ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-ושמונים של הכנסת השש-עשרה, 2004-11-09 00:00

ראובן ריבלין: כבוד השר, חברי וחברותי חברי הכנסת, היום יום שלישי, כ"ה בחשוון התשס"ה, 9 בחודש נובמבר 2004 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: כמנהגנו, על-פי מצוות התקנון, ביום שלישי אנחנו פותחים בנאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: לפני שבוע, מהטעם שהיו נושאים שיוחד להם כל השבוע, נושא ההתנתקות ונושא התקציב, לא עשינו כך, והיום אנחנו חוזרים למצוות התקנון ופותחים בנאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: אני מבקש מהחברים לאפשר לי לקבוע מי ידבר.

ראובן ריבלין: ראשון הדוברים - חבר הכנסת משה גפני, אחריו – חבר הכנסת אהוד יתום, אחריו – חבר הכנסת אופיר פינס, ואחריו – חבר הכנסת טיבי.

ראובן ריבלין: היום נוכל לשמוע רק את מי שהצביע, לא נוכל להוסיף.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך על שאפשרת לי לדבר היום ראשון.

משה גפני: זה ממש היה "טרם יקראו ואני אענה".

משה גפני: המפד"ל פרשה היום מן הקואליציה.

משה גפני: קריאה: - - -

ראובן ריבלין: נא לא להפריע.

ראובן ריבלין: בנאומים בני דקה לא מפריעים.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, המפד"ל עומדת ככל הנראה לפרוש היום מן הקואליציה.

משה גפני: זה זמן של חשבון נפש לכנסת בכלל ולממשלה הנוכחית בפרט; ממשלה שהוקמה בקול רעש גדול עם ברית שעטנז, שאין קשר בין האחד לשני.

משה גפני: התוצאה של הדברים היא שהקואליציה התפרקה לחלוטין, סיעת הליכוד מפולגת, שינוי מרוסקת, המפד"ל התפלגה לשניים, ועכשיו החצי השני גם כן עומד לפרוש, האיחוד הלאומי פרש או עף מהקואליציה.

משה גפני: הממשלה ניסתה להעביר תקציב בשבוע שעבר, בזבזה את זמננו לריק, את זמנה של הכנסת, ולא הצביעה; ביקשה מיושב-ראש הכנסת להביא את זה למחרת, לא הביאה; חשבנו אולי ביום שני, גם כן לא הביאה.

משה גפני: היום אנחנו מגיעים לנאומים בני דקה.

משה גפני: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אהוד יתום, ואחריו – חבר הכנסת אופיר פינס.

אהוד יתום: אדוני היושב-ראש, כבוד שר התחבורה, חברי חברי הכנסת, בין כל ההתרחשויות הרות הגורל שמתרגשות עלינו כאן באזור, אני רוצה להזכיר לכולם, שהעיריות והמועצות המקומיות והאזוריות שרויות במצב בעייתי ביותר בכל מה שקשור לכלכלתן.

אהוד יתום: אני רוצה לקרוא מכאן לראש המועצה במנחמיה, עמית בן-צבי, שיחזור בו מההתפטרות.

אהוד יתום: זו הפעם בשנייה במהלך החודש האחרון שהוא מתפטר, וייקח על עצמו את המשך הובלת מנחמיה כאחת ממושבות הגליל, אבן חשובה ביותר בבניינה ובהיסטוריה של המדינה הזאת.

אהוד יתום: כה לחי, עמית, ותצליח.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אופיר פינס.

אופיר פינס-פז: כשאתה מסתכל על הליכוד היום, אדוני היושב-ראש, אתה רואה מחזה מאוד עצוב.

אופיר פינס-פז: אתמול היה המבחן הראשון ליישום החלטת ההתנתקות של הממשלה, של הכנסת, של חוק פינוי-פיצוי.

אופיר פינס-פז: באו לוועדת הכספים, ופתאום הליכוד לא יודע להעביר משהו בוועדת הכספים.

אופיר פינס-פז: שנתיים הם מעבירים פה כל גזירה, וגם אם אנחנו קופצים לשמים לא עוזר לנו כלום.

אופיר פינס-פז: פתאום הם לא יודעים להחליף חברים, פתאום הם לא יודעים להעביר החלטה, זה הלך, זה לא בא, הם לא מוצאים, פתאום יושב-ראש הקואליציה לא מוצא את ידיו ורגליו והוא אובד עצות.

אופיר פינס-פז: משענת קנה רצוץ לראש הממשלה, זה מה שאתם.

אופיר פינס-פז: אתם מפקירים גם את ראש הממשלה וגם את המתנחלים ברצועת-עזה.

אופיר פינס-פז: אתם הופכים את הבית הזה לחוכא ואטלולא.

אופיר פינס-פז: אני אומר לליכוד, התקבלה החלטה של הכנסת, תדעו לכבד אותה.

אופיר פינס-פז: אם אתם לא יודעים לכבד אותה, תביאו לכאן בחירות, ויכול להיות שזה מה שאתם רוצים, אבל לא יבחרו אתכם שוב, לא תהיו בכנסת הבאה.

ראובן ריבלין: תודה רבה, נגמר הזמן.

אופיר פינס-פז: אבל המסר לדעתי עבר.

ראובן ריבלין: אני פשוט מפחד שהנבואה שלך תתגשם, לכן הפסקתי אותך בזמן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחרי זה - חבר הכנסת אליעזר כהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, אנחנו צועדים לקראת עיד אל-פיטר, שיחול בסוף השבוע הזה, וכבר בראשית השבוע שעבר, בישיבה הראשונה של הכנסת, הפניתי את תשומת לבו של השר, וגם של היושב-ראש, לכך שלפי מסורת שהשתרשה, לקראת החג מקדימים את תשלום קצבאות הביטוח לאומי, אם למשפחות מרובות ילדים, ואם אלו קצבאות אבטלה שבוע לאחר מכן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מסרתי בסמוך, ביום רביעי או שלישי, מכתב כתוב לשר ביד, ולצערי השר מסיים כנראה היום את תפקידו, לא שמענו תשובה, ואני רוצה לעורר שוב את העניין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה התערבות גם של היושב-ראש ושל כל מי שיכול לעזור בעניין הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חייבים לשלם את הקצבאות לפני סוף השבוע הזה, לכל היותר ביום רביעי או חמישי הקרובים ולא יאוחר מזה, אחרת החג הזה יהיה פחות שמח, ובמיוחד לאותן משפחות, וכולנו יודעים את הנזקקות ואת המצב הקשה שבו שרויות משפחות אלה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אליעזר כהן, ואחריו – חבר הכנסת יעקב מרגי.

אליעזר כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, נמצא בינינו חבר כנסת שכתב לאחרונה ספר ביוגרפי, ובפתיח הספר הזה נאמר: "יצאתי לחפש מלוכה ומצאתי אתונות, ומאז בין החמורים הנוערים אני חי על זמן שאול".

אליעזר כהן: רבותי חברי הכנסת, החמורים זה אנחנו, והוא ה"אורטור" הגדול, כמו שהוא כותב שאומרים עליו, מדינאי מהשורה הראשונה.

אליעזר כהן: את נחמת

אליעזר כהן: כם תמצאו בכך שתענו לעצמכם מה בדיוק הוא עשה ומה הוא השיג לאורך כל חייו, מה הוא עשה בשלושת העשורים שבהם ישב בבית הזה.

אליעזר כהן: בכתבה שנכתבה עליו השבוע בעיתון הוא כתב על מדינאי דגול אחר, יושב-ראש הרשות הפלסטינית, שאני שומע שפלסטינים הודיעו רשמית שהוא נפטר לפני כמה דקות, על כך שערפאת נשאר חידה בעיניו.

אליעזר כהן: כל ילד בישראל יודע לאן הוביל ערפאת ומה הוא היה עושה לישראל אילו היה יכול, אבל בעיני המחבר הדגול הוא עדיין נשאר חידה.

אליעזר כהן: מערפאת אנחנו עומדים בפני הינתקות, ולגבי חבר הכנסת המהולל, הוא עצמו כותב על כך שהוא עומד לפרוש, אבל לחבריו הוא אומר שהוא אינו יודע מי מיועד להחליפו.

אליעזר כהן: בתי-הקברות מלאים באנשים שחשבו שאין להם תחליף.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת כהן, זה הנאום הכי ארוך שלך בכנסת עד היום.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת יעקב מרגי, ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, הכנסת ציינה היום 90 שנה לפעילות ה"ג'וינט" בישראל ובעולם.

יעקב מרגי: אומנם אני לא מן הדוברים בהצעות לסדר-היום, ואנצל את זכותי בדקה הזאת לומר להם שוב את מה שאמרנו להם בוועדה: עם ישראל מחבק אתכם, מודה לכם, מברך אתכם על העשייה הרבה לאורך כל השנים אחורה ועם הפנים קדימה.

יעקב מרגי: מדינת ישראל זקוקה לכם.

יעקב מרגי: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אחמד טיבי, אחריו – חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, ואחריה – חבר הכנסת בריזון.

אחמד טיבי: כפי שאמר עמיתי חבר הכנסת דהאמשה, נהוג כל שנה להקדים את תשלומי הביטוח הלאומי.

אחמד טיבי: פנינו מכל הסיעות לשר הרווחה ולמוסד לביטוח לאומי כדי שיקדימו את תשלום הקצבאות.

אחמד טיבי: היום קיבלתי תשובה רשמית, שהביטוח הלאומי החליט להקדים את התשלומים ל-12 בחודש, ועל כן אנחנו מודים לו על ההחלטה הזאת.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אחמד טיבי גם על ההודעה.

ראובן ריבלין: חשבתי שאדוני ירצה להתייחס לאמירתו של חבר הכנסת אליעזר כהן בדבר ההודעה – שאני לא שמעתי - מהרשות הפלסטינית.

ראובן ריבלין: הבאה אחריו – חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

ראובן ריבלין: בבקשה, גברתי.

ראובן ריבלין: אחריה – חבר הכנסת רוני בריזון.

גילה פינקלשטיין: כמדי יום שלישי, אני תמיד מדברת על אותו נושא כואב, על ההתנתקות.

גילה פינקלשטיין: אני רוצה לדבר על החוק בנושא ההתנתקות, החוק שעושה חוכא ואטלולא מחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו בכל הקשור לזכות הקניין.

גילה פינקלשטיין: אין בחוק כל פיצוי בגין הקרקע שעליה יושבים הבתים, לא לגבי הקרקע עצמה, לא לגבי הפיתוח.

גילה פינקלשטיין: המדינה מגרשת את האנשים מהאדמה הזאת שלהם, ולא משלמת להם אפילו שקל אחד על האדמה.

גילה פינקלשטיין: מאחר שמחיר הקרקע מגיע ל-35%–50% מערך הבית, אף לא אחד מהמגורשים יוכל לבנות בית בפיצוי שיקבל.

רן כהן: - - -

גילה פינקלשטיין: מי שגר בשכירות בדיור ציבורי, ייזרק לרחוב, לא יקבל פיצוי, וגם אין עבורו דיור ציבורי חלופי.

גילה פינקלשטיין: האם זה מה שמגיע לאותם אנשים שקיבלו מדבר, חולות ושממה והפכו אותם לגן פורח?

ראובן ריבלין: תודה רבה לחברת הכנסת פינקלשטיין.

ראובן ריבלין: רשות הדיבור לחבר הכנסת רוני בריזון, ואחריו – לחבר הכנסת רן כהן.

רוני בריזון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שתי הערות לעניין תת-אלוף זכאי.

רוני בריזון: ראשית, לא טוב עשה הרמטכ"ל שתקף אותו היום באופן אישי בוועדת החוץ והביטחון.

רוני בריזון: הוא קרא לו שקרן סדרתי ומדליף סדרתי.

רוני בריזון: לא טוב שעשה זאת, כאשר האיש עצמו איננו, והוא איננו יכול להגן על עצמו.

רוני בריזון: חוששני שעכשיו תצטרך ועדת החוץ והביטחון, כדי לאזן את התמונה, להזמין את תת-אלוף זכאי ולשמוע את תגובתו.

רוני בריזון: לעומת זאת, טוב עשה שר הביטחון שהורה לרמטכ"ל להפסיק לאלתר את השימוש בפוליגרף.

רוני בריזון: אני רוצה לקוות שהיתה לי תרומה זעירה לעניין הזה בשאילתא שהגשתי בתחילת השבוע.

רוני בריזון: זו שאילתא בעל-פה, היא תיענה – אני מקווה – מחר כאן.

רוני בריזון: ביקשתי לדעת על היקף השימוש בפוליגרף ועל התוצאות שנתקבלו.

רוני בריזון: אני מבטיח לכם שיהיה מעניין.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בריזון, אני רק מעיר לך ששאילתא בעל-פה צריכה להישמע לראשונה ביום שאושרה לך השאילתא, לא לפני כן.

רוני בריזון: זה היה קדימון, אדוני.

ראובן ריבלין: לא, בשביל זה אין קדימון בשאילתא בעל-פה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת רן כהן.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, לאחר דבריו של חבר הכנסת בריזון, ומאחר שנכחתי היום בישיבה יחד עם חברי האחרים כאן, אני חייב לציין שהרמטכ"ל לא קרא לתת-אלוף זכאי שקרן סדרתי.

רן כהן: הוא תיאר את כל שרשרת ההליכים שבהם הוא לא אמר אמת.

רוני בריזון: - - -

רן כהן: אבל לא רק על העניין הזה באתי לדבר, אלא גם על הדברים חסרי השחר של חברת הכנסת פינקלשטיין.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, למען הגילוי הנאות, אני ידיד אישי של "הגשש" גברי בנאי.

רן כהן: אני רוצה לדבר דווקא על העניין הזה, ואני אומר לך למה.

רן כהן: נוצר מצב שאדם בגלל טוב לבו ומחויבותו החברתית חתם ערבות לפשנל, זכרו לברכה.

רן כהן: הוא מגיע לשדה התעופה, ואף שהוציאו צו עיכוב נגד יציאתו מן הארץ ועיקול על הרכב שלו, על חשבונות הבנק ועל כרטיסי האשראי, אף אחד לא מודיע לו, עד שהוא מגיע לשדה התעופה, שהוציאו צו עיכוב יציאה מן הארץ נגדו.

רן כהן: זה הליך לא תקין ולא סביר.

רן כהן: חייבים למצוא פתרון לכך שכאשר חברה, בנק, מוציאים צו עיכוב יציאה מן הארץ נגד אדם, בתוך יומיים, שלושה ימים, יודיעו לו על מנת שיוכל להסדיר את ענייניו או לא לנסוע לשדה התעופה.

רן כהן: אבל לא ייתכן להכפיש אדם, לפגוע בו ולבייש אותו כשהוא כבר מגיע לשם.

רן כהן: תאר לעצמך שמדובר במקרה חירום, שאדם נוסע ללוויית קרובו, מה הוא יעשה?

ראובן ריבלין: אני לא יכול להפסיק כאשר מדברים על גברי בנאי ועל "הגשש", אבל בכל זאת, אני מציע לקיים דיון בהיבט המקיף וגם בנושא הזה.

ראובן ריבלין: בכל זאת זה סמל לאומי.

רן כהן: אני מודה לך.

ראובן ריבלין: אני בהחלט חושב ש"הגששים" הם סמל לאומי, אין לי ספק בזה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, ואחריו – חבר הכנסת יעקב ליצמן.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, הבוקר דן בג"ץ בנושא מניעת הטבות מאזרחים ערבים על-פי מפת העדיפות הלאומית.

ג'מאל זחאלקה: אחד השופטים אמר כך: הפריפריה כוללת גם יישובים ערביים.

ג'מאל זחאלקה: אם הכוונה היא לתמוך בפריפריה, איך יכול להיות שבאים לפתח יישוב יהודי ולא מפתחים יישובים ערביים?

ג'מאל זחאלקה: זה מה שאני לא מבין.

ג'מאל זחאלקה: אפליה זועקת לשמים.

ג'מאל זחאלקה: זה מביא לתסכול.

ג'מאל זחאלקה: השאלה אם הממשלה צריכה לדאוג לכל המגזרים.

ג'מאל זחאלקה: הרי יש מצוקת דיור נוראה גם במגזר הערבי.

ג'מאל זחאלקה: השופט חשין, בסגנונו המיוחד, שואל: אני רוצה להבין מה פירוש המושג חיזוק הפריפריה.

ג'מאל זחאלקה: האם זה שווה-ערך למושג ייהוד הגליל?

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לומר, דברו אמת איש אל רעהו.

ג'מאל זחאלקה: יכול להיות שייהוד הגליל זה ערך כשר ולגיטימי.

ג'מאל זחאלקה: הוא שואל.

ראובן ריבלין: אבל, אדוני, זאת לא הצעה לסדר.

ראובן ריבלין: זו סוגיה חשובה ביותר, אבל לא בנאום בן דקה.

ג'מאל זחאלקה: אולי לא, אבל דברו לגופו של עניין.

ג'מאל זחאלקה: לא צריך להתבייש לומר את זה.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להעלות את הנושא הזה של האפליה ולעמוד על כך שאזורי עדיפות ייקבעו על-פי מפתח סוציו-אקונומי בלבד.

ראובן ריבלין: זה נאום בן דקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יעקב ליצמן, אחריו – חבר הכנסת מיכאל גורלובסקי, ואחריו – חבר הכנסת דהן.

יעקב ליצמן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב ליצמן: קודם כול, אני מצטרף לחבר הכנסת רן כהן, שאומר שלא מודיעים על עיקולים, לא משנה אם מדובר על סמל לאומי או לא.

יעקב ליצמן: אני חושב שזה עוול.

יעקב ליצמן: אם עושים עיקול, חייבים להודיע.

יעקב ליצמן: אני חושב שצדק היושב-ראש, צריך לקיים על זה דיון, כי זה חמור מאוד, ועושים את זה לכל מיני אנשים.

רן כהן: זה נכון לגבי כל אחד.

יעקב ליצמן: דבר שני שלצערי אני חייב להעלותו שוב הוא הנושא של עובדי המועצות הדתיות.

יעקב ליצמן: נכון שבתחילת השבוע העבירו כספים לחלק מהעובדים, אבל לצערי שמענו שבעיר ערד עובדי המועצה הדתית סירבו לקבור אדם כיוון שלא שילמו להם משכורת זה חודשים רבים.

יעקב ליצמן: אני חושב שזה לא תקין שלא משלמים משכורת.

יעקב ליצמן: על הממשלה לתת על כך את הדעת.

יעקב ליצמן: יש לקיים את פסק-הדין של בית-הדין לעבודה.

יעקב ליצמן: היא כל הזמן מטיפה מוסר שחייבים לקיים פסק-דין ולשלם לעובדים, לרבות עובדי המועצות הדתיות.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מיכאל גורלובסקי, ואחריו – חבר הכנסת נסים דהן.

מיכאל גורלובסקי: אדוני היושב-ראש, בדקות אלה נפגש שר האוצר עם ראש ממשלת ישראל.

מיכאל גורלובסקי: אני חושב שאני פונה בפעם האחרונה לשר האוצר להסיר את האולטימטום שלו ולא להתפטר, מסיבה אחת פשוטה.

מיכאל גורלובסקי: אתמול בוועדת הכספים לא העברנו את ההעברות הכספיות לחוק פינוי-פיצוי.

מיכאל גורלובסקי: הסיבה פשוטה: ההתנתקות הפכה להיות לא רלוונטית ולא אקטואלית עם מותו של רב-המרצחים ערפאת.

מיכאל גורלובסקי: זה מייצר דינמיקה אחרת לחלוטין בכל האזור, ולהערכתי על ממשלת ישראל לחכות בסבלנות להתפתחויות בצד השני, של האויב הפלסטיני.

מיכאל גורלובסקי: ההתנתקות היחידה שהיא אקטואלית בימים אלו היא ההתנתקות של הגופה של ערפאת מהאינפוזיות.

מיכאל גורלובסקי: להערכתי, זה מה שהם יכולים להציע לצד השני.

מיכאל גורלובסקי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

אחמד טיבי: אדוני, אתה גאה שאתה יושב-ראש הכנסת?

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר לאדוני שאני גאה בזירה.

אחמד טיבי: אני רק שאלתי.

ראובן ריבלין: הכנסת היא קודם כול זירה, ויש לה גם מרכיב אנושי, אבל הסינרגיה היא יותר גדולה מהכול.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ואדוני היושב-ראש, אני פונה בעיקר אליך, אני רוצה להפנות את תשומת לבכם לכך שעל-פי תקנון הכנסת ועל-פי החוק במדינת ישראל, ממשלת ישראל צריכה להניח על את התקציב על שולחן הכנסת 60 יום לפני 31 בדצמבר השנה.

מאיר שטרית: הונח.

נסים דהן: החוק היבש הונח.

נסים דהן: אומר השר שטרית, באיזה ביטחון עצמי, "הונח".

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, התקציב טרם התקבל בקריאה ראשונה.

נסים דהן: הוא גם לא ירד לוועדת הכספים לדיון.

נסים דהן: הם יעבירו אותו ב-28 בדצמבר, והם רוצים שוועדת הכספים ביומיים תדון על חוק התקציב ותאשר אותו, כדי שב-31 יהיה חוק למדינת ישראל, והם קוראים לזה דיון רציני, מעמיק ויסודי לצורך קביעת תקציב למדינת ישראל.

נסים דהן: אני מבקש ממך שלא נעשה פארסה מעבודת הכנסת, ואם צריך 60 יום, שזה יהיה כך, כי החוק שדיבר על 60 יום יצא מנקודת הנחה שצריכים לדון בזמן סביר, מסוים.

נסים דהן: אבל לא ייתכן שהממשלה תעשה צחוק מהכנסת.

ראובן ריבלין: זמנך עבר ואתה חוזר על דבריך.

נסים דהן: אני רוצה ממך תשובה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: אני אתן לך תשובה, אבל קודם כול אני אזמין את חבר הכנסת עסאם מח'ול, ואחריו – את חבר הכנסת אריה אלדד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן, מצוות החוק שאתה אחראי לו, כי אתה יכול לשנות אותו בכל רגע, היא שהממשלה צריכה להגיש את הצעת החוק עד השבוע האחרון של אוקטובר.

ראובן ריבלין: לא כתוב בשום מקום שהיא צריכה לעבור עד תאריך מסוים.

ראובן ריבלין: כתוב בחוק שאם ממשלה לא העבירה לאחר חודש מרס את התקציב, יראו אותה כממשלה שנפלה.

ראובן ריבלין: אני יכול להבטיח לך, ידידי הטוב, סגן יושב-ראש הכנסת, חבר סיעת ש"ס המכובדת, לא יהיה מצב שבו הכנסת תעשה צחוק מעבודתה ותעביר בשני ימים.

ראובן ריבלין: אם נגיע למצב שבו בינואר לא נוכל להגיע לקריאה שנייה וקריאה שלישית, כי הוועדות עדיין לא הצליחו לשקוד על העניין במשך הזמן הדרוש, אנחנו נדחה את זה לינואר או אפילו לחודש פברואר.

ראובן ריבלין: אם הממשלה וחברי הכנסת ישכילו לעבוד ולהעביר את התקציב כאשר הם בקיאים בכל פרט ופרט ובשלים להצביע, כך יהיה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לך, חבר הכנסת דהן.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, בהמשך לדברים של חבר הכנסת טיבי בעניין תשלום קצבאות לחוגגי חג אל-פיטר לפני החג, פניתי בשבוע שעבר לשר האוצר כדי לאפשר לאותם עצמאים שחוגגים את עיד אל-פיטר להגיש את דוחות המס שלהם עד 20 בחודש, ולא להיות חייבים לבלות את החג בהכנת הדוחות האלה.

עסאם מח'ול: טרם התקבלה תשובת שר האוצר.

עסאם מח'ול: אני מנצל את הבמה הזאת כדי להעלות את הקריאה הזאת פעם נוספת.

עסאם מח'ול: אני חושב שזו זכותם, זה טבעי, זה אנושי.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת מח'ול.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אריה אלדד, ואחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מבקש להודות לכבוד יושב-ראש הכנסת באופן אישי ולנשיאות הכנסת כולה על שהאירו אתמול את עיני, ואני מקווה שגם את עיני כל העם היושב בציון, כי הצעת החוק שהגשתי - נפש תחת נפש - האומרת כי תחת כל יישוב יהודי המתוכנן לפינוי מחבל-עזה וצפון השומרון יפונה גם יישוב ערבי מתחומי ישראל - הנשיאות קבעה: זוהי הצעה גזענית.

אריה אלדד: אני שב ומודה על הקביעה הערכית הזאת ומסכים לה.

אריה אלדד: אני רק תמה אני מדוע לא הוחל הכלל הזה על הפינוי רק של יהודים בתוכנית ההתנתקות.

אריה אלדד: לא ייתכן שגזענות היא חד-צדדית.

אריה אלדד: תודה גם לחבר הכנסת כהן, שדרש היום להדיח אותי מראשות ועדת האתיקה בגלל ההצעה הזאת.

אריה אלדד: אם זו גזענות, איש מתומכי ההתנתקות לא יוכל גם הוא לשמש במשרה הזאת.

אריה אלדד: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלדד, קודם כול אני באמת חושב שאתה צריך להודות לנו על עניין שאתה מאמין בו, שאכן רצית להצהיר איזו הצהרה ואנחנו אפשרנו לך להצהיר אותה בכך שדחינו ונתנו לה תהודה.

ראובן ריבלין: באופן אפילו יותר מתיאורטי, יכול להיווצר מצב שאותה החלטה של הממשלה לפנות התיישבות ישראלית, בעיקר של יהודים, מחבל-עזה או מכל מקום בארץ-ישראל, יכולה לגעת גם לאזרחי ישראל שאינם יהודים.

ראובן ריבלין: באופן תיאורטי.

ראובן ריבלין: בבית-אל, בשילה או באלקנה או בכל מקום אחר יכול לגור גם מתיישב שחושב שהוא התיישב בצדק ושהוא אזרח ישראל, ולמגינת לבי, אבל זה לא הדבר החשוב, הוא יפונה.

ראובן ריבלין: זה על-פי החלטת הממשלה.

ראובן ריבלין: אני מקווה גם שכל החלטה יכולה להשתנות על-ידי החלטת ממשלה יותר מאוחרת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

טלב אלסאנע: אני רוצה להודות לשר הרווחה וגם למנכ"ל המוסד לביטוח לאומי, שנענו לפניותינו להקדמת תשלום קצבאות הביטוח הלאומי על מנת לאפשר למוסלמים לחגוג את עיד אל-פיטר בצורה סבירה.

טלב אלסאנע: כבוד היושב-ראש, מדי פעם יש דיונים במליאה שמגדישים את הסאה.

טלב אלסאנע: יש התעלמות מהעובדה שיש תנאים בסיסיים לדו-שיח שאפשר לנהל.

טלב אלסאנע: כשאני שומע את דבריו של גורלובסקי כאן, שאף שהוא יכול לומר כל דבר העולה על דעתו, היותו אדם מחייבת לשים גבול של התנהגות והתבטאות, ולא להפוך לחיה ולגלוש להתבהמות.

טלב אלסאנע: גם לגבי מה שהועלה כאן על ההקבלה, כאילו פינוי התנחלויות בגדה וברצועה משליך על האוכלוסייה הערבית בתוך המדינה - האוכלוסייה הערבית בתוך המדינה לא התנחלה אתמול או שלשום על שטחים כבושים.

טלב אלסאנע: הם נמצאים כאן דורי דורות לפני קום המדינה - -

צבי הנדל: לא נכון.

טלב אלסאנע: - - והמתנחלים לא עוברים למדינה אחרת.

טלב אלסאנע: המתנחלים חוזרים למדינתם.

טלב אלסאנע: את האוכלוסייה הערבית אי-אפשר להעביר לא מאדמתם ולא ממדינתם.

טלב אלסאנע: אני מקווה שאף אחד לא ישלה את עצמו אחרת.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יולי אדלשטיין, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת טאהא, חבר הכנסת והבה וחבר הכנסת מג'אדלה.

ראובן ריבלין: בכך ייתם הדיון.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, גם ביום גדוש אירועים ומחלוקות זה אני לא מתכוון לסטות ממנהגי ואזכיר לכולנו שיותר מדי שנים ויותר מדי שבועות אני מעלה כאן את נושא שחרורו של יונתן פולארד מן הכלא בארצות-הברית.

יולי יואל אדלשטיין: לצערי הרב, אנחנו ככנסת, אנחנו כעם ואנחנו כמדינה לא השכלנו לעשות משהו שסוף-סוף יביא לשחרורו.

יולי יואל אדלשטיין: אני קורא לכולנו להתאחד סביב הנושא הזה וסוף-סוף להחזיר את יונתן פולארד הביתה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אדלשטיין.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ואסל טאהא.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, רציתי לדבר על סוגיה אחרת, על איך מתייחסים ליגאל עמיר, רוצח ראש הממשלה יצחק רבין ז"ל.

ואסל טאהא: בשב"ס מתייחסים אליו בחיוב, מכניסים לו כמבוקשו - מה שהוא רוצה - ביקורים בלי חיץ, שימוש בטלפון פעמיים בשבוע, מאכלים חופשי, סיפקו לו מחשב ויש לו הכול בחדר, אף כי עדיין מדברים על איום על ראשי ממשלה, על פוליטיקאים ועל חברי כנסת.

ואסל טאהא: ודאי שיגאל עמיר מקוטלג כאסיר ביטחוני, אבל ההתייחסות אליו שונה לגמרי מההתייחסות לאסירים ביטחוניים אחרים.

ואסל טאהא: שם אוסרים עליהם לקבל ספרים, ולו מותר.

ואסל טאהא: שם אוסרים עליהם לדבר חופשי בטלפון, אבל לו מותר.

ואסל טאהא: מותר לו לצאת באופן חופשי לחצר, אבל הם מוגבלים לשעה וחצי.

ואסל טאהא: היחס הזה צריך להיפסק, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת טאהא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מגלי והבה, ואחריו – חבר הכנסת מג'אדלה.

ראובן ריבלין: אחרון הדוברים - חבר הכנסת הנדל.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אדוני שר התחבורה, אני לא רשום ברשימת הדוברים בנושא 90 שנה לפעילות ה"ג'וינט", אבל ראיתי חובה לעצמי להודות ל"ג'וינט" ולכל הפעילים שלו על הסיוע שהם מגישים לעם היהודי במדינה, ובמיוחד לעדה הדרוזית.

מגלי והבה: הם מסייעים זה שנים רבות לרשויות ולחינוך.

מגלי והבה: אני מודה על הפעילות של ה"ג'וינט" למען בני העדה הדרוזית.

מגלי והבה: אני מחזק אתכם, תמשיכו בכך.

מגלי והבה: אדוני שר התחבורה, הנושא השני שרציתי להתייחס אליו הוא תאונות הדרכים הקטלניות.

מגלי והבה: השבוע היתה תאונה קטלנית - ומכאן אני רוצה לשלוח את תנחומי למשפחת נאתכו - שלוש הבנות שנהרגו בתאונה מחרידה.

מגלי והבה: משפחת נאתכו שילמה את המחיר.

מגלי והבה: כולנו שולחים את תנחומינו.

מגלי והבה: אדוני שר התחבורה, אנחנו צריכים לעשות הכול ולהילחם בתאונות הדרכים ולא לנוח, כפי שאני מכיר אותך, עד שנוריד את עקומת תאונות הדרכים.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת מגלי והבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחרון הדוברים הוא חבר הכנסת צבי הנדל.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, זו הזדמנות נעימה להודות ל"ג'וינט" - וברכות חמות ביום הולדת ה-90 - על עבודת הקודש שהם עושים לאורך כל השנה למען כלל אזרחי ישראל.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה להזכיר, שהעברנו בכנסת הנכבדה שלנו את חוק ההתנתקות ברוב גדול של 67 חברים שתמכו.

