ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-ותשעים-ושש של הכנסת השש-עשרה, 2005-11-30 00:00

אורי אריאל: הצעה לסדר-היום 20

אהוד אולמרט: שמואל הלפרט (אגודת ישראל - יהדות התורה והשבת): 23

אהוד אולמרט: חמישים-ושמונה שנה להחלטת האו"ם מיום 29 בנובמבר 1947 25

צבי הנדל: הצעה לסדר-היום 30

צבי הנדל: מאיר פרוש (אגודת ישראל - יהדות התורה והשבת): 30

נסים זאב: הצעות לסדר-היום 34

בנימין אלון: הצעות לסדר-היום 43

זהבה גלאון: אופיר פינס-פז (העבודה - מימד - עם אחד): 46

עסאם מח'ול: הצעה לסדר-היום 58

דני נוה: הצעות לסדר-היום 62

בנימין אלון: מאיר פרוש (אגודת ישראל - יהדות התורה והשבת): 64

ג'מאל זחאלקה: הצעה לסדר-היום 68

נסים זאב: הצעה לסדר-היום 72

יעקב אדרי: הצעה לסדר-היום אבטחת גני-הילדים ובתי-הספר 75

רוחמה אברהם-בלילא: הצעה לסדר-היום 77

רוחמה אברהם-בלילא: גאלב מג'אדלה (העבודה - מימד - עם אחד):

רוחמה אברהם-בלילא: 87

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הצעה לסדר-היום 89

עסאם מח'ול: הצעה לסדר-היום 97

רוחמה אברהם-בלילא: הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 34) (סמכות נציב קבילות הציבור), התשס"ו-2005 102

מל פולישוק-בלוך: שאילתות בעל-פה

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום, כ"ח חשוון התשס"ו, 30 בנובמבר 2005, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו פותחים בשאילתות בעל-פה.

יולי יואל אדלשטיין: סגנית שר הפנים תשיב על שאילתא בעל-פה מס' 311 מאת חבר הכנסת אריה אלדד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלדד, נא להיצמד לנוסח השאילתא הכתובה.

אריה אלדד: גברתי סגנית השר, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, נודע לי כי בשל ההתנתקות נוצר מצב שבו מפוני גוש-קטיף אינם רשומים בספר הבוחרים ולא יוכלו להצביע בבחירות הקרבות.

אריה אלדד: רצוני לשאול: 1.

אריה אלדד: האם הידיעה נכונה?

אריה אלדד: 2.

אריה אלדד: אם כן - מה ייעשה כדי שאזרחים אלו יוכלו להצביע ביום הבחירות?

רוחמה אברהם-בלילא: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש.

רוחמה אברהם-בלילא: 1-2.

רוחמה אברהם-בלילא: בתשובה על שאלתך, שאלה חשובה מאוד, אני עונה כך: הידיעה כי מפוני גוש-קטיף אינם רשומים בספר הבוחרים ולא יוכלו להצביע בבחירות אינה נכונה.

רוחמה אברהם-בלילא: מפוני הגוש אכן רשומים בספר הבוחרים, אך עקב שינוי כתובתם התעוררה בעיה בשיוכם לקלפי הקרובה למקום מגוריהם העכשווי.

רוחמה אברהם-בלילא: חשוב להדגיש, ואני אומרת את זה בפה מלא, זכותם הבסיסית כאזרחי ישראל הדמוקרטית להצביע בבחירות איננה מוטלת בספק.

רוחמה אברהם-בלילא: מסיבות אידיאולוגיות או פרקטיות החליטו חלק ממפוני הגוש שלא להודיע למשרד הפנים על כתובתם החדשה.

רוחמה אברהם-בלילא: נוצר מצב שבו אזרח אשר התגורר בגוש עד הפינוי וכתובתו ברישומים נותרה כפי שהיא, אינו יכול להצביע בקלפי הקרובה למקום מגוריו החדש.

רוחמה אברהם-בלילא: משרד הפנים ער לבעיה החדשה שנוצרה ופועל לתקנה.

רוחמה אברהם-בלילא: הממונה על הבחירות במשרד פועל בימים אלה, בשיתוף ועדת החוקה של הכנסת, על מנת לחוקק הוראת שעה שתאפשר לאזרחים מפוני גוש-קטיף להצביע בכל חלקי הארץ.

רוחמה אברהם-בלילא: לצורך העניין, בכוונת המשרד להשתמש בקלפיות מיוחדות המוגדרות "קלפיות נגישות למוגבלי ניידות".

רוחמה אברהם-בלילא: החוק מתיר לכל אזרח להצביע בקלפיות אלו, כ-1,200 במספר, שיחולקו בכל רחבי הארץ, ללא קשר למקום מגוריו.

רוחמה אברהם-בלילא: המשרד עומד על כך שיימצא פתרון לבעיה הטכנית עד למועד הבחירות, אם בחקיקה ואם בדרך אחרת.

רוחמה אברהם-בלילא: כמו כן, אני מדגישה שמינהל האוכלוסין יצא בימים הקרובים בקריאה מיוחדת, הן בתקשורת הכתובה והן בתקשורת האלקטרונית, שתושבי גוש-קטיף יעדכנו את כתובתם, גם אם היא זמנית, ובכך יתאפשר שילובם בקלפיות הקרובות למקום מגוריהם על-פי הכתובת שתעודכן.

רוחמה אברהם-בלילא: עם זאת, על-פי חקיקת הוראת שעה, תתאפשר לתושבי גוש-קטיף לשעבר להצביע בקלפיות מיוחדות בכל רשות ובכך לממש את זכותם הדמוקרטית לבחור.

רוחמה אברהם-בלילא: במשרד הפנים ייפתח באמצע דצמבר מרכז מידע שייתן הכוונה לציבור הרחב בנושאים השונים הקשורים לבחירות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לסגנית השר.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת אריה אלדד, ואחריו - לחבר הכנסת דהאמשה.

אריה אלדד: גברתי, העניין של הכתובת הוא לא טריוויאלי, משום שאדם שגר במלון אין לו כתובת.

אריה אלדד: זה לא שהם מסרבים מטעמים אידיאולוגיים.

אריה אלדד: מאות משפחות גרות בבית-מלון, אבל המלון איננו כתובתם ואין להם כתובת.

אריה אלדד: זה לא שהם מסרבים להודיע על כתובתם, פשוט אין להם.

אריה אלדד: החלק הציני בהודעה של משרד הפנים הוא ממש בלתי נסבל.

אריה אלדד: מה זה מוגבלי ניידות?

אריה אלדד: האנשים האלה היו קבועים במקומם, מי שהפכה אותם לניידים, לפליטים, זאת ממשלת ישראל, ועכשיו קוראים להם מוגבלי ניידות?

אריה אלדד: אני מציע שלפחות בעניין הזה לא יהפכו אותם לנכים, אלא יאפשרו להם להצביע כמו ששוטרים וחיילים מצביעים במדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי סגנית השר, יש שאלות נוספות, תעני לכולם יחד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, גברתי סגנית השר, אנחנו יודעים שכל השנים היו בעיות בקשר לאפשרות של הצבעת הפזורה, בנגב במיוחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האנשים האלה הם לא עקורים, ובעזרת השם אף פעם לא יהיו עקורים, אף שיש מי שרוצה לעקור אותם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם אזרחים, הם לא חטאו שום חטא, לא קרה שום שינוי במצבם, אבל עד היום חלקם הגדול חייבים לרוץ 100-150 קילומטרים לפעמים כדי להגיע לקלפי, ועל-פי רוב הם מוותרים על התענוג הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם לא יכולים להגיע ולהצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה יעשה משרדך כדי שהבעיה הזאת אכן תיפתר והאזרחים האלה יוכלו למלא את זכותם, גם את חובתם, לדעתי, להשתתף בבחירות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: סגנית השר, בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: אינני רוצה להיכנס, אדוני היושב-ראש, לפולמוסים ציניים ולהגדרות כאלה ואחרות, כפי שחלק מחברי חברי הכנסת עושים.

רוחמה אברהם-בלילא: משרד הפנים, אנחנו, ערים לבעיה הזאת של העדר כתובת.

רוחמה אברהם-בלילא: בראש ובראשונה, אותם תושבים אכן רשומים בספר הבוחרים.

רוחמה אברהם-בלילא: אף אחד, חבר הכנסת אלדד, לא מחק אותם, הם אכן רשומים.

רוחמה אברהם-בלילא: אשר לבעיה הטכנית שנוצרה, וזה אומר כתובת, אני סבורה שנתנו פתרון הולם.

רוחמה אברהם-בלילא: אם זאת כתובתם בימים הקרובים, גם עם עצם בחירתם להתגורר במלון ככתובת זמנית לחלוטין, הם יוכלו להצביע ולממש את זכותם בקלפי הקרובה.

רוחמה אברהם-בלילא: מעבר לזה, אנחנו מאפשרים דברים נוספים על מנת להקל על אותו ציבור, שכרגע נמצא בבעיה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומרת לך, כל אזרח אשר ימצא לנכון לממש את זכותו הדמוקרטית, יוכל לממש אותה.

רוחמה אברהם-בלילא: אשר לסוגיה שהעלית, חבר הכנסת דהאמשה, אני לא יכולה לענות לך כרגע.

רוחמה אברהם-בלילא: אשמח אם תגיש שאילתא כתובה, אבדוק את העניין הזה, ואז אוכל להשיב לאדוני ביתר רצינות.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי סגנית השר.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן השאילתות לסגנית שר הפנים, חברת הכנסת רוחמה אברהם.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לשאילתות לשר הביטחון.

יולי יואל אדלשטיין: המשיב הוא סגן שר הביטחון, חבר הכנסת בוים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: נפתח בשאילתא של חבר הכנסת חמי דורון, שמספרה 310.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דורון, נא לקרוא את השאילתא.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, פורסם כי צה"ל חייב מיליוני שקלים לרשויות המקומיות בגין ארנונה, וכי הוא אינו נותן אפשרות להיכנס לבסיסים ולהעריך את גובה הארנונה.

חמי דורון: ברצוני לשאול: 1.

חמי דורון: האם אתם מסכימים על הנתונים כפי שפורסמו לגבי גובה החובות?

חמי דורון: 2.

חמי דורון: מדוע לא מצאו פתרונות הולמים והסדירו את העניין במשך שנים?

חמי דורון: 3.

חמי דורון: מה מתכוון משרדך לעשות בנדון?

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דורון.

יולי יואל אדלשטיין: סגן שר הביטחון, בבקשה.

זאב בוים: 1-3.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת חמי דורון, משרד הביטחון משלם ארנונה לרשויות על-פי חוק.

זאב בוים: היקף התשלום עומד על כ-300 מיליון שקלים בשנה.

זאב בוים: מדי פעם מועלות דרישות מצד רשויות להעלאת תשלומי הארנונה על מנת להגדיל את תקציב הרשויות.

זאב בוים: לעניין זה נציין כי לא נכון להציג כל דרישה כזאת כ"חוב", ולראיה, בשנת 2004 הגישו רשויות שונות תביעות בהיקף של כ-470 מיליון שקל, שכולן נסגרו בסופו של דבר במשא-ומתן עם הרשויות על היקפים קטנים בהרבה.

זאב בוים: בממוצע, הסכום שנקבע בפשרה עומד על 10%-20% מגובה התביעה המקורית, מה שמבטא בעצם את העובדה שהרשויות דורשות דרישות מוגזמות או מנופחות אך ורק לצורכי משא-ומתן מול משרד הביטחון.

זאב בוים: לעניין המדידות בשטחי הבסיסים הצבאיים - משרד הביטחון וצה"ל מבצעים מדידות של המבנים במחנות לצורכי ארנונה באמצעות מודדים מוסמכים ו/או באמצעים טכנולוגיים מתקדמים, והממצאים האלה מדוּוחים לרשויות.

זאב בוים: בדרך כלל לא ניתן להכניס מודדים למחנות עקב בעיות ביטחון שדה ומשיקולים ביטחוניים נוספים.

זאב בוים: עם זאת, משרד הביטחון מפעיל שיקול דעת ובמקומות מסוימים הוא מאפשר כניסה של מודדים למחנות.

יולי יואל אדלשטיין: האם יש שאלה נוספת?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דורון, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו - חברי הכנסת יעקב מרגי ואורי אריאל.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן שאלות נוספות.

חמי דורון: אדוני סגן השר, אתה עצמך אמרת שמשרד הביטחון מנהל משאים-ומתנים עם הרשויות המקומיות; דע לך שהאזרח הרגיל לא יכול לנהל משאים-ומתנים עם הרשויות המקומיות על גובה הארנונה שלו - זו הנקודה הראשונה.

חמי דורון: יש פה פריווילגיה גדולה מאוד, וזה לא פלא שהרשויות המקומיות נמצאות במצב שהן נמצאות, כאשר הן לא מקבלות ממשרדי הממשלה את מה שמגיע להן.

חמי דורון: אגיד לך יותר מזה, על בסיס טענתך שהארנונה שולמה.

חמי דורון: לפני כשנה ומחצה הייתי בסיור של ועדת החוץ והביטחון במיפקדת חיל הים בחיפה, והוצגה בפנינו התמונה התקציבית שלהם.

חמי דורון: בין היתר, צדה עיני את השורה של תשלום x כסף עבור ארנונה על מתקני חיל הים בנמל חיפה.

חמי דורון: שאלתי את מר מצנע, מי שהיה חבר הכנסת ובעבר ראש עיריית חיפה: חבר הכנסת מצנע, האם אתה קיבלת אי-פעם תשלום ארנונה ממשרד הביטחון עבור חיפה?

חמי דורון: והוא אמר לי: לא.

חמי דורון: זה סכום של 2 מיליוני שקלים בערך שמשרד הביטחון מצד אחד מחייב את חיל הים, ומצד שני, נראה שהוא עושה עם הכסף דברים אחרים.

חמי דורון: עובדתית, אמר מצנע, כמי שהיה ראש העירייה, הוא לא קיבל.

חמי דורון: אני יודע את הדברים מעוד ראשי רשויות שבתחומן נמצאים בסיסים.

חמי דורון: בנושא המדינה, אני - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דורון, זו אמורה היתה להיות שאלה נוספת ולא נאום.

יעקב מרגי: מה זה?

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, אשים סימן שאלה בסוף דברי, וזו תהיה שאלה.

יולי יואל אדלשטיין: כן, אבל עדיין דבריך צריכים להיות קצרים.

חמי דורון: אני מבקש, כי זה דבר שנמשך הרבה מאוד שנים, וכל פעם מתחמקים, ומשרד הביטחון והצבא מתחמקים מתשלום הארנונה האמיתית שבה הם חייבים.

חמי דורון: לא יכול להיות שמסיבות ביטחון לא יהיה אפשר למדוד את המבנים בבסיסים, אבל באותה נשימה, כדי לנקות את הבסיסים, אתם מכניסים פלסטינים.

חמי דורון: זה לא עולה בדעתי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו - חבר הכנסת אורי אריאל.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, מכובדי סגן השר, מעניין לעניין באותו עניין.

יעקב מרגי: הייתי רוצה לנצל את ההזדמנות לשאול את כבוד סגן השר: האם יש התקדמות בתוכנית עיר הבה"דים בנגב?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני סגן שר הביטחון, מדוע מפלה מערכת הביטחון את כל הרשויות ביש"ע לעומת שאר הרשויות במדינת ישראל?

אורי אריאל: האם אין בסיסים ביהודה ושומרון?

אורי אריאל: האם אי-אפשר למדוד אותם?

אורי אריאל: האם לא מפנים שם זבל, או מה?

אורי אריאל: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: סגן השר ישיב.

זאב בוים: חברי הכנסת, לשאלות שנשאלו אגיד כך: חבר הכנסת חמי דורון, אתה רוצה תשובה או שהנאום שלך הספיק לך?

חמי דורון: לא.

חמי דורון: אני מבקש תשובה.

זאב בוים: תודה רבה.

זאב בוים: אם כך, נא להקשיב.

זאב בוים: זה לא עניין שהרשויות לא מקבלות את מה שמגיע להן.

זאב בוים: הן טוענות על מה שהן מקבלות שהוא לא מספיק.

זאב בוים: ואז הן מעלות דרישות.

זאב בוים: כפי שאמרתי, הן מעלות דרישות לצורך משא-ומתן.

זאב בוים: בדרך כלל, או שמסתבר שהדרישות מופרכות מלכתחילה, או שיש צדק מסוים, אבל בדרך כלל, כפי שאמרתי, משאים-ומתנים כאלה נגמרים ב-10% או 20% לכל היותר מהדרישה.

זאב בוים: לא מתחמקים ממדידות.

זאב בוים: המדידות נעשות.

חמי דורון: - - -

זאב בוים: שמעתי אותך, אבל תקשיב לי.

זאב בוים: אינך יכול להעיר הערות ציניות על עבודת פלסטינים בניקוי בסיסים.

זאב בוים: זה לא שייך לעצם העניין.

זאב בוים: אמרתי שיש מקומות שבהם רשויות נכנסות ומודדות, ויש מחנות שלא ניתן להכניס אותן.

זאב בוים: אנחנו מודדים, והמדידה בעצם נמסרת לידיעת הרשויות.

זאב בוים: לגבי הדוגמה של חיפה, אולי אעיר עוד משהו, וייתכן שזה העניין, ואינני בטוח.

זאב בוים: גם בחיפה וגם באשדוד יש שטחים ששייכים למשרד הביטחון, ומבחינה זאת שטחי הנמל הם שטחים אקסטריטוריאליים, לפי מיטב ידיעתי, שלא שייכים לעירייה.

חמי דורון: אגיד לך שוב - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דורון, אתה שמעת את התשובה.

יולי יואל אדלשטיין: מספיק.

זאב בוים: לשאלת חבר הכנסת מרגי, ההתקדמות היא בעיקרה בטיפול ברמת-חובב.

זאב בוים: אתה ודאי יודע שהחלטה של ממשלת ישראל התלתה או תלתה את הטיפול בשפכים, במפגעים בעצם, של רמת-חובב כתנאי להקמת עיר הבה"דים במקום המסוים בצומת הנגב.

זאב בוים: יש התקדמות גדולה.

זאב בוים: אני עצמי ביקרתי לפני כחודשיים ברמת-חובב ועקבתי אחר התקדמות הטיפול בשפכים - והייתי אומר שבאמת זו הפעם הראשונה אחרי הרבה מאוד שנים שנעשה טיפול שורש בעניין השפכים על-ידי המפעלים שם.

זאב בוים: ועדה מיוחדת של פרופסור אבישי ברוורמן סיימה עכשיו את עבודתה לגבי השאלה לאן להוליך את השפכים, וגם זו סוגיה כבדה.

זאב בוים: משרד הביטחון, קרוב לוודאי בתחילת 2006, קרי, בסוף חודש ינואר-פברואר, יחליט אם בהתאם לכך יש אפשרות להקים את עיר הבה"דים בצומת הנגב או בחלופות, שגם הן קיימות אם המפגעים לא יוסרו.

זאב בוים: אשר לשאלת חבר הכנסת אורי אריאל, אני מודה שאינני יודע על מצב מיוחד שקיים ביש"ע.

זאב בוים: אני מטיל ספק בכך בהכירי את הבעיות של הרשויות המקומיות - ואני מעריך שראשי הרשויות המקומיות ביש"ע בוודאי עומדים על זכותם לקבל את הארנונה אם זכות כזאת קיימת, אלא אם כן נוהג שם משטר אחר על-פי החוק הישראלי.

זאב בוים: אני לא יודע להגיד לך בדיוק.

זאב בוים: אני מוכן לבדוק את זה, ואחזיר לך תשובה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן התשובה על שאילתא זו.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו חוזרים לשאילתא שמספרה 309:

יולי יואל אדלשטיין: רכש תחמושת מארצות-הברית - מאת חבר הכנסת אפרים סנה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אפרים סנה, נא לקרוא את השאילתא.

אפרים סנה: אדוני סגן שר הביטחון, לפי מידע שבידי, הזמין משרד הביטחון מארצות-הברית תחמושת 120 מ"מ קינטית לטנקים.

אפרים סנה: ביצועי תחמושת זו נחותים בהרבה מבחינת הדיוק, הטווח והבטיחות מתחמושת כזאת המיוצרת על-ידי תע"ש.

אפרים סנה: רצוני לשאול: 1.

אפרים סנה: האם המידע נכון?

אפרים סנה: 2.

אפרים סנה: אם כן - האם מוכן השר להורות על רכישת תחמושת זו מתוצרת הארץ ולא מתוצרת ארצות-הברית?

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת סנה.

יולי יואל אדלשטיין: כבוד סגן שר הביטחון, בבקשה.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת סנה, הקיצוץ בתקציב השקלי מחייב, כמובן, סדר עדיפויות והכרעה בין הרצון לייצר בארץ לבין הצורך לשמר ייצור נושאים אסטרטגיים.

זאב בוים: במטרה לשמור על קו ייצור של תחמושת 120 מ"מ מבצעית, הוכנה תוכנית בשיתוף תע"ש וצה"ל, להעביר לארצות-הברית, בשיתוף עם חברת GD-OTS, את קו ייצור תחמושת האימונים, כך שנוכל לשמור באופן יציב את ייצור התחמושת המבצעית בארץ.

זאב בוים: האילוץ התקציבי ולוח הזמנים הנדרש להעברת הידע ובניית קו ייצור ב-GD-OTS הביאו לתוכנית לייצור תחמושת אימונים בשנים הבאות כדלקמן, ואני מפרט לך את התוכנית: ב-2005 הייצור יהיה בתע"ש, כלומר, הרכישה היא רכישה של התחמושת הקינטית מתע"ש; ב-2006, גם כן ייצור מתע"ש, כלומר הרכישה היא מתוצרת תע"ש; ב-2007 - רכש בכספי סיוע של תחמושת אימונים בארצות-הברית על-פי מפרט אמריקני.

זאב בוים: לכך התכוונת כשדיברת על מידת היעילות של התחמושת הזאת; ב-2008 - ייצור בארצות-הברית על-פי מפרט ישראלי - על-פי אותה העברת מידע מתע"ש לתעשיית GD-OTS.

זאב בוים: היקף העסקה הוא 7.7 מיליוני דולר סיוע, ומדובר ב-9,660 פגזים.

זאב בוים: איכות התחמושת האמריקנית נבדקת בימים אלה בניסויים הנערכים על-ידי צה"ל.

זאב בוים: באותה שנה שבה נרכוש אותה, אם נרכוש, ב-2007 - כל החלטה לרכוש תחמושת על-פי מפרט אמריקני מותנית בתוצאות הניסויים ובהחלטת צה"ל שאכן הפגז האמריקני הקינטי למטרת אימונים עומד בדרישות סף לאימון יחידות צה"ל.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת אפרים סנה.

אפרים סנה: אדוני סגן השר, לא בכדי שאלתי את השאלה הזאת.

אפרים סנה: מונחים לפני, כפי שוודאי מונחים לפניך, הממצאים של המבחנים האלה שנעשו לתחמושת האמריקנית, וביצועיהם נחותים בעליל מהביצועים של התחמושת שלנו – כפי שאמרתי וציינתי זאת בנוסח השאילתא - גם בטווח, גם בדיוק, וגם, ומבחינתנו זה הכי גרוע, בבטיחות, חס ושלום.

אפרים סנה: הייצור והכסף יהיו בטקסס, ותאונת האימונים תהיה ברמת-הגולן עם חיילים שלנו.

אפרים סנה: לכן אני שואל את השאלה הזאת: למה לקנות שם, כאשר התע"ש במשבר?

אפרים סנה: התע"ש ממילא צריכה לקבל כסף מהמדינה.

אפרים סנה: בואו ונקנה מהתע"ש.

אפרים סנה: במקום לתת מענקים, את ההזמנה הזאת נעשה מתע"ש.

אפרים סנה: בתשובתך אתה חשפת פן אחר.

אפרים סנה: צר לי ששר האוצר מנמנם, אבל הוא גם צריך להיות ער לדבר הזה.

אפרים סנה: זה היה wake up call.

אפרים סנה: סגן השר, בדבריך אתה חשפת - - -

אהוד אולמרט: מה קרה לך?

אהוד אולמרט: בסך-הכול גירדתי מתחת לאישון עיני הימנית.

אפרים סנה: אם כך, אני מתנצל.

אהוד אולמרט: אני יכול לחזור על כל מה שאמרת.

אפרים סנה: אין בוחן שינון.

יולי יואל אדלשטיין: ממלא-מקום ראש הממשלה, אין שום איסור מפורש בתקנון לנמנם במליאה, כך שההערות האלה של חבר הכנסת אפרים סנה מיותרות לגמרי.

אהוד אולמרט: בדרך כלל, יכול להיות שזה אפילו יתרון מסוים, אבל כאשר חבר הכנסת סנה שואל שאלה וסגן שר הביטחון בוים משיב על השאילתא, זה מעורר אותך.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן בהלכות שינה במליאה.

אילן שלגי: היה עורך-דין שאמר:

אילן שלגי: קודם כול - אני מכחיש, ושנית - כבר התעוררתי.

אפרים סנה: אני רוצה לומר שני דברים בעקבות תשובתו הראשונה של סגן שר הביטחון.

אפרים סנה: בתחמושת 120 מ"מ לטנקים, ישראל היא המדינה המובילה בעולם.

אפרים סנה: להעביר את הידע הזה החוצה זה לוותר, מבחינה כלכלית, על נכס ליצוא ביטחוני.

אפרים סנה: זה לא תת-מקלע "עוזי" עם קת מעץ.

אפרים סנה: זו פסגת הטכנולוגיה של תחמושת הטנקים בעולם.

אפרים סנה: למה למסור זאת?

אפרים סנה: דבר נוסף - - -

יולי יואל אדלשטיין: אבל, שאלה קצרה, כי זה כבר נאום ולא שאלה.

אפרים סנה: אם אני הייתי צריך לנאום על התע"ש מעל הדוכן, תאמין לי שהייתי יודע מה להגיד.

אפרים סנה: אני רוצה לסיים.

אפרים סנה: דבר אחרון, מצב תע"ש היום, כאשר העובדים והגמלאים במשך חודשים רבים לא מקבלים משכורת, ממה הוא נובע?

אפרים סנה: בדיוק - - -

חיים כץ: איפה עמיר פרץ?

חיים כץ: עסוק בפוליטיקה.

חיים כץ: למה הוא לא ייצג אותם?

חיים כץ: למה הוא לא היה בדיונים בוועדה אז?

חיים כץ: איפה עמיר פרץ בנושא תע"ש?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים כץ, הנקודה ברורה.

חיים כץ: איפה הוא היה?

חיים כץ: איפה עמיר פרץ?

חיים כץ: פגז.

חיים כץ: חוץ מלעשות מיפקד, מה הוא עשה שם בתע"ש?

אפרים סנה: חבר הכנסת חיים כץ, בניגוד - - -

חיים כץ: הוא לא היה בוועדה, הוא לא היה בדיונים, הוא לא בא לעזור לגמלאים שם.

חיים כץ: הוא עשה מיפקד.

אפרים סנה: בניגוד למתי מעט אחרים, חבר הכנסת עמיר פרץ ואני באותה מפלגה, ולכן כאשר אני מדבר פה, אני מדבר בשם כולנו.

אפרים סנה: הנקודה היא - שר האוצר מודע לבעיות התע"ש.

אפרים סנה: לו היינו מזמינים יותר בחטיבת התחמושת הכבדה הזמנות לצה"ל ולא היינו נותנים לאחרים לייצר את זה, היה קל יותר את אותה החטיבה הבעייתית בתע"ש, מבחינה עסקית, להעמיד על הרגליים.

אפרים סנה: אתם - וזה נוסח השאילתא - עושים בדיוק להיפך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת אפרים סנה על הנאום הקצר.

יולי יואל אדלשטיין: סגן שר הביטחון, בבקשה.

זאב בוים: קודם כול, הבעיות של תע"ש בחלקן באמת נובעות מכך שאנחנו מוגבלים בתקציב בהזמנות, לרבות בדברים שתע"ש מייצרת, והיא מובילה, כפי שאתה אמרת, בכמה תחומים מול כל מקום אחר.

זאב בוים: בעיית תקציב הביטחון ידועה.

זאב בוים: את האיזון הנכון, מבחינת מערכת הביטחון, בין כספי סיוע לבין כסף שקלי אתה ודאי יודע היטב.

זאב בוים: זה נכון שאם היינו מסוגלים, יכולים, לקחת יותר ולקנות בשקלים מתוך התע"ש מה שהיא יכולה להציע, ודאי שלא היתה מתעוררת הבעיה הזאת.

זאב בוים: בכל זאת, הבעיה הזאת מתעוררת על רקע בעיית תקציב.

זאב בוים: זה שאתה אומר שבראייה כללית של המשק הישראלי, באיזה מקום כן ראוי לקנות יותר מתע"ש כדי לייצב את מצבה ועל-ידי כך לחסוך ממקורות אחרים בתוך התקציב של מדינת ישראל, שבה, בגלל החולשה או הקשיים בתע"ש צריך כל פעם להזרים עוד כספים, גם זה נכון.

זאב בוים: אלא מה?

זאב בוים: בסוף זה לא רק העניין הזה של הרכישה.

זאב בוים: בעיית התע"ש - ואתה יודע טוב מאוד - היא הרבה יותר - ואנחנו לא ניכנס פה לעניין, זו לא רק בעיה של הרכישות וכמה רוכשים, אלא יש גם בעיות מסוג אחר, בעיות של ניהול ובעיות של עובדים.

זאב בוים: אלה בעיות הרבה יותר גדולות.

זאב בוים: לגבי העניין הזה של ההכנסות ממכירות, אין לי ויכוח אתך.

זאב בוים: אבל במציאות שבה אנחנו נמצאים, ועכשיו אני מדבר באופן קצת יותר צר ומנקודת ראות רק של מערכת הביטחון, אני רוצה לומר עוד הפעם: קודם כול, בשנת 2005, שכבר הסתיימה או מסתיימת עכשיו, ובשנת 2006 הבאה עלינו לטובה אנו רוכשים קודם כול מתע"ש.

זאב בוים: עניין טיב התחמושת נבדק.

זאב בוים: אם לא יעמוד בדרישות - למה אני מציין את זה?

זאב בוים: כי באמת אנחנו בודקים.

זאב בוים: הנתונים הראשונים של הבדיקות הם לא מי-יודע-מה.

זאב בוים: אם לא יעמדו בסטנדרטים של ביטחון באימונים, של בטיחות, ומבחינה מבצעית, של הכשרת החיילים הנדרשת לפעילות המבצעית - לא ירכשו את זה - - -

אפרים סנה: אתה משיב לי על הסעיף השני בחיוב.

אפרים סנה: אם המידע נכון והנתונים אכן כך, לא נקנה.

זאב בוים: - - - אז בשנת 2007 לא נקנה את התחמושת האמריקנית.

אפרים סנה: תודה רבה.

זאב בוים: לעומת זאת, ב-2008, וזה לוח הזמנים של יישום העברת הידע הזה, שזה עניין אחר, וזה מה שאתה ציינת עכשיו לגבי מידת התבונה שבהעברת הידע.

זאב בוים: העברת הידע הזאת תאפשר לרכוש בכספי סיוע אצל המפעל האמריקני, על-פי המפרט הישראלי.

זאב בוים: עד 2008 הם יתאימו את עצמם לייצור על-פי המפרט הישראלי.

אפרים סנה: שנת התורפה היא 2007?

זאב בוים: שנת התורפה היא 2007.

זאב בוים: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לסגן שר הביטחון, חבר הכנסת זאב בוים.

יולי יואל אדלשטיין: יש שאילתא נוספת, לשר האוצר, בנושא תגמולים לאלמנות צה"ל, והשואל הוא חבר הכנסת אילן שלגי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אילן שלגי, נא לקרוא את השאילתא, ושר האוצר בינתיים יעלה לדוכן הנואמים.

אילן שלגי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברות וחברי הכנסת, הממשלה מציעה בחוק ההסדרים, כי אלמנת צה"ל החיה עם ידוע בציבור תיחשב נשואה, ובכך תפסיד את התגמולים המשולמים על-ידי משרדך.

אילן שלגי: רצוני לשאול: 1.

אילן שלגי: מה הוא מספרן של אלמנות צה"ל, וכמה מהן נשואות?

אילן שלגי: 2.

אילן שלגי: כיצד יוודא משרדך מי מהאלמנות חיה עם ידוע בציבור, בלי לפגוע בפרטיותן?

אילן שלגי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת שלגי.

יולי יואל אדלשטיין: כבוד שר האוצר, בבקשה.

אהוד אולמרט: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת שלגי הנכבד, חברי הכנסת, 1.

אהוד אולמרט: מדובר בכ-4,000 אלמנות לא נשואות, בהן 665 אלמנות עם ילדים עד גיל 24 ו-3,226 אלמנות ללא ילדים או שילדיהן מעל גיל 24.

אהוד אולמרט: המספרים כמובן ניתנים לנו על-ידי מערכת הביטחון.

אהוד אולמרט: על-פי הערכת משרד הביטחון וארגון אלמנות צה"ל, כמחצית ממספר זה חיות עם ידוע בציבור.

אהוד אולמרט: 2.

אהוד אולמרט: התשובה שנמסרה על-ידי משרד הביטחון היא, שבכוונתם לפנות לאלמנות ולבקש שימסרו תצהירים, ועל-פי זה הן יוכלו לקבל תשובה.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת אילן שלגי.

אילן שלגי: שאלתי - אולי החשובה ביותר, אדוני השר - האם האוצר מתכוון לעמוד על הדרישה כפי שהיא מופיעה בהצעת ההסדרים, כי אומנם האלמנה תיחשב נשואה לעניין התגמולים.

אילן שלגי: בהזדמנות זו אני רוצה גם להעיר, שמן הראוי היה גם שלא לקחת את התגמולים מן האלמנה שנישאת, אבל כעת מגמת האוצר - לפחות לכאורה, על-פי ההצעה הזאת - היא להחמיר, וגם כל אותן אלמנות שחיות עם ידוע בציבור, גם הן תיפגענה ותישלל מהן הקצבה.

אילן שלגי: אנחנו צריכים לזכור שבהרבה מאוד מקרים גם אותו בן-זוג הוא בעל משפחה קודמת, ילדים שהוא צריך לשאת במזונותיהם או לסייע בגידולם.

אילן שלגי: האלמנה - בין שהיא נשואה ובין שאינה נשואה - ילדיה שלה, שהם ילדיו של חלל צה"ל, כאשר הם עוברים את גיל 21, ובנתונים מסוימים 24, האם עדיין תרצה לסייע לילדיה בלימודים, ברכישת מקצוע, והתלות שלה בבן-הזוג שאיננו אביהם של הילדים איננה רצויה.

אילן שלגי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת אורי אריאל.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן - חבר הכנסת גפני.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, ממלא-מקום ראש הממשלה, חברי חבר הכנסת יצחק כהן ואנוכי הגשנו הצעת חוק שלפיה גם אלמנה נשואה תקבל את התגמולים.

אורי אריאל: אני מרשה לעצמי להניח שהבית הזה - אולי בכנסת הבאה, אם זה לא יהיה בכנסת הזאת - יאשר חוק כזה כי הוא צודק, למרות עלותו.

אורי אריאל: האם שר האוצר תומך בחוק הזה?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: השאלה ברורה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה גפני, ולאחר מכן שר האוצר ישיב לכל השואלים.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אדוני שר האוצר, אנחנו הנחנו - אני חושב בכנסת הארבע-עשרה - הצעת חוק, והיא גם עברה בהסכמת שר הביטחון, כדי לתגמל את הנשים שעליהן דיבר חבר הכנסת אורי אריאל, ואני חושב שזה מן הראוי - בזה אני מסכים לחלוטין גם עם חבר הכנסת אריאל וגם עם חבר הכנסת שלגי.

משה גפני: אני ביקשתי רק להעיר הערה, והייתי שמח, אדוני שר האוצר, אם היית שומע את ההערה הזאת.

משה גפני: אני שמח - - -

אהוד אולמרט: אני מבקש שיהיה ברור, כבוד חבר הכנסת גפני: אני שומע לא רק את ההערה הזאת; את כל מה שאתה אומר - -

משה גפני: לא, עכשיו אני הולך להעיר הערה - - -

אהוד אולמרט: - - כי אלה דברי אלוהים חיים.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני שמח שחבר הכנסת שלגי הצהיר כאן במליאת הכנסת עכשיו, שידועה בציבור איננה נשואה.

אילן שלגי: כמה - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שלגי, זה לא מחייב תגובה.

אילן שלגי: אצלכם יש אלמנות צה"ל?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שלגי.

אילן שלגי: אין להם אלמנות צה"ל.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שלגי, תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: שר האוצר, בבקשה.

אהוד אולמרט: אדוני היושב-ראש, גברתי חברת הכנסת, רבותי חברי הכנסת, אני אומר לכם את האמת, בגילוי לב.

אהוד אולמרט: הרעיון הזה - של הבדיקה האינדיבידואלית בדבר מעמדה או מצבה בפועל של כל אלמנת צה"ל, כדי להחליט אם להמשיך לזכות אותה בתגמול, או למנוע ממנה את זה - אני לא מאושר ממנו.

אהוד אולמרט: כך שאני עוד חוכך בדעתי כיצד לנהוג בעניין הזה.

אהוד אולמרט: ממילא, הואיל ומדובר בחוק ההסדרים, וחוק ההסדרים כרגע לא עומד להכרעה, האפשרות לעיין מחדש בסוגיה הזאת פתוחה בפני, וכך אני מתכוון לעשות.

אילן שלגי: אדוני גם יכול לומר שזה היה רעיון של השר הקודם.

אהוד אולמרט: תראה, אני רוצה לומר לך - קודם כול, אני לא צריך לומר, כי אתה אומר את זה.

אילן שלגי: נכון.

אילן שלגי: לכן, אמרתי.

אהוד אולמרט: הבעיה היא כזאת.

אהוד אולמרט: אני בדרך כלל, בהרבה מאוד דברים שהוא עשה, דווקא מתחתי עליו ביקורת.

אהוד אולמרט: ולצערי, כל פעם שמתחתי עליו ביקורת, ראיתי חומה בצורה של סיעת שינוי שתומכת בו.

אהוד אולמרט: אז בכל מה שקשור לשר האוצר הקודם, דווקא אתה נמצא בצד - - -

אראלה גולן: אולי אנחנו נכנסים לעידן חדש.

אהוד אולמרט: אתם כנראה נכנסים לעידן חדש מאוד.

אהוד אולמרט: אראלה, אתם נכנסים לעידן חדש מאוד.

אראלה גולן: גם אתה.

אהוד אולמרט: אנחנו כבר נכנסנו.

אהוד אולמרט: אנחנו כבר בעידן חדש.

אהוד אולמרט: כפי שאמרתי, בלי שום קשר לשאלה - אני לא בודק, בדרך כלל, בשום סוגיה את עמדתי לפי מה שתמך או התנגד לו שר האוצר הקודם.

אהוד אולמרט: קרה שהוא גם עשה דברים ראויים.

אהוד אולמרט: בעניין הזה, כפי שאמרתי, אני לא מאושר מהרעיון הזה, ואני רוצה לבדוק אותו מחדש ולהחליט כיצד לנהוג.

אהוד אולמרט: עד שהעניין הזה יגיע לדיון במסגרת חוק ההסדרים, גם תיקבע עמדה וגם היא תהיה ידועה לך, וכמובן לכל אלמנות צה"ל שיש להן נגיעה ישירה לעניין זה.

אילן שלגי: אני רוצה להודות לך - - -

יולי יואל אדלשטיין: לא, אתה לא יכול להודות.

יולי יואל אדלשטיין: אתה שאלת שאלה נוספת, מספיק.

יולי יואל אדלשטיין: הבהיר השר שעמדתו תהיה ידועה בציבור.

אילן שלגי: אני רק מבקש, אם אפשר, אדוני היושב-ראש - - -

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, יש לך עוד מה להוסיף לשואלים נוספים?

אהוד אולמרט: יש.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

אילן שלגי: אדוני היושב-ראש, אם רק אפשר.

אילן שלגי: אלמנות צה"ל שנוגעות בדבר יושבות ביציע - - -

יולי יואל אדלשטיין: אני מאוד שמח שאלמנות צה"ל יושבות ביציע.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו פועלים לפי התקנון, ואתה קצת מגזים בנושא של קריאות ביניים, לכן אני מרשה לעצמי להפסיק אותך.

אהוד אולמרט: כבוד היושב-ראש, מה שקשור לשאילתא, או לשאלה הנוספת שהעלה חבר הכנסת אורי אריאל בעת שהוא היה באולם והוא התעניין בנושא - טווח הסקרנות שלו הצטמצם הייתי אומר לדקה או שתיים, כי הוא כבר איננו, והוא לא יודע מה אני אשיב - - -

חיים כץ: הוא יחזור.

חיים כץ: יש לו הצעת חוק לקריאה שנייה ושלישית, הוא יחזור.

אהוד אולמרט: כן, אבל עכשיו לשאילתא שהוא שאל, הוא איננו כדי לשמוע תשובה.

אהוד אולמרט: אני חושב שאני פטור מן הצורך להשיב מה תהיה עמדתי לכשתעלה הצעת חוק שטרם עלתה.

אהוד אולמרט: לכשתעלה אני בוודאי אשיב עליה, ואני מאמין שאני אשיב עליה בכנסת הבאה כשר האוצר, כך שהכול יהיה בזמנו.

אהוד אולמרט: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לשר האוצר, חבר הכנסת אהוד אולמרט.

אילן שלגי: - - -

אילן שלגי: [מס' כ/100; "דברי הכנסת", חוב' ג', עמ' 26349; נספחות.

אילן שלגי: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 30), התשס"ו-2005, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת חיים כץ, שבינתיים הפסיק לחפש את עמיר פרץ בתע"ש ועוסק בנושא חקיקה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כשאני מסתכל על סדר-היום של הכנסת היום ואני רואה שהצעת חוק עבודת נשים היא הצעת החוק היחידה שעומדת לעלות היום במליאה - זאת אומרת שכנסת ישראל הפסיקה לעבוד.

חיים כץ: לשמחתי, ועדת העבודה, הרווחה והבריאות ממשיכה לעבוד, ועד יומה האחרון היא תנסה לחוקק ולהביא חוקים לבית הזה, לנסות ולשפר את איכות החיים של האזרחים במדינת ישראל.

חיים כץ: כשמה כן היא - ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: אני מתכבד להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 30), התשס"ו-2005.

חיים כץ: סעיף 7(ג) לחוק עבודת נשים, התשי"ד-1954, קובע כי עובדת זכאית להיעדר מעבודתה בתקופה שבה היא שוהה במקלט לנשים מוכות, ובלבד שהתקופה לא תעלה על שישה חודשים, בתקופת 12 החודשים שלאחר תחילת שהייתה במקלט, כאמור.

חיים כץ: בנוסף, קובע סעיף 9(ד) לחוק עבודת נשים, כי אסור למעביד לפטר עובדת השוהה במקלט לנשים מוכות במשך תקופה של 30 ימים לאחר תום ימי ההיעדרות, כאמור, בגין השהייה במקלט לנשים מוכות.

חיים כץ: בהצעת חוק זו מוצע להרחיב את ההגנה מפני פיטורים של עובדת אשר שהתה במקלט לנשים מוכות ולהאריך את התקופה שבה אסור לפטר אשה ששהתה במעון לנשים מוכות, הקבועה בסעיף 9(ד) לחוק עבודת נשים, מ-30 ימים ל-60 ימים.

