, כהן ואלדד – הורידו.

חיים אורון: אי-אפשר, יש חלק שאני רוצה להצביע בעד ויש חלק נגד.

ראובן ריבלין: הוא צודק.

מאיר שטרית: זה ויכוח עקרוני.

מאיר שטרית: אם היתה עוברת הסתייגות – אתה צודק - - -

ראובן ריבלין: או.

ראובן ריבלין: קיי.

ראובן ריבלין: , שאלתי בינתיים את היועצת המשפטית, אנחנו נצביע על כל השלוש יחד.

ראובן ריבלין: לסעיף 3(ב), גפני – מי בעד, מי נגד, מי נמנע.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: בורג – מי בעד, מי נגד, מי נמנע.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: עמרם מצנע – אינו נוכח; בן-אליעזר - אינו נוכח.

קריאה: הנה מצנע.

ראובן ריבלין: רבותי, אני לא יכול לחפש את האנשים, אלא אם הם יושבים במקומם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טל, אדוני לא נכח בהצבעה הקודמת.

ראובן ריבלין: אדוני לא דאג מספיק לעובדים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: התקזזתי עם שרת החינוך .

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טל, כל העם שהסתכל נטה לחשוב שאתה מתחמק מההצבעה.

ראובן ריבלין: הם לא יודעים שאתה התקזזת.

ראובן ריבלין: אתה לא הצבעת בסעיף הקודם שהיה מהותי.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טל, נא לשבת ואל תתקדם לכיווני.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: - - -

ראובן ריבלין: אל תתקדם לכיווני, רק תשב.

ראובן ריבלין: אני לא אשמע אותך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טל, נא לשבת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מצנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמרם מצנע לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מצנע - לא עברה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-אליעזר אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שמעון פרס - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שמעון פרס לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: פרס - לא עברה.

חיים אורון: איך יכול להיות?

חיים אורון: יש כאן הודעה פוליטית.

ראובן ריבלין: רבותי, אני מודיע לכם, אם מישהו לא מבין אותי נכון, אז כשאני אומר: פרס - לא עברה, הכוונה שהצעת שמעון פרס לא עברה.

ראובן ריבלין: זה כדי לקצר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מתן וילנאי - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: וילנאי - לא עברה.

ראובן ריבלין: דליה איציק - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: איציק - לא עברה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פינס - אינו נוכח.

דליה איציק: אני מבקשת שתגיד דליה איציק, חושבים שזה איציק מרדכי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סנה - לא נוכח.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת יולי תמיר - מי בעד הצעת תמיר?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת תמיר לא עברה.

אפרים סנה: עשיתי דיאטה, אבל אני עדיין נראה.

ראובן ריבלין: רק אם אתה במקומך.

ראובן ריבלין: מי שלא במקומו, אני לא יכול - - -

דליה איציק: אבל הוא היה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סנה, אני מודיע לך על-פי דעת רבים, שגם לפני שעשית דיאטה נראית טוב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מלכיאור - מי בעד מלכיאור?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מלכיאור - לא עבר.

ראובן ריבלין: יצחק הרצוג - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של הרצוג לא עברה.

ראובן ריבלין: חיים רמון - מי בעד רמון?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של רמון לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת יתום - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת דני יתום לא עברה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כבל - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת כבל לא עברה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שוחט - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת קולט אביטל - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אביטל - לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת שמחון - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת שמחון לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת נוקד - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת נוקד לא עברה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד, בבקשה.

יוסי שריד: - - -

ראובן ריבלין: משום שאני רואה ויודע.

יוסי שריד: - - -

ראובן ריבלין: אתה צודק.

ראובן ריבלין: הואיל וראיתי שהנמנעים לא יכולים להשפיע.

ראובן ריבלין: אני רוצה להזכיר לחבר הכנסת שריד, שחברי הכנסת, אפילו החדשים, יודעים שאסור להם להצביע פעמיים.

ראובן ריבלין: אם הם הצביעו בעד, הם לא יכולים להימנע.

ראובן ריבלין: ראיתי שכולם הצביעו או בעד או נגד ואני כבר יודע שלנמנעים יכול להיות אחד, מקסימום שניים.

ראובן ריבלין: אז אני מסתכל, רואה אם היא נמצאת.

ראובן ריבלין: היא לא נמצאה.

מאיר שטרית: אם תוותר על השאלה מי נמנע, תוכל לחסוך שליש מהזמן.

ראובן ריבלין: אני לא יכול.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, הצעת נוקד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת בן-מנחם - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ישי - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אליהו ישי לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ישי - לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בניזרי - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: בניזרי - לא נתקבלה.

יעקב ליצמן: ההסתייגות שלו - - -

ראובן ריבלין: ודאי שלא, כי הוא לא נוכח.

ראובן ריבלין: אני לא מחפש אנשים באולם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן, הוא שם, היית מפנה את תשומת לבי.

ראובן ריבלין: אני מסתכל אם הוא נמצא.

ראובן ריבלין: אני יודע איפה כל חבר כנסת יושב, לא מספיק?

ראובן ריבלין: מה עוד שאני עם משקפי הקריאה שלי.

ראובן ריבלין: הוא לא היה במקומו.

ראובן ריבלין: הייתם מפנים את תשומת לבי והייתי מצביע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת דהן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת אמנון כהן - אינו נוכח, לא להצביע.

ראובן ריבלין: הצעת יצחק כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת יצחק כהן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: דוד אזולאי - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה הצעת אזולאי.

ראובן ריבלין: משולם נהרי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: יצחק וקנין - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת יצחק וקנין לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני מבין שאין גם נמנעים.

ראובן ריבלין: הצעת יאיר פרץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת פרץ לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד נסים זאב - ירים את ידו.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת נסים זאב לא נתקבלה.

יוסי שריד: אתה לא צריך לשאול מי בעד נסים זאב.

יוסי שריד: אני לא בעד נסים זאב.

יוסי שריד: בעד ההסתייגות שלו.

יוסי שריד: אל תאלץ אותי להצביע בעד נסים זאב.

ראובן ריבלין: אני מבין.

ראובן ריבלין: האם אדוני עומד על כך שאני אומר הצעת נסים זאב?

יוסי שריד: הצעת נסים זאב.

ראובן ריבלין: להלן כשאני אומר את שם חבר הכנסת זה מי בעד הצעת חבר הכנסת.

ראובן ריבלין: יעקב מרגי - אינו נוכח, לא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעתו של חבר הכנסת יוסי שריד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד הצעתו של יוסי שריד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעתו של שריד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת חיים אורון?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת אורון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת רן כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רן כהן לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת רן כהן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גלאון - אינה נוכחת.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: אני לא רואה אותה במקומה.

ראובן ריבלין: אני מתנצל.

ראובן ריבלין: אני רואה את חברת הכנסת גלאון כל הזמן בעיני רוחי, אבל רק כשהיא יושבת.

ראובן ריבלין: רבותי, גלאון תיספר רק במקומה.

ראובן ריבלין: רק במחוזותיה ורק במקומה תיספר גלאון.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת גלאון?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: גלאון - לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רומן ברונפמן - הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 14 בעד ההסתייגות - 38 נגד - 45 נמנעים - אין ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ובכן, נגד - 45, בעד - רק 38, לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הקואליציה, ישבו תמיד אנשים במקום.

ראובן ריבלין: כל אחד יעשה את חשבונו.

ראובן ריבלין: אם יש איזה מראה שלא נותן לי בבירור לקבוע שיש רוב לכאן או לכאן, תיערך הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: אני מודיע, לא תהיינה הנחות בעניין זה.

ראובן ריבלין: חובתם של חברי הכנסת להיות נוכחים.

ראובן ריבלין: אני לא קבעתי את ההצבעה הזאת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברונפמן, הצעתך לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההצעה של חבר הכנסת אבשלום וילן?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת וילן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת ליצמן?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 3(ב) נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת יעקב ליצמן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת רביץ – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם רביץ לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת רביץ לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת מאיר פרוש - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת מאיר פרוש לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת גפני לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת מוחמד ברכה - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת ברכה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת מח'ול - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עסאם מח'ול לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת מח'ול לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אחמד טיבי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת טיבי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עמיר פרץ - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אילנה כהן - אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת דוד טל - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד טל לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת דוד טל לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת עזמי בשארה - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת בשארה לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת זחאלקה לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת ואסל טאהא - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ואסל טאהא לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת טאהא לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת דהאמשה לא עברה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע - אינו נוכח.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, הצעת קבוצת ברכה מהותית.

אברהם בורג: אפשר על הנושא הזה הצבעה שמית?

ראובן ריבלין: תיכף נבדוק את זה.

מאיר שטרית: אין פה שום דבר מהותי.

מוחמד ברכה: אנחנו קובעים מה מהותי לנו.

ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: אתה מבקש הצבעה שמית, ואני צריך לקבוע אם להיענות לך או לא, לפי החלטת ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: אני מבין שלמגזר מסוים הנושא הזה הוא מהותי.

ראובן ריבלין: הכנסת אינה עוסקת במגזרים אלא עוסקת במדינה כולה, ללא הבדל בין המגזרים השונים.

ראובן ריבלין: לכן אני קובע שההצבעה תיערך ידנית.

ראובן ריבלין: האם אדוני רוצה לדעת מי מצביע בעד ומי מצביע נגד?

ראובן ריבלין: אני מוכן להיעתר לבקשתו להצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: האם אדוני מבקש?

אברהם בורג: חיובי.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית על הסתייגות קבוצת ברכה וחבר הכנסת טלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: מי בעד, מי נגד – נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 15 בעד ההסתייגות – 37 נגד - 48 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 48 מתנגדים, 37 בעד.

ראובן ריבלין: הסתייגות ברכה לא עברה.

ראובן ריבלין: סדרנים, בבקשה לקחת את חבר הכנסת טל למקומו.

ראובן ריבלין: או שהוא במקומו או שהוא בחוץ.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טל.

ראובן ריבלין: רבותי, הוציאו אותו מהאולם עד שישב במקומו.

ראובן ריבלין: ישב במקומו, בסדר.

ראובן ריבלין: לא ישב במקומו, לא יצביע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טל, מה שקרה פה לא מתקבל על דעתי בשום פנים ואופן, ולא על דעתם של אחד מחברי הכנסת.

מאיר פרוש: מה קרה?

ראובן ריבלין: הוא בא בזמן ההצבעה להתחיל מריבות בתוך האולם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טל, האם אדוני רוצה להשתתף בהצבעה?

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: אם לא רוצה – יצא.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה.

ראובן ריבלין: הצעת קבוצת בל"ד.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 3(ב) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת קבוצת בל"ד לא עברה.

מאיר פרוש: יש לי פרוסת לחם וכוס חלב לילדים רעבים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש, אני בצום היום.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, יש לי הודעה חשובה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הודעה לחבר הכנסת חיים אורון.

חיים אורון: סיימנו 25 עמודים מתוך 500.

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: סעיף 3(ג), הצעת חבר הכנסת משה גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 3(ג) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת משה גפני לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת קבוצת ברכה וחבר הכנסת טלב אלסאנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 3(ג) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת קבוצת ברכה לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת קבוצת בל"ד - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 3(ג) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת קבוצת בל"ד לא עברה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חמי דורון, האם אדוני מוריד?

חמי דורון: - - -

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת שוחט - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם שוחט לסעיף 3(ג) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת שוחט לא עברה.

אברהם בורג: סעיף 3 כולו, הצבעה שמית.

מאיר שטרית: למה הצבעה שמית?

ראובן ריבלין: יש לנו הצבעה על סעיף 3 על שלושת מרכיביו.

ראובן ריבלין: סעיף 3 יוצבע שמית.

ראובן ריבלין: אדוני המזכיר, נא לקרוא.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - נגד רוחמה אברהם - בעד יולי-יואל אדלשטיין - בעד יעקב אדרי - אינו נוכח אהוד אולמרט - אינו נוכח חיים אורון - נגד זבולון אורלב - בעד דוד אזולאי - נגד ישראל אייכלר - אינו נוכח דליה איציק - נגד אפי איתם - בעד מיכאל איתן - בעד אריה אלדד - אינו נוכח בנימין אלון - בעד טלב אלסאנע - אינו נוכח אלי אפללו - בעד גלעד ארדן - בעד אורי יהודה אריאל – אורי יהודה אריאל, אני קורא לו.

קריאה: הוא ישן.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) תעיר אותו.

אריה האן: אורי יהודה אריאל - בעד זאב בוים - בעד אברהם בורג - נגד נעמי בלומנטל - בעד בנימין בן-אליעזר - נגד אלי בן-מנחם - נגד שלמה בניזרי - נגד דניאל בנלולו - אינו נוכח רוני בר-און - בעד רומן ברונפמן - נגד רוני בריזון - בעד ויקטור בריילובסקי - בעד מוחמד ברכה - נגד עזמי בשארה - נגד ענבל גבריאלי - בעד מיכאל גורלובסקי - בעד זהבה גלאון - נגד גילה גמליאל - בעד משה גפני - נגד עבד-אלמאלכ דהאמשה - נגד נסים דהן - נגד חמי דורון - אינו נוכח אברהם הירשזון - בעד צחי הנגבי - בעד צבי הנדל - בעד יצחק הרצוג - נגד מגלי והבה - בעד אבשלום וילן - נגד מתן וילנאי - נגד יצחק וקנין - נגד נסים זאב - נגד ג'מאל זחאלקה - נגד אליעזר זנדברג - אינו נוכח יחיאל חזן - אינו נוכח רשף חן - בעד ואסל טאהא - נגד אחמד טיבי - אינו נוכח דוד טל - נגד יגאל יאסינוב - בעד שאול יהלום - בעד אליהו ישי - אינו נוכח אהוד יתום - בעד דני יתום - נגד איתן כבל - אינו נוכח אילנה כהן - אינה נוכחת אליעזר כהן - אינו נוכח אמנון כהן - אינו נוכח יצחק כהן - נגד רן כהן - נגד משה כחלון - בעד חיים כץ - בעד ישראל כץ - בעד אתי לבני - בעד ציפי לבני - אינה נוכחת לימור לבנת - בעד דוד לוי - אינו נוכח יצחק לוי - בעד אילן ליבוביץ - בעד יעקב ליצמן - נגד עוזי לנדאו - אינו נוכח יוסף לפיד - בעד עסאם מח'ול - נגד מיכאל מלכיאור - אינו נוכח עמרם מצנע - נגד יעקב מרגי - אינו נוכח יהודית נאות - אינה נוכחת משולם נהרי - אינו נוכח מיכאל נודלמן - בעד דני נוה - בעד אורית נוקד - נגד לאה נס - בעד בנימין נתניהו - אינו נוכח מרינה סולודקין - אינה נוכחת ניסן סלומינסקי - בעד אפרים סנה - נגד גדעון סער - בעד גדעון עזרא - בעד מל פולישוק-בלוך - בעד אברהם פורז - בעד אופיר פינס-פז - אינו נוכח גילה פינקלשטיין - בעד מאיר פרוש - אינו נוכח יוסף פריצקי - בעד שמעון פרס - אינו נוכח יאיר פרץ - נגד עמיר פרץ - אינו נוכח איוב קרא - אינו נוכח אברהם רביץ - אינו נוכח ראובן ריבלין - בעד חיים רמון - נגד אהוד רצאבי - בעד מיכאל רצון - בעד אברהם בייגה שוחט - נגד יובל שטייניץ - אינו נוכח מאיר שטרית - בעד יורי שטרן - בעד אילן שלגי - בעד סילבן שלום - בעד שלום שמחון - נגד אריאל שרון - בעד עמרי שרון - בעד יוסי שריד - נגד יולי תמיר - נגד רבותי,

אריה האן: קריאה שנייה: יעקב אדרי - אינו נוכח אהוד אולמרט - אינו נוכח ישראל אייכלר - אינו נוכח אריה אלדד - אינו נוכח טלב אלסאנע - אינו נוכח דניאל בנלולו - אינו נוכח חמי דורון - אינו נוכח אליעזר זנדברג - אינו נוכח יחיאל חזן - בעד אליהו ישי - נגד אחמד טיבי - אינו נוכח איתן כבל - אינו נוכח אילנה כהן - אינה נוכחת אליעזר כהן - אינו נוכח אמנון כהן - אינו נוכח ציפי לבני - אינה נוכחת דוד לוי - אינו נוכח עוזי לנדאו - אינו נוכח מיכאל מלכיאור - אינו נוכח יעקב מרגי - אינו נוכח יהודית נאות - בעד משולם נהרי - אינו נוכח בנימין נתניהו - אינו נוכח מרינה סולודקין - אינה נוכחת אופיר פינס-פז - אינו נוכח מאיר פרוש - נגד שמעון פרס - אינו נוכח עמיר פרץ - אינו נוכח איוב קרא - בעד אברהם רביץ - אינו נוכח יובל שטייניץ - אינו נוכח האם יש מישהו באולם שלא הצביע?

אריה האן: – אין.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: נא להביא לי את התוצאות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, תיכף אקרא את התוצאות.

ראובן ריבלין: אני רוצה להפנות את תשומת לבך לכך שלה

ראובן ריבלין: ערכתי יותר מ=30% מחברי הכנסת אפילו לא מצאו לנכון להשתתף בהצבעה, ורבים מהם מהאופוזיציה.

ראובן ריבלין: לכן אני מבקש מאדוני להביא בחשבון, שאם אדם רוצה להשאיר את הכנסת פה, יימצא פה גם הוא.

ראובן ריבלין: הוא לא ישאיר את הכנסת פה וילך.

אברהם בורג: אני יכול להשיב?

ראובן ריבלין: בוודאי.

ראובן ריבלין: הרי אנחנו בינתיים בהליך ההצבעה.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, הרבה שנים אנחנו חולקים בינינו את הסוגיה הזאת.

אברהם בורג: אני שותף לכך שמי שמציע צריך להיות באולם וכו'.

אברהם בורג: דא עקא, היו דברים מעולם, גם תחת הנהגתך כיושב-ראש האופוזיציה, שהוגשו הצבעות שמיות, והיושב-ראש – במקרה הזה אני – אמר:

אברהם בורג: ההצבעה השמית היא כלי יתר על כלי ההצבעה, ולכן קורים דברים כאלה.

אברהם בורג: אני מציע לאדוני, אם הדבר באמת מטריד את אדוני, בוא נגיש יחד הצעה לתיקון התקנון בנושא הזה.

ראובן ריבלין: אדוני יזכור שהוא השאיר לי שיקול דעת, ובשיקול דעתי אני צריך לבוא ולבחון את כל הסוגיות, ולא רק את העובדה שבתקנון.

אברהם בורג: מה שאדוני יעשה יהיה מקובל עלי גם תחת מחאה.

ראובן ריבלין: זה ברור.

ראובן ריבלין: אני רק מפנה את תשומת לבך.

ראובן ריבלין: כמובן, המחאה יכולה להיות מחאה.

ראובן ריבלין: אולם אתם השארתם זאת לשיקול דעתי.

ראובן ריבלין: צריך לקחת את מכלול שיקול הדעת.

ראובן ריבלין: לא יהיה מצב שאדם יבקש לערוך הצבעה שמית לצורך נושא דיוני ורצון להשיג הישג נוסף, בלי שהוא יהיה נוכח.

אברהם בורג: אדוני, דבר אחד לתשומת לבך.

אברהם בורג: לא מעט מחברי הכנסת יצאו על-ידי קיזוז לתפילת מנחה, ואלה שני אנשים על מקום אחד; חלקם הלכו להפגנה שמתקיימת עכשיו בחוץ.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, 55 בעד, 39 נגד, השאר יצאו לתפילת מנחה, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע - - -

קריאות: לא, לא.

קריאות: הלכו לאכול.

אברהם בורג: - - -

ראובן ריבלין: לא, 39 מהאופוזיציה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, 55 בעד, 39 נגד, וואני קובע שסעיף 3 על כל מרכיביו עבר לפי הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: הרי לא נתקבלה אף הסתייגות.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בהצבעה על ההסתייגויות לסעיף 4.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת משה גפני מבקש להצביע על הסתייגותו.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגות חבר הכנסת גפני - ירים את ידו.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת גפני לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אברהם בורג - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עמרם מצנע - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת בן-אליעזר לא התקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרס - אינו נוכח; חבר הכנסת וילנאי - אינו נוכח; חברת הכנסת דליה איציק - אינה נוכחת; חבר הכנסת אופיר פינס-פז - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אפרים סנה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אפרים סנה לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אפרים סנה לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חברת הכנסת יולי תמיר - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חברת הכנסת יולי תמיר לא התקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מלכיאור - אינו נוכח; חבר הכנסת הרצוג - אינו נוכח.

יצחק הרצוג: נוכח.

ראובן ריבלין: אה, אני צריך גם לחפש אותך במסדרון.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת הרצוג - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת יצחק הרצוג לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת רמון.

חיים רמון: אם אתה מצביע בעד אני מוריד אותה.

ראובן ריבלין: אני אמנע הפעם.

ראובן ריבלין: אדוני לא יכול לדעת אם אדוני יוריד או לא.

ראובן ריבלין: מה אומר הניחוש?

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת חיים רמון - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת חיים רמון לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת דני יתום - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת דני יתום לא התקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כבל - אינו נוכח; חבר הכנסת שוחט - אינו נוכח; חברת הכנסת אביטל - אינה נוכחת; חבר הכנסת שמחון - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חברת הכנסת נוקד - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חברת הכנסת אורית נוקד לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת בן-מנחם - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת בן-מנחם לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אלי ישי - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אליהו ישי לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת ישי לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת בניזרי - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת בניזרי לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת דהן.

ראובן ריבלין: דהן נמצא כל הזמן.

ראובן ריבלין: לא ינום ולא יישן.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת דהן לא התקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אמנון כהן - אינו נוכח; חבר הכנסת יצחק כהן - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אזולאי - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אזולאי לא התקבלה.

ראובן ריבלין: עמוד 29.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נהרי אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת וקנין - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת וקנין לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת יאיר פרץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת יאיר פרץ לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת זאב - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת זאב לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת מרגי - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת מרגי לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת שריד - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת שריד לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אורון - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אורון לא התקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן - אינו נוכח; חברת הכנסת גלאון - אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת ברונפמן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת ברונפמן לא התקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אבשלום וילן - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת ליצמן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת ליצמן לא התקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רביץ - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת פרוש - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת פרוש לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת גפני לא התקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אייכלר - אינו נוכח; חבר הכנסת ברכה - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת מח'ול - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עסאם מח'ול לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת מח'ול לא התקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי - אינו נוכח; חבר הכנסת עמיר פרץ - אינו נוכח; חברת הכנסת אילנה כהן - אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: האם חבר הכנסת דוד טל נמצא?

ראובן ריבלין: מי מסתיר לי את דוד טל?

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת טל - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד טל לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת טל לא התקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בשארה - אינו נוכח; חבר הכנסת זחאלקה - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת טאהא - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ואסל טאהא לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת טאהא לא התקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה - אינו נוכח; חברי הכנסת ברכה ואלסאנע - אינם נוכחים.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, יצאו פה להפגנה.

נסים זאב: רבע שעה הפסקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חמי דורון - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דורון ירד מכל הצעותיו.

קריאה: אנשים רוצים לצאת להפסקה.

ראובן ריבלין: קבוצת מרצ - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת קבוצת מרצ לא עברה.

ראובן ריבלין: קבוצת בשארה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בשארה - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טאהא נמצא.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת קבוצת בשארה לא עברה.

ראובן ריבלין: קבוצת בל"ד, לפי לוח התיקונים.

ראובן ריבלין: זה בלוח התיקונים, נא לשים לב.

ראובן ריבלין: בוטל לפי לוח התיקונים, אין צורך להצביע.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת יורי שטרן, נודלמן, כהן, האם אתם עומדים על כך?

ראובן ריבלין: מורידים.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אייכלר, מי בעד - אינו נוכח.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, אני שמעתי את בקשתך, באופן עקרוני כל סעיף צריך הצבעה, אך מכיוון שרבים מהחברים יצאו להפגנה, שמעתי את בקשתך ואני מכבד את בקשתך.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: על סעיף 4 נצביע בהצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: רבותי, נא להתכונן להצבעה.

ראובן ריבלין: מי בעד ומי נגד סעיף 4 לפי הצעת הוועדה?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 16 בעד סעיף 4, כהצעת הוועדה - 45 נגד - 21 נמנעים - אין סעיף 4, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: 45 בעד, 21 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיף 4 התקבל לפי הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: סעיף 5.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת גפני לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אברהם בורג - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, בעקבות הניסיון של שלוש השעות האחרונות - - -

ראובן ריבלין: אדוני מבקש לדבר אתי, נא לגשת למיקרופון.

אברהם בורג: מה פתאום באמצע הצבעה על סעיף?

ראובן ריבלין: לא מדברים על סעיף כרגע, אנחנו בהסתייגויות.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, אני פונה אליך שתפעיל את סמכותך ואת שיקול הדעת הנרחב שקיבלת היום על דעת כל חברי ועדת הכנסת, ואת כל סט ההסתייגויות שעניינו הטרחה והטרדה, כשברצף, כל חברי האופוזיציה מציעים עוד יום להפעלת החוק, או עד 1,000 שקל מבחינת המספרים - - -

ראובן ריבלין: אתה מציע שלא אצביע עליהן?

רוני בר-און: אני מציע שתצביע על כל ההסתייגויות האלה בחטיבה אחת.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אני מודה לך, הבנתי.

ראובן ריבלין: אין צורך להשיב.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: אני ממשיך בהצבעה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מצנע - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת בן אליעזר - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת בן-אליעזר לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת פרס - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שמעון פרס לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת פרס לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת מתן וילנאי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת דליה איציק - אינה נוכחת; אופיר פינס - אינו נוכח; סנה נמצא?

ראובן ריבלין: אינו נוכח; יולי תמיר?

ראובן ריבלין: אינה נוכחת; מיכאל מלכיאור?

ראובן ריבלין: אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת יצחק הרצוג - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת חיים רמון - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: דני יתום אינו נוכח - אין צורך להצביע.

ראובן ריבלין: איתן כבל - אינו נוכח.

איתן כבל: למה אינו נוכח?

איתן כבל: אני עומד.

ראובן ריבלין: סליחה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כבל, לא ידעתי שאתה עומד.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת איתן כבל - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אברהם שוחט - אינו נוכח; קולט אביטל - אינה נוכחת; שלום שמחון - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת אורית נוקד - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת בן-מנחם - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת בן-מנחם לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצעת אלי ישי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת שלמה בניזרי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת נסים דהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אמנון כהן - אינו נוכח; יצחק כהן - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת דוד אזולאי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: משולם נהרי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת יצחק וקנין - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יאיר פרץ - אינו נוכח; חבר הכנסת נסים זאב - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת מרגי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת מרגי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת שריד - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת שריד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אורון - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אורון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצעתו של חבר הכנסת רן כהן - אינו נוכח; חברת הכנסת גלאון - אינה נוכחת.

זהבה גלאון: סליחה.

ראובן ריבלין: אני יודע שאת נמצאת תמיד לידו של רן כהן; ברגע שאת לא לידו, אני לא רואה אותך.

ראובן ריבלין: בחרת מקום לא רע, חברת הכנסת גלאון.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת גלאון - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חברת הכנסת גלאון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת ברונפמן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת ברונפמן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אבשלום וילן - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת יעקב ליצמן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אברהם רביץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם רביץ לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם רביץ לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת מאיר פרוש - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת משה גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת ישראל אייכלר - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מוחמד ברכה - אינו נוכח; עסאם מח'ול - אינו נוכח; אחמד טיבי - אינו נוכח; עמיר פרץ - אינו נוכח; אילנה כהן - אינה נוכחת; דוד טל - אינו נוכח; חבר הכנסת בשארה - אינו נוכח; זחאלקה – אינו נוכח; חבר הכנסת ואסל טאהא - אינו נוכח; דהאמשה - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת טלב אלסאנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת טלב אלסאנע לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות קבוצת ברכה וחבר הכנס טלב אלסאנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של קבוצת ברכה וחבר הכנסת טלב אלסאנע לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: עמוד 36.

ראובן ריבלין: קבוצת מרצ מציעה - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של קבוצת מרצ לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצעת מרצ לחלופין - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות קבוצת מרצ לחלופין - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות לחלופין של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לחלופין של קבוצת מרצ לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: בשארה - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת ישראל אייכלר - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות קבוצת אזולאי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של קבוצת דוד אזולאי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אני עובר להצבעה אלקטרונית על סעיף 5.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 17 בעד סעיף 5, כהצעת הוועדה – 42 נגד – 16 נמנעים – אין סעיף 5, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: בעד – 42, נגד – 16, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שההצעה עברה לפי הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: סעיף 6(1).

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה וחברי הכנסת אלסאנע ושוחט - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ואברהם שוחט לסעיף 6(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 6(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: עמרם מצנע - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת בן-אליעזר?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר לסעיף 6(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת בן-אליעזר לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת שמעון פרס?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שמעון פרס לסעיף 6(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת שמעון פרס לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעתו של מתן וילנאי?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לסעיף 6(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת מתן וילנאי לא עברה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת איציק - איננה נמצאת; חבר הכנסת פינס - לא נמצא; אפרים סנה - לא נמצא; יולי תמיר - איננה נוכחת; מיכאל מלכיאור - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעתו של יצחק הרצוג?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לסעיף 6(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת יצחק הרצוג לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעתו של חיים רמון?

ראובן ריבלין: מי נגד?

חיים רמון: אם זה לא עובר אני הולך.

חיים רמון: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון לסעיף 6(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני קובע שההצעה לא עברה.

חיים אורון: וחיים רמון נשאר בכל זאת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דני יתום - אינו נוכח; חבר הכנסת איתן כבל - אינו נוכח; אברהם שוחט - אינו נוכח; קולט אביטל - איננה נוכחת; שלום שמחון - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעתה של חברת הכנסת אורית נוקד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 6(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת נוקד לא עברה.

ראובן ריבלין: אלי בן-מנחם - לא נוכח; אלי ישי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת בניזרי?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי לסעיף 6(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת בניזרי לא עוברת.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת נסים דהן?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 6(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת נסים דהן לא עברה.

ראובן ריבלין: אמנון כהן - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעתו של יצחק כהן?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 6(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת יצחק כהן לא עברה.

ראובן ריבלין: דוד אזולאי - אינו נוכח; משולם נהרי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעתו של יצחק וקנין?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לסעיף 6(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת יצחק וקנין לא עברה.

ראובן ריבלין: יאיר פרץ אינו נוכח; נסים זאב אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעתו של יעקב מרגי?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי לסעיף 6(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת מרגי לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעתו של שריד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד לסעיף 6(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת שריד לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעתו של חיים אורון?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון לסעיף 6(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חיים אורון לא עברה.

ראובן ריבלין: רן כהן - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעתה של זהבה גלאון?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון לסעיף 6(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת זהבה גלאון לא עברה.

ראובן ריבלין: רומן ברונפמן - לא נוכח; אבשלום וילן - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעתו של יעקב ליצמן?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 6(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת ליצמן לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעתו של אברהם רביץ?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם רביץ לסעיף 6(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת רביץ לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעתו של פרוש?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 6(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת פרוש לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעתו של גפני?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 6(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת משה גפני לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעתו של אייכלר?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לסעיף 6(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת ישראל אייכלר לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעתו של משה גפני?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 6(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת משה גפני לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת קבוצת ברכה וטלב אלסאנע?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 6(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת קבוצת ברכה ואלסאנע לא עברה.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים הצבעה אלקטרונית על סעיף 6.

ראובן ריבלין: נא להצביע מי בעד - כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 18 בעד סעיף 6, כהצעת הוועדה – 47 נגד – 23 נמנעים – אין סעיף 6, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: אני קובע שברוב של 47 מול 23 ובאין נמנעים עבר סעיף 6 לפי הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לסעיף 7 על כל מרכיביו.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגות גפני?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 7(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת בורג – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 7(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עברה.

ראובן ריבלין: מצנע - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת בן-אליעזר – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר לסעיף 7(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת פרס – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שמעון פרס לסעיף 7(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת פרס לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת וילנאי?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לסעיף 7(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת דליה איציק?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק לסעיף 7(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת איציק לא עברה.

ראובן ריבלין: פינס - לא נמצא; סנה - לא נמצא.

ראובן ריבלין: מי בעד קבוצת ברכה?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 7(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת קבוצת עמיר פרץ וקבוצת אזולאי – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת עמיר פרץ ושל קבוצת חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 7(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עברה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לסעיף 7(2).

ראובן ריבלין: יולי תמיר - אינה נוכחת; מלכיאור - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת יצחק הרצוג?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לסעיף 7(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עברה הצעת הרצוג.

ראובן ריבלין: הצעת חיים רמון – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון לסעיף 7(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת דני יתום - איננו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת איתן כבל - איננו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אברהם שוחט - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם שוחט לסעיף 7(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת שוחט לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת קולט אביטל - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל לסעיף 7(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת אביטל לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת שלום שמחון - אינו נוכח.

שלום שמחון: אני פה.

ראובן ריבלין: סליחה.

ראובן ריבלין: נעדרת וחסרת לי מאוד.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת שמחון - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון לסעיף 7(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת שמחון לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חברת הכנסת אורית נוקד - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 7(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חברת הכנסת נוקד לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אלי בן-מנחם - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לסעיף 7(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת בן-מנחם לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אלי ישי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת שלמה בניזרי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי לסעיף 7(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת בניזרי לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת נסים דהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 7(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת דהן לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אמנון כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אמנון כהן לסעיף 7(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אמנון כהן לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת יצחק כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 7(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת יצחק כהן לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת דוד אזולאי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת משולם נהרי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת יצחק וקנין - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לסעיף 7(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת וקנין לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת יאיר פרץ - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת נסים זאב - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת יעקב מרגי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת יוסי שריד - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד לסעיף 7(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת שריד לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת חיים אורון - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת רן כהן - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חברת הכנסת זהבה גלאון - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון לסעיף 7(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חברת הכנסת גלאון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת רומן ברונפמן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן לסעיף 7(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת ברונפמן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אבשלום וילן - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת יעקב ליצמן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 7(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת ליצמן לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אברהם רביץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם רביץ לסעיף 7(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת רביץ לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת מאיר פרוש - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 7(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת פרוש לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת משה גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 7(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת גפני לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת ישראל אייכלר - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לסעיף 7(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אייכלר לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת מוחמד ברכה - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת עסאם מח'ול - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אחמד טיבי - אינו נוכח.

אחמד טיבי: אני פה.

ראובן ריבלין: אני רואה אותך רק שם.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגות חבר הכנסת טיבי?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי לסעיף 7(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת טיבי לא עברה.

ראובן ריבלין: מי שהצביע בעד הצעת ביבי לא מצביע בעד הצעת טיבי.

אחמד טיבי: הצבעתי.

ראובן ריבלין: זה רק הוכח פעם נוספת.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת עמיר פרץ - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אילנה כהן - אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת דוד טל - האם חבר הכנסת דוד טל יושב במקומו?

ראובן ריבלין: אני לא רואה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דוד טל לא נמצא.

ראובן ריבלין: אי-אפשר להצביע על הצעתו.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת עזמי בשארה - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 7(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי, גם פה לא מצביעים, אבל אתם צריכים להצביע.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת בשארה לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לסעיף 7(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חברי מפלגת העבודה אפילו לא יושבים במקומם כדי להצביע.

ראובן ריבלין: יושבים חברי הכנסת וילנאי, מצנע ובורג.

ג'מאל זחאלקה: רוצים לדעת על מה הם מצביעים.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת ואסל טאהא - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת ואסל טאהא לסעיף 7(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת טאהא לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת טלב אלסאנע - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות קבוצת ברכה וחבר הכנסת טלב אלסאנע - אינם נוכחים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, אתה נמצא פה.

ראובן ריבלין: מי בעד קבוצת ברכה?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 7(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת קבוצת ברכה לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות קבוצת עמיר פרץ - אינה נוכחת.

אברהם בורג: אדוני, אני מבקש להציע הצעה.

אברהם בורג: אדוני יבדוק עם הלשכה המשפטית - - - האם הצבעות מהסוג הזה - - -

ראובן ריבלין: סגן היושב-ראש, חבר הכנסת יולי אדלשטיין נמצא פה, והוא יחליף אותי כשארגיש שקולי - - -

אברהם בורג: אם אפשר, אנחנו מוכנים.

מאיר שטרית: להוריד את כל - - -

אברהם בורג: תוריד את סעיף עקרות-הבית - אוריד את הכול.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג ואדוני כבוד השר שטרית, אם יש בידכם אפשרות לקיים איזו פשרה לגבי נוהל ההצבעה בהסכמה מלאה, לפי סעיף 148, אשמח מאוד.

ראובן ריבלין: כל עוד לא- - -

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, אני מודיע, על-פי בקשת השר- - -

ראובן ריבלין: דברים כאלה אני לא מקבל.

ראובן ריבלין: לא לנהל משא-ומתן מאולם המליאה - -

אברהם בורג: - - -

ראובן ריבלין: - - כי זה עלול לקלקל את המשא-ומתן.

ראובן ריבלין: אני מודיע לכל מי שרוצה לנהל משא-ומתן על מנת להגיע להסכמות, שאני אמלא את תפקידי כל עוד המשא-ומתן לא יושלם.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: עברתי לסעיף 7(3).

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אברהם בורג - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת בורג לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת עמרם מצנע - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת שמעון פרס - אינו נוכח.

אברהם בורג: מה זה?

ראובן ריבלין: הוא לא במקום.

ראובן ריבלין: מה אני אעשה?

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת בן-אליעזר לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת שמעון פרס - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת מתן וילנאי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת וילנאי לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת דליה איציק - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת איציק לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אופיר פינס-פז - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אפרים סנה - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אפרים סנה לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת סנה לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת יולי תמיר - אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת מיכאל מלכיאור - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת יצחק הרצוג - הוא בשולי האולם.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת הרצוג לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת חיים רמון - בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת רמון לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת דני יתום - האם נוכח?

ראובן ריבלין: אינו נוכח.

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: זה ייתכן.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת איתן כבל - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת כבל לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אברהם שוחט - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם שוחט לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת שוחט לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת קולט אביטל - אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת שלום שמחון - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שמחון, גם אם שלושה היו מצביעים, אתה היית נכשל בהצבעתך.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת אורית נוקד - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת נוקד לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אלי בן-מנחם - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת בן-מנחם לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אלי ישי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת שלמה בניזרי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת בניזרי לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת נסים דהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת נסים דהן לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אמנון כהן - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: יצחק כהן - מי בעד יצחק כהן?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת כהן לא עברה.

ראובן ריבלין: דוד אזולאי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: משולם נהרי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: יצחק וקנין - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: גם הצעת וקנין לא עברה.

ראובן ריבלין: רבותי.

ראובן ריבלין: גברתי יושבת-ראש האופוזיציה.

ראובן ריבלין: רבותי, חבר הכנסת אורון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, אם אדוני חושב שאני אנהל הצבעה בבלגן כזה - הוא טועה.

ראובן ריבלין: אני פשוט מודיע לו.

ראובן ריבלין: אי-אפשר לנהל ויכוחים.

ראובן ריבלין: תצאו החוצה.

ראובן ריבלין: אנחנו בהצבעה.

אברהם בורג: אדוני, אתה צודק.

ראובן ריבלין: אחרת אני אבוא ואומר - אתם לא מעוניינים בכלל בהצבעה.

אברהם בורג: אדוני רק יסב את תשומת לבי.

אברהם בורג: אני אשתדל.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני אעשה כמצוות התקנון.

ראובן ריבלין: יאיר פרץ - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: נסים זאב - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: יעקב מרגי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד, לא עברה הצעתו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חיים אורון - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון - לא עבר.

ראובן ריבלין: רן כהן - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: זהבה גלאון - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: זהבה גלאון - לא עבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רומן ברונפמן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ברונפמן - לא עברה.

ראובן ריבלין: אבשלום וילן - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: יעקב ליצמן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ליצמן - לא עברה.

ראובן ריבלין: רביץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם רביץ לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רביץ - לא עברה.