גאלב מג'אדלה: אם חבר הכנסת אלדד רוצה ליזום הצעת חוק פרטית להתנתקות אזרחי ישראל הערבים או העברתם, שייזום הצעת חוק.

אריה אלדד: יזמתי, היא נפסלה.

גאלב מג'אדלה: תיזום הצעת חוק ותביא אותה לכנסת ישראל, שהיא בית-המחוקקים.

גאלב מג'אדלה: פעם אחת ממשלת ישראל התחבאה מאחוריך.

גאלב מג'אדלה: אתה זוכר שהבאת הצעת חוק בנושא אי-תשלום למשפחות שמשתתפות בפיגועים, והצעת שלא לשלם לילדים שלהם קצבת ילדים.

גאלב מג'אדלה: ממשלת ישראל הגדולה התחבאה מאחוריך, מצאה מחבוא מאחורי ההצעה שלך ותמכה בה.

גאלב מג'אדלה: תעשה אולי אותו צעד פעם נוספת, כי זה יביא אולי להרמוניה ולחיים משותפים ולהרגשה טובה יותר של אזרחי ישראל הערבים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מג'אדלה, חבר הכנסת אלדד ביקש להעלות על סדר-היום ולהביא לבית-המחוקקים את השאלה, אבל אנחנו פסלנו זאת בנשיאות, כי הדבר הזה נוגד את התקנון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת צבי הנדל - בבקשה, אדוני.

צבי הנדל: מכובדי היושב בראש, חברי חברי הכנסת, אומנם חשבתי לדבר על משהו אחר, אבל כשמזכירים התנתקות, אני לא יכול לברוח מהעניין.

צבי הנדל: אני רוצה להזכיר שעדיין המצב הוא שאין לגיטימציה לתוכניתו של ראש הממשלה, שהצביעו נגדה בבחירות, כי זאת היתה תוכניתו של מצנע, אחר כך היה משאל מתפקדי הליכוד, והוא זרק אותו לאשפה, היה לו מיעוט בממשלה והוא פיטר שרים כדי ליצור רוב מלאכותי.

חיים אורון: היה רוב בכנסת.

צבי הנדל: בסופו של דבר, בכנסת הוא עבר כמנהיג "שלום עכשיו".

צבי הנדל: הוא קיבל מיעוט מהמחנה הלאומי, שזכה בבחירות.

צבי הנדל: בכנסת הוא קיבל מיעוט שבמיעוט מאלה שבמחנה הלאומי, ואלה שנזרקו מהשלטון הם אלה שתמכו בו ונתנו לו את הגיבוי שהוא לא מוסרי.

צבי הנדל: לכן אני קורא לראש הממשלה: כדי שתהיה לגיטימיות הוא חייב לחזור לעם באחת משתיים – או משאל עם או בחירות.

צבי הנדל: אין דרך אחרת.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הואיל ונותרה לנו עוד דקה וחצי עד סיום נאומים בני דקה, חבר הכנסת אורון, במקום לקרוא קריאת ביניים אתה יכול להשיב לו בדקה.

ראובן ריבלין: אני מבקש לא לקרוא לו קריאת ביניים.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אפשר להיות בעד משאל עם, אפשר להגיד שהגוף העליון הוא ועידת הליכוד, אפשר אפילו להגיד שהגוף העליון הוא מועצת גדולי התורה.

חיים אורון: אבל דבר אחד, חבר הכנסת הנדל, צריך להיזהר מפניו – מי שאומר שזה לא לגיטימי אחרי שהכנסת קיבלה ברוב, מערער את סמכותה של הכנסת.

חיים אורון: אתה יכול לומר שיש לך טענה כלפי מה שהתקבל פה.

חיים אורון: הכנסת בהצבעה, ברוב ברור, על דעת רוב חבריה, רוב מוחלט של חבריה, וגם אם זה היה רוב לא מוחלט, קיבלה החלטה.

חיים אורון: בהקשר זה היא לגיטימית, וכל השאר במקום אחר.

חיים אורון: השימוש במושג לגיטימי ולא לגיטימי יש לו משמעויות מרחיקות לכת, ואני מציע לברור בימים אלה את המלים, כי המלים הללו מאוד מאוד מסוכנות.

צבי הנדל: זאת הסתה, נכון?

חיים אורון: אני אמרתי הסתה?

חיים אורון: אמרתי מה שאמרתי.

חיים אורון: אני חושב שדיברתי מאוד ברור.

חיים אורון: אם הייתי רוצה להגיד הסתה הייתי אומר הסתה.

חיים אורון: אני מציע לך לברור את מילותיך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, אין ספק שהכנסת קיבלה החלטה וההחלטה קיימת ושרירה כל עוד היא לא שונתה.

ראובן ריבלין: מה שחבר הכנסת הנדל רוצה לעשות הוא לשכנע שהכנסת תשנה אותה.

חיים אורון: שהיא לא לגיטימית.

ראובן ריבלין: הוא אומר את זה כדי לשכנע את הכנסת, אבל היא חוקית.

ראובן ריבלין: יש לגיטימי ויש חוקי.

ראובן ריבלין: המונחים, כדאי שפעם נפרש אותם.

ראובן ריבלין: על כל פנים, בזה שאומרים לא לגיטימי, יכול להיות שיש אנשים שיכולים לפרש את זה.

ראובן ריבלין: ראיתי כבר דברים הרבה יותר מסוכנים ואני לא בטוח.

ראובן ריבלין: הוא בא ואומר: אני חושב שלהוציא אנשים מבתיהם - - - הוא לא מתכחש להחלטת הכנסת, חלילה.

ראובן ריבלין: הוא לא מתכחש להחלטת הכנסת.

חיים אורון: הוא מנה החלטות של גורמים אחרים שנתנו לגיטימציה לעומת הכנסת.

חיים אורון: זה מה שהוא עשה.

ראובן ריבלין: גם החלטת הכנסת אינה מוותרת על זכות ההפגנה ועל זכות המחאה.

חיים אורון: להיפך, אני כל חיי מפגין נגד החלטות הכנסת עד לפעם הזאת.

ראובן ריבלין: אני יודע, הרי מכל מלמדי השכלתי, ואתה הזהרת אותי בשנת 1988 שפעם יתחלפו היוצרות.

ראובן ריבלין: הזהרת אותי וידעת ממה הזהרת.

ראובן ריבלין: אני חששתי וידעתי ממה חששתי.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: ציון מלאות תשעים שנה לעשייה החברתית של ה"ג'וינט" בישראל ובעולם

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אדוני שר התחבורה, חבר הכנסת מאיר שטרית, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת אברהם הירשזון, גברתי יושבת-ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, חברת הכנסת קולט אביטל, חברי הכנסת, מנכ"ל "ג'וינט ישראל" מר ארנון מנטבר, מתנדבים יקרים, אורחים נכבדים, אנו מארחים היום במליאת הכנסת את ראשי ארגון ה"ג'וינט", עובדיו, ידידיו ומי שפועלים אתו ונהנים מהפרויקטים של הארגון רחב-הלב הזה.

ראובן ריבלין: נאמר: זרעו לכם צדקה וקצרו לכם חסד.

ראובן ריבלין: תנו רבנן: "בשלושה דברים גדולה גמילות חסדים יותר מן הצדקה, צדקה – בממונו, גמילות חסדים – בין בגופו בין בממונו, צדקה – לעניים, גמילות חסדים – בין לעניים בין לעשירים, צדקה – לחיים, גמילות חסדים – בין לחיים בין למתים".

ראובן ריבלין: ידיהם של ראשי ה"ג'וינט" אינן פוסקות מעשיית טוב, מגמילות חסד, ממתן יד וסיוע בכל מקום שבו הם נדרשים ברחבי העולם היהודי.

ראובן ריבלין: "אם צריך גלגל, אני גלגל", אמר פעם טרומפלדור, וה"ג'וינט" יודע לשים עצמו בכל תחום שבו נדרשת יד: בקליטת עלייה, בייזום תעסוקה, בפעולה לצמצום פערים חברתיים, בגישור על הקרעים בישראל.

ראובן ריבלין: 90 שנים חלפו מאז שלח ה"ג'וינט" מזון ותרופות ליהודי הארץ שנאבקו תחת שלטון זר, ומאז הוא אינו פוסק להיות קשוב ולתת כתף לכל ישר וטוב.

ראובן ריבלין: היו ברוכים, חברים, בפועלכם היקר, באחווה שאתם חשים כלפי העם כולו.

ראובן ריבלין: ברוכים אתם וברוכים שולחיכם, אותם מיליוני יהודים שכל אחד בהשתתפותו, וגם אם קטנה תהא, מוכיח יום-יום ושעה-שעה כי כל ישראל ערבים זה לזה.

ראובן ריבלין: בשם כנסת ישראל אני מודה לכם על עשייתכם.

ראובן ריבלין: ברוכים תהיו.

ראובן ריבלין: בשם הכנסת אני מבקש להודות לחבר הכנסת ויושב-ראש ועדת הכספים אברהם הירשזון על אשר טרח ועמל וביקש ויזם את הכנס הזה במלאות 90 שנה לארגון ה"ג'וינט".

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, ראשון הדוברים בישיבה מיוחדת זאת, בהצעות לסדר-היום מס' 4748, 4708, 4718 ו-4793, הוא חבר הכנסת אברהם הירשזון.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת חיים אורון, חבר הכנסת יצחק הרצוג, ויסיים שר הבריאות לשעבר, חבר הכנסת נסים דהן.

ראובן ריבלין: את הנושא יסכם כבוד השר, חבר הכנסת מאיר שטרית.

ראובן ריבלין: אני מתנצל על כך שבאמצע הדיון אני אצטרך להחליף את עמדת היושב-ראש, שכן אני צריך ללכת ולחגוג יחד עם חברי הכנסת המוסלמים את תום הצום היום על-פי הזמנת הכנסת.

אברהם הירשזון: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מר ארנון מנטבר, מנכ"ל "ג'וינט ישראל", חברי מה"ג'וינט" וכל הגופים הנלווים, אורחים נכבדים, החל מהבוקר קיימנו פה בכנסת ישראל את יום ה"ג'וינט" במלאות 90 שנה להיווסדו של הארגון הזה בארצות-הברית.

אברהם הירשזון: ראשית אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, על כך שפינית זמן והיית אתנו בחלק מהיום ונשאת נאומים.

אברהם הירשזון: אני חושב שזה חשוב מאוד שכנסת ישראל אמרה את דברה.

אברהם הירשזון: גבירותי ורבותי, התחלנו את היום בכך שוועדות הכנסת עסקו בכל מיני נושאים הקשורים ל"ג'וינט", וכל ועדה עסקה בתחום שונה של הדברים.

אברהם הירשזון: מדוע?

אברהם הירשזון: כי ה"ג'וינט" עוסק במגוון רב של דברים, כך שכל ועדה עסקה בתחום אחר ויחד בנינו את הפאזל שקוראים לו ה"ג'וינט".

אברהם הירשזון: ה"ג'וינט" התחיל את פעולתו לפני 90 שנה, אבל למרות 90 השנים הוא צעיר, רענן, תוסס, נמרץ ודינמי.

אברהם הירשזון: בכל מקום ובכל צומת שהעם היהודי נזקק לו, ה"ג'וינט" היה שם.

אברהם הירשזון: אם זה כלפי אותם שרידים שניצלו מהשואה, שהיו זקוקים באופן בלתי רגיל לכל עזרה ולכל סיוע כדי להשתקם ולבנות חיים חדשים עד כמה שאפשר – ה"ג'וינט" היה שם.

אברהם הירשזון: אם זה בעליית יהודי תימן ב"מרבד הקסמים" – ה"ג'וינט" היה שם.

אברהם הירשזון: אם זה במה שאנחנו מכנים ברית-המועצות לשעבר, מאחורי מסך הברזל, כאשר היהדות הזאת היתה מנותקת – ה"ג'וינט" היה שם, סיפק מזון, סיפק צרכים, סיפק ספרי תורה, ונתן להם את כל הסעד האפשרי.

אברהם הירשזון: אם זה בקרב העולים מאתיופיה, ואם זה בארגנטינה - בכל מקום בעולם שה"ג'וינט" נקרא להיות שם, הוא היה שם, והוא פעל את פעולתו, וזו תמיד היתה פעולה חשובה, נמרצת ודינמית.

אברהם הירשזון: גם היום, היו כמה ראשי רשויות בוועדת הכספים, וקיימנו שם דיונים על פרויקטים שה"ג'וינט" מוביל.

אברהם הירשזון: הדבר החשוב ביותר הוא, שבאו ראשי רשויות שונים, וכל אחד דיבר על פרויקט אחר שה"ג'וינט" עושה אתו.

אברהם הירשזון: מה שמעניין הוא, שה"ג'וינט" מתאים את עצמו בכל פעם לנושא החשוב, לא מקובע לנושאים מסוימים, ולא כופה על הרשויות את הנושאים שהוא רוצה לעסוק בהם.

אברהם הירשזון: להיפך, הוא פתוח, בא לקראת הקהילה ויוזם פעולות שהן לצריכת הקהילה.

אברהם הירשזון: זה לא מתבצע בכל גוף.

אברהם הירשזון: בעיקר היום, בימים האלה, כאשר התקציבים בכל נושאי הרווחה הולכים ופוחתים, תרומתו של ה"ג'וינט" הולכת וגדלה.

אברהם הירשזון: ה"ג'וינט" מטפל בכל הרשויות במדינת ישראל, יהודים ולא-יהודים, ועל כך נתונה לכם ברכתנו.

אברהם הירשזון: אדוני היושב-ראש, יש לנו מדינה אחת, יש לנו ממשלה אחת, יש לנו כנסת אחת אחרי אלפיים שנה.

אברהם הירשזון: אנחנו ויהודי התפוצות קשורים זה בזה, ואני חושב שאם כנסת ישראל היום אמרה את דברה, ואמרה שהיא מקיימת את יום ה"ג'וינט", זה אומר במפורש שזה יום שמאחד את יהודי התפוצות עם יהודי מדינת ישראל, והקשר הזה חשוב שילך ויתהדק ככל האפשר.

אברהם הירשזון: לגופים כמו ה"ג'וינט", ובעיקר ל"ג'וינט", יכולה להיות תרומה נכבדה מאוד בנושא הזה.

אברהם הירשזון: אני, לכן, רוצה לאחל לכם בשם הכנסת, בשם כל חברי, הרבה הרבה הצלחה, הרבה הרבה עשייה, וכפי שאתם יודעים, קיבלנו בסוף הדיונים בוועדת הכספים החלטה, שיהיה צוות מיוחד של ועדת הכספים, שישב עם נציגי ה"ג'וינט", ושתהיה לכם אוזן קשבת ויד מכוונת בבית-המחוקקים של מדינת ישראל, כדי שתוכלו באמת לקבל את מלוא העזרה, את מלוא ההערכה של כל כנסת ישראל, קואליציה ואופוזיציה.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת אברהם הירשזון, אשר ידו רבה בכל הנושאים שקשורים גם לפועלו של ה"ג'וינט".

ראובן ריבלין: כבוד חבר הכנסת חיים אורון גם הוא יאמר דברים.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנשי ה"ג'וינט" שנמצאים ביציע, אני רוצה לצרף את ברכותי לברכות שהושמעו כאן היום ובמהלך הישיבות בוועדות הכנסת ל"ג'וינט", לעובדיו, לאלה שעובדים בארץ ולאלה שתורמים את תרומתם ברחבי העולם היהודי.

חיים אורון: אני לא רוצה להקדיש את הזמן הקצר שעומד לרשותי רק לברכות, ואני מצטרף לכל הברכות שנאמרו כאן על-ידי קודמי.

חיים אורון: אני מבקש, בהקשר של הדיון כאן היום, להעלות שתיים-שלוש נקודות שנראות לי מאוד בעייתיות, ובראשונה שבהן הייתי מבקש את הקשבתו של השר המקשר.

חיים אורון: אני דווקא פונה אליו, גם בתפקידו כשר המקשר וגם בתפקידו כשר במשרד האוצר עד לעת האחרונה, ואם אני לא טועה, עד לפני שעה אולי אפילו היתה מחשבה עליו כעל השר לעתיד לבוא.

חיים אורון: אבל האופציה הזאת לטווח הקצר נגמרת.

מאיר שטרית: איש איש יישאר במקומו.

חיים אורון: אני דווקא רוצה לדבר על השאלה המאוד מהותית של החברה האזרחית, של המגזר השלישי ושל אחריות המדינה.

חיים אורון: אני חושב שלמגזר השלישי, ובטח לארגון כמו ה"ג'וינט", שהוא – בלי לפגוע בשום גורם אחר – יותר מאשר עוד אחת העמותות.

חיים אורון: הוא גורם מאוד מרכזי, שפועל בארץ 90 שנה, והיה מעורב בכל אחד מקטעי המצוקה של החברה הישראלית זה 90 שנה, ובהרבה מאוד מקרים גם במצוקות של העם היהודי ברחבי העולם.

חיים אורון: אני בהרגשה קשה מאוד, אדוני היושב-ראש, שמישהו חושב שבגלל העובדה שגופים אזרחיים מהסוג של ה"ג'וינט" ממלאים תפקיד חשוב מאין כמוהו - ובדברי אלה אין כדי להוריד כזית מהחשיבות של הפעולה שלהם – המדינה משוחררת מאחריות כוללת לציבור אזרחיה, ובעיקר לציבור אזרחיה בקבוצות היותר חלשות.

חיים אורון: זה נכון לגבי ילדים בסיכון, זה נכון לגבי עולים חדשים, זה נכון לגבי עולים מאתיופיה, זה נכון לגבי קשישים, וזה נכון לגבי נכים, וזה נכון לגבי קבוצות אחרות, שבכולן ה"ג'וינט" עוסק בעבודת קודש ממש.

חיים אורון: אבל, זו קומה נוספת הכרחית, וחשוב שזה יתפתח על בסיס של מדינת רווחה, שמספקת ורואה עצמה אחראית לסיפוק הצרכים של כלל האוכלוסייה.

חיים אורון: יש ויכוח גדול בשאלה - סיפוק צרכים מה הוא אומר ועד לאיזה שיעור במציאות של מדינת ישראל של היום, עד כדי כך שלא אחר מאשר מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי מנה היום בוועדת הכספים שלוש תקופות בתפקידו של ה"ג'וינט": האחת, עד הקמת המדינה; השנייה, מהקמת המדינה ועד 2001; ומ-2001 יש מצב חדש.

חיים אורון: מ-2001, אמר מנכ"ל הביטוח הלאומי, אנחנו במציאות של ערעור וכרסום מהותי בדמותה של מדינת ישראל כמדינת רווחה.

חיים אורון: שום ארגון וולונטרי לא יוכל למלא את התפקיד הזה.

חיים אורון: אני חוזר ואומר פעם נוספת, ל"ג'וינט" יש תפקיד מרכזי וחשוב מאוד, שילך ויתפתח, גם ככלי מאוד חשוב של פעולה קהילתית, כאשר הקהילות שבהן מדובר מעורבות בדרך הפעולה שלו.

חיים אורון: ה"ג'וינט" גם ידוע כגוף מאוד מקצועי.

חיים אורון: במסגרת הברכות שנאמרות פה, אני מוצא עניין לברך שני גופים שקשורים מאוד ל"ג'וינט", גופי מחקר בתחום החברתי: האחד - מכון ברוקדייל, והשני - המרכז למחקר חברתי בישראל, שנקרא מרכז טאוב.

חיים אורון: הם משמשים, יותר מהרבה מאוד גופים אחרים במדינה, ובכמה וכמה תחומים יחידים, מערכות מחקר בתחום החברתי, לצורך מחקר ביקורתי.

חיים אורון: מחקר ביקורתי לא רק במובן הזה שהוא מותח ביקורת על מדיניות הממשלה - הוא גם עושה את זה כשהוא חושב לנכון – אלא מחקר ביקורתי במובן הזה שהוא לא מקבל את המציאות כפי שהיא, כנתונה בחסדי אני לא יודע בדיוק מי, אלא מציג שאלות קשות מאוד לקובעי המדיניות, משקף את תוצאות מעשיהם.

חיים אורון: אני מודה, אני משתמש רבות בנתונים של הגופים הללו.

חיים אורון: הערה נוספת, ה"ג'וינט" הוא ארגון יהודי מובהק, ובתור שכזה הוא פועל ביותר מ-60 מדינות בקהילות יהודיות ברחבי העולם ובמדינת ישראל.

חיים אורון: כאשר מדובר במדינת ישראל, ואני יודע שה"ג'וינט" התחיל בכך, אני חושב שמדובר בכלל אזרחי מדינת ישראל, יהודים וערבים כאחד.

חיים אורון: אני לא חושב שבשאלות החברתיות שבהן עוסק ה"ג'וינט" ניתן להבחין בין הקהילות.

חיים אורון: אני שמח שכבר עכשיו יש פעולות גם בקרב הקהילה הדרוזית, מתחילה פעולה בקרב הבדואים בנגב, ואני חושב שהפעילות בקרב המגזר הערבי במדינת ישראל צריכה להיות חלק מהתפקידים שה"ג'וינט" נוטל על עצמו, ונקודת חיבור בין העם היהודי לבין מדינת ישראל, על כל מרכיביה ורכיביה.

חיים אורון: כפי שפתחתי, אני מצרף את ברכותי לארגון החשוב הזה.

חיים אורון: היה ויכוח בוועדת הכספים אם אנחנו מאחלים להם עוד 90 שנה, כי מה זה 120?

חיים אורון: 120 זה כבר בשבוע הבא...

חיים אורון: אז אנחנו מאחלים שגופים מהסוג הזה יהיו מאבני היסוד של החברה הישראלית, שדרות בה זו בצד זו אחריות ממלכתית ולאומית, עם חברה אזרחית מפותחת ופעילה.

חיים אורון: ובכל חברה ישראלית כזאת, כפי שאנחנו רוצים לראות, לארגון כמו ה"ג'וינט" יש תפקיד מרכזי, ועל כך, יישר כוח לכל העוסקים במלאכה.

חיים אורון: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת חיים אורון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק הרצוג הוא הדובר הבא.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת נסים דהן.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אדוני השר, חברי חבר הנאמנים והנהלת ה"ג'וינט", המנכ"ל ארנון מנטבר, ראשי האגפים, העובדים, המתנדבים, התורמים, אורחות ואורחים יקרים, ב-10 באוקטובר 1919 שוגרה מיפו איגרת בהולה ונרגשת אל הוועד המרכזי של "פועלי ציון" באמריקה.

יצחק הרצוג: האיגרת סקרה את מצוקת היישוב היהודי וההתיישבות העובדת ושטחה פנייה ובקשה בהולה לסיוע.

יצחק הרצוג: במרכזה כותב מחבר האיגרת, מנהיג פועלים ארץ-ישראלי, צעיר דינמי ונחוש, דוד בן-גוריון, לחבריו בארצות-הברית בזו הלשון: "אני רוצה לשוב להזכירכם על דבר דרישתנו לפנות לוועד הפועל המאוחד Joint Dist Com שיקציב סכום מספיק בשביל צורכי העבודה בארץ-ישראל.

יצחק הרצוג: כבר יודעים אתם שמצבנו הכספי הוא מיואש.

יצחק הרצוג: חוסר העבודה מבהיל.

יצחק הרצוג: אפשרויות העבודה רבות.

יצחק הרצוג: מההסתדרות הציונית אפסה כל תקווה.

יצחק הרצוג: ענייניהם הכספיים יגעים.

יצחק הרצוג: ועד הסיוע שולח הנה סכומים עצומים שמביאים קללה במקום ברכה.

יצחק הרצוג: האומנם אי-אפשר להשפיע שהכסף שנשלח לשם סיוע, יוצא באמת בשביל סיוע בריא בצורת עבודה פורייה ומפרה?

יצחק הרצוג: " שואל דוד בן גוריון.

יצחק הרצוג: אכן, אדוני היושב-ראש, זעקתו של דוד בן-גוריון היתה לארגון אחד ויחיד, שהוקם חמש שנים בלבד לפני כן, ארגון ה"ג'וינט".

יצחק הרצוג: לו ניתן היה ללחוץ על הערך "ג'וינט", או Joint Distribution Committee, או שלושת הארגונים שהיוו את המסד לקיומו של ה"ג'וינט", אדוני היושב-ראש, כדי לראות אם הם מופיעים בכתביהם של אבות הציונות, היינו מגלים עד כמה דרמטית ומשמעותית היתה תרומת ה"ג'וינט" לסאגה הציונית היהודית במאה ה-20.

יצחק הרצוג: ממכתביו של חיים ויצמן ועד לדוד בן-גוריון ומבני דורם של אלה ועד דורנו אנו, מהווה הארגון המופלא הזה יסוד חשוב מאוד בפיתוח היישוב היהודי בארץ-ישראל ובתקומת המדינה כמדינה דמוקרטית, שוויונית, נאורה ומתקדמת.

יצחק הרצוג: בעצם, אי-אפשר לדמיין את הישגי התנועה הציונית ותקומת המדינה שלנו ללא ה"ג'וינט".

יצחק הרצוג: אי-אפשר לדמיין כיצד היה נמצא היום העם היהודי, על קהילותיו ברחבי תבל, ללא ה"ג'וינט".

יצחק הרצוג: אי-אפשר לדמיין את הושעת היהודים באשר הם בין מלחמות העולם ולאחר השואה הנוראה ובמדינות המצוקה ומעבר למסך הברזל ללא ה"ג'וינט".

יצחק הרצוג: דוד בן-גוריון גם אמר:

יצחק הרצוג: באין חזון ייפרע עם.

יצחק הרצוג: נכון גם לומר: באין "ג'וינט" יקמל העם.

יצחק הרצוג: את זאת הבינו יוזמי ה"ג'וינט" ומייסדיו, הקהילה היהודית בארצות-הברית, שחרתה על דגלה את הססמה "כל ישראל ערבים זה לזה".

יצחק הרצוג: זה אפוא המוטו של ה"ג'וינט".

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, אבן הדרך שאנו מציינים כאן היום היא מדהימה במובן זה, שמעטים הארגונים היהודיים שמציינים 90 שנה להיווסדם.

יצחק הרצוג: תחשבו על זה לרגע, עוד לפני הצהרת בלפור כבר פעל ה"ג'וינט".

יצחק הרצוג: ולאחריה, בכל האתגרים של עמנו, בצורות מצורות שונות תרם ה"ג'וינט" את תרומתו לחיי הקהילה, הסעד, הרווחה, הבריאות, החינוך, התרבות של העם היהודי - במאורעות תרפ"ט, במחנות העקורים, באזורי העימות, בנתיבי הבריחה והמילוט, במעברות ובמעונות, בעיירות, בכפרים, כולם של מדינת ישראל המתפתחת.

יצחק הרצוג: זכיתי באופן אישי, כילד, בבית סבתי והורי להכיר חלק מחברי הוועד המיתולוגי של ה"ג'וינט" דאז, ובראשם הרב הידוע דייוויד דה סולה פול ז"ל.

יצחק הרצוג: הם כקודמיהם, ומי שנטל את השרביט מידיהם, הם הלוז של החברה היהודית בארצות-הברית.

יצחק הרצוג: הם שנושמים ציונות, עושים ציונות, ובלעדיהם ספק אם הציונות היתה כפי שאנו מכירים אותה היום.

יצחק הרצוג: אני שמח במיוחד שזכיתי בשנים האחרונות לעמוד מקרוב ובאופן אישי על פועלו של הארגון החשוב הזה בישראל.

יצחק הרצוג: מה שמרתק אותי בעומדי מקרוב על הישגי ה"ג'וינט" בארץ הוא הגישה והרמה המקצועית של ההתייחסות לנושאים רגישים וכואבים מאין כמותם, שנדמה לעתים שהם נשכחים מתשומת הלב של הרשויות - הטיפול במוגבלים, בנכים, בחסרי הישע, היוזמות בתחום הקשישים וגיל הזהב, השירותים החדשניים לילדים, הפרויקטים המקסימים שמקדמים תפיסה של חברה ישראלית אזרחית בקרב אוכלוסיות שונות ומשלבים אותן בחברה, בתעסוקה, במעמד האשה, במתן הזדמנויות לאזרחים הלא-יהודים במדינה.

יצחק הרצוג: כל זאת, ללא זיקה פוליטית, ללא רהב, בשקט, בצנעה, במתן דוגמה לכלל המגזר השלישי הוולונטרי בישראל.

יצחק הרצוג: אכן תרומה מעוררת הערכה, מעוררת גאווה, תרומה שלא תסולא בפז.

יצחק הרצוג: אגב, דווקא בשנים האחרונות, יותר מאי-פעם, מורגש ה"ג'וינט" כתחליף לממשלה כמעט בכל תחומי חיים אלה, נושא שראוי לדיון ולליבון בבית הזה יותר מאי-פעם, ועל כך עמד חברי חיים אורון.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, ברכותי ליוזמי הדיון היום, במיוחד לחברנו חבר הכנסת אברהם הירשזון, על היוזמה.

יצחק הרצוג: אין ראוי יותר מלציין יום זה בבית-הנבחרים של מדינת ישראל.

יצחק הרצוג: כשהחל הארגון לפעול לפני 90 שנה, אירוע כזה היה רק בגדר חלום.

יצחק הרצוג: כמעט 100 שנה חלפו מאז טרונייתו-שוועתו של דוד בן-גוריון, ונדמה כי הוא קיבל תשובה נאמנה ונכבדה, וארגון ה"ג'וינט" ממשיך בכל כוחו להשפיע על חיינו כמעיין המתגבר.

יצחק הרצוג: ברכת כל הבית הזה ותודתו ילוו אותו מדור לדור.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק הרצוג.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים דהן, אחרון הדוברים מקרב חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן - נציג הממשלה, השר מאיר שטרית.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו חוגגים היום מלאות 90 שנה לארגון הנפלא הזה, שבמלה אחת אנחנו קוראים לו "ג'וינט".

נסים דהן: זה 90 שנה אנחנו מקבלים את הקביעה שה"ג'וינט" קם ב-1914, לאחר אותו מברק מפורסם של שגריר ארצות-הברית בטורקיה, כדי לגייס 50,000 דולר להצלת יהודי ארץ-ישראל, שסבלו חרפת רעב עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה.

נסים דהן: אבל תרשו לי לספר לכם דברים שחברי חברי הכנסת אולי לא יודעים.

נסים דהן: ארגון ה"ג'וינט" בטח יודע את זה:

נסים דהן: ב-1911 נעצר ברוסיה הצארית יהודי בשם בייליס בעקבות עלילת דם, כאילו שהיהודים זקוקים לדם של ילד נוצרי לצורך המצות שלהם בפסח.

נסים דהן: עלילות הדם המפורסמות לאורך ההיסטוריה - ואחת מהן היא עלילת הדם נגד היהודי בייליס.

נסים דהן: הוא היה עצור כשנתיים במרתפים, בעינויים קשים, כדי שיודה, וכמובן הוא לא הודה.

נסים דהן: ב-1913 נפתח משפטו, וכל העולם היהודי התגייס כדי להגן עליו.

נסים דהן: יהודי אחד, ברוסיה הצארית, בכפר נידח, עומד למשפט על רצח, וכל העולם היהודי עמד על רגליו כדי לאפשר לו הגנה נאותה ובעצם כדי להגן על כל העם היהודי.

נסים דהן: אחד מאלה שהתמסר כל כולו לטובתו של בייליס, בעצם לטובתו של העם היהודי, היה אותו פילנתרופ שקיבל את המברק מהשגריר בטורקיה.

נסים דהן: ואני רוצה להזכיר משפט מפורסם מאוד שנאמר במשפטו של בייליס, שנעשה למוטו המרכזי של הארגון הנפלא הזה, ה"ג'וינט".

נסים דהן: אחת מהטענות הגדולות שנשמעו במשפט ההוא היתה, שכאילו העם היהודי מתעלה מעל כל העמים ומחשיב את כל העמים כלא אדם, כאבק אדם, ולכן עם שזו תפיסת עולמו, ודאי שזה לא פלא שהוא משתמש בדמם של הנוצרים לצורך אפיית המצות שלו.