חיים כץ: כמו כן, חוק הודעה מוקדמת לפיטורים ולהתפטרות, התשס"ה-2001, מחייב את המעביד המבקש לפטר עובד, לתת לו הודעה מוקדמת לפי תקופות הקבועות בחוק.

חיים כץ: בהצעת החוק מוצע לקבוע, כי במניין ימי ההודעה המוקדמת לפיטורים לפי חוק הודעה מוקדמת לפיטורים ולהתפטרות, לא יבואו בחשבון התקופות המנויות בסעיף 90(ד) לחוק עבודת נשים.

חיים כץ: כך, למשל, מעביד המבקש לפטר עובדת במשכורת השוהה במעון לנשים מוכות לאחר שנת עבודתה הראשונה, יהיה רשאי ליתן הודעה מוקדמת לפיטורים רק בחלוף 60 הימים לאחר תום ימי ההיעדרות בשל שהייה במעון, והפיטורים ייכנסו לתוקף רק חודש לאחר מתן ההודעה המוקדמת.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מבקש לנצל, כבר עכשיו, מאחר שאני רואה את החברים שנמצאים פה, וסביר להניח שאני גם יודע איך הם יצביעו - אני רוצה לברך את אורי אריאל ולאה נס, יוזמי הצעת החוק, הצעה אשר תרחיב את ההגנה מפני פיטורים של נשים ששהו במקלט לנשים מוכות, ובהזדמנות זאת אומר שאני מקווה שמספר הנשים שיצטרכו להיות במקלט לנשים מוכות ילך ויקטן, ולא יצטרכו לממש את הצעת החוק הזאת משתי סיבות: א.

חיים כץ: מספר הנשים במעון לנשים מוכות יהיה קטן; ב.

חיים כץ: לא יצטרכו לפטר אותן וישאירו אותן בעבודה.

חיים כץ: הצעת החוק מוגשת ללא הסתייגויות, ואני מציע, בשם הוועדה, לאשר אותה כנוסח הוועדה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

חיים כץ: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת חיים כץ.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 30), התשס"ו-2005.

יולי יואל אדלשטיין: אין הסתייגויות, כאמור, ולכן אנחנו מצביעים על כל החוק בקריאה שנייה, ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה היא כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 1 בעד סעיפים 1-2 - 12 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1-2 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: 12 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 30), התשס"ו- 2005, עברה בקריאה שנייה, ואנחנו מצביעים עליה בקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד, מי נגד - נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד החוק – 14 נגד – אין נמנעים – אין חוק עבודת נשים (תיקון מס' 30), התשס"ו-2005, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: התמיכה בחוק בינתיים עלתה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד - 14, אין מתנגדים, אין נמנעים, החוק אושר כנדרש בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: מדובר בחוק עבודת נשים (תיקון מס' 30), התשס"ו-2005, וחבר הכנסת אורי אריאל יוזם החוק, רוצה ברשות יושב-ראש הוועדה, לעלות לדוכן ולברך את העוסקים במלאכה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת אריאל.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, החוק הזה הוא עוד סיוע, עוד עזרה קטנה, לאותן נשים שאולי נמצאות בסקטור הקשה ביותר, הזקוק ביותר לעזרה.

אורי אריאל: אני שמח שחברת הכנסת לאה נס ואנוכי זכינו לקדם את החוק הזה, בעזרת, כמובן, יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת חיים כץ וצוות הוועדה.

אורי אריאל: אף שהממשלה התנגדה גם לחוק הזה, הוא עבר בעזרתכם.

אורי אריאל: תודה לכם.

אורי אריאל: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אריאל.

יולי יואל אדלשטיין: מצוקתם של ניצולי השואה

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הבא: הצעות דחופות ורגילות לסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: הראשונה שבהן: הצעה לסדר-היום מס' 7844 בנושא:

יולי יואל אדלשטיין: מצוקתם של ניצולי השואה - של חבר הכנסת יורי שטרן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: המשיב הוא שר האוצר.

יולי יואל אדלשטיין: ישנו?

יולי יואל אדלשטיין: איננו?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, חברי המעטים הנמצאים באולם המליאה, קודם כול, אני שמח שהכנסת באמת ממשיכה לתפקד אף שכולנו כבר ב"אטרף" של הבחירות.

יורי שטרן: הנושא שביקשתי להעלות הוא בעל משמעות לא רק לאנשים רבים, לרבבות ואף למאות אלפי איש במדינת ישראל שהוא נוגע להם ישירות, אלא הוא נושא משמעותי ביותר, מרכזי ביותר לחיי מדינת ישראל.

אהוד אולמרט: אדוני היושב-ראש, אני פה, אני אשיב על ההצעה.

יורי שטרן: הנושא הזה, כבוד שר האוצר, נוגע באמת לעצם היותנו מדינה יהודית.

יורי שטרן: אנחנו מדברים על עצמנו כמדינה יהודית ודמוקרטית, אז כמדינה יהודית אנחנו חייבים חוב שאי-אפשר לפרוע אותו לכל אלה שנספו בשואה, ובוודאי ובוודאי לאלה ששרדו וחיים בינינו.

יורי שטרן: השואה הנוראית היא בעיני לא הסיבה להקמת מדינת ישראל, אבל בעיני אומות העולם היא הפכה לסיבה מאוד משמעותית לתמיכתן בהקמת המדינה היהודית.

יורי שטרן: במאבק שלנו נגד האנטישמיות אנחנו מפנים את תשומת לבו של העולם לזוועות השואה, בשביל לקרוא לאחרים להילחם בתופעות הגזענות והאנטישמיות של היום.

יורי שטרן: הבסיס הכלכלי של מדינת ישראל נבנה, במידה רבה, מהשילומים שקיבלנו מגרמניה, שניסתה, בכסף, לפצות איכשהו את העם היהודי על דבר שאי-אפשר לפצות עליו, וזה האובדן של שליש מהעם היהודי בשואה.

יורי שטרן: בזיכרון הקולקטיבי של העם היהודי, השואה היא אירוע מרכזי מאוד, ואנחנו רושמים כניצחון גדול במיוחד של הדיפלומטיה הישראלית את החלטת האו"ם מלפני כמה שבועות לקבוע יום זיכרון לשואה כאירוע עולמי שיצוין בכל רחבי העולם.

יורי שטרן: מי קידם את זה?

יורי שטרן: - מדינת ישראל.

יורי שטרן: הנציג שלנו באו"ם, דני גילרמן, לשעבר הבוס שלי באיגוד לשכות המסחר, שהוא שגריר מצטיין באו"ם, ובהזדמנות זו אני מברך אותו, וכמובן את שר החוץ סילבן שלום, על הניצחון הגדול הזה.

יורי שטרן: שואה, שואה, שואה, שואה.

יורי שטרן: והנה, מה קורה אצלנו?

יורי שטרן: לפי הנתונים של תחילת שנות האלפיים, חיו במדינת ישראל קצת פחות מ-300,000 ניצולי השואה.

יורי שטרן: הם היוו שלושה-רבעים של אוכלוסיית יוצאי אירופה במדינת ישראל בגיל 65 פלוס.

יורי שטרן: זאת אומרת, זה אחוז עצום של בני אותו גיל.

יורי שטרן: במדינת ישראל יש שני סוגים של ניצולי השואה - אלה שעלו עד אוקטובר 1953, ויש חוק שקיבלה כנסת ישראל, שמחייב את ממשלת ישראל לתת לאנשים האלה שורה שלמה של הטבות – גברת כהן, גברת כהן, חברת הכנסת כהן, עם כל הכבוד, אני חושב שהנושא הזה הוא מאלה - - - תוך כדי השמעתו גם מדברים על דברים אחרים.

יורי שטרן: מדינת ישראל מכבדת את האנשים האלה באמצעות החוק, עוזרת להם עזרה נדיבה, אף שגם שם יש בעיות לא מעטות.

יורי שטרן: כל אלה שעלו אחרי אוקטובר 1953 היו אמורים לקבל את הפיצוי שלהם ישירות מגרמניה.

יורי שטרן: אפרופו, הבסיס הכספי גם לחוק ההוא הוא הטפסים שהעבירה גרמניה.

יורי שטרן: השילומים מגרמניה היו אירוע דרמטי גם בצד הרגשי.

יורי שטרן: זה היה אירוע מאוד משמעותי וטראומטי בחיי המדינה, אבל גם בעל משמעות כספית מאוד גדולה באותה תקופה.

יורי שטרן: סיפר לי חבר הכנסת חיים רמון, שמשפחתו עזבה את המעברה וקנתה דירה משלה בזכות השילומים מגרמניה.

יורי שטרן: השילומים מגרמניה מתחו קו הפרדה במידה רבה בין אשכנזים לבין יוצאי ארצות המזרח, שבאו באותה תקופה ארצה, כי הם לא קיבלו פיצויים.

יורי שטרן: ב-1969 נגמר ההסכם.

יורי שטרן: כל אלה שעלו אחרי כן קיבלו סכומים בסדר-גודל של 5,000 מארק, וגם זה היה אז סכום משמעותי.

יורי שטרן: לאט-לאט הסכומים שהתקבלו מהגרמנים הפכו לפחות ופחות משמעותיים, כי רמת החיים ורמת ההכנסה שלנו עלו.

יורי שטרן: מה שקורה היום, כבוד שר האוצר, במדינת ישראל חיים עשרות אלפי ניצולי השואה בעוני מחפיר.

יורי שטרן: ביקשתי ממרכז המידע של הכנסת לבדוק מה קורה במדינות האחרות.

יורי שטרן: נבדקו כמה ארצות באירופה, ובכל אחת מהן, ללא יוצאים מן הכלל, יש לניצולי השואה מעמד בחוק.

יורי שטרן: הסיוע לניצולי השואה, בהולנד למשל, נדיב ביותר.

יורי שטרן: אלה מדינות של גויים.

יורי שטרן: במדינת ישראל אין שום מעמד רשמי לניצולי השואה, חוץ מלאלה שעלו עד אוקטובר 1953, אין אפילו רישום ממלכתי לניצולי השואה, אין תעודה של ניצול השואה ואין סיוע לניצולי השואה.

יורי שטרן: 22,000 ניצולי השואה לפחות, לפי נתונים של סקר שעשה מכון ברוקדייל, חיים מדמי הבטחת הכנסה.

יורי שטרן: כמחציתם, קצת פחות, עלו ארצה מאז שנת 1989, וכל השאר - מהעליות הוותיקות יותר.

יורי שטרן: אלה אנשים שמדינת ישראל מכירה בהם כחיים בעוני, והם ניצולי השואה.

יורי שטרן: למדינת ישראל אין שום מערכת סיוע ממלכתית לאנשים האלה.

יורי שטרן: השנה ציינו 60 שנה לניצחון על הנאצים.

יורי שטרן: 60 שנה לניצחון על הנאצים הן גם 60 שנה להפסקת השואה, לא כיוון שהנאצים לא רצו להמשיך, ועוד נשארו יהודים בחיים, לא רבים אומנם, אבל קצרה ידם מלעשות זאת כי הם הובסו במלחמה לא הגיעו לקהילות בצפון-אפריקה, לא ליישוב היהודי בארץ-ישראל ולא לשארית יהדות אירופה.

יורי שטרן: אם ציינו 60 שנה לניצחון על הנאצים, וביקשנו מאומות העולם וגם קיבלנו הכרה בשואה כאירוע בין-לאומי, האם אנחנו יכולים להמשיך להיות המדינה היחידה מכל אלה שמלחמת העולם השנייה נגעה בהן, היחידה שאין בה מעמד לניצולי השואה ואין סיוע לניצולי השואה, אפילו הכי עניים?

יורי שטרן: כבוד השר, אני פונה אליך, אישית מאוד, כבוד השר אהוד אולמרט, בידך ההחלטה.

יורי שטרן: אתמול אישרה ועדת העלייה והקליטה של הכנסת לקריאה ראשונה הצעת חוק שלי, שהיא ההצעה הכי מינימליסטית שרק יכולה להיות בתחום הזה, כי נכון היה לתת לכל ניצולי השואה אותן הטבות שניתנות לאלה שעלו ארצה לפני אוקטובר 1953, אבל הלכתי בקו הכי מתון, וביקשתי רק לאלה שחיים מדמי הבטחת הכנסה והם ניצולי השואה.

יורי שטרן: זו בושה וחרפה לנו.

יורי שטרן: הם עברו את הגטאות והם עברו את מחנות הריכוז והם חיים בעוני מחפיר.

יורי שטרן: רק עבור אלה ביקשנו סיוע מינימלי שנתנו לוותיקי מלחמת העולם השנייה בחוק שהעבירה הכנסת בשנת 2000, בסדר-גודל של 3,000 שקלים בשנה.

יורי שטרן: אלה כל ההטבות, זה החישוב המדויק שעשינו.

יורי שטרן: משרד האוצר מתנגד.

יורי שטרן: משרד האוצר בשקרים מנסה לטרפד את ההצעה הזאת בדיוני הוועדה.

יורי שטרן: הוועדה אישרה לקריאה ראשונה, אפילו לא לקריאה השנייה והשלישית, בשביל להבטיח קודם כול שבכנסת הבאה לא נחזור לנקודת האפס.

יורי שטרן: יושבים פה חברי כנסת, לרבות אחד שהיום הוא שר בממשלה, הוא לא נמצא פה, אברהם הירשזון, שמנסה לתקן את העיוותים האלה עשר שנים ויותר, יושבת חברת הכנסת מרינה סולודקין, היא ואנוכי ניסינו גם בכנסת הקודמת וגם בכנסת שלפניה לתקן את הדברים האלה, לא הצלחנו, וזו הפעם הראשונה שיש איזו תזוזה, וזו הפעם הראשונה לקראת קץ התופעה הזאת.

יורי שטרן: עד מאה-ועשרים, אבל כמה זמן האנשים האלה עוד יהיו אתנו?

יורי שטרן: בשנה ה-60 לגמר השואה מבקשים אנחנו לתת סיוע מינימלי לעניים שביניהם: הנחה בתרופות, מענק חד-שנתי וסיוע בשכר דירה, למי ששוכר דירה בשוק החופשי.

יורי שטרן: אני מבקש ממך, כבוד שר האוצר.

יורי שטרן: היה דיבור עם העוזרים שלך, אתה צריך להחליט.

יורי שטרן: אם משרד האוצר ימשיך להתנגד לחקיקה הזאת, זו בושה וחרפה.

יורי שטרן: זו לא החלטה שפקידים מקבלים, זו החלטתך, כבוד השר אהוד אולמרט, וגם במשפחה שלך יש כאלה שאיבדו את יקיריהם בשואה.

יורי שטרן: זאת החלטה שלך אם כנסת ישראל תאשר, לפחות בקריאה הראשונה, את החוק של סיוע מינימלי, הכי צנוע שאפשר לניצולי השואה, רק לאלה שחיים מדמי הבטחת הכנסה, או שבחוצפה רבה הממשלה, שביד רחבה נותנת ימינה ושמאלה, בשביל לקנות סיעה זו או אחרת, להצבעה זו או אחרת, או לבניית גדר, שזה בור שאין לו תחתית, או לכל מיני מטרות אחרות, להתנתקות – חשבון פתוח, היא לא תמצא 62 מיליון שקלים לניצולי השואה, כאשר אנחנו יודעים שבשנה הבאה יהיו עוד פחות ובשנה אחרי כן עוד פחות, עד שייגמר?

יורי שטרן: אני מבקש ממך, כבוד השר, כשאתה בא אל הבמה הזאת להשיב לי, תגיד שאתה תומך בהצעה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת יורי שטרן.

יולי יואל אדלשטיין: שר האוצר, חבר הכנסת אהוד אולמרט - בבקשה, אדוני.

אהוד אולמרט: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, בהתאם להסכם השילומים עם גרמניה נחקק חוק נכי רדיפות הנאצים, שלפיו משלמת מדינת ישראל קצבה לנכי רדיפות הנאצים שהגיעו לישראל עד 1953 ולא היו על אדמת גרמניה ביום 1 בינואר 1947.

אהוד אולמרט: כל מי שלא זכאי לקצבה מממשלת ישראל, היה זכאי לתבוע רנטה מממשלת גרמניה עד שנת 1969.

אהוד אולמרט: כיום מקבלים לפי חוק זה תגמולים כ-44,000 ניצולי השואה במדינת ישראל, בעלות ממוצעת של 25,000 שקלים לשנה.

אהוד אולמרט: סך עלות החוק היום עומדת על מיליארד שקלים.

אהוד אולמרט: 3,500 ניצולי השואה נוספים מקבלים תגמולים מתוקף תיקון בחוק ההסדרים בשנת 2001, שבו נכנס סעיף שקבע כי מי ששהה על אדמת גרמניה ביום 1 בינואר 1947 יוכל לתבוע את ממשלת ישראל.

אהוד אולמרט: בנוסף, מקבל מי שעומד בהגדרת החוק של נכה כתוצאה מהשתתפותו במלחמת העולם השנייה תגמול מהמדינה, על-פי חוק נכי המלחמה בנאצים.

יורי שטרן: רק אלה שהיו בצבא, לא אלה שהיו בגטאות או במחנות ריכוז.

אהוד אולמרט: כתוצאה מהשתתפותו במלחמת העולם השנייה.

אהוד אולמרט: אוכלוסייה נוספת המוכרת כניצולי שואה וזכאית לפיצוי כספי בשל כך, היא אוכלוסיית ותיקי מלחמת העולם השנייה, מתוקף חוק ותיקי מלחמת העולם השנייה.

יורי שטרן: הם לא ניצולי שואה.

יורי שטרן: כבוד השר, הם לא ניצולי שואה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שטרן, תשב.

אהוד אולמרט: יורי, אולי תקשיב, עם כל הכבוד.

יורי שטרן: הם לא ניצולי שואה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שטרן, תשב במקומך, ואז אולי אפילו נאפשר לך קריאת ביניים.

אהוד אולמרט: סך ההוצאה לביצועים בגין התגמולים האמורים לאוכלוסיית ניצולי השואה בישראל עומד על כ-1.5 מיליארד שקל לשנה.

אהוד אולמרט: חבר הכנסת יורי שטרן מעלה שורה של נושאים שהמשמעות שלהם היא הכללת אוכלוסיות נוספות תחת קורת-הגג של החוקים הקיימים או תחת קורת-גג של זכאים חדשים לפיצויים בגין היותם ניצולי השואה.

אהוד אולמרט: הצעות החוק השונות שמעלה, בהתמדה, אני חייב לומר, חבר הכנסת שטרן בנושא הזה, משמעותן היא עלות צפויה שנעה בין 70 מיליון שקל לשנה ל-11 מיליארד שקל לשנה.

אהוד אולמרט: אני חושב שכל ההצעות הללו, מן הראוי לדון בהן לאחר הבחירות לכנסת, כאשר אפשר יהיה לבחון היטב גם את ההשלכות הכספיות של העניין.

אהוד אולמרט: אני אומר בזהירות – זה נושא רגיש, מטבע הדברים, וצריך להתייחס אליו גם ברגישות וגם בכבוד.

אהוד אולמרט: מצד שני, צריך להביא בחשבון, שעל כל שיעור פיצוי שניתן למי שהוא ניצול מהשואה, תמיד אפשר לומר שבתוקף הנסיבות של מה שהוא עבר, ראוי, או אפשר היה, או נכון היה לפצות אותו יותר.

אהוד אולמרט: מה הגבול?

אהוד אולמרט: יש גבול של סבירות?

אהוד אולמרט: יש גבול של אפשרויות?

אהוד אולמרט: יש קני-מידה מתקבלים כלשהם שאפשר להגיד שהם קני-המידה האבסולוטיים הנכונים ולא אחרים?

אהוד אולמרט: הרי זה תמיד עניין של נסיבות, של אפשרויות, של מצב תקציבי.

אהוד אולמרט: אני חושב שכל ההצעות הללו, ממילא לא יהיה אפשר לדון בהן עכשיו, לא להחליט בהן עכשיו.

אהוד אולמרט: צריך יהיה לדון בהן, בהשלכותיהן התקציביות, בעלותן ובמציאת המקורות למימונן.

יולי יואל אדלשטיין: אז פרוצדורלית אני מבין שאתה מבקש להסיר את זה מסדר-היום של הכנסת.

אהוד אולמרט: אם רוצים לדון בזה במסגרת דיון בוועדה אני לא - - -

יולי יואל אדלשטיין: אז השר מציע ועדה.

אהוד אולמרט: אני מקבל את הצעתו של חבר הכנסת יורי שטרן.

יולי יואל אדלשטיין: הצעתו של חבר הכנסת שטרן יכולה להיות רק מליאה.

יולי יואל אדלשטיין: השר מסכים.

יולי יואל אדלשטיין: יש הצעות אחרות.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, אדוני שר האוצר, עובדה היא שיש במדינת ישראל עשרות אלפי ניצולי השואה שלצערם קיבלו כל השנים את הקצבה ממדינת ישראל, שהיתה בערך שליש ממה שקיבלו ניצולי השואה ישירות מממשלת גרמניה.

שמואל הלפרט: הקצבה שמדינת ישראל שילמה לא היתה מתנה של מדינת ישראל.

שמואל הלפרט: זה היה תמורת מיליארדים שמדינת ישראל קיבלה מייד לאחר מלחמת העולם השנייה, שמהם היא היתה אמורה לשלם קצבאות לניצולי השואה במשך כל השנים.

שמואל הלפרט: יש במדינת ישראל שתי אוכלוסיות של ניצולי השואה - יש אוכלוסייה שמקבלת מגרמניה, שמקבלת הרבה יותר מאלה שמקבלים רק ממשרד האוצר.

שמואל הלפרט: שאל שר האוצר מה הגבול של הסבירות שצריכים לתת לניצולי השואה.

שמואל הלפרט: אני רוצה להשיב לו על כך.

שמואל הלפרט: יש אגף סוציאלי במסגרת מרכז ניצולי השואה.

שמואל הלפרט: האגף הזה עוזר לניצולי השואה שהם במצב סיעודי קשה.

שמואל הלפרט: מוסיפים להם כמה שעות של סיעוד מעבר למה שהם מקבלים מהביטוח הלאומי, שמונה-תשע שעות.

שמואל הלפרט: יש עשרות אלפים כאלה שמסייעים להם במסגרת שעות סיעודיות.

שמואל הלפרט: לאחרונה, כיוון שהתקציב הצטמצם מאוד, הם נאלצים לדחות אלפי ניצולי שואה שהם במצב סיעודי קשה מאוד ולא לתת להם כמה שעות סיעודיות.

שמואל הלפרט: אם שר האוצר שואל מה הגבול, מה הסבירות, אז זו הסבירות - להוסיף כמה מיליוני שקל כדי שיוכלו לתת את השעות הסיעודיות בשביל אלה שהם רתוקים למיטה או לכיסא גלגלים.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: אנחנו עוברים להצבעה.

נסים דהן: בעד זה דיון במליאה, נגד – זה להסיר.

נסים דהן: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום - 15 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום - אין נמנעים - אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

נסים דהן: בעד - 15, אין נמנעים, אין מתנגדים.

נסים דהן: זה יידון במליאה, אני מתאר לעצמי שבכנסת הבאה.

נסים דהן: אם יהיה זמן.

צבי הנדל: בכנסת הזאת.

נסים דהן: חבר הכנסת צבי הנדל, אשרי המאמין.

נסים דהן: חמישים-ושמונה שנה להחלטת האו"ם מיום 29 בנובמבר 1947

נסים דהן: אנחנו ממשיכים בהצעה לסדר-היום: 58 שנה להחלטת האו"ם מיום 29 בנובמבר 1947 – של חבר הכנסת אילן שלגי, זו הצעה רגילה; עשר דקות, אדוני.

אילן שלגי: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, השבוע לפני 58 שנה, ביום 29 בנובמבר 1947, החליטה העצרת הכללית של האומות המאוחדות על הקמת מדינה יהודית בארץ-ישראל.

אילן שלגי: היה זה יום היסטורי ורב-משמעות בתולדות העם היהודי, אבי סיפר לי כיצד רקדו הורי ברחובות תל-אביב, ואנוכי, בן השנתיים, על כתפיו.

אילן שלגי: ההחלטה אישרה את תוכנית החלוקה של ארץ-ישראל למדינה יהודית ולמדינה ערבית, וירושלים היתה אמורה להיות עיר בין-לאומית.

אילן שלגי: מדינות ערב ומנהיגי ערביי ישראל לא הכירו בהחלטת האו"ם, והחלה פלישת צבאות ערב.

אילן שלגי: תוצאות מלחמת העצמאות הותירו בידינו שטח גדול מזה שנקבע בתוכנית החלוקה, וירושלים הפכה לבירת ישראל.

אילן שלגי: יום כזה הוא גם עת ראויה לחשיבה מדינית עם פרספקטיבה היסטורית.

אילן שלגי: גבולותיה של מדינת ישראל הצעירה עוצבו בהסכמי שביתת הנשק בתחילת שנת 1949, במחצית הראשונה שלה, על בסיס שיקולים פרגמטיים.

אילן שלגי: דוד בן-גוריון מנע מצה"ל בסוף מלחמת העצמאות את כיבוש הגדה המערבית מהשיקול הדמוגרפי ומתוך רצונו כי תקום כאן מדינה יהודית ודמוקרטית.

אילן שלגי: בנאומו בכנסת הראשונה ב-4 באפריל 1949, למחרת חתימת הסכם שביתת הנשק עם ממלכת ירדן, אמר בן-גוריון: "מדינה יהודית במציאות הקיימת, אפילו רק במערבה של ארץ-ישראל - - - היא בלתי אפשרית, כי מספר הערבים במערב ארץ-ישראל הוא יותר ממספר היהודים - - - אנחנו רוצים מדינה יהודית, אפילו אם לא בכל הארץ - - - ובכן, כשעמדה שאלת שלמות הארץ בלי מדינה יהודית, או מדינה יהודית בלי שלמות הארץ, בחרנו במדינה יהודית בלי שלמות הארץ".

אילן שלגי: דברים אלה נכונים גם היום.

אילן שלגי: הרוב הגדול בתוכנו מבין כי על ישראל להתכנס לקו שיאפשר לה להתקיים בביטחון וישמור על היותה מדינה יהודית ודמוקרטית, מה שלא יתאפשר אם נישאר במרבית שטחי יהודה ושומרון.

אילן שלגי: לאחר המובאה מדברי בן-גוריון, ארשה לעצמי להיתלות באילן גבוה נוסף.

אילן שלגי: בספרו "פנקס שירות" כותב יצחק רבין על כהונתו הראשונה כראש ממשלה, ואצטט עם קיצורים: כ-50% מכלל היישובים שקמו מעבר ל"קו הירוק", מאז מלחמת ששת הימים ב-1967, הוקמו בשלוש שנות כהונתה של הממשלה בראשותי, כפוף לכללים של תפיסה מדינת וביטחונית באשר לגבולות השלום במזרח התיכון.

אילן שלגי: הממשלה אימצה לה מדיניות ביטחונית מוגדרת, היכן ראוי להתיישב והיכן לא.

אילן שלגי: ברמת-הגולן, בבקעת-הירדן, באזור ירושלים ובגוש-עציון – כן.

אילן שלגי: בשומרון – לא.

אילן שלגי: ללב הגדה המערבית, המאוכלס בצפיפות על-ידי ערבים, אל לנו לדחוק מתיישבים יהודים.

אילן שלגי: התיישבות דרמטית כזאת יש בה מסממני הראווה וההתגרות בערבים ובארצות-הברית, ואין בה צורך והצדקה מבחינה ביטחונית.

אילן שלגי: לאחר מלחמת ששת הימים עשו מנהיגינו שגיאה היסטורית.

אילן שלגי: אילו במקום לומר "נמתין לטלפון מהערבים" היו נוקטים יוזמה, ניתן היה, באבירות של מנצחים, להשיג שלום כולל עם מדינות ערב.

אילן שלגי: רוב משמעותי בישראל היה מסכים לעיקרון של שטחים תמורת שלום, בתיקוני גבול קלים בעיקר בירושלים, בגוש-עציון וברמת-הגולן.

אילן שלגי: כשעלה הליכוד לשלטון ב-1977 לא סיפח בגין את יהודה ושומרון, אולם חל סחף כאשר התנחלויות פוליטיות פוזרו בין היישובים הערביים, בהובלת – מי אם לא – אריאל שרון.

אילן שלגי: לאחרונה, מתחזקים בקרב הפלסטינים וגורמי השמאל באירופה הקולות נגד פתרון שתי המדינות ומטיפים לפתרון של מדינה אחת.

אילן שלגי: הם יודעים כי הרחם הפלסטינית תנצח את הרחם היהודית, ומודל דרום-אפריקה לנגד עיניהם.

אילן שלגי: בתוך שנים ספורות יהיו הפלסטינים רוב בין הים לירדן, ואז תיראה ישראל כמדינת אפרטהייד עם מיעוט יהודי בעל זכויות יתר.

אילן שלגי: הלחץ הבין-לאומי על ישראל להענקת זכויות בחירה וייצוג לפלסטינים ילך ויגבר, ואנו ניקלע למצב שמפניו הזהיר אותנו בן-גוריון בשנת 1949.

אילן שלגי: אל לנו לחזור על טעויות קודמינו.

אילן שלגי: אי-קבלת החלטות ועצימת עיניים יהיו המשכו של מצעד האיוולת.

אילן שלגי: אם לא תבוא בקרוב פריצת דרך במשא-ומתן המדיני, יהיה עלינו ליטול את גורלנו בידינו ולקבוע את גבולותינו על-פי שני פרמטרים בלבד - ביטחון ודמוגרפיה.

אילן שלגי: ראוי שנזכור כי בעוד על-פי החלטת כ"ט בנובמבר היה שטח המדינה היהודית כ-57% משטח ארץ-ישראל, שטחה של ישראל בתחום "הקו הירוק" היה כ-78% ממנה.

אילן שלגי: קו זה הוכר בהחלטת האו"ם 242 ואחרות, והקהילה הבין-לאומית רואה בו את גבולה של ישראל.

אילן שלגי: כיום מבין הרוב בישראל כי חלום ארץ-ישראל השלמה אינו מעשי, וכך גם חלום השלום של אוסלו לטווח הנראה לעין, והוא מוכן לצעדים חד-צדדיים.

אילן שלגי: כבר עתה עלינו להוריד את המאחזים הבלתי-חוקיים, אותם 24 שהוקמו לאחר מרס 2001, ובהמשך את 81 האחרים.

אילן שלגי: דוח טליה ששון, שהוגש לראש הממשלה לפני כתשעה חודשים, צריך להדיר שינה מעיני כל אזרח שומר חוק, בלא קשר להשקפותיו הפוליטיות.

אילן שלגי: השלטון הנוכחי בישראל אינו משמש מופת בהקפדה על שלטון החוק, וחבל שכך.

אילן שלגי: בשלב הבא נצא חד-צדדית מאזורים נוספים ביהודה ושומרון.

אילן שלגי: תקדים הביצוע נקבע, אופן חישוב הפיצוי לתושבים קיים, מנגנוני הביצוע תורגלו "על רטוב".

אילן שלגי: נגדיר את השלבים הבאים ונקבע כי בתוך שלוש שנים נצא מכל ההתנחלויות המבודדות, למעט אלה שבבקעת-הירדן.

אילן שלגי: הבקעה היא אזור חיוני לביטחון ישראל, יש בה מעט מאוד אוכלוסייה פלסטינית, ועלינו להחזיק בה כאזור חיץ בינינו לבין עולם מוסלמי המשתרע עד פקיסטן.

אילן שלגי: לישראלים שיפונו מההתנחלויות המבודדות ואשר יבחרו להתיישב בגושי ההתנחלויות, בגליל ובנגב, יינתן סיוע מוגדל.

אילן שלגי: בצד הושטת יד לשלום וצעדים בוני אמון, נמשיך להכות בטרור בכל מקום ונחיש את הקמת גדר הביטחון.

אילן שלגי: הגדר תכיל את גושי ההתנחלויות בגוש-עציון, מעלה-אדומים וגם אריאל, למרות ההסתייגות האמריקנית, וכן בית-אריה—

אילן שלגי: עופרים, שממנה נצפה נתב"ג כעל כף היד.

אילן שלגי: צה"ל ימשיך להחזיק במקומות השולטים ביהודה ושומרון.

אילן שלגי: בצד ההתנתקות וההתייצבות על קו הגדר נבהיר לכולי עלמא, כי בהסכם שלום עתידי יועברו לפלסטינים שטחים חלופיים.

אילן שלגי: קיימת סבירות גבוהה כי אם נפעל כך כעת נקבל תמיכה אמריקנית והסכמה בין-לאומית.

אילן שלגי: אין בידינו כל ערבות כי בעוד עשור יהיה בארצות-הברית ממשל כה אוהד ותומך.

אילן שלגי: עוד נבהיר, כי בהסכם השלום שבו ייקבעו, נוסף על הגבולות, גם עקרון הפירוז של המדינה הפלסטינית והוויתור המוחלט על זכות השיבה, נשאיר בידינו את כל השכונות היהודיות בירושלים וניפרד מרוב השכונות הערביות, ובהן למעלה מ-200,000 פלסטינים.

אילן שלגי: בהקשר זה יש להדגיש, כי ההצעה להעביר למדינה הפלסטינית את מה שמכונה "שטחי רודוס" באזור המשולש וואדי-עארה אינה ראויה, ועצם העלאת הנושא פוגע בערביי ישראל, שברובם המכריע הם אזרחים נאמנים, ושומה עלינו להבטיח את מקומם בחברה הישראלית כמיעוט שווה זכויות וחובות.

אילן שלגי: לעומת זאת, יש לנקוט פעולה נחרצת להרחקת השוהים הבלתי-חוקיים, כ-150,000 פלסטינים וירדנים, המרוכזים בעיקר ביישובים ערביים.

אילן שלגי: ישראל תאפשר לאזרחיה ביטחון בלי שלום פורמלי, אך עם שקט דה-פקטו.

אילן שלגי: או אז נוכל סוף-סוף להפנות משאבים לקידום החינוך, לחיזוק הגליל והנגב ולצמצום הפערים ונקיים כאן חברת מופת במדינה יהודית ודמוקרטית.

אילן שלגי: לא פחות חשוב: נעשה להפרדת הדת מהמדינה, כך שהמדינה לא תכפה סוג כזה או אחר של יהדות, ותקיים את הבטחתה לאזרחיה במגילת העצמאות, לחופש דת ומצפון.

אילן שלגי: 58 שנים מאז ההחלטה ההיסטורית בעצרת האו"ם אנו עומדים בפני תפנית, ובלבד שנשכיל ליטול את גורלנו בידינו.

אילן שלגי: תודה רבה.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: כבוד השר שטרית ישיב.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ראשית אני מברך את חבר הכנסת אילן שלגי על ההצעה לסדר-היום שלו.

מאיר שטרית: מעט מאוד אנשים זוכרים את כ"ט בנובמבר, אף שכל אחד זוכר שזה יום הכרזת האו"ם על הקמתה של מדינת ישראל.

מאיר שטרית: אני שמח מאוד שטרחת לציין את זה בהצעה לסדר-היום.

מאיר שטרית: שמחתי לשמוע את דבריך ואני מברך אותך על הרעיון.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, ב-29 בנובמבר 1947, היום לפני 58 שנים, קיבלה העצרת הכללית של האו"ם החלטה מס' 181, הקובעת כי יש לחלק את פלסטין לשתי מדינות, מדינה יהודית ומדינה ערבית, ולאזור בעל מעמד בין-לאומי, הוא העיר ירושלים.

מאיר שטרית: דיפלומטים מטעם הסוכנות היהודית השתתפו בדיוני ההכנה של העצרת, במהלך השבועות שקדמו לאימוץ ההחלטה.

מאיר שטרית: אלה כיוונו לכך שהחלטה מעין זו תתקבל, ולמעשה הביאו לראשונה להכרה של הקהילה הבין-לאומית בצורך בהקמת מדינה עצמאית לעם היהודי.

מאיר שטרית: הנהגת היישוב אימצה את ההחלטה, ואילו ההנהגה הערבית ומדינות ערב, שהצביעו נגד ההחלטה במליאה, קיבלו החלטה להילחם בה וביישוב היהודי ופתחו במלחמה יום לאחר אימוצה, במטרה לחסל את הקיום של היהודים ואת הקיום של המדינה הצעירה שאך זה נולדה.

מאיר שטרית: תושביה היהודים של ארץ-ישראל יצאו במחולות.

מאיר שטרית: היתה זו אחת ההחלטות הבודדות בהיסטוריה של הארגון, שהעם בישראל קיבל בקורת-רוח.

מאיר שטרית: אימוץ החלטה העוסקת ביום זיכרון בין-לאומי לשואת העם היהודי, שהתקבלה לאחרונה בעצרת הכללית של האו"ם, בהובלת שר החוץ, משתווה להחלטה זו מבחינת חשיבותה לעם היהודי.

מאיר שטרית: מאז אימוץ החלטת החלוקה, מדינת ישראל שבה ומכירה תודה למדינות שהיו חברות באו"ם בשנת 1947, ואשר האמינו והצביעו בעד החלטה 181.

מאיר שטרית: מתוך 55 מדינות שהיו חברות אז באו"ם, 33 הצביעו בעד, 13 התנגדו ועשר נמנעו.

מאיר שטרית: מעל במה זו אני מבקש לציין את שמות המדינות שתמכו: אוסטרליה, בלגיה, בוליביה, ברזיל, בלרוס, קנדה, קוסטה-ריקה, צ'כוסלובקיה, דנמרק, הרפובליקה הדומיניקנית, אקוודור, צרפת, גואטמלה, האיטי, איסלנד, ליבריה, לוקסמבורג, הולנד, ניו-זילנד, ניקרגואה, נורבגיה, פנמה, פרגוואי, פרו, פיליפינים, פולין, שבדיה, אוקראינה, דרום-אפריקה, ברית-המועצות, ארצות-הברית, אורוגוואי וונצואלה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אנחנו חבים תודה עמוקה למדינות הללו, שבזכות הצבעתן באו"ם בכ"ט בנובמבר יכולנו להקים את מדינת ישראל ולהגיע למצבנו היום, של מדינה פורחת, משגשגת, עם הישגים אדירים בתחום המדע, בתחום התעשייה, בתחום קליטת העלייה, בתחום הבינוי והפיתוח – הישגים שלדעתי אין בהיסטוריה דומה להם; בטווח זמנים כה קצר הצליחה המדינה הזאת להיות אחת המדינות המפותחות ביותר בעולם בכל התחומים הללו ולהוביל את העולם בתחומים רבים.

מאיר שטרית: עם זאת, אדוני היושב-ראש, חשבתי לנכון, אחרי שקראתי את הצעתו של חבר הכנסת אילן שלגי, להביא לכנסת דבר מאוד מעניין, את נאומו האחרון של חיים נחמן ביאליק, סמוך למותו ב-1934.

מאיר שטרית: הרבה, מסתבר, לא השתנה; ואני אומר את זה בעצב.

מאיר שטרית: מעניין, אומרים איזהו חכם הרואה את הנולד.

מאיר שטרית: חיים נחמן ביאליק, בעיני הוא אחד האנשים החכמים יותר שהיו בספרות הישראלית, איש רוח.

מאיר שטרית: מעניין מה הוא אמר ב-1934, לפני כל כך הרבה שנים, מה הוא אמר עלינו.

מאיר שטרית: בשבת, י"ט בסיוון, נפרד ביאליק לפני צאתו לחו"ל מבאי "עונג שבת" ב"אוהל שם", ושם הוא אמר: "הנני יוצא חוצה לארץ מפאת מחלה.

מאיר שטרית: הנני מרגיש כי גם תל-אביב שלנו והיישוב בכלל חולים בשעה זו.

מאיר שטרית: סימני המחלה נתגלו בזמן האחרון, קודם כול ביחס לאחינו פליטי החרב, האסון, מגרמניה ומארצות אחרות.

מאיר שטרית: במקום לדאוג להם להכין פינה וצל, קורה של דירה בכלל, ולו יהא בצריפים, ניצלנו את אסונם למען בצע כסף.

מאיר שטרית: 'מלחמה לה' בעמלק מדור לדור' 'אשר קרך בדרך', ואומות שלמות נפסלו לבוא בקהל עד 'אשר לא קדמו אתכם בלחם ומים בדרך בצאתם ממצרים'.

מאיר שטרית: כיצד קיבלנו אנחנו את אחינו פליטי החרב?

מאיר שטרית: העלינו את שכר הדירות וגזלנו מהם את פרוטותיהם האחרונות.

מאיר שטרית: "הסימן השני למחלה הוא – הספסרות הבזויה האוכלת אותנו כעש.

מאיר שטרית: ברק השטן של הזהב סימא את עינינו.

מאיר שטרית: אנו מתפארים בגיאות ופריחה, במקום שיש רק מהומה ריקה של ספסרות.

מאיר שטרית: דונם אחד עובר עשר פעמים מיד ליד וכל פעם עולה מחירו, ואנו חושבים שזוהי עלייה וגיאות.

מאיר שטרית: אין ערך לקרקע מלבד מה שהיא יכולה ליתן לבני-אדם למזונותיהם בשעת חירום וסכנה.

מאיר שטרית: אנו עושים בקרקע מה שהספסרות בשעת המלחמה והמהפכות היתה עושה בלחם.

מאיר שטרית: שק הקמח היה עובר עשרות פעמים מיד ליד ויש היה מגיע שוב ושוב לאותה היד, ומחירו היה עולה ומגיע לסכומים מבהילים.

מאיר שטרית: אבל, סוף-סוף לא היה זה אלא שק קמח.

מאיר שטרית: ה'מיליונים' המרמים התנדפו כעשן.

מאיר שטרית: "סימן שלישי למחלתנו הוא – הבריחה מן הכפר אל העיר.

מאיר שטרית: חסד גדול עשה לנו הגורל שנתברכנו בפועל העברי, שיצא אל הכפר לחדש את יסודות חיינו, לקשרנו אל האדמה.

מאיר שטרית: והנה עכשיו, עם מהומת השקר של הגיאות בעיר, עוזב הפועל העברי את הכפר, מפקיד את העמדות הלאומיות שלנו ועובר לחיים הקלים שבעיר.

מאיר שטרית: "ומכאן, גם תקלה אחרת.

מאיר שטרית: סימן רביעי למחלת השעה, העבודה הזרה, הכיבוש הגדול של עשרות שנים, המבצר הלאומי הגדול, העבודה העברית, הולך ונחרב לעינינו, ואין אנו שואלים את עצמנו, מה נעשה מחר, ביום פקודה וסכנה, כשפועלים נוכרים ימלאו את מושבותינו, מי יעמוד לנו, מי יגן עלינו ביום סערה ושואה.

מאיר שטרית: "והנה הסימן העיקרי למחלת השעה, ההתפוררות הפנימית האיומה, ריבוי המפלגות, שנאת אחים, האוכלת בנו בכל פה, מעשי ההרס והחורבן הפנימי של המפלגות הקיצוניות, כפי שהם מתגלים מסביב למשפט הידוע: 'חולה הוא היישוב, וחולה תל-אביב שלנו'.

מאיר שטרית: ואני מברך אתכם ואותי שאזכה לראות בשובי אל הארץ סימנים של הבראה".

מאיר שטרית: קשה להאמין, אדוני היושב-ראש, מה שחיים נחמן ביאליק אמר ב-1934, עד כמה הדברים כל כך אקטואליים, חלקם - - -

אילן שלגי: אגב, הוא לא חזר, הוא נפטר בחו"ל.