ראובן ריבלין: מאיר פרוש - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת פרוש לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת גפני לא עברה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אייכלר - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: עסאם מח'ול - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: אחמד טיבי - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אחמד טיבי - לא עברה.

ראובן ריבלין: עמיר פרץ - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: אילנה כהן - אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: דוד טל - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: עזמי בשארה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת בשארה לא עברה.

ראובן ריבלין: זחאלקה - מי בעד הצעת חבר הכנסת זחאלקה?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת זחאלקה לא עברה.

ראובן ריבלין: ואסל טאהא - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ואסל טאהא לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ואסל טאהא - לא עברה.

ראובן ריבלין: עבד-אלמאלכ דהאמשה - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: טלב אלסאנע - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי נמצא פה.

ראובן ריבלין: מי בעד קבוצת ברכה?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 7(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה לא עברה.

ראובן ריבלין: קבוצת עמיר פרץ - אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: עוברים לסעיף 7(4).

ראובן ריבלין: גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 7(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: גפני - לא עברה.

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 7(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עברה.

ראובן ריבלין: קבוצת עמיר פרץ - אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לסעיף 7(5).

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 7(5) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: טיבי - ברכה - לא עברה.

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: ברכה לא נמצא פה ואתה מצביע והוא מקבל את הקרדיט.

ראובן ריבלין: קבוצת עמיר פרץ - אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לסעיף 7(6).

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 7(6) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עברה קבוצת ברכה, בראשות טיבי.

ראובן ריבלין: קבוצת עמיר פרץ - אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: אין הסתייגות.

ראובן ריבלין: סעיף 7(7).

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 7(7) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה, בנוכחות טיבי, לא עוברת.

ראובן ריבלין: קבוצת פרץ אינה נוכחת - לא מתקבל.

ראובן ריבלין: יצחק כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 7(7) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: יצחק כהן, הסתייגותך לא עברה.

ראובן ריבלין: לסעיף 7(8).

ראובן ריבלין: יצחק כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 7(8) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: יצחק כהן, הצעתך לא עברה.

ראובן ריבלין: ברכה, בראשות טיבי - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 7(8) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ברכה - לא עבר.

ראובן ריבלין: קבוצת עמיר פרץ - אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: אדוני סגן היושב-ראש אלי בן-מנחם, הדיונים שאתה מקיים עם דליה איציק בצד שם פשוט משבשים את ההצבעה שאתם כל כך חרדים לגביה, שאתם רוצים הצבעה שמית.

ראובן ריבלין: שמית - אז במשך הלילה תזכרו את זה.

ראובן ריבלין: סעיף 7(9).

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 7(9) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ברכה - לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: עמיר פרץ - לא נוכח.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: עוברים לסעיף 7(10).

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, קבוצת ברכה, טלב אלסאנע וקבוצת עמיר פרץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני, של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של חבר הכנסת טלב אלסאנע ושל קבוצת חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף 7(10) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: סעיף 7(11).

ראובן ריבלין: אברהם בורג - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: עמרם מצנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה

ראובן ריבלין: מצנע - לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: בן-אליעזר - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: פרס - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מתן וילנאי - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה

ראובן ריבלין: וילנאי - לא עברה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת איציק - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה

ראובן ריבלין: לא עברה.

ראובן ריבלין: אופיר פינס - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: אפרים סנה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה

ראובן ריבלין: סנה - לא עבר.

ראובן ריבלין: יולי תמיר - אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: מלכיאור - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: יצחק הרצוג - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה

ראובן ריבלין: הרצוג - לא עברה.

ראובן ריבלין: חיים רמון - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: דני יתום - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: איתן כבל - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: אברהם שוחט - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: קולט אביטל - אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: שלום שמחון - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה

ראובן ריבלין: שמחון - לא עובר.

ראובן ריבלין: אורית נוקד - אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: אלי בן-מנחם - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: אלי ישי - מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת אלי ישי?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה

ראובן ריבלין: הסתייגות אלי ישי לא עברה.

ראובן ריבלין: בניזרי - אינו נוכח, לא צריך להצביע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן נוכח תמיד.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה

ראובן ריבלין: דהן - לא עברה.

ראובן ריבלין: אמנון כהן - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: יצחק כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה

ראובן ריבלין: יצחק כהן - לא עברה.

ראובן ריבלין: דוד אזולאי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: משולם נהרי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: יצחק וקנין - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה

ראובן ריבלין: וקנין - לא עברה.

ראובן ריבלין: יאיר פרץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה

ראובן ריבלין: רבותי השרים, אני מוכרח לומר לכם - אני מבקש להצביע הצבעה נוספת.

ראובן ריבלין: מי בעד יאיר פרץ - ירים את ידו.

ראובן ריבלין: הצבעה

ראובן ריבלין: ההצעה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נסים זאב - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב, הצעתך לא עברה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, לא שמתי לב.

ראובן ריבלין: אני מפסיק רגע את ההצבעה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, רבותי הסדרנים, כל דבר הפגנה מצד חברי הכנסת - קודם כול לקחת מידיהם את ההפגנה ולהוציא אותה מהאולם אם הם מסרבים להשתחרר מהדבר.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, לא היה ולא יכירנו מקומו באולם זה.

ראובן ריבלין: אנחנו התנגדנו לכל הפגנה ולכל הצגה בכנסת זו.

ראובן ריבלין: מקום ההפגנות הוא מחוץ לכנסת ופה מדברים ומסבירים ומתווכחים.

ראובן ריבלין: אם אתם תתחילו את ההצגות האלה, אנחנו נצטרך לנקוט את מלוא חומר הדין על-פי התקנון.

ראובן ריבלין: כל חבר כנסת שלא מסכים להשתחרר מהמוצג, יוציאו אותו עם המוצג.

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי לסעיף 7(11) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת שריד?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד לסעיף 7(11) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון לסעיף 7(11) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת זהבה גלאון - אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברונפמן, לא לדבר בטלפון.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן לסעיף 7(11) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת ליצמן?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 7(11) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת רביץ?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם רביץ לסעיף 7(11) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 7(11) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 7(11) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אייכלר - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 7(11) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת עסאם מח'ול?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עסאם מח'ול לסעיף 7(11) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי לסעיף 7(11) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עמיר פרץ - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חברת הכנסת אילנה כהן?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אילנה כהן לסעיף 7(11) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי, עוד מעט אנחנו מגיעים להצבעה על הסעיף.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דוד טל - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 7(11) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לסעיף 7(11) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת ואסל טאהא?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ואסל טאהא לסעיף 7(11) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ביקשתי הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: שמעתי, אדוני.

ראובן ריבלין: כשאיענה להצעה אחת של חבר כנסת, אני איענה גם להצעתך.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת דהאמשה?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה לסעיף 7(11) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של קבוצת ברכה וחבר הכנסת טלב אלסאנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 7(11) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של קבוצת עמיר פרץ?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף 7(11) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

חיים אורון: אנו מבקשים הצבעה אלקטרונית על הסעיף.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו מקיימים הצבעה אלקטרונית על כל סעיף 7, אלא אם כן הקואליציה רוצה הצבעה שמית.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, להצביע.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על כל סעיף 7.

ראובן ריבלין: מכל מלמדי השכלתי וגם מתלמידי.

ראובן ריבלין: נא להצביע על סעיף 7, כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 19 בעד סעיף 7, כהצעת הוועדה - 43 נגד - 35 נמנעים - אין סעיף 7, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: רוב של 43 בעד, 35 נגד וללא נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיף 7 עבר כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני מפנה את תשומת לבי: "לכבוד היושב-ראש, חברי הכנסת נמצאים כולם באולם ומבקשים להתפלל מנחה.

ראובן ריבלין: על כן אנו מבקשים הפסקה".

ראובן ריבלין: רבותי, לא אוכל בשל שום דבר.

ראובן ריבלין: מובן שחברי הכנסת אינם מחויבים להישאר באולם.

קריאות: - - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: - - -

יעקב ליצמן: - - -

יאיר פרץ: - - -

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת - - -

מיכאל איתן: אני מוכן להתקזז.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הסדרנים, נא להוציא את כולם מהאולם.

ראובן ריבלין: נא להוציא את חבר הכנסת פרוש מהאולם.

ראובן ריבלין: להוציא אותו מהאולם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן.

ראובן ריבלין: לקרוא לכל הסדרנים בבית.

ראובן ריבלין: קודם כול, לא יהיו הפגנות כאלה.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, קודם כול כולם ישבו במקומם.

ראובן ריבלין: אני לא אכנע לשום איום.

ראובן ריבלין: לשבת במקומותיכם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, אני מבקש להושיב את כולם.

ראובן ריבלין: נמצא פתרון.

ראובן ריבלין: כולם לשבת.

ראובן ריבלין: רבותי, חברי הכנסת המבקשים להתפלל תפילת מנחה במניין, הואיל וכל אחד מכם הוא כרגע מהאופוזיציה, אם כי יש גם חברים מהקואליציה - אני קיבלתי הנחיה מוועדת הכנסת שלא להפסיק את ההצבעות.

ראובן ריבלין: עם זה, כמובן - - -

יהודית נאות: - - -

ראובן ריבלין: חברת הכנסת, השרה, אל תעזרי לי.

ראובן ריבלין: אני בקיא.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת החרדים שמבקשים להתפלל במניין - אני לא יכול להפר את מצוות ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: עם זאת, אנחנו מוכנים לקזז כל חבר שיוצא מכאן.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: טוב.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: אני לא הבחנתי - - - אני לא יכול להתעלם מהבקשה, ואני אמרתי, בחופזי.

ראובן ריבלין: אנחנו מאפשרים לחברי הכנסת המוסלמים להתפלל, ולא מצביעים כשהם מתפללים, ולא ייתכן לעשות איפה ואיפה.

ראובן ריבלין: חבל על הזמן.

ראובן ריבלין: אני מודיע לכם: אני אכריז על הפסקה שתהיה מוגבלת לרבע שעה.

ראובן ריבלין: אני לא עוזב את הדוכן.

ראובן ריבלין: ב=18:15 אני מחדש.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: הפסקת תפילת מנחה.

ראובן ריבלין: (הישיבה נפסקה בשעה 18:03 ונתחדשה בשעה 18:19.

ראובן ריבלין: )

ראובן ריבלין: אנחנו מחדשים את הישיבה.

ראובן ריבלין: קודם כול, אני רוצה להתנצל בפני אלה שביקשו ממני לקיים תפילת מנחה, ואני בחופזי אמרתי כאילו שאנחנו מדברים על איזו פרוצדורה על-פי תקנות הדיונים והנהלים שקיימים בכנסת.

ראובן ריבלין: ברור שאי-אפשר לבוא ולומר לאדם שחי באמונתו שלא יחיה על-פי אמונתו.

ראובן ריבלין: ואני כבר מודיע בשלב זה שבשעה 20:30 הערב נקיים הפסקה של רבע שעה נוספת לתפילת מעריב ולספירת העומר.

זבולון אורלב: מה עם שחרית?

ראובן ריבלין: גם לשחרית נייחד זמן.

זבולון אורלב: מחר זה יום חמישי, צריך להוציא ספר תורה ולקיים תפילה למטה.

ראובן ריבלין: אם יהיה צורך נקיים שלושת-רבעי שעה תפילה עם ספר תורה ביום חמישי.

המשפטים יוסף לפיד: אני חושב שזה מיותר לגמרי.

ראובן ריבלין: השר לפיד, אנחנו מקיימים פה מצוות אדם באמונתו יחיה, ואני מוכרח לומר לך, שאנחנו מכבדים את דרישתם של חברי כנסת מוסלמים שלא לקיים הצבעות בזמן תפילת הרמדאן, ואנחנו עושים זאת כדבר קבוע.

מאיר פרוש: זה כן.

ראובן ריבלין: לא שאני מביא דוגמה חלילה, פשוט חופש הפולחן מחייב אותנו לעשות דברים כאלה.

ראובן ריבלין: כמובן, בנושא הזה אנחנו יכולים להיות יותר גמישים, שכן משך התפילה הוא עד - - -

בנימין אלון: מה עם שחרית?

ראובן ריבלין: שחרית גם כן.

שאול יהלום: יש "הלל" - זה יום ירושלים.

ראובן ריבלין: רבותי, כל מי שרוצה להשתתף בתפילת מעריב, יוכל לעשות זאת בשעה 20:30.

ראובן ריבלין: אני אכריז על הפסקה לרבע שעה לתפילת מעריב.

ראובן ריבלין: יום שישי הוא יום ירושלים ל"הלל".

ראובן ריבלין: רבותי, לא להגזים.

ראובן ריבלין: הקדימו בתאריך האזרחי את חגיגות יום ירושלים, אבל "הלל" ליום ירושלים צריך לומר ביום שישי, אלא אם כן הרב יהלום יאמר משהו אחר.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, עד רגע זה סיימנו את סעיף 7 על כל מרכיביו, והצבענו, וזו היתה הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: ההצבעה האלקטרונית, אני מזכיר, קבעה שהכנסת החליטה ברוב מול מיעוט שנעביר את סעיף 7 כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים עכשיו לתעריפי מים, פרק ד', סעיף 8.

ראובן ריבלין: אני מבקש לצלצל שבעוד חמש דקות אני מתחיל לקיים הצבעות.

מיכאל מלכיאור: צלצלו.

ראובן ריבלין: או.

ראובן ריבלין: קיי.

ראובן ריבלין: אנחנו נמצאים בעמוד 58.

ראובן ריבלין: אנחנו מתחילים.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הקואליציה, אנחנו מתחילים לקיים את ההצבעות.

ראובן ריבלין: אם תתקבל הסתייגות אתה תימצא במצב שבו תצטרך לתקן את ה - - - סעיף 8 – ההסתייגויות המוצגות בפנינו.

ראובן ריבלין: הסתייגות ראשונה - של חבר הכנסת אברהם בורג.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת בורג - ירים את ידו.

ראובן ריבלין: מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת בורג לא עברה.

ראובן ריבלין: כדי להסיר כל ספק מלב חברים, על מנת שהצדק ייראה, ההסתייגות הבאה תוצבע אלקטרונית.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת עמרם מצנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 20 בעד ההסתייגות – 33 נגד – 40 נמנעים - אין ההסתייגות של חבר הכנסת עמרם מצנע לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 40 נגד, 33 בעד, אני קובע שהסתייגותו של מצנע לא עברה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, מי בעד בנימין בן-אליעזר, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות בן-אליעזר לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות פרס: מי בעד הסתייגותו של שמעון פרס - ירים את ידו.

ראובן ריבלין: מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שמעון פרס לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני קובע שהסתייגותו של שמעון פרס לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות וילנאי – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעתו של מתן וילנאי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת דליה איציק - מי בעד, מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להרים יד, רבותי, אני צריך לראות.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: גדעון, אם השרים לא יצביעו, אני לא אוכל למנות את קולותיהם.

ראובן ריבלין: אתה מקשר ביני לבינם.

ראובן ריבלין: רבותי, מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת דליה איציק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת אופיר פינס - מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת פינס לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת סנה – חבר הכנסת סנה אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת תמיר – מי בעד הצעת תמיר, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת תמיר לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת מלכיאור – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת מלכיאור לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת הרצוג – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת הרצוג לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חיים רמון - מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני קובע, הצעת חיים רמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, עמוד 59, הצעת חבר הכנסת דני יתום.

ראובן ריבלין: דני יתום אינו נוכח – לא מצביעים.

ראובן ריבלין: הצעת איתן כבל – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת כבל לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת שוחט - מי בעד הצעת שוחט, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שוחט לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת שוחט לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת קולט אביטל - מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת אביטל לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת שלום שמחון - מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת שלום שמחון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת אורית נוקד - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת נוקד לא נתקבלה הצעת אלי בן-מנחם - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת בן-מנחם לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת אלי ישי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת בניזרי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת דהן - מי בעד הצעת דהן?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת דהן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת אמנון כהן - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת יצחק כהן - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת דוד אזולאי - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת אזולאי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת משולם נהרי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת וקנין - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת וקנין לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת יאיר פרץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת יאיר פרץ לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת נסים זאב - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת נסים זאב לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת יעקב מרגי - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: טוב, רבותי, לגבי הצעת מרגי אני מצביע אלקטרונית, כי אני לא יכול לראות.

ראובן ריבלין: אם הממשלה לא מצביעה, אני לא מכריח.

ראובן ריבלין: ובכן, ההצבעה האלקטרונית על הסתייגותו של חבר הכנסת מרגי - נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 21 בעד ההסתייגות - 41 נגד - 50 נמנעים - אין ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מראה העיניים שלי לא הטעה: 41 הצביעו בעד, אבל 50 הצביעו נגד.

ראובן ריבלין: הצעת יעקב מרגי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעת חבר הכנסת שריד.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת חבר הכנסת שריד - ירים את ידו.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

יוסי שריד: איזה שריד?

ראובן ריבלין: יוסף שריד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יוסף שריד, או יוסי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יוסי שריד - מי בעד?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת שריד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חיים אורון - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת אורון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת רן כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רן כהן לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת רן כהן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: זהבה גלאון - אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: רומן ברונפמן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת ברונפמן לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת וילן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת וילן לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת ליצמן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת ליצמן לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת אברהם רביץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם רביץ לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת רביץ לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת מאיר פרוש - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת פרוש לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת גפני לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת ישראל אייכלר - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת אייכלר לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת מוחמד ברכה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת ברכה לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת מח'ול - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עסאם מח'ול לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת מח'ול לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת אחמד טיבי - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת טיבי לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת עמיר פרץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת עמיר פרץ לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת אילנה כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: טוב, רבותי, אני עובר להצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: רבותי, הממשלה לא מצביעה ולכן לא ראיתי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היה רוב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טל, חבר הכנסת טל, חבר הכנסת טל, שב במקומך.

ראובן ריבלין: אדוני הסדרן, להוציא את טל מהאולם.

ראובן ריבלין: זה בלתי אפשרי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: - - -

ראובן ריבלין: אני לא ידעתי.

ראובן ריבלין: עובדה שקודם לא ידעתי.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אם אני אראה בבירור שיש רוב לצד השני, אני אקבע אותו.

ראובן ריבלין: חברים לא יושבים במליאה, הם מצביעים במליאה.

ראובן ריבלין: מי שיושב במליאה ולא מצביע, הצבעתו אינה נחשבת.

ראובן ריבלין: רבותי, נא להצביע מי בעד הצעתה של חברת הכנסת ומי נגד.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 22 בעד ההסתייגות - 44 נגד - 54 נמנעים - אין ההסתייגות של חברת הכנסת אילנה כהן לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 54 נגד, 44 בעד, ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בהצבעה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דוד טל, אני מבקש ממך בכל לשון של בקשה, שכשאתה מדבר אלי ממקומך אל תתקדם לכיוון הבמה, כי הדברים מתפרשים בציבור כאילו אתה - תודה רבה.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הסתייגותו של דוד טל - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד טל לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת דוד טל לא עברה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בשארה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת בשארה לא עברה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת ג'מאל זחאלקה לא עברה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טאהא - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ואסל טאהא לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת טאהא לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת דהאמשה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת דהאמשה לא עברה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני וקבוצת מרצ, חברת הכנסת אורית נוקד וחבר הכנסת שוחט - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הכוחות שקולים ולא ברור לי.

ראובן ריבלין: הצבעה אלקטרונית, בבקשה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 23 בעד ההסתייגות - 42 נגד - 57 נמנעים - אין ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני, של קבוצת סיעת מרצ, של חברת הכנסת אורית נוקד ושל חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ובכן, 57 נגד, 42 בעד, הצעתם לא עברה.

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה, קבוצת בל"ד וחבר הכנסת טלב אלסאנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יעקב מרגי - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת מרגי לא עברה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים דהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת נסים דהן לא עברה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 8, הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 24 בעד סעיף 8, כהצעת הוועדה – 60 נגד – 42 נמנעים – אין סעיף 8, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: ובכן, 60 בעד, 42 נגד.

ראובן ריבלין: סעיף 8, כהצעת הוועדה, עבר, קיבל רוב.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לסעיף 9, רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת עמרם מצנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמרם מצנע לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת מצנע לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת בן-אליעזר - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת בן-אליעזר לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת פרס - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שמעון פרס לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת פרס לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת מתן וילנאי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת וילנאי לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חברת הכנסת דליה איציק - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חברת הכנסת דליה איציק לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אופיר פינס-פז - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת פינס-פז לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אפרים סנה – לא נמצא.

ראובן ריבלין: הצעת חברת הכנסת יולי תמיר - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חברת הכנסת יולי תמיר לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת מיכאל מלכיאור - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת מלכיאור לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת יצחק הרצוג - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת הרצוג לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת חיים רמון - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת רמון לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת דני יתום - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת דני יתום לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת איתן כבל - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעתו של חבר הכנסת כבל לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אברהם שוחט - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת שוחט לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חברת הכנסת קולט אביטל - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חברת הכנסת קולט אביטל לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת שלום שמחון - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת שמחון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חברת הכנסת אורית נוקד - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חברת הכנסת נוקד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אלי בן-מנחם - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת בן-מנחם לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אלי ישי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אליהו ישי לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אלי ישי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת שלמה בניזרי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת בניזרי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת נסים דהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת דהן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אמנון כהן - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת יצחק כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת יצחק כהן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת דוד אזולאי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת דוד אזולאי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת משולם נהרי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת יצחק וקנין - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת וקנין לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת יאיר פרץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת יאיר פרץ לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת נסים זאב - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת נסים זאב לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יעקב מרגי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעת חבר הכנסת יוסי שריד.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת שריד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת חיים אורון - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אורון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת רן כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רן כהן לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת רן כהן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גלאון - אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רומן ברונפמן - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אבשלום וילן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת וילן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת יעקב ליצמן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חבר הכנסת ליצמן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רביץ - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת פרוש - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת פרוש לא נתקבלה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש - - -

ראובן ריבלין: יש אנשים שמצביעים ככה.

ראובן ריבלין: פה כל הקיבוץ הזה לא הצביע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, כל הקבוצה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת ישראל אייכלר - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לסעיף 9 לא נתקבלה.

משה גפני: - - -

ראובן ריבלין: אני כבר חוזר אליך.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אייכלר לא עברה.

ראובן ריבלין: למען הסר ספק מלב, מי בעד הצעת חבר הכנסת גפני?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת גפני לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת מח'ול - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עסאם מח'ול לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת מח'ול לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אחמד טיבי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אחמד טיבי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עמיר פרץ - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חברת הכנסת אילנה כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אילנה כהן לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חברת הכנסת אילנה כהן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת דוד טל – נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי נגד הסתייגות טל?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד טל לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת דוד טל לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת עזמי בשארה - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נצביע על הסתייגות חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני קובע שהסתייגותו של חבר הכנסת זחאלקה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת ואסל טאהא?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ואסל טאהא לסעיף 9 לא נתקבלה.

חיים אורון: אין רוב.

ראובן ריבלין: האנשים מפה בכלל לא הצביעו.

ראובן ריבלין: אדוני לא רואה.

ראובן ריבלין: אני רואה גם את מה שנמצא מאחוריו.

ראובן ריבלין: רבותי, אני לא אומר בכוונה, אבל צריך להביא את זה בחשבון.

ראובן ריבלין: רבותי, כשפה מתרשלים – אני גם לא הולך לפה.

ראובן ריבלין: דרך אגב, ראיתי את זה כתופעה קבועה.

ראובן ריבלין: זה לא מקרה.

ראובן ריבלין: אנשים, למשל, לא שוכחים להצביע בעד ההסתייגות שלך, חבר הכנסת אורון.

ראובן ריבלין: כאשר מצביעים על הצעתך, חברי הכנסת לא מתרשלים.

ראובן ריבלין: הם מצביעים.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת ואסל טאהא לא עברה.

ראובן ריבלין: נעבור להצעת חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת דהאמשה לא עברה.

ראובן ריבלין: טלב אלסאנע - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים.

ראובן ריבלין: נעבור להסתייגות של חבר הכנסת משה גפני, קבוצת מרצ, חברת הכנסת אורית נוקד וחבר הכנסת אברהם שוחט.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני, של קבוצת סיעת מרצ, של חברת הכנסת אורית נוקד ושל חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט, לסעיף 9, לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת גפני, קבוצת מרצ, חברת הכנסת נוקד וחבר הכנסת שוחט לא התקבלה.

ראובן ריבלין: נעבור להסתייגות של קבוצת ברכה וחבר הכנסת טלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: נעבור להסתייגות של קבוצת בל"ד.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של קבוצת בל"ד לא התקבלה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, פה מדובר בהעלאת תעריפי המים.

חיים אורון: זו הצבעה מהותית.

ראובן ריבלין: כך קבעתי.

ראובן ריבלין: כך קבעתי.

ראובן ריבלין: על סעיף 9 תתקיים הצבעה שמית.

ראובן ריבלין: אדוני המזכיר, נא לקיים את ההצבעה.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על סעיף 9 כהצעת הוועדה, ללא הסתייגויות, שכן שום הסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נא לקיים הצבעה שמית.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - נגד רוחמה אברהם - בעד יולי-יואל אדלשטיין - אינו נוכח יעקב אדרי - בעד אהוד אולמרט - בעד חיים אורון - נגד זבולון אורלב - בעד דוד אזולאי - אינו נוכח ישראל אייכלר - נגד דליה איציק - נגד אפי איתם - בעד מיכאל איתן - בעד אריה אלדד - אינו נוכח בנימין אלון - בעד טלב אלסאנע - נגד אלי אפללו - בעד גלעד ארדן - בעד אורי יהודה אריאל - אינו נוכח זאב בוים - בעד

אריה האן: נעמי בלומנטל - בעד בנימין בן-אליעזר - נגד אלי בן-מנחם - נגד שלמה בניזרי - נגד דניאל בנלולו - בעד רוני בר-און - בעד רומן ברונפמן - נגד רוני בריזון - בעד ויקטור בריילובסקי - בעד מוחמד ברכה - אינו נוכח עזמי בשארה - נגד ענבל גבריאלי - בעד מיכאל גורולובסקי - אינו נוכח זהבה גלאון - נגד גילה גמליאל - בעד משה גפני - נגד עבד-אלמאלכ דהאמשה - נגד נסים דהן - נגד חמי דורון - אינו נוכח אברהם הירשזון - בעד צחי הנגבי - בעד צבי הנדל - בעד יצחק הרצוג - נגד מגלי והבה - בעד אבשלום וילן - נגד מתן וילנאי - נגד יצחק וקנין - נגד נסים זאב - נגד ג'מאל זחאלקה - נגד אליעזר זנדברג - אינו נוכח יחיאל חזן - בעד רשף חן - אינו נוכח ואסל טאהא - נגד אחמד טיבי - נגד דוד טל - אינו נוכח יגאל יאסינוב - בעד שאול יהלום - בעד אליהו ישי - נגד אהוד יתום - בעד דני יתום - נגד איתן כבל - אינו נוכח אילנה כהן - נגד אליעזר כהן - בעד אמנון כהן - נגד יצחק כהן - נגד רן כהן - נגד משה כחלון - בעד חיים כץ - בעד ישראל כץ - בעד אתי לבני - אינה נוכחת ציפי לבני - בעד לימור לבנת - בעד דוד לוי - אינו נוכח יצחק לוי - בעד אילן לייבוביץ - בעד יעקב ליצמן - נגד עוזי לנדאו - בעד יוסף לפיד - בעד עסאם מח'ול - נגד מיכאל מלכיאור - נגד עמרם מצנע - נגד יעקב מרגי - נגד יהודית נאות - בעד משולם נהרי - אינו נוכח מיכאל נודלמן - בעד דני נוה - בעד אורית נוקד - נגד לאה נס - בעד בנימין נתניהו - בעד מרינה סולודקין - אינה נוכחת ניסן סלומינסקי - בעד אפרים סנה - נגד גדעון סער - בעד גדעון עזרא - בעד מל פולישוק-בלוך - בעד אברהם פורז - בעד אופיר פינס-פז - נגד גילה פינקלשטיין - בעד מאיר פרוש - נגד יוסף פריצקי - בעד שמעון פרס - נגד יאיר פרץ - נגד עמיר פרץ - אינו נוכח איוב קרא – בעד אברהם רביץ – אינו נוכח ראובן ריבלין - בעד חיים רמון – אינו נוכח אהוד רצאבי – בעד מיכאל רצון – בעד אברהם בייגה שוחט – נגד יובל שטייניץ – בעד מאיר שטרית – בעד יורי שטרן – בעד אילן שלגי – בעד סילבן שלום – אינו נוכח שלום שמחון – נגד אריאל שרון – בעד עמרי שרון – בעד יוסי שריד – נגד יולי תמיר – נגד אני חוזר בקריאה שנייה:

אריה האן: יולי-יואל אדלשטיין – בעד דוד אזולאי – נגד אריה אלדד – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח אורי יהודה אריאל – אינו נוכח טלב אלסאנע – אינו נוכח נעמי בלומנטל – בעד מוחמד ברכה – אינו נוכח מיכאל גורלובסקי - בעד חמי דורון – אינו נוכח אליעזר זנדברג – אינו נוכח רשף חן – בעד דוד טל – נגד איתן כבל – נגד אתי לבני – בעד דוד לוי – אינו נוכח משולם נהרי – אינו נוכח מרינה סולודקין – אינה נוכחת עמיר פרץ – נגד אברהם רביץ – אינו נוכח חיים רמון – נגד סילבן שלום – אינו נוכח האם יש מישהו באולם שלא הצביע?

אריה האן: - אין.

אריה האן: תודה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, מייד עם פרסום התוצאה והכרזתה על-ידי, אנחנו ממשיכים.

ראובן ריבלין: מייד.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, מי שלא יהיה במקום – שלא יחפש תירוצים.

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים מייד ובאופן רצוף.

ראובן ריבלין: להלן התוצאות: בעד סעיף 9 – 61.

ראובן ריבלין: נגד – 47.

ראובן ריבלין: סעיף 9 עבר כנוסח הוועדה.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הריני מתכבד להודיע, כי הונח על שולחן הכנסת לוח תיקונים נוסף להסתייגויות להצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו=2004), התשס"ג-2003.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: טוב, רבותי.

אברהם בורג: מה קורה עם - - -?

ראובן ריבלין: יהיה בסדר.

ראובן ריבלין: הכול יהיה בסדר.

ראובן ריבלין: גם בפנדלים אפשר לנצח.

ראובן ריבלין: ראינו אתמול.

הצעת חוק-יסוד: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

ראובן ריבלין: לסעיף 10 – מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת אברהם בורג?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה הסתייגותו של חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגותו של חבר הכנסת בורג לא עברה.

ראובן ריבלין: עמוד 67.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עמרם מצנע – אינו נוכח.

קריאות: מצנע נוכח.

ראובן ריבלין: האם אדוני רוצה שאצביע על הסתייגות חשובה של אדם שמדבר בטלפון?

ראובן ריבלין: אני אפעיל את שיקול דעתי.

ראובן ריבלין: הסתייגותו של חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת שמעון פרס?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שמעון פרס לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת שמעון פרס לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת מתן וילנאי?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגותו של חבר הכנסת מתן וילנאי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגות חברת הכנסת דליה איציק?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגותה של חברת הכנסת דליה איציק לא עברה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אופיר פינס-פז - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אין צורך להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת אפרים סנה?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אפרים סנה לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגותו של חבר הכנסת אפרים סנה לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותה של חברת הכנסת יולי תמיר?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגותה של חברת הכנסת יולי תמיר לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגות חבר הכנסת מלכיאור?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגות חבר הכנסת יצחק הרצוג?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת יצחק הרצוג לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגות חבר הכנסת חיים רמון?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת חיים רמון לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגות חבר הכנסת דני יתום?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת דני יתום לא עברה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן כבל – אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגות חבר הכנסת אברהם שוחט?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם שוחט לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת שוחט לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגות חברת הכנסת קולט אביטל?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת קולט אביטל לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת קולט אביטל לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת שלום שמחון - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת שלום שמחון לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגות חברת הכנסת אורית נוקד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגותה של חברת הכנסת נוקד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגות חבר הכנסת אלי בן-מנחם?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אלי בן-מנחם לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנו עוברים הלאה – הסתייגותו של חבר הכנסת אלי ישי.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אליהו ישי לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אלי ישי לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגות חבר הכנסת שלמה בניזרי?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת שלמה בניזרי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת נסים דהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת דהן לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אמנון כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נגד, רבותי?

ראובן ריבלין: טוב, הצבעה אלקטרונית על הצעת כהן.

ראובן ריבלין: לא יכולתי לבחון ולראות מי מצביע.

ראובן ריבלין: נא להצביע, מי בעד הצעת כהן?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 25 בעד ההסתייגות – 37 נגד – 55 נמנעים - אין ההסתייגות של חבר הכנסת אמנון כהן לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 55 מתנגדים להצעתו בעוד 37 תומכים.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אמנון כהן לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת יצחק כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת יצחק כהן לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת דוד אזולאי - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת דוד אזולאי לא התקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נהרי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת וקנין - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת וקנין לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת יאיר פרץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה אלקטרונית על הצעתו של חבר הכנסת יאיר פרץ.

ראובן ריבלין: אני מצטער, אני לא יכול לראות, האצבעות לא מורמות.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: רבותי, כולכם נוכחים פה.

ראובן ריבלין: אם רק חלק ירימו ידיים נוכל לראות.

ראובן ריבלין: אני צריך לראות מראה עיניים.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 26 בעד ההסתייגות - 34 נגד – 51 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 51 מתנגדים להצעת חבר הכנסת יאיר פרץ בעוד 34 תומכים.

ראובן ריבלין: ההצעה לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת נסים זאב - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת זאב לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת מרגי - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת מרגי לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת יוסי שריד - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת שריד לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת חיים אורון - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אורון לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חברת הכנסת גלאון - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת גלאון לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת ברונפמן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת ברונפמן לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אבשלום וילן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת וילן לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת ליצמן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת ליצמן לא התקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רביץ - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת מאיר פרוש - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת פרוש לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של חבר הכנסת גפני לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אייכלר - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של חבר הכנסת אייכלר לא עברה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מוחמד ברכה - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עסאם מח'ול - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אחמד טיבי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עמיר פרץ - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אילנה כהן - אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת דוד טל - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד טל לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של חבר הכנסת דוד טל לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת בשארה - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של חבר הכנסת בשארה לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת זחאלקה - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של חבר הכנסת זחאלקה לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת טאהא - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ואסל טאהא לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של חבר הכנסת טאהא לא עברה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעת חבר הכנסת גפני, קבוצת מרצ וחברי הכנסת שוחט ונוקד.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני, של קבוצת סיעת מרצ, של חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט ושל חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של חבר הכנסת גפני, קבוצת מרצ וחברי הכנסת שוחט ונוקד לא עברה.

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה וחבר הכנסת אלסאנע - אינם נוכחים, ולא מצביעים.

ראובן ריבלין: הצעת קבוצת בל"ד - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של קבוצת בל"ד לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חברי הכנסת נסים דהן ויעקב ליצמן.

נסים דהן: רגע, אנחנו רוצים הצבעה שמית.

נסים דהן: תן כבוד - - -

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, יש כאן שתי הסתייגויות - - - אני מבקש על אחת מהן הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: כפי שאמרתי לחבר הכנסת ברכה, צר לי לומר זאת אבל בכל זאת מדובר במגזר סקטוריאלי, לכן נקיים הצבעה אלקטרונית ולא הצבעה שמית.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מתייחס להצעת חברי הכנסת נסים דהן ויעקב ליצמן.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: בבקשה להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 27 בעד ההסתייגות – 35 נגד – 48 נמנעים – 3 ההסתייגות של חברי הכנסת נסים דהן ויעקב ליצמן לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ובכן, אני קובע, שאף ש=35 הצביעו בעד, 48 הצביעו נגד, שלושה נמנעים, ההצעה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת מאיר פרוש וחבר הכנסת יעקב ליצמן, שהוחלפה, כאמור, בלוח התיקונים מס' 2.

ראובן ריבלין: נא להצביע הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 28 בעד ההסתייגות - 39 נגד – 48 נמנעים - אין ההסתייגות של חברי הכנסת מאיר פרוש ויעקב ליצמן לסעיף 10 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אף ש=39 הצביעו בעד, 48 התנגדו, אין נמנעים, ההצעה לא נתקבלה.

רוני בר-און: איחרתי, זה לא עבד בכלל.

ראובן ריבלין: לא נורא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, אני מבין את המשמעות לגבי ההצבעה האלקטרונית שהיתה כרגע.

ראובן ריבלין: אני חושב שבסעיף הזה מיצינו את כל ההצבעות האפשריות וגם הקפדתי כאשר מראה עיני אינו אומר לי בבירור מי הרוב.

ראובן ריבלין: לכן, על סעיף זה נקיים הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: זאת החלטתי.

אברהם בורג: טיעונים לעונש.

ראובן ריבלין: אני לא חושב שצריך להיות עונש.

ראובן ריבלין: מיצינו את הסעיף הזה, והצבעה אלקטרונית תשקף את עמדת חברי הכנסת בצורה ברורה, בהירה ורצינית.

ראובן ריבלין: בכל זאת מדובר על מגזרים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: נא להצביע הצבעה אלקטרונית על הסעיף, לרבות התיקון, לפי הצעת ועדת הכספים.

ראובן ריבלין: מי בעד הסעיף?

ראובן ריבלין: מי נגד הסעיף?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 29 בעד סעיף 10, כהצעת הוועדה - 52 נגד – 37 נמנעים – אין סעיף 10, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: בקולותיהם של 52 חברי כנסת ובהתנגדותם של 37 אני קובע שהסעיף אושר עם התיקון על-פי החלטת הוועדה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים הלאה לסעיף 11.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת בורג - מי בעד.

אברהם בורג: אני רוצה להזכיר לך, שלסעיף 11 ביקשנו הצבעה שמית.

ראובן ריבלין: זה רשום אצלי, הצבעה שמית, אל תתפרצו לדלת פתוחה.

ראובן ריבלין: אני מתפלא רק שסעיף 10 היה רשום אצלכם כהצבעה שמית.

ראובן ריבלין: סעיף 11 רשום אצלי כהצבעה שמית.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אברהם בורג - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת עמרם מצנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמרם מצנע לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת עמרם מצנע לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרס - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת מתן וילנאי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת דליה איציק - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אופיר פינס-פז - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אפרים סנה - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אפרים סנה לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אפרים סנה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת יולי תמיר - אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת מיכאל מלכיאור - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת יצחק הרצוג - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת חיים רמון - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת דני יתום - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת איתן כבל - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אברהם שוחט - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם שוחט לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת קולט אביטל - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת שלום שמחון - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת אורית נוקד - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אלי בן-מנחם - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אלי ישי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אליהו ישי לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אלי ישי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת שלמה בניזרי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת נסים דהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אמנון כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אמנון כהן לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אמנון כהן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת יצחק כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת דוד אזולאי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: משולם נהרי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת יצחק וקנין - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת יאיר פרץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הירשזון, הצבעת בעד, רציתי לדעת.

ראובן ריבלין: מי נגד הצעת יאיר פרץ?

ראובן ריבלין: הצבעת יאיר פרץ תהיה אלקטרונית - מי בעד, מי נגד.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 30 בעד ההסתייגות - 42 נגד - 43 נמנעים - אין ההסתייגות של חברת הכנסת יאיר פרץ לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 43 מתנגדים, 42 תומכים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרץ, הצעתך נפלה.

ראובן ריבלין: אבל מראה העין שלי היה נכון.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, פה לא לוקחים טרמפים, הצעת חבר הכנסת נסים זאב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עמיר פרץ, שב.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש - - -

ראובן ריבלין: האם אדוני מתכוון להצבעה?

עמיר פרץ: לא.

ראובן ריבלין: אדוני ישב.

ראובן ריבלין: חבל על הזמן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עמיר פרץ מבקש להודיע, שבטעות הוא ישב על מקומה של אילנה כהן ולכן הוא מבקש שהסטטיסטיקה תצביע שהוא ולא אילנה כהן, כדי שלא יאמרו שאילנה כהן לא היתה נוכחת והצביעה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לאדוני.

ראובן ריבלין: לכן אני מציע לחברי הכנסת, שהתוכנית הכלכלית חשובה להם במיוחד והם עמלים כל כך הרבה, שישבו בכיסאות שלהם, כדי להצביע מהמקום.