נסים דהן: אחת הראיות הגדולות שלהם היתה מאמר תלמודי מפורסם שחבר הכנסת רוני בריזון ודאי זוכר כגירסא דינקותא: "ואתן צאני" - - - אדם אתם, אתם קרויין אדם, ואין אומות העולם קרויין אדם - אם כך, אם היהדות תופסת שאנשי אומות העולם אינם נקראים אדם, ודאי שבקלות אתם תשתמשו בדמם.

נסים דהן: היה שם אז אחד מעורכי-הדין שמומנו על-ידי הפילנתרופ שתרם את אותם 50,000 דולר להקמת ה"ג'וינט", שמתרומתו התחיל ה"ג'וינט" לפעול בעולם.

נסים דהן: הוא מימן מכיסו את עורך-הדין מזא"ה.

נסים דהן: ואותו עורך-דין מזא"ה טען בבית-המשפט טענה שניצחה בעצם את המשפט.

נסים דהן: הוא אמר: לא כתוב כאן: אתם קרויים בני אדם.

נסים דהן: כתוב כאן: אתם קרויים אדם.

נסים דהן: ואומות העולם נקראות: בני אדם.

נסים דהן: היהודים נקראים אדם אחד.

נסים דהן: אדם אחד - המשמעות של זה היא שכשכואבת לו האצבע הקטנה של כף הרגל, גם הראש מרגיש בכאב.

נסים דהן: וכשהראש כואב, גם האצבע הקטנה ברגל מרגישה את הכאב.

נסים דהן: בני אדם זה הרבה בני אדם.

נסים דהן: יכול אחד שיכאב לו משהו, ואף אחד אחר מאוכלוסיית העולם לא ירגיש בכאבו.

נסים דהן: עם ישראל נקרא אדם אחד.

נסים דהן: בייליס אחד, בקצה השני של רוסיה, בכפר נידח, עומד למשפט על עלילת דם, וכל היהדות העולמית מתגייסת לעזור לו.

נסים דהן: כולם הרגישו שזו בעיה שלהם, פרטית.

נסים דהן: לא בייליס עומד למשפט.

נסים דהן: כל העם היהודי עומד למשפט.

נסים דהן: ההתגייסות הקולקטיבית הזאת של כל העם היהודי בגלל סבלו של יהודי אחד בקצה העולם, עושה אותם אדם אחד.

נסים דהן: אומות העולם הם לא אדם.

נסים דהן: הם בני אדם, הם המון פרטים שאין קשר ביניהם.

נסים דהן: היהודים הם המון פרטים שהופכים לפרט אחד גדול, שקוראים לו העם היהודי.

נסים דהן: את סופו של המשפט כולם יודעים, בייליס יצא זכאי.

נסים דהן: לא הוכחה אשמתו.

נסים דהן: כמו שכולנו יודעים - העם היהודי לא זקוק לדם לצורך אפיית מצות בפסח.

נסים דהן: עלילת הדם המפורסמת עברה מרוסיה לדמשק, מדמשק למקומות אחרים בעולם, לצערנו הרב, הסוף כולו ידוע.

נסים דהן: חבל שה"ג'וינט" לא ליווה את בייליס גם לאחר המשפט, כי בייליס עלה לארץ-ישראל ולא הצליח להתיישב בה.

נסים דהן: ב-1917, שלוש שנים אחרי אותו משפט, הוא הגיע לארץ-ישראל, ניסה לשקם את עצמו ולחיות כאן כתושב, בארץ-ישראל של אז, הוא לא הצליח, חזר לרוסיה, ושם מת בחוסר כול, לצערנו הרב.

נסים דהן: זה היה סופו של בייליס, כיוון שה"ג'וינט" לא המשיך לעזור לו, כנראה.

נסים דהן: מה אני רוצה לומר לכם, ידידי היקרים?

נסים דהן: המוטו המרכזי - כמו שהזכיר כאן חבר הכנסת הרצוג - הערבות ההדדית של כל יהדות העולם, זה בזה וזה לזה, זה המוטו המרכזי של הארגון הנפלא הזה, גם אחרי 90 שנה מאז הוקם.

נסים דהן: אני רוצה לספר לכם - ודאי אתם, חברי הנהלת ה"ג'וינט" העולמי ובישראל, לא צריכים את זה.

נסים דהן: אתם יודעים את זה מתוך העשייה היומיומית, שעה-שעה ורגע-רגע.

נסים דהן: חברי חברי הכנסת, הסיוע הישיר ליהודים הזקוקים לאספקת מזון מאז ומתמיד, בכל מקום ובכל מדינה בעולם, זו אחת המטרות החשובות של ה"ג'וינט".

נסים דהן: אבל הוא לא עושה את זה בסיוע שיש בו בושה וכלימה, בסיוע שיש בו כדי לבייש את המקבל, אלא מתוך כבוד הדדי של מתן בסתר.

נסים דהן: הרבה אנשים שמקבלים את אותן מנות אפילו לא יודעים שארגון ה"ג'וינט" עומד מאחוריהן, והם בטוחים שקיבלו את זה מאיזה דוד עשיר מאמריקה או מכל מקום אחר בעולם.

נסים דהן: הסיוע ליחידים ולקהילות לשקם את עצמם - זה יכול להיות במרוקו, בתימן, באלג'יר, בתוניסיה, וזה יכול להיות גם במזרח-אירופה - בכל המקומות שבהן הרגישו הקהילות שהן מתמוטטות ללא הסיוע של העם היהודי, היד המושטת להם הגיעה בזמן ובצורה הנאותה ביותר כדי לשקם את הקהילה, את חיי הקהילה ואת מוסדות הקהילה.

נסים דהן: במקומות רבים בעולם ראינו שה"ג'וינט" הקים בתי-ספר לקהילה, בתי-תפילה כמובן, מקוואות, בתי-עלמין, כל מוסדות הקהילה שהיו נדרשים לשיקום חיי הקהילה ולהחזרת אנשיה לחיים תקינים עד שיעלו לארץ-ישראל.

נסים דהן: ה"ג'וינט" היה שם, וסיועו המיוחד הגיע, תמיד בזמן ותמיד בצורה מכובדת ובכמות הנאותה.

נסים דהן: הם דגלו בכך שהם לא יהיו היחידים שעושים את הכול לבד, ותמיד ביקשו שותפים.

נסים דהן: אם היום הממשלה, המוסדות המקומיים והשלטון המקומי הם השותפים העיקריים, ועם עוד כמה ארגונים פילנתרופיים כאלה ואחרים, ארגוני צדקה כאלה ואחרים - הם תמיד ידעו, שכדי שיוכלו לגייס את מירב העזרה לקהילה, היו חשובים להם matchings ושותפים לאותן מטרות צדקה.

נסים דהן: קצת היסטוריה של ה"ג'וינט".

נסים דהן: בין 1920 ל-1930 תמך הארגון בחסרי כול, נאבק במלריה, תמך בקהילות וסייע לפיתוחן הכלכלי, שכמובן הניח את היסוד למדינה שבדרך.

נסים דהן: אני לא יודע איך היתה נראית היהדות ללא ה"ג'וינט", אני גם לא יודע איך היתה נראית המדינה ללא ה"ג'וינט".

נסים דהן: בין 1930 ל-1940 סייע הארגון להברחת יהודים מאירופה.

נסים דהן: מלחמת העולם השנייה, אירופה העולה באש, כל יהודי אוד מוצל מאש.

נסים דהן: ה"ג'וינט", בדרכים לא דרכים, בדרך לא דרך ובמקומות שהשתיקה הרבה פעמים היתה יפה להם אז - היום כבר מותר לפרסם את הדברים הנפלאים שעשו.

נסים דהן: הם הצליחו להבריח יהודים מאירופה, להביאם לישראל, ואפילו ידוע הסיפור על תלמידי ישיבת מיר שהוברחו ברכבת הטרנס-סיבירית מרוסיה לשנחאי, ורק אחרי שנגמרה המלחמה - משם לארץ-ישראל.

נסים דהן: מיליון דולר גייס ה"ג'וינט" בתוך לילה אחד כדי שיתאפשר לאותם 220 בחורי ישיבה עם רבניהם ותלמידיהם - חלקם היו בעלי משפחות - לעבור את כל סיביר באותה רכבת טרנס-סיבירית שהיתה האחרונה שיצאה מרוסיה לכיוון שנחאי.

נסים דהן: 1940-1950 - 450,000 ניצולי שואה ופליטים יהודים ממחנות העקורים באירופה, בקפריסין וברחבי העולם קיבלו סיוע ישיר בחבילות מזון וביגוד, וסיוע ישיר למצוא את דרכם לארץ-ישראל, וכדי שיוכלו להשתקם כאן הוקמו עבורם במימון ה"ג'וינט" גם מחנות אוהלים, מחנות שקלטו את העקורים, וכמובן במשך הזמן גם נמצאו להם פרנסה ועבודה.

נסים דהן: 1950-1960 - הארגון הקים וניהל את המעונות ובתי-חולים לקשישים הראשונים בישראל, מלב"ן, מי שלא זוכר.

נסים דהן: אלה היו המעונות הראשונים שהוקמו, במימון ה"ג'וינט", ואחר כך עברו ואולי עד היום הם ממשיכים להיות מנוהלים גם על-ידי ה"ג'וינט" וגם על-ידי ממשלת ישראל.

נסים דהן: באותה הזדמנות גם סייע ה"ג'וינט" להעלאת יהודי צפון-אפריקה לארץ-ישראל, ואני, עבדכם הנאמן, הוא אחד מאותם יהודים שה"ג'וינט" עזר להם להגיע בגיל שנה ממרוקו לישראל עם כל משפחתו.

נסים דהן: 1980-1990 - הארגון האיץ את קליטתם של עולים חדשים, לרבות יהודי ברית-המועצות לשעבר ואתיופים, שרבים מהם נהנו מהסיוע של ה"ג'וינט", דרך עמותות כאלה ואחרות, גופים כאלה ואחרים שה"ג'וינט" הקים.

נסים דהן: ה"ג'וינט" פעל במשך 90 שנה, מאז היווסדו, ביותר מ-85 מדינות ברחבי העולם.

נסים דהן: היום ממשיך ה"ג'וינט" העולמי לפעול ב-58 מדינות ברחבי העולם.

נסים דהן: למשל, בארגנטינה, בעת המשבר הכלכלי שכולנו היינו עדים לו, הארגון היחיד – אולי היחיד - שהושיט יד ועזרה לאחים בארגנטינה היה ה"ג'וינט".

נסים דהן: כמובן, במזרח-אירופה, חבר המדינות - שם הוקמה רשת ה"חסדים" העוסקים במתן שירותי רווחה, אספקת מזון למאות אלפי נצרכים, טיפוח ופיתוח החינוך היהודי ומתן עזרה להחייאת הקהילות היהודיות שכבר דיברתי עליהן.

נסים דהן: ה"ג'וינט" בישראל – גם בישראל ה"ג'וינט" פועל.

נסים דהן: הקמתו של ה"ג'וינט" היא אחד הביטויים המוחשיים ביותר לשותפות ולמחויבות של יהודי ארצות-הברית לבנייתה של חברה איתנה במדינת ישראל.

נסים דהן: ה"ג'וינט" פועל בשיתוף פעולה הדוק עם ממשלת ישראל, עם רשויות מקומיות ועם ארגונים ועמותות, והיום נחשפנו בוועדות הכנסת השונות - ועדת הכספים, ועדת הפנים, ועדת העבודה, הרווחה והבריאות - לכל הפעולות המבורכות שה"ג'וינט", יחד עם ממשלת ישראל והרשויות המקומיות והעמותות וארגוני הצדקה, עושים למען הציבור הרחב.

נסים דהן: רק למי שלא היה באותן ועדות – ה"ג'וינט" משקיע במדינת ישראל כ-100 מיליון דולר ביחד עם כל השותפים שלו, קרי, ממשלת ישראל והרשויות המקומיות.

נסים דהן: מתוכם 42 מיליון דולר מגייס ה"ג'וינט" לטובת הפרויקטים והפעולות הנפלאות שלו בארץ-ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: אבקש לסיים.

נסים דהן: אני מסיים, אדוני היושב-ראש, הייתי עובר מייד בסיום לברכות, אבל, ברשותך, אבקש לסיים.

נסים דהן: סיוע לילדים ונוער בסיכון ובני משפחותיהם – בשנת 1998 הוקמה עמותת "אשלים" על-ידי ה"ג'וינט" וממשלת ישראל.

נסים דהן: עמותה זו, מטרתה לצמצם את מספר הילדים ובני-הנוער הנתונים לסיכון, להתעללות או להזנחה, שמספרם מוערך ב-350,000, ולשפר את איכות חייהם.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, היו לי הזכות והכבוד לשרת את עם ישראל בתפקיד שר הבריאות, ואני אישית יודע כמה העמותה הזאת עשתה במקומות שהממשלה היתה צריכה לעשות ומפאת קוצר ידה לא הצליחה לעשות.

נסים דהן: העמותה הזאת שהקים ה"ג'וינט" הגישה עזרה נפלאה לשילוב אותם ילדים קשי יום.

נסים דהן: תעסוקה ויזמות עסקית - קידום ושילוב אוכלוסיות: עולים, חרדים, ערבים, המתקשות להתמודד עם השתלבות בחברה הישראלית בתחומים חברתיים, תרבותיים, קהילתיים, משפחתיים וכלכליים-תעסוקתיים - כל אלה הפעולות המבורכות של ה"ג'וינט".

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, הייתי יכול לשבת כאן ולמנות, לא כרוכל, אלא מתוך כבוד והערכה לארגון הנפלא הזה, את כל מעלותיו הטובות, אבל אסיים בעמותה אחת נפלאה שקוראים לה "אשל", שנוסדה על-ידי ה"ג'וינט" וממשלת ישראל בשנת 1969, ונתמכת עד היום, במטרה לשפר את מעמדה של האוכלוסייה המבוגרת בישראל.

נסים דהן: היום יש 640,000 קשישים, תוחלת החיים במדינת ישראל היא מהגבוהות ביותר בעולם, ותוחלת החיים צפויה לעלות, כך שידיהם יהיו מלאות במלאכה הנפלאה הזאת של סיוע לקשישים, הקמת בתי-אבות, פיתוח שירותים קהילתיים מתקדמים, קידום הבריאות לאוכלוסייה הקשישה, מניעת מחלות בקרב המבוגרים, וכמובן הפרויקט "בשיבה טובה", בשיתוף עם נשיא המדינה.

נסים דהן: יקירי וידידי, מי ייתן וירבו כמותכם בישראל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת דהן.

יולי יואל אדלשטיין: כבוד השר מאיר שטרית, השר המקשר בין הממשלה לכנסת ושר התחבורה, בשם הממשלה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הנהלת ה"ג'וינט" שנמצאת פה, ארנון מנטבר, מנכ"ל "ג'וינט ישראל", אני מבקש ראשית להודות לחברי הכנסת שהביאו את ההצעות לסדר-היום, ושעשו את היום הזה כדי להצדיע ל"ג'וינט" על הפעולה הנהדרת שלו למען העם היהודי במשך 90 שנה.

מאיר שטרית: בימים אלה אנחנו מציינים בסיפוק 90 שנה של פעילות חשובה ומתמשכת של ארגון ה"ג'וינט" לרווחת יהודי העולם.

מאיר שטרית: ה"ג'וינט" הוא בעצם הוועד היהודי האמריקני המאוחד לסיוע, הוא נוסד ב-1914, בזמן מלחמת העולם הראשונה.

מאיר שטרית: מטרתו המוצהרת מיום היווסדו, שנשארה עד היום, היא הגשת עזרה וסיוע לכל יהודי נזקק ברחבי העולם, ללא תלות בלאום שאליו הוא משתייך.

מאיר שטרית: במהלך מלחמת העולם הראשונה ואחריה עסק הארגון באספקת מזון, עזרה רפואית וכסף ליהודים נזקקים במדינות אירופה ובקרב היישוב היהודי בארץ-ישראל.

מאיר שטרית: עם סיום המלחמה סייע הארגון לאלפי משפחות של פליטים יהודים ממזרח-אירופה להגר מערבה מאימת הפרעות והפוגרומים שהתרחשו, לצערנו, באדמות מולדתם.

מאיר שטרית: פעילי ה"ג'וינט" דאגו להבטחת עתיד טוב יותר למשפחות היהודים לאחר המלחמה על-ידי העמדת הלוואות נוחות למטרה של רכישת השכלה והשתלבות בחברה.

מאיר שטרית: עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ארגן ה"ג'וינט" משלוחי חבילות מזון למחנות הריכוז ולגטאות, ואף סייע למשפחות רבות למלט את נפשן מהתופת שהתחוללה באירופה.

מאיר שטרית: עם הקמת מדינת ישראל המשיך ה"ג'וינט" וסייע רבות למדינה הצעירה, ובמימונו הוקמו מפעלי צדקה וחינוך רבים אשר תרמו רבות במהלך השנים לעיצוב ולקידום החברה בישראל.

מאיר שטרית: מדינת ישראל חבה חוב גדול ומתמשך לתרומת הארגון ופעיליו לאורך השנים.

מאיר שטרית: אין אכסניה ראויה מבמתה של כנסת ישראל להקדיש את הזמן הראוי להודות על פועלו של ארגון ה"ג'וינט" ולציינו.

מאיר שטרית: אני רוצה לסיים אולי בסיפור אישי על ה"ג'וינט", שיבטא יותר מכול איך ה"ג'וינט" משתלב בחיים של כל אחד מאתנו כמעט.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בזמן היותי גזבר הסוכנות פנה אלי מישהו מארגון "כל ישראל חברים", שמפעיל בית-ספר יהודי במרוקו, וביקש ממני לעזור לו לסייע במתן אישור למורה ישראלי להגיע למרוקו כדי ללמד שם בבית-הספר היהודי.

מאיר שטרית: סייעתי למורה לקבל את האישור הזה.

מאיר שטרית: המורה קיבל את האישור ויצא למרוקו.

מאיר שטרית: לימים הוא חזר אלי ושאל אם הוא יכול לעשות משהו למעני.

מאיר שטרית: אמרתי לו שמאחר שהוא מנהל ה"ג'וינט" בצרפת, אני זוכר כילד במרוקו – עזבתי את מרוקו ועליתי לארץ ב-1957, ואני אז בן שמונה או תשע – בבית-ספר יהודי, שאנשי ה"ג'וינט" ואנשים אחרים שהיו באים לבקר בבית-הספר היו מצלמים אותנו.

מאיר שטרית: אמרתי לו שהטובה הכי גדולה שהוא יכול לעשות לי, אם הוא ימצא אצלם ב"ג'וינט" בצרפת צילומים מהתקופה ההיא, כי לא היתה לי שום תמונה מהילדות.

מאיר שטרית: אמרתי לו שאולי יש להם שם תמונות של הכיתה שלי או של בית-הספר.

מאיר שטרית: עברה שנה, ואחרי שנה הוא חזר אלי והביא לי שתי תמונות של הכיתה שלי עם המורה, אם כי היו אלה תמונות שצולמו שנתיים לאחר שעזבתי את מרוקו, ואני כבר לא הייתי בתמונה.

מאיר שטרית: אבל הוא הביא לי דבר יותר יפה, הוא הביא לי מכתב שהמורה שלי כותב בצרפתית ל"ג'וינט" בפריס.

מאיר שטרית: הוא כותב: להלן רשימת התלמידים בכיתה שלי, והוא רושם את הציוד שהתלמידים קיבלו ממה שנשלח.

מאיר שטרית: יש שם רשימה של כל התלמידים, ואני ביניהם, וכתוב בצרפתית במכתב שקיבלתי מעיל וזוג נעליים.

מאיר שטרית: מאוד שמחתי, זאת מזכרת נהדרת, ויש לי המכתב עד היום.

מאיר שטרית: כידוע, ה"ג'וינט" מקבל חלק גדול מתקציבו מהמגבית היהודית המאוחדת, ועבדתי עם ה"ג'וינט" כגזבר הסוכנות היהודית, היושבת-ראש של הארגון אז היתה סילביה הסנפלד.

מאיר שטרית: לימים, ביום הפרידה שלי מהסוכנות, אותו ילד שקיבל מה"ג'וינט" מעיל ונעליים - בנאום הפרידה שלי ציינתי זאת, הזמנתי את יושבת-ראש הארגון, נתתי שיק שלי פרטי ל"ג'וינט" וביקשתי שעכשיו ייתנו נעליים ומעיל למישהו אחר שזקוק לזה.

מאיר שטרית: בכוונה אני סוגר את המעגל בצורה הזאת כדי לספר על ה"ג'וינט" בלי ידיעת האישים הספציפיים, ואולי הסיפור האישי הזה מדגיש איך גלגל מסתובב.

מאיר שטרית: אני כילד קטן במרוקו, שמעולם לא ידע אם הוא יעלה לישראל, לא יעלה לישראל, קיבל מעיל ונעליים, ומוצא את עצמו בסוף בארגון הסוכנות היהודית, כגזבר המוסד הזה, שפעיל בפעולתו של ה"ג'וינט" ומעורב בפעולתו של ה"ג'וינט".

מאיר שטרית: אני חוזר ומודה לכם גם באופן אישי, ואני חושב גם בשמם של אלפים-אלפים, אנשים שחיים היום בארץ, שנעזרו בצורה זו או אחרת ב"ג'וינט", כי ה"ג'וינט" פועל בכל המדינות, בכל הארצות, וזה יתרונו הגדול.

מאיר שטרית: תודה גם בשמם של אלפי ישראלים שנהנים היום מהשירותים של ה"ג'וינט" בתחומי הבריאות, הרווחה, החינוך, קשישים – הפעם נהנים לא רק יהודים, אלא גם ערבים בארץ.

מאיר שטרית: הם נהנים מהשירותים שה"ג'וינט" נותן.

מאיר שטרית: אני מאחל לכם עוד הרבה מאוד שנים של פעילות והרבה מאוד הצלחה.

מאיר שטרית: תודה, אדוני.

מאיר שטרית: אדוני, אני מסכים להעביר את כל ההצעות לוועדת העבודה והרווחה.

חיים אורון: נסתפק בדבריך.

מאיר שטרית: אם יסתפקו בדברי, אני אודה לכם, זה יותר פשוט.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לשר מאיר שטרית.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נסת

יולי יואל אדלשטיין: פק בדבריך, ואני מודיע לך בשם הנשיאות, שאף שקיבלת נעליים ומעיל מה"ג'וינט", לא נפסול אותך מהדיונים בכנסת, בוועדות ובמליאת הכנסת, בנושא ה"ג'וינט".

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תם סדר הדוברים בהצעות לסדר-היום לציון 90 שנה לארגון ה"ג'וינט".

יולי יואל אדלשטיין: בפרפראזה קלה לדבריו של חבר הכנסת יצחק הרצוג אפשר לומר, שיש מעט מאוד ארגונים בעולם היהודי שמציינים 90 שנה ועדיין נשארים פעילים ורלוונטיים, ועל כך תודה מכל חברי הבית ומכל אלה שנהנים מהסיוע.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/104; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' כ"ט, עמ' 12393; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הבא: הצעת חוק מס הכנסה (מכירת נייר ערך או יחידה בקרן נאמנות בשנת המס 2003) (הוראת שעה), התשס"ה–2004, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את ההצעה, בשם ועדת הכספים, חבר הכנסת יצחק הרצוג.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, בהיעדרו של יושב-ראש ועדת הכספים ולבקשתו, הריני מציג בזאת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק מס הכנסה (מכירת נייר ערך או יחידה בקרן נאמנות בשנת המס 2003) (הוראת שעה), התשס"ה–2004.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, הצעת החוק קובעת כהוראת שעה לשנת המס 2003, הוראות מיוחדות לגבי חיוב במס של רווח הון ריאלי במכירת נייר ערך שנסחר בבורסה, יחידה בקרן נאמנות פטורה ויחידה בקרן נאמנות מעורבת שהיתה בשנת המס 2003.

יצחק הרצוג: החוק הוכן בוועדת הכספים של הכנסת ואנחנו דנו בו והחלטנו לגביו בהסכמה מלאה.

יצחק הרצוג: במסגרת הרפורמה במס הכנסה, וכוונתי כאן להסביר את מהות החוק, הוסף לפקודה חלק ה'3, הקובע שיעורי מס מופחתים במכירת יחידה בקרן נאמנות.

יצחק הרצוג: בתקנות מס הכנסה (ניכוי מתמורה, מתשלום או מרווח הון במכירת נייר ערך או בעסקה עתידית), התשס"ג-2002, נקבעו הוראות לעניין ניכוי מס בידי המשלם למוכר תמורה בעד נייר ערך, בהתאם לשיעורי המס שנקבעו ברפורמה.

יצחק הרצוג: עם זאת, על מנת לאפשר לחייבים בניכוי להיערך לשם חישוב הרווח וניכויי המס על-פי התקנות, נקבעה הוראת שעה לשנת המס 2003, המאפשרת לחייבים בניכוי לנכות מס בשיעורים מופחתים.

יצחק הרצוג: הוראת השעה האמורה יצרה פערים בין מי שמכרו ניירות ערך באמצעות חייבים בניכוי שניכו מס על-פי הוראת השעה לבין מי שמכר ניירות ערך באמצעות חייבים בניכוי שניכו מס על-פי הוראות הקבע שבתקנות.

יצחק הרצוג: כמו כן נוצרו פערים בין מוכרים החייבים בהגשת דוח לבין מוכרים שאינם חייבים בהגשת דוח.

יצחק הרצוג: מטרת הצעת החוק היא אפוא לבטל את הפערים האמורים, ולשם כך היא קובעת לגבי שנת המס 2003 הוראות מיוחדת.

יצחק הרצוג: על-פי נוסח הצעת החוק שעבר בקריאה ראשונה, שונתה ההגדרה של קרוב, ביחס להגדרה שנקבעה בתקנות לשנת 2003.

יצחק הרצוג: על מנת שלא לפגוע באופן רטרואקטיבי במוכר זכאי שמכר מניות או זכויות לקרוב, קבעה ועדת הכספים כי הוראות החוק האמור לא יחולו עליו אם העביר את המניות בתקופה שמיום החלטתה של ועדת הכספים לאשר את התקנות האמורות ועד סוף שנת 2003.

יצחק הרצוג: בכך נמנעה הפגיעה בנישומים שהסתמכו על התקנות לשנת המס 2003.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, הצעת החוק מוגשת ללא הסתייגויות, ואני מציע לאשרה בנוסח הוועדה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת יצחק הרצוג, שהציג לנו את החוק בשם ועדת הכספים.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שגם ציין חבר הכנסת הרצוג בדבריו, אין הסתייגויות לחוק.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, חברי הכנסת, אנחנו יכולים לעבור להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד סעיף 1 – 8 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד - 8, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי החוק אושר בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: לכן נוכל לעבור ולהצביע בקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 8 נגד – אין נמנעים – אין חוק מס הכנסה (מכירת נייר ערך או יחידה בקרן נאמנות בשנת המס 2003) (הוראת שעה), התשס"ה–2004, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד - 8, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי החוק אושר בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/111; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ד, עמ' ; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק הרצוג יציג, בשם ועדת הכספים, את הצעת החוק הבאה:

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 25), התשס"ה–2004.

יולי יואל אדלשטיין: גם היא לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני שוב עושה את המלאכה בשמו של יושב-ראש ועדת הכספים ומטעם הוועדה.

יצחק הרצוג: אני מתכבד להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 25) (תשקיף מדף), התשס"ה–2004.

יצחק הרצוג: בהצעת החוק הממשלתית מוצע לאפשר להציע ניירות ערך לציבור, על-פי תשקיף אחד, פעמים מספר במועדים שונים, ולאפשר ביצוע הנפקות של ניירות ערך.

יצחק הרצוג: מטרת הצעת החוק היא להקל על מנפיקים לעמוד בדרישות שיקבע שר האוצר על-פי הצעת רשות ניירות ערך ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, לגייס הון מן הציבור ולהגביר את הסחירות בניירות הערך המונפקים.

יצחק הרצוג: כמו כן נועד התיקון להקל על הנפקת ניירות ערך מסחריים בשוק ההון ולעודד את השימוש במכשיר הפיננסי הזה, תוך הסרת המגבלות הקיימות בחוק ניירות ערך.

יצחק הרצוג: על-פי הצעת החוק, החובה לקבוע את התקופה להגשת הזמנות בתשקיף, הקיימת כיום בחוק ניירות ערך, לא תחול לגבי תשקיף מדף, ובלבד שכשהמציע יבקש להציע ניירות ערך על-פי תשקיף מדף, הוא יקבע את התקופה להגשת הזמנות בדוח הצעת מדף שיפרסם.

יצחק הרצוג: תחילתו של ההסדר המוצע תהיה עם כניסתן לתוקף של כל התקנות – אני מדגיש, כל התקנות – המסדירות את הפרטים שיש לקבוע בתשקיף מדף.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק מוגשת ללא הסתייגויות, ואני מציע לאשר אותה בנוסח הוועדה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לחבר הכנסת יצחק הרצוג.

יולי יואל אדלשטיין: על מנת להסיר ספק בפרוטוקול, אני מודיע כי מדובר בתיקון מס' 25.

יולי יואל אדלשטיין: מה שהציג זה עתה חבר הכנסת יצחק הרצוג זה תיקון מס' 25.

יולי יואל אדלשטיין: סביר להניח שהבא יהיה תיקון מס' 26.

יולי יואל אדלשטיין: מכל מקום, אנחנו מצביעים על הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 25), התשס"ה–2004.

יולי יואל אדלשטיין: להצעת החוק אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 1-4 – 11 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1-4 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 11, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי החוק אושר בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו יכולים לעבור להצבעה בקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 12 נגד – אין נמנעים – אין חוק ניירות ערך (תיקון מס' 25), התשס"ה–2004, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 12, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע שחוק ניירות ערך (תיקון מס' 25), התשס"ה–2004, עבר בשלוש הקריאות, כנדרש.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/118; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ח, עמ' ; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: רבותי חברי הכנסת, עכשיו יציג לנו חבר ועדת הכספים, חבר הכנסת יצחק הרצוג, את תיקון מס' 26 לחוק ניירות ערך.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יצחק הרצוג: רבותי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, גם משימה זו נעשית בשליחותו של יושב-ראש ועדת הכספים אברהם הירשזון.

יצחק הרצוג: אני מתכבד להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 26) (יציבות מסלקות), התשס"ה–2004, שהושלמה אף היא בוועדת הכספים של הכנסת.

יצחק הרצוג: מטרת הצעת החוק להבטיח את יציבותן הפיננסית של המסלקות, אשר אחראיות לקיום ההתחייבויות של צד לעסקה כלפי הצד השני לעסקה, אשר ביצע את חלקו בהתחייבות.

יצחק הרצוג: מוצע אפוא לקבוע, כי חבר בורסה שרכש בבורסה ניירות ערך הנסלקים במסלקה אינו זכאי לניירות הערך אלא לאחר שתמורתם המלאה שולמה למסלקה, וחבר בורסה שמכר ניירות ערך אינו זכאי לתמורה אלא לאחר שכל הזכויות הועברו למסלקה.

יצחק הרצוג: כמו כן, זכויות המסלקות בניירות הערך שחברי המסלקה מעמידים להן כבטוחות גוברות על שעבודים לטובת צדדים שלישיים אם למסלקה יש שליטה בניירות הערך.

יצחק הרצוג: לבסוף מוצע כי מימוש משכון לטובת המסלקה יכול שייעשה על-ידי המסלקה בלא צו בית-משפט או הוצאה לפועל.