מאיר שטרית: כן, נכון, בנסיעה הזאת.

מאיר שטרית: הוא נפטר בחוץ-לארץ.

מאיר שטרית: חלקם, לצערי, קיימים עד היום, רק בעוצמה רבה יותר.

מאיר שטרית: אני מאחל לנו שנצליח בשנים הקרובות, יחד, כולנו, בשיתוף פעולה, שבת אחים, לתקן את הדברים הללו ולהביא ישועה לישראל.

נסים דהן: מה כבודו מציע?

מאיר שטרית: אין לי התנגדות.

מאיר שטרית: אם חבר הכנסת שלגי מבקש להעביר לוועדה, אשמח להעביר לוועדה, אם הוא מבקש למליאה – מליאה.

אילן שלגי: במליאה.

מאיר שטרית: אין לי התנגדות, אדוני, שהנושא יידון במליאה.

נסים דהן: אם כך יש לנו הצעה אחרת.

נסים דהן: השר אומר מליאה, חבר הכנסת שלגי הביע דעתו – מליאה.

נסים דהן: לחבר הכנסת דהאמשה יש הצעה אחרת.

נסים דהן: גם לחבר הכנסת צבי הנדל יש הצעה אחרת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת שלגי אמר בדבריו – ובזה אני מסכים אתו - שמדינת ישראל איבדה הזדמנות פז, לאחר 1967, לעשות שלום עם המדינות הערביות, וכמובן עם הצד הפלסטיני, אם לא היתה נשארת יושבת ומחכה לטלפון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומר, שלמדינת ישראל יש עכשיו הזדמנות פז נוספת, במיוחד לאחר המפץ הגדול והשינויים העמוקים שחלו במפה הפוליטית בכל המפלגות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין מפלגה ציונית בבית הזה שלא התפלגה או העבירה מנדטים ומנהיגים מצד לצד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומר שהאפשרות לשלום סביר ובר-קיימא מהצד הפלסטיני קיימת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצד הפלסטיני מוכן להסתפק במינימום, בהחלטות האו"ם, גם בהחלטות מועצת הביטחון וגם אוסלו, שפחות או יותר קבעו שהפלסטינים יכולים להסתפק בגבולות 1967, דהיינו, 20%-22% מהשטח ההיסטורי של פלסטין, לרבות כמובן מזרח-ירושלים שנכבשה ב-1967.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שזה המתכון הנכון שבאמצעותו ניתן להגיע לפתרון, לפני שיהיה מאוחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

נסים דהן: תודה.

צבי הנדל: מכובדי היושב בראש, חברי חברי הכנסת, אזכור כ"ט בנובמבר, חשבתי שהוא יהיה חגיגי משהו.

צבי הנדל: השר דווקא עשה את זה - גם אם אני חולק על משפט כזה או אחר - עשה את זה חגיגי.

צבי הנדל: מאוד הופתעתי מחבר הכנסת שלגי, שהפך את זה לדיון פוליטי קטן של ערב בחירות.

צבי הנדל: באשר לכ"ט בנובמבר, היה צריך להיות ברור לכולנו שזה אחד המהלכים של תחיית העם היהודי בארץ-ישראל, לא מאבקים של פלגנות.

צבי הנדל: היו כמה שלבים.

צבי הנדל: שלב חשוב מאוד היה בששת הימים, כשכולם רצו להרוג אותנו, להרוס את המדינה, ואנחנו, בחסדי השם, ניצחנו.

צבי הנדל: תהליך כזה יימשך, בעזרת השם, למרות אנשים קטנים וחלשי דעת.

צבי הנדל: תודה.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: אנחנו עוברים להצבעה.

נסים דהן: מי שבעד – בעד דיון במליאה, מי שיתנגד – זה יוסר מסדר-היום.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: ההצבעה החלה.

נסים דהן: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 10 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום - אין נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

נסים דהן: אם כן, בעד - 10, נגד - אין, נמנעים - אין, הנושא יידון במליאה לכשירצה השם.

נסים דהן: מצבן הקשה של המועצות הדתיות

נסים דהן: אנחנו עוברים לנושא הבא.

נסים דהן: הצעה לסדר-היום מס' 7846:

נסים דהן: מצבן הקשה של המועצות הדתיות - של חבר הכנסת מאיר פרוש.

נסים דהן: עשר דקות, אדוני, לרשותך.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, הביטוי "לשמור עליו כמו אתרוג" נאמר על-ידי איש תקשורת ידוע, בקשר לפרשות השחיתות סביב ראש הממשלה אריאל שרון ומשפחתו, אך, כמובן, חייבים אנו לומר כי הפרשות הללו עדיין נחקרות, ויש להיזהר באיסור לשון הרע עד אשר יהיו לכולנו מספיק ראיות לחרוץ דין.

מאיר פרוש: אלא שאותו עיתונאי דרש מאתנו, מכולנו, להימנע מדיון בנושא במישורים הפרלמנטריים והתקשורתיים עד אשר תבוצע תוכנית ההתנתקות, וזאת כמובן כדי שלא להפריע לביצוע התוכנית.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, תוכנית ההתנתקות כבר בוצעה, לצערנו, ואין היום סיבה, גם מנקודת הראות של תומכיה, להמשיך לשמור על מר שרון כעל אתרוג.

מאיר פרוש: מותר ואף חייבים לדון בנושא השחיתות בכל הכלים הפרלמנטריים והתקשורתיים העומדים לרשותנו.

מאיר פרוש: וכאן אני חייב להביע את אכזבתי מהודעת יושב-ראש ועדת החקירה הפרלמנטרית לחקר השחיתות, חבר הכנסת מיכאל איתן, שהודיע על הפסקה בפעילות הוועדה עד לאחר הבחירות לכנסת.

מאיר פרוש: כולנו יודעים שחברי הוועדה שנכחו בדיון מתחו ביקורת על החלטת היושב-ראש לדחות את הדיון.

מאיר פרוש: אני מצטרף לביקורת.

מאיר פרוש: לדעתי ההחלטה שגויה, למרות כמה נימוקים טובים של היושב-ראש, חבר הכנסת מיכאל איתן.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, עלינו להצטער גם כי החקירה הפלילית המתנהלת נגד ראש הממשלה שרון בפרשת סיריל קרן לא תגיע לסיומה לפחות עד לבחירות בסוף מרס 2006.

מאיר פרוש: משמעות הדבר היא כי החשדות המרחפים נגד שרון בפרשה זו וכן נגד חשודים נוספים מבני משפחתו לא יוסרו מעליו עד מועד הבחירות.

מאיר פרוש: כזכור, בחקירה מדובר בהלוואה בת 1.5 מיליון דולר שהועברה לשרון דרך איש העסקים סיריל קרן, כדי לאפשר לו להחזיר כספים שמבקר המדינה חייב אותו להשיב.

מאיר פרוש: אמרתי שעלינו להצטער על שהחקירה לא תגיע לסיומה עד הבחירות, משום שטוב היה אם העננה הזאת של השחיתות היתה מוסרת מעל ראשו של אריאל שרון, המציג בפעם השלישית את מועמדותו לראשות הממשלה, וטוב היה אם נושא השחיתות בכלל לא היה מרחף יותר על חיינו הציבוריים.

מאיר פרוש: עמיתי חברי הכנסת, מכובדי השר, כאשר ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא השחיתות מפסיקה את פעילותה וכאשר חקירה משטרתית מתעכבת, טוב לנו שיש עיתונות חופשית מלחצים פוליטיים, שעושה לעתים מלאכתה נאמנה.

מאיר פרוש: אני רוצה לשבח את העיתון "ידיעות אחרונות" על שפרסם בימים האחרונים תחקיר מקיף ומעמיק בנושא המינויים הפוליטיים של לשכת ראש הממשלה במועצות הדתיות.

מאיר פרוש: זוהי עוד פרשת שחיתות, שכנראה תקבל ביטוי בדוח מבקר המדינה ואולי גם בחקירת משטרה נוספת, נוסף על התיקים האחרים הנחקרים עתה נגד משפחת שרון.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חשוב להזכיר כי רעיון האיוולת של פירוק משרד הדתות הוא של מפלגת שינוי כאשר היא נכנסה לממשלת שרון השנייה, ופירוק משרד הדתות בוצע במסגרת ההסכמים הקואליציוניים גם כאשר שינוי היתה מחוץ לממשלה.

מאיר פרוש: גם אז המשיך ראש הממשלה שרון לפצל את תפקודי המשרד בין שבעה משרדים אחרים ונטל את סמכויות אגף המועצות הדתיות לעצמו.

מאיר פרוש: התוצאה המעשית של פירוק משרד הדתות היא הלכה למעשה קריסת שירותי הדת במדינה, ולא יועיל לאף אחד שום דבר ולא יועיל לשר שום דבר.

מאיר פרוש: יצא נא וישאל את רבני הערים, רבני המושבות, רבני היישובים, מה קורה בכל מה שקשור בשירותי דת.

מאיר פרוש: קריסה מוחלטת.

מאיר פרוש: זה אחד הדברים החמורים ביותר שנזקפים לחובת ממשלה זו, המסיימת, ברוך השם, את ימיה.

מאיר פרוש: בתקשורת אנחנו קוראים חדשות לבקרים על הלנת שכר, על שביתות מחאה, על דמורליזציה וכדומה, אבל הבעיות הן הרבה יותר חמורות.

מאיר פרוש: מדובר בקריסה של שירותי הדת במדינה.

מאיר פרוש: הפרשה החמורה ביותר היא פרשת המינויים למועצות הדתיות.

מאיר פרוש: כאן השחיתות חוגגת בריש גלי ולעיני השמש ללא בושה.

מאיר פרוש: כאילו היינו במדינת "שחיתוסטן" ולא במדינת ישראל.

מאיר פרוש: דרך אגב, מזמן כבר היו כאלה שהצטערו על כך שמדינת ישראל משתמשת בשם ישראל, אבל בימים כאלה אפשר לקרוא במקום מדינת ישראל מדינת "שחיתוסטן".

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, אני מצטט מהתחקיר שפורסם בעיתון "ידיעות אחרונות": "כולם יודעים מי ממנה והיכן ממנים.

מאיר פרוש: הבן עומד מאחורי המינויים, הוא דואג לאבא שלו ועושה את המינויים בשבילו, וכל המינויים הם מקורבים שפעילים עבור האבא".

מאיר פרוש: יש ציטוט אחר, מפיו של עוד חבר מרכז ליכוד: "המגמה היא להכניס כמה שיותר אנשי ליכוד, נאמני שרון, לתוך המועצות הדתיות, לחלק ג'ובים וצ'ופרים".

מאיר פרוש: דרך אגב, למפלגה הזאת, שר התחבורה שתמיד פעל נגד הדברים האלה, מצטרף למפלגה החדשה, ששם במפורש מדברים שזו הדרך.

מאיר פרוש: יש עוד ציטוט, שוב מחבר נוסף בליכוד, וראוי לשים לב לכל מלה הנאמרת: "ברגע שהאנשים של שרון שולטים על המועצות הדתיות, יש לו השפעה על כמות רחבה של אנשים.

מאיר פרוש: אותם אנשים ממנים את האנשים שלהם.

מאיר פרוש: הממונה ממנה את המזכירה שלו, את הנהג שלו והרבה אחרים, ובכך שרון משתלט על השטח".

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, מדובר במינויים במספר בלתי ידוע בכל רחבי הארץ.

מאיר פרוש: ייתכן שמדובר כאן בשערורייה הגדולה ביותר בתולדות המדינה.

מאיר פרוש: אולי באמת ראוי לשנות את שמה של המדינה, כמו שאמרתי, למדינת "שחיתוסטן".

מאיר פרוש: לשיטות שהנהיג ראש המשלה ראוי לקרוא "השלטון השרוניסטי" או בקיצור "שרוניזם".

מאיר פרוש: מתוך שפע הציטוטים של חברי מרכז הליכוד שמונו על-ידי משפחת שרון ראוי במיוחד להביא את הדברים הבאים: "שרון ממנה את אנשיו, את נאמניו.

מאיר פרוש: אין מכרז, אין ועדת איתור, אין הגבלות, שום דבר.

מאיר פרוש: יש רק קריטריון אחד, שהם יעבירו החלטות של שרון במרכז הליכוד ויתמכו בו.

מאיר פרוש: כל העניין הוא סדום ועמורה".

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, מישהו כבר אמר זאת, אבל גם אני אמרתי זאת, לפניו, ואני חוזר על כך כאן ואומר: שרון מזכיר במידה מסוימת את בניטו מוסוליני האיטלקי.

מאיר פרוש: גם מוסוליני עזב מפלגה אחת וייסד מפלגה אחרת משלו.

מאיר פרוש: גם הוא כיהן כראש ממשלה עד שהשתכנע לכונן דיקטטורה והפך לדוצ'ה – מנהיג באיטלקית.

מאיר פרוש: שרון כבר מדבר על משטר נשיאותי, כדי שיוכל בכלל לעשות במדינה ככל העולה על ראשו.

מאיר פרוש: "דוצ'ה שרון".

מאיר פרוש: עמיתי חברי הכנסת, אני חוזר שוב למינויים במועצות הדתיות.

מאיר פרוש: מכיוון שהן אמורות לדאוג להקמה ולאחזקה של בתי-כנסת ומקוואות, ומכיוון שהן אמורות לעסוק בארגון שיעורי תורה ופעילות בתחום ההווי המסורתי, ומכיוון שמועצות דתיות ממונות על ההוצאות והמשכורות של רבנים, משגיחי כשרות וכדומה, חובה כמובן שהמינויים למועצות הדתיות יהיו על בסיס של כישורים וזיקה דתית.

מאיר פרוש: אך שרון ממנה, כאמור, מקורבים חסרי כישורים ואנשים בעלי זיקה פוליטית ונאמנות אישית.

מאיר פרוש: לכן אנחנו עדים לקריסת שירותי הדת במדינה.

מאיר פרוש: מה שכואב הוא, שאחרי התחקיר הגדול שהיה ב"ידיעות אחרונות" צוטט מלשכת היועץ המשפטי לממשלה שהוא לא רואה פסול במינויים האלה.

מאיר פרוש: אני רוצה להזכיר לך, אדוני היושב-ראש, כאשר היו כאלה שאמרו שש"ס, כאחראית על משרד הדתות, ממנה מינויים פוליטיים באמצעות המועצות הדתיות - מי לא עסק בעניין הזה ומי לא חקר את הנושא הזה?

מאיר פרוש: היום, מלשכת היועץ המשפטי לממשלה מוסרים שהדבר הזה טבעי וכך צריך להיות.

מאיר פרוש: אז לומר שגם שם יש בעיה?

מאיר פרוש: אני יכול לומר זאת, אבל כשאומר זאת תקום עלי צעקה גדולה בכל המדינה.

מאיר פרוש: לכן ראוי, אדוני היושב-ראש, שהשחיתות הזאת תיבדק הן על-ידי מבקר המדינה ואולי גם על-ידי המשטרה, ובמערכת הבחירות נאמר לעם ישראל: "סור מרע ועשה טוב".

מאיר פרוש: תודה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: כבוד השר, בבקשה.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, יש לי בקשה לחבר הכנסת פרוש - אולי תואיל בטובך לחזור מההשוואה הזאת לדוצ'ה מוסוליני.

זאב בוים: אני חושב שלא ראוי שהדברים ייאמרו פה, בכנסת.

מאיר פרוש: אתה היית צריך להתבייש בזה שרבים קוראים למדינת ישראל מדינת "שחיתוסטן".

מאיר פרוש: זה הרבה יותר חמור.

מאיר פרוש: זה הרבה יותר פוגע.

מאיר פרוש: זה שם רע לכל המדינה.

נסים דהן: חבר הכנסת פרוש.

נסים דהן: חבר הכנסת בוים.

זאב בוים: - - - כמי שהיה בעל ברית של היטלר, אני חושב שזה לא ראוי.

זאב בוים: אני מציע שתחזור בך.

זאב בוים: זו בושה שחבר כנסת פה ישווה איזה ראש ממשלה בישראל או בכלל מנהיג בישראל למוסוליני.

מאיר פרוש: למה אתה נפגע?

מאיר פרוש: אתה צריך להיפגע מזה שהמדינה הזאת היא מדינת "שחיתוסטן".

נסים דהן: חבל על הזמן, אתה רק מחריף את המצב.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: כבוד השר שטרית, יש לך הזדמנות להגיב על הדברים.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, חבר הכנסת בוים, לצערי, נשמעו מעל הדוכן הזה דברים יותר חריפים במסגרת מה שנקרא "שבת אחים גם יחד".

מאיר שטרית: אני ממש מצטער על הדברים.

מאיר שטרית: אני חושב שאתה צודק בהערה שלך וחבל שהדברים נאמרו, אבל אינני רוצה לגלוש לוויכוח או להחריף את הוויכוח, זה לא יעזור לאף אחד.

מאיר שטרית: אני מבקש לענות על ההצעה עצמה ולהתייחס לנושא של המועצות הדתיות.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, הרשות הארצית לשירותי דת פועלת יחד עם גורמי ממשלה אחרים למען ייצוב מצבן של המועצות הדתיות.

מאיר שטרית: כיום, רק 20 מועצות דתיות מתקשות לשלם את שכר העובדים והגמלאים.

מאיר שטרית: בחלק ניכר מהמועצות הללו מדובר בעיכוב תשלום של חודש אחד בלבד.

מאיר שטרית: חשוב להזכיר את המקור העיקרי לגירעונות המועצות הדתיות, שהיה אי-העברת חלקן של הרשויות המקומיות לתקציבי המועצות.

מאיר שטרית: זו לא טענה כלפיהן, אלא מצבן של הרשויות היה קשה.

מאיר שטרית: לאחרונה יזמה הרשות הארצית החלטה בממשלה, שקבעה את תקציבי המועצות הדתיות ברשויות שבהן היתה מחלוקת ביחס להיקפי ההשתתפות של הממשלה ושל הרשויות המקומיות.

מאיר שטרית: החלטה זו מאפשרת למועצות לתבוע מהרשויות את העברת חלקן בתקציב באמצעות פנייה לערכאות משפטיות.

מאיר שטרית: אשר לשימוש במתקני המועצות הדתיות לטובת פעילות הזרה לשירותי דת - הרשות הארצית לשירותי דת לא מכירה תופעה שכזאת.

מאיר שטרית: אם לחבר הכנסת הנכבד יש טענות קונקרטיות לגבי מועצה זו או אחרת, הוא מוזמן לפנות לרשות הארצית ולכל גורם אחר המוסמך לעניין זה.

מאיר שטרית: הרשות הארצית לשירותי דת פועלת לשם אספקתם הסדירה של צורכי הדת ואין בכוונתה לאפשר במישרין או בעקיפין לשבש פעילות זאת.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אין לי התנגדות להעברת הנושא לדיון בוועדה, שבה אפשר לבדוק את הדברים שחבר הכנסת פרוש העלה ולשמוע את הנוגעים בדבר.

נסים דהן: חבר הכנסת פרוש, אתה מסכים לוועדה?

מאיר פרוש: בסדר.

נסים דהן: יש לנו הצעה אחרת של חבר הכנסת נסים זאב - להסיר מסדר-היום.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, ראש הממשלה התפאר בסגירת משרד הדתות.

נסים זאב: זה היה הפרויקט שלו.

נסים זאב: הוא בא ואמר: אנחנו עכשיו עושים סדר.

נסים זאב: אבל אף אחד לא העלה בדעתו שראש הממשלה הולך לתת את הכתובה הזאת, משרד הדתות, לבן שלו, עמרי, והוא יחליט מי נכנס, מי יוצא, איזה ירקן, איזה זבלן, מי יהיה חבר ומי לא יהיה חבר.

נסים זאב: מה זה?

נסים זאב: איך מפעילים את המנגנון הזה?

נסים זאב: פשוט המערכת מופקרת.

נסים זאב: כאילו באו לחסוך, השירותים נסגרו, מקוואות סגורים, אפילו ברחבי ירושלים.

נסים זאב: רק אתמול דיבר אתי הרב של בקעה ואמר לי שהמקווה בבקעה סגור.

נסים זאב: למה מקוואות סגורים?

נסים זאב: מי ייתן את הדין על זה?

נסים זאב: ראש הממשלה ממשיך בדרכו – קדימה.

נסים זאב: צריך פה רודן, ואם לא יהיה רודן, העם לא יתמוך בו כראש הממשלה.

נסים זאב: זה העם שלנו.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: אנחנו עוברים להצבעה.

נסים דהן: בעד – ועדה, נגד – להסיר.

נסים דהן: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 8 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: בעד - 8, נגד - 1, אין נמנעים.

נסים דהן: הנושא יידון בוועדת הפנים.

נסים דהן: כריתת עצי זית בכפר סאלם

נסים דהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

נסים דהן: הצעות לסדר-היום מס' 7811, 7812, 7832, 7836 ו-7839 בנושא:

נסים דהן: כריתת עצי זית בכפר סאלם - של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה ועוד חברי כנסת.

נסים דהן: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

נסים דהן: זו הצעה דחופה - שלוש דקות לרשותך, אדוני.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, אולי הדבר הכי קל זה לתקוף את המתנחלים, את תנועת ההתנחלות הקולוניאלית בשטחים הכבושים, אבל אני רוצה לקרוא את הכותרת או את המשפט שנמצא בכותרת של Ynet בעקבות המעשה: "זאת לא הפעם הראשונה.

ג'מאל זחאלקה: בחודש שעבר השחיתו 300 עצים, וקצין התיאום הישראלי הבטיח שזו הפעם האחרונה שהוא מרשה למתנחלים לעשות דבר כזה.

ג'מאל זחאלקה: אבל הנה זה קורה פעם נוספת.

ג'מאל זחאלקה: דובר אלון-מורה: 'מדובר בהאשמות דמיוניות'.

ג'מאל זחאלקה: " הנה לכם כל הסיפור.

ג'מאל זחאלקה: אם הקצין אומר שזו הפעם האחרונה שהוא מרשה, סימן שהוא הרשה בעבר, אולי לפני העניין, ויכול להיות שבדיעבד.

ג'מאל זחאלקה: הוא נתן רשיון לכריתת עצים ולעקירת עצים ולפגיעה ברברית בפרנסתם של אנשים, במעשה של כובש שאומר שהוא קשור לקרקע והוא עוקר עצי זית.

ג'מאל זחאלקה: איזה מין כובש ברברי זה?

ג'מאל זחאלקה: מאיפה הוא בא?

ג'מאל זחאלקה: איזה קשר יש לו לאדמה ולארץ הזאת?

ג'מאל זחאלקה: ואומרים שהם אוהבים את הארץ?

ג'מאל זחאלקה: יש כאן תאוות בצע.

ג'מאל זחאלקה: הם לא קשורים לארץ, הם זרים.

ג'מאל זחאלקה: זה כובש זר ואכזר שאין לו שום דבר עם הארץ.

ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע מאיפה הם באו.

ג'מאל זחאלקה: והקצין אומר: זו הפעם האחרונה שאנחנו מרשים.

ג'מאל זחאלקה: שוב זה קרה ושוב הוא אומר שזו הפעם האחרונה שהוא מרשה.

ג'מאל זחאלקה: לפני כמה שבועות מצאו תעודת זהות של מתנחל בכרם עצים שנשרף.

ג'מאל זחאלקה: מה עשו?

ג'מאל זחאלקה: המשטרה האדיבה החזירה לו ברוב נימוס את תעודת הזהות שלו.

ג'מאל זחאלקה: הוא נאסר?

ג'מאל זחאלקה: הוא עונה במרתפי השב"כ?

ג'מאל זחאלקה: ראו בו עוקר עצים מתקתק?

ג'מאל זחאלקה: לא.

ג'מאל זחאלקה: החזירו לו את תעודת הזהות.

ג'מאל זחאלקה: יש כאן שיתוף פעולה.

ג'מאל זחאלקה: אני בטוח שסגן השר יעלה לכאן, לדוכן, ויגלגל עיניים מעלה מעלה ויגנה את המעשה וידבר, אבל הם לא עושים שום דבר.

ג'מאל זחאלקה: יש כאן חלוקת עבודה.

ג'מאל זחאלקה: יש כאן מדיניות, שהממשלה משרה על המתנחלים, שהם יכולים לעשות מה שהם רוצים ואחר כך אומרים, אנחנו עוקרים.

נסים דהן: נא לסיים.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו יודעים שהמשטרה יודעת מי עושה את זה ושהממשל הצבאי יודע מי עושה את זה והם מעלימים עין ואומרים להם: חבר'ה, פעם אחרונה שאתם עושים את זה.

ג'מאל זחאלקה: זו בעצם קריצת עין ואתם יכולים לעשות מה שאתם רוצים ואנחנו שמחים על זה.

ג'מאל זחאלקה: זה מעשה ברברי, ואני חושב שגם מעשים כאלה צריכים להגיע להאג, ואלה שאחראים להם צריכים להיות מנודים מחברת העמים ובני-התרבות; לא רק מי שעוקר אלא מי שנותן השראה ואומר שזו הפעם האחרונה.

ג'מאל זחאלקה: מה עשה הממשל הצבאי עם אותו קצין?

נסים דהן: חבר הכנסת עסאם מח'ול, נא לא ללמוד מן הדובר הקודם ולשמור על מסגרת הזמן.

נסים דהן: אחריו - חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו ניצבים פעם נוספת מול כרוניקה של ונדליזם ידוע מראש.

עסאם מח'ול: הדיון הזה על עקירת עצי זית הופך להיות דיון עונתי על הבמה הזאת.

עסאם מח'ול: התשובה שאנחנו נקבל מסגן שר הביטחון, גם היא תשובה עונתית.

עסאם מח'ול: זכור לי שב-27 באוקטובר 2004 הנושא עלה מעל הבמה הזאת.

עסאם מח'ול: ב-12 בנובמבר 2003, בדיוק בתקופת מסיק הזיתים, הנושא עלה כאן, מעל הבמה הזאת.

עסאם מח'ול: קיבלנו תשובות, קיבלנו הבטחות, וזה חוזר חלילה.

עסאם מח'ול: לא תהיה שנה, לא תהיה עונה שלא נעמוד כאן ונתריע על הוונדליזם הזה, שאין לו אח ורע.

עסאם מח'ול: זוהי התפרקות פרימיטיבית של קומץ מתנחלים מפונקים על-ידי השלטון, על-ידי הכיבוש, והממשלה - כל עוד הם פוגעים בציפור הנפש של הפלסטינים.

עסאם מח'ול: זה המסר, וכך אנחנו חוזרים ונזקקים לדיון כאן בנושא הזה פעם אחר פעם.

עסאם מח'ול: סוף-סוף אנחנו יכולים להגיד שעץ הזית בכפר סאלם שנשרף או נגדע בצל התפרקות פרימיטיבית כזאת הופך להיות עץ הדעת של הטוב והרע ביחס לממשלה הזאת ולתרבות, שיש אנשים שמדברים עליה גבוהה גבוהה אבל אין להם קשר אליה.

בנימין אלון: אתה תופיק זיאד, משורר.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, עיתון "הארץ" היום מציין שיש כאן קשר עם הממשלה ומדבר על הזנחה נפשעת של השלטונות שאינם שמים יד ואינם מעוניינים לשים יד על אותם פושעים כורתי עצים, גודעי עצים ושורפי עצי זית.

עסאם מח'ול: אנחנו אומרים שמי שלא מבין את בעל מטע הזיתים, שבא עם כף היד שלו ומעביר אותה בין העלים כפי שאמא מעבירה את כף היד על הלחיים הטריות של התינוק שלה, לא מבין מה זה עץ הזית בשביל מי שנוטע אותו.

עסאם מח'ול: הוא לא מחובר לארץ הזאת.

עסאם מח'ול: מי שלא יודע את מיקומו של עץ הזית, מי שלא מבין מה זה זעתר ומה זה מרמיה, ומה זה הל ומה חוביזה, כל דבר שנוגע לאדמה הזאת, ולא יודע לאהוב אותם, הוא לא מחובר, הוא זר לארץ הזאת, הוא זר למולדת הזאת והמולדת הזאת זרה לו.

עסאם מח'ול: אנחנו יודעים, אדוני היושב-ראש, את מי להאשים.

עסאם מח'ול: אנחנו לא מאשימים יותר את אלה שיושבים במאחזים.

עסאם מח'ול: אנחנו מאשימים את אלה שיושבים כאן, מאחזים עיניים ואינם עושים דבר כדי לתפוס אותם ולהכניס אותם לכלא.

עסאם מח'ול: היום מפרסם עיתון "הארץ" ידיעה על 900 עצים בכפר סאלם, מאז מאי שעבר ועד היום, שנשרפו או שנגדעו.

עסאם מח'ול: מי אחראי לכך?

עסאם מח'ול: מי צריך לתת את הדין על זה?

עסאם מח'ול: יותר מ-800 תלונות הגיעו למחוז ש"י של המשטרה.

עסאם מח'ול: מה קורה אתן?

עסאם מח'ול: תחנות המשטרה נמצאות בתוך ההתנחלויות.

עסאם מח'ול: חלק גדול מאנשי המשטרה הם מתנחלים בעצמם, וכולם בקריצת עין אומרים: הלאה, קדימה, אומרים: קדימה, לעקור עצים, קדימה לגדוע עצים, קדימה להרוס את המולדת הזאת.

עסאם מח'ול: אנחנו הבעלים, האמא האמיתית של התינוק.

עסאם מח'ול: נגן עליו ונגן על שלמותו.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

נסים דהן: אחריו - חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: חבל שאני לא יתום.

נסים זאב: יש לו אמא ואין לו אבא.

נסים דהן: חבר הכנסת נסים זאב, לך יש הצעה אחרת, תשמור את הדברים לאחר כך.

נסים דהן: שלוש דקות, אדוני, על-פי התקנון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אכן, זה שנים מאז פושעי הארץ הזאת, פושעי ההתנחלויות, פושעי האנושות, פושעי עץ הזית, פושעי הטוב, פושעי המולדת, לקחו לעצמם זכות בעידוד הצבא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הפושעים האלה לא היו יושבים שם יום אחד נוסף אם הצבא לא היה מגן עליהם ונלחם בשבילם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אכן, הוא הוציא אותם מעזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עכשיו בתקופה של מפץ, והמפץ הזה חייב להביא שפיות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: את הפושעים האלה חייבים לשים מאחורי סורג ובריח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בוודאי לא להשאיר אותם שם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי גודע עצי זית?

צבי הנדל: אתם רוצחים.

צבי הנדל: מי פושע?

צבי הנדל: מי רוצח?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי משחית את הטוב שבעצים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עץ הזית הוזכר בקוראן לא פעם אחת ולא פעמיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עץ הזית בעיני האנושות כולה מסמל את השלום, את הטוב שבאנושות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל מה נעשה אם יש כאלה שמוצאים את עצמם אויבי עץ הזית והם מכריזים על עצמם, במעשיהם, אויבי השלום, אויבי הטוב, אויבי עץ הזית, אויבי האדמה הזאת, אויבי הפלאח הפלסטיני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם חייבים להיות מאחורי הסורגים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם פשעו ופשעו ופשעו, וצבא מדינת ישראל ממשיך להגן עליהם, ובכפפות של משי מטפח את הפשע הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואני אומר, יפה שעה אחת קודם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הפושעים האלה רצחו ראש ממשלה בעם, לאחר שעודדו אותם, העלימו עין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרו, כל עוד הם רוצחים פלסטינים, אין בעיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו הם אומרים, כל עוד הם משחיתים את העצים של הפלסטינים - ממילא הפלסטינים דמם זול יותר.

צבי הנדל: צבי הנדל?

צבי הנדל: מי פה רוצח?

צבי הנדל: אתם רוצחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עצי הזית של הפלסטינים זולים יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל עוד החברה הזאת - - -

ג'מאל זחאלקה: כמה ילדים רצחת?

צבי הנדל: אתם רוצחים.

נסים זאב: אל תיקח את זה באופן אישי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - - אז כאילו זה חצי נחמה, אפשר להעלים עין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כפי שהרצח - - -

נסים דהן: חבר הכנסת הנדל, יש לך רשות דיבור עוד מעט, נא לא להפריע.

נסים דהן: נא לא להפריע, חבר הכנסת עסאם מח'ול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל עוד הם חוסכים את הפצעים שלהם מתוך המדינה כאן, בתוך מדינת ישראל, והם מכלים את שנאתם ואת איבתם, את הרוע שביניהם, על הפלסטינים, אז כאילו זה חצי נחמה, אפשר להעלים עין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כפי שהרצח בפלסטינים בסוף הגיע לתוך מדינת ישראל, הפשיעה הזאת נגד האנושות, נגד העצים, נגד השלום, נגד כל מה שהעץ הזה מסמל, גם היא תעבור לתוך מדינת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבא שאיננו מכה ביד של ברזל, אתם יודעים מה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא צריך להכות, רק לא להגן עליהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק לצאת משם ולראות את מוגי הלב עומדים מול הפלסטינים ונכנסים לכרמים, לזיתים, לגדוע אותם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש, אני מסיים במשפט אחד מסכם: כל מדינת ישראל, ובראש ובראשונה צבא-הגנה לישראל וממשלת ישראל, הם האחראים לפשע הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחרים לא מבצעים את זה בידיהם, אבל מבצעים את זה שלוחי המדינה, בתוך הגדה המערבית, בתוך העם הפלסטיני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומנם המדינה גם לא כל כך שלחה אותם, הם נמצאים במאחזים בלתי חוקיים, אבל את הרשע הזה חייבים לסיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: את המאחזים - לפרק, את ההתנחלויות - לפרק, ואז יושג קץ לפשעים האלה, שמביישים כל בן-אנוש באשר הוא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבל שהם מוצאים גם מי שיגן עליהם, אפילו בבית הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

נסים דהן: חבר הכנסת איתן כבל - לא נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת אבשלום וילן - שלוש דקות לאדוני.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, יושבים פה באולם סגן שר הביטחון וסגן השר לביטחון פנים.

אבשלום וילן: תראה, אדוני היושב-ראש, כריתת עצי זית ברברית, מכוערת, אלימה, חסרת שום היגיון, זולת היגיון מטורף של אנשים חסרי מערכת ערכים אלמנטרית, מנוגדת לדעתי גם למי שמאמין בתפיסת ארץ-ישראל השלמה.

אבשלום וילן: לבוא לחקלאים - - -

ג'מאל זחאלקה: אתה טועה.

ג'מאל זחאלקה: אלה שמאמינים בארץ-ישראל השלמה רוצים לעקור את התושבים ולא רק את העצים.

צבי הנדל: אתם רוצחים.

נסים דהן: חבר הכנסת הנדל וחבר הכנסת זחאלקה, כדי שחבר הכנסת וילן יוכל לדבר, אני אוציא אתכם מהאולם.

אבשלום וילן: ביום חמישי שעבר ישבתי עם האנשים שעוזרים לחקלאים על בסיס התנדבותי, לא פוליטי, האנשים שעוזרים לחקלאים להגיע.

אבשלום וילן: סגרו שם את הכבישים, אדוני סגן שר הביטחון, והחקלאים מכפר סאלם לא יכלו להגיע ופחדו מההתנכלויות של המתנחלים מהמאחז הבלתי-חוקי שם.

אבשלום וילן: במקרה באו חברים שלי, ידידים שלי, לא על בסיס פוליטי, על בסיס הומניטרי, לעזור להם לשמור, לעזור לעבד בשבת את השדות.

אבשלום וילן: בדרך חזרה הם גם נפגשו עם אנשי המאחז הבלתי-חוקי ודיברו עם הרב שם.

אבשלום וילן: התגובה הגיעה במוצאי-שבת, ליל יום ראשון.

אבשלום וילן: עכשיו תראה, שוב, כמו במקרים הקודמים, מה עושים?

אבשלום וילן: המשטרה חוקרת, נו.

אבשלום וילן: הצבא – יש מינהל אזרחי, נותן את ההגנה, חוקר ובודק מה לא היה בסדר?

אבשלום וילן: איך קרה?

אבשלום וילן: אבל מה קורה בפועל?

אבשלום וילן: בסופו של דבר פעם אחר פעם האנשים האלה לא מובאים לדין.

אבשלום וילן: אין דין ואין דיין.

אבשלום וילן: זאת לא מדינת ישראל, זה מערב פרוע, איש הישר בעיניו יעשה.

אבשלום וילן: אני שואל: איפה רשויות החוק?

אבשלום וילן: הרי זאת לא כריתה ראשונה.

אבשלום וילן: כרתו שם לפני כמה חודשים.

אבשלום וילן: מדוע הלכו בשבת לעזור להם לעבד את החלקות?

אבשלום וילן: בדיוק מאותה סיבה.

אבשלום וילן: אותו דבר קרה לנו גם במאחז ליד מעון, ואני התקשרתי אישית בשבת לשר לביטחון פנים, גדעון עזרא, ואמרתי לו: "ידידי השר, ברגע זה מכים אזרחים שעוזרים להעביר שם תלמידים, טפל בזה.

אבשלום וילן: יש שם מתנחלים אלימים, מוקצים שבמוקצים, ואתם אינכם עושים דבר".

אבשלום וילן: אז אני רוצה להבין, זאת לתפארת מדינת ישראל?

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, אתה יודע שבמקרה, במקרה קראתי בעיתון "הצופה" ביום שני את סיפור המעשה.

אבשלום וילן: ומה כותב עיתון "הצופה"?

אבשלום וילן: הוא בכל זאת עיתון מפלגתי, מפלגה עם חמישה מנדטים בכנסת ישראל.

אבשלום וילן: הוא אמר שמדובר בפרובוקציה של אנשי השמאל הקיצוני, שבאו ועקרו את הזיתים כדי שיגידו שזה המתנחלים.

אבשלום וילן: נו באמת.

אבשלום וילן: אנו מגיעים פה לתיאוריות קונספירציה מהדרגה הנמוכה ביותר, שלא לומר - המטומטמת.

אבשלום וילן: אני שואל את סגן השר לביטחון פנים ואת סגן שר הביטחון: לסדום ועמורה דמינו?

אבשלום וילן: איזה מין מוסר יהודי הומניסטי אוניברסלי יש בדברים האלה?

אבשלום וילן: מדוע לא נעצר איש?

אבשלום וילן: מדוע פעם אחת ולתמיד לא תתפסו את אותם אנשים?

אבשלום וילן: השמות ידועים, הכתובות ידועות.

אבשלום וילן: פעם אחת נראה שזה לא קיים - ויכוח פוליטי, נמשיך לריב על התנחלויות, אך יהיה בינינו קונסנזוס, שתרבות של חוליגנים היא מחוץ לכל תחום, שלא פוגעים בחקלאי, אם יהודי, אם ערבי, אם כל אחד אחר.

אבשלום וילן: את הדברים האלה פעם אחת אתם - קדימה, אחורה, איך אין לכם בושה?

אבשלום וילן: איך אתם ישנים בלילה כשעושים פשעים כאלה?

אבשלום וילן: והמשטרה חוקרת והצבא מטפל.

אבשלום וילן: אין דבר מעליב, מקומם אותי יותר כישראלי, כיהודי, כאזרח העולם, שבאים ברברים ככה, כורתים עצי זית, ושלטון ישראל, אנו, המעצמה החזקה, לא מסוגלים את הפשע המכוער הזה לעקור מהשורש.

אבשלום וילן: תודה.

נסים דהן: ישיב סגן שר הביטחון - וגם סגן השר לביטחון פנים, כל אחד ייתן חצי תשובה.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני לא רוצה להתחרות במלים הבומבסטיות ששמעתי כאן.

יעקב אדרי: המעשה הוא מספיק חמור כדי שכולנו נגנה אותו בכל פה ובכל לשון.

עסאם מח'ול: לא מספיק לגנות, צריך לעשות.

ג'מאל זחאלקה: - - -

נסים דהן: אתה לא רוצה לשמוע תשובה, חבר הכנסת זחאלקה?

נסים דהן: אתה לא חייב.

נסים דהן: אתה יכול לצאת החוצה, ואל תיתן לי להוציא אותך.

נסים דהן: תן לו לענות.

נסים דהן: מי שלא רוצה לשמוע תשובה, מוזמן לשתות קפה במזנון.

יעקב אדרי: אני רוצה להצטרף לכל הגינויים, ואני מוסיף, שמי שעשה את זה - זה מעשה חמור, ברברי, לא תרבותי, לא אנושי.

יעקב אדרי: אני חושב שהדברים ראויים לכל גינוי, ושמחתי לשמוע גם לפני הדיון הזה, שהיו גינויים מקיר אל קיר, חוץ מחריגים שאני לא מסכים אתם, וחבל שאומרים דברים שמצדיקים כריתת עץ.

יעקב אדרי: אין דבר שיכול להצדיק פגיעה בגידול חקלאי.

יעקב אדרי: אני חושב שזה חמור ביותר.

יעקב אדרי: גם מאוד מוזר לי הקצין הזה שאמר דברי איוולת, הוא אמר שזו פעם אחרונה, בפעם הבאה - אני נסמך על דברי חבר הכנסת זחאלקה.

יעקב אדרי: אם זה נאמר על-ידי קצין, אלה דברי איוולת, וחבל שהם נאמרו בכלל.

זאב בוים: - - -

נסים דהן: חבר הכנסת בוים, הבטחת שהתשובה היא על דעת שניכם.

נסים דהן: עכשיו אתה רוצה לעזור לו? נא לא להפריע.

יעקב אדרי: המעשה מנוגד לכל הערכים של כל בני-האדם, בכלל זה העם היהודי.

יעקב אדרי: זה דבר שלא ייעשה.

יעקב אדרי: אנשים עובדים יום ולילה, מגדלים גידולים, וכורתים להם.

יעקב אדרי: זה מעשה ברברי, ואין לי מלה אחרת.

יעקב אדרי: הדברים מספיק חמורים כדי לגנות אותם בכל פה ובכל לשון.

יעקב אדרי: לפי העדויות, הושחתו כ-260 עצים.

יעקב אדרי: לצערנו הרב, וזאת אולי הבעיה – אני מדבר על המקרה האחרון – לצערנו הרב, כשרוצים לעצור מישהו, צריך ראיות, הוכחות.

יעקב אדרי: זה נעשה על-פי רוב בלילה, לא ביום.

יעקב אדרי: היום מסור חשמלי עושה את זה מייד, יש עדות של איש בן 80 ועוד אחד בן 20 שראה מהגב את האדם, אך אי-אפשר לזהות.

ג'מאל זחאלקה: המתנחל השאיר תעודת זהות.

יעקב אדרי: זה לא שייך למקרה האחרון.

ג'מאל זחאלקה: מקרה לפניו.

יעקב אדרי: אני לא יכול לענות על מקרה לפניו, אני מתייחס למקרה האחרון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשביל מה יש משטרה במדינה הזאת?

נסים דהן: חבר הכנסת דהאמשה, כסגן יושב-ראש אתה יודע שמה שאתה עושה עכשיו לא מקובל.

נסים דהן: אתה מפריע.

יעקב אדרי: חבר הכנסת דהאמשה, אני מבין שמערכת הבחירות מתקרבת, וצריך להוסיף.

יעקב אדרי: שמעתי, תן לי לענות.

יעקב אדרי: אני מודיע שיתקיים דיון ברמה הבכירה ביותר במשטרה, והשר, שהיה פה לפני כמה דקות, נתן הנחיה חד-משמעית – חייבים לשים יד על האנשים האלה.