ראובן ריבלין: שר האוצר יושב פה כל הזמן ומצביע, אני חושב שמי שמתנגד ראוי שיעשה כמו שר האוצר.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בהצבעה.

ראובן ריבלין: נסים זאב - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, הכוחות פה מאוזנים - - -

ראובן ריבלין: שב במקום מייד.

ראובן ריבלין: שב במקום מייד.

ראובן ריבלין: כן, חבר הכנסת בורג, בבקשה.

אברהם בורג: לרגל ההצבעה שהיתה, אני רוצה לצ'פר את חברי ומסיר את כל ההסתייגויות עד עמוד 86 ומבקש להתחיל להצביע בעמוד 86.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: רק רגע.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת יעקב מרגי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי לסעיף 11 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הודיע לי האדם שהתמנה על-ידי האופוזיציה לנהל מטעמכם את סדר ההצבעה - האם כולכם מוכנים להצעתו של חבר הכנסת בורג?

ראובן ריבלין: שלא יישמע איזה טיעון.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לעמוד 86.

ראובן ריבלין: הואיל וההסתייגויות עד עמוד 86 הוסרו, אנחנו מצביעים על שלושה סעיפים יחד: סעיף 11, סעיף 12 וסעיף 13.

יצחק כהן: אדוני, על ההסתייגויות - - - קריאה: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, אני לא אעמוד כאן במבוכה.

ראובן ריבלין: אדוני אמר לי, על דעת האופוזיציה כולה, שאנחנו יכולים לעבור לסעיף 86.

ראובן ריבלין: הואיל ואני צריך לעיין בניירות מספר, אני לא עושה הפסקה.

ראובן ריבלין: אני מבקש מאדוני לתת לי תשובה בתוך 60 שניות.

ראובן ריבלין: קריאה: ואם לא?

ראובן ריבלין: אם לא – אין בעיה.

אברהם בורג: על דעת האופוזיציה כולה, אדוני, להצביע בסעיפים כנדרש ולעבור להצבעה - - -

ראובן ריבלין: האם נרשמה הערתו של חבר הכנסת יצחק כהן בפרוטוקול?

ראובן ריבלין: גברתי הקצרנית, האם הערתו של יצחק כהן אלי מהאולם נרשמה על-ידך?

ראובן ריבלין: היא לא נרשמה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן, האם אדוני אמר לי משהו או לא?

יצחק כהן: באופן חד-פעמי - - -

ראובן ריבלין: אני לא יודע מה זה חד-פעמי, אני עכשיו לא בחוג לפילוסופיה.

ראובן ריבלין: אני שואל את אדוני, כן או לא.

ראובן ריבלין: האם אמרת לי משהו או לא?

ראובן ריבלין: האם דברי בורג לעניין זה מקובלים עליך?

יצחק כהן: לעניין זה – כן.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על סעיפים 11, 12 ו=13.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד הצעת הוועדה?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 31 בעד סעיפים 11-13, כהצעת הוועדה – 54 נגד – 44 נמנעים – אין סעיפים 11-13, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

ראובן ריבלין: ובכן, ברוב של 54 חברים ובהתנגדות של 44 חברים, אני קובע שסעיפים 11, 12 ו=13 של התוכנית, כפי שהועברה על-ידי ועדת הכספים, אושרו על-פי הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים בעמוד 86 – פרק ה': חקיקה תקציבית – דחייה וביטול, סעיף 14(1).

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, היה תיקון לחוק השאלת ספרי לימוד - - -

אברהם הירשזון: חבר הכנסת אורון, ללא הצעת החוק הממשלה תיתן את הכספים לנושא ההשאלה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, השאילו לי את אוזנכם לרגע קט.

ראובן ריבלין: תם הוויכוח הציבורי.

ראובן ריבלין: תמו המאמרים.

ראובן ריבלין: תמו הדיבורים.

ראובן ריבלין: עכשיו אנחנו מכריעים.

ראובן ריבלין: מי שרוצה לומר ולספר, יוציא לכל חברי הכנסת מנשר.

ראובן ריבלין: עכשיו לא מדברים יותר, עכשיו מצביעים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון אמר את אשר אמר, חבר הכנסת הירשזון השיב לו, ואני לא מתייחס עכשיו לתעמולת הצבעה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, סעיף 14 בעמוד 86.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת חברי הכנסת משה גפני ונסים דהן?

משה גפני: לא, תצביע בהצבעה אלקטרונית.

משה גפני: זה חוק של יהודית נאות.

משה גפני: היה הסכם קואליציוני בין הליכוד לשינוי להביא אותו, ואני וחבר הכנסת נסים דהן מבקשים ליישם את ההסכם.

ראובן ריבלין: אני מודה לך.

ראובן ריבלין: ובכן, אני מחליט שההצבעה היא בהנפת יד.

ראובן ריבלין: מי שבעד ההסתייגות – ירים את ידו.

משה גפני: הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: מי קבע שזאת הצבעה אלקטרונית?

יצחק כהן: אני.

ראובן ריבלין: מי נגד?

דוד אזולאי: איפה יוזמת החוק, יהודית נאות?

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, עדיין לא תמה ההצבעה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברי הכנסת משה גפני ונסים דהן לסעיף 14(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אין נמנעים.

ראובן ריבלין: למרות ההצבעה המסיבית, מראה עיני מוכיח בפירוש שההסתייגות לא עברה.

דוד אזולאי: איפה את, השרה לאיכות הסביבה?

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעת חבר הכנסת ברכה.

ראובן ריבלין: מי בעד קבוצת ברכה?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של חבר הכנסת טלב אלסאנע ושל חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 14(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: לא עברה הצעת ברכה, אלסאנע ונוקד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רביץ - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת קבוצת מרצ?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 14(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: לחלופין, הצעת קבוצת מרצ – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: ההסתייגות לחלופין של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 14(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת קבוצת עמיר פרץ, חבר הכנסת אברהם שוחט ומתן וילנאי?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת עמיר פרץ, של חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט ושל חבר הכנסת מתן וילנאי לסעיף 14(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: לחלופין – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות לחלופין של קבוצת חבר הכנסת עמיר פרץ, של חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט ושל חבר הכנסת מתן וילנאי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לחלופין לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת קבוצת בל"ד וחבר הכנסת אברהם שוחט?

ראובן ריבלין: מי מתנגד?

ראובן ריבלין: ג'מאל זחאלקה (בל"ד): הצעה מצוינת, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: קריאה: הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: אני עובר להצבעה אלקטרונית על הסתייגות קבוצת בל"ד וחבר הכנסת שוחט.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 32 בעד ההסתייגות – 44 נגד – 54 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד ושל חבר הכנסת אברהם שוחט לסעיף 14(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 44 תומכים, 54 מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת מהצד השמאלי שלי שהם הצד הימני, אני מודיע לכם שכאשר רוב חברי האופוזיציה נמצאים פה, אני צריך לראות את כל האצבעות, כי ההפרש הוא של עשרה קולות, ופעמים רבות קשה לראות את ההפרש הזה אם חמישה חסרים.

ראובן ריבלין: נא להקפיד, לא תהיינה הנחות.

חיים אורון: יש פה הסתייגות שחתומים עליה חברי הכנסת ניסן סלומינסקי, שאול יהלום וגילה פינקלשטיין.

ראובן ריבלין: תודה, את זה תעביר להם.

חיים אורון: איפה כולם?

חיים אורון: עכשיו ויתרתם?

חיים אורון: יפה מאוד.

ראובן ריבלין: קבוצת בורג וחברי המפד"ל שוויתרו – אורי אריאל איננו נוכח.

אברהם בורג: הוא אומר שהיה הסכם - - -

ראובן ריבלין: מי בעד קבוצת בורג?

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: רבותי, הממשלה אחראית לדברים.

אברהם בורג: האם הערתו נרשמה בפרוטוקול?

ראובן ריבלין: רבותי, היתה הצהרה.

ראובן ריבלין: כרגע אנחנו עוסקים בהצבעה.

ראובן ריבלין: אני מבקש מכל התומכים בהצעת קבוצת בורג ומכל הנספחים אליה להרים את ידו.

ראובן ריבלין: מי מתנגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 14(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אני קובע שההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת חבר הכנסת מרגי?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי לסעיף 14(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת מרגי לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת מלכיאור?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לסעיף 14(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת מלכיאור לא עברה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לסעיף 14(2).

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת גפני?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 14(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה וטלב אלסאנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 14(2) לא נתקבלה.

מוחמד ברכה: לא היה רוב.

ראובן ריבלין: היה, ראיתי.

ראובן ריבלין: קריאה: לא היה.

ראובן ריבלין: לאחר שהזהרתי את עצמי, כשאמרת לי שלא היה, אני אומר לכם שהיה.

עסאם מח'ול: זה לא היה.

ראובן ריבלין: אני אומר לך שהיה.

ראובן ריבלין: לא היה - היה בענק.

ראובן ריבלין: אתה יודע מה?

ראובן ריבלין: בוא ונבדוק אם לא היה - בסדר?

ראובן ריבלין: ההצבעה הבאה על הסתייגות קבוצת בל"ד תהיה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 33 בעד ההסתייגות - 43 נגד - 57 נמנעים - אין ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 14(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 43 תמכו, ולעומת זאת 57 התנגדו.

ראובן ריבלין: לכן, ההצעה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות קבוצת עמיר פרץ - קבוצת עמיר פרץ נמצאת פה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת עמיר פרץ ושל חברי הכנסת מתן וילנאי, ניסן סלומינסקי, שאול יהלום, גילה פינקלשטיין, איתן כבל, יורי שטרן, אורי יהודה אריאל, מיכאל נודלמן, אליעזר כהן, אריה אלדד ויצחק כהן לסעיף 14(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי, נקיים הצבעה שמית על סעיף 14.

ראובן ריבלין: אדוני המזכיר, נא לקרוא את השמות.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - נגד רוחמה אברהם - בעד יולי-יואל אדלשטיין - בעד יעקב אדרי - אינו נוכח אהוד אולמרט - בעד חיים אורון - נגד זבולון אורלב - בעד דוד אזולאי - נגד ישראל אייכלר - אינו נוכח דליה איציק - אינה נוכחת אפי איתם - בעד מיכאל איתן - בעד אריה אלדד - אינו נוכח בנימין אלון - בעד טלב אלסאנע - נגד אלי אפללו - בעד גלעד ארדן - בעד אורי יהודה אריאל - אינו נוכח זאב בוים - בעד אברהם בורג - נגד נעמי בלומנטל - בעד בנימין בן-אליעזר - נגד אלי בן-מנחם - נגד שלמה בניזרי - נגד רוני בר-און - בעד דניאל בנלולו - בעד רומן ברונפמן - נגד רוני בריזון - בעד ויקטור בריילובסקי - בעד מוחמד ברכה - נגד עזמי בשארה - נגד ענבל גבריאלי - בעד מיכאל גורלובסקי - בעד זהבה גלאון - נגד גילה גמליאל - בעד משה גפני - נגד עבד-אלמאלכ דהאמשה - נגד נסים דהן - נגד חמי דורון - אינו נוכח אברהם הירשזון - בעד צחי הנגבי - בעד צבי הנדל - בעד יצחק הרצוג - נגד מגלי והבה - בעד אבשלום וילן - נגד מתן וילנאי - נגד יצחק וקנין - נגד נסים זאב - נגד ג'מאל זחאלקה - נגד יחיאל חזן - בעד אליעזר זנדברג - אינו נוכח רשף חן - אינו נוכח ואסל טאהא - נגד אחמד טיבי - נגד דוד טל - אינו נוכח יגאל יאסינוב - בעד שאול יהלום - בעד אליהו ישי - נגד אהוד יתום - בעד דני יתום - נגד איתן כבל - נגד אילנה כהן - נגד אמנון כהן - נגד יצחק כהן - נגד אליעזר כהן - בעד רן כהן - נגד משה כחלון - בעד חיים כץ - בעד ישראל כץ - בעד אתי לבני - בעד ציפי לבני - בעד לימור לבנת - בעד דוד לוי - אינו נוכח יצחק לוי - בעד אילן ליבוביץ - בעד יעקב ליצמן - נגד עוזי לנדאו - בעד יוסף לפיד - בעד עסאם מח'ול - נגד מיכאל מלכיאור - נגד עמרם מצנע - אינו נוכח יעקב מרגי - נגד יהודית נאות - אינה נוכחת משולם נהרי - אינו נוכח מיכאל נודלמן - בעד דני נוה - בעד אורית נוקד - נגד לאה נס - בעד בנימין נתניהו - בעד מרינה סולודקין - אינה נוכחת ניסן סלומינסקי - בעד אפרים סנה - נגד גדעון סער - בעד גדעון עזרא - בעד מל פולישוק-בלוך - בעד אברהם פורז - בעד אופיר פינס-פז - נגד גילה פינקלשטיין - בעד מאיר פרוש - אינו נוכח יוסף פריצקי - אינו נוכח שמעון פרס - אינו נוכח יאיר פרץ - נגד עמיר פרץ - אינו נוכח איוב קרא -

אריה האן: בעד אברהם רביץ - אינו נוכח ראובן ריבלין - בעד חיים רמון - אינו נוכח אהוד רצאבי - בעד מיכאל רצון - בעד אברהם בייגה שוחט - נגד יובל שטייניץ - בעד מאיר שטרית - אינו נוכח יורי שטרן - בעד אילן שלגי - בעד סילבן שלום - בעד שלום שמחון - נגד אריאל שרון - בעד עמרי שרון - בעד יוסי שריד - נגד יולי תמיר - נגד אני עושה קריאה שנייה: יעקב אדרי - בעד ישראל אייכלר - נגד אריה אלדד - אינו נוכח דליה איציק - נגד אורי יהודה אריאל - אינו נוכח חמי דורון - אינו נוכח אליעזר זנדברג - אינו נוכח רשף חן - בעד דוד טל - נגד דוד לוי - אינו נוכח עמרם מצנע - אינו נוכח יהודית נאות - אינה נוכחת משולם נהרי - אינו נוכח מרינה סולודקין - אינה נוכחת מאיר פרוש - אינו נוכח יוסף פריצקי - אינו נוכח שמעון פרס - נגד עמיר פרץ - אינו נוכח אברהם רביץ - אינו נוכח חיים רמון - אינו נוכח מאיר שטרית - בעד האם יש מישהו שלא הצביע?

ראובן ריבלין: את, חברת הכנסת גלאון, הצבעת.

זהבה גלאון: לא ידעתי מה להגיד.

ראובן ריבלין: בסדר.

ראובן ריבלין: אמרת, והוא אמר נגד.

ראובן ריבלין: אני שמתי לב.

אריה האן: חברת הכנסת זהבה גלאון, הצבעת נגד.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: ובכן, חברי הכנסת, להלן התוצאות ואנחנו מייד ממשיכים בהצבעות.

ראובן ריבלין: 60 בעד, 46 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיף 14 עבר, על-פי הצעת הוועדה, ואושר בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: רבותי, לסעיף 15 - עמוד 88.

ראובן ריבלין: קבוצת בורג.

ראובן ריבלין: רבותי, אני מתחיל להצביע.

קריאות: - - -

יצחק כהן: זה סטודנטים, אדוני.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני הודעתי - אני אמשיך ברציפות.

ראובן ריבלין: ובכן, קבוצת בורג מציעה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

קריאה: רגע.

ראובן ריבלין: מה זה רגע?

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: אנחנו עוד לא הגענו לסעיף.

ראובן ריבלין: אני אחליט כבר אחרי כן.

ראובן ריבלין: כרגע, אני אומר לך שלעניין זה יש לי התלבטות, אבל יכול להיות שאנחנו - - - אנחנו נקיים על זה מחשבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן, למיטב ידיעתי, אני לא מיניתי אותך - בצער רב - ליועץ שלי, שכל רגע תגיד לי מה לעשות.

ראובן ריבלין: אני כל כך מעריך את דברך, אבל אני לא יכול - - -

יצחק כהן: אני לא יועץ שלך, אני גם לא רוצה - - -

ראובן ריבלין: אתה לא רוצה להיות יועץ שלי.

יצחק כהן: אתה לא בצד הנכון של המפה.

ראובן ריבלין: אה, הבנתי.

ראובן ריבלין: אז נא לשבת.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, מי בעד הסתייגות קבוצת בורג?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 15 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: בורג - לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לסעיף 15 - היועצת המשפטית - - - חבר הכנסת בורג, אני מוכרח לומר לך שבסעיף הזה היתה הסתייגות אחת מאוד רצינית, ואנחנו גם ראינו את ההתייחסות של הכנסת עצמה, של המליאה, להסתייגות.

ראובן ריבלין: אני באמת חושב שאם חברי הכנסת שלך היו כל כך רוצים לראות בהסתייגות - - -

דליה איציק: אנחנו קוראים להם.

קריאות: - - -

אברהם בורג: אדוני - - -

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת בורג.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, על מה דנים?

ראובן ריבלין: על הנושא המהותי של סעיף 15.

מאיר שטרית: מה מהותי בזה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, אני כבר הכרעתי, כך שאדוני לא צריך - - - בהתאם לייעוץ המשפטי שקיבלתי, סעיף זה הוא סעיף חיוני ביותר, הוא מהותי ביותר.

ראובן ריבלין: נקיים הצבעה אישית, בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני, נא לקיים הצבעה אישית.

קריאות: - - -

יצחק כהן: - - -

ראובן ריבלין: אני אמרתי לך - היא היועצת שלי, ואותך לא מיניתי.

ראובן ריבלין: בבקשה, נא להצביע.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - - -

קולט אביטל: אנחנו מצביעים בעד ההסתייגות או נגד?

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על הסעיף, לפי הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסעיף ומי נגד.

ראובן ריבלין: אם את רוצה שאני אציע לך איך להצביע - אם הייתי בצד שלך, הייתי מצביע נגד.

קולט אביטל: אני מקבלת את הצעתך.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - נגד רוחמה אברהם - בעד יולי-יואל אדלשטיין - בעד יעקב אדרי - בעד אהוד אולמרט - בעד חיים אורון - נגד זבולון אורלב - בעד דוד אזולאי - נגד ישראל אייכלר - נגד דליה איציק - אינה נוכחת אפי איתם - בעד מיכאל איתן - בעד אריה אלדד - אינו נוכח בנימין אלון - בעד טלב אלסאנע - אינו נוכח אלי אפללו - בעד גלעד ארדן - בעד אורי יהודה אריאל - אינו נוכח זאב בוים - בעד אברהם בורג - נגד נעמי בלומנטל - בעד בנימין בן-אליעזר - נגד אלי בן-מנחם - אינו נוכח שלמה בניזרי - נגד דניאל בנלולו - בעד רוני בר-און - בעד רומן ברונפמן - נגד רוני בריזון - בעד ויקטור בריילובסקי - בעד מוחמד ברכה - נגד

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, פה אנחנו חייבים לרשום כל דבר.

ראובן ריבלין: לא שומעים.

ראובן ריבלין: לא לדבר פה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) עזמי בשארה - נגד ענבל גבריאלי - בעד מיכאל גורלובסקי - בעד זהבה גלאון - נגד גילה גמליאל - בעד משה גפני - נגד עבד-אלמאלכ דהאמשה - נגד נסים דהן - נגד חמי דורון - אינו נוכח אברהם הירשזון - בעד צחי הנגבי - בעד צבי הנדל - בעד יצחק הרצוג - נגד מגלי והבה - בעד אבשלום וילן - נגד מתן וילנאי - נגד יצחק וקנין - נגד נסים זאב - אינו נוכח ג'מאל זחאלקה - נגד אליעזר זנדברג - אינו נוכח יחיאל חזן - בעד רשף חן - בעד ואסל טאהא - נגד אחמד טיבי - נגד דוד טל - אינו נוכח יגאל יאסינוב - בעד שאול יהלום - בעד אליהו ישי - נגד אהוד יתום - בעד דני יתום - נגד איתן כבל - נגד אילנה כהן - נגד אליעזר כהן - בעד אמנון כהן - נגד יצחק כהן - נגד רן כהן - נגד משה כחלון - בעד חיים כץ - בעד ישראל כץ - בעד אתי לבני - אינה נוכחת ציפי לבני - בעד לימור לבנת - בעד דוד לוי - אינו נוכח יצחק לוי - בעד אילן ליבוביץ - בעד יעקב ליצמן - נגד עוזי לנדאו - בעד יוסף לפיד - בעד עסאם מח'ול - נגד מיכאל מלכיאור - נגד עמרם מצנע - נגד יעקב מרגי - נגד יהודית נאות - בעד משולם נהרי - אינו נוכח מיכאל נודלמן - אינו נוכח דני נוה - בעד אורית נוקד - נגד לאה נס בעד בנימין נתניהו - בעד מרינה סולודקין - אינה נוכחת ניסן סלומינסקי - בעד אפרים סנה - נגד גדעון סער - בעד גדעון עזרא - בעד מל פולישוק-בלוך - אינה נוכחת אברהם פורז - בעד אופיר פינס-פז - נגד גילה פינקלשטיין - בעד מאיר פרוש - נגד יוסף פריצקי - בעד שמעון פרס - נגד יאיר פרץ - נגד עמיר פרץ - אינו נוכח איוב קרא - בעד אברהם רביץ - אינו נוכח ראובן ריבלין - בעד חיים רמון - נגד אהוד רצאבי - בעד מיכאל רצון - בעד אברהם בייגה שוחט - נגד יובל שטייניץ - בעד מאיר שטרית - בעד יורי שטרן - בעד אילן שלגי - בעד סילבן שלום - אינו נוכח שלום שמחון - נגד אריאל שרון - בעד עמרי שרון - בעד יוסי שריד - נגד יולי תמיר - נגד אני חוזר בקריאה שנייה: דליה איציק - נגד אריה אלדד - אינו נוכח טלב אלסאנע - אינו נוכח אורי יהודה אריאל - אינו נוכח אלי בן-מנחם - נגד חמי דורון - אינו נוכח נסים זאב - נגד אליעזר זנדברג - אינו נוכח דוד טל - נגד אתי לבני - אינה נוכחת דוד לוי - אינו נוכח משולם נהרי - אינו נוכח מיכאל נודלמן -

אריה האן: אינו נוכח מרינה סולודקין - אינה נוכחת מל פולישוק-בלוך - בעד עמיר פרץ - נגד אברהם רביץ - אינו נוכח סילבן שלום - אינו נוכח האם יש מישהו שלא הצביע?

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, מייד לאחר ההכרזה על התוצאה אנחנו ממשיכים בדיון על סעיף 16.

אברהם בורג: בסופו אנחנו רוצים הצבעה שמית.

ראובן ריבלין: ידוע לי.

ראובן ריבלין: לסעיף 16 יש לנו בסך הכול שלוש הסתייגויות, ומייד אנחנו עוברים להצבעה על הסעיף עצמו.

ראובן ריבלין: הסעיף עצמו הוא סעיף בעל משמעות רבה.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, אני מבקש הצבעה שמית על סעיף 16, ספריות ציבוריות.

ראובן ריבלין: שמעתי אותך.

ראובן ריבלין: כתוב: תפוחי זהב במשכיות כסף, דבר דבור על אופניו.

ראובן ריבלין: כך נאמר במשלי.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, היתרון מצטצמם: 59 בעד, 49 נגד.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיף 15 עבר לפי הצעת הוועדה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף 16.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של קבוצת בורג?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 16 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של קבוצת מרצ וחברי הכנסת שוחט, מתן וילנאי, יורי שטרן, מיכאל נודלמן, אליעזר כהן, אורי אריאל ואריה אלדד.

ראובן ריבלין: אני מבין שיורי שטרן, מיכאל נודלמן ואליעזר כהן, הסיעה מורידה את ההסתייגות.

אברהם בורג: אני מבקש הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: האם אדוני חושב שנצטרך להצביע הצבעה אלקטרונית גם על הסעיף עצמו?

אברהם בורג: - - -

ראובן ריבלין: אם היא תתקבל.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אין שום בעיה.

אברהם בורג: אני רוצה לראות איך חברי הכנסת המסתייגים מצביעים.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לאדוני על העצה, ואני מקבל אותה.

ראובן ריבלין: נא להצביע, רבותי חברי הכנסת, על ההסתייגות של קבוצת מרצ.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 34 בעד ההסתייגות - 42 נגד - 55 ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ ושל חברי הכנסת אברהם שוחט ומתן וילנאי לסעיף 16 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 42 הצביעו בעד, אולם 55 הצביעו נגד, לכן ההסתייגות אינה מתקבלת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני ממשיך.

ראובן ריבלין: אני מדבר על לחלופין.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות לחלופין של קבוצת מרצ וחברי הכנסת אברהם שוחט ומתן וילנאי לסעיף 16 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: גם החלופין לא נתקבל.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חברי הכנסת מיכאל מלכיאור, ניסן סלומינסקי, שאול יהלום וגילה פינקלשטיין?

מיכאל מלכיאור: איפה המפד"ל?

מיכאל מלכיאור: אין מפד"ל.

מיכאל מלכיאור: הצבעה ההסתייגות של חברי הכנסת מיכאל מלכיאור, ניסן סלומינסקי, שאול יהלום וגילה פינקלשטיין לסעיף 16 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני קובע שההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, לפני הנושא של הספריות הציבוריות.

ראובן ריבלין: אני חושב שלנושא זה אנחנו נקיים הצבעה שמית, כדי שכל אחד ידע מה הצביעו.

ראובן ריבלין: נא להתחיל בהצבעה שמית.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, זה לא בסדר.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - נגד רוחמה אברהם - בעד יולי-יואל אדלשטיין - בעד יעקב אדרי - בעד אהוד אולמרט - בעד חיים אורון - נגד זבולון אורלב -

מיכאל מלכיאור: הוא לא רוצה להצביע בשביל זה.

אריה האן: זבולון אורלב לא מצביע.

מיכאל מלכיאור: כל הכבוד.

ראובן ריבלין: רגע, חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: האם לא ידוע לכם שאסור למחוא כפיים אלא אם כן מדובר בנשיא של מדינה זרה?

ראובן ריבלין: הלאה, להמשיך.

ראובן ריבלין: רבותי, לא להפריע בזמן ההצבעה.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) דוד אזולאי - נגד ישראל אייכלר - נגד דליה איציק - נגד אפי איתם - בעד מיכאל איתן - בעד אריה אלדד - אינו נוכח בנימין אלון - בעד טלב אלסאנע - אינו נוכח אלי אפללו - בעד גלעד ארדן - בעד אורי יהודה אריאל - אינו נוכח זאב בוים – בעד אברהם בורג – נגד נעמי בלומנטל – בעד בנימין בן-אליעזר – נגד אלי בן-מנחם – נגד שלמה בניזרי – נגד דניאל בנלולו – בעד רוני בר-און – בעד רומן ברונפמן – נגד רוני בריזון – בעד ויקטור בריילובסקי – בעד

ראובן ריבלין: רבותי, חבר הכנסת בורג.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון וחבר הכנסת בורג.

ראובן ריבלין: אני רוצה להבהיר בצורה ברורה – אם לא נוכל לקיים הצבעות אישיות בסדר מופתי בלי הפרעה, נקיים הצבעות אלקטרוניות, שכן ידוע, על הנייר, מה הצביע כל אחד, ואני אקריא מה הצביע כל אחד, אחרי שאני אקרא את ההצבעה האלקטרונית.

ראובן ריבלין: אתם לא תפריעו.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) מוחמד ברכה – נגד עזמי בשארה – נגד ענבל גבריאלי – בעד מיכאל גורלובסקי – בעד זהבה גלאון – נגד גילה גמליאל – בעד משה גפני – נגד עבד-אלמאלכ דהאמשה – אינו נוכח נסים דהן – נגד חמי דורון – אינו נוכח אברהם הירשזון – בעד צחי הנגבי – אינו נוכח צבי הנדל – בעד יצחק הרצוג – נגד מגלי והבה – בעד אבשלום וילן - נגד מתן וילנאי – נגד יצחק וקנין – נגד נסים זאב – נגד ג'מאל זחאלקה - נגד אליעזר זנדברג – אינו נוכח יחיאל חזן – בעד רשף חן – בעד ואסל טאהא – נגד אחמד טיבי – נגד דוד טל – אינו נוכח יגאל יאסינוב – בעד אליהו ישי – נגד שאול יהלום – בעד אהוד יתום – בעד דני יתום – נגד איתן כבל – נגד אילנה כהן – נגד אליעזר כהן – בעד אמנון כהן – נגד יצחק כהן – נגד רן כהן – נגד משה כחלון – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד אתי לבני – בעד ציפי לבני - בעד לימור לבנת –

ראובן ריבלין: גברתי השרה, האם את מוכנה לענות לו רק בעד או נגד?

לימור לבנת: תמשיכו הלאה.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) דוד לוי – אינו נוכח יצחק לוי – אינו נוכח אילן ליבוביץ – בעד יעקב ליצמן – נגד עוזי לנדאו – בעד יוסף לפיד – בעד עסאם מח'ול – נגד מיכאל מלכיאור – נגד עמרם מצנע – נגד יעקב מרגי – נגד יהודית נאות – בעד משולם נהרי – אינו נוכח מיכאל נודלמן – בעד דני נוה – בעד אורית נוקד – נגד לאה נס – בעד בנימין נתניהו – בעד מרינה סולודקין – אינה נוכחת ניסן סלומינסקי – אינו נוכח אפרים סנה – נגד גדעון סער – בעד גדעון עזרא – בעד מל פולישוק-בלוך – בעד אברהם פורז – בעד אופיר פינס-פז – נגד גילה פינקלשטיין – בעד מאיר פרוש – נגד יוסף פריצקי – בעד שמעון פרס - נגד יאיר פרץ - נגד עמיר פרץ – אינו נוכח איוב קרא – בעד אברהם רביץ – אינו נוכח ראובן ריבלין – בעד חיים רמון – נגד אהוד רצאבי – בעד מיכאל רצון – בעד אברהם בייגה שוחט – נגד יובל שטייניץ – בעד מאיר שטרית – בעד יורי שטרן – בעד אילן שלגי – בעד סילבן שלום – בעד שלום שמחון – נגד אריאל שרון – אינו נוכח עמרי שרון – בעד יוסי שריד - נגד יולי תמיר – נגד קריאה שנייה – זבולון אורלב – אינו נוכח אריה אלדד – אינו נוכח טלב אלסאנע - נגד אורי יהודה אריאל - אינו נוכח עבד-אלמאלכ דהאמשה – נגד חמי דורון – אינו נוכח צחי הנגבי – בעד אליעזר זנדברג – אינו נוכח דוד טל – נגד דוד לוי – אינו נוכח יצחק לוי – אינו נוכח לימור לבנת – בעד משולם נהרי- אינו נוכח מרינה סולודקין – אינה נוכחת ניסן סלומינסקי - בעד עמיר פרץ – נגד אברהם רביץ – אינו נוכח אריאל שרון – אינו נוכח האם יש מישהו שטרם הצביע?

אריה האן: – אין.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, חברי הכנסת, מייד לאחר ההכרזה על התוצאות נמשיך באופן רצוף לסעיף 17.

ראובן ריבלין: בשעה 20:30 נפסיק את הישיבה ל=20 דקות, על מנת לאפשר לחברינו המבקשים להתפלל ולברך על העומר לעשות זאת.

ראובן ריבלין: לאכול, רבותי, כל מי שרוצה ילך לאכול בתורנות.

ראובן ריבלין: ובכן, הפער מצטמצם – 59 בעד, 50 נגד, אני קבוע שהסעיף אושר לפי הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים לסעיף 17(1), עמוד 89.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, האם אתם עומדים על כל ההסתייגויות האישיות?

אברהם בורג: כן.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגות חבר הכנסת בורג?

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, מדובר בביטול מענקים לשיכון בנגב.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, אני מבקש מאדוני להעביר להם ניירות.

ראובן ריבלין: אולי אדוני ידפיס ויודיע לכל אחד מחברי הכנסת מהו הסעיף שעליו מצביעים.

יולי תמיר: אדוני היושב-ראש, תודיע אתה על מה מצביעים.

חיים אורון: אתה צריך לקרוא מראש, לפני כל סעיף, על מה מצביעים פה.

ראובן ריבלין: אדוני חבר הכנסת אורון, חזקה על כל חבר כנסת שהוא יודע את מה שהוא קורא ועל מה הוא מצביע.

קריאות: אוה, לא, לא.

יוסי שריד: אני יוצא מההנחה ששניים-שלושה אנשים לפחות רוצים לדעת על מה הם מצביעים.

יוסי שריד: צריך להסביר על מה מצביעים.

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אדוני נמצא בכנסת זו, נדמה לי, זו הכנסת התשיעית, אם הידיעה שלי מגעת.

ראובן ריבלין: כאדם שנמצא בכנסת זו הפעם התשיעית יראה לי, ולו פעם אחת, שבה אמרו על מה מצביעים.

ראובן ריבלין: אבל אדוני רוצה להתחיל הכול אצלי.

ראובן ריבלין: לשנה הבאה אקבל את עצתך ויכול להיות שנתחיל.

ראובן ריבלין: אבל הכול, אדוני, רוצה להתחיל אצלי.

ראובן ריבלין: תשע כנסות אדוני חבר כנסת ואותי הוא מצא כקורבן.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, אני מוכרח לומר לך שאני מאחל לך להחליף אותי.

ראובן ריבלין: התפקיד הזה מצוין.

חיים אורון: לא, לא.

ראובן ריבלין: זה תפקיד טוב מאוד.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת בורג - ירים את ידו.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגות מצנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמרם מצנע לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות מצנע לא עברה.

ראובן ריבלין: נעבור להסתייגות חבר הכנסת בן-אליעזר.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת בן-אליעזר לא עברה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שמעון פרס - לא נמצא.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת וילנאי לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגות חברת הכנסת דליה איציק?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת דליה איציק לא עברה.

ראובן ריבלין: אופיר פינס-פז נוכח?

ראובן ריבלין: הוא עסוק בטלפון.

ראובן ריבלין: הסתייגותו לא מובאת להצבעה.

ראובן ריבלין: נעבור להסתייגות חברת הכנסת יולי תמיר.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת יולי תמיר לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת מלכיאור?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת מלכיאור לא נתקבלה.

קריאות: יש רוב.

קריאות: יש רוב.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אנחנו מייד נבדוק את זה.

ראובן ריבלין: על ההסתייגות של חבר הכנסת הרצוג נערוך הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, על הסתייגותו של חבר הכנסת הרצוג נערוך הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 35 בעד ההסתייגות – 44 נגד – 47 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני רוצה לבקש מחברי הכנסת החדשים בקשה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אני מבקש שכל אחד ילחץ רק על הלחצן שלו.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, בקולותיהם של 47 מתנגדים, מול 44 תומכים, אני קובע שההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להסתייגותו של חבר הכנסת חיים רמון.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגות חבר הכנסת רמון?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו נצביע על הסתייגות חבר הכנסת רמון בהצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: מי בעד ומי נגד הסתייגות חבר הכנסת רמון?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 36 בעד ההסתייגות – 43 נגד – 51 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 51 נגד, 43 בעד, ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי, מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת יתום לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נצביע על הסתייגות חבר הכנסת איתן כבל.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נגד הסתייגות כבל?

ראובן ריבלין: אם אתם לא תרימו את היד – נצביע בהצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, אנחנו נצביע הצבעה אלקטרונית על הסתייגות חבר הכנסת כבל.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 37 בעד ההסתייגות – 46 נגד – 58 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ובכן, 58 נגד, 46 בעד, ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חברים, אתם יכולים פשוט להרים את היד.

ראובן ריבלין: זה יהיה הרבה יותר פשוט.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגות חבר הכנסת שוחט?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת שוחט לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי, לא טוב לערוך הצבעות בין 20:00 ל=20:30.

ראובן ריבלין: לא הבנתי מה ההתלהבות של המליאה.

ראובן ריבלין: אבל כאשר אני צופה פה במסכים שאני יכול לראות, אני מבין גם למה אתם נמצאים פה, וזה חשוב מאוד.

ראובן ריבלין: ברכה לאמצעי התקשורת, המביאים את חברי הכנסת להצבעה מסיבית ביותר.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להסתייגותו של חבר הכנסת אברהם שוחט.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני קובע שהסתייגות חבר הכנסת שוחט לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נעבור להסתייגות חברת הכנסת קולט אביטל.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת קולט אביטל לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נעבור להסתייגותו של חבר הכנסת שלום שמחון.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת שלום שמחון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נעבור להסתייגות חברת הכנסת נוקד.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני קובע שהסתייגותה של חברת הכנסת נוקד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נעבור להסתייגותו של חבר הכנסת אלי בן-מנחם.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגותו של חבר הכנסת בן-מנחם לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נעבור להסתייגות חבר הכנסת אלי ישי.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אליהו ישי לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

קריאות: נא להצביע.

קריאות: נא להצביע.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אני מקיים הצבעה אלקטרונית על הצעתו של חבר הכנסת ישי.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 38 בעד ההסתייגות – 45 נגד – 57 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת אליהו ישי לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 57 נגד, 45 בעד.

ראובן ריבלין: אני קובע שהסתייגותו של חבר הכנסת אלי ישי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נא להצביע על הסתייגות חבר הכנסת בניזרי.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגות חבר הכנסת דהן?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת דהן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נעבור להסתייגות חבר הכנסת אמנון כהן.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אמנון כהן לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אמנון כהן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נעבור להסתייגות חבר הכנסת יצחק כהן.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אזולאי – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות אזולאי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: משולם נהרי – אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגות וקנין, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות וקנין לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת יאיר פרץ – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות פרץ לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת נסים זאב – אינו נוכח, לא מצביעים.

ראובן ריבלין: יעקב מרגי – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות מרגי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגותו של חבר הכנסת יוסי שריד – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יוסי שריד, כששומעים את שמך, יש התייחסות אליך, או בעד או נגד.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות שריד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חיים אורון – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות אורון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות רן כהן – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רן כהן לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות רן כהן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, בעניין הסתייגותה של חברת הכנסת גלאון, אני קובע שתהיה הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: רבותי, אם תשבו במקומותיכם ותצביעו נגמור הרבה יותר מהר.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 39 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 58 נמנעים – אין ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 58 נגד, 49 בעד, הצעתה של חברת הכנסת גלאון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעתו של רומן ברונפמן – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות ברונפמן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אבשלום וילן – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות וילן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות ליצמן – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות ליצמן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רביץ - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות פרוש – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות מאיר פרוש לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות גפני – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות גפני לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות אייכלר – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות אייכלר לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת איציק, גברתי יושבת-ראש האופוזיציה, את מפריעה לי כי קולך נישא ברמה.

ראובן ריבלין: הסתייגות ברכה – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות ברכה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות מח'ול – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עסאם מח'ול לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות מח'ול לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות טיבי – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות טיבי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות עמיר פרץ – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות עמיר פרץ לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות אילנה כהן – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אילנה כהן לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות אילנה כהן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות דוד טל – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד טל לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות דוד טל לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות בשארה – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות בשארה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות זחאלקה – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות זחאלקה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: על הצעתו של ואסל טאהא תהיה הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: אתם לא מרימים יד.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד, מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 40 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 57 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת ואסל טאהא לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת ואסל טאהא לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות דהאמשה – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות דהאמשה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, אני בפעם הבאה לא אצביע אם תדבר בטלפון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות גפני – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות גפני לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה וטלב אלסאנע – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת מוחמד ברכה וחבר הכנסת טלב אלסאנע לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצת מרצ, חברי הכנסת עמיר פרץ, מתן וילנאי, איתן כבל, ניסן סלומינסקי, שאול יהלום, גילה פינקלשטיין, מרינה סולודקין, קולט אביטל וקבוצת יצחק כהן.

ראובן ריבלין: הצבעה אלקטרונית – מי בעד, מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 41 בעד – 44 נגד – 59 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ, של חברי הכנסת עמיר פרץ, מתן וילנאי, איתן כבל, ניסן סלומינסקי, שלום יהלום, גילה פינקלשטיין, מרינה סולודקין וקולט אביטל ושל קבוצת יצחק כהן לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות שוחט ונוקד – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברי הכנסת אברהם בייגה שוחט ואורית נוקד לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות שוחט ונוקד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לחלופין של שוחט ונוקד – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות לחלופין של חברי הכנסת אברהם בייגה שוחט ואורית נוקד לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לחלופין של שוחט ונוקד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות קבוצת בל"ד – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות קבוצת בל"ד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות מרגי – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות מרגי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לסעיף 17(2), לאחר הפסקה בת 20 דקות לצורך תפילת ערבית.

יוסף יצחק פריצקי: יש כדורגל, ואנחנו רוצים עשר דקות הפסקה.