יצחק הרצוג: ועדת הכספים של הכנסת קבעה, כי תחילתו של חוק זה תהיה לאחר תום 45 יום מפרסומו ברשומות, על מנת לאפשר לנושים של חבר מסלקה להיערך בהתאם להוראות החוק אם יבקשו למנוע את עדיפותה של המסלקה על-פי הוראות החוק המוצע, אשר קובע כי עדיפות השעבודים שנוצרו לטובת המסלקה היא גם לעניין שעבודים שנוצרו לטובת המסלקה לפני תחילתו של החוק.

יצחק הרצוג: אשר על כן, אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק מוגשת ללא הסתייגויות, ואני מבקש לאשר אותה בנוסח הוועדה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק הרצוג.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 26), התשס"ה–2004 - כפי שפירט חבר הכנסת הרצוג, אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לכן מצביעים בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1-2 - 12 נגד - אין נמנעים - אין סעיפים 1-2 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: בעד - 12, ואין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: החוק אושר כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 7 בעד החוק - 12 נגד - אין נמנעים - אין חוק ניירות ערך (תיקון מס' 26), התשס"ה–2004, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד - 12, ואין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: חוק ניירות ערך (תיקון מס' 26), התשס"ה–2004, אושר כנדרש בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: האיומים על חייו של ראש הממשלה

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעות לסדר-היום מס' 4638, 4660, 4664, 4667 ו-4689, בנושא: האיומים על חייו של ראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: ראשון הדוברים הוא חבר הכנסת רוני בריזון, ואחריו – חברי הכנסת זהבה גלאון, דני יתום, אהוד יתום ואפי איתם.

רוני בריזון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כאשר אני וחברי הגשנו את ההצעה הזאת לסדר-היום, היה הדיון באיומים על חיי ראש הממשלה אקוטי יותר מכפי שהוא בימים אלה.

רוני בריזון: לא שחלילה פסקו האיומים, הלוואי שהיו פוסקים, אלא שחלפו מאז שבועיים, ואני לא על האיומים בלבד רוצה, אם כך, לדבר, אלא על האיומים, על האווירה שסביבם, על אווירת האלימות הכללית שאופפת אותנו.

רוני בריזון: אדוני היושב-ראש, אני מוכרח לומר שאני מרגיש כמי שמדבר אל הקיר, כי הרי עשרות ואולי מאות פעמים עמדו חברי כאן על הדוכן הזה והתריעו וקראו כנגד האלימות הפושה בחיינו בכל מקום, אם זה בחיי המשפחה, אם זה בכביש, אם זה בבתי-הספר ואם זה במגרשי הספורט.

רוני בריזון: מאות ואלפי מלים נאמרו בעניין הזה, ואין מזור ואין מרפא.

רוני בריזון: לא רק שהמצב איננו הולך ומשתפר, אלא שבצוק העתים הוא הולך ונהיה גרוע יותר.

רוני בריזון: האיומים לא רק על ראש הממשלה, אלא הם חלים כמעט על כל אחד בבית הזה.

רוני בריזון: אדוני, אינני יכול להתאפק ואינני רוצה לצטט ממכתבי האיומים שאני מקבל את דברי התועבה והאיומים, ורק אצטט שורה אחת ממכתב שקיבלתי רק לפני שבוע: "עברנו את פרעה, את המן, את היטלר, את רבין, את ערפאת.

רוני בריזון: בעזרת השם אנחנו נעבור אתכם, נדרוס אתכם ונשמיד אתכם כמו שמשמידים נמלים ופשפשים", וכן הלאה להוסיף נוכל.

רוני בריזון: אדוני, איננו מסתכלים אלא על קצה הקרחון.

רוני בריזון: אנחנו מסתכלים על האיומים שמופנים כלפינו, הפוליטיקאים, כלפי ראש הממשלה, כלפי אלה שעוסקים בנושא ההינתקות.

רוני בריזון: אני הייתי הראשון שפנה לראש הממשלה וביקש צו שמירה על יונתן בשיא כאשר הוא קיבל את התפקיד.

רוני בריזון: כולנו מכוונים אל קצהו של הקרחון.

רוני בריזון: כל הקרחון - ימיו רבים וסיבותיו רבות מספור והן נוגעות כמעט בכל דבר בפיצול ובשסע שיש כאן בחברה שלנו, בפילוג, באי-הבנה, בחוסר הסובלנות ובבעיות חינוך.

רוני בריזון: מה נותר לעשות מעל הבמה הזאת אלא לבקש בפעם המי-יודע-כמה מכל מי שיכול שיעצור בלשונו וירכך את שפתו וידבר, אם איננו יכול דברי נועם, אולי פחות במקומות שבהם ראוי לדבר פחות, וייפסקו נא האיומים ותחלוף עד כמה שאפשר האלימות המילולית והאחרת מחיינו.

רוני בריזון: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת רוני בריזון.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת זהבה גלאון, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת דני יתום.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, שוב אנחנו עדים להסתה פרועה, מתלהמת, נגד ראש הממשלה, כאילו לא נלמד דבר, כאילו לא נשכח דבר וכאילו רק לפני כמה זמן לא היינו עדים להירצחו של ראש ממשלה בישראל.

זהבה גלאון: יש כנראה מי ששכח, יש כנראה מי שמבקש לשכוח ויש כנראה מי שמבקש להשכיח, והכול משום שיש כאן מערכת רופסת של אכיפת החוק במדינת ישראל.

זהבה גלאון: אני מאלה שמאמינים שצריך להשאיר שוליים רחבים ביותר לחופש הביטוי, אבל לא יכול להיות שישתמשו כאן במלים שמשחררות נצרה, מלים שנאמרות על-ידי אנשים שיש להם מעמד בקרב המאזינים שלהם.

זהבה גלאון: יש רבנים שפוסקים פסקי הלכה שמאיימים - מלים משחררות נצרה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, כבר ראינו איך מלים תורגמו לאצבע על ההדק.

זהבה גלאון: אנחנו ראינו שאותם רבנים, שבזמנו הוציאו פסקי דין רודף ופסקי הלכה נגד ראש הממשלה המנוח יצחק רבין, ממשיכים להסית גם הפעם, וכותבים ואומרים דברים שהאוזן מתחלחלת לשמעם, ויש מי שיושב בראשות אכיפת החוק וחושב שהמלים האלה הן במסגרת גבולות חופש הביטוי, כאילו שלא ראינו שנרצח ראש ממשלה בישראל.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, הרבנים האלה - שהם אחראים להירצחו של ראש הממשלה, שבזמנו הוציאו פסקי דין רודף, ועדיין ממשיכים להלך בינינו בלי לתת על כך את הדין, הרבנים האלה, שיש להם חסידים שקוראים בין השיטין למה מתכוונים אותם רבנים - הם הפצצות המתקתקות המסוכנות מכולן.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, בעיקר חברי הכנסת מהימין, שהדבר נוגע להם כרגע כי הם עומדים לפנות התנחלויות, ואני מבינה שזה לא קל, אם אתם לא תקומו ותעצרו את אותם אנשים, כולם, כל מי שלא עצר וכל מי שאמר, יהיה שותף למעשה הבא, שאני מקווה שלא יקרה.

זהבה גלאון: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת זהבה גלאון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דני יתום, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת אהוד יתום.

דני יתום: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו עדים בחודשים האחרונים להשתוללות יצרים, לאלימות מילולית שמתחילה לעבור לפסים של אלימות פיזית, וכל זה מכיוון שיש מי שמתנגדים לעמדותיו של ראש הממשלה במדינה דמוקרטית ושמים עצמם, בעזות מצח, מעל כל חוק ומעל כל סדר, ודומה כי הם מרגישים שהם נמצאים מעל כל דין.

דני יתום: בכלל, עושה רושם שאנחנו לא למדנו את לקח הרצח של ראש הממשלה יצחק רבין, זיכרונו לברכה, אירוע נורא שאירע לפני תשע שנים.

דני יתום: חלפו תשע שנים, והימים האלה האחרונים מזכירים לי, בצורה מעוררת צמרמורת, את הימים של אז, את החודשים הארוכים שבהם צעדו ברחובות אנשים פוליטיים, הובילו הפגנות ותהלוכות, עשו דה-לגיטימציה לראש הממשלה, עשו דה-לגיטימציה להחלטות המוסדות המכוננים של מדינת ישראל, כמו שעושים היום.

דני יתום: היום מנסים לעשות דה-לגיטימציה לראש ממשלה נבחר.

דני יתום: אגלה לכם סוד, ובלבד שלא תעבירו זאת הלאה: אני לא בחרתי את אריאל שרון להיות ראש ממשלה במדינת ישראל, אבל הוא נבחר על-ידי רוב הציבור ורוב העם, ושומה עלינו לקבל את ההכרעות הדמוקרטיות גם אם הדברים הללו אינם יפים ואינם עולים בקנה אחד עם מחשבתם של חלק מאתנו.

דני יתום: יש לנו אמצעים דמוקרטיים.

דני יתום: לפחות אחת לארבע שנים אנחנו עומדים שורות שורות בתורים הארוכים לפני הקלפיות, וזה המקום להביע את עמדתנו.

דני יתום: בתוך הבית הזה מתנהלים דיונים, וזה המקום להביע את דעתנו ועמדתנו.

דני יתום: לכל אחד ואחד מרובדי הציבור במדינת ישראל יש שליחים שנמצאים כאן בבית הזה.

דני יתום: לחלק מהציבור, חברי הכנסת של שינוי, יש אפילו נציגים בממשלה.

דני יתום: לכם יש נציגים בממשלה.

דני יתום: לכן, באמצעות השליחים צריכים השולחים להביע את דעתם ועמדתם.

דני יתום: יש דברים שאסור לנו לשקוט ואסור לנו לשתוק נכחם, ואנחנו חייבים לעשות כל מאמץ כדי להגן לא רק על חייו של ראש ממשלה ולא רק על חייהם של כל אחד וכל אחת מהציבור במדינת ישראל.

דני יתום: אנחנו כולנו חייבים לשלב זרועות ולשלב כוח על מנת להגן על הדמוקרטיה במדינת ישראל.

דני יתום: זו עדיין דמוקרטיה שברירית, לצערי.

דני יתום: זו דמוקרטיה שאסור לקבלה כדבר מובן מאליו.

דני יתום: צריך להמשיך וללחום על מנת לחזק אותה, על מנת לעצב אותה ועל מנת לייצב אותה.

דני יתום: האיומים על חיי ראש הממשלה, בין בהסתר ובין בפומבי, הם אסורים.

דני יתום: אני קורא לכל שלטונות אכיפת החוק, שירות הביטחון הכללי, המשטרה ורשויות החוק למיניהן, ובראשן היועץ המשפטי לממשלה, לפעול באופן נחרץ כדי להפסיק תופעה זו לאלתר על-ידי חקירה, על-ידי הבאה לדין ועל-ידי השמת האנשים מאחורי סורג ובריח.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת דני יתום.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אהוד יתום, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת אפי איתם.

אהוד יתום: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, שר התחבורה, חברי חברי הכנסת, מדי פעם ניצבים אנו ברגעים של אמת, רגעים שבהם כולנו, מהבית הזה, מרכז הדמוקרטיה הארץ-ישראלית, ועד הבית האחרון במטולה על גבול לבנון ועד הבית האחרון באילת על גבול מצרים, עלינו כולנו להיות מאוחדים בדמוקרטיה שלנו, שמאפשרת לכולנו בלי יוצא מן הכלל להביע את עמדותינו ואת דעתנו באופן חד-משמעי וברור, בלי שמישהו יעז, ולו פעם אחת, לאיים על עמדתנו הדמוקרטית.

אהוד יתום: אנחנו, תשע שנים לאחר רצח ראש הממשלה ושר הביטחון יצחק רבין, זיכרונו לברכה, נמצאים בתקופה של מחלוקות, של פלוגתא בינינו לבין עצמנו, בין מפלגות בתוך המפלגות, בין מפלגות לבין מפלגות אחרות, ובין בתים בתוך בתים - ויכוחים נוקבים על עתיד הארץ הזאת.

אהוד יתום: כמי שמחזיק בדעה שההינתקות היא דבר רע מאוד לעצם המשך קיומנו, אני קובע כאן, בצורה נחרצת וחד-משמעית, שראש הממשלה, שר הביטחון וכל השרים הבכירים האחרים, שמובילים היום את ההינתקות הזאת, זכותם הדמוקרטית להוביל את ההינתקות בלי שמישהו מאתנו יעז לא חס וחלילה להרים יד אלא חס וחלילה להרים את קולו בדברי שטנה או הסתה כאלה ואחרים.

אהוד יתום: אני לא רוצה להתחיל היום את הוויכוח בשאלה מי החל בהסתות.

אהוד יתום: אני לא רוצה להתחיל לקרוא ולראות מי החל בדברים שמעודדים סרבנות, שזה חלק מהעניין.

אהוד יתום: אני לא רוצה לחזור לדברים של שליחי ציבור כאלה ואחרים שהטיפו למעשה בהבל פיהם בדברי בלע על כאלה שמנהיגים אותנו והנהיגו אותנו.

אהוד יתום: אני רוצה לקבוע חד-משמעית, שכל דבר הסתה כזה עשוי להתפרש על-ידי מאן דהוא כהיתר להרים את ידו, להרים את קולו או חס וחלילה לדרוך את נשקו.

אהוד יתום: אל לנו להסכים, אל לנו לקבל, אל לנו להבין ואל לנו להתפלמס ולנסות ולהבין ואחר כך לבוא ולומר: לא הבנתם, ההסבר היה כזה, ההטפה היתה אחרת, ההסתה לא התכוונה או הפולסא דנורא לא אמר את זה.

אהוד יתום: הוא אמר דברים אחרים.

אהוד יתום: אני קורא לכל הציבור שלנו, מבית-מחוקקים זה ועד רבני יש"ע, ממנהיגי השמאל ועד מנהיגי הימין, ממנהיגי המרכז ועד ערביי ישראל, להפסיק את ההסתה הזאת לאלתר.

אהוד יתום: אסור לנו להגיע למצב שבו יתרחש רצח פוליטי נוסף במדינה הזאת, רק בשל העובדה שראש ממשלה מוביל מהלך כזה או אחר שלא מוצא חן בעיני מיעוט כזה או אחר.

אהוד יתום: היות ששירות הביטחון הכללי התריע ומתריע, היות שהוא העלה את רמת האיומים על ראש הממשלה לרמה של 6 מתוך 10, אם אינני טועה, אני קורא לכולם להילחם בתופעה הנוראית הזאת לבל יתרחש אסון נוסף בארץ.

אהוד יתום: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אהוד יתום.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אפי איתם - איננו.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, אנחנו נשמע את תשובתו של השר מאיר שטרית, שר התחבורה והשר המקשר בין הממשלה לכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני, בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להשיב על הצעות לסדר-היום בנושא: האיומים על חייו של ראש הממשלה.

מאיר שטרית: שירות הביטחון הכללי איננו מזהה בעת הזאת התרעה ממוקדת לפגיעה בראש הממשלה.

מאיר שטרית: הפרסומים הנוגעים לנושא אינם על דעת השירות.

מאיר שטרית: עם זאת, השירות מזהה ומטפל בעלייה המשמעותית והמדאיגה של התבטאויות פומביות ושאינן פומביות של אנשים המייחלים למותו של ראש הממשלה.

מאיר שטרית: רמת האבטחה והאמצעים שנגזרים מכך הותאמו למציאות כפי שתוארה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אין ספק שלמדנו בהיסטוריה הקצרה שלנו, שלעתים מלים יכולות בקלות להפוך לכדורים, גם כאשר האומר אותן איננו מתכוון לכך.

מאיר שטרית: דברי הסתה יכולים להתפרש בעיני אנשים שמקבלים אותם פשוטם כמשמעם ולגרום לכך שמישהו ינסה לקחת את החוק לידיו לבצע רצח, כפי שקרה עם יצחק רבין, זיכרונו לברכה.

מאיר שטרית: זו היתה הסיבה להתעקשותי, בהיותי שר המשפטים, להעביר את חוק ההסתה בכנסת.

מאיר שטרית: הבאתי אותו שלוש פעמים עד שהוא אושר.

מאיר שטרית: אני חושב שזרועות החוק צריכות להשתמש בכלי הזה ללא רתע וביד חזקה נגד כל המסיתים, המשמיצים והמלעיזים.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להביא דוגמה.

מאיר שטרית: בידי מכתב שכותב מישהו בשם הרב שלום דובער הלוי וולפא, והרב יקותיאל ראפ, מכתב פורמלי שנשלח ליועץ המשפטי לממשלה, וכותרת הנדון של המכתב: "העמדת מר שרון ותומכיו לדין כמשתפי פעולה עם הנאצים שבדורנו".

מאיר שטרית: ריבונו של עולם, אני שואל: עד כמה חוצפתם של אנשים מגיעה?

מאיר שטרית: עד איזו העזה וחוסר ראייה מפוכחת אנשים יכולים להגיע?

מאיר שטרית: מבקש מהיועץ המשפטי להעמיד את מר שרון ותומכיו לדין כמשתפי פעולה עם הנאצים שבדורנו.

מאיר שטרית: מה תלמידיהם של רבנים אלה צריכים להבין מנוסח המכתב הזה, שאני לא קורא את כולו?

מאיר שטרית: למען כבודה של הכנסת, אני לא קורא את כולו.

מאיר שטרית: אני חושב שזה פשוט סקנדל.

מאיר שטרית: אני אומר ליועץ המשפטי לממשלה, שאני בנעליו הייתי קורא את הרב הזה מייד לחקירה.

מאיר שטרית: זה מה שהוא צריך לעשות, להעמיד אותו לדין על הסתה.

מאיר שטרית: אם היום ניזהר בקטנות, נימנע בגדולות.

מאיר שטרית: חכמינו זיכרונם לברכה עשו סייגים בתורה.

מאיר שטרית: מה זה סייג?

מאיר שטרית: החכמים אמרו: אנחנו לא מגיעים כבר לעבירה עצמה ואומרים שאסור לעשות את העבירה.

מאיר שטרית: הם עשו גדר עוד לפני העבירה, כדי שלא יצטרך לעבור לגדר, ואז לא יעבור את העבירה.

מאיר שטרית: הם אמרו, למשל, שאסור לרכוב על חמור בשבת.

מאיר שטרית: למה?

מאיר שטרית: שמא יתלוש.

מאיר שטרית: זאת אומרת, אם אדם רוכב על חמור בשבת ומטייל בגנים, יכול להיות שהוא יצטרך לתלוש מהעץ איזה ענף כדי לזרז את החמור.

מאיר שטרית: תלישת הענף היא עבירה.

מאיר שטרית: הרכיבה על החמור היא לא עבירה.

מאיר שטרית: הרכיבה על החמור היא סייג.

רוני בריזון: אם אדם רוכב - - -

מאיר שטרית: אבל הוא יכול לטייל.

מאיר שטרית: כנראה הנסיעה על החמור היא לא איסור, אבל היא סייג כדי שלא יעשה עבירה יותר חמורה.

מאיר שטרית: אני טוען שהיום, אחרי הניסיון המר שהיה לנו, זרועות החוק, זרועות הביטחון, לרבות משטרה והיועץ המשפטי לממשלה, צריכים לשים סייגים הרבה יותר חמורים מאשר קודם, כדי שחלילה לא נגיע לעבירות עצמן.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני חושב שהציבור הרחב כולו מקבל את ההחלטה של הכנסת כהחלטה של רוב.

מאיר שטרית: הכנסת היא הגוף הריבוני בעם שמחליט אם כן לעשות פעולה מסוימת או לא לעשות פעולה מסוימת.

מאיר שטרית: זה יכול למצוא חן בעיני חלק מהציבור, זה יכול לא למצוא חן בעיני הציבור.

מאיר שטרית: אסור שזה יהפוך לאיזה כלי בידי מישהו ליצור איום על ראש ממשלה בישראל או על כל אדם אחר.

מאיר שטרית: תודה, אדוני היושב-ראש - ולכן אין לי התנגדות להעביר את ההצעות כפי שהן הוגשו על-ידי המציעים שנמצאים כאן לוועדה המתאימה של הכנסת כדי שתדון בהן.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לשר מאיר שטרית.

יולי יואל אדלשטיין: במיוחד אני מודה לו על פליטת הפה שלו, שפנית אלי בתואר הבא כנראה.

קריאה: העלה רעיון.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אם כן, השר מציע להעביר את הנושא לדיון בוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: המציעים, מטבע הדברים, מציעים להעבירו למליאה.

יולי יואל אדלשטיין: יש כמה הצעות אחרות, הראשונה היא הצעתו של חבר הכנסת איתן כבל, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, לצערי, בהמשך לדברים שאמרו הדוברים, הלקח לא נלמד.

איתן כבל: אני מוסיף ואומר, שאני מצר על כך שהיועץ המשפטי לממשלה, בשם חופש הביטוי, לא מבין שצריך לעתים להגן על הדמוקרטיה מפני ביטויים.

איתן כבל: יש גבולות, כמו אותה אמירה - להשתמש בדמוקרטיה כדי לפעול נגד הדמוקרטיה.

איתן כבל: כשנוח, אתה משתמש בחוק, וכשלא נוח, אתה עומד לפעול נגד החוק.

איתן כבל: היועץ המשפטי לממשלה צריך להבין ולעשות מעשה, על מנת להגן עלינו מפני אותן אמירות, שחס וחלילה עלולות להוביל למעשה.

איתן כבל: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איתן כבל.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב - בבקשה, אדוני.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, כל ההצהרות שנשמעו עד כה מפי רבנים, לא היו בהם נימה של איום או הסתה.

נסים זאב: אינני יודע מהיכן הדברים נלקחו.

נסים זאב: כל פעם חוזרים על רצח ראש הממשלה, כשצריך תמיד לזכור שאבישי רביב היה איש השב"כ.

נסים זאב: מי שהביא לכך שתהיה בתהלוכה תמונה של ראש הממשלה עם בגדים של נאצי, היה אבישי רביב.

זהבה גלאון: - - -

צבי הנדל: כן, כן.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, ודאי שכולנו צריכים להיות זהירים מפני הסתה, אבל לא יכולה להיות הסתה נגד רבנים השכם והערב כאילו נאמרו דברים כשדברים לא נאמרו.

נסים זאב: אני מסכים עם מה שאמר כבוד השר לגבי המכתב.

נסים זאב: המכתב הוא חמור, אבל בהצהרות הפומביות ששמענו ברדיו ובכלי התקשורת לא היו דברים מעולם.

נסים זאב: לכן צריך באמת לבחון את הדברים בפרופורציה הנכונה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת זאב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת צבי הנדל, ואחריו – אחרון המציעים הצעה אחרת, חבר הכנסת דהאמשה.

צבי הנדל: מכובדי היושב בראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אין ספק שכולם צריכים להיזהר בלשונם, אבל משום-מה יש איזו מערכת של דה-לגיטימציה וסתימת פיות, שגובלת בהסתה פרועה כלפי המחנה הלאומי.

צבי הנדל: יש מין פזילה כזאת, שכאילו במתנחלים צומחים רוצחים.

צבי הנדל: אמרתי את זה כבר עשרות פעמים, ואני חוזר ואומר, בעזרת השם, מלחמת אחים, אם היא תצמח, היא לא תצמח מגוש-קטיף, שרוצים לעקור את תושביו ממקומם.

צבי הנדל: היא תצמח אולי מההנחיות של איש אחד בארץ הזאת, שמסוגל לתת הנחיות לפתוח באש לאנשי מג"ב בסיטואציות מסוימות.

צבי הנדל: לכן אני קורא לכולנו להפסיק לנסות לסתום את הפה ולהפוך את כל המחנה הלאומי למין דרג ג' של אנשים רוצחים בפוטנציה, כי לא כאלה הם.

צבי הנדל: מי שאוהב את העם והארץ הוא לא קיצוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת הנדל.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה - בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, אכן איומים נשמעים, וכבר קרו דברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמו אז, אומרים אנחנו גם היום, כאשר ההסתה הולכת ונמשכת ולא נמצא מי שישים לה קץ, היא בסופו של דבר תטפח על פני כולנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שרוצח ערבים בגדה המערבית ובעזה, בסוף רוצח גם יהודים ויכול לרצוח גם ראש ממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הלוואי שנתבדה ושסוף-סוף הפרק הזה יסתיים ולא ישוב, ולא נראה עוד הסתות ורציחות, אלא נגיע לפתח של עולם אחר, של דף חדש של שלום ושל הבנה, ללא הסתות ורציחות מכל צד שהוא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אינשאללה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת דהאמשה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, הצעות לסדר-היום: האיומים על חייו של ראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: השר הציע ועדה.

דני יתום: איזו ועדה?

דני יתום: ועדת החוקה, חוק ומשפט.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, קודם נצביע אם אנחנו מאשרים את הצעת השר להעביר את הנושא לוועדה, ומי שמצביע נגד - להסיר זאת מסדר-יומה של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אם נאשר את הצעת השר, אנחנו כבר נחליט לאיזו ועדה.

דני יתום: למה להסיר?

דני יתום: או מליאה או ועדה, מדוע להסיר?

יולי יואל אדלשטיין: בעד – להעביר לוועדה, נגד – להסיר.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה - 13 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום - 1 נמנעים - אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 13, מתנגד אחד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הנושא: האיומים על חייו של ראש הממשלה, יידון - באיזו ועדה, אדוני השר?

מאיר שטרית: ועדת החוקה, חוק ומשפט.

יולי יואל אדלשטיין: בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אם אין הצעות אחרות, זאת ההחלטה של המליאה.

יולי יואל אדלשטיין: מצבו הבריאותי של ערפאת וההשלכות על המצב באזור

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעות לסדר-היום בנושא: מצבו הבריאותי של ערפאת וההשלכות על המצב באזור, שמספריהן 4699, 4703, 4711, 4735, 4742, 4743, 4746, 4758, 4760, 4772, 4778 ו-4779, הצעות דחופות לסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: הראשונה שבדוברים היא חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, ואחריה – חברי הכנסת אחמד טיבי, איתן כבל, נסים זאב, חמי דורון, וכן הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא עוקב אחרי החדשות כאן, אז אני לא יודע אם זה עדיין בגדר "מצבו הבריאותי" או "פטירתו".

צבי הנדל: יציב...

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת צבי הנדל מעודכן, הוא יגיד לך.

גילה פינקלשטיין: פרשת הסתלקותו האטית של יאסר ערפאת מהאזור מלווה את סדר-היום שלנו כבר שבועיים.

גילה פינקלשטיין: עבורנו, ואני מאמינה שגם עבור הפלסטינים, זו תקופה מורטת עצבים.

גילה פינקלשטיין: לרווחת כולנו, ובכלל זה גם הפלסטינים, סיים ערפאת את תפקידו, ואפשר לפתוח עידן חדש, שאני מקווה ומאמינה שיהיה טוב יותר מקודמו.

גילה פינקלשטיין: יותר מעשור שנים סבל המזרח התיכון את נוכחותו המפריעה של ערפאת, את מזימותיו, את צביעותו, את אכזריותו.

גילה פינקלשטיין: האיש היווה מכשול אמיתי לכל תהליך מדיני באזור, ותחת זה הציף את מדינת ישראל ואת שטחי הרשות הפלסטינית בדם ואש.

גילה פינקלשטיין: בהיותו רב-המחבלים במסווה של מדינאי, דאג ערפאת להנציח את בעיית הפליטים ומנע כל שיפור ושדרוג במצבם.

גילה פינקלשטיין: הוא כלא את בני עמו בקופסת שימורים מצחינה, והדף כל ניסיון רציני להביא לנורמליזציה ביחסים בין שני הצדדים.

גילה פינקלשטיין: ערפאת ייסד שלטון נצלני ומושחת, שלטון שניתב תרומות ותקציבי עתק שיועדו לצרכים הומניטריים אל חשבונות בנק עלומים.

גילה פינקלשטיין: כספים אלו נשלפו למימון פעילות טרור ולפיצוי ותגמול למשפחות המתאבדים.

גילה פינקלשטיין: אני סבורה שהנשכרים האמיתיים מהסתלקותו של ערפאת הם דווקא הפלסטינים, ואין לי ספק שאחוז ניכר מהם מכיר בכך ומייחל בכל מאודו לרגע הזה.

גילה פינקלשטיין: על כך תעיד כמאה עדים תגובת ההנהגה והרחוב הפלסטיני למשמע קריאות המצוקה של סוהא ערפאת.

גילה פינקלשטיין: אני מתרשמת שרבים מהפלסטינים נמנעו עד כה מלהצהיר שמנהיגם הוליך אותם שולל מחשש לחייהם.

גילה פינקלשטיין: האינסטינקט הטבעי לבחור בדרך אחרת מאשר הטרור דוכא במשך שנים ברשות הפלסטינית דווקא מצד ההנהגה.

גילה פינקלשטיין: ערפאת עודד, תמך, טיפח את הכוחות השליליים ברשות והסב לעמו נזק בל ישוער.

גילה פינקלשטיין: הוא הביא את הפלסטיניים לבידוד, לאבטלה, לקריסה כלכלית וגם להקמת גדר ההפרדה בצורה שנולדה מתוך אילוץ ביטחוני שנכפה על ישראל.

גילה פינקלשטיין: אני מקווה שעם פתיחת השסתום הקרוי "ערפאת", ייכנסו יחסי ישראל והפלסטינים לעידן חדש והחתירה להסדר מדיני יציב תהיה חלקה יותר.

גילה פינקלשטיין: תוצאה כזאת מותנית בראש ובראשונה במודעות העצמית הפלסטינית.

גילה פינקלשטיין: אם ישכילו הפלסטינים להסתכל לאחור, ללמוד מהשגיאות, ללמוד מהעבר ולהפנים את הצורך בשינוי, הרי שתתרחש ההתפתחות.

גילה פינקלשטיין: קשה להצביע על נקודה חיובית כלשהי בעצם הימצאותו של ערפאת באזורנו בעשור האחרון.

גילה פינקלשטיין: אם הייתי נדרשת לשאלה כזאת והייתי חייבת לציין בכל זאת נקודה אחת, הייתי מפנה את הפלסטינים אל הלקח שהנחיל להם מנהיגם בעקיפין - הטרור לא משתלם.

גילה פינקלשטיין: זהו המסר החיובי היחיד שסיפק ערפאת בלי משים – ישראל לא נכנעת ולא תיכנע לטרור.

גילה פינקלשטיין: אם חפצים אתם בקידמה, בצמיחה, בשינוי – יש רק דרך אחת: הכרה במדינת ישראל כעובדה קיימת והידברות מדינית החותרת לפתרון.

גילה פינקלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אחמד טיבי - בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת איתן כבל.

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

אחמד טיבי: רגעים קשים עוברים בימים האחרונים על העם הפלסטיני.

אחמד טיבי: הם הופכים להיות קשים בשעות האחרונות, כאשר היושב-ראש ערפאת סבל לפני כמה שעות משטף דם תוך-מוחי אקוטי, שגרם למצב בלתי הפיך.

אחמד טיבי: לכן העניין הוא עניין של שעות, וצריך לגלות הבנה לרגעים הקשים האלה העוברים על האחר, ולא כמו שאני חש בימים האחרונים שמחה יוקדת לאיד אצל רבים.

אחמד טיבי: נכון, מדובר ביחס בין אויבים, יחס מורכב, אבל יש שעות שאתה מצפה למין הבנה או לפחות התכנסות – תן לאחר להתכנס בתוך הכאב, הסבל והיגון.

אחמד טיבי: לעתים יש לי רושם, שהשנאה ליאסר ערפאת אינה שנאה פוליטית, היא מזמן הפסיקה להיות שנאה פוליטית, כי אם שנאה מיתולוגית לנרטיב, לחלום שייצג האיש.

אחמד טיבי: יש כאלה שחושבים שעם לכתו של ערפאת כאילו ייעלמו המאוויים של עם שלם.

אחמד טיבי: אין טעות יותר קשה מזאת.

אחמד טיבי: המנהיג יכול להיעלם, למות, מדובר בבן-אדם, אבל עם לעולם לא ימות.