יעקב אדרי: אני מאוד מקווה שייתפסו, כי אסור שיקרה מקרה נוסף כזה.

יעקב אדרי: זה מכתים את כולם.

יעקב אדרי: זה עושה נזק למתנחלים, ואני מציע לא לעשות הכללות.

יעקב אדרי: אלה מתי מעט, שצריך לתפוס אותם ולשים אותם בכלא.

יעקב אדרי: זה מכתים גם את המתנחלים, הם לא מסכימים לזה, רובם המכריע, הגדול, צריך להגיד את זה - שמעתי אותם גם מגנים את זה - גם אם אתה לא מסכים לדעתם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

נסים דהן: חבר הכנסת דהאמשה, אני אצטרך לקרוא אותך לסדר.

יעקב אדרי: המשטרה לקחה את הנושא בעדיפות עליונה, והשר הנחה שחייבים לעשות כל מאמץ כדי למצוא את האנשים שעשו את זה – אחד, שניים, לא יודע.

עסאם מח'ול: האם יש עצורים?

יעקב אדרי: עובדים במישור המודיעיני כרגע.

יעקב אדרי: יש עדויות של אדם בן 80 ועוד אדם בן 20, שראה מהגב את אלה שכרתו.

יעקב אדרי: אני מאוד מקווה שבסופו של יום זה יהיה טוב לכולנו, לרבות המתנחלים, שייתפסו האנשים האלה, יועמדו לדין וישלחו אותם לכלא.

יעקב אדרי: אני מציע להסתפק בהודעה שלי; אני מקווה שההודעה הבאה תהיה ששמנו יד על האנשים האלה.

נסים דהן: חבר הכנסת זחאלקה, אתה מסתפק?

נסים דהן: אתה רוצה מליאה.

נסים דהן: חבר הכנסת מח'ול?

נסים דהן: מליאה.

נסים דהן: חבר הכנסת דהאמשה, מסתפק?

נסים דהן: חבר הכנסת וילן, מסתפק בדברי סגן השר?

נסים דהן: מסתפק.

נסים דהן: אם כן, יש לנו הצעות אחרות.

נסים דהן: חבר הכנסת הנדל.

צבי הנדל: מכובדי היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני ודאי לא מהשב"כ ולא מהמשטרה, אין לי מושג מי עשה את זה.

צבי הנדל: אם יש סימנים, וכנראה יש סימנים, כי גם אני שמעתי בחדשות שמצאו תעודת זהות ישראלית – כמו שאמר סגן השר, האינטרסנט הראשון זה לא מי שכרתו לו את העצים, אלא חברי ואני, כי אין נזק גדול יותר מאשר שחברים שלנו – אחד כזה הוא לא חבר שלי – כורתים עצי זית.

צבי הנדל: אני מאוד מקווה שזה לא מכוחותינו, והלוואי שזו פרובוקציה, אף שנראה שזה מכוחותינו, והבקשה היחידה שיכולה להיות מעבר לכל ההתלהמות שהיתה שם, שיימצאו כמה שיותר מהר ויבואו על עונשם, כי זה גורם נזק גדול.

צבי הנדל: בסוף רק תזכרו, שמי שמסית ומעודד רוצחים ולא כורתי עצים זה לא אנחנו, זה אתם.

צבי הנדל: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, חברי הכנסת, איך אפשר להפוך את הבמה הזאת לבמת הסתה במשך חצי שעה, כאשר כולם מגנים את כריתת העצים?

נסים זאב: מה אתם רוצים?

נסים זאב: אתם רוצים להיות תליינים בעצמכם, לקחת את הנאשמים ולתלות אותם?

נסים זאב: תעשו את זה בעצמכם.

נסים זאב: המשטרה עושה את כל העבודה כדי למצוא את הנאשמים, אותם כורתי העצים, ופה רוצים בכוח לומר – שמעתי אותך די טוב - יש שיתוף פעולה מלא בין המשטרה והצבא לבין כורתי העצים.

נסים זאב: איך אתם לא מתביישים להעלות את זה על שפתיכם?

נסים זאב: תתביישו לכם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

נסים דהן: חבר הכנסת דהאמשה, אתה נקרא לסדר כבר פעם שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

ג'מאל זחאלקה: זה כתוב בעיתון.

נסים דהן: תודה רבה, חבר הכנסת נסים זאב.

נסים דהן: חבר הכנסת טלב אלסאנע, הצעה אחרת.

זאב בוים: זה לא אנשים, לא שמעתי אתכם כשנהרגו אנשים.

זאב בוים: אל תהיו צדיקים גדולים.

נסים דהן: חבר הכנסת בוים, תודה רבה.

נסים דהן: אל תעזור.

נסים דהן: סגן השר - - -

עסאם מח'ול: נהרגו 2,000 אנשים, מה אתם רוצים להגיד?

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, עץ הזית זה עץ מיוחד, יש בו משמעויות וסמלים, אבל מה לנו להלין על אותם מתנחלים, כאשר אנחנו שומעים את סגן השר לביטחון פנים, איך שהוא מדבר; חבר כנסת עם כיפה על הראש, איך הוא מתייחס לפשע האיום והנורא הזה.

טלב אלסאנע: יש בעיה עם התפיסה, יש הוכחה שהכיבוש הזה משחית מוסרית.

נסים דהן: תודה רבה.

טלב אלסאנע: עוד לא סיימתי משפט אחד.

טלב אלסאנע: אני רוצה לומר לך, היושב-ראש - - -

נסים דהן: אל תגיד לי, תגיד לכנסת.

טלב אלסאנע: אני אומר לך ולכנסת, אתה סמל של הכנסת.

טלב אלסאנע: הכיבוש הוא אשר חיסל כל חלקה מוסרית שיש, גם בתוך המדינה וגם בתוך בני-האדם האלה, שהפכו להיות מושחתים בעצמם.

טלב אלסאנע: ההתנחלויות האלה הן הביצה שבה צומחים היתושים המקוללים האלה.

טלב אלסאנע: מספיק להתמודד עם היתושים, צריך לייבש את הביצה של הכיבוש ושל ההתנחלויות.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת בני אלון, בבקשה.

צבי הנדל: - - - אבו-מאזן.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, גם אני זכיתי השנה למסוק זיתים, ברוך השם, בבית-אל, בחצר שלי.

בנימין אלון: מובן שמי שגוזל מגוי, כך ההלכה - לא משנה יהודי או גוי - מי שגוזל מגוי אפילו פרוטה אחת - גזל גוי אסור מן התורה ואסור לעשות את זה.

בנימין אלון: אבל כמה מזעזע לשמוע את הצביעות של אנשים שמגינים על רוצחים, למשל, עורך-הדין של המחבל מקו 18 שנאם פה, עבד-אלמאלכ דהאמשה.

בנימין אלון: אנשים שכל הזמן פה במליאה - לעקור חיים של בני-אדם זה לא נורא, אבל עץ זה נורא.

בנימין אלון: זאת תוצאה של כיבוש משחית, והכיבוש המוסלמי השחית, והארץ תקיא את כל מי שרוצח, כך הובטח לנו בתורה, שהארץ לא תכסה את הדם, וכל מי שמגן על רוצחים, הארץ תקיא אותו.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: אנחנו עוברים להצבעה.

ג'מאל זחאלקה: תראה לי את העיניים שלך, מגואלות בדם.

נסים דהן: אנחנו עוברים להצבעה.

נסים דהן: מי שבעד - למליאה; נגד - להסיר.

נסים דהן: ההצבעה החלה.

נסים דהן: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 7 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 7 נמנעים – אין

נסים דהן: בעד - 7, נגד - 7, ההצעה יורדת מסדר-היום.

נסים דהן: אי-יישום דוח טליה ששון בעניין המאחזים

נסים דהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום ומזמינים את חבר הכנסת אחמד טיבי לדבר בעניין אי-יישום דוח טליה ששון בעניין המאחזים - הצעות לסדר-היום שמספריהן 7781, 7798, 7814, 7829 ו-7852.

נסים דהן: חבר הכנסת אחמד טיבי, שלוש דקות לרשותך, אדוני.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חבר הכנסת, מדי פעם מבקשת האדמיניסטרציה בארצות-הברית מממשלת ישראל לקיים את החוק הישראלי.

אחמד טיבי: זה נשמע תמוה, זה נשמע מוזר - -

עסאם מח'ול: זה נשמע מוגזם.

אחמד טיבי: - - בכל מה שקשור למה שקרוי מאחזים, קרי ההתנחלויות.

אחמד טיבי: פעם ההתנחלויות, בתקופתו של ממשל רייגן, היו בפי הממשל האמריקני "לא חוקיות ומהוות מכשול לשלום".

אחמד טיבי: אחר כך, בתקופת קלינטון, הן הפכו להיות "מכשול לשלום".

אחמד טיבי: אחר כך הפכו להיות settlements, ואחר כך הפכו להיות מאחזים.

אחמד טיבי: פתאום מדברים רק על הצורך להסיר מאחזים, לא על הצורך לטפל באחד הפרויקטים הבלתי-ליגליים ביותר שקיימים באזור, וזה ההתנחלויות - בנייה והשתלטות על קרקע באזור כבוש תוך נישול התושבים המקוריים מרכושם ומאדמתם.

אחמד טיבי: בדרך כלל, יחד עם מפעל ההתנחלויות - "מפעל" קוראים לו – יחד עם עוולת ההתנחלויות, יש ביטויים של התאכזרות הכובש לעם הנמצא תחת כיבוש.

אחמד טיבי: ניסור עצי הזית הוא אחד הביטויים; הוא לא הביטוי הקשה ביותר, דרך אגב.

אחמד טיבי: בדרך כלל נישול בני-אדם מאדמתם וגירושם קשה יותר.

אחמד טיבי: לפעמים יורים באנשים האלה והורגים אותם, זה ביטוי עוד יותר קשה.

צבי הנדל: מי הורג?

צבי הנדל: מי הורג?

צבי הנדל: מי יורה?

אחמד טיבי: לא יודע, נהרגו 722 ילדים פלסטינים מאז תחילת האינתיפאדה, אבל כולם בטעות, כי צה"ל אומר שזה בטעות, הוא לא יורה בילדים.

אחמד טיבי: בדרך כלל טעות עושים פעם אחת, טעות עושים פעמיים, עשר פעמים - אבל 722 טעויות?

ואסל טאהא: ורק מזכירים את אלה - - -

אחמד טיבי: מתי עולה לכותרות, בשנה-שנתיים האחרונות, ילד פלסטיני ירוי על-ידי הצבא המוסרי ביותר בעולם?

אחמד טיבי: אם האבא שלו תורם את האיברים שלו ליהודים - ככה הוא הופך להיות כותרת ראשית, פתאום מתקשר אליו ראש הממשלה.

אחמד טיבי: וכי מה?

אחמד טיבי: גם מת – זה יתרון, וגם החיה יהודים - אלה שני יתרונות בבת אחת.

אחמד טיבי: מעולם לא ראיתי מוסר כזה כפול, בזוי, גם של התקשורת הישראלית, אגב, לא של המערכת - של התקשורת שהתחילה לדווח על ילד פלסטיני הרוג בעמוד 17, מתחת למודעות האבל.

אחמד טיבי: לפעמים.

צבי הנדל: תודה רבה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, מוסר כפול הפך להיות סימן הכר של החברה הישראלית, שהתבהמה ונתנה הכשר לכל מה שאתם קוראים לו "מפעל ההתיישבות", "מפעל ההתנחלות".

אחמד טיבי: לכן, אל תתפלאו אם עוד פעם יכרתו עצי זית ויירו בילדים - - -

עסאם מח'ול: - - -

נסים דהן: חבר הכנסת עסאם מח'ול, נראה לך שחבר הכנסת טיבי מגמגם?

נסים דהן: אתה צריך לעזור לו לדבר?

נסים דהן: חבל שאתה פוגע בו, הוא מדבר יפה מאוד.

צבי הנדל: פה יש להם גדול.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת אחמד טיבי, החבר שלך מפריע לך, לא אני.

נסים דהן: כל אחד עוזר לו.

נסים דהן: אל תעזרו לו, הוא מתבטא יפה מאוד, מתנסח מצוין.

נסים דהן: מה אתם רוצים ממנו?

נסים דהן: נא לא להפריע.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, לעתים אני חושב לעצמי, ובזה אסיים, מה המוצר החסר ביותר בחברה הישראלית, ואני מגיע למסקנה, חבר הכנסת אופיר פינס, שזה מוצר זול, ואני מוכן לספק אותו לכלל החברה - ראי.

אחמד טיבי: תסתכלו טוב ותתביישו.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת טאהא, שלוש דקות לרשותך.

נסים דהן: חברת הכנסת זהבה גלאון לאחר מכן.

צבי הנדל: לפני שאתה מעביר לנו את הראי, תסתכל גם אתה.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראש הממשלה עצמו הוא אשר יזם את הדוח הזה של טליה ששון.

ואסל טאהא: הדוח דיבר על בנייה בלתי חוקית, אף שאני אומר שכל הבנייה בשטחים היא בלתי חוקית, לרבות כל ההתנחלויות שנבנו בגדה המערבית.

ואסל טאהא: אבל, בואו ניקח את הדוגמה הזאת.

ואסל טאהא: תארו לעצמכם - כשמדובר בבנייה בלתי חוקית בכפרים הערביים, אז אוכפים את החוק, הורסים את הבתים ועוצרים אנשים, אף שהבנייה שם היא בגלל אילוץ.

ואסל טאהא: הורים רוצים לבנות מחסה לילדיהם, אז החוק שם פועל, וכשמדובר בשטחים - שם זאת מדינה אחרת - המתנחלים מתנהגים כאילו הם במדינה אחרת.

ואסל טאהא: יש להם חוק משלהם, מותר להם לבנות בתים, מותר להם לעבות התנחלויות, מותר להם לכרות עצים, מותר להם להרוג פלסטינים, מותר להם לבנות מאחזים.

ואסל טאהא: והממשלה לא נוקפת אצבע, לא טורחת למנוע, אף שבדוח נכללו המלצות עקרוניות, שהיו כמכניזם לממשלה על מנת לאכוף את החוק.

ואסל טאהא: מה בישרה לנו הממשלה הזאת?

ואסל טאהא: היא בישרה לנו שהיא גנזה את ההמלצות ורוקנה את הדוח מכל תוכן, והיא כאילו קורצת: תמשיכו.

ואסל טאהא: לכן, הבנייה נמשכת בהתנחלויות, הזרמת הכספים להתנחלויות נמשכת, המתנחלים כורתים עצים - אלה סממנים שהממשלה מעודדת, שגם גורמים בצבא מעודדים.

ואסל טאהא: סגן השר דיבר על תעודת זהות - לא במקרה הזה, במקרה אחר - אז אני שואל אותו: מה עשית עם בעל תעודת הזהות הזאת?

ואסל טאהא: למה לא עצרת?

ואסל טאהא: למה לא אמרת שהוא נעצר ונחקר?

ואסל טאהא: לא שמענו.

ואסל טאהא: כל פעם: אנחנו מגנים.

ואסל טאהא: הממשלה צריכה לבצע, הממשלה צריכה למנוע.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, מעשים כאלה רק יגבירו את השנאה בין שני העמים.

ואסל טאהא: חבר הכנסת טיבי דיבר על הילדים - 700 ילד נרצחו.

ואסל טאהא: לא שמענו - לא בתקשורת ולא כאן - גינויים.

ואסל טאהא: שמענו על דבר אחד: כשילד נהרג ואביו תורם את איבריו - אז בתקשורת עשו מזה מהומה ודיברו על זה, ושרים וחברי כנסת התחילו לדבר ולשבח - -

נסים דהן: נא לסיים.

ואסל טאהא: - - כאילו ילד אחד - ילד אחד - הוא שנרצח, אף שנרצחו יותר מ-700 ילד בגדה המערבית.

נסים דהן: תודה.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, גניזת הדוח וגניזת העקרונות של הדוח הן אינדיקציה שהממשלה הזאת רוצה להמשיך ולבנות ולעבות את ההתנחלויות, כשבעצם זה אומר שהממשלה הזאת בראשותו של שרון היא נגד שלום והיא לא תצעד בכיוון הזה.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: חברת הכנסת זהבה גלאון, בבקשה, באותו נושא; שלוש דקות.

צבי הנדל: אתם מפחדים שאריק שרון ייקח מכם קולות - - -

ואסל טאהא: לא כדאי לענות לך.

נסים דהן: חבר הכנסת הנדל, תודה.

נסים דהן: שלוש דקות, בבקשה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ושוב הוכח שהפשע משתלם.

זהבה גלאון: הממשלה מינתה את טליה ששון להכין דוח; הדוח מעלה אבק כשנה על מדפי משרד המשפטים.

זהבה גלאון: היו שם המלצות, היו שם דברים נוקבים.

זהבה גלאון: הפשע משתלם, אפשר להמשיך לבנות במאחזים, אפשר להמשיך לבנות בנייה בלתי חוקית בהתנחלויות.

זהבה גלאון: מאז פורסם הדוח, קרוב לשנה, ממשיכים בבנייה בלתי חוקית במאחזים, ולא קורה שום דבר ואף אחד לא עומד לדין.

זהבה גלאון: ופקידים בכירים ומשרדי ממשלה ושרים, וכל מי שעובד, ממשיכים להזרים כספים, מפירים אמונים - שזו עבירה פלילית - בונים בנייה בלתי חוקית, כשהמדינה נותנת לזה גיבוי, ואף אחד לא נותן את הדין.

זהבה גלאון: אבל מה הדבר היותר חמור, חברי חברי הכנסת?

זהבה גלאון: לפני כמה ימים שמעתי את המצע החדש שאתו תלך מפלגת קדימה, או שבשמו תלך מפלגת קדימה, לבחירות, ובין היתר מדובר שם על יישום מפת הדרכים, ושוב פעם מפת הדרכים, ושוב מצהירים נאמנות למפת הדרכים.

זהבה גלאון: אבל השלב הראשון במפת הדרכים - שזה פינוי המאחזים הבלתי-חוקיים - יש לכם שנה, היו לכם שנתיים, היו לכם שלוש שנים.

זהבה גלאון: מה באה המדינה ואומרת לבג"ץ בדיון שהיה לפני כמה ימים?

זהבה גלאון: נציג הפרקליטות אומר לבג"ץ: בג"ץ, אנחנו מבקשים לדחות את פינוי המאחזים, כי מדובר בסוגיה פוליטית, ועכשיו מתקרבות הבחירות, איך נפנה מאחזים?

זהבה גלאון: וכבר על מאחז עמונה, שיש בו 17 מבנים בלתי חוקיים, ובג"ץ כבר הורה לפנות אותו בעקבות עתירה של "שלום עכשיו" - שוב פעם באים הפלפולים של משרד הביטחון וכל המערכת.

זהבה גלאון: משרד הביטחון וראש הממשלה ושרת המשפטים וכל רשויות האכיפה, נותנים יד להפקרות, לכך שהבנייה הבלתי-חוקית בשטחים נמשכת, שהפשע משתלם, והמדינה הזאת ממשיכה לאחז עיניים.

זהבה גלאון: היא מצהירה על מחויבות למפת הדרכים, והיא ממשיכה לבנות בהתנחלויות, והיא ממשיכה לבנות בתים בלתי חוקיים ומאחזים.

זהבה גלאון: אם לא מסוגלים לפנות 17 מבנים בלתי חוקיים, איך הממשלה הזאת תלך לפינוי בגדה?

זהבה גלאון: ככה נראית הממשלה הזאת.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

נסים דהן: תודה גם לך.

נסים דהן: חבר הכנסת אופיר פינס-פז באותו עניין, שלוש דקות.

נסים זאב: מתי אדוני הפסיק להיות שר - - -

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, מזל טוב.

נסים דהן: תודה.

אופיר פינס-פז: חברי חברי הכנסת, אני מצטער - אני מאוד מעריך את סגן השר זאב בוים, אבל חסרים לי פה גם שרת המשפטים, גם שר הביטחון.

אופיר פינס-פז: תשמע, יש דברים ששר הביטחון צריך להשיב עליהם, אין מה לעשות, הוא לא יכול לשלוח את הסגן.

אופיר פינס-פז: אני השבתי בעצמי על הרבה דברים שאני ניהלתי - -

עסאם מח'ול: הוא בינתיים מתרגש.

אופיר פינס-פז: - - ואת המאחזים הבלתי-חוקיים מנהל שר הביטחון מלשכתו - - -

זאב בוים: - - -

אופיר פינס-פז: מלשכתו הוא מנהל את הדברים.

אופיר פינס-פז: יכול לספר לנו אלף סיפורים.

אופיר פינס-פז: מופז - אישית, מלשכתו.

זאב בוים: אני רואה שהאופוזיציה עושה לך טוב, חבר הכנסת פינס.

אופיר פינס-פז: חכה, אנחנו עוד לא התחלנו אתכם.

נסים דהן: חבר הכנסת וסגן השר זאב בוים, נא לא להפריע לדובר.

אופיר פינס-פז: אני מסתכל ואני שואל את עצמי: תגידו, למה עשיתם את זה לטליה ששון?

אופיר פינס-פז: באמת.

אופיר פינס-פז: תגידו, אתם לא רציניים.

אופיר פינס-פז: אתם רוצים לטייח?

אופיר פינס-פז: אתם רוצים לעשות בכאילו?

אופיר פינס-פז: אתם רוצים לעשות קמופלאז'?

אופיר פינס-פז: למה לקחתם משפטנית ראויה, מוערכת, והפכתם את הדוח שלה לנייר חסר משמעות?

אופיר פינס-פז: היא עשתה לכם משהו רע?

אופיר פינס-פז: היא פגעה בכם?

אופיר פינס-פז: היא חייבה אתכם?

אופיר פינס-פז: מה, מה קרה?

אופיר פינס-פז: כמה ציניות יש בכם, נטועה בכם כל כך הרבה ציניות.

אופיר פינס-פז: לא היתה לכם כוונה מלכתחילה לעשות שום דבר עם הדוח; לא היתה לכם כוונה לפנות מאחז בלתי חוקי אחד.

אופיר פינס-פז: איך אני יודע?

אופיר פינס-פז: הייתי שם.

אופיר פינס-פז: הייתי בכל הישיבות של הוועדה הזאת, לא החסרתי אחת.

אופיר פינס-פז: אין עם מי לדבר.

אופיר פינס-פז: מאה פעם הוועדה יכלה לסיים את עבודתה, מאה פעם.

אופיר פינס-פז: מאה פעם יכלה לבוא לציבוריות הישראלית ולעשות את המעשים שנדרשים.

אופיר פינס-פז: קיבלנו מההתנתקות רוח גבית, אין ספק שאם הממשלה היתה רוצה ואם שר הביטחון היה מבצע את מה שנמצא בסמכותו - אפשר היה לפנות את כל המאחזים הבלתי-חוקיים, אין שאלה בכלל.

אופיר פינס-פז: מועצת יש"ע מפורקת, לא קיימת.

אופיר פינס-פז: אפילו חבר כנסת הנדל - כבר לא יודע מה היה עושה.

אופיר פינס-פז: מי הפריע לכם לפנות?

אופיר פינס-פז: מי הפריע לכם לעשות?

אופיר פינס-פז: לצערי הרב, ראש הממשלה הפגין אדישות כלפי עבריינות - ולא רק ראש הממשלה.

אופיר פינס-פז: שרים טובים ונכבדים אחרים.

אופיר פינס-פז: לא יעזרו ולא עזרו כל הזעקות שלנו וכל הצעקות שלנו.

אופיר פינס-פז: צריך לומר את האמת: אתם לא מוכנים לפנות את המאחזים הבלתי-חוקיים, ומי שלא מוכן לפנות מאחזים בלתי חוקיים, שלא יספר סיפורים לציבור הישראלי שהוא הולך לעשות שלום, שהוא הולך לממש את מפת הדרכים.

אופיר פינס-פז: אומרת חברת הכנסת גלאון, בצדק, הסעיף הראשון במפת הדרכים, שעליו אין הסתייגות, לא של הממשלה הזאת ולא של הממשלה הקודמת, הוא הסעיף הנוגע למחויבות של ישראל לפנות את המאחזים הבלתי-חוקיים, לפחות אלה שנבנו אחרי 2001.

אופיר פינס-פז: על זה אין מחלוקת בכלל בציבוריות הישראלית, בפוליטיקה הישראלית, חוץ מאשר בימין הקיצוני.

אופיר פינס-פז: אין אדם בליכוד שלא מחויב לזה, ובכל זאת לא עשיתם את זה.

אופיר פינס-פז: וגם לא תעשו.

אופיר פינס-פז: יש כאן שקר ובלוף ומתן פרס לעבריינות מהדרג הנמוך ביותר.

נסים דהן: נא לסיים.

אופיר פינס-פז: אני כבר מסיים, אדוני היושב-ראש.

אופיר פינס-פז: אתם יודעים שאתם צריכים לעשות מעשה: 1.

אופיר פינס-פז: לפנות את כל המאחזים; 2.

אופיר פינס-פז: להיות הוגנים כלפי טליה ששון ולאמץ את המלצות הדוח שלה, ויש המלצות ברורות שאתם מתעלמים מהן חודשים על חודשים באמתלות שווא.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שאחרי הבחירות הבאות תקום ממשלה שתיקח את הנושאים של החוק והסדר לידיים בצורה אמיתית, ולא כמצג שווא, ותעשה את שנדרש לעשות ותפנה את המאחזים הבלתי-חוקיים.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת צבי הנדל, בבקשה

צבי הנדל: מכובדי היושב בראש, חברות וחברי הכנסת, כמה צביעות - - -

נסים דהן: חבר הכנסת הנדל, תרשה לתקן.

נסים דהן: המזכירות צודקת.

נסים דהן: תקנון הכנסת קובע - - -

צבי הנדל: לא נדון בזה עכשיו.

צבי הנדל: התקנון אישר לי הצעה רגילה.

צבי הנדל: לא התקנון, הנשיאות.

צבי הנדל: זה שהיא לא שמה לב שיש דיון בעוד נושא - - -

נסים דהן: חבר הכנסת הנדל, חבל על הזמן.

נסים דהן: התקנון אומר שזה שלוש דקות.

נסים דהן: אבל לא חשוב, תמשיך.

צבי הנדל: מכובדי, כנראה אין גבול לצביעות.

צבי הנדל: יש החלטות בית-משפט - לא המלצה של איזו פרקליטה שונאת התנחלויות זה שנים, אלא החלטות בתי-משפט, לא על מאות בתים בלתי חוקיים בתוך מדינת ישראל, של ערבים, לא של יהודים, ומעבר ל"קו הירוק"; לא אלפים, רבבות בתים בלתי חוקיים שבית-משפט פסק שצריך להרוס אותם.

צבי הנדל: לא איזו המלצה סתמית.

צבי הנדל: לא ראיתי התגייסות כזאת כאילו מי יודע מה קרה.

צבי הנדל: רבבות בתים בלתי חוקיים, יישובים בלתי חוקיים - לכן אני לא מתרגש מהצביעות הזאת.

צבי הנדל: מה עוד שאף אחד - -

נסים דהן: השר לביטחון פנים - - -

צבי הנדל: - - מהמאחזים או מהיישובים האלה שהוקמו, לא הוקם בניגוד להחלטות ממשלה.

צבי הנדל: הכול היה בשם ובמלכות ובעזרה של משרדי הממשלה, וטליה ששון ביושרה כותבת את זה.

צבי הנדל: אז מה, ראש הממשלה לא ידע?

צבי הנדל: הרי הוא זה שאמר - תעלו על הגבעות.

צבי הנדל: אבל אנחנו, אפילו בבית הזה, בקטנותנו, מתעסקים במין שנאה עצמית.

צבי הנדל: מילא, הנציגים הערבים, אין לי ויכוח אתם.

צבי הנדל: גם אם יש לי, זה לא כל כך מעניין, כי הרי הם מפירי החוק הגדולים ביותר.

צבי הנדל: אבל בתוך העם היהודי, קצת לחלוחית של ציונות יהודית.

צבי הנדל: חזרנו, ברוך השם, אחרי אלפיים שנות גלות.

זהבה גלאון: בריונות - - -

נסים דהן: חברת הכנסת זהבה גלאון, לא להפריע.

צבי הנדל: העם היהודי קם לתחייה בארצו, במולדתו, שאלפיים שנה שמרה לו אמונים.

צבי הנדל: אלפיים שנה לא קמה פה שום מדינה של שום עם בשום מצב.

צבי הנדל: הארץ הזאת שמרה אמונים לעם היהודי.

צבי הנדל: חיכתה לנו.

צבי הנדל: כל אחד היה לו תירוץ.

צבי הנדל: אחד פחד מביצות, אחד פחד מדיונות.

צבי הנדל: היא שמרה לנו אמונים.

צבי הנדל: סוף-סוף חזרנו לארצנו.

צבי הנדל: וכשחזרנו לארצנו פתאום יש התעוררות, פתאום רואים, ברוך השם, שהעם הזה הצליח להקים מדינה לתפארת ב-50 שנה, ב-40 שנה; היום כבר 57 שנים.

צבי הנדל: הצלחנו בכל תחומי החיים להיות דוגמה וסמל בקנה-מידה עולמי למדינה שמתפתחת יפה.

צבי הנדל: בואו נמשיך.

צבי הנדל: תפסיקו עם השנאה העצמית הזאת.

צבי הנדל: כל הזמן להאשים כאילו אנחנו מפירי החוק.

צבי הנדל: לא, יש אחרים.

צבי הנדל: יש אויב ויש אוהב.

צבי הנדל: יש עם יהודי שזו ארצו ויש אויב שזו לא ארצו, שיש לו 22 ארצות אחרות.

צבי הנדל: איך יוצא מתוכנו פעם אחר פעם אחר פעם מין איתות כזה, חלשלוש כזה, כאילו אנחנו יהודים גלותיים.

צבי הנדל: ריבונו של עולם, אני מבין שמהגלות יצאנו, אבל נראה שיש חלק שהגלות עוד לא יצאה מתוכם.

צבי הנדל: צריך להרים את הדגל, ריבונו של עולם, להמשיך בדרך הנכונה של בניית מדינה יהודית מסודרת עם ערכים יהודיים, עם תודעה שורשית עמוקה של ציונות שנבנתה בעמל רב, חוצה קווים, לא דתיים, כן דתיים, ימין ושמאל.

צבי הנדל: פעם היינו מאוחדים.

צבי הנדל: מה קרה לנו?

צבי הנדל: כל הזמן מחטטים בפצעים, מחפשים צרות.

צבי הנדל: עכשיו אני מבין שיש גם בחירות, ויש חשש גדול, ובצדק, בצד השמאלי של המפה הפוליטית.

צבי הנדל: כי פתאום בא אריק שרון, אבי ההתנחלויות, סמל הימין, ועקף את כולם משמאל.

צבי הנדל: יש חיל ורעדה.

צבי הנדל: את שינוי הוא כבר הרס כנראה לגמרי, על-פי הסקרים – אני יודע אם להאמין או לא להאמין?

צבי הנדל: אני יודע אם שיחדו את הסוקרים או לא שיחדו?

צבי הנדל: מרצ מפחדים - - -

אילן שלגי: המרכז במדינת ישראל יבין מי זה שרון עם השחיתות שלו.

נסים דהן: תודה רבה, חבר הכנסת אילן שלגי.

נסים דהן: נא לא להפריע לדובר.

צבי הנדל: עד עכשיו ידעתי שמפלגת העבודה מפחדת, שמרצ מפחדים.

צבי הנדל: היום שמתי לב שאפילו המפלגות הערביות מפחדות מעומק השבר, שהשמאל נהיה כל כך מסוכן בראשותו של אריאל שרון ובנו וחבריו, חיים רמון וכל אלה, שאפילו בהם זה ינגוס.

צבי הנדל: אני מקווה, אני מייחל באמת, שהשמאל האידיאולוגי, ולא השרלטני, יישאר על כנו.

צבי הנדל: תתפלא לשמוע, חבר הכנסת, שכני לספסל, שאני מקווה ששינוי תישאר בגודלה, אני מקווה שמרצ תגדל.

צבי הנדל: אני מאוד מקווה שלא אריק שרון השרלטן, החד-פעמי הזה, המושחת הזה, יוביל מדינה שלמה כאילו האתרוג הזה הוא תמידי.

צבי הנדל: חשבתי שהאתרוג הוא בשל ההתנתקות, חשבתי שהמסר השקרי הזה של לעזוב את עזה יירגע אחרי שהכול נגמר וגירשו את היהודים.

צבי הנדל: כי הרי מעזה יצאנו כבר לפני 13 שנה ב"עזה ויריחו תחילה".

צבי הנדל: מזמן יצאנו.

צבי הנדל: אבל חשבתי שזה ייגמר בסוף, אחרי שליטרת הבשר של מרצ התקבלה והנה גירשו את אחרון היהודים, הרסו את בתיהם, פיזרו אותם בארץ, ללא כסף, ללא בית, ללא בית-ספר.

צבי הנדל: חשבתי שיירגעו, שהשנאה התהומית העצמית הזאת תיגמר.

צבי הנדל: מסתבר שלא.

צבי הנדל: עם האוכל בא התיאבון גם לרוצחים ולנציגיהם, כי כמו שאמר הרמטכ"ל, זה משמש רוח גבית לטרור, וגם ליושבים כאן בבית הזה, שרואים פתאום שיש הצלחה, הנה אנחנו מצליחים ומשנתנו לעקור יהודים מארצם מצליחה, אז בואו נמשיך.

צבי הנדל: אני מאוד מקווה, ובזה אסיים, אדוני היושב-ראש, שמאחר שדיברנו היום, ואתמול היה כ"ט בנובמבר, שמסמן את תחילת התהליך שהביא בסוף להקמת מדינת ישראל כאן בארץ-ישראל, נחזור לשפיות היהודית הבסיסית עם הערכים היהודיים הטהורים, הישרים, עם הציונות המתפתחת, וכשם שבמשך 57 שנה הצלחנו, ברוך השם, להקים מדינה לתפארת בקנה-מידה עולמי היסטורי, יהיה בנו הכוח להתגבר על כל החולשות ולהמשיך קדימה באמת.

צבי הנדל: אני לא יכול בלי משפט על השם קדימה.

צבי הנדל: פעם אריק שרון תמיד צעק: אחרי; היום הוא אומר: קדימה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: ישיב סגן שר הביטחון.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בהחלטה מס' 3376, מיום 13 במרס 2005, החליטה ממשלת ישראל לאמץ את העקרונות העומדים בבסיס דוח טליה ששון בעניין המאחזים הבלתי-מורשים.

זאב בוים: על-פי החלטה זו הוקמה ועדת שרים, בראשות שרת המשפטים, לצורך דיון בהמלצות הפרטניות שהובאו בדוח.

זאב בוים: עבודת המטה של עבודת השרים, אף שהתקדמה הרבה, טרם הסתיימה.

זאב בוים: השר לשעבר פינס היה ברוב הדיונים, אולי בכולם.

אופיר פינס-פז: בכולם.

זאב בוים: אתה בוודאי מכיר את העניין הזה, תיכף אני אגיד משהו על ההיכרות הזאת.

אופיר פינס-פז: תדע שהדיונים הסתיימו.

נסים דהן: חבר הכנסת פינס, תודה.

אופיר פינס-פז: אני מעדכן אותו.

נסים דהן: רק לא מנהלים דיונים במליאה, כמו שאתה יודע.

זאב בוים: הדיונים הסתיימו, שרת המשפטים טרם הגישה את הסיכומים.

זאב בוים: מנקודת הראות של מערכת הביטחון, בכל מה שקשור להצעות לתיקון תחיקת ביטחון בנוגע למאחזים, כפי שפורטו בדוח-ששון, חלק מהן נבחנו וקודמו על-ידי מערכת הביטחון עוד טרם הגשת הדוח.

נסים דהן: חבר הכנסת חיים כץ, לא מדברים עם הדובר, ודאי לא כשהוא נואם מעל הדוכן.

זאב בוים: חבר הכנסת הפנה את תשומת לבי לנוכחות של עובדי התעשייה האווירית ביציע.

זאב בוים: בשם כל החברים פה, נברך אותם.

יוסף יצחק פריצקי: גם דודה שלי - - -

נסים דהן: אם לא אכפת לך, לפניהם היו עובדים של חברה אחרת, ולפניהם היו עובדים של חברה אחרת, ואת כולם צריך לציין.

זאב בוים: חוץ מפריצקי, כולם מברכים אתכם.

נסים דהן: כל עובדי ישראל, באשר הם עובדים במדינת ישראל, צריך לציין אותם לשבח, ולא נוהגים למחוא אצלנו כפיים.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: לא להפריע.

אילן שלגי: היום הם עובדים - - -

נסים דהן: חבר הכנסת שלגי, אל תפריע.

נסים דהן: הם עובדים קשה ומרוויחים את לחמם ביושר.

נסים דהן: תמשיך.

יוסף יצחק פריצקי: האם את זה חבר הכנסת כץ ביקש בתור יושב-ראש הוועד או בתור חבר הכנסת?

זאב בוים: בתור מי שנוכח עכשיו בבניין.

נסים דהן: חבר הכנסת פריצקי.

יוסף יצחק פריצקי: איזו שחיתות.

יוסף יצחק פריצקי: יושב-ראש הוועד יושב פה ואומר: תגיד לעובדים.

יוסף יצחק פריצקי: נו, באמת.

נסים דהן: חבר הכנסת פריצקי, אני קורא אותך לסדר.

נסים דהן: נא לשבת במקומך.

אילן שלגי: אדוני היושב-ראש, אתה אף פעם לא תראה פה - - -

נסים דהן: חבר הכנסת אחמד טיבי, נא לשבת במקום.

נסים דהן: חבר הכנסת אילן שלגי, לא להצביע עם היד.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: תמשיך.

זאב בוים: חלק מההמלצות של טליה ששון קודמו, כפי שאמרתי, לפחות אצלנו במשרד, עוד בטרם יש סיכומים סופיים.

זהבה גלאון: מה למשל?

זאב בוים: אני אביא דוגמה.

אופיר פינס-פז: אגב, חלק גם טורפדו.

זאב בוים: במסגרת קידום תיקוני חקיקה, לדוגמה באזור יהודה ושומרון נחתם ביום 30 ביוני 2005 תיקון חקיקה שהרחיב את סמכויות בית-המשפט לעניינים מקומיים לצורך העמדה לדין של ישראלים.

זאב בוים: תיקון לא גדול, אבל תיקון.

זאב בוים: ביום 18 באוגוסט 2005 - - -

זהבה גלאון: ישראלי אחד לא הועמד לדין.

זאב בוים: סליחה.

נסים דהן: חברת הכנסת זהבה גלאון, תקשיבי עד הסוף.

נסים דהן: בבקשה.

זאב בוים: חברת הכנסת גלאון, אני רוצה קצת להזים את צעקתך, את קריאתך שלא מתייחסים לחלוטין לדוח טליה ששון.

זאב בוים: אמרתי שמסקנות הוועדה עוד לא הונחו לביצוע, אבל בתוך זה, דברים ברורים שצריך לבצע - כבר החלו תהליכים.

זהבה גלאון: לא העמידו לדין אף אחד מהמעורבים.

נסים דהן: תודה רבה, גם לזהבה גלאון.

זאב בוים: הבאתי דוגמה אחת, ואביא עוד דוגמאות - אם תתאזרי בסבלנות, אם תהיי מוכנה לשמוע.

זאב בוים: למשל, עוד דוגמה, ביום 18 באוגוסט 2005 נחתם צו המטיל חובת דיווח על בנייה בלתי חוקית בתחומי הרשויות הישראליות באזור.

זאב בוים: אדגיש כי הוצאת צו זו לא הופיעה בהמלצות דוח-ששון, ובכל זאת חשבנו שנכון, כדי להתמודד עם התופעה של מאחזים בלתי מורשים, לעשות את הדבר הזה.

זאב בוים: יש עבודת מטה לגבי ארבעה תיקוני חקיקה נוספים.

זאב בוים: זו עבודה שלוקחת זמן, אבל היא מתקיימת, שניים כבר עומדים לפני סיום, ולשניים עוד ייקח זמן.

זאב בוים: אני לא רוצה להיכנס פה לפרטים, אני יכול להביא את כולם.

נסים דהן: את הפרטים נא להשאיר בפרוטוקול.

נסים דהן: בבקשה.

זאב בוים: עוד דבר אחד צריך לדעת, שמימוש התיקונים האלה מחייב הגדלה והתאמה של משאבי רשויות האכיפה והפיקוח באזור באופן ניכר.

זאב בוים: כל נושא המינהל האזרחי - הדברים האלה נבחנים עכשיו כדי להגדיל תקציבים, להוסיף כוח-אדם, כי זה חלק מהעניין.

זאב בוים: פיקוח מצד אחד ואכיפה מצד שני.

יוסף יצחק פריצקי: בת-דודה שלי עומדת להגיע, אני רוצה לבקש משהו.

נסים דהן: חבר הכנסת פריצקי, כבודו מפריע ברגע זה.

נסים דהן: כשתגיע בת הדודה שלך, נציין גם אותה.

נסים דהן: עכשיו אל תפריע.

נסים דהן: נא לא להפריע.

נסים דהן: תודה, חבר הכנסת פריצקי.

זאב בוים: חבר הכנסת פריצקי, אולי לא תפריע לי?

זהבה גלאון: האם מאחז אחד פונה?

זהבה גלאון: האם מבנה אחד פונה, אדוני?

נסים דהן: הגברת גלאון, שאלתך נשמעה.

זאב בוים: דבר נוסף.

זאב בוים: לפי המלצות ועדת-ששון, או על-פי הערות שלה, נעשה שינוי ארגוני במשרד ביחס למעמדו של עוזר השר להתיישבות.

זאב בוים: עוזר השר להתיישבות, שעד אז היה לא רק עוזר השר להתיישבות אלא גם אחראי על היחידה להתיישבות ועמד בראש היחידה להתיישבות - הדבר הזה על-פי ההמלצות היה חייב בשינוי, ונעשה שינוי.

זאב בוים: עוזר השר להתיישבות היום הוא עוזר השר להתיישבות שאין מתחתיו יחידה שתלויה בו או כפופה לו.

זאב בוים: היחידה להתיישבות הועברה לאחריותו של מנכ"ל המשרד.

זאב בוים: גם זה שינוי.

עסאם מח'ול: מתי בכל זאת הוא - - -

זאב בוים: בלי סטופר.

זהבה גלאון: שנה זה סטופר?

זאב בוים: חברת הכנסת גלאון - - -

נסים דהן: נא לא להפריע.

נסים דהן: נא להקשיב עד הסוף.

זאב בוים: חברת הכנסת גלאון, את אמרת שלא עושים שום דבר ותקפת, אני מביא דוגמאות שאולי מערערות את התזה הזאת שלא מתייחסים לדוח-ששון.

זהבה גלאון: נכון, זה לא נקרא שעושים.

זאב בוים: מתייחסים אליו, ואני מביא את הדוגמאות הקונקרטיות שמזימות את טענתך.

זהבה גלאון: זה על הקרח.

זאב בוים: חבל שחבר הכנסת, השר לשעבר, פינס, הלך.

זאב בוים: חבל שהוא הלך, כי זו דרכו - - -

מל פולישוק-בלוך: אתה לא יכול לפגוע באינטליגנציה של חברי הכנסת.

נסים דהן: חברת הכנסת מלי פולישוק.

מל פולישוק-בלוך: - - -

זאב בוים: במה אני פוגע, בזה שאני מציין בפנייך עובדות, חברת הכנסת פולישוק?