ראובן ריבלין: אדוני, יש אנשים שמתפללים לאלוה, ויש אנשים שמתפללים לכדורגל, אבל אנחנו יכולים להתחשב רק במי שמקפידים על קלה כחמורה.

ראובן ריבלין: הישיבה תיפתח מחדש בשעה 21:00 בדיוק.

ראובן ריבלין: (הישיבה נפסקה בשעה 20:39 ונתחדשה בשעה 21:23.

ראובן ריבלין: )

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, חברי סיעת הליכוד, נא לשבת ואנחנו יכולים להתחיל.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו בסעיף 17(2).

ראובן ריבלין: בעוד שתי דקות נתחיל בהצבעות.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא לתפוס מקומות, שכן אנחנו הולכים מייד להצבעה וממשיכים את סדר ההסתייגויות.

ראובן ריבלין: כזכור לכם, אנחנו נמצאים בסעיף 17(2) בעמוד 95.

ראובן ריבלין: אנחנו מתייחסים להסתייגות של חבר הכנסת משה גפני, קבוצת מרצ, קבוצת עמיר פרץ ועוד חברי כנסת.

ראובן ריבלין: אנחנו מתכוונים להצביע על סעיפים אלה.

ראובן ריבלין: ובכן, חברי הכנסת, מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת גפני וקבוצת מרצ?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני, של קבוצת סיעת מרצ, של קבוצת חבר הכנסת עמיר פרץ ושל חברי הכנסת אברהם שוחט, איתן כבל, ניסן סלומינסקי, שאול יהלום, גילה פינקלשטיין, אורית נוקד, מרינה סולודקין וקולט אביטל לסעיף 17(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני קובע שההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה - חבר הכנסת טיבי נמצא פה ולכן אני לא יכול להימנע מהצבעה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 17(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לסעיף 17(3) - חבר הכנסת משה גפני, קבוצת ברכה, חבר הכנסת טלב אלסאנע, קבוצת מרצ, קבוצת עמיר פרץ ועוד חברי כנסת שביקשו את ההסתייגות הזאת.

ראובן ריבלין: מי בעד? תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני, של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של חבר הכנסת טלב אלסאנע, של קבוצת סיעת מרצ, של קבוצת חבר הכנסת עמיר פרץ ושל חברי הכנסת אברהם שוחט, איתן כבל, ניסן סלומינסקי, שאול יהלום, גילה פינקלשטיין, אורית נוקד וקולט אביטל לסעיף 17(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא לא נמצא, ולכן לא נצביע על ההסתייגות שלו.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, תם הדיון בהסתייגויות לסעיף 17.

ראובן ריבלין: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 17 עצמו.

ראובן ריבלין: אני מציע, אדוני חבר הכנסת, הואיל וגם לא נמצאים פה החברים, להצביע הצבעה אלקטרונית, ואני אקרא את שמותיהם של האנשים שהצביעו, כי בלאו הכי האנשים לא יהיו פה.

ראובן ריבלין: אז אני קובע שעל סעיף - - -

אברהם בורג: זה סעיף כבד וראינו את זה גם בוועדה - - -

ראובן ריבלין: אם היו החברים המבקשים את ההסתייגות נמצאים פה בכלל.

אברהם בורג: למעלה משני-שלישים מהם כאן.

אברהם בורג: הם נכנסים.

אברהם בורג: גם לא כל הקואליציה כאן והיא נכנסת.

אברהם בורג: אני יודע שתמיד אחרי הפסקה לוקח כמה דקות לאסוף את האנשים.

אברהם בורג: הנה האנשים באים, המצליף מכניס אותם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און, בבקשה.

רוני בר-און: העניין הזה של הצבעות אלקטרוניות והפענוח שלהן נדון בוועדת הכנסת.

רוני בר-און: נמסר לחבר הכנסת בורג, שהעלה את העניין הזה, שכל הצבעה אלקטרונית יכולה להיות מפוענחת כדי להראות את ההצבעה לכל אחד מחברי הכנסת.

רוני בר-און: הוצע, נקבע ונאמר שהפענוח הזה ייתוסף לנספחים ל"דברי הכנסת", והרי יש לך פתרון לשאלת ההיסטוריה.

ראובן ריבלין: מאה אחוז, רק שלגבי ההיסטוריה יש עוד סיבה, שלפיה אתה רוצה הצבעה אישית, משום שאז חברי הכנסת מסתכלים האחד בעיני השני ויש בהחלט חשיבות מהותית להצבעה האישית.

ראובן ריבלין: על כל פנים, חבר הכנסת בורג, אני לא רואה את רוב האנשים ולכן אני מציע שעל סעיף זה נקיים את ההצבעה.

אברהם בורג: אני מבקש הצבעה אישית.

ראובן ריבלין: אני חושב שבדרך כלל אני נענה.

ראובן ריבלין: אני בעד הצבעה אלקטרונית ולאחר מכן אני אקרא את שמות המצביעים.

ראובן ריבלין: נא להצביע, רבותי, על סעיף 17.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 42 בעד סעיף 17, כהצעת הוועדה - 49 נגד - 34 נמנעים - אין סעיף 17, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: 49 בעד, 34 נגד.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיף 17 על כל חלקיו עבר כהצעת ועדת הכספים של הכנסת.

ג'מאל זחאלקה: למען הדיוק אני רוצה לומר שהצבעתי לא ממקומי - - -

ראובן ריבלין: זיכית את חבר הכנסת רביץ.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה הצביע ממקומו של חבר הכנסת רביץ.

ראובן ריבלין: השר פורז זכר את הימים הטובים שבהם הוא היה לוחץ רק על האדום.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פורז מודיע לפרוטוקול שהוא הצביע בטעות נגד.

ראובן ריבלין: אני לא משנה את תוצאות ההצבעה.

ראובן ריבלין: אדוני המזכיר, נא להביא לי את שמות המצביעים.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, בעד הצביעו: רוחמה אברהם, יולי אדלשטיין, יעקב אדרי, זבולון אורלב, מיכאל איתן, בנימין אלון, אלי אפללו, גלעד ארדן, נעמי בלומנטל, דניאל בנלולו, רוני בר-און, אהרן בריזון, ויקטור בריילובסקי, ענבל גבריאלי, מיכאל גורלובסקי, גילה גמליאל, אברהם הירשזון, צבי הנדל, מגלי והבה, יחיאל חזן, רשף חן, יגאל יאסינוב, שאול יהלום, אהוד יתום, אליעזר כהן, משה כחלון, חיים כץ, ישראל כץ, אתי לבני, ציפי לבני, לימור לבנת, אילן ליבוביץ, עוזי לנדאו, יהודית נאות, מיכאל נודלמן, דני נוה, לאה נס, גדעון סער, גדעון עזרא, מלי פולישוק, יוסף פריצקי, איוב קרא - -

אברהם פורז: - - -

ראובן ריבלין: מייד אעביר את אברהם פורז מכאן לכאן.

ראובן ריבלין: - - מיכאל רצון, יובל שטייניץ, אילן שלגי, סילבן שלום, אריאל שרון, עמרי שרון.

ראובן ריבלין: נגד הצביעו: קולט אביטל, חיים אורון, דוד אזולאי, זאב בוים, שמודיע שהוא טעה בהצבעתו והוא התכוון להצביע בעד, אברהם בורג, אלי בן-מנחם, מוחמד ברכה, רומן ברונפמן, עזמי בשארה, זהבה גלאון, משה גפני, עבד-אלמאלכ דהאמשה, נסים דהן, יצחק הרצוג, אבשלום וילן, מתן וילנאי, יצחק וקנין, אחמד טיבי, דוד טל, אליהו ישי, איתן כבל, אמנון כהן, רן כהן, יעקב ליצמן, מיכאל מלכיאור, עמרם מצנע, יעקב מרגי, אברהם פורז, שמבקש להודיע שהוא התכוון להצביע הפוך, אופיר פינס-פז, שמעון פרס, יאיר פרץ, אברהם רביץ שלא הצביע - חבר הכנסת זחאלקה הצביע על מקומו וצריך להעביר את ההצבעה מרביץ לזחאלקה - יוסף שריד ויולי תמיר.

ראובן ריבלין: לא נמנעו.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר לכם, רבותי חברי הכנסת, אני מבקש מכולם לשבת במקומותיהם.

ראובן ריבלין: אותם חברי כנסת שטעו, אני מציע להם בפעם הבאה לא לטעות, כי אני לא אשנה את ההצבעה.

ראובן ריבלין: נכון שאם הדבר היה מהותי, היתה נגרמת פה סערה גדולה.

ראובן ריבלין: אני מציע שמי שנכווה בצוננין ייזהר מאוד ברותחין כי אפשר להישרף מהם.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: סעיף 18.

ראובן ריבלין: האם יש איזו חשיבות, חבר הכנסת אורון, להודיע לציבור על מה מדובר?

חיים אורון: זה המשך הנושא של ביטול מענקים באזור הנגב.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לאדוני.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת בורג - ירים את ידו.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגותו של חבר הכנסת עמרם מצנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמרם מצנע לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגותו של חבר הכנסת מצנע לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות של חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת בן-אליעזר לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו מצביעים על הסתייגותו של חבר הכנסת שמעון פרס.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגות חבר הכנסת שמעון פרס?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שמעון פרס לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני קובע שהסתייגות חבר הכנסת פרס לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת וילנאי?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותה של חברת הכנסת דליה איציק?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה

אברהם בורג: יש לנו רוב.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית על הצעתה של חברת הכנסת דליה איציק.

ראובן ריבלין: מי בעד, מי נגד – נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 43 בעד ההסתייגות – 44 נגד – 55 נמנעים – אין ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 55 נגד, רק 44 בעד.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אופיר פינס-פז - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אפרים סנה?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אפרים סנה לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגותו של חבר הכנסת סנה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגותה של חברת הכנסת יולי תמיר - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגותה של חברת הכנסת יולי תמיר לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת יצחק הרצוג?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת דני יתום?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אברהם שוחט - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת קולט אביטל - אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שלום שמחון - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אורית נוקד - אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת אלי בן-מנחם?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגותו של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת אלי ישי?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אליהו ישי לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת שלמה בניזרי?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת נסים דהן?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת אמנון כהן?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אמנון כהן לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת יצחק כהן?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת דוד אזולאי?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת משולם נהרי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת יצחק וקנין?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת יאיר פרץ?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מרגי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעתו של חבר הכנסת יוסי שריד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית על הצעתו של חבר הכנסת יוסי שריד.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 44 בעד ההסתייגות – 38 נגד – 59 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 38 בעד, 59 נגד.

ראובן ריבלין: ההצעה לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעתו של חבר הכנסת חיים אורון - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אף שהרבה חברים לא הצביעו, ההסתייגות לא נתקבלה כי אצלכם לא הצביעו.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת רן כהן?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רן כהן לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: למרות ההצבעה המסיבית ההסתייגות לא התקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת חברת הכנסת זהבה גלאון - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של חברת הכנסת גלאון לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת רומן ברונפמן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של חבר הכנסת ברונפמן לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת וילן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של חבר הכנסת וילן לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת יעקב ליצמן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של חבר הכנסת ליצמן לא עברה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רביץ - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת מאיר פרוש - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של חבר הכנסת פרוש לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת משה גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של חבר הכנסת גפני לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת אייכלר - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של חבר הכנסת אייכלר לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת מוחמד ברכה - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של חבר הכנסת ברכה לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת עסאם מח'ול - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עסאם מח'ול לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של חבר הכנסת מח'ול לא עברה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אחמד טיבי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת עמיר פרץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של חבר הכנסת עמיר פרץ לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חברת הכנסת אילנה כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אילנה כהן לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של חברת הכנסת אילנה כהן לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת דוד טל.

ראובן ריבלין: להרים ידיים, לא לעשות ככה.

ראובן ריבלין: אני רוצה לראות.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד טל לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של חבר הכנסת דוד טל לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת עזמי בשארה - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של חבר הכנסת בשארה לא עברה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ואסל טאהא - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצעת חבר הכנסת דהאמשה - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של חבר הכנסת דהאמשה לא עברה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברי הכנסת משה גפני, קולט אביטל ואיתן כבל - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברי הכנסת משה גפני, קולט אביטל ואיתן כבל לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של חברי הכנסת גפני, אביטל וכבל לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת קבוצת ברכה וחבר הכנסת טלב אלסאנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של קבוצת ברכה וחבר הכנסת אלסאנע לא עברה.

ראובן ריבלין: הצעת קבוצת בל"ד - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 18 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של קבוצת בל"ד לא עברה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 18.

ראובן ריבלין: סעיף 18 הוא בדיוק כמו הסעיף הקודם, כמו שאמר חבר הכנסת אורון.

ראובן ריבלין: את סעיף 19 אנחנו רואים כסעיף מהותי.

ראובן ריבלין: על סעיף 18 נצביע הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 45 בעד סעיף 18, כהצעת הוועדה - 51 נגד – 41 נמנעים – אין סעיף 18, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: 51 בעד, 41 נגד.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיף 18 עבר כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לסעיף 19.

ראובן ריבלין: פה הצבעה קצרה מאוד, הצבעה אישית.

ראובן ריבלין: הצעת קבוצת חבר הכנסת בורג - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 19 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של קבוצת חבר הכנסת בורג לא עברה.

חיים אורון: הסעיף הזה הוא ביטול השפעת - - -

ראובן ריבלין: ידוע לי.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הצעת קבוצת מרצ וחברי הכנסת אברהם בייגה שוחט ומתן וילנאי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ ושל חברי הכנסת אברהם בייגה שוחט ומתן וילנאי לסעיף 19 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה של קבוצת מרצ וחברי הכנסת אברהם בייגה שוחט ומתן וילנאי לא עברה.

ראובן ריבלין: ההצעה לחלופין - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות לחלופין של קבוצת סיעת מרצ ושל חברי הכנסת אברהם בייגה שוחט ומתן וילנאי לסעיף 19 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההצעה לחלופין לא עברה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הצבעה על סעיף 19 לפי הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה אישית שמית.

ראובן ריבלין: המזכיר, נא לקרוא שמות.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - נגד רוחמה אברהם - בעד יולי-יואל אדלשטיין - בעד יעקב אדרי - בעד אהוד אולמרט - בעד חיים אורון - נגד זבולון אורלב - בעד דוד אזולאי - נגד ישראל אייכלר - נגד דליה איציק - נגד אפי איתם - בעד מיכאל איתן - בעד אריה אלדד - אינו נוכח בנימין אלון - בעד טלב אלסאנע - נגד אלי אפללו - בעד גלעד ארדן - בעד אורי יהודה אריאל - בעד זאב בוים - בעד אברהם בורג - נגד נעמי בלומנטל - בעד בנימין בן-אליעזר - אינו נוכח אלי בן-מנחם - נגד שלמה בניזרי - נגד דניאל בנלולו - בעד רוני בר-און - בעד רומן ברונפמן - נגד רוני בריזון - בעד ויקטור בריילובסקי - בעד מוחמד ברכה - נגד עזמי בשארה - נגד ענבל גבריאלי - בעד מיכאל גורלובסקי - בעד זהבה גלאון - נגד גילה גמליאל - בעד משה גפני - נגד עבד-אלמאלכ דהאמשה - נגד

ראובן ריבלין: לא להפריע, חבר הכנסת יצחק כהן.

ראובן ריבלין: לא אאשר אף הצבעה שמית אם יהיו קריאות באמצע ויפריעו למזכיר לבצע את עבודתו.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) נסים דהן - נגד חמי דורון - אינו נוכח אברהם הירשזון - בעד צחי הנגבי - בעד צבי הנדל - בעד יצחק הרצוג - נגד מגלי והבה - בעד אבשלום וילן - נגד מתן וילנאי - נגד יצחק וקנין - נגד נסים זאב - אינו נוכח ג'מאל זחאלקה - נגד אליעזר זנדברג - אינו נוכח יחיאל חזן - בעד רשף חן - בעד ואסל טאהא - נגד אחמד טיבי - נגד דוד טל - אינו נוכח יגאל יאסינוב - בעד שאול יהלום - בעד אליהו ישי - נגד אהוד יתום - בעד דני יתום - נגד איתן כבל - נגד אילנה כהן - נגד אליעזר כהן - בעד אמנון כהן - נגד יצחק כהן - נגד רן כהן - נגד משה כחלון - בעד חיים כץ - בעד ישראל כץ - בעד אתי לבני - בעד ציפי לבני - בעד לימור לבנת - בעד דוד לוי - אינו נוכח יצחק לוי - אינו נוכח אילן ליבוביץ - בעד יעקב ליצמן - נגד עוזי לנדאו - בעד יוסף לפיד - בעד עסאם מח'ול - נגד מיכאל מלכיאור - נגד עמרם מצנע - אינו נוכח יעקב מרגי - נגד יהודית נאות - בעד משולם נהרי - אינו נוכח מיכאל נודלמן - בעד דני נוה - בעד אורית נוקד - נגד לאה נס - בעד בנימין נתניהו - בעד מרינה סולודקין - אינה נוכחת ניסן סלומינסקי - בעד אפרים סנה - אינו נוכח גדעון סער - בעד גדעון עזרא - בעד

ראובן ריבלין: חברת הכנסת בלוך, אי-אפשר לדבר בטלפון, לא שומעים מה הצבעתך.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) מל פולישוק-בלוך - בעד אברהם פורז - בעד אופיר פינס-פז - אינו נוכח גילה פינקלשטיין - בעד מאיר פרוש - אינו נוכח יוסף פריצקי - בעד שמעון פרס - אינו נוכח יאיר פרץ - נגד עמיר פרץ - נגד איוב קרא - בעד אברהם רביץ - אינו נוכח ראובן ריבלין - בעד חיים רמון - אינו נוכח אהוד רצאבי - בעד מיכאל רצון - בעד אברהם בייגה שוחט - נגד יובל שטייניץ - בעד מאיר שטרית - אינו נוכח יורי שטרן - בעד אילן שלגי - בעד סילבן שלום - בעד שלום שמחון - נגד אריאל שרון - בעד עמרי שרון - אינו נוכח יוסי שריד - נגד יולי תמיר - נגד אני עובר לקריאה בפעם השנייה.

אריה האן: אריה אלדד - אינו נוכח בנימין בן-אליעזר - אינו נוכח חמי דורון - אינו נוכח נסים זאב - נגד אליעזר זנדברג - אינו נוכח דוד טל - נגד דוד לוי - אינו נוכח יצחק לוי - אינו נוכח עמרם מצנע - נגד משולם נהרי - אינו נוכח מרינה סולודקין - אינה נוכחת אפרים סנה - נגד אופיר פינס-פז - אינו נוכח מאיר פרוש - אינו נוכח שמעון פרס - נגד אברהם רביץ - אינו נוכח חיים רמון - אינו נוכח מאיר שטרית - אינו נוכח עמרי שרון - בעד אני חוזר ושואל, האם יש מישהו באולם שטרם הצביע?

אריה האן: אין, תודה.

ראובן ריבלין: רבותי, מייד אחרי פרסום התוצאה, נמשיך לסעיף 20.

המשפטים יוסף לפיד: אתה יודע שיש "יובנטוס" נגד מילאנו?

ראובן ריבלין: אני יודע, אני יכול לומר לך שהתוצאה היא 0:0.

ראובן ריבלין: אני יכול לומר לך, שהתוצאה 1:0 לטובת "מילאן".

מיכאל איתן: זו סיבה טובה להוריד 100 הסתייגויות.

ראובן ריבלין: רבותי, נא להמתין בסבלנות.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, 61 בעד, 46 נגד.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיף 19 התקבל על-ידי הכנסת לפי הצעתה של ועדת הכספים.

ראובן ריבלין: תודה רבה, רבותי.

ראובן ריבלין: סעיף 20 הוא תיקון המופיע בלוח התיקונים ואנחנו מתחילים לדון בהסתייגויות.

ראובן ריבלין: אנחנו נצביע על סעיף 20 וסעיף 21 יחד כי בסעיף 21 אין הסתייגויות.

אברהם בורג: למה אצלי לא מופיע 21?

ראובן ריבלין: לסעיף 21 אין הסתייגויות.

ראובן ריבלין: אנחנו דנים בהסתייגויות סעיף 20.

ראובן ריבלין: קבוצת בורג וחברי הכנסת האחרים.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 20 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אברהם בורג לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: לחלופין - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות לחלופין של קבוצת סיעת מרצ וחברי הכנסת אברהם בייגה שוחט ומתן וילנאי לסעיף 20 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: גם לחלופין לא עברה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת נסים זאב ונסים דהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברי הכנסת נסים זאב ונסים דהן לסעיף 20 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חברי הכנסת נסים זאב ונסים דהן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית על הסתייגויותם של חברי הכנסת נסים זאב ונסים דהן.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מודיע על ההצבעה - ניתן להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 46 בעד ההסתייגות - 34 נגד - 51 נמנעים - אין ההסתייגות של חברי הכנסת נסים דהן ונסים זאב לסעיף 20 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ובכן, 34 הצביעו בעד אבל 51 נגד ולכן אני קובע שזה לא היה מספיק וההסתייגות לא מתקבלת.

יצחק כהן: זה לא מעט, זה הרבה.

ראובן ריבלין: אני לא אמרתי, זה הרבה מאוד.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, קבוצת ברכה, קבוצת בל"ד וחבר הכנסת טלב אלסאנע - מי בעד, נא להרים את היד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 20 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של קבוצת ברכה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברי הכנסת אברהם בורג ואופיר פינס - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברי הכנסת אברהם בורג ואופיר פינס-פז לסעיף 20 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חברי הכנסת אברהם בורג ואופיר פינס-פז לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ובכן, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה משותפת על סעיפים 20 ו=21, לרבות כל לוח התיקונים.

ראובן ריבלין: אני חושב שההצבעה הזאת יכולה להיות אלקטרונית.

אברהם בורג: למה סעיף 21 לא מופיע?

ראובן ריבלין: כי אין הסתייגויות.

אברהם בורג: לא כתוב שאין הסתייגויות.

ראובן ריבלין: יכול להיות שאדוני צודק, רק זה לא מהותי.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, נא להצביע - מי בעד סעיפים 20-21, מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 47 בעד סעיפים 20-21, כהצעת הוועדה - 53 נגד - 42 נמנעים - אין סעיפים 20-21, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

ראובן ריבלין: 53 בעד, 42 נגד.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיפים 20-21 נתקבלו על-פי הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים לסעיף 22.

ראובן ריבלין: סעיף 22 אומר לנו שקבוצת מרצ וחברי הכנסת שוחט, וילנאי, כבל, נוקד פינס-פז ודהן מציעים הסתייגות.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 48 בעד ההסתייגות – 42 נגד – 53 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ ושל חברי הכנסת אברהם בייגה שוחט, מתן וילנאי, איתן כבל, אורית נוקד, אופיר פינס-פז ונסים דהן לסעיף 22 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 42 בעד, 53 נגד, ההצעה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לחלופין – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות לחלופין של קבוצת סיעת מרצ ושל חברי הכנסת אברהם בייגה שוחט ומתן וילנאי לסעיף 22 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לחלופין לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לחלופי חלופין – קבוצת מרצ - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות לחלופין של קבוצת סיעת מרצ ושל חברי הכנסת אברהם בייגה שוחט ומתן וילנאי לסעיף 22 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות קבוצת ברכה וחברי הכנסת פינס-פז ואלסאנע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חברי הכנסת אופיר פינס-פז וטלב אלסאנע לסעיף 22 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד לחלופין?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות לחלופין של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חברי הכנסת אופיר פינס-פז וטלב אלסאנע לסעיף 22 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של קבוצת בל"ד וחבר הכנסת נסים זאב – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד ושל חבר הכנסת נסים זאב לסעיף 22 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לסעיף 22 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לסעיף 22 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים הצבעה אלקטרונית על סעיף 22.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 49 בעד סעיף 22, כהצעת הוועדה – 55 נגד – 44 נמנעים – אין סעיף 22, כהצעת הוועדה, נתקבל.

חיים רמון: אנחנו מבקשים הצבעות שמיות.

ראובן ריבלין: שמעתי, בסדר גמור.

חיים רמון: בשעה הקרובה, זה מאוד חשוב.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף 23 תיקון בלוח התיקונים, נא לשים לב לעניין.

ראובן ריבלין: קבוצת בל"ד, קבוצת ברכה, קבוצת מרצ, קבוצת יצחק כהן וחברי הכנסת אורית נוקד, נסים דהן, איתן כבל וטלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד, של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת מרצ, של קבוצת חבר הכנסת יצחק כהן ושל חברי הכנסת אורית נוקד, נסים דהן, איתן כבל וטלב אלסאנע לסעיף 23 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לסעיף 23 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא התקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על סעיף 23, כולל תיקונים.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אין פה שום משחק.

ראובן ריבלין: אצלי רשום סעיף 23 כסעיף מהותי.

ראובן ריבלין: אדוני המזכיר, נא לקרוא את שמות חברי הכנסת.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - נגד רוחמה אברהם - בעד יולי-יואל אדלשטיין - בעד יעקב אדרי - בעד אהוד אולמרט - בעד חיים אורון - נגד זבולון אורלב - בעד דוד אזולאי - נגד ישראל אייכלר - נגד דליה איציק - נגד אפי איתם - בעד מיכאל איתן - בעד אריה אלדד - אינו נוכח בנימין אלון - בעד טלב אלסאנע - אינו נוכח אלי אפללו - בעד גלעד ארדן - בעד אורי יהודה אריאל - בעד זאב בוים - בעד אברהם בורג - נגד נעמי בלומנטל - בעד בנימין בן-אליעזר - נגד אלי בן-מנחם - נגד שלמה בניזרי - נגד דניאל בנלולו - בעד רוני בר-און - בעד רומן ברונפמן - נגד רוני בריזון - בעד ויקטור בריילובסקי - בעד מוחמד ברכה - נגד עזמי בשארה - נגד ענבל גבריאלי - אינה נוכחת מיכאל גורלובסקי - בעד זהבה גלאון - נגד גילה גמליאל - בעד משה גפני - נגד עבד-אלמאלכ דהאמשה - נגד נסים דהן - נגד חמי דורון - אינו נוכח אברהם הירשזון - בעד צחי הנגבי - בעד צבי הנדל - בעד יצחק הרצוג - נגד מגלי והבה - בעד אבשלום וילן - נגד מתן וילנאי - נגד יצחק וקנין - נגד נסים זאב - נגד ג'מאל זחאלקה - נגד אליעזר זנדברג - אינו נוכח יחיאל חזן - בעד רשף חן - בעד ואסל טאהא - נגד אחמד טיבי - נגד דוד טל - אינו נוכח יגאל יאסינוב - בעד שאול יהלום - בעד אליהו ישי - אינו נוכח אהוד יתום - בעד דני יתום - נגד איתן כבל - אינו נוכח אילנה כהן - נגד אליעזר כהן - בעד אמנון כהן - נגד יצחק כהן - נגד רן כהן - נגד משה כחלון - בעד חיים כץ - בעד ישראל כץ - בעד אתי לבני - אינה נוכחת ציפי לבני - בעד לימור לבנת - בעד דוד לוי - אינו נוכח יצחק לוי - אינו נוכח אילן ליבוביץ - בעד יעקב ליצמן - נגד עוזי לנדאו - בעד יוסף לפיד - בעד עסאם מח'ול - נגד מיכאל מלכיאור - נגד עמרם מצנע - נגד יעקב מרגי - נגד יהודית נאות - בעד משולם נהרי - אינו נוכח מיכאל נודלמן - בעד דני נוה - בעד אורית נוקד - נגד לאה נס - בעד בנימין נתניהו - אינו נוכח מרינה סולודקין - אינה נוכחת ניסן סלומינסקי - בעד אפרים סנה - אינו נוכח גדעון סער - בעד גדעון עזרא - בעד מל פולישוק-בלוך - בעד אברהם פורז - בעד אופיר פינס-פז - אינו נוכח גילה פינקלשטיין - בעד מאיר פרוש - אינו נוכח יוסף פריצקי - בעד שמעון פרס - נגד יאיר פרץ - אינו נוכח עמיר פרץ - נגד איוב קרא -

אריה האן: בעד אברהם רביץ - אינו נוכח ראובן ריבלין - בעד חיים רמון - אינו נוכח אהוד רצאבי - בעד מיכאל רצון - בעד אברהם בייגה שוחט - נגד יובל שטייניץ - בעד מאיר שטרית - בעד יורי שטרן - בעד אילן שלגי - בעד סילבן שלום - אינו נוכח שלום שמחון - נגד אריאל שרון - בעד עמרי שרון - בעד יוסי שריד - נגד יולי תמיר - נגד אני עובר לקריאה שנייה: אריה אלדד - אינו נוכח טלב אלסאנע - נגד ענבל גבריאלי - בעד חמי דורון - אינו נוכח אליעזר זנדברג - אינו נוכח דוד טל - נגד אליהו ישי - נגד איתן כבל - נגד אתי לבני - אינה נוכחת דוד לוי - אינו נוכח יצחק לוי - אינו נוכח משולם נהרי - אינו נוכח בנימין נתניהו - אינו נוכח מרינה סולודקין - אינה נוכחת אפרים סנה - נגד אופיר פינס-פז - אינו נוכח מאיר פרוש - אינו נוכח יאיר פרץ - נגד אברהם רביץ - אינו נוכח חיים רמון - אינו נוכח סילבן שלום - בעד האם יש מישהו שלא הצביע?

אריה האן: תודה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, מייד עם קריאת התוצאה אנחנו נעבור לסעיף 24.

ראובן ריבלין: גם סעיף 24 הוא סעיף קצר מאוד, ויש בו רק שתי הסתייגויות.

ראובן ריבלין: אנחנו נעבור גם להצבעה.

ראובן ריבלין: ההצבעה על סעיף 24 תהיה אלקטרונית, ואני אקרא את השמות אם רוצים.

ראובן ריבלין: לא רוצים - לא נקרא.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, להלן התוצאות: בעד - 60, נגד - 47.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיף 23 עבר לפי הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: עתה סעיף 24.

ראובן ריבלין: הסתייגות קבוצת בל"ד, קבוצת מרצ, קבוצת ברכה, קבוצת יצחק כהן וחברי הכנסת אברהם שוחט, אופיר פינס-פז, נסים זאב, נסים דהן וטלב אלסאנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד, של קבוצת סיעת מרצ, של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת חבר הכנסת יצחק כהן ושל חברי הכנסת אברהם בייגה שוחט, אופיר פינס-פז, נסים זאב, נסים דהן וטלב אלסאנע לסעיף 24 לא נתקבלה.

נסים דהן: עבר.

ראובן ריבלין: אני קובע שלא עבר.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת ישראל אייכלר.

קריאה: הוא לא פה.

ראובן ריבלין: הוא לא נוכח.

ראובן ריבלין: אין צורך להצביע.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: מי בעד סעיף 24?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

אברהם בורג: כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: זה ברור שאין הסתייגויות וזה כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 50 בעד סעיף 24, כהצעת הוועדה - 50 נגד - 37 נמנעים - אין סעיף 24, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: בעד – 50, נגד - 37.

ראובן ריבלין: סעיף 24 עבר כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: עתה סעיף 25 - תיקונים בלוח התיקונים.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להסתייגויות.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת בורג - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת עמרם מצנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמרם מצנע לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת שמעון פרס - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שמעון פרס לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת מתן וילנאי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת דליה איציק - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת דליה איציק לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אופיר פינס-פז - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אפרים סנה - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אפרים סנה לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת סנה לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת יולי תמיר - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת מיכאל מלכיאור - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת יצחק הרצוג - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת חיים רמון - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת דני יתום - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת איתן כבל - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אברהם שוחט - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת קולט אביטל - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת שלום שמחון - הוא לא נוכח, ואין צורך להצביע נגד.

ראובן ריבלין: הוא פה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת אורית נוקד - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אלי בן-מנחם - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אלי ישי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אליהו ישי לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת שלמה בניזרי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת נסים דהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אמנון כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אמנון כהן לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת יצחק כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת דוד אזולאי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת משולם נהרי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת יצחק וקנין - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת יאיר פרץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: אני מבקש להפסיק את מחיאות הכפיים.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 51 בעד ההסתייגות - 44 נגד- 59 נמנעים - אין ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 59, שהיו פה באולם, לא הרימו ידיים.

ראובן ריבלין: היו מצביעים, כך ש=44 לא יכולים עליהם.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

חיים רמון: מזמן לא היתה הצבעה שמית.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת נסים זאב - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת יעקב מרגי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת רן כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רן כהן לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אברהם רביץ - אינו נוכח; חבר הכנסת מאיר פרוש - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אייכלר - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת עסאם מח'ול?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עסאם מח'ול לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת עמיר פרץ?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חברת הכנסת אילנה כהן?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אילנה כהן לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת דוד טל?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד טל לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רמון, מה אתה רוצה?

חיים רמון: הצבעה אישית.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רמון, אני מקזז אותך.

ראובן ריבלין: צא.

ראובן ריבלין: פיקוח נפש, אני מקזז אותך.

ראובן ריבלין: חיים רמון ואני לא מצביעים, רק שלא יפריע לי לעבוד.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת ואסל טאהא?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ואסל טאהא לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת טלב אלסאנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 25 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של קבוצת ברכה, קבוצת בל"ד וחבר הכנסת טלב אלסאנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 25 נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי, אנו מצביעים יחד על סעיפים 25 ו=26, לפי הצעת הוועדה, לרבות לוח התיקונים.

ראובן ריבלין: נא להצביע, רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 52 בעד סעיפים 25-26, כהצעת הוועדה - 58 נגד - 48 נמנעים - אין סעיפים 25-26, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

ראובן ריבלין: 58 בעד, 48 נגד, סעיפים 25 ו=26, עם לוח התיקונים, עברו כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, לסעיף 27 הסתייגות אחת בלבד, לקבוצת בורג.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 27 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצבעה על סעיף 27 - אלקטרונית.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 53

ראובן ריבלין: רבותי, סליחה, טעיתי.

ראובן ריבלין: אני מבטל את ההצבעה.

ראובן ריבלין: פשוט לא שמתי לב, אבל לסעיף 27 יש 27(1) ו=27(2).

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חיים רמון, מאחר שהעניין הפך להיות ממש דבר שמעיק על מצפוני, אני מציע שאני אקזז אותך, אני לא אצביע.

דליה איציק: חבר הכנסת יוסי שריד מציע שתושיב את חיים רמון על הברכיים שלך, כדי שהוא יוכל לצפות בטלוויזיה.

ראובן ריבלין: אני יכול רק להודיע לו שלעת עתה הוא לא הפסיד הרבה.

ראובן ריבלין: לסעיף 27(1) הסתייגות לחבר הכנסת משה גפני.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 27(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של קבוצת ברכה, קבוצת בל"ד וחברי הכנסת טלב אלסאנע ודוד טל?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ודוד טל לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של קבוצת עמיר פרץ?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף 27(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לסעיף 27(2).

ראובן ריבלין: הסתייגות לחבר הכנסת אבשלום וילן.

אבשלום וילן: מסיר.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות לחבר הכנסת אופיר פינס.

אופיר פינס-פז: מסיר.

ראובן ריבלין: תודה.

חיים רמון: הוא רוצה הצבעה אישית על ההסרה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סנה - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: איננו מצביעים על הסתייגותו.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת מלכיאור?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת הרצוג?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון?

ראובן ריבלין: אני יכול לערוך הצבעה אישית על הצעתך, אבל אז תצטרך להישאר כל ההצבעה פה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם שוחט?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ישי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת בניזרי?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אמנון כהן - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת יצחק כהן?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת משולם נהרי - לא נוכח.

ראובן ריבלין: יצחק וקנין - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יאיר פרץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יעקב מרגי - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יוסי שריד - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת חיים אורון - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: רבותי, עוברים להצבעה אלקטרונית על הצעתו של חבר הכנסת אורון.

ראובן ריבלין: מי בעד, מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 54 בעד ההסתייגות - 45 נגד - 59 נמנעים - אין ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי, בעד - 45, נגד - 59, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רן כהן לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת זהבה גלאון - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית, רבותי.

ראובן ריבלין: מי בעד ומי נגד הצעתה של גלאון?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 55 בעד ההסתייגות - 46 נגד - 57 נמנעים - אין ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 46 בעד, 57 נגד.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעתו של חבר הכנסת רומן ברונפמן.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אבשלום וילן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רביץ - לא נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אייכלר - לא נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מוחמד ברכה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עסאם מח'ול - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עסאם מח'ול לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אחמד טיבי - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: טיבי, אתך אין לי בעיה.

ראובן ריבלין: אתה ממקד ישר התייחסות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עמיר פרץ - לא נוכח.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אילנה כהן - לא נוכחת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דוד טל - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד טל לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עזמי בשארה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ואסל טאהא - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ואסל טאהא לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה, קבוצת בל"ד, טלב אלסאנע ודוד טל - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ודוד טל לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצת עמיר פרץ - טל נמצא פה - ובזכותו נצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים דהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 27(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו ממשיכים לסעיף 27(3).

ראובן ריבלין: חבר הכנסת משה גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 27(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה, קבוצת בל"ד וחברי הכנסת טלב אלסאנע ודוד טל - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ודוד טל לסעיף 27(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצת עמיר פרץ.

ראובן ריבלין: האם חבר הכנסת טל נמצא פה?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף 27(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן כבל מציע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: אין צורך להצביע נגד.

ראובן ריבלין: לא נוכח.

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: לא היית פה, אני מצטער.

ראובן ריבלין: לסעיף 27(4) - קבוצת ברכה, קבוצת בל"ד - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ודוד טל לסעיף 27(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצת עמיר פרץ - בזכות טל נצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד? תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף 27(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים - עם התיקונים בלוח התיקונים - לסעיף 27(5).

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אבשלום וילן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 27(5) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לחלופין - וילן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות לחלופין של חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 27(5) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: משה גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 27(5) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה, בל"ד, טלב אלסאנע ודוד טל - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ודוד טל לסעיף 27(5) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצת עמיר פרץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף 27(5) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לסעיף 27(6).

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 27(6) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה, בל"ד, טלב אלסאנע ודוד טל - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ודוד טל לסעיף 27(6) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצת עמיר פרץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף 27(6) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: סעיף 27(7) - עמוד 122 - חבר הכנסת גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 27(7) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצת עמיר פרץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף 27(7) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, דילגת על הסתייגות.

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה, קבוצת בל"ד וחברי הכנסת טלב אלסאנע ודוד טל - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ודוד טל לסעיף 27(7) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יחיאל חזן - הסיר.

יחיאל חזן: הסיר.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: סעיף 27(8) - קבוצת ברכה, בל"ד וחברי הכנסת טלב אלסאנע וטל - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ודוד טל לסעיף 27(8) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: קבוצת פרץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף 27(8) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני מבקש הצבעה של הכנסת, לדעת עד איזו שעה ממשיכים את ההצבעה.

ראובן ריבלין: אדוני, אני שמעתי.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: לא אענה לבקשתך.

ראובן ריבלין: סעיף 27(9).

ראובן ריבלין: חבר הכנסת משה גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 27(9) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של קבוצת ברכה, קבוצת בל"ד וחברי הכנסת טלב אלסאנע ודוד טל?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ודוד טל לסעיף 27(9) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת עמיר פרץ?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף 27(9) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: את ההסתייגות של קבוצת רצאבי ובריזון מורידים.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יחיאל חזן מוריד.

ראובן ריבלין: אנחנו סיימנו את סעיף 27.

ראובן ריבלין: אנחנו יכולים להצביע הצבעה אלקטרונית על סעיף 27?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני רק רוצה לתקן: קודם דיברתי על סעיף 27, והכוונה היתה לגבי 26, ההסתייגות היתה לגבי 26.

ראובן ריבלין: לפרוטוקול אני קובע, לגבי ההצבעה הקודמת.

ראובן ריבלין: נצביע עכשיו על 26 ו=27 עוד פעם בהצבעה אלקטרונית, כדי להסיר כל ספק מלב.

ראובן ריבלין: רבותי, הצבעה על סעיפים 26 ו=27 לפי הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 56 בעד סעיפים 26-27, כהצעת הוועדה – 55 נגד- 46 נמנעים – 1 סעיפים 26-27, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

ראובן ריבלין: ובכן, 55 בעד, 46 נגד, אני מוכרח לומר שיש שיפור בתוצאה, ואני קובע שסעיפים 26 ו=27 עברו כנוסח הוועדה, לרבות התיקונים.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת גדעון סער, מבקש שנקיים הפסקה בשעה 23:00 כדי לכנס את ועדת הכנסת.

קריאות: עכשיו, עכשיו.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: אני מכריז על הפסקה עד השעה 23:15.