אחמד טיבי: עם שקם לא ישקוט עד שמאווייו יתגשמו: זכותו להגדיר את עצמו, לחיות בחופש.

אחמד טיבי: יש שני עמים במדינה הזאת ולהם יש זכות לחיים.

אחמד טיבי: לעם אחד כבר יש מדינה עצמאית, והעם השני מצפה להשתחרר.

אחמד טיבי: ברגעים קשים אלה, אדוני היושב-ראש, באופן אישי אני אומר שזה קשה, קשה מאוד.

אחמד טיבי: מי שהכיר את ערפאת באופן אישי, יקשה עליו להתגבר על הרגש, על החום שהיה ביחסים.

אחמד טיבי: היתה לי זכות גדולה לעבוד במחיצתו.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן כבל, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, כנראה גם על ערש דווי ערפאת לא יפסיק לתעתע בנו.

איתן כבל: ככה זה כשאדם מת, ולא משנה מיהו - עדיין לא ברור ולא ידוע לאן זה הולך, אבל ההרגשה היא אף פעם לא טובה ולא נעימה.

איתן כבל: בהנחה, כפי שאומר חבר הכנסת אחמד טיבי, שזה עניין של שעות, דווקא בעת הזאת אני רוצה לומר שהאיש הזה, שהוגדר על-ידינו במשך שנים כלא-רלוונטי, כנראה גם במותו הוא הכי רלוונטי.

איתן כבל: הוא לא מפסיק להיות רלוונטי.

איתן כבל: לצערי, במשך כל השנים, בעיקר בשנים האחרונות - בלי ליטול ממנו ולו במעט את גודל האחריות למצב שבו האזור הזה נמצא, ואי-אפשר להפחית מהאחריות שהוא נושא על עצמו לסבל של עמו - אנחנו צריכים להסתכל צעד אחד קדימה.

איתן כבל: הצעד האחד קדימה הוא לא לומר אמירות שצריך לבטל את ההתנתקות.

איתן כבל: אני חושב שדווקא בעת הזאת, יותר מתמיד, כשאנחנו עדיין לא יודעים מה הולך להיות בקרב ההנהגה הפלסטינית - אני חושב שראוי שממשלת ישראל תעשה הכול כדי להוריד מעט את הנטל, תעשה הכול כדי שיתאפשר לכוחות טובים, חזקים, רציניים, לצמוח, כוחות שאולי יחזירו את התקווה לאזור.

איתן כבל: לכל אלה שמתוכנו שאומרים שכל התהליך של ההינתקות קרה כיוון שלא היה פרטנר, אני לא יודע אם יהיה פרטנר אחרי, אני לא יודע אם אין פרטנר גם היום.

איתן כבל: ההתנתקות חייבת לצאת לדרך, ואם, בעזרת השם, יימצא אותו פרטנר ביום שאחרי, כבר התחיל תהליך.

איתן כבל: ואם אנחנו נוכל לשלב ידיים, ההנהגה החדשה של הפלסטינים וממשלת ישראל - נבורך.

איתן כבל: מה שחשוב הוא שלא תהיה כאן שמחה לאיד.

איתן כבל: השמחה לאיד כל כך איננה ממין העניין, הרי מדובר בגורל של שני עמים.

איתן כבל: דם רב נשפך ולא מפסיק להישפך.

איתן כבל: לעניות דעתי, לאורך ההיסטוריה הוכח שזה לא רק עניין של איזה פרסונה שצריך להזיז אותה הצדה והכול יהיה בסדר – לעתים לטוב ולעתים לרע.

איתן כבל: השאלה היא מה אתה מצפה מעצמך ולאן אתה מוליך.

איתן כבל: לאן ממשלת ישראל רוצה באמת להוביל אותנו כעם ולאן ההנהגה הפלסטינית החדשה שתקום תרצה להוביל את העם הפלסטיני?

איתן כבל: זו נקודת המבחן של שני העמים.

איתן כבל: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איתן כבל.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב - בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת חמי דורון.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, אני בטוח שגם ערפאת הפסיק לדאוג למצב בריאותו, אבל כאשר ראיתי את אחמד טיבי עומד על הדוכן ומבכה מרה, היתה לי תחושה כאילו הבן שלו עומד פה ומספיד אותו עוד לפני מותו.

נסים זאב: תהיה לפחות אופטימי כמו סוהא.

נסים זאב: סוהא רק אתמול אמרה שהוא עוד קום יקום, הוא יעמוד על רגליו, עוד ינהיג את האומה הפלסטינית.

נסים זאב: האשליה הזאת טובה וחשובה בכל רגע, וגם לאומה הפלסטינית היא חשובה.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך, אחמד טיבי, שאתה תתפלא לשמוע, אבל דיברתי עם כמה ערבים שאמרו לי: ערפאת לא ימות ברמדאן, אסור לו למות ברמדאן כי הוא ילך לשערי גן-עדן אם הוא ימות ברמדאן.

נסים זאב: לכן יכול להיות שסוהא חושבת אולי להחיות אותו עד אחרי תקופת הרמדאן, כי לא מגיע לו הגן-עדן שמובטח לו על-ידי מוחמד.

ואסל טאהא: תפסיקו להסית, יש גבול.

ואסל טאהא: לא מכובד להסית.

נסים זאב: שמעתי את זה מאנשים, אנשים דתיים.

נסים זאב: אין פה שום הסתה.

נסים זאב: אני אומר לך דברים ששמעתי במו אוזני.

נסים זאב: אמרו לי: האיש הזה, שופך הדמים, הרוצח המתועב.

נסים זאב: עליו אני אומר את מה שהפסוק בירמיהו אומר: "קבורת חמור יקבר, סחוב והשלך מהלאה לשערי ירושלם".

נסים זאב: מישהו חושב, אדוני היושב-ראש, שמישהו ייתן לו למות פה בירושלים?

נסים זאב: אין זכות, אין לו חלק ונחלה בעיר הזאת.

נסים זאב: רוצח אנשים, נשים וטף.

נסים זאב: כמה דם יש על ידיו של אותו מתועב, של אותו רוצח?

נסים זאב: היום שמענו והתבשרנו על התרדמת העמוקה והקשה של ערפאת.

נסים זאב: כך הכריזו רופאיו.

נסים זאב: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שהממשלה הזאת שקועה בתרדמת עמוקה.

נסים זאב: הממשלה הזאת לא מבינה שכרגע צריך להמתין, צריך לחכות, צריך לראות איך הדברים יתפתחו.

נסים זאב: כמה "קסאמים" היו רק היום?

נסים זאב: כמה טילים נורו?

נסים זאב: אני לא מבין, אנחנו כל כך עיוורים?

נסים זאב: הרי הטרור ממשיך והוא רק גובר מיום ליום.

נסים זאב: אנחנו הולכים לתת פרס ומתנה לאותם טרוריסטים, לאותם רוצחים.

נסים זאב: למה אנחנו מתקפלים?

נסים זאב: על מה, אדוני היושב-ראש?

נסים זאב: לכן אני חושב שדווקא זה הזמן וזה הרגע לחשוב, להמתין ולהסיק את המסקנות הנכונות והראויות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חמי דורון, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת זהבה גלאון.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, לפני כשבועיים הידרדרה בריאותו של ערפאת, והוא הוטס לבית-החולים "פרסי" שבפריס עקב הידרדרות חמורה במצבו.

חמי דורון: אני חושב שאנחנו מדברים על אדם, כפי שאמר חבר הכנסת נסים זאב, שידיו טבולות בדם, גם דם של יהודים וגם דם של פלסטינים.

חמי דורון: אין ספק בכך שזהו האדם שהכריז על האינתיפאדה החדשה בשנת 2000 מתוך איזה שיקול אסטרטגי, ולא מתוך שיקול טקטי מקומי.

חמי דורון: מצד שני, כתוב: בנפול אויבך אל תעלוז.

חמי דורון: אנחנו רק יכולים לקוות, אדוני היושב-ראש, שעידן ערפאת, שעומד להגיע אל קצו, יפתח עידן חדש, שאנחנו לא יודעים כיצד הוא ייראה ואיך יתנהלו הדברים, כאשר בראש הרשות הפלסטינית יעמדו כמה אנשים שהיו לנו אתם דין ודברים ומהלכים כלשהם במהלך השנים האחרונות.

חמי דורון: לצערי, ישראל מכירה היטב את האישים האלה ואת פעילותם, ואולי אפשר לומר שאת חוסר פעילותם במידה רבה, אבל עדיין אפשר לקוות שכאשר צלו של ערפאת יימוג מעל האזור שבו הוא גרם לשפיכות דמים כל כך גדולה, ייתכן שאותם אנשים, שהיום נמצאים תחת החשש ותחת הצל הזה, יוכלו להתפכח ולצעוד למהלכים של פירוק הטרור, ניסיון להגיע להסדרים כאלה ואחרים שיגרמו לעצירת הטרור וכניסה חזרה למהלך מפת הדרכים.

חמי דורון: אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, שמדינת ישראל צריכה לעמוד על כך שערפאת לא ייקבר בשטחה של ארץ-ישראל, ועל כך לא צריכה להיות שום פשרה, מכיוון שהוא סמל לטרור, רצח ושנאה.

חמי דורון: גם אם הוא שיטה בכמה אנשים כאן למשך תקופה מסוימת, אין לאפשר להביא סמל כזה לקבורה בשטחי ארץ-ישראל.

חמי דורון: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חמי דורון.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת זהבה גלאון, בבקשה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, יושב-ראש הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת, ששוכב על ערש דווי, הוא סמל לעם הפלסטיני.

זהבה גלאון: אי-אפשר לקחת את זה ממנו.

זהבה גלאון: אנחנו יכולים לאהוב אותו, אנחנו יכולים לא לאהוב אותו.

זהבה גלאון: ערפאת עשה הרבה מאוד משגים וטעויות, בעיקר בשנים האחרונות, בעיקר בכך שהוא לא עצר את דרך הטרור, אבל ערפאת היה, נשאר ויישאר, לדאבון לבם של כמה מהאנשים כאן, סמל של העם הפלסטיני, ועם סמל קשה להתווכח.

זהבה גלאון: אפשר להיות עדים לסגנון כסגנונו של חבר הכנסת נסים זאב או אחרים, של שמחה לאיד.

זהבה גלאון: חבר הכנסת זאב, גם כשערפאת ילך לעולמו, התביעה לשחרור לאומי של העם הפלסטיני לא תימוג.

זהבה גלאון: לא תימוג.

זהבה גלאון: התביעה תישאר כי יש כאן

זהבה גלאון: עם שערפאת העלה את עניינו במשך השנים בדרך טובה יותר או בדרך טובה פחות, בדרך שגרמה לנו נזק, אבל התביעה הזאת לא תימוג והיא קיימת.

זהבה גלאון: עד שלא תהיינה כאן שתי מדינות, התביעה הזאת תמשיך לעלות, גם אם לא יהיה זה ערפאת שיעלה אותה.

זהבה גלאון: אני מציעה ברגעים מסוימים לגלות קצת נדיבות של מנצחים.

זהבה גלאון: אפשר להתגולל ואפשר להשתולל.

זהבה גלאון: נכון, ערפאת עשה משגים.

זהבה גלאון: עדיין אני חושבת שהמשגה הגדול של ממשלת שרון היה, גם בימים הקשים של הטרור, לא לדבר עם ערפאת, כי ערפאת היה הראש והראשון הנבחר של הפלסטינים.

זהבה גלאון: מי שמצפה עכשיו שפתאום יהיו לנו כאן מנהיגים נחמדים - אנחנו מחפשים מנהיגים נחמדים ונוחים לנו, העניינים ישתנו - הוא טועה, הוא מטעה, והוא יוצר אווירה לא נוחה.

זהבה גלאון: אני רוצה, אדוני היושב-ראש, להתייחס לסוגיית הקבורה של ערפאת.

זהבה גלאון: אני חייבת להקדים ולומר, אני אדם חילוני ולא מעניין אותי מה יקרה אתי אחרי מותי, אבל יש אנשים שזה חשוב להם.

זהבה גלאון: זה חשוב להם, לפלסטינים, היכן ייקבר ערפאת, ומדינת ישראל, דווקא ברגע הזה, של ראש ממשלה שמשדר שהוא רוצה להינתק, דווקא ברגע הזה ראש הממשלה צריך היה לגלות נדיבות ורצון טוב, מתוך רצון למחווה ולפיוס, ולומר לפלסטינים שהוא יאפשר את קבורתו של ערפאת בירושלים.

זהבה גלאון: זו דרך למנוע פיגועים, זו דרך למנוע טרור, זו דרך לשדר למנהיגות הפלסטינית המתונה שיש עם מי לדבר ברגעים האלה, זה הצעד הראשון שלנו להתחיל לדבר.

זהבה גלאון: אם ראש הממשלה רוצה להביא למתינות ולמיתון הרוחות בשטחים ולרגיעה, זו הדרך שלו לשדר את זה.

זהבה גלאון: הוא יכול לגלות אורך רוח, הוא יכול לגלות נדיבות, והוא יכול לאותת לעם הפלסטיני, שאולי יש כאן ממשלה שבכל זאת מוכנה להידבר, שבכל זאת מוכנה להבין שגם אם ערפאת ילך לעולמו – אני חוזרת ואומרת – התביעה של העם הפלסטיני למדינה לא תלך.

זהבה גלאון: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת זהבה גלאון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עמיר פרץ – אינו נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה - בבקשה, אדוני.

צבי הנדל: אני מבין שזאת הדרך שלך לעשות נגד המדינה שלך.

צבי הנדל: עשה טעויות.

אריה אלדד: לא טעויות, אלפי הרוגים.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בדיון הזה דמיוני לחשוב שנגיע להסכמה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש שלא נפריע אחד לשני.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת דהאמשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, הראיס ערפאת הוא ככל האדם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם הוא בן תמותה, וכולנו בני תמותה, ואם השמועות העקשניות יתממשו או לא יתממשו, העם הפלסטיני לא יישאר יתום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנשיא ערפאת הלך בראש המאבק עשרות שנים, והקדיש את כל חייו למען עמו ולמען חירות העם הפלסטיני וזכותו להגדרה עצמית במולדתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: העם הזה יזכה לחירות ויזכה להגדרה עצמית, ותקום המדינה הפלסטינית ובירתה מזרח-ירושלים, העיר העתיקה, העיר ההיסטורית, העיר האהובה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה יכול להיות קרוב מאוד, וזה יכול להיות לא כל כך קרוב, אבל זה ודאי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה יכול להיות בפיקודו ובהובלתו של ערפאת, אם אלוהים ייתן לו לחיות עוד, וזה יכול להיות גם בלעדיו, אבל זה מה שיהיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זהו צו הצדק, זהו גם צו ההיסטוריה, וזאת התמונה לכל מי שעיניו בראשו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חרף זאת, יש כאלה שמעדיפים לחיות בדמיונם וללכת אחרי תאוותם, והתאווה הזאת לא אחת היא תאווה רעה, תאוות שנאה, תאוות ביטול האחר, תאווה אפלה, שכל בר דעת וכל אדם שמכבד את האנושיות שלו בז לה ומתרחק ממנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זוהי תשובתי לכל אלה שממהרים ומיהרו להספיד את ערפאת, וגם כינו אותו בכינויים, וכנראה ממשיכים וימשיכו לכנות אותו בכינויים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל מה שלא יהיה, ערפאת היה, הווה ויישאר הסמל, המנהיג, האב המייסד - -

צבי הנדל: של הרוצחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - שכל איש חירות ואיש צדק ילמד אותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האיש הזה הקדיש את כל חייו לעמו ולבעיה הפלסטינית הצודקת, כך היה בחייו וכך יהיה במותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ואסל טאהא - בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת אריה אלדד.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לשמחה לאיד יש גבול, לשנאה ולטינה גם יש גבול, גם יש גבול להסתה, במיוחד ברגעים קשים אלה שעוברים על מנהיג העם הפלסטיני ועוברים על העם הפלסטיני כולו, שמתפלל כולו בחודש המבורך הזה, ביום המבורך הזה, שאלוהים יקל על ערפאת את מחלתו, וכולו מתפלל למען זה שיחלים.

ואסל טאהא: האיש הזה, למרות כל מה ששמענו מהסתות, מדיווחים, מכלי התקשורת, מהאווירה שנוצרה כאן בישראל, למרות כל זה, זה לא ישפיע מאומה.

ואסל טאהא: זה לא יסיט את לבם של כל הפלסטינים וכל שוחרי השלום מלראות בו סמל ומנהיג שהקדיש את חייו למען עמו, שוויתר על חיי פאר ומנעמים.

ואסל טאהא: שנים רבות הוא הנהיג את עמו לעצמאות ולחירות.

ואסל טאהא: בעל כורחם של אלה שמסיתים, הוא מנהיג לאומי, הוא סמל, הוא גיבור חירות, אף שיש כאלה שרואים בו לא רלוונטי.

ואסל טאהא: אבל כל האווירה וכל הדיבורים וכל הדיווחים מעידים ומאשרים שהוא כן רלוונטי גם במחלתו, וחס וחלילה גם במותו.

ואסל טאהא: מדברים על מקום קבורתו, לאחר שימות.

ואסל טאהא: אני לא רוצה לעשות פה ספקולציות, אבל כאדם, כפלסטיני, אני לא רוצה לראות בימים האלה שיקברו אותו בירושלים.

ואסל טאהא: אני רוצה, מבקש ותובע מהעם הפלסטיני, מההנהגה, אם יקרה דבר כזה, חס וחלילה, שיקברו אותו במוקטעה, על מנת שייהפך גם המקום הזה לסמל החירות, לסמל המאבק שהוא הנהיג.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, במותו יימשך המאבק לשחרור לאומי.

ואסל טאהא: במותו, גם חס וחלילה אם יקרה המוות, יימשך המאבק לשחרור ולהקמת המדינה הפלסטינית ולא ייפסק.

ואסל טאהא: המנהיגים שיבואו וייבחרו במקומו גם ימשיכו את הדרך עד לכינון המדינה הפלסטינית ובירתה ירושלים המזרחית.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת טאהא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אריה אלדד, ואחריו – חברת הכנסת רוחמה אברהם.

יולי יואל אדלשטיין: אם לא נראה אותה - חבר הכנסת מאיר פרוש.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, בעת האחרונה לא מתרחשים הרבה דברים שראוי לומר עליהם "בשעה טובה" יותר מאשר על מותו הצפוי של גדול רוצחי היהודים מאז השמדת יהודי אירופה.

אריה אלדד: אבל מותו משמש עילה טובה להתבונן בו, לתהות בזכות מה זכה הרוצח הזה להביס לא רק את רבין ופרס, אלא גם את נתניהו ושרון.

אריה אלדד: והכול, על-פי חלומו של ערפאת ועל-פי תורת השלבים שלו.

אריה אלדד: מה היה באיש הזה, שאפשר לו לנצל את כל תבוסותיו ולהפוך אותן לניצחונות?

אריה אלדד: מה היה בו, שבני עמו, אף שידעו היטב כי הוא גוזל מאות מיליונים מקופתם, סלחו לו על הכול?

אריה אלדד: אוהביו אומרים עליו שהוא אבי האומה הפלסטינית.

אריה אלדד: אכן, לא היתה אומה כזאת לפני 50 שנה, והוא שהפך אותה לגורם בין-לאומי מוכר.

אריה אלדד: הוא הבין שהעולם מבין רק כוח.

אריה אלדד: וטרור הוא נשק יעיל בעולם המודרני.

אריה אלדד: הוא גם הבין ששקר שחוזרים עליו מאות פעמים הופך לאמת, והיתה לו סבלנות לרצוח עוד ועוד ולשקר עוד ועוד, ולפיכך, אם אכן היה אבי האומה הפלסטינית, הרי זכה ליצור אומה בצלמו וכדמותו.

אריה אלדד: טרוריסט מושחת ושקרן.

אריה אלדד: טום פרידמן כתב עליו מאמר ב"ניו-יורק טיימס" לפני ימים מספר ואמר, שהוא לא הצליח למצוא ב"גוגל" שום דבר על ערפאת וחינוך.

אריה אלדד: איזו טעות.

אריה אלדד: ערפאת הוא מגדולי מחנכי הדור של הפלסטינים.

אריה אלדד: עקבותיו כמחנך יורגשו עוד דורות רבים.

אריה אלדד: הוא חינך דורות של מחבלים מתאבדים, מיליון שהידים.

אריה אלדד: וכדי לוודא שיהיה להם קל לבחור בין החיים והמוות, הוא גם דאג שהחיים במחנות הפליטים שלהם יהיו גיהינום עלי אדמות.

עסאם מח'ול: זה אתה דאגת.

אריה אלדד: הוא יצר את האומה הזאת בצלמו וכדמותו.

אריה אלדד: ולכן, גם כשהסתלק מכאן סוף-סוף, מה שהיה הוא שיהיה.

אריה אלדד: גם אם יקום אחד פרגמטי כביכול, יהיה זה רק כדי לשחק טוב יותר את התפקיד שייעד לו ערפאת על-פי תורת השלבים שלו.

אריה אלדד: ממנו למדו הפלסטינים כי שום דבר לא מטמטם את העם העתיק והחכם שלנו יותר מאשר רוצח שממלמל כי חזר בו מדרך הרצח והוא רוצה שלום, רק שיסכימו לתת לו מה שהוא מבקש, כי הכבוד חשוב לו.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, רשת טלוויזיה זרה שמעה ממני דברים ברוח זו לפני ימים מספר, אבל לסיום הם שאלו אותי, אם אין לי לפחות משהו טוב אחד לומר עליו.

אריה אלדד: אמרתי: יש, בוודאי יש; שסוף-סוף הוא מת.

עסאם מח'ול: חבל שאתה לא נואם בגרמנית, זה מתאים לך יותר.

עסאם מח'ול: פאשיסט.

עסאם מח'ול: כמה מתלבש עליך לנאום בגרמנית.

עסאם מח'ול: לך תסתכל בראי - -

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת רוחמה אברהם – אינה נוכחת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: לכן נוכל לשמוע את תשובת השר שטרית.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עסאם מח'ול, תודה רבה.

עסאם מח'ול: - - כמה מתאים לך לנאום בגרמנית.

עסאם מח'ול: אתה גרמני נאצי, זה מה שאתה.

עסאם מח'ול: פאשיסט נאצי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מח'ול, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מח'ול, אני מבקש ממך.

יולי יואל אדלשטיין: אתה יודע שאני אף פעם לא מביע דעה כשאני יושב כאן.

יולי יואל אדלשטיין: אני בהחלט מזדעזע מדברים מסוימים שאני שומע כאן.

יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה לומר לך, שחברי הכנסת שאולי לא מדברים לרוחך מהדוכן, יודעים מה שאתה יודע ואני יודע - - -

עסאם מח'ול: זה לא מה שאני חושב.

עסאם מח'ול: זה דברים פאשיסטיים - - -

יולי יואל אדלשטיין: אל תפריע לי.

יולי יואל אדלשטיין: עשרות אלפי אזרחי ישראל רואים בערפאת אחראי ישיר למות יקיריהם.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, מי שאומר כאן דברים שלא נעימים לאוזניך, אולי, אולי מדברים גם בשם אותם אנשים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני השר.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הדיון הזה נערך אולי בדמדומי חייו האחרונים של ערפאת.

מאיר שטרית: אני חושב שהמצב מדבר בעד עצמו, ואני חושב שלא תרחק השעה שבה נדע מה מצבו של ערפאת, כפי שהדבר מצטייר היום באמצעות דברים שונים.

מאיר שטרית: אני חושב שגם בשעה הזאת, דמדומי חייו של ערפאת, צריך תמיד לומר ולהסתכל למציאות בעיניים ולא להתעלם ממנה.

מאיר שטרית: הכרתי את יאסר ערפאת ופגשתי אותו פעמים רבות כראש קואליציה, כשר האוצר, גם בארץ ובמקומות אחרים בעולם.

מאיר שטרית: ניהלתי אתו משא-ומתן פעמים אחדות.

מאיר שטרית: כמי שהיה בין חברי הכנסת בליכוד שלא התנגד להסכם אוסלו, בתקווה שקמה הנהגה פלסטינית חדשה, וערפאת שהיה טרוריסט וחשבנו שהוא שינה את פניו ובא לישראל באמת לעשות שלום - אני התאכזבתי במשך הזמן, לאחר הפגישה בקמפ-דייוויד עם ברק, כאשר ערפאת בעצם גרם אסון לנו, ולעם שלו בעיקר, לעם הפלסטיני.

מאיר שטרית: נדמה לי שאין חילוקי דעות על כך שערפאת החמיץ את ההזדמנות ההיסטורית שהיתה לו למלא את השאיפות של העם הפלסטיני להקמתה של מדינה פלסטינית.

מאיר שטרית: מדינת ישראל נענתה לו והלכה לקראתו וניהלה משא-ומתן מאוד קונקרטי, מאוד קרוב, בעיקר ראש הממשלה ברק בקמפ-דייוויד עם הנשיא קלינטון.

מאיר שטרית: אז אולי הוא לא יכול היה לקבל את כל מה שהוא רצה, אבל הוא לא היה רחוק מכך.

מאיר שטרית: אילו היה לו האומץ המנהיגותי של מנהיג בעת כזאת לחתוך, אולי כבר היתה קמה מדינה פלסטינית, אולי היה שלום במזרח התיכון ואולי באמת היה מזרח תיכון חדש.

מאיר שטרית: השעה הזאת הוחמצה.

מאיר שטרית: חברי חברי הכנסת שהעלו את ההצעה הנוגעת למצב בריאותו, הממשלה ערכה הערכת מצב בישיבתה האחרונה ביחס למחלתו של יושב-ראש הרשות הפלסטינית וההשלכות האפשריות על ישראל.

מאיר שטרית: בתום הדיון אמר ראש הממשלה: “כבר בעבר הודענו כי תוכנית ההתנתקות היא מהלך חד-צדדי המכוון בראש ובראשונה לשיפור הביטחון של ישראל ולייצוב המצב המדיני.

מאיר שטרית: זו תוכנית שהצורך בה התעורר עקב חוסר המעש המוחלט של הרשות הפלסטינית וחדלונה המוחלט לביצוע החלק הראשון של מפת הדרכים.

מאיר שטרית: עד עכשיו לא החלה הרשות הפלסטינית לנקוט כל צעד לביצוע התחייבויותיה על-פי מפת הדרכים לחיסול הטרור, פירוק ארגוני הטרור וביצוע רפורמה ממשלית.

מאיר שטרית: וכיוון שכך, תמשיך ישראל לבצע את תוכנית ההתנתקות על-פי לוחות הזמנים שנקבעו.

מאיר שטרית: "אם בעתיד תקום הנהגה פלסטינית אחרת אשר תבצע ברצינות את התחייבויותיה על-פי מפת הדרכים, ובראש ובראשונה תילחם בטרור ותחסל את אושיותיו, יחודש עם אותה הנהגה המשא-ומתן המדיני על-פי מפת הדרכים.

מאיר שטרית: כך אמרנו בעבר וכך אני אומר גם היום.

מאיר שטרית: אם אכן יחדל ערפאת לכהן כמנהיג הרשות הפלסטינית ותחתיו תקום הנהגה אחרת, רצינית, אחראית, המקיימת את התחייבויותיה, ייתכן בהחלט כי אז תיווצר ההזדמנות הנאותה לתאם עם הנהגה זו מהלכים שונים ואף לחדש עמה את המשא-ומתן המדיני.

מאיר שטרית: לא מדובר בהנהגה שתכריז או תודיע, אלא בהנהגה שתבצע את הבאת הטרור אל קצו.

מאיר שטרית: אינני יודע מתי זה יקרה, אם בכלל, אך כל עוד זה לא יקרה ולא יינקטו צעדים אמיתיים למלחמה בטרור ופירוק תשתיותיו, לא יהיה כל שינוי במדיניותה של מדינת ישראל, אותה תיארתי לעיל.

מאיר שטרית: "מדינת ישראל איננה מתערבת במשבר המנהיגות ברשות הפלסטינית.

מאיר שטרית: אם רצונם בחידוש המשא-ומתן המדיני על-פי מפת הדרכים, ייטיבו לעשות אם יבחרו הנהגה שדרכה תהיה שונה מזו של ערפאת.

מאיר שטרית: או-אז תיווצר הזדמנות הנאותה לחידוש מפת הדרכים.

מאיר שטרית: זהו עניין פנימי שלהם.

מאיר שטרית: לא נתערב בו, לא נביע עמדה לגביו ולא נעסוק בו בפומבי.

מאיר שטרית: "אני מנחה לפיכך את כל גופי הממשל שלא לעסוק בפומבי בנושא זה עד שנחליט אחרת.

מאיר שטרית: גופי המודיעין יוסיפו לעקוב אחרי הנושא ולעדכן את הנוגעים בעניין.

מאיר שטרית: אם וכאשר יסתמן שינוי במצב הקיים, שינוי המחייב מחשבה חדשה ובדיקה חוזרת של המדיניות הקיימת, זה ייעשה והעניין יובא אף לדיון בקבינט ובממשלה.

מאיר שטרית: העיסוק הפנימי בנושא בתוך גופי הממשל, לצערי הרב, איננו נשאר פנימי.

מאיר שטרית: בתום כל דיון או אפילו תוך כדי דיון, מתפרסמות הערכות ודעות בבחינת מי טוב לנו ומה טוב לנו ומי רע לנו ומה רע לנו, וכיוצא באלה המלצות שונות כיצד לנהוג במצב החדש שנוצר.

מאיר שטרית: ובכן, כרגע לא נוצר כל מצב חדש בפעילות בשטח, ואין כל מקום לשינוי המדיניות הקיימת.

מאיר שטרית: פרסומים אלה גורמים נזק חמור בתקופה רגישה זו, ועלולים להביא תוצאה הפוכה, של פגיעה בהתפתחות רצויה, או חלילה, עידוד התפתחות שאיננה רצויה.

מאיר שטרית: " שר הביטחון אמר באותו דיון, כי לאור ההחרפה במצב בריאותו של ערפאת, מערכת הביטחון בוחנת תרחישים אפשריים ונערכת להתמודדות עמם ועם השלכותיהם, בין מצב של תקופת היעדרות זמנית או מתמשכת של ערפאת משטחי הרשות הפלסטינית ובין האפשרות להיעלמותו.

מאיר שטרית: שר הביטחון אמר עוד, כי אל מול המשבר הבריאותי של ערפאת פעלה מערכת הביטחון תוך הקפדה על היענות מלאה לבקשות הפלסטינים שקשורות לטיפול בערפאת, כולל צמצום ההתבטאויות והימנעות מהתייחסות לסוגיות מצבו הבריאותי.

מאיר שטרית: כמו כן, נערכו גורמי הביטחון להתפתחויות אפשריות במקרה של מות ערפאת, כולל אפשרות של הסלמה.

מאיר שטרית: שר הביטחון הדגיש כי נדרש המשך מעקב זהיר אחרי ההתפתחויות ברשות הפלסטינית, והבהיר כי במערכת הביטחון מתבצעת בהנחייתו היערכות לבחינת המשמעויות לטווח ארוך של המצב השורר כעת ברשות הפלסטינית, וזאת על מנת להיערך באופן הטוב ביותר לשינויים האפשריים שם ולדרכי ההתמודדות מולם.

מאיר שטרית: ניתן להוסיף, כי ככלל ייטב לישראל אם דובריה הרשמיים והמנהיגות הפוליטית שלה, לרבות חברי הכנסת, יימנעו מהתבטאויות ביחס למצבו של יושב-ראש הרשות הפלסטינית, עד אשר יתבהר המצב ביחס להמשך קיומו של ערפאת כגורם משפיע באזור.

מאיר שטרית: אני חושב שאין צורך להוסיף על הדברים הברורים הללו.

מאיר שטרית: נדמה לי שבשעה זו, באמת, אין כל טעם בדיבורים הללו.