זאב בוים: בזה שאני מציין בפנייך עובדות?

קריאות: - - -

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: נא לא להפריע, נא להקשיב עד הסוף.

זאב בוים: אני גם שם לב לנטייה הזאת, והיא בלטה מאוד בהתלהבות העצומה של חבר הכנסת פינס, על העניין הזה של מפת הדרכים והמחויבות של ישראל במפת הדרכים בשלב הראשון להסיר את המאחזים הבלתי-מורשים.

זאב בוים: אין חולק על כך, פעם אחת, אבל בשום מקום לא כתוב שאנחנו צריכים להסיר את המאחזים הבלתי-מורשים לפני שהפלסטינים באותו שלב עושים את מה שהם צריכים לעשות.

זהבה גלאון: אתה אומר שלא תסירו אותם אף פעם.

זאב בוים: עמדתי על הדוכן הזה כמה פעמים, ואני חוזר פעם נוספת ואומר, שאנחנו צריכים להסיר את המאחזים הבלתי-מורשים, מכיוון שהם בלתי מורשים ומבחינת חוק, סדר ומשטר נכון במדינת ישראל, זו חובתנו, בלי קשר למחויבויות שניתנו לאמריקנים ולאחרים.

זאב בוים: אני שמח שחזרת, אופיר פינס, אני תיכף רוצה לפנות אליך.

זהבה גלאון: - - - מראש אתה חוזר ואומר אותן הצהרות.

נסים דהן: חברת הכנסת גלאון.

זאב בוים: באותה נשימה אני אומר לך ואומר לחבר הכנסת פינס, שבשום מקום, בשום מקום, לא כתוב שאנחנו צריכים להקדים את פינוי המאחזים למשל לטיפול של הרשות הפלסטינית בטרור, למשל לרפורמה הצבאית שהם צריכים לעשות בדיוק בשלב הזה, למשל לפעולות שהם צריכים לעשות כדי להפסיק את ההסתה נגד העם היהודי ומדינת ישראל.

זאב בוים: לא שמעתי אותך זועקת בעניין הזה.

זהבה גלאון: ייתנו – יקבלו.

זהבה גלאון: כל ההצהרות שלכם על הקרח.

נסים דהן: חברת הכנסת גלאון, תודה.

זאב בוים: לא בכדי לא מצוין במפת הדרכים לוח-הזמנים בכלל ולביצוע השלב הזה בפרט.

זאב בוים: קודם כול, אנחנו כאן, בכנסת הזאת, צריכים לתבוע מהרשות הפלסטינית שהיא תמלא את חלקה בעניין הזה, ואנחנו נמלא את חלקנו.

עסאם מח'ול: אתה לא רוצה מפת דרכים - - -

נסים דהן: תודה, חבר הכנסת מח'ול.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: נא לא להפריע.

זאב בוים: חבר הכנסת פינס, ראיתי שהעניין הזה בוער בעצמותיך, לא מהיום, אבל אני גם מוכרח לשאול אותך, דווקא משום שישבת שם בוועדה.

זאב בוים: כשראית שהממשלה לשיטתך לא עושה שום דבר, ואתה מקונן למה עושים עוול לעורכת-הדין טליה ששון אם מלכתחילה לא רוצים כאילו למלא את המלצותיה - בשביל מה, איזה עוול גדול עשינו לה - אני לא מבין, ישבת בממשלה, בער בעצמותיך, אבל אתה עשית מעשה ויצאת מהממשלה אחרי שעמיר פרץ בא ומשך אותך משם.

זאב בוים: זה כן.

זאב בוים: אבל, על העוול הנורא הזה, לתפיסתך - עם זה המשכת לשבת ולהחזיק את הכיסא בממשלה הזאת שאתה מקונן עליה.

זאב בוים: אז בוא - לכן, אני בא ואומר:

זאב בוים: אנחנו נצטרך לפנות - - -

נסים דהן: נא לא להפריע, חברי הכנסת.

נסים דהן: חבר הכנסת אזולאי.

זאב בוים: עומד על הפרק עכשיו עניין עצמונה, שבא מכיוון של בית-המשפט - - -

נסים דהן: לא עצמונה.

נסים דהן: עצמונה פונה מזמן.

זאב בוים: עמונה.

זאב בוים: סליחה.

זאב בוים: נכון, אדוני היושב-ראש.

זאב בוים: עומד על הפרק.

זאב בוים: המאחז הזה יפונה.

זאב בוים: אנשים פה אולי רוצים לראות - אני לא יודע, איזה פעולות יהיו וכו' - הוא יפונה.

אופיר פינס-פז: אנחנו רוצים - - -

זאב בוים: בסדר.

זאב בוים: אתה מונה 21.

זאב בוים: אני חושב שזה מהמספר של המאחזים הבלתי-מורשים שנותרו.

זאב בוים: אני מבקש, לפחות באותה נשימה, למען ההגינות, לציין שממרס 2001, שזה המועד שעליו התחייבה ממשלת ישראל מול ארצות-הברית לפנות מאחזים - תגיד לי אתה מספר – כמה פונו עד שנותרו 21?

זאב בוים: זה כאילו לא קיים.

זאב בוים: זה כאילו דבר של מה בכך.

אופיר פינס-פז: וכמה נשארו?

אופיר פינס-פז: נשארו 90 ומשהו.

אופיר פינס-פז: בדוח של ששון יש 100 ומשהו.

זאב בוים: נשארו.

זאב בוים: יש לנו התחייבות, גם כלפי השחקנים בזירה בעניין מפת הדרכים, וגם כלפי עצמנו, ואנחנו נפנה את המאחזים הבלתי-מורשים, גם משום שזו חובה שלנו לעשות את זה, כלפי עצמנו.

אופיר פינס-פז: אבל אתה יודע כמה פעמים אתה אומר את זה לכנסת?

נסים דהן: נא לא להפריע.

נסים דהן: כבוד סגן השר, מה אתה מציע?

זאב בוים: אני מציע להסתפק בתשובתי.

נסים דהן: אם כן, אנחנו נשאל את חבר הכנסת אחמד טיבי - אינו נוכח; חבר הכנסת ואסל טאהא - אינו נוכח, לא נשאל אותו; חברת הכנסת זהבה גלאון - לא נוכחת, לא נשאל אותה; חבר הכנסת אופיר פינס-פז, האם אתה מסתפק בתשובת השר?

אופיר פינס-פז: מה אתם רוצים?

יוסף יצחק פריצקי: דיון במליאה.

אופיר פינס-פז: לא מסתפק.

צבי הנדל: מסתפק.

נסים דהן: אם כן, להצעת חבר הכנסת אופיר פינס, שלא מסתפק, יש לנו הצעה אחרת של חבר הכנסת עסאם מח'ול.

נסים דהן: השאר, במחילה מכבוד תורתו - לא נמצאים פה בכלל.

נסים דהן: חבר הכנסת מח'ול, בבקשה

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, גם בנושא של המאחזים, גם בנושא הקודם, של עצי הזית, כוחות הביטחון למיניהם מגלים אוזלת יד.

עסאם מח'ול: אבל כשמדובר במתקפה על אסירים חסרי ישע בבית-המעצר "עופר" אתמול, כאשר הם מוחים נגד העברת שישה ממנהיגיהם לבידוד, ואז מפקירים אותם לידיה של יחידת 100 - יחידה של כ-100 שוטרים וחיילים שמתנפלים על האסירים, שוברים להם לסת, שוברים להם ידיים, פוגעים בהם.

עסאם מח'ול: אני חושב שההתנפלות הזאת, לרבות על מנהיגים פוליטיים כמו עבד-אלרחים מלוח', היא בלתי אפשרית, היא דבר שראוי לגינוי הכנסת.

עסאם מח'ול: אני רוצה לשלוח מכאן רחשי סולידריות עם האסירים שהגנו על כבודם מול הברוטליות של הכיבוש ושל המתקפה שהתנהלה נגדם, ולאחל לפצועים החלמה מהירה.

נסים דהן: אם כן, יש לנו, מול הצעתו של חבר הכנסת אופיר פינס-פז לדיון במליאה, הצעתו של חבר הכנסת מח'ול - להסיר.

נסים דהן: השאר - הסתפקו.

נסים דהן: אנחנו עוברים להצבעה.

נסים דהן: מי שבעד - למליאה, נגד - זה להסיר.

נסים דהן: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום - 6 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום - 9 נמנעים - אין ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

נסים דהן: בעד- 6, נגד- 9.

נסים דהן: ההצעה תורד מסדר-היום של הכנסת.

נסים דהן: אי-יישום המלצות משנת 2003 לשיפור הטיפול בקרינה לחולי סרטן

נסים דהן: רבותי, אנחנו עוברים להצעה הבאה לסדר-היום שמספרה 7800 – אי-יישום המלצות משנת 2003 לשיפור הטיפול בקרינה לחולי סרטן.

נסים דהן: חבר הכנסת דוד אזולאי.

נסים דהן: אני מבקש לקרוא לשר הבריאות להיות נוכח במליאה.

נסים דהן: או, נפלא, ברוך הבא, כבוד השר.

נסים דהן: הצעה רגילה - יש לך עשר דקות, אדוני.

דוד אזולאי: אדוני השר – ראשית, אני רוצה לקדם בברכה את האורחים ביציע, עובדי התעשייה הצבאית, בברכת ברוכים הבאים לכנסת ישראל.

נסים דהן: התעשייה האווירית.

דוד אזולאי: התעשייה האווירית.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, בשבוע שעבר התפרסמה באחד העיתונים כתבת תחקיר בעניין מכוני ההקרנות לטיפול בחולי סרטן, וכותרתה היתה: "מחדל".

דוד אזולאי: אסור שנושא כה רגיש הנוגע לחיי אדם יישאר ללא תגובה, ואני רוצה להודות ליושב-ראש הכנסת ולנשיאות שאפשרו לי להעלות את הנושא לסדר-היום של הכנסת.

דוד אזולאי: ראשית, אני חייב לציין את מסירותם של העובדים – בניגוד למה שכתוב בכתבה - במכוני ההקרנות, העושים, למרות התנאים הקשים, מלאכת קודש במסירות, בנאמנות ובמקצועיות.

דוד אזולאי: לפחות על המכון ב"רמב"ם" אני יכול להעיד בעדות אישית עד כמה הצוות שם עושה עבודת קודש, במיומנות ובמקצועיות רבה.

דוד אזולאי: וזאת בהתחשב בעובדה שהמכון פתוח מהשעה 07:30 ועד לשעה 19:00, ובממוצע – כל חמש דקות מטופל אחד.

דוד אזולאי: צא וחשוב כמה - חבר הכנסת זחאלקה, נושא כל כך חשוב, אני מתנצל שאני מפריע לך, אבל תאפשר לשר לשמוע דברים חשובים.

דוד אזולאי: הנושא באמת חשוב.

ג'מאל זחאלקה: תאמין לי - - - חולה שעומד למות.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: אדוני השר, במכון ב"רמב"ם", שפתוח מהשעה 07:00 עד לשעה 19:00, בממוצע - כל מטופל נכנס לחמש דקות, צא וחשוב כמה מטופלים מדי יום ביומו.

דוד אזולאי: לכן חשוב להגיד גם מלה טובה לאותם עובדים העושים מלאכה נאמנה, ושלא יתקבל, חלילה, הרושם שהעובדים הללו אינם מקצועיים או אינם עושים את מלאכתם נאמנה.

דוד אזולאי: בשיחה שניהלתי עם ד"ר גז, שהוא יושב-ראש הקבוצה הישראלית לרדיותרפיה ומנהל המכון ב"רמב"ם", שהוא עצמו - זכיתי להכיר אותו באופן אישי, והוא ראוי לכל הערכה.

דוד אזולאי: אני רוצה לתת כמה נתונים.

דוד אזולאי: בכל שנה מטופלים בקרינה עשרות אלפי חולי סרטן.

דוד אזולאי: יש כ-19 מאיצים, וחלקם מיושנים.

דוד אזולאי: מטופלים בהם כ-350,000 חולים במשך השנה, כאשר התקן האירופי מחייב 200,000.

דוד אזולאי: יש כ-15 רופאים מומחים שמטפלים בכ-650 חולים, במקום בכ-250 חולים לפי התקן האירופי.

דוד אזולאי: בשנת 2003 הוקמה ועדה על-ידי משרד הבריאות, ועדת-אנקול, בראשותו של ד"ר אנקול.

דוד אזולאי: הוועדה הזאת קבעה שקיים מחסור ניכר במכשור, שקיים מחסור בכוח-אדם רפואי, בטכנאים, באחיות, בפיזיקאים ועוד.

דוד אזולאי: המלצת הוועדה היתה לקיים הכשרה מקצועית מסודרת, מסגרת של תקנים, כוח-אדם מקצועי שיקבל גם הכשרה הולמת, והוספה של כשמונה מאיצים על 19 המאיצים שיש כיום.

דוד אזולאי: הוועדה גם המליצה על תוספת של 25 רופאים על ה-15 שיש כיום, ואז יהיו בסך הכול כ-40 רופאים, ועוד 16 עובדים, פיזיקאים ואחרים נוספים על ה-32 כיום, בסך הכול - 48 עובדים.

דוד אזולאי: אדוני השר, לצערי הרב, חלפו שלוש שנים מאז סיימה הוועדה הזאת את עבודתה והגישה את המלצותיה, וטרם נעשה דבר.

דוד אזולאי: אתה יודע מה?

דוד אזולאי: אני רוצה לדייק בדברי.

דוד אזולאי: זה לא שלא נעשה דבר.

דוד אזולאי: ידידי סגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת הרב נסים דהן, אתה היית שר הבריאות.

דוד אזולאי: על דרישה של 25 מיליון שקל לשנת 2005 נתנו תוספת תקציבית של 2 מיליוני שקל לצורך העניין.

דוד אזולאי: אני חושב שזה לעג לרש.

דוד אזולאי: אני רוצה לציין, שחלק מהמכשור מיושן.

דוד אזולאי: הוא נמצא שם יותר מעשר שנים, וצריך לשדרג אותו בדחיפות.

דוד אזולאי: ב-4 באוגוסט 2005 פנו מנהלי המחלקות והמכונים לרדיותרפיה והאגודה למלחמה בסרטן לראש ממשלת ישראל והעלו - בכתב - את המצוקה האמיתית של המכונים במדינת ישראל.

דוד אזולאי: היתה להם דרישה אחת ויחידה: יישום המלצות ועדת-אנקול.

דוד אזולאי: הם ביקשו תקציב של 25 מיליון שקל בתקציב 2006, כדי ליישם את המלצות ועדת-אנקול, ובכך, בעצם, למנוע סבל מיותר מחולים שבלאו הכי סובלים ואין צורך להוסיף סבל על סבלם.

דוד אזולאי: אדוני השר, מי שרואה את הנתונים יכול להבין שהדרישה באה כשהם אינם מנותקים מהמצב הכללי, הכלכלי, של מדינת ישראל.

דוד אזולאי: הדרישה היא צנועה וגם מתחשבת.

דוד אזולאי: אדוני השר, בהכירי אותך ואת רגישותך, ובמיוחד כשאני יודע איזו אחריות רובצת עליך, ואני יודע שיש לך אוזן קשבת, ובמיוחד בנושאים כאלה, לא תוכל להתעלם, ואני בטוח ומקווה שבחצי השנה שאתה עדיין נמצא בתפקיד הזה יימצאו אותם 25 מיליון שקל כדי לפתור את הבעיה, על מנת להמשיך ולתת ביטחון לאותם מטופלים.

דוד אזולאי: לצערי הרב, חלקם מיואשים ממצבם, ולפחות זה מעט מן המעט שאנו יכולים להעניק להם כדי למנוע מהם סבל מיותר.

דוד אזולאי: יש לעשות הכול על מנת שהם ימשיכו לתת את אמונם במערכת הרדיותרפיה בארץ, על מנת שהרופאים ייתנו את המיטב ואת הידע הרב שיש ברשותם, ובכך נוכל לתרום תרומה צנועה לאותם חולים הסובלים סבל רב, ואין צורך שנמנע מהם טיפול הולם שהיום מקבלים אותו אבל לא בתנאים הנדרשים.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לסיים בפסוק: כל המחלה אשר שמתי במצרים לא אשים עליך כי אני ה' רופאך.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: משיב כבוד שר הבריאות.

נסים דהן: בבקשה.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מודה לחבר הכנסת אזולאי שהעלה את הנושא החשוב הזה על סדר-היום של הכנסת.

דני נוה: כשאנחנו נמצאים בתקופה מטורפת כזאת, כשכולם עוסקים בפוליטיקה, מצאת לנכון, בתוך כל המצב הזה, להעלות נושא כל כך חשוב.

דני נוה: אני ודאי מאחל לך, באופן אישי, קודם כול שבעזרת השם תזכה לאריכות ימים ולבריאות טובה.

נסים דהן: אמן.

דני נוה: אכן, יש מצוקה קשה מאוד, שנמשכת כבר שנים רבות, במכוני הרדיותרפיה בבתי-החולים שלנו.

דני נוה: מכוני הרדיותרפיה הם כמובן אותם מכונים שעוסקים בטיפולי הקרנות לחולים במחלת הסרטן.

דני נוה: יש באמת המלצות של ועדה, ועדת-אנקול, שחבר הכנסת אזולאי התייחס אליה, מה צריך לעשות כדי שבאמת נוכל גם לשדרג את המכשירים וגם להביא את העובדים - הרופאים, הטכנאים ושאר העובדים העוסקים בכך - לאותה נורמה או לאותה מסגרת שאנחנו זקוקים לה.

דני נוה: אני יכול לומר לחברי הכנסת, שזה אחד הנושאים שאני עוסק בהם לא מעט בשנים האחרונות.

דני נוה: כמו כמעט כל דבר אחר במערכת הבריאות, בסוף אתה נתקל בוויכוחים ובמאבקים על תקציב ועל סדרי עדיפויות.

דני נוה: אנחנו אכן הצלחנו בשנה שעברה להשיג תוספת צנועה, והיא באמת תוספת צנועה, כדי שנוכל להתחיל ביישום המלצות ועדת-אנקול.

דני נוה: השנה שעברה היתה השנה הראשונה שהתחלנו לעשות משהו בכל מה שנוגע ליישום המלצות הוועדה.

דני נוה: אותו תקציב שחבר הכנסת אזולאי התייחס אליו, הוא תקציב שהשתמשנו בו לצורכי פעילות הדרכה, כי זה אחד הדברים שוועדת-אנקול המליצה עליהם.

דני נוה: מה שאמור להיות בתקציב 2006 זה תקציב שיאפשר לנו להתחיל להרחיב את מסגרת תקני כוח-האדם.

דני נוה: אחת הבעיות המרכזיות היא הנושא הזה.

דני נוה: בכל מה שנוגע למכשירים, לא מעטים מבתי-החולים שעוסקים בטיפולי הקרנות מצליחים באמצעות תרומות ודברים מהסוג הזה לרכוש מכשירים חדשים.

דני נוה: אני חושב שעיקר הקושי הוא באמת בכל מה שנוגע להעסקת כוח-אדם ולהכשרת כוח-אדם טוב מבחינה מקצועית.

דני נוה: תקנים של כוח-אדם הם תקציב, ועל כך אנחנו נאבקים ועל כך גם אני נאבק.

דני נוה: נכון לרגע זה, יש הסכמה של משרד האוצר להוסיף עשרה תקנים בשנת 2006.

דני נוה: זו התחלה, וזה בטח לא מספיק.

דני נוה: אנחנו נקלענו גם למצב שכל חברי הכנסת מכירים אותו, שקרוב לוודאי שלא יהיה תקציב למדינת ישראל לפני מאי או יוני, עד שתיבחר כנסת חדשה, עד שהיא תתכנס ועד שתיבחר ממשלה חדשה.

דני נוה: הזכרתי זאת גם פה כבר בהזדמנות אחרת, שהדבר הזה יוצר המון בעיות בשירותים חיוניים לציבור.

דני נוה: אבל, אולי הדבר הכואב ביותר והחריף ביותר הוא כל מה שנוגע לשירותים בתחום הבריאות.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, הזכרתי פה לפני יומיים את נושא עדכון הסל.

דני נוה: אם תקציב המדינה לא יאושר לפני מאי-יוני, זה אומר שחצי שנה אין עדכון לסל הבריאות.

דני נוה: הכסף ישנו והוא הוקצב.

דני נוה: המינימום לפחות של 200 ומשהו מיליון השקל, שזה לא מספיק, כבר ישנו והוא רשום בספר התקציב שהונח פה בכנסת.

דני נוה: אבל, בעיני, הדבר שהוא ממש לא בסדר הוא שאנחנו ניקח סעיף כזה ונאמר: נחכה.

דני נוה: אי-אפשר לחכות, כמו שלדעתי אי-אפשר לחכות בנושא מהסוג הזה.

דני נוה: ודאי החולים לא יכולים לחכות עד שהמערכת הפוליטית תתארגן ועד שנסיים את הבחירות וכל אחד יחזיר את חרבו הפוליטית לנדנה ויחזור לעולם השגרה.

דני נוה: לכן, פניתי בנושא הזה גם לשר האוצר, שנמצא דרך למימון ביניים בנושאים חיוניים למערכת הבריאות כמו סל התרופות - חבר הכנסת אזולאי, אם אתה שואל אותי, גם בנושא הזה - כדי שנוכל להניע את התהליך הזה כבר בתחילת ינואר 2006, אף שעדיין לא יהיה תקציב למדינת ישראל.

דני נוה: גם אותה תוספת של תקנים – אותי, היא ודאי לא מספקת.

דני נוה: זו התקדמות נוספת ביישום המלצות ועדת-אנקול לשיפור המצב במכוני הרדיותרפיה.

דני נוה: אנחנו עושים צעד נוסף, צעד קטן, כשנדרשים צעדים נוספים.

דני נוה: צעדים נוספים יתאפשרו אם נקבל תקציבים נוספים.

דני נוה: אני משוכנע שכאשר תתכנס ועדת הכספים ותחזור לפעילות אחרי הבחירות, ודאי נוכל לקבל רוח גבית נוספת מהכנסת כאן ומכל חברי הכנסת, כדי שנוכל באמת להוסיף תקציבים למען המטרה החשובה הזאת של הטיפול בחולי הסרטן.

דני נוה: אין ספק שיש פה באמת צורך חיוני לחולים רבים.

דני נוה: חבר הכנסת אזולאי, כמו שאתה יודע, אני נלחם על הדברים האלה לא מעט במשרדי בסדרי עדיפויות ובשינוי סדרי עדיפויות.

דני נוה: הצלחנו להגדיל, באופן דרמטי, את סל התרופות, את תקציבי הקשישים ואת תקציבי בתי-החולים.

דני נוה: אבל עדיין המלאכה רבה והצרכים רבים.

דני נוה: בכל אופן, כל עוד אני בתפקידי אמשיך בוודאי להילחם על הדברים האלה ולקדם את הנושאים האלה.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, אין לי התנגדות שהנושא יועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לשר הבריאות, חבר הכנסת דני נוה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אזולאי, השר לא מתנגד להעברת הנושא לוועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה אתה מבקש?

דוד אזולאי: ועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נעבור להצבעה על הצעתו של חבר הכנסת דוד אזולאי: אי-יישום המלצות משנת 2003 לשיפור הטיפול בקרינה לחולי סרטן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד להעביר זאת לוועדה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה - 7 נגד - אין נמנעים - אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של שבעה תומכים, אפס מתנגדים ואפס נמנעים, הצעתו של חבר הכנסת אזולאי תועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להמשך הטיפול בה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נתוני בחינות הבגרות של שנת הלימודים תשס"ה

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, הנושא הבא - הצעות דחופות לסדר-היום מס' 7826, 7830, 7842 ו-7806:

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נתוני בחינות הבגרות של שנת הלימודים תשס"ה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראשון המציעים, חבר הכנסת זבולון אורלב - בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו יציעו חברי הכנסת בני אלון, מאיר פרוש ומשולם נהרי.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מנכ"לית משרד החינוך, שהחליטה לעבור לקדימה, נוטשת ספינה טובעת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה כבר סופי שהיא עוברת?

זבולון אורלב: כך קראתי.

זבולון אורלב: נוטשת את ספינת החינוך הטובעת ומוכיחה שהליכוד, באמצעות שליחתו במשרד החינוך, הרס את מערכת החינוך.

זבולון אורלב: מדי יום משתקפים בראי התקשורת תמונת מצב עגומה ומחדלים קשים במערכת החינוך.

זבולון אורלב: ביקשתי מעוזרי רק לקחת את השבועיים האחרונים, מה מצאתי: ב-13 בנובמבר – מפוני גוש-קטיף השביתו את הלימודים בניצן כתוצאה מהצורך להתמודד עם מחסור במורים, בכיתות, בציוד, ליקויי בטיחות ועוד.

זבולון אורלב: ב-15 בנובמבר עמדה לפרוץ שביתה של כלל מערכת החינוך הציונית-הדתית עם 100,000 תלמידים, בישיבות התיכוניות, באולפנות, במקיפים הדתיים, בגלל קיצוץ של כ-70%, קיצוץ ללימודי יהדות בישיבות; מנענו זאת ברגע האחרון.

זבולון אורלב: ב-24 בנובמבר, למרות כל ההצהרות על יישום הרפורמה, מתברר שהמצב בשטח אחר לגמרי.

זבולון אורלב: הרשויות המקומיות וארגוני המורים מדווחים שהביצוע לקוי ולוקה בבעיות קשות מאוד.

זבולון אורלב: באותו היום, ב-24 בנובמבר, מתפרסם שציוני הבגרות בישראל: מספיק בקושי.

זבולון אורלב: הממוצע במתמטיקה ירד, בתולדות עם ישראל וידיעת השואה – ירד, באזרחות - ירד, בלשון והבעה – ירד, בתנ"ך – ירד.

זבולון אורלב: נוכח הציפייה לצמצום הפערים, מתברר שהפערים רק הולכים וגדלים.

ג'מאל זחאלקה: בגלל המתנחלים.

זבולון אורלב: ב-25 בנובמבר מתפרסם שיש מחדל אבטחה חמור בגני-ילדים ובבתי-ספר רבים ברחבי הארץ: מאות מאבטחים חמושים באקדחי דמה, באקדחי צעצוע ובתרסיס של פלפל חריף.

זבולון אורלב: דברים נוראיים.

זבולון אורלב: ב-27 בנובמבר, משרד החינוך מחליט להוריד את תנאי הסף המחייבים מועמדים לניהול בית-ספר.

זבולון אורלב: במקום תואר שני או תעודת סיום של קורס מנהלים - מבטלים זאת.

זבולון אורלב: ב-28 בנובמבר, בן 13 תוקף את אחות בית-הספר במוט ברזל, מאחר שלא החזירה לו אופניים מוחרמים.

זבולון אורלב: ב-28 בנובמבר מתפרסם פירוט מפגעים בטיחותיים בבתי-הספר - וכבר נהרגו תלמידים בגלל מפגעים בטיחותיים בבתי-הספר.

זבולון אורלב: ברמת-גן יש אנטנה סלולרית סמוך לאחד התיכונים, גג מתפורר באולם ספורט.

זבולון אורלב: בבת-ים - גגות אזבסט מעל מבנים של בתי-ספר וגני-ילדים.

זבולון אורלב: ועוד ועוד.

זבולון אורלב: ב-29 בנובמבר, סגן מנהל ושני מורים מהגליל המערבי נתפסו כשברשותם סמים.

זבולון אורלב: ב-29 בנובמבר, מאמצים קדחתניים לשיפור ציוני המיצ"ב – אלה הציונים שמודדים את ההישגים הלימודיים – ומה מתברר?

זבולון אורלב: שהכול בלוף, כיוון שמורים מוותרים על התקדמות בחומר.

זבולון אורלב: אבל חמור יותר, היום התפרסם שמורים מוציאים מהכיתות את התלמידים הכושלים, כדי שהציון הממוצע של הכיתה יהיה גבוה יותר.

זבולון אורלב: והיום, 30 בנובמבר, קרע בין שרת החינוך למנכ"לית המשרד, איומי השרה לפטר את המנכ"לית על רקע פיצול פוליטי.

זבולון אורלב: בקיצור, אנחנו רואים ששרת החינוך והמנכ"לית מתגוששות ועוסקות ביניהן בהישרדות פוליטית - -

משולם נהרי: כבר לא.

זבולון אורלב: - - בשעה שמערכת החינוך נמצאת בסכנה.

זבולון אורלב: הביטוי הזה ש"מערכת החינוך נמצאת בסכנה", אני משתמש בו בפעם הראשונה, ובדרך כלל אני משתמש במלים אחראיות.

זבולון אורלב: אדוני סגן השר, אני חושב שיש תחושה קשה בציבור, לא רק בקרב המורים, שאתם יש להנהלת המשרד סכסוך מתמשך ולא פתיר, ולא רק בקרב עובדי משרד החינוך, אלא בקרב ציבור ההורים, שמבינים שעתיד מדינת ישראל הוא החינוך.

זבולון אורלב: ופה מפלגתך לשעבר, הליכוד, ושרת החינוך הנוכחית פשוט הורסות את מערכת החינוך.

זבולון אורלב: אני חושב שאחת הברכות בהקדמת מערכת הבחירות היא התקווה שמערכת החינוך תקבל שר חינוך אחר, ראוי ומתאים.

זבולון אורלב: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אורלב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יעלה ויבוא חבר הכנסת בני אלון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת מנחם פרוש.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בהמשך לקודמי, שידיו רב לו בהכרת משרד החינוך בארץ והוא מדבר על עובדות שלצערנו כולנו עדים להן, הייתי מחלק את דברי לשני נושאים - חינוך ולימוד.

בנימין אלון: אתחיל בלימוד, כי אינני מזלזל בנושא של בחינות הבגרות.

בנימין אלון: אנחנו צריכים להיזהר מגלישת-יתר, מאיבוד ערכים, מהפיכת בית-הספר לבית-חרושת להישגיות ולציונים.

בנימין אלון: לכן אקדיש את רוב דברי לעניין החינוך.

בנימין אלון: אבל, במשפט אחד - טוב לגבר כי יישא עול בנעוריו.

בנימין אלון: חשוב שילמדו הרבה וחזק ויגיעו להישגים.

בנימין אלון: המציאות של היום היא, שמבחן הפסיכומטרי תופס את מקומו של מבחן הבגרות.

בנימין אלון: אני חושב שקיום המבחנים הפסיכומטריים לאחר השירות הצבאי, במרחק זמן מהלימוד, יוצר קשיים מיותרים ויוצר גם לימוד שהוא רק לשם מבחן, שאיננו נותן שום אפקט מצטבר, גם מבחינת המוח והיכולות העתידיות והאמיתיות של התלמיד.

בנימין אלון: טוב יעשו כולם אם יחקו את מה שחלק מבתי-הספר התחילו, לקיים את הלימודים למבחן הפסיכומטרי ואת המבחן הפסיכומטרי בתוך מערך הלימודים של מבחני הבגרות.

בנימין אלון: אני אישית, אם אצטרך לעשות מבחן פסיכומטרי במתמטיקה, לא חושב שאצליח, אני כל כך רחוק מזה.

בנימין אלון: טוב לעשות ולקיים את השניים באותה עת.

בנימין אלון: אני מסיים את דברי, אדוני היושב-ראש, בענייני החינוך.

בנימין אלון: זאת הטרגדיה האמיתית - האלימות, הסמים, איבוד הערכים.

בנימין אלון: רבותי, אם לא נחזור אל הערכיות היהודית, אל הזהות היהודית של המדינה, אני מדבר על מערכת החינוך היהודי, אם לא נחזור אל הדבר הזה, אנחנו נאבד את כל זכות הקיום של המדינה הזאת.

בנימין אלון: לא צריך להיות דתי, לא צריך להיות דווקא בחינוך הממלכתי-דתי כדי להבין את הדברים האלה.

בנימין אלון: אנחנו נייצר כאן ילדים שלא יודעים למה לחיות במדינה הזאת.

בנימין אלון: המדינה בסכנה.

בנימין אלון: לא רק בית-אל בסכנה.

בנימין אלון: בית-אל בסכנה, ראש הממשלה יחריב את בתיה ואת בתי-הכנסת שלה מייד אחרי הבחירות, חס ושלום, אם ייבחר, כיוון שילדים לא יודעים מה כתוב בפרשת ויצא, בפרשת וישלח, ומה זה בית-אל.

בנימין אלון: לא יודעים מה זה מערת-המכפלה, כי לא לומדים את פרשת חיי שרה.

בנימין אלון: ילד לא יודע לפתוח סידור, הוא לא מבין מה הוא עושה במדינה הזאת.

בנימין אלון: מולו עומד כוח מוסלמי שמאמין ומוכן גם להתאבד על האמונה שלו.

בנימין אלון: הילדים שלנו גדלים כאן ללא בסיס של זהות יהודית מינימלית.

בנימין אלון: לכן, למען המידות הטובות, שלא תהיה אלימות ולא יהיו סמים, ותהיה מדינה, חשוב, מעבר למה שדיברתי על ההישגיות ועל הבחינות – אני לא מזלזל בכלום, זכיתי להגיש כמה כיתות למבחני בגרות – אבל מעבר לזאת, אנחנו לא רוצים בית-חרושת לציונים, אנחנו רוצים ילדים וילדות בריאים בנפשם, יהודים שיודעים מי הם, מאין הם באו, מה הם עושים כאן, למה הם נמצאים דווקא בארץ הזאת, למה הם זכו לחיות דווקא בתקופה הזאת, שהקדוש-ברוך-הוא מחזיר את עם ישראל לארצו.

בנימין אלון: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת בני אלון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, מכובדי סגן השר, לא הייתי נדרש לביקורת הציבורית שנמתחה על התוצאות הבלתי-מחמיאות של בחינות הבגרות אילולא הופעלו לחצים על מערכת החינוך החרדי, לאמץ דווקא את תוכנית הליבה של משרד החינוך.

מאיר פרוש: אני שואל את כל חברי הבית, אנא ענו לי ביושר על השאלה: הכיצד בכלל מעזה מערכת החינוך הממלכתי לתבוע מהחינוך החרדי לאמץ את התוכנית הזאת המכונה ליבה?

מאיר פרוש: הכיצד?

מאיר פרוש: והרי לא מדובר אך ורק בתוצאות נמוכות של בחינות הבגרות, אלא בכישלון מקיף של המערכת כולה.

מאיר פרוש: פשוט כישלון.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להפנות את תשומת לב הכנסת למוסף מיוחד שהקדיש עיתון "הארץ" לנושא החינוך, ובו כתב עורך העיתון את הדברים הבאים: "לילדי ישראל יש קשיים בהבנת הנקרא, בפתרון בעיות במתמטיקה, קשיים בשפתם בעל-פה ובכתב.

מאיר פרוש: בורות במושגי יסוד של יהדות, קשיים באיתור מידע ובעיבודו," וכו' וכו'.

מאיר פרוש: בקיצור: "שיר הלל" להישגים של מערכת החינוך.

מאיר פרוש: כך כותב עיתון "הארץ".

מאיר פרוש: אני סבור, אדוני היושב-ראש, שבמשפטים תמציתיים אלה מבוטאים כל התסכולים של החברה הישראלית, על כל גווניה, ממערכת החינוך הכללית.

מאיר פרוש: כלומר, לא מדובר כאן על הישגים בלתי מחמיאים בבחינות הבגרות, אלא על כישלון כולל של המערכת.

מאיר פרוש: ולנו, לציבור החרדי, הם מטיפים לאמץ את תוכנית הליבה.

מאיר פרוש: אני חושב שזאת באמת חוצפה ועזות מצח.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, איננו יכולים לאמץ את תוכנית הליבה, כי לדידנו זה עניין עקרוני, משום שיש בכוונתה להתערב בגסות במשנה החינוכית שלנו, ומשום שתוכן הלימודים והשיטות הפדגוגיות אצלנו הם סוגיות שלדידנו רק גדולי התורה, מכווני דרכינו, יכולים לקבוע, ולא פקידי משרד החינוך.

מאיר פרוש: הזמן אינו מאפשר לי להרחיב, אך יהיה נכון אם אקבע כי מוסדות החינוך שלנו אינם "בתי-מלאכה לידיעות", בפירוש לא.

מאיר פרוש: היעד החינוכי שלנו הוא - ראשית חוכמה יראת השם, כמו שכתוב בתהילים: ו"יראת ה' ראשית דעת", כמו שכתוב במשלי, ואת ההגות הפדגוגית שלנו ניתן לסכם במשפט: "אם אין יראה אין חוכמה", כדברי האבות.

מאיר פרוש: אנחנו גאים במערכת החינוך החרדי, "החינוך העצמאי", תלמודי-התורה, בתי-הספר "בית יעקב", שמאגדים בתוכם אלפי מחנכים המופקדים על חינוכם של רבבות רבבות ילדי ישראל.

מאיר פרוש: אנחנו גאים בהם וגאים בתוצאות של החינוך שלנו, שמגדל ילדים לתורה וליראת השם.

מאיר פרוש: בבחינות הבגרות שלנו לתורה וליראת השם, הציונים אצלנו גבוהים.

מאיר פרוש: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת פרוש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחרון המציעים, חבר הכנסת משולם נהרי, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר מכן יענה למציעים סגן שרת החינוך.

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני סגן השרה, הנה שוב אנו מתעוררים ליום שמדברים בו על בעיות האלימות בבתי-הספר ועל ההישגים הנמוכים של התלמידים.

משולם נהרי: פעם מדברים על בעיות סמים, ופעם על אובדן מעמדו של המורה בבית-הספר.

משולם נהרי: ואני שואל, מתי סוף-סוף נזכה למשהו שכל הורה מצפה לו, לקצת נחת מהילדים ולקצת קורת רוח ממערכת החינוך?

משולם נהרי: מתי נזכה סוף-סוף לשמוע משהו חיובי על המערכת הגדולה בישראל?

משולם נהרי: מתי נשמע על איזה תחום שתלמידינו מוצלחים בו?

משולם נהרי: תחום אחד שאנחנו סוף-סוף יכולים להרגיש בו קצת גאווה, במקום חששות מפני העתיד הלא-מזהיר שמצפה לנו.

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, חכמינו ז"ל אמרו: דרך ארץ קדמה לתורה.

משולם נהרי: זה הפתרון היחיד לכל תחלואיה של מערכת החינוך: למקד את תשומת הלב בנושא ההליכות, היחס לחבר, למורה, להורה ולרכוש.

משולם נהרי: רק אז נפש הילד תהיה כמו כר פורה שאתה יכול לנטוע בו כל נטיעה שאתה רוצה וגם לראות פירות.

משולם נהרי: אבל באקלים הבית-ספרי השורר כיום בבתי-הספר, איך אנו מצפים שילדים יתרכזו בלימודים אם הם מפחדים משכניהם לשולחן?

משולם נהרי: איך הם יכולים ללמוד כשבחצר בית-הספר נמכרים סמים שונים ומשונים?

משולם נהרי: והיום אני מתבשרים שגם המורים לא טומנים ידם בצלחת ואף הם משתמשים בסמים ומרעין בישין אחרים.

משולם נהרי: באקלים כזה, מה הפלא שציוני הבגרות כל כך נמוכים?

משולם נהרי: מה הפלא שציוני המיצ"ב כל כך משפילים?

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, הכאב שלי אמיתי.

משולם נהרי: אני בא ממערכת החינוך, והיא חשובה ויקרה לי אף שאיני מסכים עם הדרך ועם הכיוון שאליו היא מכוונת את המורים שעובדים בה ואת התלמידים שלומדים בה.

משולם נהרי: אני לא בא, חלילה וחס, לזרות מלח על הפצעים, אבל מתי נתפכח כולנו וננסה ללמוד ממערכות החינוך של המגזר החרדי, שמצליחות לשלב תורה ודרך ארץ למרות התנאים הקשים שהתלמידים לומדים בהם ולמרות התקציב החסר?

משולם נהרי: נתוני המיצ"ב במגזר החרדי - למשל בעברית, הציונים היו גבוהים יותר מאשר במגזר הכללי: 78 לעומת 77.

משולם נהרי: אפילו במתמטיקה הציונים זהים, למגינת לבם של אלה שתוקפים וטוענים שבמגזר החרדי לא לומדים לימודי חול.

משולם נהרי: אבל אני מקווה שאותם אנשים שהכניסו את השנאה הזאת ורדפו את המגזר החרדי, לא נראה אותם בקדנציה הבאה ונוכל לברך ברוך שפטרנו.

משולם נהרי: אם אתם שואלים מה סוד הקסם במגזר החרדי, אתם מוזמנים לבקר במוסדות "מעיין החינוך התורני" ו"החינוך העצמאי" ובכל מוסד חרדי אחר, ולהתרשם מהתנהגות התלמידים ומהיחס שהם מקבלים מהמורים והמורים מקבלים מהם בחזרה.

משולם נהרי: פשוט להיכנס - לעצום את העיניים, כדי שלא תראו, חס וחלילה, את התת-תנאים השוררים במגזר החרדי - לנשום את האווירה החיובית שהיא המפתח להצלחה.

משולם נהרי: עד שלא נפנים את זה נמשיך לעמוד כאן

משולם נהרי: כמו הורים מבוישים שמוזמנים פעם אחר פעם לבית-הספר ואין לאל ידם להושיע.

משולם נהרי: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת משולם נהרי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יעלה ויבוא סגן שרת החינוך, חבר הכנסת מגלי והבה, ויענה למציעים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאמור, אנחנו דנים בהצעות דחופות לסדר-היום בעניין נתוני בחינות הבגרות של שנת הלימודים תשס"ה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, סגן שרת החינוך, בבקשה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חברי הכנסת המכובדים העלו הרבה נושאים חשובים הקשורים למערכת החינוך.

מגלי והבה: ארצה להתייחס קודם לתוצאות מבחני הבגרות ואחר כך אתייחס לנושאים האחרים.

מגלי והבה: יכול להיות, ידידי חבר הכנסת אורלב, שהשרה היתה צריכה להיות כאן ולענות, מכיוון שהיא ארבע שנים וחצי במערכת ואני ארבעה חודשים במערכת.

זבולון אורלב: אין לה מה לענות.

זבולון אורלב: אולי בגלל זה היא לא באה.

מגלי והבה: אני אשתדל להתייחס לכל הנושאים.

מגלי והבה: ההתייחסות של משרד החינוך ושלי בנושא תוצאות מבחני הבגרות - אני מציע, אדוני היושב-ראש, שלא נקפוץ למסקנות מרחיקות לכת, לא נשליך מנתונים חלקיים של תוצאות הבגרות על מצבה של מערכת החינוך.

מגלי והבה: חשוב לזכור שמדובר בנתונים שאינם סופיים, שכן אלה אינם כוללים את שקלול הערעורים על ציוני בחינות הבגרות ועל פגיעה בטוהר הבחינות.

מגלי והבה: מלוא הנתונים על אודות ההצלחה בבחינות הבגרות עדיין אינם מצויים בידינו.

מגלי והבה: יתירה מכך, עיבוד הנתונים הסתיים בשלב זה ברמה הראשונית בלבד, והתוצאות המלאות והמוסכמות יפורסמו רק בסביבות חודש אפריל 2006.

מגלי והבה: אשר על כן, הסקת מסקנות מנתונים שאינם מלאים ומעיבודים חלקיים היא אפוא נמהרת ולא אחראית.

מגלי והבה: עם זאת, המשרד אינו שוקט על שמריו וכבר החל בתהליך לימוד והפקת לקחים מעונת הבחינות של קיץ התשס"ה.