ראובן ריבלין: (הישיבה נפסקה בשעה 22:43 ונתחדשה בשעה 23:28.

ראובן ריבלין: )

ראובן ריבלין: אני מחדש את הישיבה.

ראובן ריבלין: צלצלנו לפני שלוש דקות, וחמש דקות צריך להמתין.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, בבקשה.

אברהם הירשזון: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, בקשר להפחתת משכורתם של חיילים לפי סעיף 82 לחוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל, לפי סעיף 82(ב) לחוק שבנדון, שר האוצר, בהתייעצות עם שר הביטחון, רשאי לקבוע הסדרים השונים מן ההסדרים שנקבעו בחוק האמור לגבי כלל העובדים, לגבי חייל שמשתלמת לו משכורת מיוחדת כהגדרתה בחוק.

אברהם הירשזון: בהסכמת שר האוצר הנני מודיע כי שר האוצר ייוועץ גם עם השר לביטחון פנים, נוסף על התייעצות עם שר הביטחון, לגבי קביעת ההסדרים האמורים.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה ליושב-ראש ועדת הכספים על ההסבר שהוא נתן ועל הארת עינינו בנושא.

צבי הנדל: אדוני היושב-ראש, זה היה חשוב מאוד.

ראובן ריבלין: אין לי כל ספק, אדוני סגן השר הנכבד.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, תמו חמש הדקות, אנחנו ממשיכים בסדרת ההצבעות.

ראובן ריבלין: נא לשבת, רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: ובכן, סעיף 28, האם חבר הכנסת גפני נמצא כאן?

ראובן ריבלין: אנחנו מתחילים בהצבעה על סדרת ההסתייגויות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני הגיע.

ראובן ריבלין: לסעיף 28 - מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ג'מאל זחאלקה: הצבעה אלקטרונית.

קולט אביטל: אין רוב.

ראובן ריבלין: אני קובע שההצבעה הזאת תהיה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת גפני ומי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 57 בעד ההסתייגות – 35 נגד – 38 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת גפני לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 38 נגד, 35 בעד, ההסתייגות לא עברה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת עמרם מצנע?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמרם מצנע לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא התקבלה.

ראובן ריבלין: בנימין בן-אליעזר - לא נוכח; חבר הכנסת שמעון פרס - לא נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אופיר פינס - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אפרים סנה?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אפרים סנה לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת יולי תמיר – מי בעד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת מלכיאור?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק הרצוג – מי בעד ההסתייגות שלו?

חיים אורון: אנחנו רוצים הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הצבעה אלקטרונית על הסתייגותו של חבר הכנסת הרצוג, מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 58 בעד ההסתייגות – 40 נגד – 46 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 46 נגד, 40 בעד.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חיים רמון - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: דני יתום – מי בעד ההסתייגות שלו?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: איתן כבל – אינו נוכח; חבר הכנסת אברהם שוחט – אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת קולט אביטל – מי בעד ההסתייגות שלה?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שלום שמחון – מי בעד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אורית נוקד – מי בעד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלי בן-מנחם - מי בעד ההסתייגות שלו?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלי ישי - מי בעד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אליהו ישי לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: שלמה בניזרי – אינו נוכח.

ראובן ריבלין: נסים דהן - מי בעד ההסתייגות שלו?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אמנון כהן – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אמנון כהן לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן – אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דוד אזולאי – מי בעד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, מה קרה?

משה גפני: אדוני היושב-ראש, בשתי ההצבעות האלקטרוניות שהתקיימו עכשיו מופיע גלעד ארדן כאילו הצביע בשתיהן, והוא לא נמצא באולם – הוא לא היה קודם והוא לא נמצא עכשיו.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים בהצבעה, העניין ייבדק.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מבקש מכולם לשמור על השקט.

דליה איציק: זה חמור מאוד.

רומן ברונפמן: עוד לא היה דבר כזה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן - אני מבקש מכולם לשמור על השקט.

ראובן ריבלין: אדוני הסדרן, אדוני הסדרן, תפנה את תשומת לבו של חבר הכנסת ארדן שאני קורא לו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן, האם אדוני היה כאן בזמן שתי ההצבעות האחרונות?

גלעד ארדן: יצאתי ונכנסתי.

ראובן ריבלין: האם הצבעת?

גלעד ארדן: לא.

ראובן ריבלין: לא הצבעת.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת - - -

חיים אורון: אדוני היושב-ראש - - -

רומן ברונפמן: מי עשה את זה?

רומן ברונפמן: מי עשה את זה?

רומן ברונפמן: - - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: שמעתי מה שאמרתם.

ראובן ריבלין: רבותי, האם היה מישהו שהצביע במקום חבר הכנסת ארדן, בטעות או שלא בטעות?

ראובן ריבלין: האם היה מישהו?

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: שמעתי.

ראובן ריבלין: או.קיי., רבותי, שמעתי.

אברהם בורג: - - -

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הכנסת לשעבר, לא אתה התמנית להיות חוקר ולא אני.

ראובן ריבלין: נבדוק את העניין.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: שקט, שקט.

ראובן ריבלין: שב כעת.

ראובן ריבלין: החומרה היא מספיקה, לא צריך להוסיף.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, בבקשה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אדוני היושב-ראש, אני אומר שבמהלך הערב הזה - ואני יודע שאני הולך לומר משפט קשה, אבל אני אומר אותו באחריות מלאה: במהלך הערב הזה לפחות פעם אחת נוספת חשבנו שיש הצבעה שלא כדין.

חיים אורון: לא יכולנו להגיד בביטחון גמור שאומנם זה קרה.

חיים אורון: אני חושב שזהו שפל שהכנסת יורדת אליו, שלא היה כמותו.

ראובן ריבלין: תודה.

חיים אורון: רגע.

חיים אורון: דקה.

חיים אורון: בכלל אפשרי שכל ההצבעות שהתנהלו מאז חזרנו לדיון הזה, צריך לראות אותן כפסולות, להצביע אותן מחדש, וזה הדבר הקל כי הרי הרוב מובטח.

חיים אורון: אני חושב, אני חושב - - -

ראובן ריבלין: הבנתי.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא לסיים.

רומן ברונפמן: מה זה בכלל קשור להצבעות?

רומן ברונפמן: מה זה בכלל קשור להצבעות?

רומן ברונפמן: זו הנורמה?

רומן ברונפמן: לזה אתה נותן יד?

אופיר פינס-פז: מה זה?

אופיר פינס-פז: מרכז הליכוד פה?

קריאות: - - -

אופיר פינס-פז: זה לא מרכז הליכוד פה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, אתה מתבקש לסיים.

חיים אורון: אני מבקש - - -

רומן ברונפמן: - - -

ראובן ריבלין: אדוני הסדרן, נא להוציא את חבר הכנסת רומן ברונפמן מהאולם.

ראובן ריבלין: נא להוציא את רומן ברונפמן מהאולם.

ראובן ריבלין: נא להוציא אותו מהאולם.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אורון.

רומן ברונפמן: - - - זה מצחיק אותו.

רומן ברונפמן: זה מצחיק אותו.

רומן ברונפמן: מה אתה צוחק?

רומן ברונפמן: - - - חבר הכנסת רוני בר-און.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אני חושב שמתחייבת - - -

ראובן ריבלין: נא לצאת.

ראובן ריבלין: נא להוציא את חבר הכנסת ברונפמן.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אורון.

ראובן ריבלין: (חבר הכנסת רומן ברונפמן יוצא מאולם המליאה.)

חיים אורון: אני חושב שמתחייבת תגובה חריפה.

אברהם בורג: אני לא מבין מה קורה פה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אורון.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון מדבר והוא מפריע לו.

ראובן ריבלין: הוא מפריע לו.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אורון.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, חבר הכנסת אורון, אתה רוצה להמשיך?

חיים אורון: אני רוצה - - - אני רוצה - - -

דני יתום: איזו נורמה זאת?

דני יתום: זה לא מתקבל על הדעת.

דני יתום: שם נעשה מעשה רמייה ומוציאים את האיש המעיר הזה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יתום, חבר הכנסת אורון מדבר והוא מפריע.

דני יתום: - - -

ראובן ריבלין: שמעתי אותך.

ראובן ריבלין: אני לא פסלתי שום דבר שם.

ראובן ריבלין: כן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הבאתם בפני מקרה, אתם לא רוצים לשמוע אפילו.

ראובן ריבלין: כל מה שאתם רוצים זה לעשות פרובוקציה.

ראובן ריבלין: שמעתי, אני אנקוט את כל חומר הדין.

ראובן ריבלין: נא לשבת או לצאת.

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים, לא יעזור לכם.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

קריאות: - - -

חיים אורון: תנו לי לדבר רגע.

חיים אורון: תנו לי לדבר.

חיים אורון: אפשר רגע שקט?

חיים אורון: אדוני היושב-ראש.

חיים אורון: אני פונה אליך לפעול בשני מסלולים: הדבר הראשון זה להחזיר את חבר הכנסת רומן ברונפמן לישיבה.

חיים אורון: לא היתה שום סיבה להוציא דווקא אותו מהישיבה.

ראובן ריבלין: הוא הפריע לך.

זהבה גלאון: - - -

ראובן ריבלין: גברת זהבה גלאון, חברך מדבר ורומן ברונפמן, חברו לסיעה, רוצה למשוך תשומת לב ומפריע לו להעיר את תשומת לבי למה שקרה ומה הוא חושב שצריך להיות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד עומד ומחכה לזכות הדיבור וההוא צורח פה בלי הפסקה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

קריאות: - - -

חיים אורון: אדוני היושב-ראש - - - חבר'ה, אני מבקש מכם.

חיים אורון: תנו לי לדבר.

חיים אורון: אני חושב שהישיבה צריכה להיפסק עד שהיושב-ראש יסיים את הבדיקה וידע לא רק בשביל מי הצביע, אלא גם מי הצביע במקומו.

חיים אורון: והדבר השלישי, אדוני היושב-ראש: אנחנו חוזרים עכשיו מישיבת ועדת הכנסת, שבה אחרי כמה שעות של הצבעות מתישות, כנראה הקואליציה הגיעה למסקנה שזה קשה לה מדי, ומבקשת לשנות את סדרי העבודה בכנסת.

חיים אורון: מה שקרה עכשיו מחייב אותך, כיושב-ראש, להמשיך ולדבוק בנהלים שפעלנו על-פיהם בשמונה השעות האחרונות.

חיים אורון: הם היו בהסכמה, על-פי הצעת יושב-ראש ועדת הכנסת, שהוא לא בדיוק מהאופוזיציה, וכל שינוי של דרכי ההצבעה יהיה בעצם תרומה למה שנעשה פה.

ראובן ריבלין: תודה ונא לשבת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד, בבקשה.

ראובן ריבלין: נא לשבת, רבותי.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, אני מציע לך - - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: אני לא מפריע לך.

ראובן ריבלין: חבריך מפריעים לך.

ראובן ריבלין: יושבת-ראש סיעתך מפריעה לך.

יוסי שריד: זהבה, שבי שנייה.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, אני מציע לך לא לפסול את ההצבעה, אלא לפסול את המצביע.

יוסי שריד: קרה כאן דבר שלא קרה בתולדות הכנסת.

יוסי שריד: ואני חושב שדווקא אתה צריך להיות יותר רגיש לזה, קודם כול משום שאתה יושב-ראש הכנסת; שנית, אתה גם אחד הקורבנות של השיטות הנפסדות של מרכז הליכוד.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: הסדרנים, להוציא את יצחק כהן.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, הכנסת זה לא מרכז הליכוד.

ראובן ריבלין: אני לא אקרא לסדר.

ראובן ריבלין: מי שיעמוד ויצעק לא יהיה באולם.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: רבותי, מעשה חמור קרה פה, ואתם במקום לבוא ולתת לי את האפשרות למצות את הדין בעניין זה, אתם רק צורחים.

אליעזר כהן: - - -

יוסי שריד: דהאמשה, אתה מרשה לי?

ראובן ריבלין: נא להוציא את אליעזר כהן.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, אפילו אי-אפשר לבוא בטענות חמורות.

יוסי שריד: מדוע?

יוסי שריד: משום שיש פה חברי כנסת חדשים, והם חושבים לפי תומם שהם יכולים לנהוג כאן כפי שהם נהגו במרכז הליכוד או בדרכם למרכז הליכוד או בדרכם לכנסת.

קריאות: - - -

דניאל בנלולו: פרס זרק אותם ולא רוצים אותם לא פה ולא שם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בנלולו.

יוסי שריד: לכן, אדוני היושב-ראש, עליך מוטלת החובה להבהיר לחברי הכנסת החדשים שכאן זה לא מרכז הליכוד וכאן אי-אפשר לפעול בדרכי שחיתות.

יוסי שריד: החובה הזאת מוטלת עליך.

ראובן ריבלין: תודה, אדוני.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת.

נסים זאב: משפט אחד, אני מבטיח לך, בקצרה.

ראובן ריבלין: שב, שב.

נסים זאב: גם אנחנו תנועה פה בכנסת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יתום, ואחריו - חבר הכנסת איתן.

דני יתום: אדוני היושב-ראש, חברות וחברים, חברי הכנסת - - -

נסים זאב: תנועת ש"ס כולה מוחה.

דני יתום: נסים, אני מדבר גם אליך.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת איציק, היום אנחנו הולכים משערורייה לשערורייה.

ראובן ריבלין: בהתחלת הערב היו פה שלושה אנשים שהוזמנו על-ידי אחד מחברי הכנסת מתוך ידיעה.

דליה איציק: מי הם?

ראובן ריבלין: הם הוזמנו על-ידך, חברת הכנסת איציק.

דליה איציק: על-ידִי?

ראובן ריבלין: וזה לא טוב.

דליה איציק: אדוני היושב-ראש, אני מבקשת ממך - עכשיו תתנצל, מייד.

ראובן ריבלין: אני לא יכול להתנצל כי זה - - -

דליה איציק: לא ידעתי על זה.

דליה איציק: תבקש סליחה ומייד.

ראובן ריבלין: אני מבקש סליחה אם האינפורמציה שנמסרה לי אינה נכונה.

ראובן ריבלין: אני רק מוכרח לומר לך שקצין הכנסת יודע מה הוא מדבר.

דליה איציק: אל תדבר סתם.

ראובן ריבלין: אני לא מאשים אותך, משום שאנשים הפירו את ההבטחה לך, אף שאת הבטחת.

ראובן ריבלין: השערורייה הבלתי-נסבלת של הצבעה של חבר כנסת במקום חבר כנסת אחר, בלי לומר שהוא טעה – כי כבר קרו היום בערב טעויות – היא שערורייה שאי-אפשר לעבור עליה לסדר-היום.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ג'מאל זחאלקה: זה קרה רק היום.

ראובן ריבלין: קרה היום גם לך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, גם לך קרה, גם אתה הצבעת במקום רביץ, רק שאתה עשית את זה בטעות.

ראובן ריבלין: הלאה.

דני יתום: אדוני היושב-ראש, לא אמרתי את דברי.

ראובן ריבלין: אין לי ויכוח.

דני יתום: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה.

דני יתום: ברור לגמרי - - -

ראובן ריבלין: נסים זאב, שלא תצעק.

ראובן ריבלין: לא תקבל.

ראובן ריבלין: אתה צועק כל הזמן.

ראובן ריבלין: אם לא תצעק ותבקש בשקט, תקבל.

ראובן ריבלין: בבקשה.

דני יתום: רבותי וגבירותי, אני חושב שנעשה כאן היום על דעת כולנו מעשה שלא ייעשה.

רוני בר-און: שמענו אותך.

דני יתום: בוודאי לא – חבר הכנסת רוני בר-און, אני מדבר גם אליך.

דני יתום: אני מבקש שלא תפריע לי.

דני יתום: אתה יודע רק להפריע.

דני יתום: אל תפריע לי, בבקשה.

דני יתום: על-ידי ההפרעה הזאת אתה נותן גיבוי למה שנעשה.

רוני בר-און: אתה סתם פרובוקטור.

דני יתום: אתה נותן גיבוי למה שנעשה, וזאת כנראה נורמה אצלך, על בסיס מה שאני יודע מן העבר עליך.

דני יתום: אתה נותן גיבוי לנורמות פסולות.

דני יתום: תן לי לדבר.

דני יתום: אתה נותן גיבוי לנורמות פסולות.

רוני בר-און: - - -

דני יתום: אתה יכול לעשות עם הידיים ככה עד מחרתיים.

דני יתום: נעשה כאן מעשה שלא ייעשה, ואני מצטער אם חבר הכנסת רוני בר-און נותן למעשה הזה גיבוי.

דני יתום: אני חושב שכדי להבטיח שלא נרגיש שנעשה כאן דבר שאנחנו עוברים עליו לסדר-היום, אדוני היושב-ראש – חבר הכנסת רוני בר-און, אתה צועק נהדר, אני מציע שתעבור לצעוק במקום אחר.

דני יתום: אתה צועק יוצא מן הכלל.

דני יתום: אדוני יושב-ראש הכנסת, מה שאני מבקש, מאחר שאי-אפשר לעבור לסדר-היום, צריך להפסיק את התהליך הזה.

דני יתום: אנחנו מידרדרים כאן מדחי אל דחי, מצעקות לצרחות, מצרחות לזיוף הצבעה.

דני יתום: אם, אדוני היושב-ראש, אתה תמשיך בתהליך ההצבעה, משמע שכולנו בעצם ביחד נותנים יד, נותנים גיבוי, לא עומדים על הרגליים האחוריות נגד מה שנעשה כאן.

דני יתום: אני לא מבין את ההתרגשות בצד השני.

דני יתום: אני משוכנע שכל חברי הליכוד וכל חברי הקואליציה מגנים את מה שנעשה.

דני יתום: לכן אני מציע לעצור, לכנס ישיבת ראשי סיעות אצלך במשרד ולראות כיצד ממשיכים הלאה.

דני יתום: תודה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ייתכן שנעשה פה מעשה שהוא בהחלט מעשה חמור.

מיכאל איתן: ייתכן שנפלה שגגה.

מיכאל איתן: אנחנו נמצאים כרגע במצב שמחייב ליבון.

מיכאל איתן: אנחנו גם נמצאים במצב שבו אנחנו צריכים להמשיך את ההצבעות.

קריאות: לא.

מיכאל איתן: אומר את זה אחרת, חברים, אף אחד מכם שרוצה לברר את הסוגיה הזאת לא רוצה להשתמש בה כאמתלה להאריך עוד את משך ההצבעה.

מיכאל איתן: לכן אני מבקש מכבוד היושב-ראש, המשך הדיון הכללי פה לא יסייע בידנו.

מיכאל איתן: אנא ממך, נעשה הפסקה לחצי שעה, 20 דקות.

מיכאל איתן: תזמן אליך ללשכה את ראשי הסיעות, תקבלו החלטה כיצד פותרים את המשבר ונחזור לעבודתנו.

ראובן ריבלין: תודה, חבר הכנסת איתן.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת זאב.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אם היית נותן לי - - -

ראובן ריבלין: אתה רוצה לדבר לעניין?

ראובן ריבלין: דבר לעניין.

נסים זאב: אני רוצה לדבר רק לעניין.

ראובן ריבלין: אל תספר לי מה היה קורה אם.

ראובן ריבלין: דבר לעניין.

נסים זאב: אם היית נותן לי לדבר ראשון, היית חוסך את כל רשימת הדוברים שדיברו עכשיו.

ראובן ריבלין: אולי תאמר מה אתה רוצה.

נסים זאב: אני אשכנע את כולם, אני מבטיח לכם.

נסים זאב: רבותי, אני ממש מתפלא על חברי הכנסת הנכבדים, איך יכולים לחשוד בכשרים?

נסים זאב: איך יכולים לחשוב שחבר כנסת רצה במכוון ובמזיד להצביע בשם מישהו אחר?

נסים זאב: אני בטוח שזאת שגגה.

נסים זאב: לכן, כדי לתקן את הטעות וכדי שהיושב-ראש ירשים את כולנו שבאמת זאת היתה טעות, אני מבקש לחזור על כל ההצבעה מתחילת הסדר.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

נסים זאב: מהתחלה, כל ההצבעות, בוודאי.

ראובן ריבלין: אברום, בבקשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב, קיבלת רשות דיבור ואתה חוזר לאותו דבר.

ראובן ריבלין: כן, חבר הכנסת בורג.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני לא חושב שמה שאנחנו עוסקים בו ברגע הזה הוא ההצבעות.

אברהם בורג: אנחנו עוסקים בכבודה של הכנסת.

אברהם בורג: שמעתי את דבריך, אדוני היושב-ראש, שמעתי את דבריו של חבר הכנסת איתן.

ראובן ריבלין: מה ההצעה בבקשה?

אברהם בורג: אנחנו עוסקים כאן במשהו הרבה יותר מסובך.

אברהם בורג: הצעתי, ואני לא חושב שיש דרך אחרת - - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: למה לשפוך שמן למדורה?

זהבה גלאון: ראש הממשלה - - - לא הנהלת הקואליציה שותקת.

ראובן ריבלין: את לא שותקת, שמענו.

ראובן ריבלין: קודם הפרעת לג'ומס לדבר.

ראובן ריבלין: כן, חבר הכנסת בורג.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, בבקשה.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, מכיוון - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב, אתה דיברת ואתה ממשיך להפריע, מספיק.

אברהם בורג: אני מציע לאדוני היושב-ראש, מתוך הנחה שאדוני התכוון לכל מלה מדבריו, למצוא לאלתר מיהו חבר הכנסת הזה, להביא את עניינו בפני ועדת האתיקה של הכנסת עכשיו, עם המלצה של היושב-ראש להרחיק את חבר הכנסת הזה מישיבת הכנסת, שאלמלא כן אין שום דרך אחרת במליאה לא לאפשר לבן-אדם הזה להמשיך ולהצביע.

אברהם בורג: זו הצעתי ואני מבקש שהיושב-ראש ישקול אותה.

ראובן ריבלין: תודה, לא עזרתם לי.

ראובן ריבלין: השר שטרית וחברת הכנסת דליה איציק, ובסוף שר המשפטים חבר הכנסת לפיד.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: שמענו, אבל אתם לא מוסיפים.

ראובן ריבלין: כל אחד מוסיף שמן על המדורה.

ראובן ריבלין: בבקשה, השר שטרית.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת.

מאיר שטרית: עם כל החומרה של המעשה, אם הוא באמת נעשה שלא בשגגה, עם כל הכבוד אני חושב שזה לא יכול לשמש לכם תירוץ מסיבה כלשהי להפסיק את ההצבעה.

מאיר שטרית: אני מצטער שאתם מיואשים ולא מצליחים להעביר שום הסתייגות.

מאיר שטרית: אבל, שום תרגיל, שום תרגיל לא יכול לעצור את ההצבעה של הכנסת.

קריאות: - - -

מאיר שטרית: רבותי, מי שמדבר על כבודה של הכנסת, אני מבקש שתסתכלו בהסתייגויות שלכם, שדנים בהן עכשיו.

דני יתום: הנורמה הזאת מקובלת עליך?

מאיר שטרית: הסתייגויות מאוד מהותיות.

מאיר שטרית: במקום כותרת השוליים, יבוא חוק התקשורת, במקום התקשורת יבוא תיקון 12 ל=8.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני מציע, על כן, אין שום קשר בין הצורך לברר את הסוגיה לבין המשך ההצבעה.

ראובן ריבלין: ברור לי, תודה.

מאיר שטרית: ואני מבקש שלא תינתן הזדמנות לאופוזיציה לשבש את ההצבעה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת דליה איציק, בבקשה.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: רבותי, אתם מפריעים לדליה איציק.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת דליה איציק, בבקשה.

דליה איציק: אדוני היושב-ראש, הואיל ושמי הוזכר ואני רוצה להניח שמפאת העייפות שלך אתה - - -

ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: קצין הכנסת מסר לי שכך נאמר.

דליה איציק: אדוני היושב-ראש, אתה ודאי מכבד את הזכות שנתת לי.

ראובן ריבלין: בוודאי.

דליה איציק: הואיל ואני ברשות דיבור, אני אבקש ממך לאפשר לי, כי אתה הפלת עלי כאן אשמה, ואני מניחה שעצביך הרפויים במשך שמונה השעות הללו גרמו לכך, כי אני מכירה את מזגך הטוב, ובוודאי לא היית רוצה לומר דברים שלא היו ולא נבראו, ואני בטוחה שתמצא את הדרך להתנצל בפני.

דליה איציק: ומפאת כבודך, אני לא אמשיך עוד בסוגיה זו.

ראובן ריבלין: תודה.

דליה איציק: הדבר השני, אדוני, אני בטוחה שאתה, רק אתה, לא מלאך, לא שליח, לא שרף, לא אף אחד אחר, צריך להראות שהיתה פה דרמה.

דליה איציק: בדרמה הזאת צופים עכשיו ילדים, אזרחים, נערים, נערות.

עמרי שרון: - - -

דליה איציק: סוף סוף הוא מדבר.

דליה איציק: אני לא התכוונתי לילד שרון, אני לא התכוונתי אליו.

דליה איציק: לא התכוונתי לילד הזה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת איציק, תודה.

דליה איציק: תרשה לי, אדוני.

ראובן ריבלין: לא, לא ארשה לך.

דליה איציק: אני לא סיימתי.

ראובן ריבלין: אני לא ארשה לך.

ראובן ריבלין: גברתי תדבר לעניין.

דליה איציק: אני מדברת לעניין, אדוני.

דליה איציק: אני מבקשת ממך לאמץ את הצעתו של חבר הכנסת מיקי איתן להפסיק לרבע שעה, להרגיע את הרוחות, לבדוק את העניין ולחזור חזרה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אדוני שר המשפטים, בבקשה.

ראובן ריבלין: רבותי, לא צריך יותר לדבר.

ראובן ריבלין: זה לא "גנרל דבאטה".

ראובן ריבלין: השר לפיד, בבקשה.

המשפטים יוסף לפיד: אדוני היושב-ראש, אם אכן קרה שמישהו הצביע במקום חברו, זה מעשה חמור, שכנסת לא צריכה ולא יכולה לעבור עליו לסדר-היום, כי ניקיון הכפיים בהצבעות הוא מיסודות השיטה הדמוקרטית.

המשפטים יוסף לפיד: אבל, משפט השדה שנערך עכשיו פה גם הוא נוגד את הדמוקרטיה.

המשפטים יוסף לפיד: אתם לא יודעים - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אזולאי.

המשפטים יוסף לפיד: אתם לא יודעים מה קרה, אתם לא יודעים איך קרה, אתם לא יודעים אפילו מי עשה מה, אבל אתם שמתם את עצמכם שופטים.

המשפטים יוסף לפיד: יש מוסד בכנסת ששמו ועדת האתיקה, שנועד למקרים כאלה, ואדוני היושב-ראש, אני מבקש ממך שתטיל על יושב-ראש ועדת האתיקה לחקור את הנושא, לגלות את האמת ולנהוג על-פי כללי הכנסת.

המשפטים יוסף לפיד: דבר שני שאני מבקש מהיושב-ראש, שאותה הצבעה שהוטלו בה דופי וספק, אותה הצבעה תיערך מחדש.

המשפטים יוסף לפיד: והדבר השני שאני ממליץ בפניך הוא, שלא תיתן לעשות חגיגה קצת מלאכותית, קצת מיתממת מהאירוע הזה, אלא פשוט תורה - - -

אופיר פינס-פז: אתה לא מתבייש?

המשפטים יוסף לפיד: אתם קופצים על המציאה הזאת, אתם קופצים על המציאה ואתם יודעים שאתם קופצים על המציאה וכל הציבור ידע שקפצתם על המציאה.

המשפטים יוסף לפיד: אדוני היושב-ראש, אני מבקש ממך שלא תיתן לחבל בפרוצדורה התקינה של הכנסת אלא תורה על המשך ההצבעות כתקנן.

ראובן ריבלין: רבותי, נא לשבת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרס, יש לך עצה לתת לי? רבותי, אני מבקש שקט.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, ג'ומס, חבר הכנסת לפיד, השר לפיד.

ראובן ריבלין: אם חבר הכנסת פרס היה נותן לי עצה, הייתי שמח מאוד.

ראובן ריבלין: להערכתי איש לא יכול להוסיף.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש - - -

ראובן ריבלין: שמעתי.

ראובן ריבלין: שמעתי את כולם.

מוחמד ברכה: אותי לא.

ראובן ריבלין: עוד 100 לא שמעתי, שמעתי 20.

מוחמד ברכה: ביקשתי מבין הראשונים.

ראובן ריבלין: שמעתי.

ראובן ריבלין: שמעתי, לא רוצה לתת לך, מה לעשות?

מוחמד ברכה: כלום.

ראובן ריבלין: אתה תדבר עוד, אתה ראש סיעה ותדבר עוד.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, לפנינו מעשה חמור ביותר, אי-אפשר בכלל להשוות אותו למעשה שקרה עם הילדים, שגם הוא מעשה חמור, אבל שם הוזהרו חברי הכנסת מאותם נערים ונערות וכנראה הלב הרחמן נטה לאפשר להם והם עשו את אשר עשו.

ראובן ריבלין: הם נמצאים כרגע במעצר, וזה חבל.

ראובן ריבלין: יש מישהו שהזמין אותם, אני מקבל את האינפורמציה שלי רק מקצין הכנסת ומאמין לו, ואם חלילה קצין הכנסת נתן לי אינפורמציה לא נכונה, כמובן אתנצל.

ראובן ריבלין: עם זאת, אי-אפשר להשוות את העניין הזה, שהוא כבר בתחילתו, לעניינים אחרים שהתגלגלנו עמם פה, של טעויות אמת כאשר חברים ישבו במקום כזה או אחר והצביעו במקום שאסור להם; למעשה שקרה פה, כאשר שני חברי כנסת יושבים לצדו של כיסא ריק והכסא הריק פתאום מאיר אור בלי שמישהו היה על-ידו.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר לכם, שהדבר דורש חקירה.

ראובן ריבלין: הדבר הזה לא יעבור ולא יכולים לעבור עליו לסדר-היום.

ראובן ריבלין: הוא לא יכול להיפתר ברגע זה, שכן אם הייתי יודע באופן ברור, מפי עדות ברורה, שכך היה או מישהו היה מודה, הייתי נוקט פעולה מיידית.

ראובן ריבלין: אנחנו לא נעבור לסדר-היום בעניין זה, והעניין ייחקר עד תומו, והמסקנות יובאו בפני המליאה כולה.

ראובן ריבלין: אני אכנס גם את ראשי הסיעות, עוד הלילה, לאחר הישיבה או בהפסקה, ונדון, כי אין לנו, כפי שאמר שר המשפטים והיטיב לומר, איזה דבר שהוא ראיה חותכת לאשם ורק אדם יואשם על-פי אשמתו שלו ועל-פי החשדות של מישהו אחר.

ראובן ריבלין: אין ספק שקרה פה מקרה, שחבר כנסת ארדן לא היה נוכח ומישהו הצביע עבורו בשתי הצבעות.

ראובן ריבלין: הוא אומר שהוא לא היה כאן.

ראובן ריבלין: רבותי, לא נעבור על העניין לסדר-היום, אני מבקש מכם לסמוך עלי, לסמוך על פורום ראשי הסיעות שנמצה את הדין.

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים בהצבעה, אלא מה, הצבעות 56 ו=57 בהסתייגויות שעליהן דיברנו ייערכו מחדש.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אני מבקש חצי דקה.

ראובן ריבלין: בבקשה, סגן היושב-ראש ברכה.

ראובן ריבלין: אני רק אומר לכם שזו החלטתי, אני מציע לא לעורר מהומות ולא לערבב שמחה בשמחה, כי העצב גדול, והעצב בלבי הוא כל כך גדול שאני לא יודע אם יש לי כבוד גדול לשבת פה.

ישראל אייכלר: מי ששודד את העם גם מזייף תוצאות.

ראובן ריבלין: שמעתי, שמעתי.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, יש לי דעה מאוד חותכת לגבי מה שקרה, אני חושב שזה זדוני, אבל נניח שזו היתה טעות.

מוחמד ברכה: יכול להיות שזו לא טעות.

מוחמד ברכה: אם זו לא טעות, צריך לבדוק.

ראובן ריבלין: למה אתה מוסיף על מה שאמרתי?

מוחמד ברכה: שנייה.

מוחמד ברכה: אם לא מדובר בטעות, כנראה זה לא קרה פעם אחת.

מוחמד ברכה: לכן אני חושב שאין מקום להמשיך כל עוד העניין הזה לא התברר.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: שב, שב.

מוחמד ברכה: מה הסגנון הזה?

מוחמד ברכה: מה: שב, שב.

מוחמד ברכה: קיבלתי רשות דיבור, אני מדבר.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אדוני יכול לצאת, לא אסבול פה טרור.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מבקש מכם לקבל את החלטתי ובזה להמשיך את העניין.

ראובן ריבלין: אנחנו חוזרים להצבעה 56.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני חוזר לקטע שממנו עשיתי הפסקה, לסעיף 28, וחוזר על כולו מהתחלה.

ראובן ריבלין: לסעיף 28 הסתייגות חבר הכנסת משה גפני.

ראובן ריבלין: מי בעד - נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אברהם בורג - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת עמרם מצנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמרם מצנע לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת עמרם מצנע לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-אליעזר - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת שמעון פרס - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שמעון פרס לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת שמעון פרס לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת מתן וילנאי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת דליה איציק - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אופיר פינס - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אפרים סנה - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אפרים סנה לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אפרים סנה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת יולי תמיר - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת מיכאל מלכיאור - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת יצחק הרצוג - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חיים רמון - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת דני יתום - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת איתן כבל - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת בייגה שוחט - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת בייגה שוחט לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת קולט אביטל - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת שלום שמחון - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברת הכנסת אורית נוקד - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אלי בן-מנחם - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלי ישי - לא נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שלמה בניזרי - לא נוכח.

שלמה בניזרי: הנני.

ראובן ריבלין: בניזרי נמצא.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת שלמה בניזרי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת נסים דהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אמנון כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אמנון כהן לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דוד אזולאי - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת משולם נהרי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: יצחק וקנין - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: יאיר פרץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יעקב מרגי - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יוסי שריד - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חיים אורון - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רן כהן לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת זהבה גלאון - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: רומן ברונפמן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אבשלום וילן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יעקב ליצמן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רביץ - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מאיר פרוש - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת משה גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הרב ישראל אייכלר - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מוחמד ברכה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עסאם מח'ול - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עסאם מח'ול לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אחמד טיבי - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עמיר פרץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אילנה כהן - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אילנה כהן לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר, כי בעד אילנה כהן אף אחד לא הצביע, משום מה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דוד טל - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד טל לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עזמי בשארה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ואסל טאהא - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ואסל טאהא לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מסיר, אדוני.

ראובן ריבלין: מסיר.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה, קבוצת בל"ד וחברי הכנסת טלב אלסאנע ודוד טל - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ודוד טל לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: קבוצת עמיר פרץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן כבל - נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 28 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית על סעיף 28.

חיים אורון: אולי תעשה הצבעה אישית.

ראובן ריבלין: אני לא חושב שזה סעיף חשוב בשביל להצביע הצבעה אישית.

חיים אורון: כדי שאתה תנוח.

ראובן ריבלין: יהיה בסדר.

ראובן ריבלין: נא להצביע, רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 59 בעד סעיף 28, כהצעת הוועדה - 56 נגד - 41 נמנעים - אין סעיף 28, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: 56 בעד, 41 נגד.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיף 28 אושר, לפי הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, לסעיף 29 - - - חבר הכנסת אדלשטיין, אדוני יואיל לנהל את הישיבה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו בסעיף 29.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה גפני - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של גפני לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: אברהם בורג - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עמרם מצנע - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמרם מצנע לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר - - -

יאיר פרץ: - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת פרץ, אני אסתדר, תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: שב בבקשה במקומך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בן-אליעזר - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שמעון פרס - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שמעון פרס לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: האם יש נמנעים?

יעקב ליצמן: - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ליצמן נמנע.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מתן וילנאי - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת דליה איציק - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 130 למי שעוקב אחרי ההצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגותו של חבר הכנסת אופיר פינס - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אפרים סנה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש להרים ידיים, חברי הכנסת - במיוחד מן האופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגותו של אפרים סנה - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: האם יש נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אפרים סנה לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

מיכאל רצון: אדוני היושב-ראש - - - לא פעם אחת - לפחות שלוש-ארבע פעמים - מצביעים פעמיים - - -

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת רצון, סגן השר.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת יולי תמיר - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לסעיף 29 לא נתקבלה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, צריך לקרוא את הסעיף, עם כל הכבוד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק הרצוג.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד הסתייגותו של יצחק הרצוג?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגותו של חבר הכנסת הרצוג לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים רמון - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגותו של חיים רמון לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דני יתום - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגותו של דני יתום לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בהסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל.

יולי יואל אדלשטיין: נמצא באולם?

איתן כבל: כן.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגותו של איתן כבל - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של איתן כבל לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגותו של אברהם שוחט - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם שוחט לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגותו של אברהם שוחט לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגותה של חברת הכנסת קולט אביטל - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, הסתייגותה של קולט אביטל לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שלום שמחון - מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגותה של אורית נוקד לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלי בן-מנחם – מי בעד ההסתייגות של בן-מנחם?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלי בן-מנחם, לצערי, ההסתייגות שלך לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלי ישי - מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אליהו ישי לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של אלי ישי לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו בעמוד 131 ובהסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של בניזרי לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות של נסים דהן?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של נסים דהן לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אמנון כהן - מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות של אמנון כהן?

יולי יואל אדלשטיין: מי הנמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אמנון כהן לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של אמנון כהן לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: יצחק כהן - מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: קריאה: - - -

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של יצחק כהן - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 60 בעד ההסתייגות – 46 נגד – 55 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בהסתייגות של יצחק כהן, בעד – 46, נגד - 56, בצירוף קולו של יושב-ראש הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נעבור להסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של אזולאי לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: משולם נהרי - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: יצחק וקנין לעומת זה נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של יצחק וקנין הוסרה.

יולי יואל אדלשטיין: יאיר פרץ - מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של יאיר פרץ לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב, מי בעד ההסתייגות?

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, הצעתי להוריד את ההסתייגות, כיוון שהחברים פה עייפים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב מסיר את הסתייגותו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מרגי - מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של מרגי לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסי שריד - מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של יוסי שריד לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים אורון - מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

דליה איציק: זה לא עבר.

דליה איציק: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים אורון, ההסתייגות שלך לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רן כהן - מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רן כהן לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של רן כהן לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: זהבה גלאון - מי בעד ההסתייגות שלה?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של זהבה גלאון לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לעמוד 132, ונמצאים בהסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אבשלום וילן - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב ליצמן – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רביץ - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מאיר פרוש – מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה גפני, נמצא כאן?

יולי יואל אדלשטיין: אני מאוד מבקש מחברי הכנסת שההצבעה על ההסתייגות שלהם מתקרבת לשבת במקום, כי קשה לצוד אותם באולם.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ישראל אייכלר - מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מוחמד ברכה – מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה אלקטרונית.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 61 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 56 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד ההסתייגות - 49, נגד - 57, בצירוף קולו של ראובן ריבלין.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נתקדם להסתייגות של עסאם מח'ול.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עסאם מח'ול לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של עסאם מח'ול לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אחמד טיבי – בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של אחמד טיבי לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: עמיר פרץ – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של עמיר פרץ לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת אילנה כהן – אנחנו נצביע, מי בעד ההסתייגות של אילנה כהן?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אילנה כהן לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של אילנה כהן לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד טל – מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות של דוד טל?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד טל לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עזמי בשארה - מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של עזמי בשארה לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 133, בהסתייגותו של ג'מאל זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של זחאלקה לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: ואסל טאהא - מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ואסל טאהא לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של ואסל טאהא לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה - מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של דהאמשה לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טלב אלסאנע - מי בעד ההסתייגות?

טלב אלסאנע: אבקש להסיר - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טלב אלסאנע מסיר את ההסתייגות שלו.

יולי יואל אדלשטיין: קבוצת ברכה - מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות של ברכה?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ודוד טל לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: קבוצת עמיר פרץ - מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף 29 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אין עוד הסתייגויות לסעיף 29.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אנחנו נצביע הצבעה אלקטרונית על סעיף 29, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה האלקטרונית החלה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: אני כבר מצרף לתומכים את קולו של יושב-ראש הכנסת, ראובן ריבלין.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 62 בעד סעיף 29, כהצעת הוועדה – 53 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף 29, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: התוצאה היא: בעד - 54, נגד - 48.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 29 אושר, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 133 בסעיף 30(1).

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, זה הסעיף של חיסול רשות השידור.