מאיר שטרית: בואו נקווה יחד שגם אם אכן יתרחש המצב שערפאת ייפטר לעולמו - בואו נקווה שתקום הנהגה פלסטינית אחרת שהעם הפלסטיני יבחר אותה, שתנהג אחרת, שתקדם את השלום, שתילחם בטרור, שתושיט יד ליד המושטת של מדינת ישראל לקדם את תהליך השלום ואת תוכנית השלום.

מאיר שטרית: אני מקווה – אם זה יקרה, זה ישנה את כל המצב שלנו, של הפלסטינים, ולדעתי גם של כל עמי המזרח התיכון.

מאיר שטרית: אני באמת מקווה שזה מה שיקרה אחרי פטירתו של ערפאת, שתקום הנהגה פלסטינית אחרת, עם גישה אחרת ושונה.

מאיר שטרית: זה הדבר הטוב ביותר שכולנו יכולים לייחל לו וכולנו צריכים לתמוך בו.

מאיר שטרית: תודה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: מה נעשה עם ההצעות?

מאיר שטרית: הייתי מציע, אדוני היושב-ראש - אם הדוברים יסכימו להסתפק בדברי, הייתי מציע להסתפק בדברי.

מאיר שטרית: אני לא רואה טעם לקיים דיון במליאה או בוועדה במצב בריאותו של ערפאת, כשזה אולי לא יהיה רלוונטי בכלל עוד מעט.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו תיכף נברר את המצב, אדוני השר.

מאיר שטרית: אני חושב שרצוי להסתפק בדברים.

מאיר שטרית: ממילא אם יהיה צורך להביא הצעות אחרות לסדר-היום בעתיד, יביאו הצעות אחרות לסדר-היום.

מאיר שטרית: תודה, אדוני.

אורי אריאל: האם הממשלה לא שולחת לו ברכות רפואה שלמה, משהו?

יולי יואל אדלשטיין: זאת היתה שאלה רטורית, השר לא חייב להשיב.

מאיר שטרית: אתה יכול להעלות בהצעה אחרת ולהציע איחולי החלמה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, השר מציע להסתפק בדבריו.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, מוכנה?

גילה פינקלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: מוכנה.

יולי יואל אדלשטיין: אחמד טיבי איננו.

יולי יואל אדלשטיין: איתן כבל, מוכן להסתפק בדברי השר?

איתן כבל: מוכן.

יולי יואל אדלשטיין: כנ"ל.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב?

נסים זאב: מוכן.

יולי יואל אדלשטיין: מוכן להסתפק בדברי השר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חמי דורון איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה מסתפק בדברי השר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מסתפק.

יולי יואל אדלשטיין: מסתפק.

יולי יואל אדלשטיין: זהבה גלאון?

זהבה גלאון: כן.

יולי יואל אדלשטיין: ואסל טאהא?

יולי יואל אדלשטיין: איננו.

יולי יואל אדלשטיין: אריה אלדד, מסתפק בדברי השר?

אריה אלדד: האמת היא - הייתי מסתפק בדברי.

יולי יואל אדלשטיין: טוב, זהו.

יולי יואל אדלשטיין: בעצם, אלה המציעים שהציעו את ההצעות שלהם.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו, אם כן, נקבל את הצעת השר להסתפק בתשובתו.

צבי הנדל: יש לי הצעה אחרת.

יולי יואל אדלשטיין: במצב כזה, חברי הכנסת - לכן גם - - -

צבי הנדל: הוא לא קיבל את הצעת השר.

יולי יואל אדלשטיין: הוא קיבל את הצעת השר.

יולי יואל אדלשטיין: הוא הסתפק בדברי השר.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נעבור לנושא הבא.

יולי יואל אדלשטיין: במצב כזה, כידוע, אין הצעות אחרות.

יולי יואל אדלשטיין: הכרזה לסגנית המזכיר בינתיים, ואנחנו נזמין את שר התחבורה לעלות לדוכן ולענות על כמה שאילתות.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי מונחת בזה על שולחן הכנסת ביום כ"ה בחשוון התשס"ה, 9 בנובמבר 2004, החלטת ועדת הכספים לגבי הצווים הבאים: 1.

ירדנה מלר-הורוביץ: צו הבלו על דלק (הטלת בלו) (תיקון מס' 3 והוראת שעה), התשס"ד–2004 - לגבי סעיף 4 בלבד (הוראת השעה); 2.

ירדנה מלר-הורוביץ: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 26 והוראת שעה), התשס"ד–2004 - לגבי סעיף 4 בלבד (הוראת השעה).

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגנית המזכיר.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, חברי הכנסת שר התחבורה ישיב על שאילתות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רומן ברונפמן שאל את שר התחבורה ביום כ"א באייר התשס"ד (12 במאי 2004):

יולי יואל אדלשטיין: לאחרונה פורסם כי יש כוונה להפחית ב-50% מס קנייה על כלי רכב היברידיים.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: היכן עומד נושא הפחתת מס הקנייה לכלי רכב היברידיים?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם יש תקן לייבואם?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם ישקול המשרד רכישתם למשרדי ממשלה והכנסתם לתוכנית הליסינג הממשלתי?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: אישור ייבוא כלי רכב למדינת ישראל, לרבות מערכת ההנעה החשמלית, מותנה בעמידה בדרישות התקינה של מדינות הקהילייה האירופית, ולרכב המיוצר במדינות נאפט"א, על-פי דרישות התקינה הפדרלית של ארצות-הברית.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: כחלק מעידוד השימוש בכלי רכב עם הנעות חלופיות, אישר משרד התחבורה במהלך חודש מרס 2004 ייבוא של כלי רכב עם הנעות היברידיות – שילוב של דלק וחשמל: מנוע בנזין, מנוע חשמלי ומצברים, מתוצרי "הונדה" ו"טויוטה" העומדים בדרישות.

יולי יואל אדלשטיין: לאחרונה חתם שר האוצר על צו המפחית את מס הקנייה על כלי רכב היברידיים משיעור של 95%, כמקובל במכוניות רגילות, ל-40% בלבד.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: המטרה העיקרית בשימוש בכלי רכב היברידיים היא שיפור רמת פליטת המזהמים וחיסכון בתצרוכת דלק הגורמים להפחתת גזים המשפיעים על אפקט החממה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי שאל את שר התחבורה ביום כ"א באייר התשס"ד (12 במאי 2004): לאחרונה יותר ויותר נהגים מכניסים את מכוניותיהם למוסכים לא חוקיים, משום שהם בדרך כלל זולים יותר.

יולי יואל אדלשטיין: מוסכים אלו עלולים להזיק למכוניות ולגרום לנזק בטיחותי.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: כיצד מפקחים על המוסכים?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם משרדך פועל להגברת העירנות של הנהגים לנושא, ואם כן – כיצד?

מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

מאיר שטרית: במדינת ישראל פועלים כיום כ–5,000 מוסכים במגוון מקצועות שירותי התחזוקה המחזיקים ברשיונות מפעל מטעם אגף הרכב.

מאיר שטרית: הפיקוח על מוסכים מתבצע בשני מישורים: א.

מאיר שטרית: פיקוח שוטף באמצעות המפקחים המחוזיים במשרד התחבורה המסיירים במוסכים המורשים ומאתרים, בין היתר, גם מוסכים בלתי חוקיים; ב.

מאיר שטרית: פיקוח של יחידת האכיפה הפועלת במשרדנו, שתפקידה לאתר מוסכים בלתי חוקיים ולהגיש תביעות משפטיות נגד המפעילים מוסכים אלה.

מאיר שטרית: עובדי יחידת האכיפה מבצעים כ–2,200 ביקורים בשנה במוסכים שלכאורה היה מידע על פעולתם הבלתי-חוקית.

מאיר שטרית: נכון לחודש יולי 2004 נמצאים 587 מוסכים בהליכים משפטיים כתוצאה מפעילות יחידת האכיפה.

מאיר שטרית: ראוי לציין כי יחידת האכיפה פועלת במשרדנו משנת 1985 ופעילותה הביאה לסגירה או להוצאת רשיון כדין ל–6,673 מוסכים בלתי חוקיים.

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: בנוגע להגברת עירנות בעלי הרכב, ננקטים על-ידינו צעדים אחדים: א.

מאיר שטרית: פרסום באמצעי התקשורת על קיום מבצע חורף וולונטרי לכלל כלי הרכב; ב.

מאיר שטרית: מבצע חורף חובה לרכב במשקל כללי מותר של 10,000 ק"ג ומעלה ואוטובוסים החייבים להיבדק ולהחזיק באישור תקינות ממוסך מורשה.

מאיר שטרית: רשיון המוסד וכתב ההסמכה של המנהל המקצועי צריכים להיות תלויים במקום בולט לעיני הציבור.

מאיר שטרית: יתירה מכך, בעל הרכב רשאי לבקש שיוצג לפניו רשיון מפעל בתוקף.

מאיר שטרית: ככל שהדבר נוגע לאגף הרכב וככל שהדבר ניתן לפיקוח, ננקטים על-ידינו מירב הצעדים על מנת להבטיח שבעלי הרכב יטפלו ברכבם רק במוסכים מורשים.

מאיר שטרית: השילוב בין כל האמצעים גם יחד מביא לידי כך שמרבית כלי הרכב אכן מתוקנים במוסכים מורשים ומסייע בידינו לאתר מוסכים בלתי חוקיים.

מאיר שטרית: חבר הכנסת יצחק הרצוג שאל את שר התחבורה ביום כ"א באייר התשס"ד (12 במאי 2004):

מאיר שטרית: בני נוער מגיל 16 ומעלה רשאים על-פי חוק לנהוג ברכב שנקרא Mule או .

מאיר שטרית: Ranger כלי רכב אלה אינם מצוידים בהכרח באמצעי מיגון מקובלים, אינם יציבים, ולמרות זאת רשאים לנהוג בהם בדרכים עירוניות ובין-עירוניות.

מאיר שטרית: רצוני לשאול: 1.

מאיר שטרית: מדוע כללי הבטיחות החלים על כלי רכב ממונעים אינם חלים לכאורה על כלי רכב אלה?

מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1. א.

מאיר שטרית: "טרקטור" מוגדר על-פי תקנות התעבורה כ"רכב מנועי המיועד לפי מבנהו לגרירה או לגרירה ולביצוע עבודות, שצוין ברשיון הרכב כטרקטור".

מאיר שטרית: כלי רכב מסוג Mule ו-Ranger מוגדרים כ"טרקטור", ומכאן שלא חלה עליהם תקינה של רכב רגיל.

מאיר שטרית: בהגדרת התקינה של מדינות הקהילה האירופית לטרקטור מצוין, כי טרקטור הוא רכב מנועי המיועד לשימושים חקלאיים, וככזה אינו נדרש לעמוד בדרישות התקינה האוטומטיבית של כלי רכב להסעת נוסעים.

מאיר שטרית: ב.

מאיר שטרית: בהתאם לתקנות התעבורה מותרת נסיעתו של טרקטור בכביש במהירות של עד 40 קמ"ש, ומכאן שכלים אלה אינם רשאים לנוע בכבישים בין-עירוניים.

מאיר שטרית: ג.

מאיר שטרית: משרד התחבורה רושם את הכלים הללו כ"טרקטור" לאחר שהבטיח את בטיחות תפעולם כדלהלן: 1.

מאיר שטרית: אישור יצרן כי הכלים מותאמים לנסיעה על הכביש, בדרך עירונית בלבד; 2.

מאיר שטרית: בדיקת אב-טיפוס על-ידי מעבדה מוסמכת של משרד החקלאות.

מאיר שטרית: בטיחות תפעולו של כלי רכב על-ידי בדיקת רישוי שנתית כמקובל לכל אוכלוסיית כלי הרכב.

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: כלי רכב אלה מיובאים עם חגורות בטיחות מקוריות, אך לא חלה בהם חובת חגירת חגורות.

מאיר שטרית: משרד התחבורה מצוי בהליכי חקיקה לחיוב חגירת חגורות בטיחות בכלי רכב אלה לנהג וליושבים לצדו.

מאיר שטרית: חבר הכנסת יובל שטייניץ שאל את שר התחבורה ביום ה' בסיוון התשס"ד (25 במאי 2004): משטרת ישראל מזהירה את ציבור הנהגים, כי לא מעט מתאונות הדרכים נגרמו על-ידי כשל בצמיגים.

מאיר שטרית: רצוני לשאול: 1.

מאיר שטרית: מדוע משרדך אינו אוסר מכירת צמיגים משומשים שפגה תקופת אחריות היצרן להם? 2.

מאיר שטרית: מדוע משרדך אינו מטיל מגבלה על משך הזמן שמותר לשווק בו צמיגים, דהיינו, פרק הזמן שחלף מיום שנרכש הצמיג מהיצרן ועד שנמכר ללקוח?

מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) תום תקופת האחריות אין בו משום פסילת המוצר והוא יכול להיות משווק או מורכב ברכב ולפעול כשורה.

מאיר שטרית: אחד התנאים לקבלת רשיון מפעל במקצוע צמיגים ואבובים מתייחס לחובת העסקת מנהל מקצועי מוסמך מטעם אגף הרכב, אשר עליו מוטלת האחריות המקצועית להבטיח כי הצמיגים המותקנים על-ידו ברכב הם באיכות וברמת בטיחות כנדרש.

מאיר שטרית: יתירה מכך, על-פי סעיף 17ב לצו הפיקוח על מצרכים ושירותים (מפעלים ומוסכים לכלי רכב), התש"ל–1970, חלה חובה על המנהל המקצועי במפעל להודיע לאגף הרכב בכל מקרה שבו מתגלה במהלך תיקון צמיגים צמיג פסול שבעליו מסרב להחליפו.

מאיר שטרית: תחום שירותי תחזוקה באגף הרכב מטפל בכך מול בעל הרכב באמצעים החוקיים העומדים לרשותו עד כדי הורדת הרכב מהכביש עד גמר ביצוע התיקונים הנדרשים.

מאיר שטרית: בקרה נוספת על איכותם ותקינותם של צמיגי הרכב נעשית בעת מבחן הרישוי השנתי.

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: מבדיקה שנערכה מול כמה מדינות באירופה עולה, שלא קיימת רגולציה של משרד התחבורה בנושא משך הזמן המותר לשיווק צמיגים.

מאיר שטרית: מדינת ישראל, כמו יתר מדינות העולם, אינה קובעת גיל מקסימלי לשימוש בצמיגים וגם לא מטילה כל מגבלה באשר לפרק הזמן מיום רכישת הצמיג מהיצרן ועד מכירתו ללקוח, כל עוד נשמרו תנאי האחזקה והאחסון של הצמיגים; זו כמובן אחריותו של המנהל המקצועי.

מאיר שטרית: חבר הכנסת גלעד ארדן שאל את שר התחבורה ביום כ' בסיוון התשס"ד (9 ביוני 2004): נמסר לי, כי נוכח צרכים תחבורתיים ונוכח מכת תאונות דרכים שבהן נפגעו אנשים רבים בקטע הדרך הנ"ל הוחלט זה לא כבר על הרחבת כביש 90 ב-20 הקילומטרים שלאורך כביש 90 בואכה העיר אילת.

מאיר שטרית: רצוני לשאול: 1.

מאיר שטרית: האם הרחבת הכביש עומדת על הפרק, ואם כן – מה הוא לוח הזמנים?

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: כיצד ניתן לקדם ולהאיץ את ביצוע הפרויקט החשוב הזה?

מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-2.

מאיר שטרית: א.

מאיר שטרית: כביש 90 בקטע באר-אורה--אילת יורחב, מאחר שבאזור זה יקום שדה התעופה החדש של אילת, שיצריך יכולת הגעה מהירה.

מאיר שטרית: מע"צ מתכננת להרחיב ולסלול מסלול נוסף.

מאיר שטרית: ב.

מאיר שטרית: כיום, לאחר שהתקבלו האישורים הסטטוטוריים להרחבת הכביש והמחלף ביציאה משדה התעופה, מע"צ מקדמת את התכנון המפורט לביצוע.

מאיר שטרית: ג.

מאיר שטרית: הפרויקט נכלל בהצעת תוכנית החומש של חברת מע"צ לשנים 2005-2009.

מאיר שטרית: חבר הכנסת רן כהן שאל את שר התחבורה ביום כ' בסיוון התשס"ד (9 ביוני 2004): נודע לי, כי ב-2 ביוני 2004 הגיע נציג חברת "ת.

מאיר שטרית: ב.ד שיפוץ מכללים לרכב בע"מ" לשדה התעופה שדה-דב וביקש לשלוח חבילה באמצעות "ארקיע" ללקוחו באילת.

מאיר שטרית: בעת הבידוק הביטחוני נאמר לו, שלא ניתן לשלוח את החבילה משום שבחברה עובדים אזרחים ערבים.

מאיר שטרית: רצוני לשאול: 1.

מאיר שטרית: האם הפרטים נכונים?

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: אם כן – האם מדובר במדיניות?

מאיר שטרית: 3.

מאיר שטרית: אם כן – מה הן סיבותיה, ואם לא – האם יינקטו צעדים למניעת הישנות המקרה?

מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) עובדי "ארקיע" בשדות התעופה בישראל, כמו עובדי "אל על" בטיסות הבין-לאומיות ובחו"ל, פועלים על-פי הנחיות שירות הביטחון הכללי, שהינו הגוף המקצועי-הממלכתי האמון על נושא הביטחון בתעופה.

מאיר שטרית: מטבע הדברים, אופי המגבלות אשר הוטלו על חברות התעופה, לרבות "ארקיע", אינו ניתן להסבר או לפירוט, אולם עובדי "ארקיע" מקפידים לנהוג בכבוד ובאדיבות בכל נוסע המבקש לטוס או להטיס מטען.

מאיר שטרית: במקרה נשוא הפנייה שבנדון, לא נטען כלפי "ארקיע" כי עובדיה התנהגו בחוסר כבוד או מקצועיות, ועניינה של השאילתא מדיניות הביטחון, אשר ראוי לפנות בקשר אליה לשירות הביטחון הכללי.

מאיר שטרית: חבר הכנסת חמי דורון שאל את שר התחבורה ביום כ"ז בסיוון התשס"ד (16 ביוני 2004): בצדי כביש 651, סמוך לפרדס-חנה, ממוקמים מגרשי כדורגל שבהם מתאמנים ילדים רבים.

מאיר שטרית: על מנת להגיע למגרשים, על הילדים לחצות צומת סואן, שכבר התרחשו בו תאונות רבות.

מאיר שטרית: רצוני לשאול: 1.

מאיר שטרית: כמה תאונות דרכים אירעו בקטע הכביש המדובר?

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: כמה נפגעים היו בתאונות אלה?

מאיר שטרית: 3.

מאיר שטרית: מתי שופץ לאחרונה הקטע המדובר? 4.

מאיר שטרית: האם ישופץ קטע הכביש?

מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-3.

מאיר שטרית: להלן נתונים על תאונות שהתרחשו בכביש 651 סמוך לפרדס-חנה וכן פירוט הנפגעים: בשנים 1999-2004: סך הכול נפגעים - 42: הרוג אחד, 37 פצועים קל וארבעה פצועים קשה.

מאיר שטרית: שנת 1999 – שני פצועים קל.

מאיר שטרית: שנת 2000 – שמונה פצועים קל ושני פצועים קשה.

מאיר שטרית: שנת 2001 – הרוג אחד, 11 פצועים קל ופצוע קשה אחד.

מאיר שטרית: שנת 2002 – 13 פצועים קל.

מאיר שטרית: שנת 2003 – פצוע קל אחד.

מאיר שטרית: שנת 2004 – שני פצועים קל ופצוע קשה אחד.

מאיר שטרית: כביש 651 הינו רחוב בתוך פרדס-חנה שמחייב שדרוג.

מאיר שטרית: את מגרשי הכדורגל הקימו בצדי כביש 651 במתכונת של כביש קיים ללא התייחסות לבעיית חציית הילדים את הצומת.

מאיר שטרית: בצומת המדובר מתוכננת על-ידי מע"צ כיכר לריסון תנועה פלוס מעברי חצייה, מדרכות, תאורה וכו' במסגרת שדרוג הכביש.

מאיר שטרית: 4.

מאיר שטרית: תוכנית אזורית לשיפור כבישים אחדים באזור פרדס-חנה, לרבות כביש זה, נכללה בהצעת תוכנית החומש של חברת מע"צ לשנים 2005-2009.

מאיר שטרית: חבר הכנסת עזמי בשארה שאל את שר התחבורה ביום י"א בתמוז התשס"ד (30 ביוני 2004): מורים מבית-הספר "שיזף" בחיפה שחזרו מירדן ב-31 במאי 2004 טוענים כי הפקידות והמאבטחים במעבר נהר הירדן התייחסו אליהם ביחס משפיל, שכלל צעקות, השמצות וגידופים, עיכבו אותם ללא סיבה, וכי שתי מורות לא-ערביות הוצאו מהקבוצה ונבדקו לבד.

מאיר שטרית: רצוני לשאול: 1.

מאיר שטרית: האם הפרטים נכונים?

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: אם כן – מה היו הסיבות לכך?

מאיר שטרית: 3.

מאיר שטרית: האם הפקידים במעבר נוקטים יחס שונה לערבים וללא-ערבים?

מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) רשות שדות התעופה - רש"ת - פועלת, בכל הנוגע להליכי הבידוק הביטחוני בשדות התעופה ובמסופי הגבול היבשתיים בכפוף להנחיית הגופים המנחים ביטחונית.

מאיר שטרית: הצורך החיוני בביטחון ובשלום ציבור הנוסעים והמשתמשים מחייב נקיטת צעדים אשר מאפשרים רמת בידוק ביטחוני בהתאם לשורה של קריטריונים ושיקולים, אשר, כאמור, הם ממלכתיים וחסויים.

מאיר שטרית: יש למצוא את האיזון בין האינטרס הביטחוני לבין אפשרויות החיכוך הנוצרות עקב הצורך בביצוע הליכי בידוק שונים, אשר לעתים מתפרשים כפוגעים ומעליבים.

מאיר שטרית: 1-3.

מאיר שטרית: בעקבות תלונת מורי בית-הספר "שיזף" ערכה הנהלת רש"ת בדיקה, וממנה עלה כי קבוצת המורים, שככל הנראה אינה נמנית עם אוכלוסיית הנוסעים הקבועה במסוף, וחבריה, שאינם רגילים במעבר בידוק ביטחוני כמקובל כיום, הביעו את חוסר שביעות רצונם מהתהליך הביטחוני וחלקם אף סירבו לשתף פעולה עם עובדי הביטחון.

מאיר שטרית: במהלך תהליך הבידוק הביטחוני טופלו הנוסעים באדיבות, וגם לאחר שהתייחסו בגסות לעובדי הביטחון המשיכו העובדים במלאכתם, תוך גילוי איפוק רב כלפי הנוסעים.

מאיר שטרית: מוצע כי בעתיד, ועל מנת למנוע הישנות מקרים דומים, יתאם נציג מטעם הנהלת בית-הספר את הגעתן של קבוצות רשמיות למסוף מבעוד מועד.

מאיר שטרית: בנוסף, מזמינה הנהלת הרשות את מנהל בית-הספר או נציג מטעמו לבוא ולהתרשם ממסוף נהר הירדן, מהפעילות הענפה המתקיימת בו ומתהליכי מעבר הנוסעים - מנהל המסוף: מר דודו גוטליב, טלפון סלולרי 5413444–054.

מאיר שטרית: חבר הכנסת שלום שמחון שאל את שר התחבורה ביום י"ח בתמוז התשס"ד (7 ביולי 2004): בגלל חיבור חוצה-ישראל לכביש ואדי-עארה, נוצרו עומסים לבאים מצומת מגידו בשעות הבוקר ולצומת מגידו בשעות הצהריים.

מאיר שטרית: רצוני לשאול: 1.

מאיר שטרית: האם ייבנו מחלפים בחיבורים לאום-אל-פחם וצומת קציר?

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: אם כן – מתי, ואם לא – האם תפעל מע"צ לתאם רמזורים בשעות העומס?

מאיר שטרית: 3.

מאיר שטרית: האם תורחב הפנייה מצומת מגידו לכיוון יוקנעם?

מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

מאיר שטרית: אין תכנון למחלפים בחיבורים לאום-אל-פחם וצומת קציר.

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: מע"צ מינתה מתכנן לבדיקת שיפור זמני הרמזורים לאורך ציר 65 כתוצאה מחיבור כביש חוצה-ישראל לכביש ואדי-עארה.

מאיר שטרית: בתום הבדיקה יבוצעו השיפורים.

מאיר שטרית: 3.

מאיר שטרית: ההוספה של נתיב נוסף לפנייה שמאלה מצומת מגידו לכיוון יוקנעם היא בבדיקה באותה מסגרת כחלק משיפור זמני הרמזורים, ואם יימצא צורך, ניערך להוספת הנתיב והשיפור הגיאומטרי של הצומת.

מאיר שטרית: חבר הכנסת משה גפני שאל את שר התחבורה ביום כ"ה בתמוז התשס"ד (14 ביולי 2004): בכביש 444, בצומת הכניסה לאלעד, אירעו תאונות קטלניות רבות.

מאיר שטרית: למניעת התאונות החלה מע"צ להרחיב את הצומת.

מאיר שטרית: לאחרונה הופסקו העבודות.

מאיר שטרית: רצוני לשאול: 1.

מאיר שטרית: מדוע הופסקה תוכנית ההרחבה בצומת?

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: מתי תושלם התוכנית?

מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

מאיר שטרית: עבודות ההרחבה בצומת לא הופסקו; אין מדובר בהרחבת הצומת.

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: מע"צ ביצעה עבודות להסדרת הצומת ורמזורו.

מאיר שטרית: 3.

מאיר שטרית: הצומת משולט ומתומרר היטב על-פי הדרוש בתקנות התעבורה.

מאיר שטרית: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתנצל בפני שר התחבורה והשר המקשר על - - -

מאיר שטרית: אדוני, אני לקחתי על עצמי לסגור את כל הפיגורים של משרד התחבורה לפני כניסתי למשרד.

מאיר שטרית: אצלי לא תתעכב שום שאילתא.

מאיר שטרית: במקרה הרע ביותר - חודש ימים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קודם כול מציע לקרוא דחוף דחוף - סגנית המזכיר - לסגן שר הביטחון, כי אנחנו כבר הגענו לנושא שלו, ובינתיים אני אודיע לחברי הכנסת הנוכחים במליאה ולשר המקשר, כי בעזרת השם ועדת המשנה שהקימה ועדת הכנסת, בראשותי, תסיים את הדיונים בנושא מצב השאילתות והתשובות על שאילתות בכנסת, ואנחנו נגיש בשבועות הקרובים את המסקנות שלנו - תחילה לוועדת הכנסת, ואחר כך כנראה גם למליאה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מאוד מקווה, אדוני השר, שזה קצת - - -

מאיר שטרית: - - - לפי תקופת כהונתם של השרים.

מאיר שטרית: שלא יהיה מצב שייפול עלי עומס של מישהו שביקש שנתיים לפני.

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא, לא.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא בדיוק מה שיהיה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מטפלים בצורה מאוזנת.

יולי יואל אדלשטיין: לכן גם כנראה ביקשו ממני לעמוד בראש ועדת המשנה, כי אני מכיר את שני הצדדים של המטבע: איך זה לעלות, כמוך, ולא לראות אף חבר כנסת שהיה לו דחוף לשאול את השאילתא, וגם להיות חבר כנסת שמחכה לתשובה הרבה זמן.

יולי יואל אדלשטיין: אז אני מקווה מאוד שנצא עם המלצות מאוזנות.

נסים זאב: אני לא חושב שצריך לצאת מפה עם עונש לחברי הכנסת.

נסים זאב: עם כל הכבוד.

יולי יואל אדלשטיין: טוב.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא רוצה להתחיל בסעיף אחר בינתיים, כי זו קריאה ראשונה ואלה המון דוברים.

יולי יואל אדלשטיין: אני מציע שנמתין.

יולי יואל אדלשטיין: תיכף אני אבדוק גם את המצב במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: מצבו של סגן שר הביטחון הרבה יותר טוב, כי יש פה כמה חברי כנסת שאכן נמצאים ואכן שאלו שאילתות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו יכולים לסלוח לסגן שר הביטחון מסיבה פשוטה - הוא בטח ציפה שלשר התחבורה ייקח רבע שעה, 20 דקות, עד שישיב על כל השאילתות.

יולי יואל אדלשטיין: ולכן, אני מקווה מאוד שבדקות - - -

אורית נוקד: - - -

יולי יואל אדלשטיין: דוברים במה, בהצעת החוק?

אורית נוקד: כן.

יולי יואל אדלשטיין: לא, זה לא המצב.

יולי יואל אדלשטיין: אני הסתכלתי על הרשימה.

יולי יואל אדלשטיין: יש כמה אנשים שנמצאים בבניין.

יולי יואל אדלשטיין: הם יבחרו לדבר - - - כבוד סגן שר הביטחון, חבר הכנסת זאב בוים, יעלה לדוכן - אנחנו יודעים שהוא תמיד נמצא כאן, ליד המליאה, אם לא במליאה - וישיב על שאילתות ששאלו אותו חברי הכנסת, והתשובה הראשונה היא תשובה משולבת על שאילתא מס' 1531 של חבר הכנסת אורי אריאל ושאילתא מס' 1552 של חבר הכנסת דניאל בנלולו, שאיננו אומנם - אבל חבר הכנסת אורי אריאל כרגיל כאן:

יולי יואל אדלשטיין: חשיפת חיילים לחומרים מסוכנים.

יולי יואל אדלשטיין: סגן שר הביטחון, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורי יהודה אריאל שאל את שר הביטחון ביום ה' בסיוון התשס"ד (25 במאי 2004): ב"ידיעות אחרונות" מ-6 במאי 2004 פורסם, כי עשרות חיילים בבסיס הדלק באשדוד נתונים בסיכון בריאותי חמור עקב זיהום אוויר קשה במקום וחשופים לחומרים מסרטנים, וכי פינוי הבסיס יחול בעוד כארבע שנים.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הידיעות נכונות?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דניאל בנלולו שאל את שר הביטחון ביום י"ג בסיוון התשס"ד (2 ביוני 2004): המשרד לאיכות הסביבה המליץ לפנות חיילי צה"ל מבסיס הדלק באזור אשדוד, לאחר שבדיקות העלו כי הם חשופים לרמה חריגה של החומר המסרטן בנזן.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע אין מפנים את הבסיס מיידית?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם משרדך מקיים בדיקות לגילוי חומרים מסוכנים בבסיסים נוספים של צה"ל?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם צה"ל נוקט אמצעי מנע עד לפינוי הבסיס, שעדיין פעיל?

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מדובר בשאילתא על חשיפת חיילי צה"ל לחומרים מסוכנים בבסיס דלק באשדוד.

זאב בוים: ראשית צריך לציין, שמקור הבנזן שאליו חשופים חיילי צה"ל בבסיס דלק אשדוד הוא בפעילות של מתקנים אזרחיים הנמצאים בסמיכות – בתי-זיקוק, מתקן פי-גלילות ואחרים - כלומר לא מדובר במתקן צבאי שהוא הבעיה.

זאב בוים: על-פי דרישות צה"ל וביוזמתו, נערך סקר סביבתי של המשרד לאיכות הסביבה, ומנתוני הסקר עולה, כי קיימת חריגה ברמת הבנזן המותרת, אולם חריגה זו אינה גבוהה כדי הצורך בביצוע מעקב רפואי לעובדי הבסיס.

זאב בוים: אני גם רוצה לציין, שלא מדובר בבסיס גדול ורק מספר מועט של חיילים עסקו ישירות בדלקים.

זאב בוים: ראש האגף לטכנולוגיה ביצע עבודת מטה בנושא, והנחה כי עד סוף אוקטובר 2004 יפונה הבסיס.