מגלי והבה: גם אם הנתונים החלקיים – ואני מדגיש, החלקיים – נראים על פניהם מדאיגים, יש להביא בחשבון גם את העובדות הבאות:

מגלי והבה: צריך לדעת שבמועד בחינות זה באה לידי ביטוי לראשונה שיטת הצבירה שהונהגה בבחינות הבגרות, שיש בה משום מגמה מחמירה.

מגלי והבה: בניגוד למגמה לצמצום חומר ההוראה והלמידה, ששלטה עד כה ובאה לידי ביטוי במיקוד הלמידה, שיטת הצבירה מחייבת הוראה ולמידה של כל החומר שבתוכניות הלימודים לקראת הבחינות.

מגלי והבה: מבדיקה ראשונית של שאלונים ניכר שמורים המשיכו במגמה של מיקוד למידה והימור על פרקי לימוד אלה או אחרים שייכללו בבחינה, אף שהשיטה החדשה דורשת הוראה ולמידה של כל חומר הלימודים.

מגלי והבה: אסור גם לשכוח את הקיצוצים שהתייחסתם אליהם בחלק מדבריכם.

מגלי והבה: הקיצוצים האלה פגעו קשות במספר שעות ההוראה שתוקצבו לבתי-הספר ואילצו מנהלים להפחית שעות לימוד.

מגלי והבה: ייתכן מאוד שהקיצוצים הללו בבשר החי פגעו אף הם בהישגים.

מגלי והבה: ההיבחנות במקצוע המתמטיקה, למשל, בשנה זו כללה לראשונה גם את תלמידי כיתות י', וייתכן שמידת הבשלות והשליטה בחומר הלימודים שאליה הם הגיעו לא היתה מספקת ופגעה בתוצאות.

מגלי והבה: הדבר ייבדק.

מגלי והבה: ככלל חשוב להזכיר, שבכל שנה ושנה קיימות תנודות כלפי מעלה וכלפי מטה בעקומת ההישגים של תלמידי ישראל במקצועות השונים, וגם זאת יש להביא בחשבון.

מגלי והבה: בכל מקרה, עם עיבודם הסופי של כלל הנתונים ייזום המשרד דיון, בשיתוף הגורמים המקצועיים הרלוונטיים, בכל מקצוע ומקצוע באופן פרטני ומעמיק.

מגלי והבה: בהתאם לנתונים ולמסקנות שיופקו מהדיונים ייבנו תוכניות עבודה.

מגלי והבה: אשר להורדת תנאי הסף למועמדים לניהול בתי-ספר, דבר שהתפרסם בתקשורת: אין כל אמת בטענה שמטרת הדיונים הנערכים במשרד החינוך בעניין קביעת תנאי סף למועמדים לניהול בתי-ספר להקל את הקריטריונים הנדרשים מהמועמדים לניהול.

מגלי והבה: ההיפך הוא הנכון.

מגלי והבה: בדקתי את הנושא, ומטרת הדיונים היא דווקא לשפר את הרמה המקצועית הנדרשת ממועמדים לניהול בתי-ספר, כך שהכשרת מנהלים תהיה חלק מלימודי תואר שני, או לחלופין שווה בהיקפה ובתוכניותיה לתואר שני.

מגלי והבה: הואיל והוועדה שמונתה לדון בנושא טרם סיימה את דיוניה והמלצותיה טרם אושרו, כל השמועות בעניין זה הן מוקדמות מדי וכאמור אינן נכונות.

מגלי והבה: אני רוצה להתייחס לכמה נושאים שהתייחסתם אליהם.

מגלי והבה: האלימות בבתי-הספר היא בבואת החברה הישראלית.

מגלי והבה: אני חושב שהחינוך התורני והחינוך הממלכתי-דתי הוכיחו לכל אורך השנים שבמסגרות האלה אין התופעות האלימות שיש בבתי-הספר האחרים.

מגלי והבה: אבל זה לא אומר שלא מוטלת עלינו האחריות כהורים וכמחנכים לדאוג לכל נושא האלימות.

מגלי והבה: הוקמו ועדות שיטפלו בנושא האלימות, ואני מקווה שגם בשנת הלימודים הזאת יטופלו חלק מהדברים.

מגלי והבה: צריך להילחם מלחמת חורמה בכל התופעות השליליות, אם בקרב התלמידים ואם בקרב המורים, בכל תופעות הסמים והדברים השליליים שקיימים במערכת החינוך.

מגלי והבה: אני מסכים עם אלה שדיברו לפני, שמערכת החינוך חייבת, למרות הרפורמה שעשינו בתוכנית דברת, לעבור טלטלה ובדיקה יסודית על מנת להוציא מתוכה את הדברים שלא משנים את התוצאות וההישגים ולהתמקד בכל נושאי החינוך שיכולים להביא לתוצאות ולהישגים טובים.

מגלי והבה: כמובן, אנחנו צריכים לשאוף שכל הקיצוצים האלה לא ישנו, ולהשקיע במערכת החינוך.

מגלי והבה: אני מבחינתי כסגן שרת החינוך לא רואה שצריך לקפח סקטורים כאלה ואחרים, אלא השוויון צריך להיות לכול, ואפילו יש לעודד את המסגרות שכן מביאות לחברה את החינוך הטוב, את ההישגים הטובים שכולנו מייחלים להם.

מגלי והבה: אני מציע להעביר את הנושא לוועדת החינוך.

מגלי והבה: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים למציעים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אורלב, אתה מסכים שהנושא יעבור לוועדת החינוך?

זבולון אורלב: מסכים.

זבולון אורלב: אני יכול להתנגד לסגן שרת החינוך?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת בני אלון ומשולם נהרי מסכימים גם הם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת פרוש אינו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעה אחרת לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר מכן נעבור להצבעה.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, יש בארץ הסכמה מקיר לקיר ששרת החינוך הנוכחית היא שרת החינוך הגרועה ביותר שהיתה בארץ.

ג'מאל זחאלקה: אי-אפשר להשוות אותה אפילו ברמה של 1 ל-10 למשל לזבולון המר מהמפד"ל, שהוא לא אדם שאני מסכים אתו, ולא לאף שר חינוך שהיה בארץ.

ג'מאל זחאלקה: עוד לא היתה שרת חינוך כזאת.

ג'מאל זחאלקה: התוצאות במתמטיקה הן רק סימפטומטיות.

ג'מאל זחאלקה: זו שרת חינוך שישבה בממשלה ולא עמדה על הרגליים האחוריות, ולא עניין אותה שהיו 16 קיצוצים בתקציב החינוך.

ג'מאל זחאלקה: לעניין המתמטיקה במיוחד, כולם יודעים שהשינויים שעושים בתוכנית הלימודים במתמטיקה משנה לשנה מבלבלים את התלמידים.

ג'מאל זחאלקה: הטענה של משרד החינוך בעניין הזה היא מאוד מוזרה.

ג'מאל זחאלקה: הם אומרים: יש שנה שהמבחן קשה ויש שנה שהמבחן קל.

ג'מאל זחאלקה: כאילו שזה מזג אוויר, לא בשליטה.

ג'מאל זחאלקה: קודם כול, זה לא שוויוני ששנה אחת המבחן קל ושנה אחרת המבחן קשה.

ג'מאל זחאלקה: הבעיה היא לא שהמבחן קשה, הבעיה היא שהמבחן מבלבל את התלמידים, ואני מעיד מעדות ראשונה של תלמידים שדיברו אתי.

ג'מאל זחאלקה: הם לא הבינו מה רוצים מהם, ומדובר בתלמידים הכי טובים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, נעבור להצבעה על הצעותיהם של חברי הכנסת, האם להעביר אותן לוועדה או להסיר אותן מסדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שבעד להעביר לוועדה, יצביע בעד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה נגד פירושה להסיר מסדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 8 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של שמונה תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים, הצעותיהם של חברי הכנסת אורלב, אלון ונהרי תעבורנה לוועדת החינוך להמשך הטיפול בהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אי-קיום בחירות למינהלים הקהילתיים בשכונות החרדיות בירושלים

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנושא הבא: אי-קיום בחירות למינהלים הקהילתיים בשכונות החרדיות בירושלים - הצעה לסדר-היום שמספרה 7801.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יעלה את ההצעה חבר הכנסת שלמה בניזרי, בבקשה.

שלמה בניזרי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אשמח אם חבר הכנסת מג'אדלה יקשיב לדברים שלי - זה קשור אליך בהיותך יושב-ראש ועדת הפנים.

גאלב מג'אדלה: אני שמח שאדוני זוכר שאני יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

שלמה בניזרי: אני רוצה שתשים את לבך, כי אם היינו עובדים באמת לפי הנוהל התקין של הכנסת, לא הייתי צריך להעלות את ההצעה הזאת שוב.

שלמה בניזרי: אני יכול לקרוא את ההצעה לסדר-היום שלי מלפני כארבעה חודשים.

שלמה בניזרי: מעל הדוכן הזה הבעתי את כאבם של תושבי שכונת שמואל הנביא, שעד לפני כ-20 שנה היתה ברובה חילונית, אבל עם הזמן, בתהליך שקורה היום בירושלים, שרבים מעמי הארץ מתייהדים ונפל פחד השם עליהם, יש חזרה בתשובה והציבור החרדי הולך וממלא את השכונות בירושלים, שמואל הנביא ורמת-אשכול ושכונות אחרות.

שלמה בניזרי: בעבר, כל אותן שנים, היה המתנ"ס בניהול חילוני, בראשות אבי אלזם, שעשה עבודה טובה מבחינת ההסתכלות שלו - והוא מנהל את המתנ"ס לציבור חילוני.

שלמה בניזרי: עכשיו, גם הציבור החרדי, משפחות מרובות ילדים.

שלמה בניזרי: אתה יודע מה זה?

שלמה בניזרי: ציבור של משפחות עם עשרה, שמונה, 12 ו-14 ילדים שהאמא רוצה איזו פעילות לילדים שלה אחר-הצהריים.

שלמה בניזרי: התחילו להגיע לשם, אבל מה לעשות, הפעילות לא מתאימה.

שלמה בניזרי: יש שם פעילות חילונית.

שלמה בניזרי: יש שם אינטרנט.

שלמה בניזרי: לצערי הרב אפילו קיבלתי עדויות שהילדים הופנו לכל מיני אתרים שמבחינת הצניעות לא נזכיר אותם אפילו, וכל מיני פעילויות שאינן מתאימות לנוער שנמצא שם.

שלמה בניזרי: ואז הם הדירו את רגליהם משם בהוראת הרבנים.

שלמה בניזרי: בעיה נוספת היא שהמתנ"ס אינו מתאים לצרכים של הציבור שם.

שלמה בניזרי: אנחנו דרשנו להחליף את ההנהלה או לשנות את כל האופי של המתנ"ס.

שלמה בניזרי: אבל מה?

שלמה בניזרי: הבעיה הנוספת היא שבירושלים יש מינהלים קהילתיים ולצערנו הרב זה כ-20 שנה לא התקיימו בחירות במינהלים הקהילתיים בירושלים.

שלמה בניזרי: כלומר, כל הזמן אותם אנשים.

שלמה בניזרי: אנחנו נמצאים במדינה דמוקרטית, שמתהדרת באפשרות לבחור ולהיבחר.

שלמה בניזרי: לצערנו הרב, כ-20 שנה לא נעשו בחירות.

שלמה בניזרי: פניתי לראש העיר, והוא אמר לי שכבר שנה לפחות קיימת ועדה מסוימת שאמורה למפות מחדש את ירושלים לשכונות.

שלמה בניזרי: למשל, ששכונת שמואל הנביא לא תהיה מחוברת לגבעה-הצרפתית, בשל האופי השונה של השכונות; שהיא תוצמד, למשל, לשכונת הבוכרים - ואני סתם מזכיר עכשיו שמות באופן כללי.

שלמה בניזרי: על-ידי כך נוכל לעשות את הבחירות.

שלמה בניזרי: הוועדה התכנסה אולי פעמיים, שלוש פעמים וזהו.

שלמה בניזרי: הכול תקוע, אין בחירות, ואין שום דבר דמוקרטי.

שלמה בניזרי: אילו התקיימו באמת הבחירות למינהלים הקהילתיים, היה נמצא הפתרון.

שלמה בניזרי: היו נבחרים אותם ראשי מינהל קהילתי מחדש והיו קובעים את האופי ואת הצביון של המתנ"סים ושל הפעילות בהם.

שלמה בניזרי: את כל הדברים האלה, חבר הכנסת מג'אדלה, אמרתי לפני כמה חודשים בגדול.

שלמה בניזרי: מאז העסק לא נרגע.

שלמה בניזרי: התושבים חושבים שכל הבעיה מתמקדת בראש העיר, ואני לא חושב שרק ראש העיר הוא הבעיה, מכיוון שמינהלת המתנ"סים במדינת ישראל, ובגלל זה סגן השר אמור לענות לי, אמורה לקבל את ההחלטות ולסייע גם להקדמת הבחירות - כמה שיותר מהר - וגם לשינוי האופי והצביון של הפעילות שם.

שלמה בניזרי: אחרי שדנו על כל זה במליאה, השר צחי הנגבי, שהיה פה, נתן את הסכמתו להעברת הדיון לוועדה.

שלמה בניזרי: העברנו את הדיון לוועדה.

שלמה בניזרי: ביקשתי מעוזרי כמה פעמים שינסו לזרז אצלך את הדיון, אבל עברו כבר בערך ארבעה חודשים.

שלמה בניזרי: לו היה באמת מתקיים דיון, וזאת פנייתי אליך, כמובן לאחר שנשמע את תשובת סגן השר - - -

גאלב מג'אדלה: מה זה שייך לוועדת הפנים ואיכות הסביבה?

שלמה בניזרי: כי ככה הוחלט אז.

שלמה בניזרי: פה במליאת הכנסת הוחלט שזה יהיה אצלך.

גאלב מג'אדלה: אולי זה עבר לוועדת החינוך.

שלמה בניזרי: לא, אני יודע שזה עבר אליך.

גאלב מג'אדלה: אם זה אצלי, בשבוע הבא זה יטופל.

שלמה בניזרי: תודה רבה.

שלמה בניזרי: אני אשמח מאוד.

שלמה בניזרי: זאת כל בקשתי.

גאלב מג'אדלה: כבוד השר לשעבר, אני מתייחס לדבריך בכבוד הראוי.

גאלב מג'אדלה: בוועדת הפנים ואיכות הסביבה לא נתקעים דברים יותר מחודשיים.

משה גפני: נכון.

גאלב מג'אדלה: אם הנושא נמצא אצלנו, הוא יטופל בעוד שעה ובתוך חודש זה יובא לדיון.

שלמה בניזרי: הפתרון של הבעיה יהיה, חבר הכנסת מג'אדלה, אם נביא את כל הגופים.

שלמה בניזרי: גם את המינהלות, את המתנ"סים, את ראש העיר ואת כולם למקום אחד.

שלמה בניזרי: מה שקורה עכשיו, שתבין, כמעט כל שבת יש אלימות בשכונה הזאת.

שלמה בניזרי: פעם היתה האלימות זריקת אבנים על מכוניות.

שלמה בניזרי: היום כולם הולכים ומפגינים נגד ראש העיר ונגד ההוא ונגד זה, ונוצר שם בלגן אחד שלם.

שלמה בניזרי: זה האזור שאני גר בו, פחות או יותר, ואני חי את המציאות שם, וסתם מגיעים לידי אלימות והכול יורד מהפסים.

שלמה בניזרי: אפשר למצוא פתרון, זאת לא בעיה.

שלמה בניזרי: אפשר למצוא פתרון, אני מאמין, בזמן הקרוב, ולכן זאת בקשתי אליך.

שלמה בניזרי: אחרי שנשמע, כמובן, ואולי סגן השר יפתיע אותנו בדברים לא צפויים, אבל לאחר מכן, מובן שאשמח שזה יעבור אליך.

גאלב מג'אדלה: תפקידנו יחד למנוע אלימות ככל האפשר.

גאלב מג'אדלה: אם זה תלוי בנו, אנחנו נעשה את זה.

שלמה בניזרי: אני מאוד מעריך את זה.

שלמה בניזרי: עד כאן אנחנו תורמים שלוש דקות ו-40 שניות לזמן הכנסת.

שלמה בניזרי: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת בניזרי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יעלה ויבוא סגן שרת החינוך וישיב למציע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מגלי והבה - בבקשה, אדוני.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת שלמה בניזרי, כמובן, בהתבסס על ההצעה לסדר-היום שלך והפנייה של משרד החינוך והנוגעים בדבר, בידי התשובה הבאה, ואני אפרט אותה: במינהלים או במתנ”סים בשכונות המדוברות, כמו למשל שכונת הבוכרים, רוממה ורמת-שלמה, חברי ההנהלה והמנהלים הם חרדים דתיים.

מגלי והבה: שכונת הר-נוף נמצאת בתהליך של בחירת מנהל חרדי, ובימים אלה נכנס לעבודה מנהל חרדי לציבור החרדי ברמות.

מגלי והבה: בתיאום עם לשכת ראש העיר מתארגנת בימים אלה הנהלה משותפת לחרדים ולציבור המסורתי-הדתי בשכונת שמואל הנביא.

מגלי והבה: הפעילות בשכונות החרדיות תוססת ומרשימה - אולי זה טוב לכם לבחירות עכשיו - והציבור מגלה מעורבות וצריכה מרשימה של השירותים שהמתנ"סים מעניקים.

מגלי והבה: בכל הקשור לתקציבים הקשורים לחברה למתנ"סים, המתנ"סים החרדיים נהנים משוויוניות ומהוגנות.

מגלי והבה: בכל הנוגע לתקציבים הקשורים לעיריית ירושלים, והם העיקר, יש לפנות לעירייה – נוער, קשישים, ספורט, תרבות תורנית ועוד.

מגלי והבה: זאת אומרת, צריך להפנות באמת לעירייה, שתשלם מה שמגיע, בזכות ולא בחסד.

מגלי והבה: זה כמה שנים העירייה אינה מתקצבת את הבחירות השכונתיות בירושלים.

מגלי והבה: קיימת הסכמה עקרונית שאלה יתוקצבו בשנת 2006.

מגלי והבה: החברה למתנ"סים תשמח לארח את חבר הכנסת בניזרי - את זה העבירו לי - כדי שיוכל להתרשם באורח בלתי אמצעי מהפעילות הרבה והמגוונת של המתנ"סים המכוונת לקהילות בשכונות החרדיות.

מגלי והבה: זה יכול להיות טוב לפני הדיון שהציע יושב-ראש ועדת הפנים, חבר הכנסת מג'אדלה, ואז יהיה לך מעגל.

מגלי והבה: אנחנו נשמח אם הנושא יעלה לדיון בוועדת הפנים ונתמוך בו בכל מה שקשור למשרד החינוך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגן שרת החינוך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעה אחרת לחבר נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש כנסת נכבדה, בעניין הבחירה של ועדת המתנ"סים בשמואל הנביא - לפחות 20 שנה אני מכיר את הסוגיה הזאת, עוד בהיותי סגן ראש עיריית ירושלים.

נסים זאב: היה חלום לטדי קולק, בזמנו, לכבוש את השכונות דרך המתנ"סים.

נסים זאב: ואז הוא החליט להקים מתנ"סים בכל שכונה והשלוחות שלו יהיו דרך המתנ"סים.

נסים זאב: בפועל, העניין של שכונת שמואל הנביא חוזר ועולה כמעט מדי שנה, מדי חודש.

נסים זאב: לשכונה יש צביון דתי-חרדי, ועושים את הכול כדי למנוע קיום בחירות שם.

נסים זאב: כל ההבטחות פה, לדעתי הן הבטחות סרק.

נסים זאב: אולי סגן שר החינוך אינו מתמצא בסוגיה הזאת, אבל הלוואי שאתבדה ובאמת ייערכו בחירות עוד השנה.

נסים זאב: אשמח מאוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, לפנים משורת הדין, היות שהמציע פנה אליך כל הזמן וזה אמור לעבור לוועדה שלך, אני אתן לך לומר משהו על העניין במסגרת חצי דקה.

גאלב מג'אדלה: ואם זאת תהיה דקה, יקרה משהו לעם ישראל?

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני בדקתי את דבריו של השר לשעבר בניזרי, ואכן לפני ארבעה חודשים עבר הנושא הזה לוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

גאלב מג'אדלה: הוא יטופל, ובעוד שבועיים יתקיים דיון על כך.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לאדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מג'אדלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעתו של חבר הכנסת שלמה בניזרי בעניין אי-קיום בחירות למינהלים הקהילתיים בשכונות חרדיות בירושלים והעברתה לוועדת הפנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שבעד יצביע בעד, כמובן, ומי שיצביע נגד פירושו להסיר מסדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה - 9 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום - אין נמנעים - אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של תשעה תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים, הצעתו של חבר הכנסת בניזרי תועבר להמשך הדיון בה לוועדת הפנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חשד להתערבות פוליטית במינויים ברבנות של המשטרה

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, הנושא הבא: חשד להתערבות פוליטית במינויים ברבנות של המשטרה - הצעה לסדר-היום שמספרה 7816.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יעלה את ההצעה, כהצעה רגילה לסדר-היום, חבר הכנסת שאול יהלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת שאול יהלום, בבקשה.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני סגן השר לביטחון פנים, אודה לך אם תקשיב לדברים כי הם מאוד מאוד רציניים.

שאול יהלום: הפרשה התחילה כאשר קראנו בעיתון "מעריב", לפני כמה ימים, בכ"ג בחשוון, 25 בנובמבר, ידיעה כזאת: "במשטרה זועמים.

שאול יהלום: גורמים פוליטיים מנסים להשפיע על בחירת הרב הראשי למשטרה".

שאול יהלום: בכתבה נאמר שיש לחצים פוליטיים מי יהיה הרב הראשי הבא של המשטרה.

שאול יהלום: האם זה נכון?

שאול יהלום: האם זה לא נכון?

שאול יהלום: אני אגיד לאדוני, כאשר אין סודות במדינה, מה אנחנו העלינו בחקירתנו.

יעקב אדרי: בחקירתנו?

שאול יהלום: בחקירתנו.

שאול יהלום: לא שלי ושלך.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, היום יש רב ראשי למשטרה, הרב יעקב גרוס, שהדרגה שלו היא דרגה אישית, תת-ניצב, והתקן ניצב-משנה.

שאול יהלום: אני חושב שבאופן עקרוני כל מי שרוצה שהמשטרה תהיה באמת משטרה שיתגייסו אליה שוטרים שענייני השבת והכשרות חשובים לה, רוצה שהרבנות של המשטרה תהיה רבנות חזקה.

שאול יהלום: במקביל בצבא, הדרגה התקנית של הרב הראשי לצה"ל היא אלוף.

שאול יהלום: הוא במקרה תת-אלוף אבל הדרגה היא אלוף.

שאול יהלום: כאן הפוך – ניצב משנה ודרגה אישית תת-ניצב.

שאול יהלום: והנה אומרים לי, שהוחלט במשטרה להוריד את התקן של הרב הראשי במשטרה לסגן-ניצב.

שאול יהלום: זאת אומרת שהרב הראשי הבא של המשטרה יהיה סגן-ניצב.

שאול יהלום: הרב הראשי הנוכחי עומד לסיים את תפקידו אחרי שבע שנים יפות וטובות, הא ראיה שמאריכים את שירותו, ואפילו העלו את דרגתו לאישית, ועכשיו רוצים להוריד.

שאול יהלום: עצם העניין שרוצים להוריד את דרגתו התקנית של הרב הראשי מדאיג מאוד.

שאול יהלום: כל מי שחושב על המשטרה במושגים של מדינה יהודית ומעוניין שיותר ויותר אנשים דתיים ומסורתיים יתגייסו אליה, הדבר חייב להדאיג אותו.

שאול יהלום: זו השאלה הראשונה.

שאול יהלום: השאלה השנייה היא, שיש גם תקן של סגן הרב הראשי בדרגה של סגן-ניצב, והתקן הזה לא מאויש כבר שנה.

שאול יהלום: השאלה היא, מדוע התקן לא מאויש.

שאול יהלום: השמועה אומרת שיש התרוצצות פוליטית בין קבוצות במרכז הליכוד וכל אחת מהן רוצה להשפיע על מינוי הרב וסגנו, ויש איזו פשרה, שרוצים למנות שני רבי-פקדים, לא אלה הטובים ביותר, הוותיקים ביותר, אלה שמגיע להם, אלא אלה שיש בעניינם לחצים פוליטיים.

שאול יהלום: כדי שלא להפלות בין שתי הקבוצות במרכז הליכוד קבעו ששתי הדרגות תהיינה שוות.

שאול יהלום: זאת הסיבה להורדת התקן של הרב הראשי.

שאול יהלום: הדברים האלה הם דברים מאוד מאוד קשים ומאוד מאוד משונים ומאוד מדאיגים.

שאול יהלום: אם אדוני יבוא ויאמר שלא היו דברים מעולם, ותקן הרב הראשי ימשיך להיות כפי שהיה במשך כל שנות המשטרה, ניצב-משנה, וכך ראוי, אם לא למעלה מזה - אם לא להפוך את הדרגה האישית לדרגה תקנית, לפחות להשאיר את התקן - אני חוזר בי מדברי, ואני אומר שכך צריך להיות.

שאול יהלום: אבל, אם אכן באה המשטרה, וברה-אורגניזציה שקיימת היום, באותה הזדמנות מורידה את תקן הרב הראשי לדרגה כל כך נמוכה, הדבר אומר דורשני, מה הסיבה לכך שהיא הולכת לעשות את זה, ועל זה בוודאי ובוודאי אי-אפשר לעבור לסדר-היום.

שאול יהלום: הנקודה השנייה: מדוע לא אויש עד היום התקן של סגן הרב הראשי?

שאול יהלום: מדוע עד היום?

שאול יהלום: מאז פרישתו של סגן-ניצב גוטסדינר, למעלה משנה, התקן לא מאויש.

שאול יהלום: מדוע?

שאול יהלום: מה, תקנים במשטרה יש לנו והם לא מאוישים?

שאול יהלום: הרי אם יש תקן לסגן, הוא צריך להיות מאויש.

שאול יהלום: השאלה השלישית: האם אמת ונכון הדבר, האם אתם מרשים שמינויים כאלה יהיו מינויים הכרוכים בלחצים פוליטיים, דבר שבשורות המשטרה בכל דרג שהוא, בין שמדובר ברב ובין שמדובר בקצין, אסור שיהיה?

שאול יהלום: הכול צריך להיות לגופו של עניין.

שאול יהלום: קל וחומר בן בנו של קל וחומר שאנחנו נמצאים בתקופה של בחירות, ובתקופה של בחירות כל המינויים חייבים להיעצר.

שאול יהלום: כך החליט היועץ המשפטי לממשלה.

יעקב אדרי: בצבא ובמשטרה?

שאול יהלום: כך אני חושב.

שאול יהלום: כך צריך, בוודאי ובוודאי אם יש עוד חששות להתערבות פוליטית.

שאול יהלום: לכן פניתי ביום כ"ה במרחשוון, 27 בנובמבר, לכבוד השר גדעון עזרא, ליועץ המשפטי לממשלה מני מזוז וליועצת המשפטית של משטרת ישראל, תת-ניצב ענת שפי, במכתב הבא: "חשש למעורבות פוליטית ולמחטף במינויים במשטרה.

שאול יהלום: על-פי הפרסום בעיתונות, מנסים גורמים פוליטיים להשפיע על בחירת הרב הראשי למשטרה ויש חשש שמשטרת ישראל עומדת למנות קצינים בכירים בשל לחץ ומעורבות פוליטיים.

שאול יהלום: למותר לציין כי למשרת הרב הראשי למשטרה, וכן למשרות קציני הרבנות המשטרתית, חייבים למנות באחריות רבה וללא הטיות פוליטיות כלשהן.

שאול יהלום: המינויים החטופים מיותרים.

שאול יהלום: כיום משרת במשטרה רב ראשי היכול לשרת במשטרה עד לאחר הבחירות.

שאול יהלום: אי לכך אני פונה אליך לעצור את ההליך עד לאחר הבחירות ומינוי ממשלה חדשה".

שאול יהלום: אני חוזר ומבקש ממך, סגן השר, לעשות את הדברים והמינויים באחריות ולגופו של עניין, ולא להוריד תקנים של רבנים.

שאול יהלום: הדבר רק פוגע בעצם הרבנות המשטרתית, הוא מיותר ולא נכון, וודאי וודאי שצריכה לבוא התחייבות שכל מינוי שיהיה מינוי לגופו של עניין, לגופו של המועמד, ללא שום התערבות פוליטית.

שאול יהלום: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת שאול יהלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יעלה ויבוא סגן השר לביטחון פנים, חבר הכנסת יעקב אדרי, וישיב למציע.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת שאול יהלום, לו ידעתי שתגלוש לכל מיני נושאים יכול להיות שהייתי מכין תשובה ארוכה.

יעקב אדרי: אבל על הנושא שהיה אמור לעלות, הפוליטיזציה בתחום מינוי הרבנים, התשובה מאוד פשוטה: לא היו דברים מעולם.

יעקב אדרי: לא ידעתי שתדבר גם על דרגות.

יעקב אדרי: על זה אני יכול להגיד לך את הדבר הבא: קודם כול, להיות רב ראשי במשטרה ולעשות את העבודה הטובה והחשובה, זה לא בדיוק פונקציה של הדרגה.

יעקב אדרי: העבודה צריכה להיעשות בכל מקרה על-ידי הרבנים הראשיים של המשטרה, והם עושים את זה על הצד הטוב ביותר.

יעקב אדרי: אני רוצה להגיד לך לגבי הדברים שאמרת.

יעקב אדרי: מי שקובע בכל הקשור לדרגות ולמינויים הוא המפכ"ל.

יעקב אדרי: כמובן, בדרגות הבכירות זה צריך לעבור את אישורו של השר.

יעקב אדרי: למה זה נדחה?

יעקב אדרי: לו ידעתי שתשאל הייתי בודק את העניין.

יעקב אדרי: למה הורידו את מתח הדרגות?

יעקב אדרי: זה פשוט לא ידוע לי.

יעקב אדרי: אבל גם את זה אבדוק ואשיב לך ישירות.

יעקב אדרי: לא ידוע לי שמורידים את הדרגות.

יעקב אדרי: אבל לרב גרוס האריכו בשנה, והגיע זמנו, בשעה טובה, לצאת לפנסיה.

יעקב אדרי: זה ייעשה בדרך מקצועית.

יעקב אדרי: מי שמחליט זה המפכ"ל, ואנחנו צריכים לסמוך עליו שהוא נקי ולא נלחץ על-ידי שום פוליטיקאים.

יעקב אדרי: להזכירך, כי הזכרת כמה פעמים את מרכז הליכוד, גם השר וגם סגנו כבר לא נמצאים בליכוד, אז ודאי שהטיעון הזה כבר לגמרי לא רלוונטי.

משה גפני: זאת לא טענה, כי אנחנו מכירים כאלה שלא נמצאים בליכוד - - -

יעקב אדרי: הוא התייחס למרכז הליכוד.

יעקב אדרי: אשר להקפאת המינויים עד אחרי הבחירות, ההנחיה של היועץ המשפטי לא חלה לא על צה"ל ולא על המשטרה, אחרת אנחנו נכנסים לדבר לא נכון ולא רצוי.

יעקב אדרי: זה בסמכותם של המפכ"ל ושל השר, הם יכולים להקפיא את זה לתקופה מסוימת, אבל אני לא רואה סיבה - כיוון שאני יודע איך זה עובד - שזה לא ייעשה, וכמה שיותר מהר.

יעקב אדרי: אבל אשיב לך במדויק לגבי הורדת הדרגות.

יעקב אדרי: תודה רבה לכולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגן השר לביטחון הפנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבין שלאדוני אין התנגדות להעביר את הנושא לוועדה.

שאול יהלום: אם אין לו התנגדות לוועדה אז נעביר לוועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, לפי דרישתו של חבר הכנסת יהלום ובהסכמתו של סגן השר נצביע על העברת ההצעה לסדר-היום בעניין חשד להתערבות פוליטית במינויים ברבנות של המשטרה - אם להעביר את הנושא לוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שבעד יצביע בעד, ומי שיצביע נגד, פירושו להסיר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 6 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של שישה תומכים, אפס מתנגדים ואפס נמנעים הצעתו של חבר הכנסת יהלום תועבר להמשך הדיון בה בוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, הנושא הבא הוא הצעה רגילה לסדר-היום בעניין צעיר שנדקר בסוף השבוע בקבר שמעון הצדיק בירושלים - הצעה של חבר הכנסת אלי ישי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אינני רואה אותו באולם והצעתו לא תעלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנושא הבא הוא אבטחת גני-ילדים ובתי-ספר - הצעות לסדר-היום מס' 7822, 7824 ו-7833.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראשונת המציעים היא חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מוסדות החינוך בישראל הפכו בתקופה האחרונה לזירת קרב.

גילה פינקלשטיין: רק לפני יומיים עמדתי על בימה זו ושכנעתי אתכם לתמוך בהצעת החוק שלי, שחייבה דיווח על מקרי אלימות בבתי-הספר בישראל.

גילה פינקלשטיין: היום אני מפנה את תשומת לבכם, חברי הכנסת, לסכנות האלימות האורבות לתלמידינו מחוץ למוסדות החינוך.

גילה פינקלשטיין: מראה המאבטח העומד בשער בית-הספר כבר נעשה לשגרה, ותלמידים רבים ראו בכל בוקר מ-12 שנות חייהם בבית-הספר את האיש שבבודקה.

גילה פינקלשטיין: המאבטח בשער בית-הספר נוסך בהורים רבים תחושת ביטחון, וההורים בטוחים ורגועים שברגע הנכון הוא יגן על חיי ילדיהם.

גילה פינקלשטיין: כתבה שהתפרסמה בסוף השבוע האחרון בעיתונות מדירה שינה מעיני הורים רבים.

גילה פינקלשטיין: כותרת הענק בישרה כי מאבטחי גני-הילדים ובתי-הספר מצוידים בתרסיסים ובאקדחי דמה בלבד ככלי הגנה על ילדינו.

גילה פינקלשטיין: בימים אלו, כשההתרעות על ניסיונות לחטיפות ופיגועים נעשות תכופות מיום ליום, ילדינו מופקרים לחסדיו של אקדח צעצוע - שערורייה שאין כדוגמתה.

גילה פינקלשטיין: מאבטחים הנושאים נשק ברשיון וביקשו להביא את כלי נשקם הפרטיים לבתי-הספר נתקלו בסירוב משטרת ישראל ומשרד הפנים.

גילה פינקלשטיין: הסיבה למצב קשה זה, מצב מגוחך, היא בעצם פגם ביורוקרטי מתסכל.

גילה פינקלשטיין: חברות האבטחה מחתימות את המאבטחים על חוזים למשך עשרה חודשים בכל שנה מחדש.

גילה פינקלשטיין: המאבטחים עוברים בכל פעם גם הליך חדש לקבלת רשיון נשק מתאים, וחברות האבטחה אמורות להעביר למשרד הפנים בקשות לאישור רשיונות נשק לעובדים שלהן.

גילה פינקלשטיין: התהליך נמשך זמן רב, ובינתיים זוכים תלמידי ישראל להפקרה במקום להגנה.

גילה פינקלשטיין: מדינת ישראל ידועה בכל העולם כבעלת דרישות ביטחוניות גבוהות במיוחד.

גילה פינקלשטיין: האבטחה במטוסי "אל על" היא מופת, מודל לאחרים.

גילה פינקלשטיין: שירותי הביטחון הישראליים מוכרים כקפדנים וכיעילים ביותר בעולם, ואפילו כאן, בכנסת, מופעלים נוהלי ביטחון חמורים השומרים על חיי כל הנוכחים בבניין.

גילה פינקלשטיין: רק ילדינו מופקרים בגני-הילדים ובבתי-הספר.

גילה פינקלשטיין: המדינה אינה מספקת לתלמידיה את הביטחון המינימלי בסביבת הלימודים.

גילה פינקלשטיין: אף שאנו נמצאים בסיום כהונת הכנסת והממשלה אני קוראת לשר הפנים, לשרת החינוך, לכל גורם היכול לסייע בשעה קשה זו, למצוא פתרון לבעיה ולשתף פעולה למען המטרה החשובה.

גילה פינקלשטיין: עוד יותר ממשחקי הפוליטיקה, חשוב לנו שלומם וביטחונם של ילדי ישראל.

גילה פינקלשטיין: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת פינקלשטיין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המציעים הנוספים, חברי הכנסת לאה נס ואורי אריאל, אינם באולם ולא יזכו לנמק את הצעותיהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תעלה ותבוא חברת הכנסת רוחמה אברהם, סגנית שר הפנים, ותשיב לחברת הכנסת פינקלשטיין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, חברת הכנסת פינקלשטיין, בוודאי כמי שנושא החינוך יקר וחשוב ללבה, שמת לב שביציע נמצאים אתנו תלמידי בית-הספר "עלי הגבעה".

רוחמה אברהם-בלילא: חשוב שבאתם לראות וללמוד מקרוב איך בכנסת ישראל אנחנו דואגים לכם, וחברת הכנסת פינקלשטיין העלתה פה הצעה לסדר-היום בנושא האבטחה שלכם.

רוחמה אברהם-בלילא: אין צל של ספק שנושא האבטחה הוא אחד הנושאים החשובים במדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל עם זאת, חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, אני רוצה להביא לתשומת לבך כמה עובדות.

רוחמה אברהם-בלילא: טענת פה על נפילה קשה מאוד, כאשר האשם העיקרי הוא משרד הפנים.

רוחמה אברהם-בלילא: אמרת שהנושא נופל בין הכיסאות ועוברים הרבה מאוד ימים רק מפני שמשרד הפנים נוקט סחבת רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אז בואי אבהיר לך את התמונה, ואני מקווה שאחרי שאשיב נענה על כל ההסתייגויות, השאלות והתהיות שלך, אף שהמצב עדיין לא בא על פתרונו.

רוחמה אברהם-בלילא: אבטחת מוסדות חינוך נמצאת באחריות משטרת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: היא נעשית על-ידי חברות שמירה פרטיות.

רוחמה אברהם-בלילא: לאחר קבלת אישור ממשרד המשפטים מקבלות חברות השמירה אישור ממשרד הפנים בדבר עובדים וציודם בכלי נשק.

רוחמה אברהם-בלילא: המעסיק, כפי שגם את אמרת, מגיש למשרד הפנים רשימה ובה מצוינים שמות השומרים שהוא מתעתד להעסיק.

רוחמה אברהם-בלילא: המשרד מבצע בדיקה לגבי כל שומר ושומר, גם לעניין ההיסטוריה הרפואית, העבר הפלילי, ובין היתר קיים ויתור מנדטורי על חשאיות, על מנת לוודא כי אין כל מניעה לצייד את העובד בנשק.

רוחמה אברהם-בלילא: אומר במאמר מוסגר, אומנם זה לא שייך לנושא הזה, שלצערי הרב לאחרונה נרצחו נשים לא מעטות בידי בעלים שהחזיקו נשק, שחלקם היו שומרים בבתי-הספר שקיבלו נשק.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן אני סבורה שאין ערוך לחשיבותה של הבדיקה הקפדנית הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: מרגע קבלת הרשימה מן המעסיק במשרד ועד קבלת האישור חולפים לא יותר מעשרה ימים.

רוחמה אברהם-בלילא: בנוסף, קיים נוהל עבודה מגובש עקב חשיבותו הרבה של הנושא, בין היתר גם לפי מה שציינתי.

רוחמה אברהם-בלילא: הפרוצדורה הזאת היא סטנדרטית, והיא מבוצעת פעם בשנה בלבד, לפני תחילת שנת הלימודים.

רוחמה אברהם-בלילא: אם יש מקרים שמאבט

רוחמה אברהם-בלילא: חים לא צוידו בנשק חם, אז כנראה הם לא אושרו על-ידי משרד הפנים או שהמעסיקים שלהם מועלים בתנאי החוזה.

רוחמה אברהם-בלילא: זול יותר לצייד מאבטח בספריי פלפל מאשר בנשק חם.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומרת את זה לצערי הרב.

רוחמה אברהם-בלילא: בעקבות הכתבה בעיתון "מעריב" פנינו - בין היתר פנה גם הממונה ממחלקת רישוי כלי ירייה במשרד - על מנת לקבל רשימה פרטנית של מקומות בארץ שבהם לא צוידו מאבטחים בנשק חם על-פי הוראת המשטרה.

רוחמה אברהם-בלילא: עד עתה לא התקבלה שום תשובה בנושא, ואני אודה לך אם תסייעי לנו בנושא הזה, אם את יודעת על מקרים מסוימים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שחשוב מאוד להביא למצב שבו אם יש החלטה או דרך פעולה על מנת לשמור על הילדים במוסדות החינוך, לאור כל החששות הרבים שעדיין קיימים במדינה שלנו, אנחנו צריכים לעשות הכול על מנת ששום מאבטח בבתי-הספר לא יגיע ללא הנשק המתאים והראוי.

רוחמה אברהם-בלילא: עם זאת, אני קוראת לך, חברת הכנסת פינקלשטיין: בואי, תעזרי לנו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני יודעת שאת מעורה במערכת החינוך.

רוחמה אברהם-בלילא: כל מידע יתקבל בברכה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבין שסגנית השר מסכימה להעביר את הנושא לוועדה?

רוחמה אברהם-בלילא: אני אשמח להעביר את הנושא לוועדה, ושם אנחנו נביא פרטים נוספים, כמו בתי-ספר או מעסיקים שמעסיקים שומרים ללא נשק - אני אשמח אם הנושא יעלה על סדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה על הצעתה הדחופה של חברת הכנסת פינקלשטיין בעניין אבטחת גני-הילדים ובתי-הספר, אם להעביר את ההצעה לוועדת החינוך, התרבות והספורט להמשך הטיפול בה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שבעד - יכול להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמובן, גם מי שמתנגד יכול להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם ההצעה תזכה ברוב, היא תועבר לוועדת החינוך להמשך הטיפול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של שמונה תומכים, אפס מתנגדים ואפס נמנעים, ההצעה תועבר לוועדת החינוך, התרבות והספורט להמשך הטיפול בה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדיניות הבנייה ושימור השטחים הפתוחים בישראל – תוכנית מיתאר ארצית 35

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפנינו הצעה רגילה לסדר-היום מס' 7808, של חבר הכנסת עסאם מח'ול, בעניין מדיניות הבנייה ושימור השטחים הפתוחים בישראל, תוכנית מיתאר ארצית - תמ"א 35.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מח'ול, בבקשה.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, ביום ראשון האחרון אישרה הממשלה את תמ"א 35, שמונחת זה זמן רב, ומעניין שהיא הזדרזה דווקא לאשר את התוכנית בתקופת הדמדומים של הממשלה הזאת.

עסאם מח'ול: אין ממשלה - אנחנו מרגישים את זה כאן - אין ממשלה, לא בשטח ולא בכנסת ולא בשום מקום.

עסאם מח'ול: הכול מתפורר.

עסאם מח'ול: והדבר היחיד שהם ממהרים לגביו, לא יכולים לחכות, זה אישור תמ"א 35, תוכנית המיתאר הארצית המשולבת לבנייה, לפיתוח ולשימור, המיועדת לשנת היעד 2020.

עסאם מח'ול: אין זמן?

עסאם מח'ול: אזל הזמן?