יולי יואל אדלשטיין: אני שמעתי את דבריך, חבר הכנסת אורון, ואני בטוח שכל חברי הכנסת יודעים על מה הם מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה גפני - מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מתנגדים להסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה, ההסתייגות של משה גפני לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אברהם בורג - מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של בורג לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו בעמוד 134, בהסתייגותו של חבר הכנסת עמרם מצנע - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמרם מצנע לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של מצנע לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בן-אליעזר - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שמעון פרס - בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שמעון פרס לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת פרס לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מתן וילנאי - בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של וילנאי לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: דליה איציק – מי בעד ההסתייגות שלה?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של דליה איציק לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: אופיר פינס – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מתנגדים?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של פינס לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: אפרים סנה – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אפרים סנה לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת אפרים סנה לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת יולי תמיר - מי בעד ההסתייגות שלה?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של יולי תמיר לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור – בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

אברהם בורג: היה יותר - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בורג, כפי שציין כמה פעמים יושב-ראש הכנסת, הרי אנחנו לא צריכים להגיע ל=61.

יולי יואל אדלשטיין: כשיש שניים שמרימים יד כאן וארבעה שם, אני קובע שיש רוב.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק הרצוג – מי בעד ההסתייגות של יצחק הרצוג?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של יצחק הרצוג לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חיים רמון - בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נגד ההסתייגות של חיים רמון?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חיים רמון לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של דני יתום – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של דני יתום לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של ידידנו איתן כבל – בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט – בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של אברהם שוחט לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לעמוד 135, ופותחים בהסתייגותה של קולט אביטל – בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של אביטל לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שלום שמחון – לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת אורית נוקד – בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נגד ההסתייגות של אורית נוקד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של נוקד לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: אלי בן-מנחם – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של בן-מנחם לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלי ישי – מי בעד ההסתייגות של ישי?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות של ישי?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אליהו ישי לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של אלי ישי לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שלמה בניזרי - מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של בניזרי לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: נסים דהן – בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של דהן לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אמנון כהן – בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אמנון כהן לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של אמנון כהן לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק כהן, מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות של יצחק כהן?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד אזולאי, מי בעד ההסתייגות של אזולאי?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות של אזולאי?

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה אלקטרונית על ההסתייגות של דוד אזולאי לסעיף 30(1), בעמוד 135.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה, מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: אני מצרף למתנגדים את קולו של יושב-ראש הכנסת, ראובן ריבלין.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 63 בעד ההסתייגות – 45 נגד – 55 נמנעים – 1 ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: התוצאה היא נגד – 56, נמנע אחד, בעד – 45.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של אזולאי לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: משולם נהרי – לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: יצחק וקנין – מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות של וקנין?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: יאיר פרץ – בעד?

יולי יואל אדלשטיין: נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של יאיר פרץ לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב – מי בעד ההסתייגות של נסים זאב?

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אבקש להסיר את ההתנגדות שלי, מכיוון שהשתכנעתי שאין לי פה רוב.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: יושב-ראש הקואליציה רושם את ההצלחה הזאת לזכותו.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 136, חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו פותחים בהסתייגותו של יעקב מרגי.

יולי יואל אדלשטיין: מרגי לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: יוסי שריד – מי בעד ההסתייגות של יוסי שריד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות של יוסי שריד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של יוסי שריד לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חיים אורון – מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות של חיים אורון?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות הזאת לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: לכן נעבור להסתייגותו של רן כהן.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רן כהן לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גם ההסתייגות של רן כהן לא עוברת.

יולי יואל אדלשטיין: זהבה גלאון – מי בעד ההסתייגות של זהבה גלאון?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע שההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רומן ברונפמן – מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של רומן ברונפמן לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אבשלום וילן – מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות של וילן?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת גם באופוזיציה וגם בקואליציה, כאשר אני מבקש להרים יד בעד או נגד, אני מבקש לעשות זאת, אחרת כל הזמן נעבור להצבעות אלקטרוניות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב ליצמן – מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות של ליצמן?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

דליה איציק: זה לא עבר.

דליה איציק: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של ליצמן לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רביץ - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מאיר פרוש – מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות של פרוש?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של פרוש לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של משה גפני – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות הוסרה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר - מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מוחמד ברכה - מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: עסאם מח'ול - מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עסאם מח'ול לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 137, בהסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי – מי בעד ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: עמיר פרץ – מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אילנה כהן – מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אילנה כהן לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד טל – מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד טל לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עזמי בשארה – מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ג'מאל זחאלקה – איפה ג'מאל זחאלקה?

יולי יואל אדלשטיין: לא מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של ואסל טאהא - מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ואסל טאהא לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה - מי תומך בהסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טלב אלסאנע – מי תומך ומי מתנגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: קבוצת ברכה, קבוצת בל"ד וחברי הכנסת טלב אלסאנע ודוד טל - מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ודוד טל לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת אורית נוקד – מי בעד, מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: עמוד 137 לסקרנים - אנחנו בהסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין – היתה הודעה על הסרת ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לכן נעבור ליעקב מרגי - לא נמצא באולם.

יולי יואל אדלשטיין: לכן חבר הכנסת אופיר פינס – מסיר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן כבל - - -

אברהם בורג: דילגת על הסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: לא דילגתי על שום דבר.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת שטרן, נודלמן וקבוצת חברי הכנסת – מסירים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אברהם בורג על הדיוק.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אופיר פינס – מסיר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן כבל - מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: איתן כבל פעם נוספת - מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 30(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף 30(2).

קריאות: לא.

חיים אורון: האחד זה אגרת טלוויזיה, השני זה אגרת רדיו.

חיים אורון: קודם אגרת טלוויזיה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים לפי המסורת שהתבססה כאן כבר במשך תשע שעות, לפי הפירוש המשפטי שקיבלנו.

אברהם בורג: הצבעה שמית על 30 כולו.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נגיע ל=30 כולו, נגיע לנהר ונראה מה נעשה כשנגיע לנהר.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 30(2) – קבוצת ברכה, קבוצת בל"ד וחברי הכנסת טלב אלסאנע ודוד טל.

חיים אורון: אלה שני נושאים שונים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נדון בזה כשנגיע.

יולי יואל אדלשטיין: אם נתבקש להצביע בנפרד, היועצת המשפטית תיכף תסביר לנו את זה.

יולי יואל אדלשטיין: אם נתבקש להצביע נפרד, נעשה זאת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורון.

יולי יואל אדלשטיין: קבוצת ברכה, בל"ד, חברי הכנסת אלסאנע וטל - מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ודוד טל לסעיף 30(2) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אורית נוקד - מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 30(2) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת יחיאל חזן, אחמד טיבי ודוד טל.

קריאות: - - -

יולי יואל אדלשטיין: יחיאל חזן מסיר.

יולי יואל אדלשטיין: אחמד טיבי ודוד טל - - -

אחמד טיבי: זו הצבעה שמית.

אחמד טיבי: זו הסתייגות מהותית.

יולי יואל אדלשטיין: לכן נצביע אלקטרונית על ההסתייגות של אחמד טיבי ודוד טל.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש מכולם לשבת במקומות.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות היא הסתייגות מהותית ולכן נעשה הצבעה אלקטרונית.

קריאות: שמית, שמית.

אחמד טיבי: שמית.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה על הסתייגותם של אחמד טיבי ודוד טל לסעיף 30(2) החלה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: אני מצרף למתנגדים את קולו של יושב-ראש הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 64 בעד ההסתייגות – 45 נגד – 57 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת אחמד טיבי ודוד טל לסעיף 30(2) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: לכן התוצאות של ההצבעה הדרמטית הן: בעד - 45, נגד - 58 בצירוף קולו של רובי ריבלין.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת שטרן, נודלמן וקבוצת חברי הכנסת – מסירים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על סעיף 30 כולו.

אברהם בורג: הצבעה שמית, עם כל הכבוד והיקר.

אברהם בורג: מדובר כאן על אגרת הטלוויזיה,

יולי יואל אדלשטיין: הבנתי, יושב-ראש הכנסת לשעבר.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על סעיף 30 כהצעת הוועדה בהצבעה אלקטרונית.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש לשבת במקומות.

אברהם בורג: איזה מין דבר זה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש לשבת במקומות.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה על סעיף 30 כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

קריאה: זה מהותי, מהותי.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, איזה מין דבר כזה?

אברהם בורג: במשך שעות אין כאן הצבעות שמיות, רק הצבעה אחת שהיא מהותית, והיושב-ראש לא עומד בהסכמים.

אברהם בורג: הצבעה מס' 64 בעד סעיף 30, כהצעת הוועדה – 58 נגד – 41 נמנעים – אין סעיף 30, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד - 59 בצירוף קולו של ראובן ריבלין, נגד - 41.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 30 אושר כנוסח הוועדה.

קריאות: - - -

אברהם בורג: תסתכל בתקנון.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש להפנות את תשומת לבו של יושב-ראש הכנסת לשעבר לסיכומים שעליהם דובר כאן רבות, ובסעיף הראשון לתקנון הכנסת נאמר, שכשיושב-ראש הכנסת מעביר את הסמכויות שלו למי מסגניו, כל הסמכויות במלואן עוברות, כולל ההסמכות והסיכומים.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אין שום צדק בטענות שלך, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

מאיר פרוש: - - -

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 31 בעמוד 140.

קריאות: - - -

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אין שקט בעת ההצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות של אברהם בורג?

אברהם בורג: הצבעה שמית, הצבעה שמית.

מאיר פרוש: - - -

קריאה: אין הצבעה.

אברהם בורג: - - -

אחמד טיבי: - - -

עסאם מח'ול: - - -

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש מחברי הכנסת לשבת במקומות.

אברהם בורג: הצבעה שמית.

יולי יואל אדלשטיין: אני שמעתי את הבקשה, אנחנו מצביעים ידנית.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בורג, עם כל האי-נעימות אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טיבי, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ארדן, נא לשבת.

קריאות: - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עסאם מח'ול, שב במקומך.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת פרוש, שב במקומך.

יולי יואל אדלשטיין: סדרן, תבקש מחבר הכנסת פרוש לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: בשלב הבא נצטרך לעשות דברים נוספים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בורג, שב ואז תדבר.

יולי יואל אדלשטיין: שב, שב.

אלי אפללו: - - -

אברהם בורג: - - -

יולי יואל אדלשטיין: אם חבר הכנסת פרוש לא יפריע, אני אתן לך.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת פרוש, שב במקומך.

יולי יואל אדלשטיין: שב.

יולי יואל אדלשטיין: הסדרנים, אני מבקש להוציא את חבר הכנסת פרוש להתקרר.

יולי יואל אדלשטיין: להוציא את חבר הכנסת פרוש.

יולי יואל אדלשטיין: (חבר הכנסת מאיר פרוש יוצא מאולם המליאה.

יולי יואל אדלשטיין: )

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בורג, מה רצית לומר?

יולי יואל אדלשטיין: לשבת במקומות.

קריאה: כולם לצאת, כולם לצאת.

יולי יואל אדלשטיין: לשבת במקומות.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני יושב-ראש הכנסת לשעבר, מה רצית להעיר?

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: לשבת במקום, חבר הכנסת וקנין.

יולי יואל אדלשטיין: אתה יודע שאני פחות סמכותי מיושב-ראש הכנסת, לכן אצטרך פשוט להוציא אותך.

יולי יואל אדלשטיין: שב במקומך.

עסאם מח'ול: הדיון - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אברהם בורג, נא להשמיע את דבריך, בבקשה.

אלי אפללו: מה זה?

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני לא יודע מה נאמר לך בחפיפה על-ידי יושב-ראש הכנסת - נעשתה הסכמה בבניין שהכריז עליה יושב-ראש הכנסת - - -

יולי יואל אדלשטיין: שיקול דעת של היושב-ראש.

אברהם בורג: סליחה, עם כל הכבוד והיקר, ביותר מעשר שעות הצבעה היו תשע הצבעות שמיות בלבד מתוך התחשבות בחברי הכנסת.

אברהם בורג: כאשר אנחנו מבקשים הצבעה שמית על נושא מן הסוג הזה – אגרת רדיו והטלוויזיה – והיושב-ראש מתעלם, היושב-ראש מפר את ההסכם.

אברהם בורג: אני מבקש שיושב-ראש הכנסת יעלה את הבמה ויכבד את מה שהוא התחייב למליאת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: שמעתי את דבריך המלומדים, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: יושב-ראש הכנסת יעלה לבמה ברגע שירצה להחליף אותי.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבטיח שלא אתנגד להחלפה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני השר, אתה מוכן לוותר על דבריך?

מאיר שטרית: הערה קצרה לעניין, דקה.

יולי יואל אדלשטיין: השר שטרית, ובזה אנחנו מסיימים את הדיון.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להביא לידיעתך ולידיעת חברי הכנסת, שעם יציאתנו להפסקה נאמר על-ידי ג'ומס וחברים אחרים ליושב-ראש ריבלין ולחברים, שאחרי ההפסקה אין יותר הצבעות שמיות, חבר הכנסת בורג

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר שטרית, אני מבקש לשבת.

עסאם מח'ול: - - -

אברהם בורג: רק לי יש סמכות להחליט איזה סוג הצבעה יש, לאף אחד אחר.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש ממך לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: שמעתי את הפרשנות שלך.

יולי יואל אדלשטיין: אני חבר ועדת הכנסת, לא שמעתי בוועדת הכנסת שום סיכום על מספרי הצבעות, שמעתי על שיקול הדעת.

יולי יואל אדלשטיין: לפי התקנון שיקול הדעת עבר אלי ברגע זה.

יולי יואל אדלשטיין: אתה לא מרוצה, אתה יודע לאן לפנות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

נסים זאב: - - -

זהבה גלאון: - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אברהם בורג - מי בעד ההסתייגות שלו, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של עמרם מצנע - מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמרם מצנע לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בן-אליעזר - לא נמצא; גם שמעון פרס לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מתן וילנאי - מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של דליה איציק.

אברהם בורג: אני מבקש אלקטרונית.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של דליה איציק – נא להרים את היד.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: יש רוב ברור.

יולי יואל אדלשטיין: אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של דליה איציק לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: אופיר פינס – מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: על מנת להסיר כל ספק, גם מי שבעד וגם מי שנגד מתבקש להרים את היד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אפרים סנה – מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אפרים סנה לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: יולי תמיר – מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

מיכאל איתן: תעשה הצבעה אלקטרונית, שיראו באמת מה קורה.

יולי יואל אדלשטיין: אני רואה את הכול, חבר הכנסת איתן, ואל תעזור לי.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של יולי תמיר לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: מיכאל מלכיאור - מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לסעיף 31 לא נתקבלה.

חיים אורון: אלקטרונית.

יולי יואל אדלשטיין: רוב ברור למתנגדים, ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק הרצוג – מסיר.

יולי יואל אדלשטיין: חיים רמון - מסיר.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דני יתום - מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: איתן כבל - מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אברהם בייגה שוחט לא נמצא באולם.

יולי יואל אדלשטיין: קולט אביטל – מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של שלום שמחון.

שלום שמחון: אלקטרונית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אורית נוקד - מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אלי בן-מנחם – מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אלי ישי - מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אליהו ישי לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: שלמה בניזרי - מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלמה בניזרי לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: נסים דהן - מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גם ההסתייגות הזאת לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אמנון כהן – מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אמנון כהן לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: יצחק כהן - מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: דוד אזולאי - מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: משולם נהרי - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: לכן נעבור לעמוד 142 ישר להסתייגות של יצחק וקנין.

יולי יואל אדלשטיין: הוא נמצא ולכן - מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נעשה הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: לא ביקשנו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בורג, כשאני מתקשה לקבוע למי היה רוב, מייד אני עושה הצבעה אלקטרונית.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת וקנין מסתייג לכן נעשה הצבעה אלקטרונית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 66 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 53 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד - 36, נגד - 54, יחד עם רובי ריבלין.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות הוסרה, אני מניח שגם הוסר ספק לגבי הצבעות ידניות לעתיד הקרוב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יאיר פרץ – מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הוסר.

יולי יואל אדלשטיין: נסים זאב – מי בעד?

נסים זאב: אני מבקש להסיר את ההסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של יעקב מרגי – הוא לא נמצא.

קריאה: - - -

יולי יואל אדלשטיין: שמעתי אותך, אתה רשאי לעשות מה שאתה רוצה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסי שריד - מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חיים אורון – מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: רן כהן – מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רן כהן לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: זהבה גלאון - לא נמצאת.

יולי יואל אדלשטיין: רומן ברונפמן – מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אבשלום וילן – מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: יעקב ליצמן – מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רביץ - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: גם מאיר פרוש לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: גם משה גפני לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: כנראה תיקון חצות מתקדם.

יולי יואל אדלשטיין: עמוד 143, ישראל אייכלר - מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: מוחמד ברכה – מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: עסאם מח'ול – מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עסאם מח'ול לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אחמד טיבי – מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: עמיר פרץ - מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אילנה כהן - מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אילנה כהן לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: דוד טל – מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות של טל?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד טל לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של טל לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: עזמי בשארה – מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: לא עבר.

יולי יואל אדלשטיין: ג'מאל זחאלקה – מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות של זחאלקה?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: לא עבר.

יולי יואל אדלשטיין: ואסל טאהא – מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות של טאהא?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ואסל טאהא לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: לא עבר.

יולי יואל אדלשטיין: עבד-אלמאלכ דהאמשה – מסיר.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: טלב אלסאנע – מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות של אלסאנע?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: לא עבר.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת נוקד – מי בעד ההסתייגות שלה?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: לא עבר.

דליה איציק: לא היה רוב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ליצמן, בעד ההסתייגות של אורית נוקד הצביעו שלושה, בצד השני הצביעו יותר.

יולי יואל אדלשטיין: אני באמת שם לב לדברים מכאן.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן כבל - נמצא פה?

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 31 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: לא עבר.

יולי יואל אדלשטיין: בזה תמו ההסתייגויות לסעיף 31.

אברהם בורג: אני מבקש הצבעה אישית על הסעיף הזה.

יולי יואל אדלשטיין: על מנת למנוע כל ספק אני רוצה לשאול את יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת ראובן ריבלין, האם אדוני מחייב אותי לעשות הצבעה אישית?

יולי יואל אדלשטיין: אתה מצדד בהצבעה אישית?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה אישית על סעיף 31.

יולי יואל אדלשטיין: אבקש ממזכיר הכנסת לקרוא את השמות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - נגד רוחמה אברהם - בעד יולי-יואל אדלשטיין - בעד

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש סליחה, אדוני המזכיר, שנייה אחת.

יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה לציין לפרוטוקול, אנחנו מצביעים על סעיף 31 כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: לא נתקבלו הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: סליחה, אדוני המזכיר.

אברהם בורג: תתחיל מחדש את ההצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מסכים עם חבר הכנסת אברהם בורג, אנחנו נקרא את שלושת השמות פעם נוספת.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 31 כנוסח הוועדה, ללא הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - נגד רוחמה אברהם - בעד יולי-יואל אדלשטיין - בעד יעקב אדרי - בעד אהוד אולמרט - בעד חיים אורון - נגד זבולון אורלב - בעד דוד אזולאי - נגד ישראל אייכלר - אינו נוכח דליה איציק - נגד אפי איתם - בעד מיכאל איתן - בעד אריה אלדד - אינו נוכח בנימין אלון - בעד טלב אלסאנע - נגד אלי אפללו - בעד גלעד ארדן - בעד אורי יהודה אריאל - אינו נוכח זאב בוים - בעד אברהם בורג - נגד נעמי בלומנטל - בעד בנימין בן-אליעזר - אינו נוכח אלי בן-מנחם - נגד שלמה בניזרי - נגד דניאל בנלולו - אינו נוכח רוני בר-און - אינו נוכח רומן ברונפמן - נגד רוני בריזון - בעד ויקטור בריילובסקי - בעד מוחמד ברכה - נגד עזמי בשארה - נגד ענבל גבריאלי - בעד מיכאל גורלובסקי - בעד זהבה גלאון - נגד גילה גמליאל - בעד משה גפני - נגד עבד-אלמאלכ דהאמשה - נגד נסים דהן - נגד חמי דורון - אינו נוכח אברהם הירשזון - בעד צחי הנגבי - בעד צבי הנדל - בעד יצחק הרצוג - נגד מגלי והבה - בעד אבשלום וילן - נגד מתן וילנאי - נגד יצחק וקנין - נגד נסים זאב - נגד ג'מאל זחאלקה - נגד אליעזר זנדברג - אינו נוכח יחיאל חזן - אינו נוכח רשף חן - אינו נוכח ואסל טאהא - נגד אחמד טיבי - נגד דוד טל - אינו נוכח יגאל יאסינוב - בעד שאול יהלום - בעד אליהו ישי - אינו נוכח אהוד יתום - בעד דני יתום - נגד איתן כבל - נגד אילנה כהן - נגד אליעזר כהן - בעד אמנון כהן - נגד יצחק כהן - אינו נוכח רן כהן - נגד משה כחלון - בעד חיים כץ - בעד ישראל כץ - בעד אתי לבני - אינה נוכחת ציפי לבני - בעד לימור לבנת - בעד דוד לוי - אינו נוכח יצחק לוי - בעד אילן ליבוביץ - אינו נוכח יעקב ליצמן - נגד עוזי לנדאו - בעד יוסף לפיד - בעד עסאם מח'ול - נגד מיכאל מלכיאור - נגד עמרם מצנע - אינו נוכח יעקב מרגי - אינו נוכח יהודית נאות - בעד משולם נהרי - אינו נוכח מיכאל נודלמן - בעד דני נוה - בעד אורית נוקד - נגד לאה נס - בעד בנימין נתניהו - בעד מרינה סולודקין - אינה נוכחת ניסן סלומינסקי - אינו נוכח אפרים סנה - אינו נוכח גדעון סער - בעד גדעון עזרא - בעד מל פולישוק-בלוך - בעד אברהם פורז - אינו נוכח אופיר פינס-פז - נגד גילה פינקלשטיין - בעד מאיר פרוש - אינו נוכח יוסף פריצקי - אינו נוכח שמעון פרס - אינו נוכח יאיר פרץ -

אריה האן: נגד עמיר פרץ - אינו נוכח איוב קרא - אינו נוכח אברהם רביץ - אינו נוכח ראובן ריבלין - בעד חיים רמון - אינו נוכח אהוד רצאבי - בעד מיכאל רצון - בעד אברהם בייגה שוחט - אינו נוכח יובל שטייניץ - בעד מאיר שטרית - בעד יורי שטרן - בעד אילן שלגי - אינו נוכח סילבן שלום - אינו נוכח שלום שמחון - נגד אריאל שרון - בעד עמרי שרון - בעד יוסי שריד - נגד יולי תמיר - נגד אני חוזר על הקריאה בשנייה.

אריה האן: ישראל אייכלר - נגד אריה אלדד - אינו נוכח אורי יהודה אריאל - אינו נוכח בנימין בן-אליעזר - אינו נוכח דניאל בנלולו - בעד רוני בר-און - בעד חמי דורון - אינו נוכח אליעזר זנדברג - אינו נוכח יחיאל חזן - בעד רשף חן - בעד

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני מבקש דיון מיוחד, שתהיה פה הפסקה עד מחר בבוקר.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) דוד טל - נגד אליהו ישי - נגד

יולי יואל אדלשטיין: אתה מבין את חומרת הדברים שאתה עושה כרגע.

יולי יואל אדלשטיין: יש הצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: שב.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) יצחק כהן - נגד אתי לבני - בעד דוד לוי - אינו נוכח אילן ליבוביץ - בעד עמרם מצנע - אינו נוכח יעקב מרגי - נגד משולם נהרי - אינו נוכח מרינה סולודקין - אינה נוכחת ניסן סלומינסקי - בעד אפרים סנה - נגד אברהם פורז - אינו נוכח מאיר פרוש - נגד יוסף פריצקי - אינו נוכח שמעון פרס - אינו נוכח עמיר פרץ - נגד איוב קרא - בעד אברהם רביץ - אינו נוכח חיים רמון - נגד אברהם בייגה שוחט - אינו נוכח אילן שלגי - בעד סילבן שלום - אינו נוכח האם יש מישהו באולם שלא הצביע?

אריה האן: אין.

אריה האן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, מייד לאחר ההכרזה על התוצאות אנחנו נמשיך בהצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש מכולם לחזור למקומותיהם.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, רוצים הפסקת תיקון חצות.

איתן כבל: יש תיקון חצות.

עמרי שרון: שום הפסקה.

עמרי שרון: תתקזזו עם מי שצריך על מה שצריך.

עמרי שרון: אין הפסקות.

יובל שטייניץ: מחר בחצות נאפשר תיקון חצות.

יובל שטייניץ: היום לא.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, התוצאות: 59 בעד, 46 נגד.

ראובן ריבלין: סעיף 31 עבר לפי נוסח הוועדה.

ראובן ריבלין: עוברים לסעיף 32.

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה, מישהו נמצא פה?

ראובן ריבלין: לא נמצא.

יעקב ליצמן: גפני נמצא.

ראובן ריבלין: קבוצת חבר הכנסת ברכה, קבוצת בל"ד וגפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ומשה גפני לסעיף 32(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יעקב ליצמן – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 32(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: לחלופין – מי בעד לחלופין של הסתייגות ליצמן?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה הצבעה ההסתייגות לחלופין של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 32(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן כבל – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 32(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 32(1) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מצנע – אינו נוכח; חבר הכנסת בן-אליעזר – אינו נוכח; חבר הכנסת שמעון פרס – אינו נוכח.

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה, קבוצת בל"ד וחברי הכנסת טלב אלסאנע, ליצמן וגפני – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע, יעקב ליצמן ומשה גפני לסעיף 32(2) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: סעיף 32(3), חבר הכנסת גפני – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 32(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: גילה פינקלשטיין – מורידה; עמיר פרץ – לא נמצא, לא להצביע.

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה, קבוצת בל"ד וחבר הכנסת טלב אלסאנע – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 32(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: אורית נוקד ואיתן כבל – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברי הכנסת אורית נוקד, איתן כבל ורוני בריזון לסעיף 32(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא התקבל.

ראובן ריבלין: קבוצת מרצ וחבר הכנסת שוחט – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ ושל חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט לסעיף 32(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 32(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: הסתייגות לחלופין של חבר הכנסת ליצמן – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות לחלופין של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 32(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מתן וילנאי – אינו נוכח; חברת הכנסת דליה איציק – אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: עכשיו אנחנו מצביעים על הסתייגותם של חברי הכנסת פינס וסנה יחד, כי הסעיף הוא אותו דבר.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגויות של חברי הכנסת אופיר פינס-פז ואפרים סנה לסעיף 32(3) לא נתקבלו.

ראובן ריבלין: לא נתקבלו.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת יולי תמיר – אינה נוכחת; מיכאל מלכיאור – אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הרצוג – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לסעיף 32(3) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

אברהם בורג: אני פונה עכשיו, מכיוון שלא רציתי להפריע באמצע ההצבעה.

אברהם בורג: הסעיף בעמוד 148 אין לו שום מקום להתבטל.

אברהם בורג: יש עליו הסכמה מאוד רחבה.

אברהם בורג: זה סעיף שנוגע להקלות מס ליישובי הערבה.

אברהם בורג: אני מבקש לעשות על זה הצבעה אישית.

ראובן ריבלין: נקיים הצבעה אלקטרונית בעניין זה.

ראובן ריבלין: זה עניין אזורי סקטוריאלי.

אברהם בורג: יש על זה הסכמה רחבה של כל הבית.

ראובן ריבלין: אז בוודאי כולם ישתתפו בהצבעה.

ראובן ריבלין: זה לא אמצעי לגייס מצביעים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, בצירוף התיקונים - זה מהדברים שחבר הכנסת אברהם בורג דיבר עליהם.

אברהם בורג: אני מדבר על - - -

ראובן ריבלין: בצירוף לוח התיקונים להסתייגויות בסעיף 32(4) המוצע בפסקה (3)(ד): "אחרי גונן" יבוא "חצור- הגלילית'".

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו נקיים לעניין, הואיל והוא סקטוריאלי אבל הוא רחב, הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: נא להתכונן להצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: - - -

ראובן ריבלין: אני מדבר על סעיף 32(4), הצירוף של גפני עם לוח התיקונים.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, אני מבקש הצבעה אישית - - -

ראובן ריבלין: אנחנו נגיע.

ראובן ריבלין: אני מתחיל בהצבעה על סעיף 32(4).

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת גפני - ירים את ידו.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

מיכאל מלכיאור: אדוני, תעשה הצבעה אלקטרונית פעם אחת.

ראובן ריבלין: כבר קבעתי שלא התקבל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת משה גפני, קבוצת ברכה, קבוצת בל"ד וחבר הכנסת טלב אלסאנע ביקשו - - -

מיכאל מלכיאור: תעשה הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: שמעתי.

ראובן ריבלין: אנחנו נבדוק את זה עוד רגע.

ראובן ריבלין: אני קובע שההצבעה הבאה תהיה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הצבעה אלקטרונית על הצעת חבר הכנסת גפני.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 67 בעד ההסתייגות – 39 נגד – 52 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני, של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה, קבוצת בל"ד וחבר הכנסת טלב אלסאנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: אתם ביקשתם, קבוצת מרצ וחברי הכנסת אברהם שוחט ואורית נוקד, הצבעה שמית.

ראובן ריבלין: אתה מסכים להצבעה שמית בעניין זה?

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: אז למה אמרת לי?

ראובן ריבלין: ידוע, דבר חשוב מאוד הערבה.

ראובן ריבלין: הוא לא דבר מהותי, כי הוא סקטוריאלי, ובהחלט, כמו שקבעתי בנושא המגזר הערבי, אני מצביע על זה אלקטרונית ואקרא את השמות.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: אני קורא להצבעה, רבותי.

ראובן ריבלין: אני מתכונן להצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: נא לשבת במקום ולא יאמר אדם "הצבעתי - - -".

ראובן ריבלין: נא להצביע, בבקשה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 68 בעד ההסתייגות - 40 נגד - 52 נמנעים - אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ ושל חברי הכנסת אברהם שוחט ואורית נוקד לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, אתה רוצה שאני אקרא?

אברהם בורג: כן.

ראובן ריבלין: אני אקרא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יאיר פרץ - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אריאל.

ראובן ריבלין: אתה מסיר?

אורי אריאל: כן.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: קבוצת בורג - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: הצבעה אלקטרונית, רבותי.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 69 בעד ההסתייגות - 34 נגד - 52 נמנעים - אין ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: להלן תוצאות ההצבעה הקודמת על ההסתייגות בנושא של הערבה: בעד: קולט אביטל, חיים אורון, דוד אזולאי, ישראל אייכלר, אלי בן-מנחם, רומן ברונפמן, עזמי בשארה, זהבה גלאון, משה גפני, עבד-אלמאלכ דהאמשה, נסים דהן, יצחק הרצוג, אבשלום וילן, מתן וילנאי, יצחק וקנין, נסים זאב, ג'מאל זחאלקה, ואסל טאהא, אחמד טיבי, אלי ישי, דני יתום, איתן כבל, אילנה כהן, יצחק כהן, רן כהן, יעקב ליצמן, עסאם מח'ול, מיכאל מלכיאור, עמרם מצנע, יעקב מרגי, אורית נוקד, אפרים סנה, אופיר פינס-פז, מאיר פרוש, יאיר פרץ, עמיר פרץ, חיים רמון, אברהם שוחט, שלום שמחון ויוסי שריד.

ראובן ריבלין: כל אלה בעד.

ראובן ריבלין: נגד: רוחמה אברהם, יולי אדלשטיין, יעקב אדרי, אהוד אולמרט, אפי איתם, מיכאל איתן, בנימין אלון, אלי אפללו, גלעד ארדן, אורי אריאל, זאב בוים, נעמי בלומנטל, דניאל בנלולו, רוני בר-און, רוני בריזון, ויקטור בריילובסקי, ענבל גבריאלי, מיכאל גורלובסקי, אברהם הירשזון, צחי הנגבי, צבי הנדל, יחיאל חזן, רשף חן, יגאל יאסינוב, שאול יהלום, אליעזר כהן, משה כחלון, חיים כץ, אתי לבני, ציפי לבני, לימור לבנת, יצחק לוי, אילן לייבוביץ, עוזי לנדאו, יהודית נאות, מיכאל נודלמן, דני נוה, לאה נס, בנימין נתניהו, גדעון סער, גדעון עזרא, מל פולישוק-בלוך, אברהם פורז, איוב קרא, ראובן ריבלין, אהוד רצאבי, מיכאל רצון, יובל שטייניץ, יורי שטרן, אילן שלגי, אריאל שרון, עמרי שרון.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעה לחלופין של בורג.

ראובן ריבלין: מי בעד? תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות לחלופין של קבוצת חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: לחלופי חלופין - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות לחלופין של קבוצת חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא עבר.

ראובן ריבלין: לחלופי חלופי חלופין - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות לחלופין של קבוצת חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני קובע שלא עבר.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת סלומינסקי, יהלום וגילה פינקלשטיין הסירו את הסתייגותם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מגלי והבה הסיר, כן?

ראובן ריבלין: מגלי והבה איננו, לא נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מתן וילנאי - רגע, רבותי, רבותי.

ראובן ריבלין: עכשיו אני מודיע לכם - - -

לימור לבנת: - - -

ראובן ריבלין: עכשיו אני מודיע - גברתי, לא צריך.

ראובן ריבלין: את מתפרצת לדלת פתוחה - רבותי, סדרת ההצבעות המתחילות ממתן וילנאי ועד אברהם בייגה שוחט היא סדרת הצבעות שכל הסתייגות בה דומה לאחרת.

ראובן ריבלין: אני יודע שחבר הכנסת בורג ביקש לנסח לו הסתייגויות שתעמודנה כל אחת בפני עצמה, אבל הן נוסחו כפי שנוסחו, וכמובן, אני רק רוצה להסביר לחבר הכנסת בורג שאין פה עניין מהותי, אלא עניין סמנטי.

ראובן ריבלין: מי שמצביע נגד אחת, ביטל את כל האחרות.

ראובן ריבלין: מי שמצביע בעד אחת, קיבל את כל האחרות.

ראובן ריבלין: לכן, אין שום בעיה, ולכן, ברשותך - - -

אברהם בורג: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, השארתם לי את שיקול הדעת.

ראובן ריבלין: אין היגיון בהצבעות נפרדות.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת בורג.

ראובן ריבלין: בבקשה.

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: זו לא דמוקרטיה, אלה הסכמות שהיו וצריך למצות אותן.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, על-פי תקנון הכנסת, אם ההצעות דומות, ניתן לאחד אותן.

אברהם בורג: אני הגשתי הצעות בשם 52 חברי הכנסת.

אברהם בורג: באתי בדברים עם היועצת המשפטית מבעוד זמן, אמרתי לה: אני מבקש להגיש את ההצעות כך שהן תהיינה שונות, שלא יהיה אפשר לאחד אותן, חבר כנסת, חבר כנסת, בשם 52.

אברהם בורג: אמרה לי היועצת המשפטית, אדוני היושב-ראש:

אברהם בורג: אני מבקשת שתיתן לי לעשות את זה, כדי שאני לא אצטרך לבדוק פעמיים.

אברהם בורג: ליתר ביטחון, שלחתי לה גם מכתב בנושא הזה.

אברהם בורג: ההסתייגויות, כפי שהוגשו, הוגשו על דעת ומתוך הבנה שאי-אפשר לאחד אותן.

אברהם בורג: הורידו את הנושא הזה לוועדת הכנסת לפני שעתיים.

אברהם בורג: הצגתי את הדברים, לרבות המסמך.

אברהם בורג: אמרה לי היועצת המשפטית: "אי- אפשר לאחד אם אין הסכמה של המסתייגים".

אברהם בורג: אין הסכמה של המסתייגים.

אברהם בורג: אני מבקש שאדוני ישאל את היועצת המשפטית, כי מישהו באיזה מקום הטעה אותי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און, נא לשבת.

ראובן ריבלין: שמעתי.

ראובן ריבלין: אתה לא צריך להשיב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, אפשר בפיליבסטר למשוך זמן.

ראובן ריבלין: אני מסכים, כדי לא לפגוע ביושר האינטלקטואלי, לעשות הפסקה.

ראובן ריבלין: כמה זמן אתה רוצה להרוויח?

ראובן ריבלין: - נעשה הפסקה.

ראובן ריבלין: אני לא אצביע את חברי הכנסת על דבר שהוא אותו דבר.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש - - -

ראובן ריבלין: אם הם בעד, הם בעד, ואם הם נגד, הם נגד.

ראובן ריבלין: אדוני רוצה הצבעות רק בשביל למשוך זמן, אני אשמח לעשות הפסקה במקום זה, אבל לא לבזות את חברי הכנסת, שיצביעו על דבר שהוא לא ממשי.

אברהם בורג: אדוני, ברשותך, הטיעון הזה, עם כל הכבוד והיקר, קשה לי לקבל אותו, משום שלאחר ההצבעה הראשונה כבר התברר הרוב, תצביע הצבעה אחת שתפיל את כל ההסתייגויות.

אברהם בורג: איזה מין טיעון זה?

ראובן ריבלין: לא, לא, חבר הכנסת בורג.

ראובן ריבלין: יש הצעות שהן ממין אחר.

ראובן ריבלין: כמובן שהרוב הוא רוב דורסני.

אברהם בורג: אני לא אשם שהיועצת המשפטית של הכנסת שאתה עומד בראשה ניסחה לי אחרת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, אתה יש לך הסתייגות כדי לדבר.

ראובן ריבלין: כל אחד קיבל זמן כדי לדבר.

ראובן ריבלין: ההסתייגויות האלה נותנות זמן דיבור.

ראובן ריבלין: מבחינת היושר האינטלקטואלי, אי-אפשר להצביע על כל אחת בנפרד - - - אם אדוני רוצה הפסקה, נעשה הפסקה.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, תקנון זה לא חוג לפילוסופיה, ויש לי זכות להצביע, אני מבקש להצביע על זה.

אברהם בורג: אם אדוני יש לו דעה אחרת, אני מבקש לשמוע את חוות דעתה של היועצת המשפטית שהנחתה אותי להגיש כך, בשם כל חברי האופוזיציה.

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

ראובן ריבלין: היועצת המשפטית, בואי בבקשה אלי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, תודה רבה.

ראובן ריבלין: אין צורך להשיב, אני רוצה לשמוע את היועצת המשפטית.

ראובן ריבלין: אני לא אתן להצביע על דבר שהוא אותו דבר.

ראובן ריבלין: אני אהיה מוכן בהחלט לעשות הפסקה.

ראובן ריבלין: נשמע את היועצת המשפטית, אם היא תאמר לי שאני מחויב לעשות דברים אבסורדיים.

ראובן ריבלין: קיבלתי את המלצת היועצת המשפטית.

ראובן ריבלין: בכל פעם שזה יהיה עוקב בצורה ברורה, דעתי תתקבל.

ראובן ריבלין: בכל פעם שזה לא עוקב בצורה ברורה, דעתו של - - -

זהבה גלאון: היא משנה את דעתה בהתאם לשואל.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גלאון, למה לעלוב ביועצת משפטית?

ראובן ריבלין: זה לא נאה.

ראובן ריבלין: אני מפחד שיכתבו עלייך בעיתון מחר שאת אומרת דבר נגד הייעוץ המשפטי, דבר חמור יאמרו.

ראובן ריבלין: כרגע אני מצביע על כל אחד בנפרד.

אברהם בורג: לא, אני רוצה את העיקרון.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, לי במליאה יש דין-ודברים רק אתך.

ראובן ריבלין: ידבר אדוני אלי.

אברהם בורג: סליחה, אדוני היושב-ראש, אני לא יכול לקבל את ההיגיון של דבריך.

אברהם בורג: אם הייתי יודע אותו מראש, הייתי מבקש שהיא תקפיץ כל שלושה מספרים.

ראובן ריבלין: אני מצטער, אבל - - -

אברהם בורג: אני פעלתי על-פי הנחיות שניתנו לי על-ידי - - -

ראובן ריבלין: גם כל 75 מספרים זה עוקב.

אברהם בורג: אם הייתי יודע שזה ההיגיון, שלא מופיע בשום מקום - הדבר היחיד שכתוב בתקנון: "כאשר קיימות הסתייגויות שונות לסעיף אחד, תתקיים הצבעה נפרדת על כל הסתייגות".

אברהם בורג: כתבתי ליועצת המשפטית, עם העתק אליך: אני מבקש להגיש הסתייגויות אישיות שונות בשם כל אחד מחברי הכנסת.