זאב בוים: נכון להיום הושלם הפינוי ממחנה אשדוד בפן הייעודי שלו – בתי-מלאכה, אחסנה והפצה - והיום מה שנותר משמש כמערכת מינהלתית למפקדת מרכז הדלק, לרבות מטבח, שירותי אפסנאות ואבטחה, וחלק זה יועתק בקרוב.

זאב בוים: אני רוצה לתת נתונים מדויקים על מספר החיילים.

זאב בוים: היו 180 חיילים, 70 נותרו עכשיו, זה החלק המינהלתי, ועד אפריל 2005 הם יפונו והמקום הזה ייסגר.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן שר הביטחון.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת אורי אריאל.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן שר הביטחון, תודה על התשובה.

אורי אריאל: ראשית, ברשותך, הערה.

אורי אריאל: השאילתא הזאת הוגשה ב-25 במאי.

אורי אריאל: אני אודה לכם – זו בקשה, לא תלונה – אם אפשר לענות, לפחות לחברי הכנסת שנמצאים, יותר מהר, ככל שזה אפשרי.

אורי אריאל: שאלה נוספת: האם תשקלו לעשות בדיקות לחיילים ששהו בבסיס בזמן הזה, לבדוק אם היו נזקים רפואיים, כדי שלא ניתקל אולי, חס וחלילה, ולו בחייל אחד, או בבודדים, בעוד 20 שנה?

אורי אריאל: כבר היינו בסרטים, לא בדיוק כאלה, אבל דומים.

אורי אריאל: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: השאלה ברורה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אריאל.

זאב בוים: כיוון שכאמור, לפי הנתונים של הסקר, עולה שהחריגה שקיימת היא לא ברמה של סיכון בריאותי, אנחנו לא ניזום בדיקות.

זאב בוים: עם זאת, כל חייל ששירת שם ויש לו סימפטומים או שהוא לא מרגיש טוב וכן הלאה, ודאי שהוא יוכל לפנות ותיערך לו בדיקה אינדיבידואלית.

זאב בוים: אני לא חושב שצריך לעשות מעבר לזה.

זאב בוים: אני בהחלט מקבל את ההערה לגבי משך הזמן.

זאב בוים: אני מתנצל.

זאב בוים: לפעמים זה קורה לנו, וזה לא טוב.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן השר ולחבר הכנסת אורי אריאל.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 1977, מאת חברת הכנסת יולי תמיר - לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת יולי תמיר שאלה את שר הביטחון ביום י' באב התשס"ד (28 ביולי 2004):

יולי יואל אדלשטיין: חיילות שמסיימות קורס חובלים נכנסות לשירות קבע רק בתום 36 חודשי שירות, לעומת בנות בשירות לא-קרבי שנכנסות לקבע בתום 24 חודשים.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם זה נכון לכל המסלולים הקרביים?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: כיצד משפיע הדבר על המוטיבציה לשרת שירות קרבי?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת סגן שר הביטחון זאב בוים: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: תקנות שירות ביטחון (קביעת תפקידים לשירות נשים בהתנדבות), התשס"א-2001, קובעות תפקידים שדינה של אשה שתתנדב לשרת בהם כדין גבר, כגון טייסת, נווטת, קשרית חיל תותחנים, לוחמת משמר הגבול, קצינה ימית, לוחמת רפואית מוטסת ומדריכת צניחה.

יולי יואל אדלשטיין: במקצועות אלו, כאשר ההתנדבות לשרת במקצוע כוללת אף התחייבות לשירות קבע, אזי שירות הקבע מתחיל בתום 36 חודשי שירות חובה, וזאת הן לגבי גברים, הן לגבי נשים.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: המוטיבציה לשרת בתפקידים אלו נותרה גבוהה.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 1997, של חבר הכנסת נסים זאב: תנאי השירות של חיילי צה"ל השומרים במתחם קבר רחל.

יולי יואל אדלשטיין: כבוד סגן השר, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב שאל את שר הביטחון ביום י"ז באב התשס"ד (4 באוגוסט 2004): פורסם, כי חיילי צה"ל השומרים על המתחם המבוצר בקבר רחל ישנים במקום חשוך ואטום, במחילה תת-קרקעית חשוכה, אטומה, צפופה ולוהטת.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הידיעה נכונה?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן - האם ישופרו תנאיהם של החיילים השומרים במקום?

זאב בוים: אם כן, הפרטים שעולים מן הכתבה הזאת שעל בסיסה נשאלה השאלה הועברו לבדיקת הגורמים הממונים על הנושא בצה"ל.

זאב בוים: הבדיקה העלתה, כי תנאי השירות של החיילים בקבר רחל הם טובים ממרבית תנאי המגורים בכלל המוצבים של חיילים שמוצבים ביהודה ובשומרון.

זאב בוים: החיילים שמשרתים במתחם קבר רחל מתגוררים בחדר שנבנה ושופץ לפני כחמישה חודשים בלבד, והוא אינו צפוף כלל.

זאב בוים: במקום מקלחת ומטבחון צמודים, שגם הם במצב מצוין.

זאב בוים: מבדיקת הנושא עולה אפוא כי אין כל קשר בין הכתבה על קבר רחל לבין המצוי בשטח.

זאב בוים: זה המצב.

זאב בוים: אם חבר הכנסת נסים זאב רוצה, זה לא רחוק, שיראה במראה עיניים, ולא מכתבה של יגאל סרנה.

יולי יואל אדלשטיין: האם אדוני מסתפק בתשובה?

נסים זאב: כן.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת זאב ולסגן השר.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2025, של חבר הכנסת יגאל יאסינוב - לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יגאל יאסינוב שאל את שר הביטחון ביום כ"ד באב התשס"ד (11 באוגוסט 2004): פורסם ב"מעריב" ב-28 ביולי 2004), כי כדי לחסוך בעלויות הורכבו במפעל שה"ל - שירותים הידראוליים לוד - של התעשייה האווירית רכיבים פסולים במטוסי "בואינג" של "אל על" ובמטוסי קרב של חיל האוויר, וכי לא בוצעו הבדיקות הנדרשות בהליך השיפוץ.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הידיעות נכונות?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן - מדוע לא נעשו כל הבדיקות ההכרחיות על-ידי התעשייה האווירית?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: כיצד משרדך ומינהל התעופה האזרחית מטפלים בנושא?

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: כיצד תימנע הישנות מקרים כאלה?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת סגן שר הביטחון זאב בוים: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-3.

יולי יואל אדלשטיין: המידע המתייחס לליקויים בתהליכי עבודה והוצאת ציוד לא תקין התקבל בחיל האוויר ונבדק ביסודיות, באופן מעמיק.

יולי יואל אדלשטיין: המידע מתייחס בעיקרו לממצאים הקשורים לתהליכים של אי-היצמדות לדרישות מחייבות בביצוע שיפוץ חלקים.

יולי יואל אדלשטיין: נעשתה חקירה מעמיקה, שכללה ביצוע בדיקות פריטים להבנת משמעויות - לא זוהתה השלכה בטיחותית לאותם ליקויים שאותרו.

יולי יואל אדלשטיין: פעילות הבדיקה שהובלה על-ידי חיל האוויר התייחסה, בין היתר, להיבטים תהליכיים שאפשרו אספקת חלקים החורגים ממגבלות כחלקים שמישים.

יולי יואל אדלשטיין: זוהו ליקויים בתהליכי העבודה, אשר תוקנו על-ידי המפעל.

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: הנהלת התעשייה האווירית נקטה צעדים שנועדו למנוע הישנות מקרים דומים.

יולי יואל אדלשטיין: חיל האוויר מבצע מבדקים ותהליכי בקרה שוטפים בתחום איכות העבודה, ועל בסיס המקרה נתקבלו החלטות להידוק הבקרה.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2026, של חבר הכנסת אריה אלדד, בנושא: מפת הנסיגה בצפון השומרון.

יולי יואל אדלשטיין: כבוד סגן השר, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אריה אלדד שאל את שר הביטחון ביום כ"ד באב התשס"ד (11 באוגוסט 2004): פורסמו מפת הנסיגה בצפון השומרון ורשימת יישובים ב"ישראל הקטנה" שיהיו בטווח טילי ה"קסאם" של אזור זה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם יצא צה"ל מכל השטח שמשכם צפונה?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: כיצד יובטח ביטחונם של תושבי האזור?

זאב בוים: השאלה הראשונה היתה, האם יצא צה"ל מכל השטח משכם צפונה.

זאב בוים: מובן שעל השאלה לא צה"ל צריך לענות.

זאב בוים: אני מוכן כדרג מדיני לענות.

זאב בוים: מובן שהצבא יבצע כל הנחיה שהדרג המדיני יקבע.

זאב בוים: התוכנית הזאת היא תוכנית מדינית, שהדרג האזרחי, קרי, ממשלת ישראל, הוא זה שקובע.

זאב בוים: נכון להיום, וזו התשובה, טרם התקבלה החלטה על פינוי כוחות צבא מאזור זה.

זאב בוים: האמת היא שאם אנחנו מדייקים, אז גם הפינוי הקונקרטי יותר מתקבל, חוץ מהתוכנית בכלל.

זאב בוים: אין כוונה שהצבא יעזוב את השטח, גם כאשר יתבצע פינוי.

זאב בוים: לשאלה השנייה, כיצד יובטח ביטחונם של תושבי האזור: צה"ל יוודא ויפעל להגנה על תושבים ישראלים בכל מקום שבו יחיו.

זאב בוים: בכל מקום.

זאב בוים: גם באזורים שבהם לא מתגוררים ישראלים ימשיך צה"ל לפעול, על מנת לספק הגנה וביטחון לתושבים, אם מאותם שטחים יהיה איזה איום על ביטחון ישראלים באשר הם.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלדד מבקש שאלה נוספת.

אריה אלדד: תודה לסגן השר.

אריה אלדד: אני שמח לשמוע שאין כוונה להוציא את כוחות צה"ל מצפון השומרון, רק שאינני מבין מדוע זה נכלל בחבילת ההתנתקות.

אריה אלדד: אם ברצועת-עזה אומרים שמוציאים את הצבא, מוציאים את היישובים, אנחנו כאן, הם שם, זה אולי סוג של התנתקות.

אריה אלדד: בצפון השומרון, אם לא מתכוונים להוציא את הצבא, למה מתכוונים להוציא את היישובים?

אריה אלדד: האם יש כוונה להודיע לתושבי העמק ושיפולי הרי השומרון הצפוניים, שהם נכנסים לטווח ה"קסאם" אחרי תחילת התוכנית?

זאב בוים: הסוגיה של פעילות טרור לאחר פינוי היא סוגיה נכבדה, והיא נכבדה גם לגבי עזה, בוודאי לגבי עזה.

זאב בוים: היא גם נכבדה לגבי כל מקום אחר שנפנה.

זאב בוים: כבר אמרתי שהצבא יצטרך לתת מענה.

זאב בוים: אם תהיה פעילות טרור מאותם אזורים שיתפנו, הצבא ייתן מענה, בדיוק כפי שהוא נותן היום.

זאב בוים: לצורך העניין הזה, אחת היא אם היום הוא נמצא בבסיסים בשטח שאחר כך יפנו, או אם הוא יצטרך להיכנס.

זאב בוים: אני אומר "אחת היא", כי זו העמדה המובהקת, גם מתוך תקווה.

זאב בוים: יש בתוכנית איזו תקווה שהטרור הזה ייפסק.

זאב בוים: נכון שאפשר לבוא ולומר שיכול להיות שהוא גם יגבר, ודיבורים על טילי "קסאם", כפי שעכשיו דובר על אפשרות – האפשרות הזאת אומנם קיימת.

זאב בוים: אבל אני לא מציע בשלב זה לפחות, זאת דעתי, לדבר על זה.

זאב בוים: זה נראה לי צל הרים כהרים כשמדובר ב"קסאמים" שבינתיים אין לנו סימנים שהם נמצאים, למשל באזור השומרון.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן שר הביטחון.

אורי אריאל: אפשר שאלה אחת?

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצמדים לתקנון.

זאב בוים: תבוא אלי אחרי זה, אורי אריאל, נדבר על זה.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2034, של חבר הכנסת אפרים סנה - לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אפרים סנה שאל את שר הביטחון ביום כ"ד באב התשס"ד (11 באוגוסט 2004): צה"ל הרס בסוף חודש יולי את בית-האריזה המרכזי באזור בית-חאנון וגרם בכך נזק כלכלי ארוך טווח לחקלאי האזור.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מה היה הצידוק המבצעי לפעולה זו? 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם לעקירת אלפי דונם של פרדסים באזור יש ערך מבצעי ישיר, או שמדובר בענישה קולקטיבית?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת סגן שר הביטחון זאב בוים: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: צה"ל פעל במרחב בית-חאנון במסגרת מבצע "מגן קדמי" לצמצום ולמניעה של ירי "קסאם" לעבר מדינת ישראל בכלל והעיר שדרות בפרט.

יולי יואל אדלשטיין: בית-האריזה נפגע לאחר שהופעל ממנו מטען לעבר כוחותינו.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: חישוף הפרדסים נעשה במקומות שבהם ניצלו המחבלים את חסותם וביצעו ירי "קסאם", וכן במקומות שבהם מוצבים כוחותינו והעצים מפריעים לתצפית ולהגנה עליהם.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2035, של חבר הכנסת עזמי בשארה - לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עזמי בשארה שאל את שר הביטחון ביום כ"ד באב התשס"ד (11 באוגוסט 2004): אזרח פלסטיני נפצע מקליע בראשו לפני יותר מחודשיים.

יולי יואל אדלשטיין: בשל החמרה במצבו, הוא חייב לנסוע לירדן לצורך קבלת טיפול רפואי.

יולי יואל אדלשטיין: הנ"ל טוען כי משרדך מסרב לאשר את בקשתו.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נבדקה הטענה הנ"ל ונמצאה מוצדקת?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן - מדוע לא אושרה בקשתו?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מה היא מדיניות משרדך במקרים כאלה? 4.

יולי יואל אדלשטיין: האם תישקל הבקשה שנית?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת סגן שר הביטחון זאב בוים: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-4.

יולי יואל אדלשטיין: מדובר בפעיל "חמאס" צבאי, אשר עסק בפעילות עוינת חמורה ונפצע כשהתעמת עם כוחות צה"ל.

יולי יואל אדלשטיין: ביציאתו לירדן יש כדי לסכן את ביטחון האזור, על-פי שיקול דעת של גורמי הביטחון, ועל כן נמנעת יציאתו.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2046, של חבר הכנסת חמי דורון: כהונת הרב הצבאי הראשי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חמי דורון שאל את שר הביטחון ביום כ"ד באב התשס"ד (11 באוגוסט 2004): בדרך כלל, בעלי תפקידים בכירים בצה"ל מתחלפים בכל שלוש-ארבע שנים.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם קיימת תקופת כהונה קצובה לתפקידים כגון קציני חיל ראשיים ואלופי פיקודים?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם הרבנות הצבאית מהווה חלק מצה"ל בכל הנוגע לתקופת מילוי תפקיד בכיר? 3.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – כיצד יפעל השר בספטמבר, עת תמלאנה ארבע שנים לכהונתו של הרב הצבאי הראשי?

זאב בוים: אם כן, חבר הכנסת חמי דורון, קיימת תקופת כהונה קצובה של בין שלוש לארבע שנים לאלופי פיקוד וקציני חיל ראשיים.

זאב בוים: הרבנות הצבאית מהווה חלק מצה"ל בכל הנוגע לתקופת מילוי תפקיד בכיר.

זאב בוים: אני לא חושב שזה נכון היסטורית, אבל זה נכון עכשיו.

זאב בוים: במקרה הספציפי שעליו אתה שואל, סיכם הרמטכ"ל עם הרב הצבאי הראשי כי ימשיך בכהונתו גם בשנת 2005, קרי, יכהן קדנציה של חמש שנים.

יולי יואל אדלשטיין: האם יש שאלה נוספת לחבר הכנסת דורון?

שאול יהלום: שינוי מתעניינת ברבנות הצבאית, זה יפה.

זאב בוים: כנראה יש דברים בגו.

חמי דורון: חבר הכנסת יהלום, מאז ומתמיד אני מתעניין בנושא של רבנים בכלל.

יולי יואל אדלשטיין: אני שמח על ההתעוררות, אבל מי ששואל זה חבר הכנסת דורון.

ניסן סלומינסקי: חמי שולט בעניין, ובפרט בעניין הזה.

זאב בוים: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

חמי דורון: האם אדוני סגן השר יודע, שהרב הקודם שירת תקופת כהונה של 12 שנים, הרב לפני כן כיהן 25 שנה, ולמעשה יש מלפני ארבע שנים סיכום ריאיון עם מי שהיה אז ראש אגף כוח-אדם במטכ"ל, ובו נאמר שכהונת הרב תסתיים לאחר ארבע שנים.

חמי דורון: דהיינו, בספטמבר האחרון היתה צריכה להסתיים כהונתו של הרב הראשי.

חמי דורון: למעשה נוצר מצב, שהצבא שחרר שני רבנים שהיו עשויים או אמורים או יכולים להחליף את הרב הראשי, על מנת ליצור כביכול איזה ואדי שצריך עכשיו לגשר עליו בשנה אחת, ומי יודע מה יהיה הלאה.

זאב בוים: לא שמעתי בדיוק שאלה, אבל אני רק אומר - - -

יולי יואל אדלשטיין: השאלה היא: האומנם?

זאב בוים: חבר הכנסת חמי דורון, אתה ודאי לא שמת לב להערה שאני הערתי תוך כדי התשובה - - -

חמי דורון: שמתי לב מצוין.

זאב בוים: אמרתי שאין המדיניות שהצגתי פה מתייחסת להיסטוריה, ואתה ציינת פה נתונים שהם בעיקרם נתונים היסטוריים, אבל אוסיף:

זאב בוים: גם אם ראש אכ"א סיכם בשעתו עם הרב הצבאי הראשי, כפי שאתה אומר, הרי מה שאני אמרתי פה, שראש הצבא, קרי, הרמטכ"ל - זו בוודאי גם סמכותו, גם זכותו, לעשות סיכום, גם אם אני אקבל את דבריך ומסתבר שהסיכום הוא שונה.

זאב בוים: בכל זאת עדיין יש מתכונת או מסגרת, ומשיקולים של הרמטכ"ל הוא מצא לנכון לקבוע, כפי שאמרתי, את התאריך האחרון.

חמי דורון: אני צריך להגיש שאילתא נוספת כדי לדעת מה היו השיקולים?

שאול יהלום: השיקולים הם התאמה לתפקיד.

חמי דורון: חבר הכנסת יהלום, בסרט הזה כבר היינו.

שאול יהלום: מדובר על הרבנות הצבאית - - -

חמי דורון: - - -

יולי יואל אדלשטיין: אני רואה שהרבנות מעוררת דיון מאוד מאוד רציני.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי שאל את שר הביטחון ביום כ"ד באב התשס"ד (11 באוגוסט 2004): בתקופה האחרונה התרבו המקרים של ירי טילי "קסאם" על יישובי הדרום.

יולי יואל אדלשטיין: בנוסף, ארגוני הטרור איימו להמשיך את הירי גם לאחר ביצוע תוכנית ההינתקות.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם יעמיק צה"ל את פעולתו ברצועת-עזה במטרה למנוע ירי טילים לעבר ישראל?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: איזה גורם ימנע ירי זה לאחר יציאת צה"ל במסגרת ההינתקות?

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת סלומינסקי, מבצע "ימי תשובה" נועד להרחיק את טווח ה"קסאם" משדרות ומיישובי הנגב המערבי ולצמצם ככל האפשר את ירי הרקטות, הן לעבר שדרות והן לעבר שטח ישראל בכלל.

זאב בוים: במבצע הושגו הישגים מבצעיים משמעותיים: פגיעה בפעילי טרור חמושים, מניחי מטענים, משגרי טילי נ"ט וטילי "קסאם".

זאב בוים: צה"ל פועל בכפוף להנחיות הדרג המדיני במרחב צפון הרצועה, בכוונה לצמצם ולמנוע ירי תלול- מסלול ופעילות טרור כנגד אזרחי מדינת ישראל.

זאב בוים: במקביל הוחלט להציב מערכת כריזה בעיר שדרות, אשר נועדה לאפשר זמן התרעה קצר לתושבים במקרה של שיגור "קסאם".

זאב בוים: מטרת מערכת הכריזה, אשר נותנת התרעה של בין 15 ל-30 שניות, באמצעות ססמה, לצמצם את הסיכונים לתושבי העיר מירי ה"קסאם", תוך הבנה כי בזמן אמת תפיסת מחסה עשויה להגן על חייהם.

זאב בוים: אשר לשאלה השנייה: נושא ההתנתקות נמצא בתהליכים מדיניים-פוליטיים, כמו גם בעבודת מטה בצה"ל ובמשטרת ישראל.

זאב בוים: צה"ל יפעל בכל גזרה ובכל זמן כדי למנוע פעילויות טרור בכלל וירי טילי "קסאם" בפרט, אם תבוצע תוכנית ההתנתקות אם לאו.

חמי דורון: שאלה נוספת לחבר הכנסת סלומינסקי.

ניסן סלומינסקי: אתם אומרים שתוכנית ההתנתקות באה כדי לצאת ולהוציא את צה"ל מעזה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מניחים שלא יעלה על הדעת שהצבא יאפשר ירי, וכמו שהיום אתם מבינים שכדי לעצור את הירי צריכים להיכנס עמוק לתוך עזה והמחנות, יש להניח שגם לאחר ההתנתקות, כשהירי יהיה רב הרבה יותר, תיכנסו הרבה יותר עמוק ולהרבה יותר זמן.

ניסן סלומינסקי: אז איך אתם, מצד אחד, אומרים שכל ההתנתקות נועדה להוציא את צה"ל, ומצד שני אתם מבינים שאם תעשו את ההתנתקות צה"ל יצטרך להיכנס פנימה ולהיות הרבה יותר זמן?

ניסן סלומינסקי: איך אתם מסבירים את שני הדברים האלה?

זאב בוים: קודם כול, אני רוצה פשוט לציין לעצמנו, אני לא שמח עם העניין.

זאב בוים: גם הדגשתי שהצלחנו לצמצם למינימום את הירי תלול-המסלול - -

ניסן סלומינסקי: סגן השר אמר שהוא לא שמח על ההתנתקות?

ניסן סלומינסקי: לא שמעתי טוב.

זאב בוים: - - אבל אין פירוש הדבר שזה משהו מוחלט.

זאב בוים: שמענו היום, נדמה לי, ששתי רקטות "קסאם" נחתו בשטח ישראל, וכנראה מאה אחוז יהיה קשה להשיג בכל מצב.

זאב בוים: עוד לא ביצענו את תוכנית ההתנתקות, ואנחנו צריכים לפעול ומחויבים לפעול נגד פעילות טרור כזאת.

זאב בוים: זה יהיה נכון גם אחרי ביצוע תוכנית ההתנתקות.

זאב בוים: אם וכאשר יצטרכו, ניכנס בהיקף כזה או בהיקף אחר.

זאב בוים: בעניין הזה אני לא רואה שינוי מהותי, כי גם עכשיו אנחנו נאלצים להתמודד עם הסוגיה הזאת.

זאב בוים: אני רק רוצה לומר, יכולה להיות גם אפשרות אחרת.

זאב בוים: נכון שצריך להתכונן לאפשרות הכי גרועה.

זאב בוים: בכלל, אתה מתכנן תוכנית לפי האפשרות הגרועה יותר.

זאב בוים: אבל בכל זאת, פה מותר גם לחשוב, ייתכן – אני לא רוצה להגיד שמא, כי נדמה לי שיש לזה מוזיקה נגטיבית – שבעקבות התוכנית המדינית הזאת ישרור שקט ותיפסק פעילות הטרור.

זאב בוים: גם זו יכולה להיות אפשרות.

זאב בוים: אבל, כאמור, אני מציין את האפשרות היותר גרועה, וכאמור, צה"ל ייתן הגנה לתושבי ישראל בכל מצב.

ניסן סלומינסקי: כל מי שנמצא פה - - -

חמי דורון: חבר הכנסת סלומינסקי, אתה שאלת את השאלה הנוספת ותו לא.

ניסן סלומינסקי: עכשיו זו לא שאלה.

חמי דורון: זו לא קריאת ביניים.

חמי דורון: אנחנו עוסקים עכשיו בשאילתות.

חמי דורון: אתה חבר כנסת מנוסה, אתה יודע שלא קוראים קריאות ביניים בשאילתות.

ניסן סלומינסקי: אני צעיר.

ניסן סלומינסקי: חברת הכנסת נעמי בלומנטל שאלה את שר הביטחון ביום כ"ד באב התשס"ד (11 באוגוסט 2004): נודע לי, כי לפי ממצאי סקר אפידמיולוגי, קיימת סכנה לבריאות הנשימתית של חיילים המתאמנים ברדיוס של עד לפחות 20 ק"מ מהמועצה התעשייתית רמת-חובב.

ניסן סלומינסקי: רצוני לשאול: 1.

ניסן סלומינסקי: אילו צעדים נוקט משרדך להבטחת בריאותם של החיילים באזור?

ניסן סלומינסקי: 2.

ניסן סלומינסקי: האם בשל ממצאים אלו או דומים להם יועתקו שטחי אימונים ממקומם?

ניסן סלומינסקי: תשובת סגן שר הביטחון זאב בוים: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-2.

ניסן סלומינסקי: צה"ל מודע היטב לממצאי הדוח האפידמיולוגי ויפעל על-פי הנחיית משרדי הבריאות ואיכות הסביבה.

ניסן סלומינסקי: למיטב ידיעתנו, טרם ניתנו הנחיות האוסרות או המגבילות שהות במקום.

ניסן סלומינסקי: עם זאת, כבר כיום מחמיר צה"ל בנושא, ויחידות המתאמנות בשטחים הנמצאים בסמיכות לרמת-חובב מוגבלות לביצוע אימונים ונאסרת לינתם במקום משנת 1999.

ניסן סלומינסקי: בנוסף, בשטחים אלו קיים נוהל, המתואם מול מועצת רמת-חובב ומפקדת פיקוד דרום, שעל-פיו כל אירוע חריג מדווח ליחידה המתאמנת בשטח.

ניסן סלומינסקי: במקרים אלו נשקלת הפסקת האימונים, והחיילים מפונים מהמקום גם אם לא מוכרז הצורך לפנות אזרחים.

חמי דורון: תודה לסגן שר הביטחון.

חמי דורון: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/54).

חמי דורון: ]

חמי דורון: אנחנו חוזרים להצעות חוק: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 15) (עסקה לתקופה קצובה), התשס"ה–2004, של חברי הכנסת אורית נוקד ושאול יהלום - קריאה ראשונה.

חמי דורון: תציג את הצעת החוק חברת הכנסת אורית נוקד, בבקשה.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כיום עוסקים שונים מבטיחים לצרכנים בעת ביצוע העסקה תנאים מסוימים שעיקרם הנחה או הטבה שתינתן לצרכן עם ביצוע העסקה, וההטבה, בדרך כלל הכוונה למבצע, כרוכה בדרך כלל בתנאי שלפיו הצרכן יהיה קשור בחוזה לתקופה מסוימת, מוגדרת או בלתי מוגדרת.

אורית נוקד: במקרים רבים מסכים צרכן להתקשר עם עוסק בעסקה לתקופה מוגבלת, כשהוא אינו מודע לכך שהחוזה כולל הוראה שלפיה ההתקשרות תוארך באופן אוטומטי בתום התקופה.

אורית נוקד: מטבע הדברים רוב הצרכנים אינם מנהלים מעקב מסודר אחרי מועד פקיעת החוזה, או מועד סיום המבצע, ולכן הם אינם מודעים לסיום החוזה, וכתוצאה מכך העוסק ממשיך לחייב את הצרכן בתשלומים שהוא לא תמיד התכוון להם.

אורית נוקד: התופעות האלה פוגעות בצרכן, שיכול היה להשיג בתנאי התחרות שקיימים בשוק תנאים הרבה הרבה יותר טובים.

אורית נוקד: על מנת להגביר את המודעות ואת התחרות בעסקאות האלה, באה הצעת החוק לקבוע, שהעוסק יהיה חייב ליידע את הצרכן על המועד שבו תסתיים התחייבותו לפי החוזה, או על תום המבצע, והוא גם יחויב לומר מה הם התשלומים שעל הצרכן לשלם עד מועד סיום העסקה.

אורית נוקד: הצעת החוק קובעת, שלא תהיה הארכה אוטומטית של החוזה לאחר המועד שבו הסתיימה התקופה הקצובה, אלא אם כן הצרכן נתן את הסכמתו המפורטת והמפורשת לכך.

אורית נוקד: הצעת החוק קובעת עוד, שבעסקה שהיא משולמת בתשלומים העוסק יחויב לשלוח אחת לשישה חודשים לפחות העתק מהחשבוניות שמתייחסות לתשלומים ששילם הצרכן במהלך ששת החודשים שחלפו.

אורית נוקד: התיקון הזה הוסף, כי השתרש נוהג, בעיקר אצל חברות התקשורת, לפרסם מידע באמצעות הטלוויזיה או האינטרנט, כאשר חלק מהצרכנים אינם מודעים לדרך הזאת.

אורית נוקד: אני חושבת שבעידן התחרות של היום יכול הצרכן להשיג תנאים משופרים בתום תקופת החוזה, ולא להיפך.

אורית נוקד: חמור שהחברות מנצלות את התמימות של הצרכן ולא מקפידות ליידע אותו מבעוד מועד על תום החוזה, כדי שהוא יוכל למצוא לעצמו את העסקה הטובה ביותר עבורו.

אורית נוקד: כך יוצא שבסופו של דבר המצב היום גורם לצרכן אובדן של כסף רב.

אורית נוקד: לכן הנחתי את הצעת החוק הזאת.

אורית נוקד: רק כדי לסבר את האוזן אומר, שהצרכן הממוצע חתום כיום על כחמישה חוזים עם חברות שונות: הכבלים, הטלפון, הפלאפון, האינטרנט והעיתונים, וקשה מאוד וכמעט בלתי אפשרי לבצע מעקב מדוקדק אחרי החוזים האלה.

אורית נוקד: מטרת ההצעה היא פשוט להגן על הצרכנים.

אורית נוקד: אני יושבת-ראש השדולה למען הצרכן, ואני רוצה לומר ממש בקצרה את עקרונות ההצעה.

אורית נוקד: מצד אחד, יש כאן דאגה לגבי המועד.

אורית נוקד: יש יידוע של הצרכן מבעוד מועד על תום החוזה או המבצע שחתם עליו.

אורית נוקד: נושא שני הוא התחרות.

אורית נוקד: יש כאן מתן אפשרות לצרכן לחשוב ולהתעדכן במבצעים שונים בחברות שונות על-פי התחרות בשוק.

אורית נוקד: ההתקשרות האוטומטית תיפסק.

אורית נוקד: החברה תהיה חייבת לקבל את הסכמתו המפורשת של הצרכן.

אורית נוקד: לא תתאפשר יותר העלאת מחירים בלי שהצרכן יתעדכן לאחר שהוא קיבל מבצע מסוים.

אורית נוקד: הצרכן יקבל עדכון שוטף וקבוע על מספר התשלומים שנותרו בעסקה.

אורית נוקד: כפי שאמרתי קודם, גם לגבי החשבוניות, לא תתאפשר יותר הצגת חשבוניות רק דרך הטלוויזיה או האינטרנט, אלא תהיה חובה לשלוח חשבונית דרך הדואר לפחות אחת לחצי שנה.

אורית נוקד: הממשלה תומכת בהצעת החוק הזאת.

אורית נוקד: בהזדמנות הזאת אני רוצה להודות ליועצת המשפטית של ועדת הכלכלה ולוועדת הכלכלה, וכמובן לעוזרות הפרלמנטריות שלי.

אורית נוקד: אני מאוד מקווה שאתם תתמכו בחוק.