עסאם מח'ול: אם זה עד שנת 2020 מה היה קורה אם היו משאירים את הנושא לממשלה הבאה, אחרי הבחירות?

עסאם מח'ול: ואנחנו מבינים: הממשלה הזאת, בראשותו של אריק שרון, מנסה לחטוף עוד הסדר לקרקעות, תוכנית נוספת למדיניות הקרקע, שתיטיב עם מי שהיא רוצה להיטיב ותפגע במי שהיא רוצה לפגוע.

עסאם מח'ול: יש כאן ניסיון לבצע מחטף, גברתי סגנית השר, של תהליך נדל"ניזציה של הקרקע, לטובת אלה שיש להם היכולת - - -

יוסף יצחק פריצקי: נדל"ניזציה?

עסאם מח'ול: כן.

יוסף יצחק פריצקי: קופירייטינג ענק.

רוחמה אברהם-בלילא: - - -

עסאם מח'ול: - - - ומצד שני לקדם את תוכנית ייהוד הגליל והנגב עם כל המשמעות הגזענית שיש בה, כאשר האמירה היא לפתח - פיתוח הגליל והנגב, אבל הפיתוח הזה הוא יהודי.

עסאם מח'ול: הפגיעה הישירה היא באינטרסים ובזכויות של האוכלוסייה הערבית, גם בגליל וגם בנגב, כאשר ברקע יש החלטה של הממשלה לעשות החלפת קרקעות בין מינהל מקרקעי ישראל לבין הסוכנות היהודית – בעיקר, העברת קרקע מידי המינהל, מינהל מקרקעי ישראל בצפון ובדרום, במקום שמרוכזת האוכלוסייה הערבית ביישובים הערביים, להחליף את זה עם הסוכנות היהודית, שהיא ליהודים בלבד, ואז להגיד: אין קרקע מדינה בצפון ובנגב, אלא יש קרקע מדינה במרכז, ואז אפשר לעשות נדל"ניזציה, חבר הכנסת פריצקי, במרכז הארץ, במקום שנמצאים אלה שיכולים לשלם עבור זה.

עסאם מח'ול: אני חושב שהתהליך הזה לא יכול לעבור כאילו אנחנו לא רואים.

עסאם מח'ול: האנשים לא טיפשים, כולם פוקחים עיניים ורואים איזה מחטף מנסה לעשות הממשלה הזאת לפני שהיא הולכת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איפה מר פרס בעניין הזה?

עסאם מח'ול: כן, מר פרס בעצם לקח את התוכנית של מר שרון - ואנחנו זוכרים שראש הממשלה שרון עמד כאן ואמר:

עסאם מח'ול: אני לוקח אישית על עצמי את הטיפול בנגב ובגליל, והיו כאלה שהבינו שזה איום, והם צדקו.

עסאם מח'ול: זאת אומרת, כשראש הממשלה אומר, אני לוקח את זה אישית למשרד שלי, הבנו שהסכנה בפועל היא ממשית ולא רק תיאורטית.

עסאם מח'ול: בכל זאת, אדוני היושב-ראש, הרעיון המרכזי של התוכנית החדשה הוא לרכז את מרבית הבנייה בישראל באזורים העירוניים בארבעה מרחבים מטרופוליניים: חיפה, תל-אביב, באר-שבע וירושלים, הכוללים גם הרחבת הבנייה העירונית של יישובים עירוניים קיימים ליישובים הכפריים, דהיינו העברת שטחים מיישובים חקלאיים שבתחומי מועצות אזוריות לתחומי יישובים עירוניים סמוכים.

עסאם מח'ול: רפורמה זו כוללת בעיקר יישובים חקלאיים במרכז הארץ, כמו נתניה, חדרה, כפר-סבא, כפר-יונה ואחרים.

עסאם מח'ול: השאלה הנשאלת היא אם מונהגת מדיניות כזאת באותה תוכנית, המתיימרת להיות ארצית ולא מגזרית, באזורים בצפון או בדרום המהווים את הריכוזים הגדולים של האוכלוסייה הערבית.

עסאם מח'ול: אני אומר: בסדר.

עסאם מח'ול: אני לא יוצא תכנונית נגד הרעיון של העברת ריכוז או דחיפת הפיתוח והקצאת הקרקע בכיוון היישובים העירוניים.

עסאם מח'ול: אבל אם כבר, אז כבר.

עסאם מח'ול: אם כבר, אז למה נתניה וחדרה, ובאר-שבע, ואני לא יודע מה?

עסאם מח'ול: למה סח'נין לא יכולה להתרחב באותה צורה על חשבון היישובים החקלאיים הכפריים בגוש-משגב?

עסאם מח'ול: למה אום-אל-פחם לא יכולה - כעיר, כעיר צפופה, חנוקה - לקבל אותו יחס כלפי המועצות האזוריות שבסביבה, שכל המטרה בהקמתן היתה ריכוז הקרקעות בידיהן והעברתן מבעלות של אזרחים ערבים ויישובים ערביים לידיים אמינות על המדינה, כביכול?

עסאם מח'ול: השאלות האלה הן שאלות חשובות ביותר ואי-אפשר לחמוק מהן.

עסאם מח'ול: למשל, היישוב כפר-יאסיף, אשר צומצם שטח השיפוט שלו בכ-50% - האם תמ"א 35 הולכת להגדיל את המרחב העירוני של היישוב כפר-יאסיף?

עסאם מח'ול: למשל, האם על חשבון מטה-אשר מורחבים יישובים ערביים אחרים באזור?

עסאם מח'ול: לא ולא.

עסאם מח'ול: לא ולא.

עסאם מח'ול: התוכנית לא בנויה כך.

עסאם מח'ול: אנחנו רואים איזה הטבות התוכנית הזאת נותנת לבעלי הקרקע, אלה שמשתמשים בקרקע.

עסאם מח'ול: אלה הטבות הנוגעות לזכויות החקלאים בקרקע במושבים ובקיבוצים שבתחום המועצות האזוריות.

עסאם מח'ול: מדיניות זו מאפשרת לחקלאים להעביר לבעלותם שטחים נרחבים של 2.5 דונמים לכל חקלאי, בתשלום מזערי של 3.75% משווי הקרקע, נוסף על האפשרות של מסחור הקרקע והקמת מבנה תעשייתי של 500 מ"ר.

עסאם מח'ול: ואז, המשאב הלאומי הגדול הזה, משאב הלאום הזה, הופך להיות כלי לאום להאצת המגמה הנדל"נית בקרקע ובניית אזורים מסחריים גדולים בכל מיני מקומות.

עסאם מח'ול: כדי שנבין את האמת בתוכנית הזאת, במקום שהתוכנית הזאת תוביל לקידום רווחת התושבים, אנחנו רואים מגמה מאז קום המדינה - וגם הפעם - שבה התכנון הוא כלי לביצוע מדיניות ממשלתית אשר רואה באוכלוסייה הערבית באזורים שבצפון ובנגב גורם זר, ובעיה לתכנון, ולא חלק מהתכנון.

עסאם מח'ול: ותוכניות הממשלה למיניהן באות כדי לפגוע, כדי לעצור, כדי להסתכל בעין עוינת על כל התפתחות או על כל דרישה להתפשטות והתרחבות של האזורים הערביים.

עסאם מח'ול: אנחנו יודעים שמאז קום המדינה הוקמו 980 יישובים חקלאיים יהודיים במטרה לתפוס כמה שיותר קרקע.

עסאם מח'ול: מועצות אזוריות השתרעו על מאות אלפי דונמים.

עסאם מח'ול: שטחה של המועצה האזורית מטה-אשר בצפון, למשל, מגיע ל-220,000 דונם, והאוכלוסייה שגרה שם מונה 18,000 תושבים, בממוצע של כ-12 דונם לנפש, בעוד באזור סח'נין שהזכרנו, למשל, ממוצע הצפיפות הוא 12 נפשות לדונם.

עסאם מח'ול: כאן 12 דונם לנפש אחת.

עסאם מח'ול: אני חושב שהדבר מזעיק ומחייב גישה אחרת.

עסאם מח'ול: חשבנו שאולי מישהו יחשוב לתקן את העוול ההיסטורי שנגרם כתוצאה ממדיניות הקרקע במשך 60 שנות קיומה של המדינה.

עסאם מח'ול: לא ולא.

עסאם מח'ול: אנו רואים שתוכנית פיתוח הגליל והנגב, שהיא חלק מהראייה הכוללת - ולא מזמן ניהלו את קמפיין האכלוס בגליל ובנגב של הסוכנות היהודית, משרד השיכון, הרשות לפיתוח הגליל - היא עוד צעד בחיזוק האפליה ההיסטורית המתמשכת, כאשר האוכלוסייה הערבית לא נהנית מזה.

עסאם מח'ול: האם האוכלוסייה הערבית, המהווה יותר מ-50% מהאוכלוסייה במחוז הצפון ובגליל, תיהנה מסל ההטבות המוענקות לבאים להתגורר בגליל עכשיו - 13% הנחה במס הכנסה, הנחה בתשלומי ארנונה?

עסאם מח'ול: ממענקים למיניהם ומעזרה צמודה של משרד השיכון ופיתוח עסקים?

עסאם מח'ול: אני חושב שכל השאלות האלה הופכות להיות זעקה מול המחטף הזה שנועד לייצר מציאות שבה נוצר ניכור בין היישוב הערבי לבין האופי הכפרי שלו, כאשר הרוב המכריע של היישובים הערביים הופך, לפי ההגדרה של משרד הפנים, ליישובים עירוניים, ואילו הרוב המכריע של היישובים היהודיים, לרבות בנגב, הם הכפרים.

עסאם מח'ול: אני חושב שיש כאן ניסיון לאנוס את הגיאוגרפיה ואת ההיסטוריה ואת החברה, ואני חושב שהשאלה הזועקת לשמים – האם אפשר לדבר על תוכנית פיתוח הגליל ופיתוח הנגב, למשל, בלי לתת מענה לאותם 70,000 תושבים ערבים בנגב שנמצאים היום בכפרים בלתי מוכרים?

עסאם מח'ול: האם אפשר לפתח את הנגב תוך כדי הפצת 1,200 צווי הריסה של בתים של תושבים ערבים?

עסאם מח'ול: האם אפשר לפתח את הגליל והנגב לא לתושביו, אלא לאלה שעלולים או עשויים – כל אחד מנקודת הראות שלו - להיות התושבים שלהם?

עסאם מח'ול: אני חושב שגישה זו היא גזענית בעליל, וזה ניסיון לפגוע בזכות של אזרחי המדינה הערבים לקבל את חלקם השווה בפיתוח הגליל והנגב ובמדיניות הקרקע ובקרקעות.

עסאם מח'ול: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תעלה ותבוא סגנית שר הפנים, חברת הכנסת רוחמה אברהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש להניח שהיא תענה על השאלות שהעלה חבר הכנסת מח'ול, במיוחד בסיום דבריו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני שמחה שכבוד היושב-ראש מנחה אותי כיצד עלי להשיב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנחתי הנחה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, דבר אחד, חבר הכנסת מח'ול, מעניין אותי: אם לא היינו נמצאים בפתחה של מערכת בחירות, זה לא היה גזענות?

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שבחלק מהמקרים גם היית מברך על עצם קבלת התוכנית המבורכת הזאת, תמ"א 35.

רוחמה אברהם-בלילא: לעניות דעתי, עשית פה ניסיון ציני, זול מדי, כדי להראות ששוב ממשלת ישראל מקפחת, שודדת, גונבת שטחים.

רוחמה אברהם-בלילא: פעם אחת הייתי מחכה לראות אותך מציג את הדברים בצורה יותר אובייקטיבית.

רוחמה אברהם-בלילא: עצם העובדה שאתה כל פעם מחדש מציג את זה כקיפוח וכו' - תפסיקו לעשות את זה.

רוחמה אברהם-בלילא: אתם עושים שם רע לאנשים טובים במגזר שלכם.

רוחמה אברהם-בלילא: תפסיקו לעשות את זה.

רוחמה אברהם-בלילא: ולגופו של עניין - - -

עסאם מח'ול: - - -

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, לא הפרעתי לו.

רוחמה אברהם-בלילא: נכון שקשה לשמוע את האמת.

רוחמה אברהם-בלילא: היה לך כל הזמן שבעולם.

עסאם מח'ול: - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מח'ול, לא הפריעו לך.

רוחמה אברהם-בלילא: היו לך עשר דקות לדבר על אחת ההחלטות החשובות ביותר שממשלת ישראל קיבלה לאחרונה, ובין היתר, אני לא מבינה את עצם היותך מצד אחד מחוקק ומצד שני מביע התנגדות כה נחרצת לכל מה שקשור בהסדרת תוכנית המיתאר של מדינת ישראל, שהיא אחת התוכניות הכי חשובות שקיבלה ממשלת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: אסביר לך כל נקודה לגופו של עניין, ואחרי שתשמע את מה שהכנתי בנושא תמ"א 35, לא יהיו לך שאלות, ואם אתה אובייקטיבי, אתה תעלה ותאמר שהתוכנית הזאת היא אחת התוכניות הטובות ביותר.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מכבדת את האנשים במגזר הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: אם אתה היית מכבד מספיק את המגזר שלך - כל פעם אתה אומר: אנו מקופחים.

רוחמה אברהם-בלילא: צריך לראות באמת איך פותרים את הבעיה הזאת לא על-ידי הבכי והנהי, שאין לו שום שחר בשנים האחרונות.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, ב-27 בנובמבר אישרה הממשלה את תוכנית המיתאר הארצית המשולבת לבנייה, לפיתוח ולשימור - תמ"א 35.

רוחמה אברהם-בלילא: בבסיס התוכנית עומדת המחשבה, כי מדינת ישראל כיום היא אחת המדינות הצפופות בעולם, ויש צורך בהמשך פיתוחה באופן המהיר ביותר על מנת לעמוד בביקושים הנדרשים.

רוחמה אברהם-בלילא: התוכנית כוללת מנגנון עדכון ארבע-שנתי רצוף, שמתבסס על ניתוח הצרכים ביישומה של התוכנית, והיא נעשית במסגרת תכנון מושכל, וחשוב מכול - מתוך ראייה לטווח ארוך.

רוחמה אברהם-בלילא: על מנת לעמוד ביעדים הכלכליים והחברתיים, אמור היה משק הבנייה לספק בין 45,000 ל-50,000 יחידות דיור מדי שנה, ובעקביות - עד 2020.

רוחמה אברהם-בלילא: לצד הגידול הניכר במספר יחידות הדיור, קיים צורך לפתח היקפים מקבילים של שטחי תעסוקה, מוסדות ומערכות תשתית משוכללות.

רוחמה אברהם-בלילא: בשנים האחרונות לא עומדים המדינה והמשק בכמות השנתית הנדרשת ונוצר פיגור חמור.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת ועוד, יציאה מהמיתון, גל עלייה נוסף או שיפור המצב הביטחוני יביאו בקרוב, בעזרת השם, ללא ספק, לביקושים גואים.

רוחמה אברהם-בלילא: בהעדר תוכנית מיתאר עדכנית – ואתה יודע, חבר הכנסת מח'ול, שאחת הבעיות היא שבמגזר הערבי לא קיימות תוכניות מיתאר, ולכן גם קיימת הבנייה הבלתי-חוקית.

רוחמה אברהם-בלילא: אחת הטענות שלכם, שאני שמעתי לא פעם אחת, היא שהגיע הזמן שמדינת ישראל תתחיל לקדם את כל מה שקשור בתוכניות המיתאר.

רוחמה אברהם-בלילא: בזה יש לנו הסכמה.

עסאם מח'ול: - - -

רוחמה אברהם-בלילא: ולכן, בהעדר תוכנית מיתאר עדכנית, ברורה ומאושרת, ייתקל כל ניסיון להאיץ את התהליכים במחסומים ביורוקרטיים ובהחלטות אד-הוק, בניגוד לסדר האזרחי השקוף המתבקש ולפתרונות שיש בהם הוגנות חברתית וסביבתית.

רוחמה אברהם-בלילא: כמו כן, במקום הליך מסודר של קבלת החלטות על בסיס כללים ברורים ומדיניות רהוטה, ישרור כאוס תכנוני אשר יגביר את הפערים ואת הניכור החברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: תמ"א 35 - אין לי צל של ספק שהיא הפתרון לכך.

רוחמה אברהם-בלילא: אין לי צל של ספק.

רוחמה אברהם-בלילא: לא יהיה יותר מצב שבו כל דאלים גבר - ואתה יודע למה אני מתכוונת.

רוחמה אברהם-בלילא: בלעדיה - בלעדי התוכנית החשובה הזאת - עלולים הסכרים להיפרץ.

רוחמה אברהם-בלילא: הביקושים ינהרו דווקא אל המקומות שהם אינם רצויים בהם.

רוחמה אברהם-בלילא: מבחינה תכנונית ארוכת טווח, למשל, מטבע הדברים קיים יותר ביקוש במרכז הארץ, ואחת המטרות של התוכנית הזאת היא לפתוח את השורות ולגרום לפריפריה להתעבות בכל מה שקשור לביקוש.

רוחמה אברהם-בלילא: אזורים בעלי חשיבות שהתוכנית מתייחסת אליהם הם הנגב והגליל, והזכרת אותם.

רוחמה אברהם-בלילא: תמ"א 35 קובעת באורח מובהק, אולי בפעם הראשונה, כללים ומדדים בראייה ארצית, שבמסגרתם ניתנת עדיפות ברורה לנגב ולגליל - -

עסאם מח'ול: אולי סגנית השר תסביר לי - - -

רוחמה אברהם-בלילא: - - הן במרחבי הפיתוח העירוניים, הן בצפיפות המגורים והן בגודל ובמגוון של היישובים הכפריים.

רוחמה אברהם-בלילא: שנינו יודעים, מה לעשות, שאחת הבעיות הכואבות שאנחנו רואים היא באמת כל מה שקשור בנגב - הזכרת את היישובים הבלתי-מוכרים, עוסקת בזאת ההצעה הנוספת לסדר-היום, שגם עליה אני אשיב - וכל מה שקורה בתחום הבנייה הבלתי-חוקית גם בגליל.

רוחמה אברהם-בלילא: הגיע הזמן לתת לזה פתרון.

רוחמה אברהם-בלילא: אי-אפשר לעשות מה שרוצים במדינה הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: המדינה הזאת היא מדינת חוק, מה לעשות.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל למה ללכת נגד?

רוחמה אברהם-בלילא: למה?

עסאם מח'ול: הולכים להרוס, לא לעשות.

עסאם מח'ול: זה הכיוון.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל, בנוסף - - -

עסאם מח'ול: ברשותך, שאלה אחת.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, שאלות אחר כך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחר כך, חבר הכנסת מח'ול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בינתיים תן לסגנית השר להשיב.

רוחמה אברהם-בלילא: התוכנית מבוססת על תפיסה הרואה במרחבים גדולים בגליל ובצפון-הנגב מרחבי בחירה שיש ביניהם זיקה הדדית תורמת.

רוחמה אברהם-בלילא: על-פי התפיסה, באמצעות חלוקה נכונה של התמחויות ויצירת אמצעי נגישות מהירים ונוחים, תהפוכנה עיירות הפיתוח - כמו מגדל-העמק, נתיבות, דימונה, וגם עיירות פיתוח ערביות - לחלק ממרחב בחירה עשיר ומגוון.

עסאם מח'ול: למה - - -

רוחמה אברהם-בלילא: על-פי תמ"א 35, הדרך ליצירת מרחבים בצפון ובדרום, שיהוו מוקד משיכה מתחרה לאזור המרכז, היא חיזוק כוחם היחסי של האזורים האלה, ובראש ובראשונה האיכות שלהם - הסביבתית והחברתית - תוך כדי רישות המרחבים בצפון ובדרום במערכת משופרת של מסילות וכבישים שיובילו אליהם ויחזקו את הנגישות בתוכם, ובעיקר, על-ידי העדפה מובהקת בפיתוח הון אנושי במרחבים הללו.

רוחמה אברהם-בלילא: חשוב לי לחדד את חשיבות התוכנית, בעיקר לאור תכנונה לטווח הארוך.

רוחמה אברהם-בלילא: תכנון נכון חייב להיעשות מתוך ראייה ארוכת-טווח, מתוך ניסיון לעצב את דמותה של ישראל לעתיד לבוא.

רוחמה אברהם-בלילא: תכנון לטווח ארוך, אסור שיקפיא את המצב הקיים או שינציח תפיסות עבר, שאולי ישתנו בעתיד.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן - -

עסאם מח'ול: הוזכרו ארבעה ישובים - סח'נין, תמרה - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מח'ול, ניתן לך לשאול שאלה בסוף.

רוחמה אברהם-בלילא: - - תמ"א 35 כוללת - ואני חוזרת - מנגנון עדכון ארבע-שנתי רציף: מרגע אישורה של התוכנית מתחיל הליך העדכון של התוכנית על-פי דיווחים תקופתיים, שיבחנו את הצרכים ואת יישומה של התוכנית, וכך בכל שנה בארבע שנים מחדש.

רוחמה אברהם-בלילא: על מנת שתבין, חבר הכנסת מח'ול, את החשיבות הרבה של התוכנית, בחרתי להתייחס בקצרה לכל תחום ותחום שיחול בו שיפור משמעותי - וכדאי שתרשום כי אולי גם על זה יהיו לך שאלות.

רוחמה אברהם-בלילא: מבחינה חברתית וסביבתית - תמ"א 35 מיישמת הלכה למעשה את עקרונות המסר החברתי: פיתוח הארץ על בסיס הוגנות חברתית, אפליה מתקנת בהשקעת משאבים באזורי הפריפריה ובאוכלוסיות ברמה סוציו-אקונומית נמוכה; גיבוש ארבעה מרחבים מטרופוליניים שווי מעמד ובעלי יכולת משיכה ותחרות.

רוחמה אברהם-בלילא: חלק גדול מעיירות הפיתוח ויישובי הפריפריה מצוי במרחב המטרופוליני, מרחב הבחירה, ובכך נפתחות להם הזדמנויות חדשות של שילוב ושיתוף.

רוחמה אברהם-בלילא: מבחינה כלכלית - בבסיס פעילותה של כלכלה צומחת יש גם שקיפות ויציבות, ואת שתיהן מספקת תמ"א 35.

רוחמה אברהם-בלילא: המגוון הגדול של סוגי יישובים וצפיפויות, שיתופי פעולה אזוריים, מוקדי תעסוקה, תיירות, ועוד - הכול תוך שילוב הסקטור הפרטי והציבורי - מביאים ליצירת דו-שיח שבו הסקטור הציבורי מציב גבולות ומגבלות ברורים שבתוכם פועל הסקטור הפרטי.

רוחמה אברהם-בלילא: יצירת שקיפות ויציבות תביא לייעול הליכי התכנון ולוודאות באשר לתוצאות מבחינת המהות והזמן, ובכך תתרום לפיתוח כלכלי ולעידוד הצמיחה במשק של פיתוח בר-קיימא, תוך זהירות בנוגע למשאבים מתכלים וראייה משולבת של הדור הזה והדורות הבאים.

רוחמה אברהם-בלילא: התמ"א מתייחסת לקרקע כמשאב מתכלה יקר-ערך, שומרת על שדרה ירוקה צפון-דרום ועל צירים ירוקים מזרח-מערב לאורך הנחלים המרכזיים.

רוחמה אברהם-בלילא: הגבלת הפיתוח באזורים הרגישים מבחינה סביבתית מתאפשרת באמצעות שפת תכנון חדשה ומרחיבה, המגינה על משאבי הסביבה בד בבד עם היותה מאפשרת את הפיתוח המואץ הנדרש.

רוחמה אברהם-בלילא: מבחינה עירונית - מגוון דרכים לעידוד פיתוח והתחדשות עירונית, במרקם - הכולל 9% משטח מדינת ישראל - שבו צפויים להתגורר בשנת 2020 כ-85% מאוכלוסיית המדינה.

רוחמה אברהם-בלילא: תסביר לי עכשיו מה רע בזה, שאנחנו - בתוכנית שמיועדת לזמן ארוך - מתכננים איפה ייסלל כביש - -

עסאם מח'ול: - - - זה הוויכוח שלי - - -

רוחמה אברהם-בלילא: - - איפה יהיה אזור תעשייה, איפה יהיו מבני תעשייה, איפה יהיו מבני אזורים.

רוחמה אברהם-בלילא: זה טוב לאנשים, זה טוב לקבלנים, זה טוב לכולם במדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: בעיקר זה טוב לחוק שאנחנו מחוקקים - -

עסאם מח'ול: - - -

רוחמה אברהם-בלילא: - - אבל גם מבחינה ציבורית - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מח'ול, הבטחנו לתת לך שאלה אחת או שתיים לקראת הסוף.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבקש לאפשר לסכם את הדברים.

רוחמה אברהם-בלילא: גם מבחינה ציבורית, חבר הכנסת מח'ול - שיקום האמון במערכת התכנון והבנייה, אשר נתפסת היום כלא-עדכנית ולא-רלוונטית, באמצעות יצירת קונסנזוס רחב וכללי תכנון ברורים, אשר יאפשרו התנהגות אזרחית אחראית, על בסיס מדיניות תכנונית בהירה, אחידה לכלל המגזרים וארוכת טווח.

רוחמה אברהם-בלילא: מבחינה תרבותית - מתן תשומת-לב לתהליך ולא רק לתוצאה.

רוחמה אברהם-בלילא: מיסוד מנגנון פתוח ושקוף של יצירת הסכמה רחבה ועדכון שוטף של המדיניות התכנונית הארצית באורח מובנה וסדיר, ותוך שיח מתמשך - מה שלא כל כך קיים עד עכשיו.

רוחמה אברהם-בלילא: יש שיתוק של מערכות התכנון, ואת זה כל אזרח במדינת ישראל מרגיש ויודע, רק בגלל העדר תוכנית-אם כוללת.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל, גם מבחינה ממלכתית - קביעת מדיניות תכנון ממשלתית מעודכנת ורהוטה ולקיחת אחריות של הריבון על תכנון פני הארץ, תוך הכוונה, מעשה בעל-בית, של הייזום המבוזר הציבורי והפרטי; הדגשת חשיבות ביצועם של אמצעי מדיניות משלימים ומתואמים בגופים ובמשרדי הממשלה, שבאמצעותם תיושם המדיניות התכנונית בהליך אינטגרטיבי משולב.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן, חבר הכנסת מח'ול, אני חושבת שבאמת אנחנו צריכים לברך על קבלת התוכנית החשובה הזאת, שעליה שקדו כל כך הרבה זמן.

רוחמה אברהם-בלילא: אני דוחה מכול וכול את כל ההשמצות שלך: ממשלת - איך אמרת?

רוחמה אברהם-בלילא: - - - זמן מעומעם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קדימה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא לא אמר קדימה.

רוחמה אברהם-בלילא: לא.

רוחמה אברהם-בלילא: קדימה זה בעזרת השם בקדנציה הקרובה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בממשלה הבאה.

רוחמה אברהם-בלילא: בממשלה הבאה.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל מעבר לזה, אני דוחה מכול וכול את כל ההשמצות שלפיהן ניסינו לעשות מחטף.

רוחמה אברהם-בלילא: הרי אתה יודע שלא מהיום תמ"א 35 נמצאת על שולחן הממשלה.

עסאם מח'ול: אז מה קרה - - -

רוחמה אברהם-בלילא: לא מהיום, לא בן-לילה מינהל התכנון בא ואמר: הופ, אדוני ראש הממשלה, יש לי תוכנית שתציל את מדינת ישראל, ובוא נחטוף שטחים.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל מה לעשות - ואת זה גם אתה יודע - הזמן הוא זמן פופוליסטי, אנחנו צריכים להיות פופוליסטיים - -

עסאם מח'ול: - - - תמונה ברורה - - -

רוחמה אברהם-בלילא: - - אנחנו צריכים להשמיע לציבור שבוחר בנו, שאנחנו בכל זאת עוזרים לו.

טלב אלסאנע: - - -

עסאם מח'ול: - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כדי לסיים את הדברים בצורה נכונה - חבר הכנסת מח'ול, אתן לך לשאול שאלה אחת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי סגנית השר.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מאוד מקווה שהצלחתי להבהיר לך בנאומי למה תמ"א 35 מיועדת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הבטחנו לתת לו לשאול שאלה בסוף.

רוחמה אברהם-בלילא: כן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תתרכז בנושא החשוב לך - שאלה אחת, בבקשה.

עסאם מח'ול: אני רוצה לחשוב שסגנית השר מאמינה במה שהיא אמרה, אבל היא לאורך כל הדרך התחמקה מלענות על השאלות האמיתיות.

עסאם מח'ול: כאשר צוינו 104 היישובים האמורים להיכלל בתוכנית של הפיתוח בגליל ובנגב - כמעט שאין בתוכם כפר ערבי.

עסאם מח'ול: וכאשר עומדת השאלה בדיוק בכיוון שאת מדברת עליו, שאת רוצה להעביר את הקרקע מהיישובים החקלאיים ולתת דחיפה ליישובים העירוניים, אני אומר שיש יישובים עירוניים בגליל ובנגב, יש סח'נין, יש נצרת - למה אפילו בשביל הדבר הפשוט, בשביל פיתוח עירוני, צריך להוציא אותם מהעיר סח'נין לאזור התעשייה של משגב?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם הבנו נכון, השאלה היא היכן הכפרים והערים הערביים בתוכנית הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: זו לא השאלה, השאלה היא למה צריך להוציא את המוסד לביטוח לאומי מכפרים כאלה ואחרים ולשים אותם במתחם אחד.

עסאם מח'ול: האוכלוסייה הערבית הולכת להיות הבעיה של התוכנית הזאת, כשהתוכנית באה להסתכל על האוכלוסייה הערבית כעל בעיה, ולא על הבעיה של המוסד.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רואה בתמ"א 35 תוכנית שנותנת פתרון ומענה לכלל שטחי מדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: הגיע הזמן שניתן את הדעת איפה בדיוק צריך להיות כל אזור ואזור, מצד אחד.

רוחמה אברהם-בלילא: מצד שני, עצם מהות התוכנית, שמצד אחד יש ראייה שבה אנחנו משנים, כל ארבע שנים, בהתאם לצרכים של התושבים, ומצד שני, התרכזות בהקמת ארבעה מטרופולינים.

רוחמה אברהם-בלילא: כשאתה לוקח ארבעה מטרופולינים, ביניהם באר-שבע, אין ספק שהיישובים מסביב, ובהם יישובים יהודיים וגם יישובים ערביים, יזכו לקבל - - -

עסאם מח'ול: למה סח'נין לא יכולה לקבל את משגב?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מח'ול.

רוחמה אברהם-בלילא: אף אחד לא אמר למה סח'נין כן יכולה או לא יכולה, אף אחד לא דיבר על זה.

רוחמה אברהם-בלילא: זה שאתה מעלה את זה כחלק, כי בסח'נין יש לך יותר בוחרים - - -

עסאם מח'ול: את רוצה להגיד: לא אכפת לי אם היא מסודרת או לא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מח'ול.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה להתייחס גם לסוגיה נוספת, לסוגיה שהעלה חבר הכנסת מח'ול - 1,200 צווי הריסה.

רוחמה אברהם-בלילא: בינינו אני אומרת לך, אתה הרי יודע שצו הריסה לא מוצא סתם.

רוחמה אברהם-בלילא: צו הריסה מוצא לאחר שפקחים בדקו, שזה הגיע לרשות השופטת, ורק אחר כך, לאחר שהרשות השופטת נתנה את הזמן המספיק לאדם, אם הגשת תוכניות, אם כל סוגיה אחרת, היא מגיעה רק בסופו של מיצוי התהליך לכלל מסקנה שיש להרוס.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עסאם מח'ול: אנחנו יודעים - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מח'ול, חייבים לסיים את הפרק הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת מח'ול, גם במגזר היהודי יש צווים, כמו במגזר הערבי.

רוחמה אברהם-בלילא: תנסה להיות קצת יותר אובייקטיבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה הצעתה של גברתי לגופה של הצעה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם להעביר לוועדה, או שיש לך הצעה אחרת?

רוחמה אברהם-בלילא: אין לי שום בעיה עם זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: להעביר לוועדה ולהמשך הטיפול שם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, גברתי סגנית השר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: סיימת בינתיים את התור שלך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעה אחרת לחבר הכנסת מג'אדלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני, במסגרת דקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר מכן נעבור להצבעה.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, מכובדי חברי הכנסת, גברתי סגנית השר, הנושא סבוך, מורכב, ואני אומר לך את זה בעקבות שבעה דיונים שהתקיימו בוועדת הפנים בנושא תכנון ובנייה ביישובים הערביים והשתתפו בהם משר הפנים אופיר פינס-פז, ועד שמאי אסיף, ממינהל התכנון, גם ארבעת הממונים על המחוזות שבהם יש אזרחים ערבים ואחרים.

גאלב מג'אדלה: התקיימו שבעה דיונים ממש מקצועיים, אפילו נטולים פוליטיקה.

גאלב מג'אדלה: היחיד שלא אשם בכל המצב הזה הוא האזרח, והוא היחיד שמשלם את המחיר.

גאלב מג'אדלה: אם ראש העיר התרשל ולא מילא את תפקידו, לא הכין תוכנית מיתאר, או הוועדה המקומית או הוועדה המחוזית תקעו את זה, או הוועדה הארצית תקעה את זה – היחיד שלא יכול לחכות ולא לבנות בית ולא להקים משפחה זה האזרח.

גאלב מג'אדלה: לצערי הרב, ואמרתי את זה בנוכחות כולם – שאלתי מדוע מערכת המשפט בישראל לא הכניסה לבית-הסוהר ראש עיר אחד, ראש ועדת תכנון ובנייה אחד, ממונה אחד על מחוז ממינהל התכנון שהתרשל במילוי תפקידו ותקע תוכנית מיתאר ליישוב ערבי תשע, עשר, 11 שנה.

גאלב מג'אדלה: זאת השאלה האמיתית.

גאלב מג'אדלה: האזרחים הערבים רוצים לבנות בית חוקי, תנו להם את האפשרות לבנות אותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

גאלב מג'אדלה: תודה לאדוני על האפשרות שנתן לי לדבר עם סגנית השר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לגאלב מג'אדלה, יושב-ראש ועדת הפנים.

רוחמה אברהם-בלילא: האם אני יכולה להשיב?

גאלב מג'אדלה: אין דבר כזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: את עולה להשיב על הצעה נוספת, אז תוכלי להתייחס גם לדברים האלה.

גאלב מג'אדלה: אני בניתי לך את כל המערכת, מראש העיר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לנו עוד נושא על סדר-היום לאחר מכן, דווקא בעניין הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו נצביע על הצעתו של חבר הכנסת מח'ול בעניין מדיניות הבנייה ושימור השטחים הפתוחים בישראל – תוכנית מיתאר ארצית, תמ"א 35, אם להעביר את הנושא לוועדת הפנים להמשך הטיפול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שבעד, כמובן יוכל להצביע בעד, ומי שנגד, יצביע נגד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההצבעה - תחילה להעביר לוועדת הפנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 7 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של שבעה תומכים, מתנגד אחד ואפס נמנעים, הצעתו של חבר הכנסת מח'ול תועבר לוועדת הפנים להמשך הדיון בה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת – החלטת ועדת האתיקה בעניין שימוש במכונות הצילום של הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: דוח מכינוס האיגוד הבין-פרלמנטרי, IPU, במנילה, באפריל 2005, מטעם סגן שרת החינוך, התרבות והספורט, חבר הכנסת מגלי והבה; וכן דוח מכינוס הוועידה החצי שנתית של האיגוד הבין-פרלמנטרי, IPU, בז'נבה, באוקטובר 2005.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגן מזכיר הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אישור תוכנית מיתאר ארצית 31

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יעלה ויבוא חבר הכנסת טלב אלסאנע, אשר יציג את הצעתו הרגילה לסדר-היום, שמספרה 7831, בעניין אישור תוכנית מיתאר ארצית 31.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כתוב פה 31, ואני לא בטוח אם הכוונה אינה לתמ"א 35.

רוחמה אברהם-בלילא: 31.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אכן, תוכנית 31.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת טלב אלסאנע.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד סגנית השר, שמעתי את התשובה של סגנית השר על ההצעה שהעלה חברי חבר הכנסת מח'ול, וממש היה חידוש.

טלב אלסאנע: היא אומרת לו: אתה צריך לדעת שיש חוק במדינה.

טלב אלסאנע: הוא ממש לא ידע את זה, עד שעלית על הדוכן ואמרת את הדבר הזה.

טלב אלסאנע: זו היתה הפתעה.

טלב אלסאנע: השאלה היא מה עם החוק הזה, איזו מטרה הוא בא להשיג.

טלב אלסאנע: השאלה היא לא אם זו תוכנית מיתאר ארצית 31 או 35, השאלה היא איזו מדיניות התוכניות האלה משרתות.

טלב אלסאנע: התוכניות הן לא של אנשי מקצוע אשר יושבים ודנים על-פי הצרכים האובייקטיביים של כלל האוכלוסייה.

טלב אלסאנע: יש כאן, גברתי, שימוש בחוק להשגת מטרות פוליטיות - -

רוחמה אברהם-בלילא: נו, באמת.

טלב אלסאנע: - - אחרת איך את יכולה להסביר שאין יישוב אחד יהודי לא מוכר במדינת ישראל, ומצד שני כל היישובים הלא-מוכרים הם במגזר הערבי?

טלב אלסאנע: איך יכול להיות שמשנת 1948 ועד היום הוקמו 700 יישובים לאוכלוסייה היהודית, בהם יותר מ-140 יישובים רק בנגב - דימונה, אופקים, נתיבות, שדרות, קיבוצים ויישובים חקלאיים, ומצד שני, יישובים קיימים לא זוכים להכרה?

טלב אלסאנע: אני שואל אותך, ותעני לי ביושר.

טלב אלסאנע: אילו ביישובים האלה היו מתגוררים יהודים, האם הם לא היו מוכרים עד היום?

טלב אלסאנע: אילו ביישובים האלה היה מתגורר אפילו מספר יותר קטן של יהודים, האם הייתם משאירים אותם ללא כבישים, ללא חשמל, ללא מים לשתות, והילדים היו לומדים בפחונים?

טלב אלסאנע: הרי כל השימוש בחוק הוא שימוש ציני, שימוש פוליטי.

טלב אלסאנע: חוק התכנון והבנייה בא לאפשר תכנון ובא לאפשר בנייה, גם לתכנן וגם לבנות.

טלב אלסאנע: בקשר לאוכלוסייה הערבית במדינת ישראל, האוכלוסייה מבקשת לאשר לה תוכניות מיתאר שיאפשרו לה להתפתח, שיהיו אזורי תעשייה, אזורי תיירות, שטח ציבורי, ומצד שני אנחנו רואים את מצוקת הדיור ביישובים הערביים.

טלב אלסאנע: ועלות מגרש שם היא 100,000 דולר ו-150,000 דולר, כאילו מדובר בהרצלייה-פיתוח.

טלב אלסאנע: יש מצוקת דיור, ויש מצוקה שנוגעת לתוכניות המיתאר שלא עונות על צורכי האוכלוסייה.

טלב אלסאנע: מדוע זה קורה בצורה הזאת?

טלב אלסאנע: למה במועצה האזורית משגב, בעמק-יזרעאל, או במועצה אזורית רמת-הנגב, תחום השיפוט הוא 4.5 מיליוני דונם עבור אוכלוסייה של 4,500 איש, ומצד שני רואים את המועצה בעראבה, בסח'נין, בתמרה ובכל היישובים הערביים?

טלב אלסאנע: מדוע עושים בחוק התכנון והבנייה שימוש פוליטי?

טלב אלסאנע: מדוע משתמשים בחוק התכנון והבנייה כדי להשיג מטרה פוליטית, כדי לא לאפשר לאנשים לבנות?

טלב אלסאנע: לא נותנים להם היתרי בנייה ולא מאשרים תוכניות מיתאר, ובסוף באים להרוס להם בטענה שהם בנו ללא היתר.

טלב אלסאנע: גברתי, אני אומר לך שכל האוכלוסייה הערבית, גם האוכלוסייה הבדואית בנגב, גם התושבים ביישובים הלא-מוכרים, כולם רוצים לבנות על-פי חוק.

טלב אלסאנע: זה שאת אמרת לחבר הכנסת מח'ול - הוא צריך לדעת שיש חוק.

טלב אלסאנע: הם יודעים שיש חוק, והם רוצים לבנות על-פי חוק.

טלב אלסאנע: את יודעת מי לא מאפשר להם לבנות על-פי חוק?

טלב אלסאנע: זו הממשלה, זה משרד הפנים, ואלה גורמי התכנון, שבמשך יותר מ-50 שנה היו אמורים לשבת, לבדוק, למפות ולתכנן, ולא עשו את זה.

טלב אלסאנע: מי מנע מהם להכין תוכניות מיתאר ליישובים הלא-מוכרים במשך 50 שנה?

רוחמה אברהם-בלילא: - - -

טלב אלסאנע: לאחר מכן, אנשים היו פונים ומקבלים היתרי בנייה.

טלב אלסאנע: הרי תושבי היישובים הלא-מוכרים מחר רוצים לבנות ולקבל היתרי בנייה.

טלב אלסאנע: מישהו יכול לתת להם היתרי בנייה?

טלב אלסאנע: הוא רוצה לקבל היתר בנייה.

טלב אלסאנע: מצד אחד, אומרים לו: אנחנו לא יכולים לתת לך היתר בנייה כי אין תוכנית מיתאר, ומצד שני הורסים לו בטענה שהוא בנה ללא היתר.

טלב אלסאנע: לכן, האוכלוסייה הזאת נמצאת בין הפטיש לסדן.

טלב אלסאנע: האוכלוסייה הזאת סובלת, מאחר שחוק התכנון והבנייה מיושם בקרב האוכלוסייה הערבית לא כחוק תכנון ולא כחוק בנייה, אלא חוק של העדר תכנון וחוק של הריסה.

טלב אלסאנע: אנחנו רואים גם את היישום מבחינת הצרכים וההתפתחות העתידית.

טלב אלסאנע: כאשר מדברים על מה יהיה בשנת 2020, הרי ברגע שתוכנית המיתאר מאושרת היא הופכת לחוק, וזה חוק שמחייב את כל גורמי התכנון.

טלב אלסאנע: אי-אפשר לשנות את זה על-ידי ועדות מקומיות או מחוזיות.

טלב אלסאנע: אבל, בחוקים האלה בתוכניות המיתאר לא מביאים בחשבון את הצרכים של האוכלוסייה הערבית.

טלב אלסאנע: לא מאפשרים גם רזרבה קרקעית להתפתחות עתידית.

טלב אלסאנע: ברור לנו שיש שיעור גידול טבעי ויש צרכים.

טלב אלסאנע: אנשים אלה באופן טבעי הם חקלאים, ויש לאפשר להם משק חקלאי ומגוון של יישובים.

יוסף יצחק פריצקי: חבר הכנסת אלסאנע, אפשר לשאול אותך שאלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, לא.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני יתיר לי לשאול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת פריצקי, עם כל הכבוד, אני מבקש לאפשר לחבר הכנסת אלסאנע להמשיך.

יוסף יצחק פריצקי: אני מבקש לשאול שאלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה יכול לבקש, אבל אני לא מרשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

טלב אלסאנע: חבר הכנסת פריצקי, אני רוצה לשאול את סגנית השר מדוע במגזר היהודי יש קיבוצים, עיירות פיתוח, ערים ויישובים חקלאיים, ובמגזר הערבי אין אף קיבוץ, יישובים חקלאיים, עיירות פיתוח או יישובים קהילתיים.