אברהם בורג: אם המערכת של הכנסת הנחתה אותי לא נכון, אי-אפשר לגזול ממני את זכותם של 52 חברים.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: לגבי הסדרה הזאת אין בעיה כי אתה צודק.

אברהם בורג: אני רוצה את העיקרון.

ראובן ריבלין: לגבי הסדרה הזאת אין בעיה, ישב אדוני.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני - מי בעד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מתן וילנאי - מי בעד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת דליה איציק, האם היא נוכחת?

ראובן ריבלין: אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: אופיר פינס - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סנה - מי בעד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אפרים סנה לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת יולי תמיר - מי בעד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מלכיאור - מי בעד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק הרצוג נמצא פה?

ראובן ריבלין: כן.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חיים רמון – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דני יתום – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן כבל – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שוחט – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת קולט אביטל – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שלום שמחון – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אורית נוקד – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלי בן-מנחם - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אלי ישי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: שלמה בניזרי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים דהן – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אמנון כהן – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אמנון כהן לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אמנון כהן יש לי פעם שנייה – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אמנון כהן לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דוד אזולאי – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת משולם נהרי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק וקנין – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יאיר פרץ – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יעקב מרגי – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יוסי שריד – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת זהבה גלאון – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רומן ברונפמן – מי נגד?

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אבשלום וילן – מי נגד?

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן – מי נגד?

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אברהם רביץ - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מאיר פרוש – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אייכלר – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עסאם מח'ול – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עסאם מח'ול לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אחמד טיבי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: עמיר פרץ - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: אילנה כהן - אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: דוד טל - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עזמי בשארה – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ואסל טאהא – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ואסל טאהא לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה מסיר, תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תוספת בלוח ההסתייגות, לוח מס' 3 בלוח התיקונים, לסעיף 32(4).

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דוד אזולאי ביקש פעם ראשונה וניתן לו הצבעה אלקטרונית, אין שום סיבה שלא ניתן לו.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הצבעה לדוד אזולאי.

ראובן ריבלין: בבקשה, נא להצביע, מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 70 בעד ההסתייגות – 41 נגד – 52 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 41 בעד לעומת 52 נגד, ללא נמנעים, ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לסעיף 32(4) של חבר הכנסת דוד אזולאי נוסף – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: דוד אזולאי יצא?

ראובן ריבלין: הוא פה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 32(4) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, סעיף 32(5).

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה, בבקשה - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד, של קבוצת חבר הכנסת אברהם בורג ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ומשה גפני לסעיף 32(5) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לסעיף 32(6), חבר הכנסת גפני – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 32(6) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לסעיף 32(7), חבר הכנסת גפני – מי בעד ?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 32(7) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: סעיף 32(8), חבר הכנסת גפני – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 32(8) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לסעיף 32(9), חברי הכנסת משה גפני ורוני בריזון – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה הצבעה ההסתייגות של חברי הכנסת משה גפני ורוני בריזון לסעיף 32(9) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לסעיף 32(10), קבוצת ברכה, בל"ד, טלב אלסאנע וגפני – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה הסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ומשה גפני לסעיף 32(10) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצת בורג – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 32(10) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לחלופין - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות לחלופין של קבוצת חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 32(10) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לחלופי חלופין – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות לחלופין של קבוצת חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 32(10) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: לחלופי חלופי חלופין – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות לחלופין של קבוצת חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 32(10) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: לחלופין אחרון – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

יצחק כהן: ומי נמנע?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לך על שהפנית את תשומת לבי.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות לחלופין של קבוצת חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 32(10) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: להצביע ביד אחת, יד אחת להרים, לא שתיים.

ראובן ריבלין: לסעיף בורג גמרנו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סלומינסקי, הם חזרו, הם ירדו.

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה לסעיף 32(11) – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ומשה גפני לסעיף 32(11) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצת מרצ וחבר הכנסת שוחט – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ ושל חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט לסעיף 32(11) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 32(11) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לחלופין של ליצמן – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות לחלופין של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 32(11) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: לחלופי חלופין - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה הצבעה ההסתייגות לחלופין של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 32(11) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: 32(12), קבוצת רצאבי וגפני – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אהוד רצאבי ושל חבר הכנסת משה גפני לסעיף 32(12) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: 32(13), קבוצת ברכה ובל"ד ואלסאנע ובריזון וגפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע, רוני בריזון ומשה גפני לסעיף 32(13) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: 32(14), ברכה, בל"ד וחברי הכנסת אלסאנע וגפני – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ומשה גפני לסעיף 32(14) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: קבוצת רצאבי הסירה.

ראובן ריבלין: לסעיף 32(15), חבר הכנסת גפני – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברי הכנסת משה גפני ורוני בריזון לסעיף 32(15) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: לסעיף 32(16), ברכה, בל"ד, טלב אלסאנע וגפני – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ומשה גפני לסעיף 32(16) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל, פשוט לא להאמין.

ראובן ריבלין: קבוצת רצאבי ירדה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני לסעיף 32(17) - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברי הכנסת משה גפני ורוני בריזון לסעיף 32(17) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, כל כך הרבה הסתייגויות.

ראובן ריבלין: פעם אחת צריך להצביע בעדך, אני חושב.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: לסעיף 32(18), קבוצת רצאבי וחבר הכנסת גפני – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אהוד רצאבי ושל חבר הכנסת משה גפני לסעיף 32(18) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: לסעיף 32(19), קבוצת ברכה, בל"ד, טלב אלסאנע וגפני – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ומשה גפני לסעיף 32(19) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: בריזון.

ראובן ריבלין: קבוצת יצחק כהן – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 32(19) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: לסעיף 32(20), יצחק כהן – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 32(20) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: לסעיף 32(21), קבוצת ברכה, בל"ד, אלסאנע וגפני – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע, רוני בריזון ומשה גפני לסעיף 32(21) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: לסעיף 32(22), גפני – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 32(22) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: קבוצת רצאבי, קבוצת ברכה, קבוצת בל"ד וחבר הכנסת טלב אלסאנע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אהוד רצאבי, של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 32(22) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: סעיף 32(23), חבר הכנסת גפני כמובן - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, נצביע אלקטרונית.

ראובן ריבלין: אתם לא מצביעים, אין לכם כוח, נעורר אתכם.

ראובן ריבלין: בבקשה, נא להצביע.

ראובן ריבלין: ההצבעה היא אלקטרונית.

ראובן ריבלין: הסתייגות גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 71 בעד ההסתייגות - 33 נגד- 24 נמנעים - אין ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 32(23) נתקבלה.

ראובן ריבלין: טוב, רבותי חברי הכנסת, בעד - 33, נגד – 24 - - -

קריאות: לא - - -

ראובן ריבלין: מה זה לא הצביע?

ראובן ריבלין: מה לא הצביע?

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו רואים תופעה ששורה שלמה לא הצביעה, ולכן אני קובע - - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא, לא.

קריאה: - - - וכולם היו במקומות שלהם.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, שבו, שבו.

ראובן ריבלין: אני לא יודע מה לעשות.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, אני יכול לומר משפט?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד, בבקשה.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, אנחנו יושבים כאן, כמה?

יוסי שריד: מ=14:00, כבר כמה זה?

יוסי שריד: 12 שעות - - -

קריאות: - - -

יוסי שריד: הצבעה אחרי הצבעה.

יוסי שריד: זהבה, למה את לא נותנת לי אף פעם לומר משפט אחד?

קריאות: - - -

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, אנחנו יושבים 12 שעות.

יוסי שריד: האופוזיציה לא הצליחה להעביר אפילו הצבעה אחת.

יוסי שריד: אחרי 12 שעות, האופוזיציה מצליחה להעביר את ההצבעה הראשונה, ואז דווקא מוצאים איזה פגם בהצבעה, לאחר שהכלל כל הערב היה שלא מתקנים הצבעות.

יוסי שריד: אתה בעצמך קבעת את הכלל, עמדת בכלל הזה במשך 12 שעות.

יוסי שריד: בהצבעה הראשונה והיחידה שהאופוזיציה זוכה - אנחנו רוצים עכשיו לטרוף את הקלפים ולשנות את הכללים?

יוסי שריד: זה לא מתקבל על הדעת.

יוסי שריד: מה זה שורה שלמה לא הצביעה?

ראובן ריבלין: תודה.

יוסי שריד: לא הצביעה - לא הצביעה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, בהחלט יכול להיות - לפחות באופן תיאורטי - שתהיה נקודת זמן שבה לקואליציה לא יהיה רוב באולם, אבל זה לא היה המצב.

גדעון סער: היה רוב ברור, ואגף שלם לא נקלט, ואנשים הצביעו - לרבות אני, אדוני היושב-ראש - אבל רבים אחרים שהיו במקומותיהם, ולא עלתה טענה מהסוג הזה ולא ניתן לגנוב הצבעה כאשר לא היה להם רוב שהצביע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן.

ראובן ריבלין: אני מבקש לשאול אדם רציני שאלה, ברשותכם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן, האם אדוני ישב במקום?

מיכאל איתן: כן.

ראובן ריבלין: והצביע, והצבעתו לא נקלטה?

מיכאל איתן: ההצבעה שלי לא נקלטה, אבל אני מודה - - -

ראובן ריבלין: ואתה ישבת במקום והצבעת.

מיכאל איתן: אני לא הצבעתי.

מיכאל מלכיאור: איזה פלא.

מיכאל מלכיאור: הוא לא הצביע וזה לא נקלט.

מיכאל מלכיאור: ..

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: רבותי, אני שמח.

ראובן ריבלין: אדוני שר האוצר, ההסתייגות היא לא מהותית.

ראובן ריבלין: זה שהתקבלה ההסתייגות - שום דבר לא קרה, כי הוא כותב: "או 5,000 קנס".

ראובן ריבלין: יתקנו את זה.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: השר נתניהו ביקש לדבר.

ראובן ריבלין: אדוני, בבקשה.

בנימין נתניהו: אני רוצה לדווח ליושב-ראש - - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: רבותי, לא להוסיף רק שמן על המדורה.

ראובן ריבלין: ראינו מה היה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש - - -

ראובן ריבלין: רק רגע.

ראובן ריבלין: עסאם מח'ול רוצה לדבר.

ראובן ריבלין: גדעון, אתה שמת לב איזו הסתייגות התקבלה?

גדעון סער: לא חשוב לי, אדוני היושב-ראש.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: רבותי, תודה.

ראובן ריבלין: אתה רוצה לדבר - דבר.

ראובן ריבלין: אני עושה הצבעת ניסיון.

ראובן ריבלין: אולי לא יידלק עוד פעם.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, יש לי הצעה.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, העניין לא קשור בתוכנה של ההסתייגות.

קריאות: - - -

עסאם מח'ול: הבלון השחור יורד על ראשה של הכנסת.

קריאות: - - -

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, התמונה היתה ברורה גם ליושב-ראש עצמו, כאשר החליט להצביע בהצבעה הזאת דווקא אלקטרונית, כי הוא ראה שאין רוב בשורות הימין של הקואליציה - -

ראובן ריבלין: תודה.

עסאם מח'ול: - - והוא החליט - אנחנו ראינו את החברים רצים.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני עושה רגע הצבעת ניסיון לראות אם זה נדלק.

ראובן ריבלין: אם זה נדלק - אין סיבה לומר שזה לא נדלק קודם.

קריאות: - - -

מיכאל מלכיאור: תקבלו פעם אחת את האמת - - - יושב-ראש קובע - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סער, תשב בבקשה.

ראובן ריבלין: תשב בבקשה.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו לא נתחיל לעשות שיטות חדשות בכנסת.

ראובן ריבלין: ההצבעה שקובעת היא זו ששם.

ראובן ריבלין: לא תהיה הצבעה אחרת שתקבע, ולא זעקות ולא צעקות.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש - - -

ראובן ריבלין: בשביל מה, אדוני?

ראובן ריבלין: למה?

ראובן ריבלין: ישב אדוני, לא צריך לעזור לי.

ראובן ריבלין: אני עושה הצבעת ניסיון.

יוסי שריד: לא, אין טעם לעשות הצבעת ניסיון.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: שמעתי.

ראובן ריבלין: יצביעו מי שהיה בחדר.

ראובן ריבלין: מי שלא רוצה - - - אני עושה הצבעת ניסיון, רוצה לראות אם זה ייקלט או לא.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מאפס ומבקש מכולם להצביע הצבעת ניסיון.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 72 בעד ההסתייגות - 29 נגד - 53 נמנעים - אין

דליה איציק: הנה, אתה רואה.

ראובן ריבלין: רבותי, ובכן, אני קובע שההצבעה היתה 33 בעד, 24 נגד.

ראובן ריבלין: ההסתייגות נתקבלה.

ראובן ריבלין: להפסיק את מחיאות הכפיים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים הלאה.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: קבוצת רצאבי, קבוצת ברכה, קבוצת בל"ד וחבר הכנסת טלב אלסאנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אהוד רצאבי, של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 32(24) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לסעיף 32(25), חבר הכנסת גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 32(25) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה, קבוצת בל"ד וחברי הכנסת טלב אלסאנע ורוני בריזון - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 73 בעד ההסתייגות - 47 נגד - 57 נמנעים - אין ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ורוני בריזון לסעיף 32(25) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 47 בעד, 57 נגד.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: לסעיף 32(26), חבר הכנסת גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 32(26) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, בל"ד וטלב אלסאנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אהוד רצאבי, של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 32(26) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: לסעיף 32(27), חבר הכנסת גפני מציע - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 32(27) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה, קבוצת בל"ד וחברי הכנסת טלב אלסאנע ורוני בריזון - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ורוני בריזון לסעיף 32(27) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: גברתי חברת הכנסת איציק, בלי הפסקה אני נמצא פה.

ראובן ריבלין: כל הזמן בלי הפסקה ממש, כל הזמן לדבר.

ראובן ריבלין: לסעיף 32(28), חבר הכנסת גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 32(28) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: קבוצת ברכה, בל"ד וטלב אלסאנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אהוד רצאבי, של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 32(28) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: סעיף 32(29), חבר הכנסת גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 32(29) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רמון, אנחנו בעיצומה של הצבעה.

ראובן ריבלין: כל הזמן אתם מנהלים דיונים פה.

ראובן ריבלין: פשוט זה מקשה מאוד, ואחר כך אתם תטענו שלא מקשיבים לכם.

ראובן ריבלין: ברכה, בל"ד וחברי הכנסת טלב אלסאנע ורוני בריזון - מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ורוני בריזון לסעיף 32(29) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: סעיף 32(30), ההסתייגות של חבר הכנסת גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 32(30) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת גפני לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות קבוצת ברכה, בל"ד וטלב אלסאנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 32(30) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברי הכנסת משה גפני ורוני בריזון לסעיף 32(31) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חבר הכנסת גפני לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת משה גפני - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אהוד רצאבי ושל חבר הכנסת משה גפני לסעיף 32(32) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חבר הכנסת אברהם בורג - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג ושל חבר הכנסת רוני בריזון לסעיף 32(33) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות קבוצת ברכה, בל"ד, בורג וטלב אלסאנע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד, של קבוצת חבר הכנסת אברהם בורג ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 32(34) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות חברי הכנסת איוב קרא, יצחק כהן ואורית נוקד - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של חברי הכנסת איוב קרא, יצחק כהן ואורית נוקד לסעיף 32(34) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: קבוצת רצאבי - מסירים, תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות קבוצת בורג - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 32(35) לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ועכשיו מצביעים הצבעה אלקטרונית על סעיף 32, עם ההסתייגות שנתקבלה, כולל לוח התיקונים, שקובעת, שכל מה שכתוב בחוק הוא נכון אבל אפשר אלטרנטיבה של 5,000 שקלים.

ראובן ריבלין: כולם יתכוננו להצבעה, שלא יהיה חלילה מצב שמישהו ישן ואחר כך לא הצביע.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 74 בעד סעיף 32, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה - 59 נגד- 46 נמנעים - אין סעיף 32, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

ראובן ריבלין: ברוב של 59, בהתנגדות של 46, נתקבלה הצעת הוועדה בהסתייגות שהתקבלה על-ידי רוב חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חברי הכנסת.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, יש כאן הצבעה שאם אדוני יחיל עליה רציפות, יש לנו בעיה עם זה.

ראובן ריבלין: כן, אבל מה שכתוב אחד אחרי השני קבעה היועצת המשפטית ואני שומע לה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, כיוון שאתה מעביר את השרביט, אני רוצה לוודא שהיושב-ראש שמחליף אותך ער לחוות הדעת של היועצת המשפטית של הכנסת, שניתן לאחד סעיפים רק אם פועלים על-פי סעיף 131, וזה יורד לוועדת הכנסת.

זהבה גלאון: שכל הכנסת תדע שלא ניתן לאחד סעיפים על-פי הרצון הקודם.

ראובן ריבלין: ובכן, הייעוץ המשפטי שניתן לי קובע, שכאשר הסעיפים עוקבים בצורה ברורה, ניתן להצביע על כל הסעיפים העוקבים יחד.

זהבה גלאון: אבל הרגע שמעתי חוות דעת אחרת.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת זהבה גלאון, אני לא נבהל מצעקות מהצד הזה, בטח אני לא אבהל מצעקות מהצד הזה.

ראובן ריבלין: שמעתי, תודה רבה.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לשמוע מה היועצת המשפטית אומרת ליושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף 33.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת סעיף 33.

אברהם בורג: רק רגע.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש כנסת לשעבר, התאפקתי לשמוע הערות פוגעות, כי עדיין לא עליתי לדוכן.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקווה שאתה לא חושב ברצינות את הדברים שכרגע נאמרו למיקרופון.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 33, הסתייגות של חבר הכנסת גפני - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של קבוצת מרצ וחבר הכנסת שוחט - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ ושל חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של קבוצת בורג - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של קבוצת אזולאי - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להבין דבר אחד, שואלים יועצת משפטית, כשהיא אומרת אסור - אסור, כשהיא אומרת מותר, גם אסור?

יולי יואל אדלשטיין: לא, אנחנו עוד לא הגענו לדברים שאליבא דיועצת המשפטית מותר.

מיכאל איתן: על 50 הסתייגויות - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן, שמעתי את דעתך, תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בר-און, אתה מפריע לי כרגע.

יולי יואל אדלשטיין: היועצת המשפטית לכנסת קבעה בבירור באילו סעיפים מותר להצביע בצורה שהוצעה על-ידי קודמי כאן.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, מותר לחברי הכנסת שתקרא את חוות דעתה של היועצת המשפטית?

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו בעד עמוד 166, הסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בר-און, אנחנו בהצבעות, שב בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: היועצת המשפטית תוכל לדבר אתך מבלי שתפריע להצבעה.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, זה בדיוק המקרה.

רוני בר-און: על כל הסט הזה מצביעים ביחד, מבורג ועד מלכיאור.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת עמרם מצנע - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמרם מצנע לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בן-אליעזר - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שמעון פרס - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת אפרים סנה - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אפרים סנה לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: יצחק הרצוג - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נצביע אלקטרונית על הסתייגותו של חבר הכנסת חיים רמון.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש מכמה מהחברים להתעורר, יש הצבעה אלקטרונית.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, מצביעים על הסתייגותו של חבר הכנסת חיים רמון.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: אני מניח, שגם יושב-ראש הכנסת רוצה להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 75 בעד ההסתייגות - 45 נגד - 55 נמנעים - אין ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מצרף את קולו של יושב-ראש הכנסת למתנגדים - בעד - 45, נגד 56 בצירוף קולו של ראובן ריבלין.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות הוסרה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דני יתום - מי בעד ההסתייגות שלו, מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו בעמוד 167.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם שוחט - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: שלמה בניזרי - אינו נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת אמנון כהן - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אמנון כהן לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: משולם נהרי - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

נסים זאב: אני מסיר את ההסתייגות שלי, כי אף אחד לא יודע כאן על מה הוא מצביע.

יולי יואל אדלשטיין: נסים זאב הסיר את הסתייגותו.

יולי יואל אדלשטיין: יעקב מרגי - מי בעד ההסתייגות של מרגי?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת רן כהן - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רן כהן לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת כנסת זהבה גלאון לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רומן ברונפמן - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אברהם רביץ - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת עסאם מח'ול - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עסאם מח'ול לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לעמוד 169, ישר להסתייגותו של חבר הכנסת אחמד טיבי.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת עמיר פרץ - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חברת הכנסת אילנה כהן - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אילנה כהן לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד טל, אתה מבקש להסיר?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מבקש להוריד את ההסתייגות שלי כי אני חס על קולו של היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד טל מסיר את ההסתייגות שלו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עזמי בשארה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ואסל טאהא - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה לסעיף 33 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טלב אלסאנע - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על סעיף 33 כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה תהיה אלקטרונית, לכן אני מבקש מכולם לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 76 בעד סעיף 33, כהצעת הוועדה - 56 נגד - 44 נמנעים - אין סעיף 33, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד - 57 בצירוף קולו של היושב-ראש, נגד - 44, אין נמנעים, לכן סעיף 33 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 34 פלוס תיקונים בלוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: קבוצת בורג, לסעיף 34 בעמוד 169.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של קבוצת אברהם בורג - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אברהם בורג , של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ומשה גפני לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

נסים זאב: לא כתוב מיהם חברי הקבוצה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים, חברי הכנסת, לעמוד 170 ומגיעים להסתייגות של קבוצת מרצ וחבר הכנסת שוחט.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של קבוצת מרצ וחבר הכנסת שוחט - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ ושל חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של קבוצת אזולאי - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מצנע - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בן-אליעזר - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שמעון פרס - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

נעמי בלומנטל: חבר הכנסת בורג, אני רוצה לשאול אותך, אתה רואה על מה אתה מצביע?

נעמי בלומנטל: 417,843 שקלים - - -

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת בלומנטל, אל תפריעי במהלך ההצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אופיר פינס-פז – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: לא אושר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אפרים סנה – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אפרים סנה לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: לא אושר.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לעמוד 171.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת יולי תמיר – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: לא אושר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: לא אושר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק הרצוג - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתנצל, לא ראיתי אותך מרוב החברים שסבבו אותך.

יולי יואל אדלשטיין: אתה מסיר את ההסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים רמון – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דני יתום – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: קריאה: - - -

יולי יואל אדלשטיין: יצחק הרצוג הסיר את ההסתייגות שלו, ואני מודיע על זה גם לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן כבל – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אברהם שוחט – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת קולט אביטל – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שלום שמחון – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת אורית נוקד – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלי בן-מנחם– מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלי ישי – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אליהו ישי לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: שלמה בניזרי - לא נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים דהן – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מוצאים את עצמנו בעמוד 172.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אמנון כהן – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אמנון כהן לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק כהן – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד אזולאי – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נהרי - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת וקנין – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, לידיעתכם, בשעה 02:45 אנחנו נכריז על הפסקה.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת.

): אנחנו נכנס את ועדת הכנסת בשעה 02:45 להמשך הדיון שהתחלנו כמדומני בשעה 22:45.

): תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

הצעת חוק-יסוד: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יאיר פרץ – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יעקב ליצמן: אדוני, אני רוצה לדעת מתי אתה - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, יש לי הצעה לסדר.

יולי יואל אדלשטיין: למה?

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בהצבעות, מה פתאום?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת, אתמול הגעת לכנסת?

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב מרגי – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב מרגי לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסי שריד – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים אורון – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רן כהן – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רן כהן לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת זהבה גלאון – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ברונפמן – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יצחק כהן: זה לא עבר.

יאיר פרץ: זה לא עבר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אבשלום וילן – לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לעמוד 173.

יולי יואל אדלשטיין: על מנת להסיר כל ספק, אנחנו נערוך הצבעה אלקטרונית.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש מכולם לשבת, רק ההצבעה מן המקום תיחשב.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 77 בעד ההסתייגות – 43 נגד – 51 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: נגד – 52, לרבות ראובן ריבלין; בעד – 43.

יולי יואל אדלשטיין: יחסי הכוחות ברורים וההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רביץ - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מאיר פרוש – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה גפני - איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ישראל אייכלר – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מוחמד ברכה – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מח'ול – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עסאם מח'ול לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אחמד טיבי – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עמיר פרץ – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת אילנה כהן – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אילנה כהן לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד טל – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד טל לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בשארה – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זחאלקה – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לסעיף 34 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טאהא - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, אנחנו עוברים לעמוד 174, להסתייגות של לא אחר מחבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הוא מסיר את ההסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טלב אלסאנע לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אנחנו נצביע אלקטרונית על סעיף 34.

קריאות: - - -

יולי יואל אדלשטיין: סליחה, אני מתנצל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נצביע על סעיף 34 כנוסח הוועדה לרבות לוח התיקונים, אלקטרונית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: אני מצרף את קולו של ראובן ריבלין בעד.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 78 בעד סעיף 34, כהצעת הוועדה - 53 נגד - 42 נמנעים - אין סעיף 34, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד - 53, לרבות ראובן ריבלין, נגד - 42, סעיף 34 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו ניגשים להצבעה על סעיף 35 בעמוד 174, ומוצאים שם קבוצת בורג, קבוצת ברכה, קבוצת בל"ד, חבר הכנסת טלב אלסאנע, חבר הכנסת משה גפני.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות הזאת?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אברהם בורג, של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, של קבוצת סיעת בל"ד ושל חברי הכנסת טלב אלסאנע ומשה גפני לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: קבוצת מרצ ובייגה שוחט - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ ושל חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 175, קבוצת אזולאי - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בורג לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת מצנע - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת עמרם מצנע לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שמעון פרס - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי ומי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מתן וילנאי לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת אפרים סנה - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אפרים סנה לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת יולי תמיר לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק הרצוג.

יצחק הרצוג: מסיר.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים רמון לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 176.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דני יתום לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת שלום שמחון לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני הכרזתי על הפסקה ברבע - - -

יצחק כהן: - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת כהן, מה קרה לך?

יולי יואל אדלשטיין: חוץ מן השעה המאוחרת, קצת נימוסים בסיסיים יש לך?

יולי יואל אדלשטיין: אני יכול לגמור משפט?

קריאות: - - -

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מודיע - - -

קריאות: - - -

יולי יואל אדלשטיין: אני מודיע - - - חבר הכנסת ליצמן, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מודיע שההפסקה תהיה בתום ההצבעות על הסעיף הזה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק כהן, אילו היית קצת שומר על נימוסים, היית חוסך מעצמך את הבושה עכשיו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת אורית נוקד – מי בעד ההסתייגות שלה, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלי ישי - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שלמה בניזרי - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים דהן לעומת זה נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת נסים דהן לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אמנון כהן גם הוא נמצא - מי בעד ההסתייגות שלו, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אמנון כהן לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא חברי, אתה נמנע כל הזמן דווקא על סיעת ש"ס, יצחק כהן.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משולם נהרי - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לעמוד 177.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק וקנין לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של יאיר פרץ - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת יאיר פרץ לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של נסים זאב - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: יעקב מרגי - לא נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של יוסי שריד - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי שריד לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חיים אורון - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של רן כהן - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת רן כהן לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של זהבה גלאון - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של רומן ברונפמן - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת רומן ברונפמן לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של אבשלום וילן - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של יעקב ליצמן - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: רביץ - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של מאיר פרוש - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של משה גפני - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת משה גפני לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של ישראל אייכלר - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת ישראל אייכלר לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של מוחמד ברכה - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של עסאם מח'ול - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת עסאם מח'ול לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של עמיר פרץ - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של אילנה כהן - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חברת הכנסת אילנה כהן לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של דוד טל - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת דוד טל לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של עזמי בשארה - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של ג'מאל זחאלקה - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ואסל טאהא - לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה לסעיף 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: נצביע על סעיף 35.

יולי יואל אדלשטיין: לא התקבלו בו הסתייגויות, ולכן נצביע עליו כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מייד בתום ההצבעה - אני מכריז על הפסקה עד 03:30.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: אני מצרף לתומכים את קולו של יושב-ראש הכנסת ראובן ריבלין.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 78 בעד סעיף 35, כהצעת הוועדה – 53 נגד – 40 נמנעים – אין סעיף 35, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד - 54, נגד – 40.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע שסעיף 35 נתקבל כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: ניפגש בשעה 03:30 במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: (הישיבה נפסקה בשעה 02:50 ונתחדשה בשעה 03:35.

יולי יואל אדלשטיין: )

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש מחבר הכנסת רוני בר-און למסור למליאה את ההחלטה שנתקבלה זה עתה בוועדת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רוני בר-און, בבקשה.

): אדוני היושב-ראש - - -

קריאות: - - -

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מקנא בכם איך עוד לא התעייפתם.

יולי יואל אדלשטיין: תנו ליושב-ראש ועדת הכנסת לדבר בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רן כהן, יושב-ראש ועדת הכנסת מנסה - - -

רן כהן: הדמוקרטיה שסועה.

יולי יואל אדלשטיין: אתה עוד לא יודע מה ההחלטה, חבר הכנסת רן כהן.

יולי יואל אדלשטיין: המליאה עוד לא שמעה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

זהבה גלאון: את זה הוא כבר יודע.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת גלאון, תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד טל, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני, בבקשה.

): תודה רבה.

): אדוני היושב-ראש - - -

קריאות: - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלי אפללו, סגן השר מיכי רצון, אתם כרגע לא עוזרים.

יולי יואל אדלשטיין: אתם עושים בדיוק את ההיפך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת פינס, אם תוכל לשבת אני אשמח.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

): לחברי העבודה הנסערים אני רק יכול לומר שמזכ"ל המפלגה שלכם אמר כאן בפה מלא לפני פחות מדקה שאנחנו עשינו ב=03:30 מה שהוא היה עושה ב=11:00.

זהבה גלאון: אז הוא אמר.

): לא אמרת את זה?

): מה אמרת?

קריאה: - - -

יולי יואל אדלשטיין: אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, אנחנו נשמח לשמוע מה בדיוק ההחלטה של הוועדה.

): אתה אפילו לא מסתכל בעיניים בשביל להגיד שאני משקר, אופיר.

): תתבייש לך.

): זה בדיוק מה שאמרת, אברום שמע ולא הכחיש.

אופיר פינס-פז: זה לא בדיוק מה שאמרתי.

אופיר פינס-פז: אתה יודע שזה לא בדיוק מה שאמרתי.

אופיר פינס-פז: אני אגיד את מה שאמרתי.

): זה בסדר, אלה פרפורי הגסיסה של הפיליבסטר שלכם.

): על-פי סעיף 131 - - -

ישראל אייכלר: מנסים את הסבלנות שלנו.

מאיר פרוש: לגבי המידע - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מאיר פרוש, השעה מאוחרת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: באמת, אל תכריחו אותי להתחיל עם הערות וקריאות לסדר.

יולי יואל אדלשטיין: באמת לא כדאי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גפני, אתה לא במקום שלך.

יולי יואל אדלשטיין: שב במקום שלך, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: או שב כאן, אבל תשב ואל תעמוד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת פרוש, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גפני, ביקשתי ממך משהו ברוח טובה, שתשב.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לך מאוד, אדוני, אבל אתה כרגע מפריע.

): על-פי סעיף 131 לתקנון הכנסת, החליטה - - -

משה גפני: זה סוף הציונות.

קריאה: מה זה ציונות?

משה גפני: לא היתה ציונות.

): בוא תשמע, תראה איך זה נהיה.

): בוא תהיה עד לרגע ההיסטורי, איך שזה קורה.

): על-פי סעיף 131 - - -

קריאות: בוז.

יצחק כהן: - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק כהן, אני מבקש התנהגות הולמת במליאה.

יצחק כהן: דרך אגב, איפה - - -

חיים אורון: - - -

): על-פי סעיף 131 לתקנון הכנסת, החליטה ועדת הכנסת לעניין ההצבעות על ההסתייגויות להצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו=2004), התשס"ג-2003, כדלקמן: הוגשו לאותו סעיף הסתייגויות שונות על-ידי חברי כנסת שונים כשההבדל בין ההסתייגויות הוא רק בתאריכים סמוכים או עוקבים, סכומים עוקבים או מידות או שיעורים עוקבים או דומים, יהיה רשאי יושב-ראש הישיבה להעמיד את ההסתייגויות להצבעה בשני שלבים: 1.

): הצבעה אחת על כל ההסתייגויות האמורות כמקשה אחת; 2.

): נתקבלה ההסתייגות האמורה, תתקיים הצבעה על כל הסתייגות והסתייגות בנפרד.

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: כן, גברתי יושבת-ראש הקואליציה.

יולי יואל אדלשטיין: מן הצד בבקשה, מן המקום.

יולי יואל אדלשטיין: לא מן הדוכן.

אבשלום וילן: יושב-ראש האופוזיציה צריך לעלות לבמה.

אבשלום וילן: כך זה על-פי החוק.

קריאות: - - -

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

דליה איציק: אני עולה לדבר במסגרת היותי יושבת-ראש האופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: במסגרת היותך יושבת-ראש האופוזיציה, בבקשה גשי למיקרופון.

אבשלום וילן: אדוני, יש חוק.

אבשלום וילן: אתה לא יכול - - -

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אם את מעוניינת לדבר, גשי למיקרופון.

אבשלום וילן: זה חוק של הכנסת.

אבשלום וילן: היא צריכה לדבר מהדוכן.

זהבה גלאון: היא יושבת-ראש האופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, חברת הכנסת דליה איציק, את מעוניינת לדבר?

יולי יואל אדלשטיין: טוב.

הצעת חוק-יסוד: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת אנחנו נעבור להצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזכיר לכם שאנחנו בעמוד 178.

קריאות: - - -

יולי יואל אדלשטיין: מה קורה כאן, חבר הכנסת ארדן, חבר הכנסת רצון, חבר הכנסת יצחק כהן?

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 178.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אפללו, נכון?

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 178, בסעיף 36(1).

יולי יואל אדלשטיין: נכון, חבר הכנסת אפללו, אתה מסכים אתי?

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: וגם אל תפריע לי, אני מאוד אודה לך.

יולי יואל אדלשטיין: עוד מעט אני אשמע כמו יושב-ראש הכנסת מבחינת מיתרי הקול.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: קבוצת בורג, קבוצת ברכה, קבוצת בל"ד וחברי הכנסת טלב אלסאנע, ישראל אייכלר ומשה גפני – לא נמצאים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות יורדת.

יולי יואל אדלשטיין: ישראל אייכלר, אתה מעוניין להצביע?

יולי יואל אדלשטיין: אתה מסיר.

יולי יואל אדלשטיין: אם לא נמצאים, לא נמצאים.

רוני בר-און: - - -

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, אני מודה לך מאוד על הסיוע.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בנלולו, שב.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בורג - לא נוכח; חבר הכנסת מצנע – לא; חבר הכנסת בן-אליעזר – לא; חבר הכנסת שמעון פרס – לא; חבר הכנסת מתן וילנאי – לא; חברת הכנסת דליה איציק – לא; חבר הכנסת אופיר פינס-פז – לא; חבר הכנסת אפרים סנה – לא; חברת הכנסת יולי תמיר – לא.

קריאה: - - -

יולי יואל אדלשטיין: אני לא בטוח שתקנונית אני יכול לעשות את זה.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שאנחנו חייבים לפרוטוקול, אלא אם יעירו לי אחרת - - -

צבי הנדל: אתה יכול לשאול, האם המסתייגים נמצאים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור – לא נוכח; חבר הכנסת יצחק הרצוג, חבר הכנסת חיים רמון, חבר הכנסת דני יתום, חבר הכנסת איתן כבל, חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט, חברת הכנסת קולט אביטל, חברי הכנסבת שלום שמחון, אורית נוקד, אלי בן-מנחם, אלי ישי, שלמה בניזרי, נסים דהן, אמנון כהן, יצחק כהן, דוד אזולאי, משולם נהרי, יצחק וקנין, יאיר פרץ, נסים זאב, יעקב מרגי, יוסי שריד, חיים אורון, רן כהן, זהבה גלאון, רומן ברונפמן, אבשלום וילן, ליצמן, רביץ, פרוש, גפני, אייכלר, ברכה, מח'ול, טיבי, עמיר פרץ, אילנה כהן, טל, בשארה, זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: טאהא.

יולי יואל אדלשטיין: עבדל-אלמאלכ דהאמשה.

יולי יואל אדלשטיין: אלסאנע.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, באמת מוזר שגם עכשיו יש רעש.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אנחנו קובעים שלסעיף 36(1) לא נתקבלו הסתייגויות ועוברים לסעיף 36(2).

יולי יואל אדלשטיין: קבוצת ברכה – לא נמצאים.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 36(3), פלוס תיקון בלוח התיקונים - ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק כהן – לא נמצא כאן; סעיף 36(4), קבוצת ברכה - לא נמצאים; סעיף 36(5), אין הסתייגויות; סעיף 36(6), קבוצת ברכה - לא נמצאים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו סיימנו את סעיף 36 ללא הסתייגויות, ולכן אנחנו נצביע עליו כנוסח הוועדה בהצבעה אלקטרונית.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 36 כנוסח הוועדה - מי בעד, מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: לרבות התיקון בלוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 80 בעד סעיף 36, עם לוח התיקונים – 45 נגד – 1 נמנעים – אין סעיף 36, עם לוח התיקונים, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 45; נגד – 1; אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: נצרף את הקול של כבוד יושב-ראש הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: 46 בעד.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מבקש מאוד, פשוט כבקשה אישית, לא ליצור רעש במהלך קריאת ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: זה יעזור לנו מאוד להתקדם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: נעבור לסעיף 37 בעמוד 186.

יולי יואל אדלשטיין: קבוצת אזולאי – אינם; אברהם בורג – איננו; עמרם מצנע, בן-אליעזר, פרס - - -

המשפטים יוסף לפיד: תשאל אם יש מסתייגים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, שר המשפטים.

יולי יואל אדלשטיין: יש תקנון.

יולי יואל אדלשטיין: שאלתי את השאלה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: וילנאי, איציק, פינס-פז, סנה, תמיר, מלכיאור, הרצוג, רמון, יתום, כבל, שוחט, אביטל, שמחון, נוקד, בן-מנחם, ישי, בניזרי, דהן, אמנון כהן, יצחק כהן, אזולאי, נהרי, וקנין, יאיר פרץ, זאב, מרגי, שריד, אורון, רן כהן, זהבה גלאון.

לימור לבנת: אדוני, על-פי סעיף 131 לתקנון הכנסת אתה יכול לוותר על קריאת שמות המסתייגים.

לימור לבנת: הם אורבים.

יולי יואל אדלשטיין: לא, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: זאת לא הפרשנות.

יולי יואל אדלשטיין: ברונפמן, וילן, ליצמן, רביץ, פרוש, גפני, אייכלר, ברכה, מח'ול, טיבי, עמיר פרץ, אילנה כהן, דוד טל, בשארה, זחאלקה, טאהא, עבד-אלמאלכ דהאמשה, אלסאנע.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מיצינו את סעיף 37 ללא הסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אנחנו נצביע עליו כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר בהרמת יד, אדוני המזכיר, נכון?

יולי יואל אדלשטיין: אין שום בעיה עם הצבעה בהרמת יד על סעיף 37 כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד - ירים את ידו.

יולי יואל אדלשטיין: להוריד.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: האם יש נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 37 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: יש נמנע אחד.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 37 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 38 פלוס לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: אזולאי – איננו; בורג – איננו; מצנע, בן-אליעזר, פרס, וילנאי, איציק, פינס-פז, סנה, תמיר, מלכיאור, הרצוג, רמון, דני יתום, כבל, שוחט, אביטל, שמחון, נוקד, בן-מנחם, ישי, בניזרי, דהן, אמנון כהן, יצחק כהן, דוד אזולאי, משולם נהרי, יצחק וקנין, יאיר פרץ, זאב, מרגי, שריד, אורון, רן כהן, גלאון, ברונפמן, וילן, ליצמן, רביץ, פרוש, גפני, אייכלר, ברכה, מח'ול, טיבי, עמיר פרץ, אילנה כהן, טל, בשארה, זחאלקה, טאהא, עבד-אלמאלכ דהאמשה, אלסאנע.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע.

יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שאין הסתייגויות לסעיף 38, אנחנו נצביע בהרמת יד על הסעיף הזה, לרבות לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: האם יש נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 38, עם לוח התיקונים, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אושר פה-אחד סעיף 38 כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מודיע לפרוטוקול שאנחנו אישרנו כרגע את סעיף 38.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 39 הוא בלי הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לכן הוא לא נכלל בהסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע עליו כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נצביע על סעיף 39 כנוסח הוועדה בהרמת יד.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: יש מתנגדים?