אורית נוקד: תודה.

חמי דורון: תודה רבה לחברת הכנסת אורית נוקד.

חמי דורון: חבר הכנסת שאול יהלום, בבקשה.

חמי דורון: לכל אחד מהבאים אחריו יש שלוש דקות.

חמי דורון: חבר הכנסת שאול יהלום, אתה תקבל חמש דקות, כי אתה אחד ממציעי החוק.

חמי דורון: אחרי חבר הכנסת שאול יהלום - חברי הכנסת מוחמד ברכה ועסאם מח'ול, אם הם יהיו באולם.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מודה לך על כך שהוספת לי שתי דקות כמציע.

שאול יהלום: הרשה לי חצי דקה כדי לומר משהו לגבי השאילתא ששאלת קודם את סגן שר הביטחון.

שאול יהלום: דע לך, שכל האנשים שבאמת נזקקים לשירותי הרבנות הצבאית יודעים להעריך ולהוקיר את פעילותו של הרב הראשי לצה"ל, הרב וייס; יודעים שמדובר ברב פוסק ובאדם משכמו ומעלה, שמנהיג את הרבנות הצבאית בצורה הטובה ביותר.

שאול יהלום: כל מי שטוען כלפיו, הרי זה רק מתוך אינטרסים, ואין זה בזה שום דבר לגופו של עניין.

חמי דורון: חבר הכנסת יהלום, אנחנו לא ניכנס לוויכוח בנושא הזה, אבל כמו שאתה אומר ומציג צד אחד, יש כאלה שמציגים צד אחר.

חמי דורון: כמו שאמרתי, בוא נמשיך בהצעת החוק.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק המשותפת לחברת הכנסת אורית נוקד ולי, שאוחדה לאחר הגשת ההצעות בנפרד, היא הצעה לטובת הצרכן.

שאול יהלום: אנחנו מורגלים לכך שיש חברות שמפתות את הצרכן ואומרות לו: אדוני היקר, אנחנו מציעות לך משהו, ולא משנה מה - זה יכול להיות טלפון, עיתון, סדרת ספרים או כל דבר.

שאול יהלום: אתה משלם עכשיו מחיר מבצע, אבל הן מוסיפות: תן לנו הוראת קבע לבנק או לכרטיס אשראי.

שאול יהלום: הן לא אומרות שבתום תקופת המבצע, נניח בעוד שלושה, ארבעה או חמישה חודשים, הוראת הקבע תמשיך ותגדל.

שאול יהלום: גם בתפר שבין מחיר המבצע למחיר היותר גבוה הן לא מודיעות לו שום דבר.

שאול יהלום: אנחנו הרי יודעים כמה אנשים בודקים.

שאול יהלום: מתעורר אדם אחרי שנה ואומר: אני משלם x כסף.

שאול יהלום: על מה אני משלם x כסף?

שאול יהלום: כשבא אלי הסוכן, או במודעה, דובר על חצי x, שילמתי חלק מהעניין.

שאול יהלום: אבל, מה אפשר לעשות?

שאול יהלום: זו באמת היתה תקופת מבצע.

שאול יהלום: מצד שני, אנחנו באים גם לטובת החברות.

שאול יהלום: כל חברה שרוצה, תגיד את הדברים מראש.

שאול יהלום: אם החברה אומרת מראש: זה מה שהולך לקרות לך, והאדם חותם - הוא היה צריך לקרוא את מה שהוא חתם עליו, אם זה לא כתוב בשפה נסתרת ובאותיות שאי-אפשר לקרוא בהן.

שאול יהלום: זה בסדר.

שאול יהלום: אבל, לבוא ולהציג מצג של מוצר זול, ואחרי תקופה מסוימת להעלות את המחיר ולהגיד: רק רצינו בהתחלה שיהיה לך איזה מבצע, הרי זה דבר שאנחנו בשום אופן לא מקבלים אותו מבחינה אנושית והוגנת.

שאול יהלום: זו מטרת החוק.

שאול יהלום: לפעמים יש עוד נושא.

שאול יהלום: רווח המנהג באמת בחברות הסלולריות, שהן באות ומחלקות את מחיר המכשיר למשך תקופה מסוימת.

שאול יהלום: הן אומרות: אם אתה תחזיק את המכשיר, נניח, שלוש שנים ותשלם כל חודש x כסף - אנחנו אפילו ניתן לך את המכשיר חינם ונזכה אותך באלף זיכויים: זמן אוויר יורד, זמן אוויר עולה, לא משנה.

שאול יהלום: הצרכן לא שם לב שנגמרות שלוש השנים.

שאול יהלום: בתום שלוש השנים הוא חופשי לדרכו, והוא יכול לעבור לחברה אחרת והוא לא צריך לשלם קנס.

שאול יהלום: הוא גמר לשלם את התשלום הקבוע של המכשיר.

שאול יהלום: אבל, החברות לא טורחות להודיע לו: נגמרה התקופה, נגמרו שלוש השנים, מכאן ואילך אתה חופשי לעצמך.

שאול יהלום: הן ממשיכות לגבות בדרך כלל את אותו סכום, והאדם לא סופר את החודשים כדי לדעת כמה באמת עברו: האם עברו שלוש או שלוש שנים וחצי?

שאול יהלום: הוא מתעורר יום אחד ושואל: למה אני לא יכול לעבור לחברה אחרת?

שאול יהלום: ומתברר לו שכבר לפני שנה הוא יכול היה לעבור לחברה אחרת, וכן הלאה.

שאול יהלום: זה יכול להיות גם בביטוחים.

שאול יהלום: יש היום חברות ביטוח שמבטחות ביטוח סיעודי, ביטוח רפואי, והן מפתות את הצרכן במחירים זולים במשך תקופת ההתחלה.

שאול יהלום: לכל זה אנחנו אומרים בחוק: די.

שאול יהלום: אנחנו אומרים: אם אתה רוצה לעשות איזה מבצע, תודיע מראש שהמבצע יסתיים בתאריך זה וזה, ומכאן ואילך תכתוב את המחיר האמיתי והאדם יחתום וידע שמינואר, פברואר ומרס הוא משלם כך וכך, ומאפריל, מאי ואילך הוא משלם כך וכך.

שאול יהלום: אבל, כל עוד לא כתבת זאת, יהא הדבר אסור לפי החוק.

שאול יהלום: לכן, אנחנו קוראים לחברי הכנסת: זה חוק מהפכני, וקשה היה לנו להעבירו אפילו לקריאה ראשונה.

שאול יהלום: אתם צריכים לדעת שהלחץ של חברות חזקות, כמו חברות התקשורת הסלולרית, העיתונים וכל מי שראוי להיכלל בחוק הזה - היה לחץ קשה מאוד גם על המציעים, ובעיקר על חברי ועדת הכלכלה ועל היושב-ראש.

שאול יהלום: ברוך השם, הגענו לרגע זה באמת.

שאול יהלום: גם אני רוצה לשבח ולהודות לכל צוות ועדת הכלכלה וליושב-ראש ועדת הכלכלה, שעמדו בלחצים, ואף שהיה הדבר עם קצת שהיות, אנחנו עומדים עכשיו לפני הקריאה הראשונה של החוק.

שאול יהלום: חברי הכנסת, שאני מקווה שיאשרו אותו, יאפשרו לנו ולוועדת הכלכלה להכין אותו לקריאתו הסופית, ובכך אנחנו נגיע לחוק טוב ויאה לטובת הצרכנות של מדינתנו.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

חמי דורון: תודה רבה לחבר הכנסת יהלום.

חמי דורון: חבר הכנסת מוחמד ברכה - לא נמצא.

חמי דורון: חבר הכנסת עסאם מח'ול - לא נמצא.

חמי דורון: חבר הכנסת אחמד טיבי - לא נמצא.

חמי דורון: חבר הכנסת יצחק לוי - לא נמצא.

חמי דורון: חבר הכנסת דני יתום - לא נמצא.

חמי דורון: חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה.

חמי דורון: אני מקווה שאתה תעמוד בגבולות הזמנים שקצבנו, שלוש דקות.

אורי אריאל: אם אעשה פחות, זה בסדר?

חמי דורון: אני אפילו אשמח, ואני חושב שגם עוד כמה חברים.

אורי אריאל: תן בונוסים למי שמקצר.

חמי דורון: בבקשה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית אני רוצה לברך את יוזמי החוק, חברת הכנסת אורית נוקד וחבר הכנסת שאול יהלום.

אורי אריאל: כפי שאני מכיר את חבר הכנסת יהלום, מה שהוא סיפר על הלחצים – אין חשש שזה יעבוד עליו.

אורית נוקד: גם לא עלי.

אורי אריאל: איש מוצק, לא נענה ללחצים שאינם מוצדקים.

אורי אריאל: ברוך השם שהבאתם את ההצעה הזאת.

אורי אריאל: אני רוצה לברך את שאול יהלום מסיבה נוספת, גם את חברי סיעתו, שהצטרפו היום בסימן טוב ובשעה טובה לאופוזיציה.

אורי אריאל: זה יום חשוב.

שאול יהלום: יש קידוש בכפר-אדומים?

אורי אריאל: לפנינו ניצבת ממשלת מיעוט, שעכשיו התמעטה עוד בארבעה חברי כנסת.

אורי אריאל: ראוי שהאופוזיציה תתארגן להביא לבחירות מוקדמות ככל האפשר.

אורי אריאל: גם אם מפלגת העבודה תעשה קומבינות וכל מיני הסדרים, זה לא יעמוד, חברת הכנסת נוקד וחבר הכנסת כבל.

אורית נוקד: אנחנו נעשה מה שנכון.

אורי אריאל: העם הזה לא רוצה את ההתנתקות הזאת.

אורי אריאל: זו בריחה תחת אש, זאת המלה הנכונה.

אורי אריאל: ראוי שראש ממשלת המיעוט יעמיד בפני העם את כל תוכניותיו באופן מלא, לא באופן שקרי, לא יגנוב את דעת הבוחרים.

אורי אריאל: תתמודדו אתם כפי שאנחנו ואחרים עושים, ותוצאות הבחירה יכריעו.

חמי דורון: אתה לא מדבר לגופו של עניין.

אורי אריאל: דיברתי לגופו של עניין, ואני מייד אחזור לזה בקריאה לראש הממשלה.

אורי אריאל: לפי הצעת החוק שעומדת בפנינו, שבוודאי תאושר היום, ראוי שראש הממשלה יודיע מתי נגמרים המבצעים.

אורי אריאל: הרי הוא עושה מבצע – מבצע פרס, נניח, הוא מחלק לו צ'ופר.

אורי אריאל: מבצע רמון, זה לא מבצע סודי, זה מבצע על שם חיים רמון.

אורי אריאל: נניח יש מבצע נתניהו, משהו מיוחד, סוף עונה, סוף שנת 2005, אבל ראוי שראש הממשלה יודיע לכל הרוכשים, לרבות נתניהו, שזה נגמר ב-31 בדצמבר 2004, זה לא יחזיק מעמד אחרי זה.

אורי אריאל: כי מישהו יכול להתבלבל ובטעות להמשיך בהוראות קבע פה.

אורי אריאל: לכן אנחנו נתמוך בהצעת החוק הזאת.

אורי אריאל: אני קורא מפה לחברי הכנסת של המפד"ל לבוא בדברים ולהתאחד לקראת הבחירות הקרבות ובאות, הממשמשות.

אורי אריאל: אני חושב שבכוחות משותפים, כי רב המאחד מהמפריד, נוכל להביא לתוצאות יותר טובות ולהשפיע לטובת עם ישראל וארץ-ישראל בהמשך.

אורי אריאל: תודה.

חמי דורון: תודה רבה.

חמי דורון: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

חמי דורון: אחריו – חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית אני רוצה לחזק את ידי מציעי החוק, אורית נוקד ושאול יהלום.

איוב קרא: כמו תמיד, הם מביאים רק בשורות טובות לבית הזה.

איוב קרא: אני חושב שכאשר התקציב בפתח והחלטות מדיניות קשות ביותר בפתח, אי-אפשר לפסוח על דברים שהם מאוד חשובים לבית הזה ולעם ישראל.

איוב קרא: אני חושב שאנחנו עדים לדרמה מדינית בקשר למצבו של ערפאת, אנחנו עדים לדרמה פוליטית בקשר לתוכנית ההתנתקות, ואנחנו עדים לדרמה כלכלית בנושא התקציב.

איוב קרא: אנחנו מוצאים את עצמנו היום בסיטואציות שונות ומשונות, קשות מאין כמוהן, וצריך לעבור אותן כדי שהציבור בישראל ירגיש טוב.

איוב קרא: אני שמח שאתמול היתה ידו של ראש הממשלה עם תומכי הוועדה שקמה בתוך הליכוד לנושא משאל עם, בקונסנזוס כמעט מלא בתוך הליכוד.

איוב קרא: ראש הממשלה הרים את ידו, ואנחנו הסכמנו על הפשרה, והוא תמך במיכאל איתן כיושב-ראש הוועדה ולא ברוני בר-און, כדי להביא לאיחוד הבית, כדי להביא להמשך שליטת הליכוד והקואליציה הנוכחית.

חמי דורון: הנושא הוא חוק הגנת הצרכן, ולא חוק הגנת הליכוד.

חמי דורון: אני מציע שתדבר לנושא, אין לך עוד הרבה זמן.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, אני מדבר לגופו של עניין, מכיוון שהכול קשור זה בזה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, אולי אתה לא אוהב, כאיש שינוי, לשמוע על משאל עם.

חמי דורון: לא, אני פונה אליך לפי סעיף 67 לתקנון.

איוב קרא: אולי לא מוצא חן בעיניך, כאיש שינוי, שאנחנו רוצים לשמור על ביתנו, שזה בית הליכוד, שקבע במשאל בתוכו, על-פי רצונו של ראש הממשלה, שתוכנית ההתנתקות אינה טובה.

איוב קרא: מאחר שההצעה עברה היום לוועדת החוקה, אני מקווה, לאור הסיטואציה המדינית והכלכלית וכל מה שקשור בקונספציה הזאת, שנביא למצב שבניגוד להערכות נוכל בסופו של דבר ללכת למהלך הזה.

איוב קרא: היות שיש דרמה בצרפת, כנראה תהיה בשעות הלילה, ואנחנו שומעים משם כל מיני חדשות, אולי לא יהיה צורך במשאל עם, אולי יהיה צורך לחזור לשולחן המשא-ומתן ולהקפיא את כל ההזיות הללו של התנתקות חד-צדדית.

איוב קרא: אולי בסופו של דבר הזמן והעיתוי שבו עזבה המפד"ל והבשורות שעלולות להגיע מצרפת צריכים להביא למסקנה אחת ברורה, שיש להקפיא את התוכנית הזאת.

איוב קרא: אולי הפרטנר החדש בתוך הרשות הפלסטינית יביא את הבשורה הטובה, שתתאים לכולם ויחזירו את הקואליציה הזאת.

איוב קרא: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

חמי דורון: תודה רבה לך.

חמי דורון: חבר הכנסת אופיר פינס-פז - לא נמצא.

חמי דורון: חבר הכנסת חיים אורון - לא נמצא.

חמי דורון: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - לא נמצא.

חמי דורון: חבר הכנסת מאיר פרוש - לא נמצא.

חמי דורון: חבר הכנסת ישראל אייכלר - לא נמצא.

חמי דורון: חבר הכנסת אברהם שוחט - לא נמצא.

חמי דורון: חבר הכנסת צבי הנדל - לא נמצא.

חמי דורון: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור - לא נמצא.

חמי דורון: חבר הכנסת אברהם רביץ - לא נמצא.

חמי דורון: חבר הכנסת מגלי והבה - לא נמצא.

חמי דורון: חבר הכנסת אילן ליבוביץ - לא נמצא.

חמי דורון: חבר הכנסת משה גפני - לא נמצא.

חמי דורון: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, בבקשה.

חמי דורון: צדיקה בסדום.

חמי דורון: נדמה לי שאין זה נאה שאנשים נרשמים ולא מסירים את שמם.

חמי דורון: חבל על גרונו של היושב-ראש שצריך לקרוא.

חמי דורון: ניחר גרוני.

חמי דורון: בבקשה, חברת הכנסת פינקלשטיין, שלוש דקות לרשותך.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להודות לחבר הכנסת שאול יהלום ולחברתי חברת הכנסת אורית נוקד.

גילה פינקלשטיין: הם הרימו את הכפפה וטיפלו בבעיה מאוד רצינית, שכמעט כל אזרח במדינת ישראל נתקל בה, הסיטואציה הזאת שבה ניגש לקוח לרכישה או לעשיית מינוי במסגרת מבצע, ולא מובא לידיעתו מה יהיו הסדרי ההתקשרות בינו לבין הסוחר עם תום תקופת המבצע.

גילה פינקלשטיין: הצרכן לתומו מאשר חיוב אוטומטי במשך תקופת המבצע, וחיוב זה נמשך גם לאחר שהמבצע הסתיים, אבל בתנאים אחרים.

גילה פינקלשטיין: אותם תנאים אחרים יכולים להיות גמול נמוך יותר שמקבל הצרכן בעבור הכסף שלו לעומת תקופת המבצע, או לחלופין גובים ממנו תשלום גבוה יותר מאשר בתקופת המבצע.

גילה פינקלשטיין: כולנו מכירים מקרים דומים, מקרים שבהם אנחנו כצרכנים בכלל לא נותנים את דעתנו על השינויים הקטנים בגבייה החודשית.

גילה פינקלשטיין: הסוחרים מגדילים את הרווחים שלהם על חשבון חוסר המודעות של הצרכן.

גילה פינקלשטיין: גם אם תנאי המבצע לא משתנים הצרכן עומד לא אחת לפני מציאות שבה מתחדשת תקופת ההתחייבות שלו למבצע מסוים באופן אוטומטי, וכאשר הוא מתעורר כבר מאוחר מדי, משום שהוא מחויב על-פי חתימתו.

גילה פינקלשטיין: ההצעה אומנם לא מכסה את כלל המקרים שבהם הצרכן נותר חסר אונים מול הסוחרים, אך היא מקדמת בהחלט את הפתרון לנושא.

גילה פינקלשטיין: אני מקווה שנמשיך לעודד מגמה של שקיפות, מתוך הכרה שזאת באמת ההוכחה לעידוד מסחר וצרכנות במדינת ישראל לטווח ארוך.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה.

חמי דורון: תודה רבה לחברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

חמי דורון: חבר הכנסת יוסף פריצקי - לא נמצא.

חמי דורון: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה - איננו נמצא.

חמי דורון: חבר הכנסת עזמי בשארה - אינו נמצא.

חמי דורון: חבר הכנסת אבשלום וילן - אינו נמצא.

חמי דורון: חברת הכנסת גילה גמליאל - איננה נמצאת.

חמי דורון: חבר הכנסת יגאל יאסינוב - אינו נמצא.

חמי דורון: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

חמי דורון: אחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, אני בהחלט מברך את חברי הכנסת אורית נוקד ושאול יהלום שהביאו את הצעת החוק.

נסים זאב: בתחרות הקיימת כיום בין בעלי העסקים, כל בעל עסק מבטיח כמה שיותר הבטחות לצרכנים – הבטחות רבות, הנחות, הטבות שמיטיבות עם הצרכן.

נסים זאב: הצרכן בתום-לב חושב שאותם תנאים שרירים וקיימים לעד ולנצח נצחים, ושגם תנאי התשלום וההנחה ממשיכים בעסקה החדשה כפי שהיו.

נסים זאב: בתום-לב, הצרכן מסכים להתקשר, בעקבות אותו פיתוי, עם העוסק לתקופה מוגבלת, אבל הוא לא מעלה על דעתו שבתום התקופה באופן אוטומטי החוזה מתחדש.

נסים זאב: לכן, יש צורך ליידע אותו כמה חודשים קודם.

נסים זאב: כמו כן, כפי שנאמר בהצעת החוק, לאחר שישה חודשים, חשוב שהצרכן ידע כמה שילם, על מה שילם וגם מתי מסתיימת אותה תקופה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אם נתבונן לעומקם של דברים - והממשלה בהחלט תומכת בצרכן ומבינה אותו – צורכי עמך ישראל מרובים, כמעט כולנו צרכנים, הלוא הממשלה קיצצה בקצבאות למשפחות ברוכות ילדים ומכרה איזו אשליה שמדובר בהידוק חגורה לתקופה מסוימת, אבל אנחנו רואים יותר ויותר את אותו הידוק חגורה, כשכל שנה יש גזירות חדשות.

נסים זאב: אנחנו חושבים שאולי עם הצעת התקציב תמו כל הגזירות הכלכליות, אבל במהלך השנה אנחנו רואים עוד ועוד חוסר התחשבות.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, בשבוע שעבר סיירנו באילת.

נסים זאב: ראש העיר אמר שהוא נכנס לאותה תוכנית עם משרד הפנים, כדי להתייעל.

נסים זאב: כשאומרים "להתייעל", אולי אנשים לא מבינים מה המשמעות.

נסים זאב: המשמעות היא פיטורי עשרות עובדים.

נסים זאב: בעיריית ירושלים, למשל, שהיא עיר גדולה, מדובר בפיטורי מאות עובדים.

נסים זאב: חייבים לפטר כמעט 1,000 עובדים כדי להתייעל וכדי להיכנס לתוכנית ההתייעלות של הממשלה.

נסים זאב: האם מישהו חשב לאן הולכים אותם עובדים?

נסים זאב: אבל, הדבר האבסורדי ביותר הוא גם עניין מתן הפיצויים לאותם עובדים.

נסים זאב: הוא אומר שהוא רוצה לעמוד בתוכנית, אבל לא נותנים לו את הכלים.

נסים זאב: הוא רוצה שייתנו את הפיצויים כדי לפצות את העובדים שעבדו כל כך הרבה שנים וכדי שהוא יוכל לעמוד באותה תוכנית.

נסים זאב: לכן, הממשלה, שכל כך חשוב לה להיטיב עם אותם צרכנים, כדאי שתתייחס לנקודות היותר רגישות בקרב הציבור הדל והעני.

חמי דורון: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

חמי דורון: חבר הכנסת טלב אלסאנע איננו נמצא, ולכן תם סדר הדוברים.

חמי דורון: אנחנו נעלה להצבעה בקריאה ראשונה את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 15) (עסקה לתקופה קצובה), התשס"ה–2004, של חברי הכנסת אורית נוקד ושאול יהלום.

חמי דורון: אנחנו מצביעים.

חמי דורון: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 6 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 15) (עסקה לתקופה קצובה), התשס"ה–2004, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

חמי דורון: ללא הפתעות, שישה חברי כנסת בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

חמי דורון: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת הכלכלה, על-פי תקנון הכנסת, להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

חמי דורון: תודה רבה.

חמי דורון: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/55).

חמי דורון: ]

חמי דורון: אנחנו נעבור להצעת חוק העמותות (תיקון מס' 5) (כשירות קטין להיות חבר בעמותה), התשס"ה–2004, של חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, קריאה ראשונה.

חמי דורון: תציג את הצעת החוק חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, בבקשה.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מבקשת את התמיכה שלכם בהצעה לתיקון חוק העמותות.

גילה פינקלשטיין: על-פי ההצעה, יאפשר החוק לקטין שמלאו לו 17 שנים להיות חבר בעמותה.

גילה פינקלשטיין: עד כה החוק התיר רק לאדם בגיר להיות חבר עמותה, לטעמי שלא בצדק.

גילה פינקלשטיין: הצעה כזאת מחויבת המציאות, בעיקר נוכח ריבוי העמותות במקומותינו.

גילה פינקלשטיין: במסגרת פעולתן הן עוסקות בקידום נושאים חינוכיים וחברתיים, נושאים שקשורים לנוער, נושאים שקשורים במישרין לגורלם של ילדים ובני נוער.

גילה פינקלשטיין: מעל מיליון וחצי ילדים בישראל הם חלק בלתי נפרד מאתנו, מכולנו, ללא הבדלי השקפה.

גילה פינקלשטיין: אנחנו לא יכולים להתעלם מהזכויות של הילדים, של בני-הנוער, להשמיע את דעתם בפורומים מכריעים מעין אלה.

גילה פינקלשטיין: יתירה מזאת, בצד זכותו של הילד לביטוי, מגולם בהצעה הזאת אחד היסודות המשמעותיים לפיתוח אחריות ומנהיגות בקרב בני-הנוער.

גילה פינקלשטיין: תכונות מהסוג הזה לא תתפתחנה אם לא תופקד ביד בני-הנוער החובה להחליט ולהשפיע על עתידם וגורלם.

גילה פינקלשטיין: ככל הניתן במסגרות הללו, עלינו לשלב את הדור הצעיר בהובלת מהלכים חברתיים, בייחוד כאשר הדבר אמור בהם, בילדים עצמם.

גילה פינקלשטיין: מובן שיש להפעיל שיקול דעת, אך המגמה הגורפת שהיתה עד כה בחוק איננה סבירה, ויש להגמיש אותה במידה רבה.

גילה פינקלשטיין: כהשלמה לשיתוף בני-הנוער בעמותות, מוצע עוד כי בני-הנוער המצטרפים לעמותות או מביעים את הסכמתם, יעשו זאת על דעתם האישית, בלי שיהיו כפופים להסכמה של נציגם.

גילה פינקלשטיין: כמו כן, ערך רב יש במסר שמקרינה ההצעה, שעל-פיה איננו רואים בילד מעמסה, טרחה, מטרד חלילה, אלא שותף לכל דבר, לכל דבר ועניין, ואנו לא רק מצהירים זאת אלא פועלים לשם כך.

גילה פינקלשטיין: כיושבת-ראש השדולה למען הילד, אני מודה למועצה הלאומית לשלום הילד על שיתוף הפעולה המלא בפעילות השדולה, ובייחוד על שיתוף הפעולה בגיבוש החוק הזה וחוקים אחרים ביוזמתי.

גילה פינקלשטיין: אני מבקשת את תמיכתם בהצעה החשובה, שנוגעת לשלומו ולטובתו של הילד במדינת ישראל.

גילה פינקלשטיין: תודה.

חמי דורון: תודה רבה.

חמי דורון: אני לא אקרא את שמות אלה שנרשמו לדיבור, מכיוון שהם חופפים כמעט לחלוטין לאלה שנרשמו לדיבור בהצעת החוק הקודמת, והם לא נמצאים באולם.

חמי דורון: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה; מהצדיקים שנותרו.

חמי דורון: אחריו – חבר הכנסת נסים זאב, אם לא תהיה לנו הפתעה ויבוא מישהו מהרשימה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק ראויה ואתמוך בה.

אריה אלדד: אינני בטוח שההצעה עצמה באמת דואגת לשלום הילד, כמו שהיא באה לענות על צורך אמיתי לשלב נוער מוקדם יותר מכפי שאנו נוהגים היום בקבלת החלטות ובחינוך לאזרחות טובה.

אריה אלדד: נדמה לי שלפני שניים-שלושה דורות, אנשים בני 17 לקחו אחריות מלאה לגורל עמם, השתתפו כחיילים, היו מעורבים כבר הרבה יותר במעגלי העבודה.

אריה אלדד: זכינו שאנחנו יודעים לחנך אותם יותר זמן, לתת להם לימודים והוראה לטווחים ארוכים יותר, אבל בכך גם יצרנו איזו חממה שמגינה עליהם באופן מלאכותי ממעורבות ושותפות בחברה, ולכן אני סבור שהצעת החוק הזאת ראויה ומתאימה.

אריה אלדד: צריך רק לזכור, שבעולם שבו אנחנו חיים, כאשר ילד בן 16 משכם מקבל אחריות לגורל עמו ולגורלנו אנו והולך ומתפוצץ בשוק הכרמל, לחשוב שנער בן 17 במדינת ישראל לא יכול להיות חבר בעמותה - זה בוודאי מתעלם מהמצב שבו אנחנו חיים.

אריה אלדד: תודה רבה.

חמי דורון: תודה רבה לחבר הכנסת אריה אלדד.

חמי דורון: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, קשה לי להתנגד לחברת הכנסת גילה פינקלשטיין, אבל אני בהחלט לא סבור שהצעת החוק באה להיטיב עם הילד, ואין בזה שום דבר מבחינת הדאגה לשלומו של הילד.

נסים זאב: ההיפך הוא הנכון.

נסים זאב: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, חשוב שתשמעי אותי, כי בדרך כלל אני לא אוהב דברים שאינם ממין העניין.

נסים זאב: אני בקיא בדיוק באחריות חברי העמותה, ואני רוצה לומר לך מה האחריות של חבר עמותה.

נסים זאב: אולי את חושבת על עמותה פשוטה של קבוצת נערים שרוצים להקים איזה ארגון, אבל כשאנחנו מדברים על עמותה רגילה, כאשר מאחורי אותה עמותה יש מוסדות ויש גם הרבה דברים בלתי חוקיים, למשל, חבר בעמותה יכול למצוא את עצמו נתבע על בנייה בלתי חוקית, כיוון שהוא חבר בעמותה של איזה מוסד מסוים שחרג בבנייה.

נסים זאב: את חושבת שילד בן 17 יכול לעמוד בבית-משפט?

נסים זאב: והיו דברים מעולם שצעירים לא ידעו על מה הם נתבעים ולמה הם באים לבית-משפט.

נסים זאב: האחריות היא כבדה מאוד.

נסים זאב: לפעמים חושבים שחבר עמותה או נשיא עמותה או יושב-ראש, זה רק חבר כבוד.

נסים זאב: ראיתי אנשים שזומנו לבית-משפט, אנשים חשובים שאפילו לא ידעו במה מדובר.

נסים זאב: העמותה עשתה איזו עבירה והם בכלל לא היו מודעים לה.

נסים זאב: איך את חושבת שאותו ילד בן 17 יבוא ויתגונן ויהיו לו גם הכלים להתגונן?

נסים זאב: הייתי אולי מסכים שנער יהיה חבר בעמותה, אבל לא חבר בהנהלת העמותה, כי חברי הנהלת עמותה נושאים באחריות - תפקידים כמו גזבר, יושב-ראש או מזכיר שנקראים חברי הנהלה - ובכל תביעה הם נקראים לסדר.

נסים זאב: אם שלומו של הילד חשוב בעינייך, אני בעד שהוא יהיה חבר בעמותה, אבל לא בהנהלת העמותה.

נסים זאב: אני מבין שהדיון יתקיים בוועדת הפנים ושם כדאי להביא את זה בחשבון.

חמי דורון: זה יועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

נסים זאב: אני חושב שזה נושא לוועדת הפנים.

נסים זאב: בכל מקרה, אני חושב שכדאי להביא את הנושא הזה בחשבון.

נסים זאב: תודה.

חמי דורון: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

חמי דורון: אני מניח שכל תיקון יוכל להיעשות בוועדה.

חמי דורון: אני מציע שתגיע לדיוני הוועדה, אני חושב שדבריך היו דברי טעם.

חמי דורון: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, כדאי לשים לב לעניין, יש טעם שנער בן 17 יהיה חבר עמותה, כי גם מצביעים לרשויות המקומיות בגיל 17, אבל אולי לא תפקידים סטטוטוריים בעמותה.

גילה פינקלשטיין: הכנסנו את זה.

חמי דורון: אני שמח לשמוע.

חמי דורון: אנחנו נפנה להצבעה.

חמי דורון: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה - 6 נגד - אין נמנעים - אין ההצעה להעביר את הצעת חוק העמותות (תיקון מס' 5) (כשירות קטין להיות חבר בעמותה), התשס"ה–2004, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

חמי דורון: בעד - 6, אין מתנגדים ואין נמנעים.

חמי דורון: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, והיא תועבר להכנה לקריאה שנייה וקריאה שלישית בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

חמי דורון: בכך תם סדר-היום.

חמי דורון: ישיבת הכנסת נעולה.

חמי דורון: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, כ"ו בחשוון, 10 בנובמבר 2004, בשעה 11:00.

חמי דורון: תודה.