יולי יואל אדלשטיין: יש נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 39 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: גם סעיף 39 אושר.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 40, עם לוח התיקונים: בורג – איננו; מצנע, בן-אליעזר, פרס, וילנאי, איציק, פינס-פז, סנה, יולי תמיר, מלכיאור, הרצוג, רמון, דני יתום, כבל, שוחט, אביטל, שמחון, נוקד, בן-מנחם, ישי, בניזרי, דהן, אמנון כהן, יצחק כהן, דוד אזולאי, נהרי, יצחק וקנין, יאיר פרץ, נסים זאב, מרגי, שריד, אורון, רן כהן, גלאון, ברונפמן, וילן, ליצמן, רביץ, פרוש, גפני, אייכלר, ברכה, מח'ול, טיבי, עמיר פרץ, אילנה כהן, טל, בשארה, זחאלקה, טאהא, דהאמשה, אלסאנע, בורג, מצנע, בן-אליעזר, פרס, וילנאי, איציק, פינס-פז, סנה, תמיר, מלכיאור, הרצוג, רמון, דני יתום, כבל, שוחט, אביטל, שמחון, נוקד, בן-מנחם, ישי, בניזרי, דהן, אמנון כהן, יצחק כהן, אזולאי, נהרי, וקנין, יאיר פרץ, זאב, מרגי, שריד, אורון, רן כהן, גלאון, ברונפמן, וילן, ליצמן, רביץ, פרוש, גפני, אייכלר, ברכה, מח'ול, טיבי, עמיר פרץ, אילנה כהן, טל, בשארה, זחאלקה, טאהא, דהאמשה, אלסאנע, קבוצת ברכה, קבוצת בל"ד וחברי הכנסת אלסאנע וגפני, קבוצת ברכה, קבוצת עמיר פרץ.

יולי יואל אדלשטיין: בתוספת יש גם בדף נפרד הסתייגות של דוד אזולאי אבל גם הוא לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, אנחנו נוכל לאשר את סעיף 40 כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? להוריד.

יולי יואל אדלשטיין: נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 40 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 40 אושר כנוסח הוועדה.

זאב בוים: יש לי הצעה לסדר.

זאב בוים: במקום לקרוא את כל השמות תגיד: כל אלה שהוזכרו לעיל.

יולי יואל אדלשטיין: אני מציע שאנחנו, חברי הכנסת, נתייחס ברצינות לעבודה כי אנחנו לא יודעים איזה סוג הערות ותביעות יהיו אחר כך.

דניאל בנלולו: חבר הכנסת גפני עומד שם בפינה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 41 – מסים עקיפים.

יולי יואל אדלשטיין: בורג, מצנע, בן-אליעזר, פרס, וילנאי, איציק, פינס-פז, סנה, תמיר, מלכיאור, הרצוג, רמון, דני יתום, כבל, שוחט, אביטל, שמחון, נוקד, בן-מנחם, ישי, בניזרי, דהן, אמנון כהן, יצחק כהן, אזולאי, נהרי, וקנין, יאיר פרץ, זאב, מרגי, רן כהן, אורון, רן כהן, גלאון, ברונפמן, וילן, ליצמן, רביץ, פרוש, גפני, אייכלר, ברכה, מח'ול, טיבי, עמיר פרץ, אילנה כהן, טל, בשארה, זחאלקה, טאהא, דהאמשה, אלסאנע, גפני, לחלופין, לחלופין, לחלופין.

יולי יואל אדלשטיין: כל אלה לא נמצאים.

יולי יואל אדלשטיין: בל"ד וקבוצת ברכה.

יולי יואל אדלשטיין: כל ה"לחלופין" גם לא נמצאים.

יולי יואל אדלשטיין: בריזון - מסיר.

יולי יואל אדלשטיין: כבל.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מיצינו את סעיף 41 ללא הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד אישור סעיף 41 כנוסח הוועדה?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 41 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 41 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 42.

יולי יואל אדלשטיין: עמוד 214: גפני – לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: לחלופין - כתוצאה מזה, גם כן לא קיים.

יולי יואל אדלשטיין: קבוצת ברכה, בל"ד ואלסאנע לא נמצאים.

יולי יואל אדלשטיין: בריזון – אני מניח שמסיר.

מאיר שטרית: אולי תצביע על ההסתייגות של חבר הכנסת בריזון.

יולי יואל אדלשטיין: רק לו עומדת הזכות להסיר או להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בריזון, אתה מסיר?

לימור לבנת: מאיר שטרית צודק.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בריזון וחברת הכנסת אורית נוקד מציעים הסתייגות, בעמוד 215.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על כך אלקטרונית.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 81 בעד ההסתייגות – אין נגד – 48 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת רוני בריזון ושל חברת הכנסת אורית נוקד לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אין תומכים בהסתייגות, נגד – 48, לרבות רובי ריבלין.

יולי יואל אדלשטיין: אחד נמנע.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נתקדם לקבוצת יצחק כהן, שלא נמצא כאן ולכן לא נוכל להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו ננסה לאשר את סעיף 42 כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד - ירים את ידו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 42, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 42 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 43: משה גפני, אורית נוקד וקבוצת בל"ד - לא נמצאים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על סעיף 43 כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? תודה.

יולי יואל אדלשטיין: להוריד.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 43, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 43 נתקבל כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לנושא הבא – עובדים זרים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 44(א): גפני – אינו נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: יש לוח תיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני המזכיר, מה כתוב כאן?

יולי יואל אדלשטיין: שחבר הכנסת חמי דורון, לפי לוח התיקונים - - -

אריה האן: זה קבוצת בורג.

יולי יואל אדלשטיין: קבוצת בורג – לא נמצאת כאן, לכן לא תהיה הצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: קבוצת ברכה – גם לא נמצאים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איוב קרא לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: מרצ ונוקד – לא נמצאים.

יולי יואל אדלשטיין: הרצוג, ליצמן - מיצינו את סעיף 44(א).

יולי יואל אדלשטיין: עוברים לסעיף 44(ב): בורג לא נמצא, חמי דורון גם כן לא.

יולי יואל אדלשטיין: על סעיף 44 אין הסתייגויות, לכן נצביע על סעיף 44 כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 44 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 44 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו דווקא היינו הספקנים והיו יותר נועזים מאתנו.

יולי יואל אדלשטיין: להלן חוות הדעת של היועצת המשפטית.

קריאה: מנסים לתקן את מה שקלקלו.

יולי יואל אדלשטיין: "לפי סעיף 128(ב)(1) לתקנון, אם 'נעדר המסתייג מההצבעה, לא יצביעו על הצעתו; היו מספר מציעים להסתייגות אחת ונעדרו כולם מההצבעה, לא יצביעו על הצעתם;' - לאור האמור בסעיף זה נראה לי ששיקול הדעת, אם המסתייגים נמצאים, כולו נתון לך, ואתה יכול לומר שאתה רואה שהם לא נמצאים, ולכן לא צריך להצביע על ההסתייגויות שלהם.

יולי יואל אדלשטיין: " כך כתבה היועצת המשפטית של הכנסת, עורכת-הדין אנה שניידר.

יולי יואל אדלשטיין: פירוש הדבר שלא חייבים לקרוא את כל השמות, אם אני מבין נכון.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, השר שטרית.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הגענו לסעיף 45, ועוד לא התחלנו לעבוד אתו, אבל אנחנו נדבר על סעיף 45 בעצם עד סוף החוברת.

קריאות: יש מסתייגים באופק.

יולי יואל אדלשטיין: בואו קודם כול נגמור עם נושא העובדים הזרים, בסעיפים 45 עד 57, לרבות לוח התיקונים, אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לכן נוכל לאשר את הפרק של עובדים זרים, פרק י', על כל סעיפיו כנוסח הוועדה.

מאיר שטרית: זה לא שאין הסתייגויות, המסתייגים לא נמצאים.

יולי יואל אדלשטיין: פרק י', מסעיף 45 עד סעיף 48, ללא הסתייגויות, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: בהרמת יד - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיפים 44-48, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: פרק י' אושר, כנוסח הוועדה, כולו, על כל סעיפיו.

יולי יואל אדלשטיין: פרק י"א: חקלאות, סעיף 49 כולו, האם יש מסתייגים?

יולי יואל אדלשטיין: אין מסתייגים.

יולי יואל אדלשטיין: זה כולל את לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: למשל בסעיף 49(15) אני רואה שיש תיקונים, בסעיף 49(28) יש תיקונים, ובסעיף 49(33).

ישראל כץ: יש הסתייגות שלי.

יולי יואל אדלשטיין: יש הסתייגות בסעיף 49(33), של שר החקלאות ופיתוח הכפר.

יולי יואל אדלשטיין: הוא מציע: במקום פסקת משנה (א)(4), בסעיף 36(א)(3) המוצע, המלה "מורשים" – תימחק.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו קודם כול קובעים, שעד סעיף 49(32) אין הסתייגויות.

יהודית נאות: אין מסתייגים.

יולי יואל אדלשטיין: יש הסתייגויות, והמסתייגים לא נמצאים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה על תיקון הנוסח.

יולי יואל אדלשטיין: בסעיף 49(33) יש הסתייגות של שר החקלאות.

יולי יואל אדלשטיין: האם כבודו מבקש להצביע?

ישראל כץ: להצביע על ההסתייגות ולאשר אותה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע אלקטרונית על ההסתייגות של שר החקלאות ופיתוח הכפר על סעיף 49(33).

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 86 בעד ההסתייגות - 36 נגד – אין נמנעים - אין ההסתייגות של שר החקלאות ופיתוח הכפר לסעיף 49(33) נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 36, אין נמנעים או מתנגדים.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, התקבלה ההסתייגות של שר החקלאות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לסעיף 49(34), (35), (36), (37), (38), (39), (40), (41), (42), (43), (44), (45), (46), (47), (48), (49) – אין שום הערות או הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 49(50) יש תיקונים שיתקבלו בהצבעה, אם יתקבל כל הסעיף כולו.

יולי יואל אדלשטיין: לגבי הסעיפים שאחר כך, המסתייגים לא נמצאים.

יולי יואל אדלשטיין: גם לגבי סעיף 49(51) הם לא נמצאים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מגיעים לסעיף 50, שאין לו הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 51 אין מסתייגים.

יולי יואל אדלשטיין: סגן המזכיר אומר שהתקבלה הסתייגות לסעיף 49.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על הסעיף עם ההסתייגות בתוכו ועם לוחות התיקונים.

ישראל כץ: גם בסעיף 49(51) - -

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו דילגנו על הסתייגות נוספת של שר החקלאות ופיתוח הכפר, שנמצא אתנו כאן באולם.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, אם הוא מבקש להצביע על זה, אנחנו נצביע.

יולי יואל אדלשטיין: בענף צמחי הנוי לפני "אקליפטוס" יבוא: אבוטילון, אגבה וכל הרשימה שמופיעה בעמודים 242, 243 ו=244.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על ההסתייגות של שר החקלאות ופיתוח הכפר בהצבעה אלקטרונית לסעיף 49.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 83 בעד ההסתייגות – 43 נגד – 1 נמנעים – אין ההסתייגות של שר החקלאות ופיתוח הכפר לסעיף 49(51) נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 43 – בעד, אחד נגד ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות התקבלה, ולכן אנחנו נצביע בהרמת יד על סעיף 49 כולו, לרבות שתי ההסתייגויות של שר החקלאות ופיתוח הכפר שהתקבלו ולוחות התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 49, כהצעת הוועדה, עם לוחות התיקונים ועם ההסתייגויות שנתקבלו, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 49 אושר, לרבות שתי ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 50 אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 51 אין מסתייגים.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 52 אין מסתייגים.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 53 אין מסתייגים.

יולי יואל אדלשטיין: לגבי סעיף 54 - הם אינם.

יולי יואל אדלשטיין: לגבי סעיף 55 - הם אינם.

אברהם פורז: אתה צריך לומר שהמסתייגים אינם נמצאים.

יולי יואל אדלשטיין: אתה צודק.

יולי יואל אדלשטיין: לפרוטוקול אני אומר, שכשאני אומר אין הסתייגויות – הכוונה שאין הסתייגויות, וכשאני אומר שאין מסתייגים – זה אומר שהעין שלי קולטת שהמסתייגים אינם נמצאים באולם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת פורז.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 56(2) - המסתייגים לא נמצאים.

יולי יואל אדלשטיין: כנ"ל לגבי סעיף 56(3), 56(4), 56(5), 56(6) 56(7), 56(8), 56(9), 56(10), 56(11), 56(12), 56(13).

יולי יואל אדלשטיין: בכל הסעיפים האלה המסתייגים אינם באולם, וכך גם בסעיפים 56(14), 56(15), 56(16), 56(17), 56(18), 56(19), 56(20), 56(21), 56(22) בעמוד 255, וכך גם 56(23) ועד סוף סעיף 56.

יולי יואל אדלשטיין: אומנם בסעיף 56(27) יש תיקונים בלוח התיקונים, וכשנצביע נקבל אותם בפנים.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, אנחנו נצביע על סעיף 56 כולו, לרבות לוח התיקונים, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 56, עם לוח התיקונים, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 56 התקבל כנוסח הוועדה במלואו, לרבות לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 57 פלוס לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: המסתייגים לא נמצאים באולם, לכן, חברי, אנחנו נוכל להצביע על סעיף 57 כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מתנגדים?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 57 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: מתנגדים ונמנעים – לא נמצאו כאלה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 57 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לפרק י"ב – ביטוח לאומי.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 58 – יש לוח תיקונים בתוכו, אבל המסתייגים לא נמצאים; על כל תת-סעיפיו של סעיף 58.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בריזון, האם אתה מסיר את ההסתייגות?

רוני בריזון: כן, אני מסיר.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת בריזון.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בסעיף 58, בודקים עד סוף הסעיף אם אין הפתעות.

יולי יואל אדלשטיין: נמצאה הפתעה בסעיף 58(17), תיקון בלוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש להביא את זה בחשבון.

מאיר שטרית: גם בסעיף 58(6) - - -

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת לאה נס?

לאה נס: אני מורידה את ההסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: היא מסירה את ההסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה שהערתם את תשומת לבי.

יולי יואל אדלשטיין: האם איוב קרא נמצא באולם?

יולי יואל אדלשטיין: הוא איננו.

יולי יואל אדלשטיין: גם הוא בין אלה שלא נמצאים באולם.

קריאה: - - -

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, רק אם אתם רואים דבר מהותי שהעין שלי לא קלטה, אני מאוד אשמח עם תעירו לי.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, סעיף 58, כולל לוח התיקונים, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים - אין כאלה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 58, עם לוח התיקונים, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, סעיף 58 אושר כולו, כנוסח הוועדה, כולל התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: 59(א); 59(ב); 59(י) - יש תיקון בלוח התיקונים, אבקש לקחת את זה בחשבון.

מאיר שטרית: 59(א) - - -

יולי יואל אדלשטיין: חכו שנייה, חברי הכנסת, אני רוצה לחזור ל=59(א).

מאיר שטרית: - - -

יולי יואל אדלשטיין: אני שמתי לב, השר שטרית.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו בסעיף 59, כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: למיטב הבנתי, אף אחד מבעלי ההסתייגויות לא נמצא כאן.

דני נוה: - - -

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת רצאבי ובריזון, אתם מסירים את ההסתייגות?

קריאות: כן.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני יושב-ראש סיעת שינוי, אני יכול לראות את ההודעה שלך - - -?

המשפטים יוסף לפיד: כל ההסתייגויות של שינוי - - -

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקבל את ההודעה של יושב-ראש סיעת שינוי על כך שאין להם הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, סעיף 59, כנוסח הוועדה, כולל לוח התיקונים, בהרמת יד.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים - לא נמצאו כאלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 59, עם לוח התיקונים, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: 60 - אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: 60(ב) ו=(ג) אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, על סעיף 60 אנחנו נצביע, כנוסח הוועדה.

יצחק לוי: אדוני היושב-ראש, ניתן להצביע על יותר מסעיף אחד ביחד.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אדוני סגן השר, אני נעזר במזכיר ובסגן מזכיר - שהם אנשים מאוד מנוסים - ואנחנו פה ביחד מנסים לעשות את העבודה בצורה שגם מתקבלת על הדעת מבחינת הקצב, אבל גם תישאר בפרוטוקול בצורה נאותה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 60, כנוסח הוועדה, אין הסתייגויות, בהרמת יד.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: נגד, נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 60 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 60 אושר.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 61 - אין הסתייגויות, כנוסח הוועדה, מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: נגד, נמנעים - תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 61 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 61, כנוסח הוועדה, אושר.

יולי יואל אדלשטיין: 62(א) - המסתייגים לא נמצאים.

יולי יואל אדלשטיין: גם ב=62(ב) המסתייגים לא נמצאים, גם ב=62(ג).

יולי יואל אדלשטיין: 62 - המסתייגים לא באולם, לכן נצביע כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? תודה.

יולי יואל אדלשטיין: נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 62 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 62 אושר, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 63.

יורי שטרן: בסעיף 63 יש הסתייגות שלנו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שטרן, לאיזה עמוד אתה מכוון אותנו?

יורי שטרן: עמוד 318.

יולי יואל אדלשטיין: בעמוד 318 אנחנו מוצאים את ההסתייגות של חברי הכנסת יורי שטרן, מיכאל נודלמן, אליעזר כהן, אריה אלדד ואורי אריאל: "האמור בו יסומן "(א)" ואחריו יבוא: '(ב) הוראות סעיף זה יחולו החל ביום 1 בינואר 2005'".

יולי יואל אדלשטיין: זאת ההסתייגות, חבר הכנסת שטרן.

יולי יואל אדלשטיין: אתם מבקשים להצביע על זה.

יורי שטרן: כן.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נצביע אלקטרונית.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 84 בעד ההסתייגות - 35 נגד - אין נמנעים - 1 ההסתייגות של חברי הכנסת יורי שטרן, מיכאל נודלמן, אליעזר כהן, אריה אלדד ואורי יהודה אריאל לסעיף 63 נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד - 35, אין מתנגדים, נמנע אחד.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע שההסתייגות התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, אנחנו נצביע על סעיף 63, כולל ההסתייגות שזה עתה התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד - נא להרים יד.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: נגד, נמנעים - תודה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 63, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 63 אושר, כהצעת הוועדה, כולל ההסתייגות שהתקבלה כרגע במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 64 - המסתייגים לא נמצאים באולם.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש להצביע כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: נגד, נמנעים – תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 64 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 64 אושר, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 65 - כולל לוח התיקונים - המסתייגים לא נמצאים באולם, ולכן אנחנו נצביע על 65 כולו, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים - אין כאלה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 65, עם לוח התיקונים, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 65, כנוסח הוועדה, אושר, כולל התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: 66 - המסתייגים לא באולם.

זבולון אורלב: יש בעמוד 330 - דניאל בנלולו.

גדעון סער: הוא איננו.

יולי יואל אדלשטיין: איננו.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, גם ההסתייגות הזאת לא תוצבע.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת - 66(1) ועד סוף הסעיף - אין הסתייגויות; 66(2) אין מסתייגים; עד סעיף 66(15), וכך עד סוף הסעיף, עד לעמוד 347.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 66 כולו - המסתייגים לא נמצאים באולם.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, ננסה לאשר אותו כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד, מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 66 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: אכן, אושר סעיף 66, כנוסח הוועדה.

זאב בוים: מזכיר הכנסת, מה זה בעמוד 330 סימן ב': הצמדה?

יולי יואל אדלשטיין: זה מה שהראיתי לך לפני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: זה קשור להסתייגויות, והמסתייגים לא נמצאים.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, סעיף 67 - תעקבו יחד אתי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בנלולו נמצא באולם?

יולי יואל אדלשטיין: לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, גם ההסתייגות הזאת לא רלוונטית.

יולי יואל אדלשטיין: המסתייגים לסעיף 67 לא נמצאים כאן, עד עמוד 353.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 67 כולו, כנוסח הוועדה, נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד, נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: אין כאלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 67 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 67 אושר,כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: בסעיף 68 המסתייגים לא באולם.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אני אבקש להצביע כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד, מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 68 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: גם סעיף 68 התקבל, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 69 - אף אחד מן המסתייגים לא נמצא כאן, ולכן נוכל להצביע,כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד - ירים את ידו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: נגד, נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 69 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 69 אושר, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 70.

זבולון אורלב: בסעיף 69 בעמוד 363 יש הסתייגות של אפללו.

יולי יואל אדלשטיין: הליכוד הודיע - יושב-ראש הסיעה, כמקובל - שהם מסירים את ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: כנ"ל שינוי.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אני לא מתייחס לדברים האלה.

זבולון אורלב: כנ"ל המפד"ל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 70 - כל המסתייגים לא נמצאים באולם.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אני מבקש להצביע, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד, נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 70 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 70 אושר, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 71.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא מוצא את המסתייגים באולם והגענו לעמוד 380, אבל את סעיף 71 אנחנו לפני זה נאשר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 71 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 71 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 72 על סעיפיו השונים, אנחנו לא רואים את המסתייגים באולם, לכן לא נצביע על הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: נצביע על הסעיף כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 72 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: גם סעיף 72 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 73 - פרק י"ד: הסדר קרנות הפנסיה הוותיקות.

זאב בוים: יש הסתייגות של חבר הכנסת חיים כץ.

יולי יואל אדלשטיין: בעמוד 389 קיימת הסתייגות של חברי הכנסת חיים כץ ואיוב קרא.

זאב בוים: איוב קרא לא.

יולי יואל אדלשטיין: האם אדוני, חיים כץ, מבקש להצביע?

חיים כץ: כן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים כץ מבקש להצביע על ההסתייגות שלו.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע אלקטרונית.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חבר הכנסת חיים כץ לסעיף 73(1).

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, יש לי כאן כמה הסתייגויות.

חיים כץ: לא אכפת לי להצביע ידנית עליהן ולהצביע על סעיף 73 הצבעה אלקטרונית.

חיים כץ: על כל הסעיף.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים כץ אומר דברי טעם.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות של חיים כץ - ירים את ידו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות של חיים כץ - ירים את ידו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים כץ לסעיף 73(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אני רואה שני נמנעים, אבל ההסתייגות בעמוד 389, בכל מקרה, לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני המזכיר, איפה ראינו עוד הסתייגות של חבר הכנסת כץ?

אריה האן: בעמוד 391.

יולי יואל אדלשטיין: בעמוד 391 הסתייגות של חבר הכנסת חיים כץ.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות שלו - ירים את ידו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות - ירים את ידו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים כץ לסעיף 73(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: אין מסתייגים נוספים שנמצאים באולם, לכן - - -

זאב בוים: עמוד 393.

יולי יואל אדלשטיין: רגע.

יולי יואל אדלשטיין: האם גם בעמוד 393 אדוני מתכוון להצביע?

יולי יואל אדלשטיין: חיים כץ, אתה מבקש להצביע.

חיים כץ: כן.

חיים כץ: כל ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות של חיים כץ לסעיף 73(3) - נא להרים יד.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד- נא להרים יד.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים כץ לסעיף 73(3) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: לכן נצביע על סעיף 73 על כל סעיפיו כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

קריאה: - - -

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו באמצע ההצבעה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 73, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 73 התקבל כנוסח הוועדה, ללא הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: 74 פלוס לוח התיקונים.

נעמי בלומנטל: אולי כדאי לציין, שבהסתייגויות של חברי הכנסת שאינם נמצאים כאן, אין משהו מהותי - - -

יולי יואל אדלשטיין: לא, חברת הכנסת בלומנטל.

יולי יואל אדלשטיין: זו הערה חשובה כהערה חברית, אבל אנחנו לא נכנסים לנושאים האלה.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, אמרנו שנצביע על כל הסעיף הצבעה אלקטרונית.

יולי יואל אדלשטיין: טוב, חבר הכנסת כץ, שמעתי.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אנחנו כבר הצבענו.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא חושב שאני יכול לחזור - - -

קריאות: - - -

יולי יואל אדלשטיין: יש הסכמה כללית לערוך הצבעה חוזרת בסעיף 73?

יולי יואל אדלשטיין: אין הסכמה או יש הסכמה?

זאב בוים: בוא ניתן לו הצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נצביע אלקטרונית על סעיף 73, ואני מתנצל על הטעות שלי.

יולי יואל אדלשטיין: אני אכן שמעתי את הבקשה של חיים כץ ולא התייחסתי אליה בסוף ההצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 73 כנוסח הוועדה - מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגויות, אני מזכיר, לא התקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 85 בעד סעיף 73, כהצעת הוועדה - 39 נגד - 2 נמנעים - 1 סעיף 73, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד - 39, נגד - 2, נמנע אחד.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 73 התקבל כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: 74 פלוס לוח התיקונים, כל המסתייגים לסעיף הזה לא באולם.

המשפטים יוסף לפיד: לפרוטוקול אני מבקש לציין - - -

יולי יואל אדלשטיין: שר המשפטים לפיד הצביע בטעות נגד, ואנחנו נחשב את הצבעתו כבעד.

זאב בוים: עמוד 397 - הסתייגות של חיים כץ.

יולי יואל אדלשטיין: בעמוד 398.

יולי יואל אדלשטיין: אה, גם 397, ברשימת משה גפני.

יולי יואל אדלשטיין: האם אדוני מבקש להצביע?

יולי יואל אדלשטיין: אני פונה לחבר הכנסת כץ.

יולי יואל אדלשטיין: מבקש להצביע?

חיים כץ: כן.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות של חיים כץ לסעיף 74(א) - ירים את ידו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים כץ לסעיף 74(א) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: עמוד 398, הסתייגות של חיים כץ.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד - ירים את ידו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד - ירים את ידו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה ההסתייגות של חבר הכנסת חיים כץ לסעיף 74(ג) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 74 התקבל כנוסח הוועדה, עם לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 75.

זאב בוים: לא נמצאים פה.

זבולון אורלב: שימו לב על מה אתם מצביעים פה.

יולי יואל אדלשטיין: כבוד שר הרווחה מבקש לציין, כי פרק ט"ו: הפחתת משכורתם של העובדים ונושאי המשרה בשירות הציבורי (הוראת שעה), זה סעיף 75.

יולי יואל אדלשטיין: בני-בנות זוג שצופים בבית, במתח.

זבולון אורלב: שלא תגידו שלא ידעתם.

יולי יואל אדלשטיין: אין אף אחד מהמסתייגים באולם, לכן סעיף 75, אנחנו נצביע עליו כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 75 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 75 התקבל כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: 76 עד 87 - אין מסתייגים באולם, ולכן אני מבקש להצביע על הסעיפים: 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 87 כנוסח הוועדה, בהרמת יד.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיפים 76-87 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לפרק ט"ז: תשלומי עובדים בפנסיה תקציבית.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 88.

זאב בוים: המסתייגים אינם כאן.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, לפרוטוקול, לא הודעת את תוצאות ההצבעה הקודמת.

יולי יואל אדלשטיין: אכן, כל הסעיפים עד סעיף 87 אושרו כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 88, אדוני המזכיר, אני לא רואה אף אחד מן המסתייגים כאן.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, 88 נוכל להצביע כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 88 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 88 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 89 כולו.

יולי יואל אדלשטיין: אף אחד מן המסתייגים לא נמצא כאן באולם, לכן - כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 89 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 89 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 90 בעמוד 419.

זאב בוים: עד עמוד 423.

יולי יואל אדלשטיין: עד עמוד 423.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 90 - אף אחד מן המסתייגים לא נמצא באולם.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד כנוסח הוועדה?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: נגד, נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 90 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 90 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 91 פלוס לוח התיקונים.

זאב בוים: עד סוף עמוד 425.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 91 פלוס לוח התיקונים, סעיף 92 פלוס התיקונים, 93 פלוס התיקונים, 94 על סעיפיו, 95, 96, 97 – אני מבקש על הסעיפים האלה להצביע כנוסח הוועדה בהרמת היד.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד, מי נגד, נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיפים 91-97, עם לוחות התיקונים, נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיפים הנ"ל אושרו כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 98 בעמוד 426, האם מזהים מישהו מן המסתייגים באולם?

יולי יואל אדלשטיין: ל=98 כולו אין מסתייגים, ולכן נצביע כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 98 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 99 בעמוד 431 עד עמוד 442 – 99 כולו - אין מסתייגים באולם, לכן נצביע כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 99 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 100 פלוס לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שטרן וקבוצת חברי הכנסת, עמוד 446, האם מסירים?

יולי יואל אדלשטיין: מסירים.

יולי יואל אדלשטיין: לכן נוכל להצביע על סעיף 100 כולו כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 100 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 101, מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 101 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 102 כולו עד עמוד 455, מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 102 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 103, המסתייגים לא נמצאים, לכן נצביע כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 103 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 104, המסתייגים אכן לא נמצאים באולם, עד עמוד 464.

יולי יואל אדלשטיין: לכן נצביע כנוסח הוועדה - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 104 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 105 כולו, המסתייגים לא נמצאים באולם, לכן אין צורך להצביע על הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 105 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 106, המסתייגים לא באולם - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 106 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 107, נצביע עליו, בהעדר המסתייגים, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 107 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 108, המסתייגים לא באולם, לכן נצביע כנוסח הוועדה - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 108 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 109 כולו, המסתייגים לא באולם, עד עמוד 484 - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה סעיף 109 נתקבל.

אברהם הירשזון: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ברצוני להודות לאנשים הבאים: ליושבי-ראש ועדות המשנה, חברי הכנסת אהוד רצאבי ואלי אפללו והצוותים שעבדו עמם; ליושבי-ראש הוועדות המשותפות ולחברי הוועדות המשותפות; לחבר הכנסת רוני בר-און, שהחליף אותי כיושב-ראש ועדה משותפת; לצוות ועדת הכספים רחל סמואל, ליאת קרפטי, אילנה יאשייב, צבי רוזן, אנה שניידר, ג'ודי וסרמן, הלית מגידו, סמדר אלחנני וטמיר כהן; לצוות לשכתי: רובי מזרחי, ענת זאדה ודני נאמן; לצוות עובדי הלשכה המשפטית בכנסת; לאנשי משרד האוצר על אגפיו השונים, לאנשי משרד המשפטים; לצוות הקצרניות; לסדרנים; לאנשי המשמר; לעובדי הדפוס; לעובדי המשק; ולעובדי המזנון.

אברהם הירשזון: יבואו כולם על הברכה על שעזרו לנו, ובסיועם יכולנו להגיע לסיום הערב הזה.

אברהם הירשזון: אדוני יושב-ראש הכנסת, אני מבקש להביא את החוק לקריאה שלישית.

אברהם הירשזון: תודה.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הוועדה, אתה מביא את החוק עם ההסתייגויות שנתקבלו.

אברהם הירשזון: עם ההסתייגויות.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: ובכן, חברי הכנסת, אנחנו נצביע אלקטרונית, מי בעד העברת החוק בקריאה שלישית - עם כל ההסתייגויות שנתקבלו.

ראובן ריבלין: נא להצביע, רבותי - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 86 בעד החוק – 52 מתנגדים – 1 נמנעים – אין חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו=2004), התשס"ג-2003, נתקבל.

ראובן ריבלין: ברוב של 52, התנגדות של אחד, אני קובע שהחוק עבר בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: לחוק-יסוד: משק המדינה יש כמה הסתייגויות.

ראובן ריבלין: לשם החוק - המסתייגים אינם.

ראובן ריבלין: לסעיף 1 – המסתייגים אינם.

ראובן ריבלין: לסעיף 3ג, לסעיף קטן (א) המסתייגים אינם, לסעיף קטן (ב) המסתייגים לא נמצאים, לסעיף קטן (ג) המסתייגים לא נמצאים, לסעיף קטן (ד) המסתייגים לא נמצאים, לסעיף קטן (ה) אין הסתייגויות, לסעיף 2 אין הסתייגויות, לסעיף 3 אין הסתייגויות.

ראובן ריבלין: לפיכך נצביע בקריאה שנייה על שם החוק ועל סעיפי החוק 1, 2 ו=3 בהצבעה אחת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 87 בעד סעיפים 1-3 – 53 מתנגדים – אין נמנעים – אין סעיפים 1-3 נתקבלו.

ראובן ריבלין: ובכן, 53 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהחוק עבר בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו נעבור לקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: מי בעד חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 6) בקריאה שלישית?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 88 בעד החוק - 48 נגד – 1 נמנעים – אין חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 6) נתקבל.

ראובן ריבלין: 48 בעד, אחד נגד ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שחוק יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 6) עבר בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: אדוני שר האוצר, בבקשה.

בנימין נתניהו: ידידי חברי הקואליציה, חברי הכנסת, אני חושב שלא אגזים גם בשעה מאוחרת זו אם אגיד שזהו רגע חשוב לכלכלת ישראל ולמדינת ישראל.

בנימין נתניהו: אני רוצה להודות לכולכם על העבודה המלוכדת, שהביאה אותנו להתחלה הזאת; בראש ובראשונה אני רוצה להודות לראש הממשלה על הגיבוי המוחלט והעקבי שהוא נתן לי ולאנשי האוצר; אני רוצה להודות לכל חברי השרים, ובייחוד לשר מאיר שטרית, שעשה עבודה נפלאה בכל השלבים, ולשר המשפטים, שסייע לנו בכמה מהמורות שהיו בדרך ועברנו אותן בהצלחה.

בנימין נתניהו: אני רוצה להודות לכל חברי הכנסת, ובמיוחד לציין את אברהם הירשזון, שניווט במיומנות ובאמנות ובתקיפות מדודה את ועדת הכספים.

בנימין נתניהו: זה ודאי לא היה קל.

בנימין נתניהו: אני רוצה להודות לחברי בוועדת הכספים, שגם הם עמלו קשה, ובמיוחד לרוני בר-און, שבוועדה שלו נתן סיוע אגפי חשוב ביותר, ולגדעון סער, שאני חושב שזו היתה טבילת האש שלו – אש קשה לפעמים – והוא הוביל את כולנו בהצלחה רבה.

בנימין נתניהו: אני רוצה להודות לכל אחד ואחד שנמצא כאן.

בנימין נתניהו: לפעמים לא הסכמנו בכמה דברים, והבאתם דברים לתשומת לבי.

בנימין נתניהו: יכולנו לטפל בחלק מהדברים, לתקן ולשנות – לא את כל הדברים.

בנימין נתניהו: גם כשלא הסכמנו למדנו כמה דברים, ניסינו לעבד את זה לקראת התוכניות שלנו בעתיד.

בנימין נתניהו: אני רוצה להודות לאנשי הכנסת.

בנימין נתניהו: אדוני יושב-ראש הכנסת, אני רוצה להודות לך, כמי שמנצח על המלאכה כולה; ואני רוצה להודות בסוף ובהתחלה לאנשי האוצר, שחלק מהם נמצאים כאן, חלק גדול מהם לא נמצאים כאן, אך כשאומרים את השבלונה "הם עמלו לילות כימים", אני אומר לכם – כך הם אכן עמלו.

בנימין נתניהו: אנו בתחילתו של יום חדש.

בנימין נתניהו: תודה רבה לכולכם.

ראובן ריבלין: אני מודה לשר האוצר.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הקואליציה, בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, חשבתי שנכון לומר לפרוטוקול כמה מלים על התנהגות האופוזיציה הלילה.

גדעון סער: אני חושב שדווקא כאשר נתקלה האופוזיציה גם ביושב-ראש וגם בקואליציה שנהגה בסובלנות רבה כלפי התכסיסים שנקטה, היא התגלתה בסופו של לילה במערומיה - לא רק במובן זה שבנטישת מחאה כזאת יש פגיעה במשטר הדמוקרטי וגם פגיעה בבוחרים, ששולחים כל אחד מאתנו לכאן, אלא בראש ובראשונה מכיוון שצריך לקבל חוות דעת משפטיות גם כאשר הן לא עולות בקנה אחד עם המאוויים הפוליטיים שלך.

גדעון סער: על כך יש להצטער, לצד השמחה הרבה שיש לכולנו על אישור התוכנית הכלכלית.

גדעון סער: היו"ר ראובן ריבלין: תודה ליושב-ראש הקואליציה.

גדעון סער: רבותי חברי הכנסת, לפני שאודה לכל עובדי הכנסת, אשר טרחו ועמלו בשבועות האחרונים ימים ולילות על מנת לשרת את כל נבחרי העם בעבודתם במהלך גיבוש התוכנית הכלכלית על-פי הצעת הממשלה, אני מצר על הערב הזה – על כל פנים, על סופו - שכן לא הרבה פעמים אירעו משברים כאלה בפוליטיקה הישראלית.

גדעון סער: התקנון חייב להיות נר לרגליהם של חברי הכנסת.

גדעון סער: תקנון הוא חוקי המשחק המחייבים קואליציה ואופוזיציה.

גדעון סער: יכול להיות ויכוח על תקנון ועל פרשנות; אסור בשום אופן לשבור את הכלים, כאשר מבינים שאין נפלט קול של רוב על מנת לעמוד באותן משימות שהאופוזיציה ביקשה להשיג.

גדעון סער: צר לי על ששברו את הכלים.

גדעון סער: לא עושים כך.

גדעון סער: אין זה לטובת כנסת ישראל, אין זה לטובת מדינת ישראל, וודאי שלא לכבודה של הכנסת.

גדעון סער: אני מצר על כך ומקווה שמעז יצא מתוק.

גדעון סער: אני מתכוון לכנס את כל ראשי הסיעות ביום שני על מנת להפיק לקחים ממה שקרה.

גדעון סער: פעלנו לפי התקנון.

גדעון סער: יש פעמים שהתקנון מכאיב לממשלה, יש פעמים שהוא מכאיב לקואליציה, יש פעמים רבות שהוא מצר את רגלה של האופוזיציה.

גדעון סער: אבל פעלנו על-פי התקנון - - מיכאל איתן (יו"ר ועדת החוקה, חוק ומשפט): ועל-פי חוות הדעת המשפטיות.

גדעון סער: היו"ר ראובן ריבלין: - ועל-פי חוות הדעת המשפטיות, בין שמצאו חן ובין שלא מצאו חן בעיני הקואליציה.

גדעון סער: הקפדתי לשמור איזו רמה של חוות דעת אובייקטיבית על מנת שהיא תדריך ותנחה אותנו.

גדעון סער: כמובן, יש מקרים שבהם אתה יכול לקבל קומפלימנט רק כאשר הוא יוצא ממך וכל תאוותו בידו.

גדעון סער: לצערי הרב, התקנון הוא שקובע, ואני מתנצל בשם כל עם ישראל על שהכנסת עברה היום משבר שהיא לא היתה צריכה לעבור.

גדעון סער: הכול מותר, אסור לעזוב את עבודת הכנסת, כי אנשים נשלחו הנה על מנת למלא את חובתם בשליחותם.

גדעון סער: על כך אני מצר.

גדעון סער: אני מודה לעובדי הכנסת; למשמר הכנסת, ליועץ המשפטי של הכנסת, למנהלות הוועדות, לחלק הרפואי של הכנסת, לכל אלה שטרחו ועמלו ולעובדי המזנון.

גדעון סער: קרה היום דבר מצער מאוד בכנסת, כאשר חבר כנסת חדש, שאינו בקיא בהליכי הכנסת חשב – אם מתוך עייפות, אם מתוך מחשבה, אם מתוך כישלון לרגע – שהדבר מותר, והצביע במקום אחד מחבריו שישב לידו כל העת ואמר שהוא יוצא לדקה אחת על מנת לעשות איזו פעולה.

גדעון סער: הוא חשב שהוא יכול ללחוץ במקומו.

גדעון סער: חבר הכנסת גורלובסקי היה זה שהצביע במקום חבר הכנסת ארדן.

גדעון סער: הוא מצר צער רב, מצטער ומבקש את סליחת כל הכנסת.

גדעון סער: מובן שהכנסת תעביר את העניין לוועדת האתיקה, והיא תקבע את הדרכים על מנת לטפל בעניין.

גדעון סער: חבר הכנסת גורלובסקי ביקש ממני להתנצל בשמו בפני כל חברי הכנסת ובפני המדינה כולה על כך שמתוך חולשה רגעית ואי-הבנה בסיסית, כחבר כנסת חדש, שהדבר הזה הוא בגדר אסור מוחלט.

גדעון סער: זו הודעתי על מנת להסיר כל ספק מלב.

גדעון סער: מובן שכאשר נדלק אור החשד נופל על כל הסובבים, וחבר הכנסת גורלובסקי רצה שלא ייפול חשד על איש ובא ואמר "עשיתי זאת".

גדעון סער: הוא אמר לי זאת לפני שלוש שעות, ביקשתי לעשות זאת באחת ההפסקות.

גדעון סער: אני מצטער שגם איבדתי את קולי כתוצאה מהסערות המתרגשות עלינו בכל יום.

גדעון סער: אני מודה לכולם, ישיבת הכנסת נעולה.

גדעון סער: ישיבת הכנסת הבאה - ביום שני, ב' בסיוון, 2 ביוני 2003, בשעה 16:00.