טלב אלסאנע: מדוע?

טלב אלסאנע: למה התכנון הזה הוא חד-סטרי וחד-ממדי?

רוחמה אברהם-בלילא: - - - הבדואי מוכן להתיישב בקיבוץ?

טלב אלסאנע: כן, ודאי.

טלב אלסאנע: הם חיים חיי קיבוץ, אבל ללא היתר.

טלב אלסאנע: הבדואי לא רוצה?

טלב אלסאנע: שאלתם אותם?

עסאם מח'ול: - - -

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע שזו הבדיחה הכי טובה ששמעתי היום.

טלב אלסאנע: שאלתם אותם?

טלב אלסאנע: בתור שרת הפנים בעתיד - אולי צריך להקים את הקיבוץ הערבי הראשון במדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: - - -

טלב אלסאנע: זה הישג אדיר, וזו תהיה בשורה.

עסאם מח'ול: הם גרים בצורה הכי - - -

ג'מאל זחאלקה: קיבוץ אחד לכולם.

רוחמה אברהם-בלילא: זה רעיון לא רע.

טלב אלסאנע: קיבוץ גלויות.

יוסף יצחק פריצקי: על שם מי אתה מציע אותו?

טלב אלסאנע: חבר הכנסת פריצקי, זה לא מקרי שאין יישוב קהילתי ערבי.

טלב אלסאנע: זה לא מקרי שאין עיירות פיתוח.

טלב אלסאנע: יש לנו ההגדרות בחוק.

טלב אלסאנע: אתם יודעים מה הן ההגדרות בחוק.

טלב אלסאנע: כדי להעניק הטבות מס, מה עושים?

טלב אלסאנע: לשם הטבות מס עושים הגדרות, למשל: יישובים של קו עימות.

טלב אלסאנע: אין יישוב ערבי שנכלל בהגדרה של קו עימות - אפילו אלה שנמצאים על קו העימות.

טלב אלסאנע: אומרים "הטבות מס ליישובים חקלאיים", ואין אף יישוב ערבי שנכלל ועונה על ההגדרה הזאת.

טלב אלסאנע: אלה שיקולים תכנוניים?

טלב אלסאנע: אלה שיקולים פוליטיים.

יוסף יצחק פריצקי: זו אפליה.

טלב אלסאנע: האוכלוסייה הערבית היא 20%, והיקף השטחים של תוכניות המיתאר של כל הרשויות הערביות הוא פחות מ-3%.

טלב אלסאנע: לגבי האוכלוסייה הערבית, מתחילים לדבר על בנייה רוויה.

טלב אלסאנע: למשל, לאחרונה אושרו 30 חוות של מתיישב בודד בנגב, כאשר לכל מתיישב בודד נותנים 5,000 עד 10,000 דונם.

טלב אלסאנע: הוא מגדל שם עזים וכבשים.

עסאם מח'ול: יש כאלה - - -

טלב אלסאנע: הבדואים שכל חייהם גידלו עזים וכבשים - רוצים שהם יבנו לגובה.

טלב אלסאנע: הם רוצים שהאשכנזים יהיו בדואים ויגדלו עזים, והבדואים יהיו אשכנזים, ואומרים שזה חוק התכנון והבנייה.

עסאם מח'ול: - - -

טלב אלסאנע: זה השיקול הפוליטי בחוק התכנון והבנייה.

טלב אלסאנע: הוא מתעלם מצורת החיים, מהמורשת, מהמסורת ומהאופן שבו אנשים רוצים לחיות.

יוסף יצחק פריצקי: שטעטל בדואי.

טלב אלסאנע: כופים עליהם לעבור, בצורה מאולצת מאונס, כאשר השיקול האחד והיחיד אשר מנחה את גורמי התכנון הוא שיקול קרקעות: כמה שטחים האנשים האלה יתפסו?

טלב אלסאנע: לכן, אצל האוכלוסייה הערבית הנוסחה היא כמה שיותר אוכלוסייה ערבית על כמה שפחות קרקעות, ומצד שני, לגבי האוכלוסייה היהודית מדובר על כמה שיותר שטח לכמה שפחות אנשים.

טלב אלסאנע: גברתי סגנית השר, הנגב הוא 60% משטח המדינה.

טלב אלסאנע: את יודעת מהו שיעור האוכלוסייה שנמצאת בנגב?

טלב אלסאנע: האוכלוסייה שם היא 8% מאוכלוסיית המדינה.

טלב אלסאנע: 8% מאוכלוסיית המדינה יושבים על 60% משטח המדינה.

טלב אלסאנע: זה שטח ענק, ואין הרבה אוכלוסייה.

טלב אלסאנע: אז מדוע כל הזמן אומרים "לרכז את הבדואים"?

טלב אלסאנע: מדוע לרכז?

טלב אלסאנע: למה לא אומרים "ליישב"?

טלב אלסאנע: אומרים "ליישב את הנגב".

טלב אלסאנע: למה לא אומרים "ליישב את הבדואים"?

טלב אלסאנע: מדוע?

טלב אלסאנע: למה לא מאפשרים לאנשים לחיות בכפרים שבהם הם גרים ולאשר תוכניות מיתאר ולאפשר להם לבנות על-פי חוק?

טלב אלסאנע: למה לא לאפשר לאנשים לחיות על-פי צורת החיים שלהם?

טלב אלסאנע: רוצים לגור ביישוב חקלאי - שיגורו, רוצים לפתח לרועים - שיעשו, יישוב קהילתי - - -

עסאם מח'ול: חווה.

טלב אלסאנע: חווה חקלאית.

טלב אלסאנע: חבר הכנסת מח'ול, לא כל בעל חווה הופך להיות ראש ממשלה.

טלב אלסאנע: הבעיה היא התפיסה העומדת מאחורי התוכניות האלה.

טלב אלסאנע: התפיסה היא תפיסה פוליטית אנטי-אזרחית, אנטי-תכנונית, והיא גם מאפשרת את הגברת המצוקה של האוכלוסייה הערבית.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, בקרב אלה שגיבשו את התוכנית הזאת אין ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית.

טלב אלסאנע: אנחנו לא היינו בקרב אלה שהגו את התוכנית.

טלב אלסאנע: לכן, גם הצרכים שלנו נפקדו מתוך התוכנית.

טלב אלסאנע: אנחנו נסבול רק את ההשלכות השליליות, והדברים החיוביים לא ייפלו בחלקנו.

טלב אלסאנע: בסוף נואשם שאנחנו עוברים על החוק.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אלסאנע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תעלה ותבוא חברת הכנסת אברהם, סגנית שר הפנים, ותענה למציע בעניין אישור תוכנית מיתאר ארצית 31 - בהצעה רגילה.

עסאם מח'ול: מי העלה את החוק - - -

רוחמה אברהם-בלילא: כן?

רוחמה אברהם-בלילא: מהחלל החיצון?

עסאם מח'ול: משהו כזה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, אני שמחה שכל ההצעות לסדר-היום באות מכם.

רוחמה אברהם-בלילא: לפחות כך יש איזה עניין במליאה.

טלב אלסאנע: נכון.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת אלסאנע, לפני שאגע במהות העניין, אומר שאני חושבת שזה נושא חשוב מאוד.

רוחמה אברהם-בלילא: אם זכור לך, לא פעם דיברנו על זה שבאמת צריך לבוא ולתת פתרון כולל לכל מה שקשור לפזורה הבדואית.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו, כמדינה, באמת עושים את זה בצורה הנכונה ביותר.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל אני מוכרחה לומר פה לפרוטוקול, שהיה לי ניסיון יפה לפני חמש שנים עם שבט תראבין, וזכיתי להוציא אותם מהנקודה שהם נמצאים בה עד לרגעים אלה, בגבול עומר.

רוחמה אברהם-בלילא: זכינו בשיתוף פעולה מלא כדי להקים להם יישוב שיענה על כל הצרכים שלהם.

רוחמה אברהם-בלילא: למדנו לקח ממה שקשור לכפר הבדואי רהט.

רוחמה אברהם-בלילא: צורכי התושב הבדואי שונים מצרכים רגילים.

רוחמה אברהם-בלילא: צריך לתת לו את מרחב המחיה, צריך לתת לו את האפשרות להאכיל את הצאן שלו, ובין היתר, כל השלבים שבהם הוא עובר מהרגע שהוא מחליט לעזוב את האוהל או את הפחון עד לרגע שהוא עובר לבית קבוע.

רוחמה אברהם-בלילא: אני יכולה לומר לך שאני מעריכה שבחצי השנה הקרובה אנחנו נחנוך את היישוב הזה.

עסאם מח'ול: איזה יישוב?

רוחמה אברהם-בלילא: לשבט תראבין.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומרת, בפה מלא, שזכינו לשיתוף פעולה מלא, ובעקבות זאת פנו אלי ראשי שבטים לא מעטים כדי למצוא פתרון לבעיה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני זוכרת שפעם, כשהעליתי את הסוגיה של הקמת ועדת חקירה פרלמנטרית שתבדוק מדוע החלטות ממשלה שהתקבלו לא מיושמות, בין היתר בכל מה שקשור גם לפזורה הבדואית, אתם הבעתם את התנגדותכם בכל תוקף.

רוחמה אברהם-בלילא: לא רציתם שיהיה דבר כזה.

רוחמה אברהם-בלילא: לא היה לכם שום עניין שנביא את הנושא הזה ולו לשולחן הדיונים, כדי שנראה את גודל הבעיה ונראה איך אנחנו פותרים את הסוגיה הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: היה חוסר רצון שלכם.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומרת לכם גם כאן והיום.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שהסוגיה הזאת צריכה לקבל מענה, וכמה שיותר מהר.

רוחמה אברהם-בלילא: מצד שני, בגלל סיכון האוכלוסייה, בגלל סיכון הילדים - אני לא מקבלת את זה שעדיין יש שבטים שמתיישבים באזורי אש.

רוחמה אברהם-בלילא: תשמע, את חיי מי הם מסכנים?

רוחמה אברהם-בלילא: את חיי התושבים עצמם.

עסאם מח'ול: - - -

רוחמה אברהם-בלילא: סליחה, למה זה מצחיק?

רוחמה אברהם-בלילא: כי מה, זו בדיחה?

עסאם מח'ול: - - - מרחיקים את האש - - -

רוחמה אברהם-בלילא: תפסיק.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע בדיוק שיש אזורים מסוימים שאסור להגיע אליהם, ומה לעשות - אז מגיעים ומתיישבים.

רוחמה אברהם-בלילא: אז למי זה מסוכן?

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא מדברת על הסוגיה הבלתי-חוקית.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מדברת על סיכון חיי אדם.

רוחמה אברהם-בלילא: כשאני מדברת על סוגיה - - -

טלב אלסאנע: לכן, אם אכפת לנו מחיי אדם, צריך לפתור להם את הבעיה.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל אני לא מוכנה, ואני אמרתי את זה ללא מעט ראשי רשויות, לראשי יישובים בלתי מוכרים שפנו אלי.

רוחמה אברהם-בלילא: אמרתי להם שאני מוכנה לבוא לסיור.

רוחמה אברהם-בלילא: בוא נבדוק את המצב לגופו של עניין, נעלה מטוס שיצלם צילום אוויר, שיבדוק באמת את הסוגיה הזאת, ונשב עם פינצטה, ונבדוק - עם מה אנחנו יכולים ללכת לקראת אישור ועם מה לא.

רוחמה אברהם-בלילא: עד היום לא זכיתי לשום מענה בעניין הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומרת לך כאן ועכשיו, אני רוצה לעזור לפתור את הסוגיה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מכבדת את האוכלוסייה הבדואית, היא משרתת את המדינה, היא נאמנה למדינה, ואני חושבת שאנחנו צריכים לעשות הכול על מנת שהם ירגישו חלק מהמדינה.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל אני לא מקבלת ולא יכולה לקבל את עצם הסיכון של האוכלוסייה שמיישבת את ילדיה בשטחי אש, שבונה מבנים שחלילה יום אחד יכולים לקרוס.

רוחמה אברהם-בלילא: מה יקרה?

רוחמה אברהם-בלילא: מי ייתן את התשובה בעניין הזה?

רוחמה אברהם-בלילא: מי יישא באחריות בעניין הזה?

עסאם מח'ול: מי שלא פתר את הבעיה.

רוחמה אברהם-בלילא: לעצם העניין, אני אומרת, זו הזמנה פתוחה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מזמינה אותך לדיון.

רוחמה אברהם-בלילא: בוא נשב, בוא נוביל יחד תהליך.

רוחמה אברהם-בלילא: יכול להיות שהתהליך הזה, עצם הסוגיה שהעלית היום - יביא לפתרון.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מוכנה להשקיע בזה את כל הזמן שיידרש לכך.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומרת את זה מכל הלב.

רוחמה אברהם-בלילא: ולגבי תוכנית מיתאר 31, שאליה התייחסת - אני רוצה להזכיר שנגענו בתוכנית מיתאר תמ"א 35 אשר למעשה מבטלת את תמ"א 31.

רוחמה אברהם-בלילא: תמ"א 35 נעשתה בתיאום ובהשתתפות של מגזרים רבים, לרבות המגזר הבדואי בנגב, בשיתוף פעולה מלא.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יכול לשאול את מנהל המחוז דודו כהן.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שהתושבים הבדואים זוכים לשיתוף פעולה מלא אתו.

רוחמה אברהם-בלילא: אי-אפשר להאשים אותו בחוסר רצון לשתף פעולה בכל מה שקשור לפזורה.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל מעבר לזה, גם תמ"א 35 אינה מתעלמת מהבעיה הבדואית.

רוחמה אברהם-בלילא: היא פותחת, לעניות דעתי פתח רחב להסדרת הנושא, להסדרת כל ההתיישבות הבדואית במגוון של יישובים - גם קיימים וגם חדשים - בנגב.

רוחמה אברהם-בלילא: התוכנית קובעת את כל אזור הסייג - שזה האזור שבו הבדואים מתיישבים - כאזור לפיתוח, חלקו מרקם עירוני ורובו מרקם כפרי - זה חלק בלתי נפרד מהאוכלוסייה, ואתה יודע.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומר יותר מכך: תוכנית המיתאר למרחב המטרופוליני של באר-שבע, תמ"מ 4/14/23, מטפלת באופן ספציפי בבעיית ההתיישבות של הכפרים הבלתי-מוכרים בנגב ומציעה פתרונות שמטופלים על-ידי הממשלה מול אוכלוסיית הבדואים.

רוחמה אברהם-בלילא: בימים אלה נמצאים בשלבי תכנון שונים תשעה יישובים בדואיים נוספים על אלו הקיימים, חלקם ממסדים למעשה פזורות בדואיות קיימות הקרויות כפרים בלתי מוכרים.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל, בוא נעשה יישור קו - בוא, תפנה לאוכלוסייה שלך.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה בטח מכיר את ראשי השבטים המכובדים.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה גם יודע שיש שבטים שהבעיה בהם הרבה יותר סבוכה.

רוחמה אברהם-בלילא: יש שבטים שגם אם אנחנו רוצים ליישב אותם ביישוב אחד, הם לא מוכנים להתיישב יחד.

רוחמה אברהם-בלילא: כל שבט רוצה את הכפר שלו, את המקום שלו, את היישוב שלו, על כל המשתמע מכך.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן אני חושבת שגם אנחנו, אם נתכנס ונבדוק את הנושא לגופו של עניין, אני מאמינה שנוכל להגיע לפתרון.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה להגיע לפתרון.

רוחמה אברהם-בלילא: לא נוח לי לראות את הילדים שמסתובבים והולכים ברגל - לא נוח לי לראות אותם, אם בחורף ואם בקיץ.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לעזור בפתרון הבעיה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לענות על שאלה שהעלה יושב-ראש ועדת הפנים - למה לא אוסרים יושב-ראש ועדה, יושב-ראש ועדה מקומית, ראש רשות וכו' - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא אמר שכל - - - ורק אחד משלם את המחיר והוא לא אשם, וזה האזרח.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מסכימה לחלוטין עם הטענה שלו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שבנושא הקיים, כשאני מדברת על "אזרח" אני מדברת על כלל אזרחי מדינת ישראל - אני לא מדגישה רק את האזרח הערבי או רק את האזרח היהודי.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שעצם המהות שלנו כמשרד הפנים, ובימים האלה גם הגשנו רפורמה מקיפה בכל מה שקשור לוועדות התכנון, ששם באמת הפקק הרציני - זו אחת המפלצות הביורוקרטיות שקיימות במדינת ישראל, לדעתי; כל מה שקשור לוועדות התכנון והבנייה.

רוחמה אברהם-בלילא: אם אזרח, קבלן, או כל מי שרוצה לפתח בניין, יישוב וכו', נתקל בבעיה שמהרגע שהוא מניח את התוכנית עד לרגע שהוא זוכה לאישור עוברות מינימום חמש שנים, זה אומר דורשני.

רוחמה אברהם-בלילא: ולכן, אני מוכרחה לומר שהיה לי חלק בלתי נפרד בהכנת הרפורמה במינהל התכנון והבנייה.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו ערים לבעיה הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שעצם העובדה שהובלנו ברפורמה החשובה הזאת כמה שלבים שבהם אנחנו מקצרים את כל התחנות, אנחנו עושים רפורמה מקיפה בכל מה שקשור לחברים שיושבים בוועדה, שהם יהיו חברים מקצועיים, חברים שיהיו חלק בלתי נפרד מכל משרדי הממשלה - אני חושבת שאם נצליח להעביר את הרפורמה הזאת, אף שאנחנו נמצאים בתקופה של בחירות – אם נצליח להעביר את הרפורמה הזאת, אני יכולה לומר שהרבה מאוד בעיות תבואנה על פתרונן.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מאמינה שהבעיות, ובדקתי את הנושא הזה - ועדות ערים מקומיות נמצאות גם במגזר הערבי, גם במגזר היהודי, ויש גם ראשי רשויות ערביות - אני אומרת מתוך אחריות, אני יכולה לתת שמות, אדוני היושב-ראש, של מי שעד עצם היום הזה חשבו שהכנת תוכנית מיתאר היא חשובה וחיונית ליישוב שלהם, ואף אחד לא עשה שום דבר.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן, גם במסגרת השנה האחרונה, במסגרת המשרד, העמדנו בראש סדר העדיפויות כל מה שקשור להכנת תוכניות המיתאר.

רוחמה אברהם-בלילא: הבעיה עדיין קיימת, אנחנו לא קוסמים ואי-אפשר לפתור את הסוגיה הכבדה הזאת מהיום למחר, אבל עצם העובדה שנתנו את דעתנו בעניין הזה, ואנחנו מתכוונים לפתור את זה, אומר שאנחנו עולים על המסילה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגנית שר הפנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבין שאין לך התנגדות שהנושא יועבר להמשך דיון בוועדת הפנים, כמובן, כמו הנושא הקודם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה על הצעתו של חבר הכנסת טלב אלסאנע בעניין אישור תוכנית מיתאר ארצית 31 - - -

עסאם מח'ול: יש לי הצעה אחרת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז תעלה את ההצעה, ואחר כך נעבור להצבעה.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, אני לא יודע איך להתייחס לגישה של טוב הלב של סגנית השר – גם בדיון הקודם וגם בדיון הזה - אבל בכל זאת אני רוצה לחזור ולשאול, גם לגבי תמ"א 35 וגם לגבי המלצות ועדת-הבר והכול: האם התוכנית המוצעת מסדירה, או שיש תוכנית המסדירה את עניין ההכרה באלפי בדואים הגרים בעשרות מוקדים בלתי מוכרים בנגב?

עסאם מח'ול: האם הממשלה תסדיר, על-פי חוק - היא הטיפה לחוק - את זכויות הבדואים בקרקע כפי שהיא מסדירה את זכויות החקלאים על הקרקע?

עסאם מח'ול: יש עוד שאלות:

עסאם מח'ול: האם יעלה על הדעת שהאוכלוסייה הערבית בנגב מסווגת כאוכלוסייה עירונית, וכל היישובים שלהם מסווגים כיישובים עירוניים, בעוד כ-90 מהיישובים היהודיים בנגב מסווגים כיישובים חקלאיים?

עסאם מח'ול: איזה איזון בחלוקת המשאבים תורמת התוכנית הארצית המוצעת?

עסאם מח'ול: יש הבדל בין תוכנית ארצית לבין תוכנית מיתאר מקומית בחלוקת המשאבים לבדואים בנגב.

עסאם מח'ול: רוב האוכלוסייה הבדואית רוכזה ביישובים העירוניים, ביישובים שאינם הולמים את אורח החיים של הבדואי, כנגד רצונה של האוכלוסייה הזאת.

עסאם מח'ול: אני חושב שכל השאלות האלה, שהן שאלות המהות, לא מקבלות תשובה בוויכוח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השאלות נשאלו, חבר הכנסת מח'ול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעתו של חבר הכנסת טלב אלסאנע, הצעה רגילה לסדר-היום בעניין אישור תוכנית מיתאר ארצית 31, האם להעביר אותה לוועדת הפנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 4 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של ארבעה תומכים, אין מתנגדים ונמנע אחד, הצעתו של חבר הכנסת טלב אלסאנע תועבר להמשך הדיון בה בוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דוח המרכז הערבי למחקר חברתי יישומי, מד"ה, על מצב השלטון המקומי הערבי

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים לנושא הבא: דוח המרכז הערבי למחקר חברתי יישומי, מד"ה, על מצב השלטון המקומי הערבי – הצעה לסדר-היום מס' 7821.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יעלה את ההצעה חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם לך יינתנו עשר דקות וגם לך תענה סגנית שר הפנים, חברת הכנסת אברהם.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מרכז מד"ה למחקר חברתי יישומי ערך מחקר מעמיק של השוואה בין רשויות מקומיות יהודיות וערביות ובנושא המשבר בשלטון המקומי.

ג'מאל זחאלקה: המחקר השווה 25 רשויות יהודיות ו-25 רשויות ערביות.

ג'מאל זחאלקה: נעשה ניסיון כן ואמיתי שההשוואה תהיה אמיתית ונכונה.

ג'מאל זחאלקה: לפעמים מציגים נתונים, ואם לא יורדים לעומקם ולפירושם, זה מטעה.

ג'מאל זחאלקה: אתה לא יכול להגיד שרשות מקומית מסוימת מקבלת תקציב כזה ורשות אחרת מקבלת תקציב כזה ובזה גמרנו.

ג'מאל זחאלקה: אם אתה מתעלם, למשל, מנתון שולי כמו מספר התושבים, או נתון של המצב הסוציו-אקונומי של היישוב, ומציג שהממשלה תומכת באותה מידה בשני היישובים, בשעה שהפערים בין שני היישובים האלה הם ענקיים - מי שמשתכר 3,000 שקלים ומי שמשתכר 10,000 שקלים, אם אתה נותן לכל אחד תוספת של 200 שקלים, אתה לא נוהג בהם בשוויוניות.

ג'מאל זחאלקה: צריך לראות את המצב הבסיסי ומאיפה מתחילים הדברים.

ג'מאל זחאלקה: לפעמים, בהצגת הנתונים מצד משרד הפנים יש מצג שווא של שוויון מדומה, ולפעמים אפילו של העדפה.

ג'מאל זחאלקה: אני אציג דבר אחד, והטענות הן לא רק כלפי משרד הפנים.

ג'מאל זחאלקה: שר הפנים יכול לטעון שהרשויות הערביות מקבלות יותר מענקי איזון יותר מהרשויות היהודיות באופן כללי.

ג'מאל זחאלקה: זה נכון, אבל למה?

ג'מאל זחאלקה: כי יש פער אדיר בהכנסות העצמיות.

ג'מאל זחאלקה: לפי המחקר של מד"ה, ההכנסה העצמית של רשות מקומית ערבית היא 1,470 שקלים לנפש בשנה, וההכנסה העצמית של רשות מקומית יהודית היא 2,789 שקלים לנפש בשנה.

ג'מאל זחאלקה: מנין נובע הפער הזה?

ג'מאל זחאלקה: הוא נובע מהמבנה של ההכנסה העצמית.

ג'מאל זחאלקה: ברשויות המקומיות היהודיות, בממוצע – יש מפותחות יותר ויש מפותחות פחות – ההכנסה לא ממגורים, כלומר, הארנונה וההיטלים לא ממגורים אלא מתעשייה, ממסחר ומשירותים מגיעה עד 75%, בזמן שברשויות המקומיות הערביות ההכנסה עומדת רק על 12%.

ג'מאל זחאלקה: לכן, כשמשווים ואומרים שברשויות המקומיות היהודיות גובים יותר כסף זה נכון, אבל הסיבה היא שיש להם יותר תעשייה ויותר מסחר, שהיישוב מפותח יותר.

ג'מאל זחאלקה: יש הרבה יישובים בארץ שלא זקוקים למענק איזון, ואני רוצה להפתיע את סגנית השרה ולהגיד: אנחנו לא רוצים תקצוב ממשלתי, לא רוצים מענקי איזון.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו רוצים שיהיה פיתוח אמיתי ביישובים הערביים, כך שנגיע למצב שלא נצטרך מענקי איזון.

ג'מאל זחאלקה: אבל איך אפשר להגיע לזה כאשר במדגם שנבדק, ב-10% מהיישובים הערביים בלבד יש שטח שמיועד לתעשייה, ובדרך כלל אין אזור תעשייה אבל יש שטח, בזמן שב-70% מהיישובים היהודיים יש שטחים שמיועדים לתעשייה ויש שם בדרך כלל אזורי תעשייה.

ג'מאל זחאלקה: ביישובים ערביים שאין בהם אזורי תעשייה, תושבי המקום, אם הם עוסקים זעירים ורוצים להקים מפעל קטן - אין לנו תעשייה גדולה - הם הולכים לאזורי התעשייה ביישובים היהודיים.

ג'מאל זחאלקה: ואלה נהנים מהארנונה שלו.

ג'מאל זחאלקה: זה מצב שמצריך שינוי.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, הצגת מצבים שיש בהם שוויון מדומה מנציחה את האפליה.

ג'מאל זחאלקה: כך בדיוק מנציחים את האפליה, מנציחים את הפערים.

ג'מאל זחאלקה: שני אנשים, כפי שאמרתי, שאחד משתכר 3,000 שקלים ואחד 10,000 שקלים, אם אתה נותן לכל אחד 200 שקלים, אתה מנציח את האפליה ביניהם, הפער נשמר.

ג'מאל זחאלקה: כמובן, עם ההתפתחויות המצב נעשה יותר קשה.

ג'מאל זחאלקה: המצב נעשה יותר קשה, כי בשנים האחרונות משרד הפנים והמגמה הכללית – אני מתאר מציאות, והמציאות היא שחשיבותה של ההכנסה העצמית בניהול רשות מקומית עולה יותר ויותר.

ג'מאל זחאלקה: מה גם שרשות מקומית שנשענת על מענקי איזון תלויה בממשלה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו רוצים שהרשויות המקומיות שלנו לא יהיו תלויות בממשלה.

ג'מאל זחאלקה: הגשתי, למשל, הצעת חוק לגביית ארנונה על כביש חוצה-ישראל.

ג'מאל זחאלקה: זה מפעל ענק, חברת ענק, עם הון אדיר של מיליארדי שקלים, שמרוויחה הון עתק; היא מרוויחה ריבית דריבית מכל אזרח והיא פטורה מארנונה.

ג'מאל זחאלקה: במקרה או שלא במקרה, הכביש הזה עובר ברובו, לפחות עד לקטע שמדובר בו ונסלל עד עכשיו, בתחומי שיפוט של יישובים ערביים.

ג'מאל זחאלקה: אם היישובים האלה היו גובים ארנונה על כביש חוצה-ישראל כמו שצריך ובאופן שוויוני, כמו שנקבע - כל אזרח, כל אדם זקן, כל נכה לא מקבל הנחות בארנונה ורוצים שישלם ארנונה, אבל החברה הגדולה הזאת פטורה מארנונה - זה היה משפר לאין שיעור את מצבן של הרשויות המקומיות הערביות והן היו זקוקות פחות למענקי איזון.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה רודה ביישובים ברשויות המקומיות דרך הסיפור הזה של מענקי איזון, מאיימת בוועדות קרואות, מפזרת מועצות, מצמידה להן חשב מלווה וכל מיני צעדים כאלה.

ג'מאל זחאלקה: כי הטענה הקלאסית שאנחנו שומעים כאן מעל הדוכן היא שיש ניהול כושל.

ג'מאל זחאלקה: אני לא רוצה להכחיש שבהרבה מקומות יש ניהול כושל, ואנחנו נלחמים בו וצריך להתנגד לו.

ג'מאל זחאלקה: לא צריך לבחור ראש מועצה שהוא כושל בתפקידו.

ג'מאל זחאלקה: אבל אפילו אם יש לנו הניהול הטוב בעולם, אם תביאו היום את ביל גייטס לבאקה-אל-ע'רביה הוא לא יפתור את הבעיה שלה.

ג'מאל זחאלקה: הוא לא יפתור את הבעיה שלה עם התקצוב הנתון, עם המצב הנתון, שיש גירעון.

ג'מאל זחאלקה: תמיד אומרים שהגירעון הוא באחריותה של הרשות המקומית או באחריותו של ראש המועצה.

ג'מאל זחאלקה: איפה היה משרד הפנים?

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לשאול אותך, אדוני היושב-ראש, איפה היה משרד הפנים כל השנים, כשראו שברשויות מקומיות הגירעון תופח ותופח?

ג'מאל זחאלקה: ומשרד הפנים אפילו לא התעניין, לא שאל.

ג'מאל זחאלקה: למה לא נדלקה נורה אדומה?

ג'מאל זחאלקה: למה צריך לחכות למצב שבו רשות מקומית מגיעה לגירעון של 120 או 150 או 200 מיליון שקל?

ג'מאל זחאלקה: למה לא עצרו אותם ב-20-30 מיליון שקל?

ג'מאל זחאלקה: זו אחריותו של משרד הפנים.

ג'מאל זחאלקה: הוא היה צריך לעצור אותה שם ולא לחכות עד שהגירעון יתפח.

ג'מאל זחאלקה: כמובן, רוב המועצות המקומיות הערביות היום, הבעיה העיקרית שלהן היא הגירעון.

ג'מאל זחאלקה: רוב ראשי המועצות המקומיות לא יודעים, לא יכולים לעשות שום דבר.

ג'מאל זחאלקה: כל הזמן הם מטפלים בגירעונות.

ג'מאל זחאלקה: מי נחשב לראש רשות מקומית מצליח?

ג'מאל זחאלקה: זה שמצליח - תראו איזו הצלחה אדירה - לשלם משכורת; לא לסלול כביש, לא לבנות בית-ספר אלא לשלם משכורת.

ג'מאל זחאלקה: זה נחשב הישג אדיר.

ג'מאל זחאלקה: אומרים, רשות מוצלחת, היא משלמת משכורות.

ג'מאל זחאלקה: איפה הפיתוח?

ג'מאל זחאלקה: במבנה הקיים, אדוני היושב-ראש, אנחנו צפויים לקריסה של השלטון המקומי הערבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

ג'מאל זחאלקה: המעגל של הדלות שבו היישובים נמצאים במצב של תת-פיתוח, ורשות ענייה שלא יכולה לעשות פיתוח וחוזרים שוב לתת-פיתוח - אני חושב שאי-אפשר לצאת מזה אלא בתוכנית שבה שותפים משרד הפנים ומשרדים אחרים, כדי שיהיה פיתוח ביישוב הערבי, והיישובים לא יהיו נתונים לגחמותיו של פקיד פלוני או אלמוני במשרד הפנים, שבדרך כלל, כשניתנת לו הסמכות הוא מפלה, ומפלה בגדול.

ג'מאל זחאלקה: מה שלפעמים מקבלים בצורה פחות או יותר שוויונית, זה דברים שכתובים בחוק.

ג'מאל זחאלקה: בדברים שנתונים להחלטות יש אפליה אדירה.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תעלה ותבוא סגנית שר הפנים, חברת הכנסת אברהם, ותענה על הצעה רגילה לסדר-היום בעניין דוח המרכז הערבי למחקר חברתי יישומי, מד"ה, על מצב השלטון המקומי הערבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת זחאלקה, אתה טוען שמצבו העגום של השלטון המקומי במגזר הערבי הוא תוצאה של מדיניות משרד הפנים בעיקר.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שאם היית בודק את כל מהות הסוגיה הזאת של מצבו העגום - והוא אכן עגום, אני לא מכחישה את העובדה הזאת - של השלטון המקומי בכלל, לא רק במגזר הערבי, גם במגזר הערבי, אני חושבת שאם היית בוחן את כל המורכבות של העניין ולא היית מתייחס רק לנתונים שהבאת, אלא היית לוקח את כל התמונה ומפריד את חלקי הפאזל שמרכיבים את התמונה, הציבור היה מבין יותר.

רוחמה אברהם-בלילא: המצב הכלכלי והניהולי של הרשויות המקומיות לא קשור למגזר שאליו הן משתייכות.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת אומרת, לא משום שהרשות היא מהמגזר הערבי מצבה עגום.

רוחמה אברהם-בלילא: אני יכולה להביא לך עוד דוגמאות של רשויות, מהמגזר היהודי, שהמצב שלהן כמו של הרשויות במגזר הערבי.

רוחמה אברהם-בלילא: למה?

רוחמה אברהם-בלילא: בין היתר, אתה גם יודע את זה, זה נובע בעיקר מהאופן שבו הן מתנהלות ומתקיימות.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לומר לך שערכתי בדיקה, לקחתי את הדוח הזה, לקחתי את התרגום שלו, לצערי אני עדיין לא קוראת ערבית, קראתי את התרגום ואני רוצה להביא לך קצת נתונים שבדקתי - מתוך בדיקה תקציבית: בשנה שעברה הצלחנו לאזן את מענקי הרשויות המקומיות בכל המגזרים, גם הערבי, גם הבדואי וגם היהודי.

רוחמה אברהם-בלילא: מענקי האיזון למגזר הערבי גדלו בשנת 2005 ב-23%.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת אומרת, במונחים מספריים חולקו 702 מיליון ש"ח.

רוחמה אברהם-בלילא: בנוסף, משרד הפנים מבצע תוכניות הבראה ל-70 רשויות במגזר, בעלות כוללת של 200 מיליון ש"ח.

ג'מאל זחאלקה: אפשר לשאול שאלה?

רוחמה אברהם-בלילא: לא תוך כדי.

רוחמה אברהם-בלילא: לא הפרעתי לך.

רוחמה אברהם-בלילא: אשמח אם תשאל אחר כך.

ג'מאל זחאלקה: שיבינו שזה לפיצויי פיטורים לעובדים שמפטרים אותם.

רוחמה אברהם-בלילא: חכה, אני אגע גם בסוגיה הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: תאמין לי שאגע גם בסוגיה הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: בימים אלה אנחנו מובילים מהלך מול משרד האוצר להקצאת כספים נוספים, וזאת כדי להביא לשדרוג כל תוכניות ההבראה שקיימות גם במגזר הערבי.

רוחמה אברהם-בלילא: הרי מה קרה?

רוחמה אברהם-בלילא: השלטון המקומי קרס, משכורות לא ניתנו בזמן, היה כאוס טוטלי.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו, מצד אחד, חשבנו שנכון להכניס את כל המצב הזה להליך מסודר של תוכניות הבראה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה, ברשויות רבות הרשות הכינה תוכנית הבראה, וכעבור פרק זמן מסוים היא הגיעה למצב שבו תוכנית ההבראה שנתקבלה במשרדי הממשלה השונים אינה תואמת בכלל את המציאות.

רוחמה אברהם-בלילא: אף אחד לא הביא בחשבון את כל מה שקשור לגורמים לא ישירים, כמו פיטורי עובדים, שיש בעיות עם ההסתדרות, שיש בעיות של שכר, שיש בעיות של עיקולים וכו'.

רוחמה אברהם-בלילא: אף אחד לא חשב על זה.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן, הגענו במשרד הפנים לשדרוג התוכניות ואנחנו מביאים אותן למצב שבאמת הן יהיו יותר מציאותיות.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה להדגיש שממשלת ישראל רואה חשיבות גדולה ורבה בקידום המגזר הערבי בישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: לשם כך העברנו כמה החלטות ממשלה בהיקפים כספיים של מיליארדי שקלים, כדי לשפר תשתיות, לקדם את החינוך, וגם נושא התעשייה במגזרים, שכפי שציינת, הוא לא מפותח מספיק, וזה נכון.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל ברמה האישית שלי, כמי שהעלתה על סדר-היום ואני חושבת שסייעה מאוד בכל מה שקשור לעסקים הקטנים, הצלחנו לתת את הדעת בכל מה שקשור לעסקים קטנים במגזר.

רוחמה אברהם-בלילא: כשהקמתי את קרן "תבור" דאגתי לכך שבנקים נוספים ייתנו ויקצו הלוואות למגזר, לאותם בעלי העסקים שיוכלו להתקיים בכוחות עצמם.

רוחמה אברהם-בלילא: הכנסנו את בנק דיסקונט, ואני חושבת שעצם העובדה שבנקים נוספים נכנסו והם נותנים כבר יותר הלוואות לקידום העסקים הקטנים, גם במגזר, זה מהלך ראוי ונכון.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רק חוזרת ומדגישה, כפי שאמרתי קודם: יש בעיה, אבל אנחנו לא קוסמים.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו לא יכולים בהינף יד לבוא ולומר, אוקיי, החלטנו להזרים מיליארדי שקלים ואנחנו פותרים את הבעיה.

רוחמה אברהם-בלילא: לא.

רוחמה אברהם-בלילא: הבעיה קיימת, אנחנו ערים לה, ואני חושבת שעצם העובדה שאנחנו ניגשים למהלך של פתרון, זה חשוב, ולא רק במתן מענקים.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל, מעבר לזה, חלק גדול של התקציבים גם בוצע מתוך ראייה של אפליה מתקנת בכל מה שקשור ליחס למגזרים אחרים ובתקציב תוספתי מובהק, לצורך העניין הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: תוכנית לארבע שנים, שהיתה בין 2001 ל-2004, הסתיימה באחוזי ביצוע גבוהים.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע שבדרך כלל אנחנו בוחנים את כל מה שקשור לתקציב באחוזי ביצוע.

רוחמה אברהם-בלילא: דווקא בסוגיה הזאת, בתקופה הנוכחית, שיעור הביצוע היה מעל 87%, ואני חושבת שזה יפה.

רוחמה אברהם-בלילא: מעבר לזה, כל התוכנית הזאת היתה מבוקרת באופן קבוע על-ידי משרד ראש הממשלה, באמצעות אגף התיאום.

רוחמה אברהם-בלילא: התוכנית העניקה הטבות מיוחדות לטובת שיקום שכונות, מבנים ציבוריים, תעשייה, כיתות לימוד, הקמת תשתיות לביוב, וגם להכנת תוכניות מיתאר לכל היישובים כדי לאפשר את פיתוחם העתידי ואישור תוכניות בניין עיר לעתיד.

רוחמה אברהם-בלילא: תוכנית שנייה היא החלטת ממשלה שנתקבלה בשנת 2005, שעוסקת במיוחד בכל מה שקשור לתקציבים באזורי תעשייה.

רוחמה אברהם-בלילא: רק כדי לסבר את האוזן, ניתנו למעלה מ-40 מיליון שקלים, שהם יותר מ-90% מכלל תקציב המשרד בכל מה שקשור לאזורי תעשייה.

רוחמה אברהם-בלילא: התוכנית הזאת, אני שמחה לומר, גם מבוצעת, וההערכה שלנו, מתוך בדיקה, שהיא תיושם כמעט ב-100%.

רוחמה אברהם-בלילא: החלטת ממשלה נוספת ב-2005 העניקה 50% מענק השתתפות להקמת תשתיות ביוב.

רוחמה אברהם-בלילא: זה לא ניתן למגזר היהודי, לאף אחד מהיישובים, גם לא ביישובי קו עימות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: את יכולה למצוא יישוב יהודי בלי תוכנית ביוב?

רוחמה אברהם-בלילא: כן, יש הרבה מאוד מועצות אזוריות - אני מזמינה אותך לסיור - שעדיין יש בשטחיהן בורות ספיגה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אקח אותך למקומות בצפון, אני אקח אותך אפילו למקומות במרכז הארץ.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מוכנה לעשות השוואה ולהראות לך אחד לאחד.

רוחמה אברהם-בלילא: אני גם טיפלתי בנושא הזה, ולצערי הרב עדיין יש אזורים במדינת ישראל, במרכז הארץ, שאין להם פתרונות קצה בכל מה שקשור לביוב.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע מה?

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומר לך יותר מזה: במרכז הארץ יש מקומות, אדוני היושב-ראש, יש יישובים שרוצים להגיע לפתרון קצה, אבל בגלל עומס המלוות שלהם הם לא יכולים אפילו לקבל הלוואה.

רוחמה אברהם-בלילא: ואני לא מדברת על נתינת מענק של 50% בפתרון כזה, שאנחנו צריכים את המדינה מתוך אחריות לאיכות הסביבה ואחריות לשמירה על איכות המים.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו צריכים לפתור את הסוגיה הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: וגם כאן הנתונים מצביעים על כמעט 100% ביצוע.

רוחמה אברהם-בלילא: בנוסף, אני שמחה לבשר, שבימים אלה מתגבשת החלטה נוספת שתהווה תוכנית משלימה של כל התוכניות הקודמות, מ-2006 עד 2009, בהיקף של 1.2 מיליארד שקלים חדשים שאמורים לזרום לעבר המגזר הזה על מנת לנסות ולהציף אותו, כדי שיוכל גם לעמוד בזכות עצמו, כמו שאתה אמרת.

רוחמה אברהם-בלילא: ולמרות זאת, אחת הבעיות המרכזיות שעדיין קיימות, לצערי הרב, ואני אומרת שלצערי הרב, היא שאם אני בודקת, יש רשויות ערביות רבות שאינן עומדות בתהליכי ההבראה.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת אומרת, אנחנו עדיין לא זוכים לשיתוף פעולה מלא.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מדברת על אחוזי הגבייה שהם מאוד נמוכים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מדברת על כל הנושא - הרשויות האלה לא עומדות אפילו ביעדים מינימליים שאנחנו כמשרד הצבנו להם.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת אומרת, יש מצב שבו האזרח לא מודע לעצם העובדה שהוא צריך לשלם את הארנונה.

רוחמה אברהם-בלילא: הם עוד לא גיבשו את העובדה הזאת שהם צריכים לשלם לרשות.

רוחמה אברהם-בלילא: ולכן, זאת אחת הבעיות.

רוחמה אברהם-בלילא: בעיה נוספת היא שרשויות נוספות לא עמדו בכל מה שקשור לפיטורי עובדים.

רוחמה אברהם-בלילא: הם לא עמדו בזה.

רוחמה אברהם-בלילא: בגלל מה?

רוחמה אברהם-בלילא: בגלל המשפחתיות, בגלל החמולות, כיוון שהכפר, היישוב הערבי, הוא מקום קטן שיש בו משפחות, וראשי רשויות, אני אומרת זאת בצער רב, עדיין לא מסוגלים לעמוד בלחץ של משפחות כאלה ואחרות.

רוחמה אברהם-בלילא: ראש הרשות חי בכפר קטן וקשה לעמוד מול פיטורים של חלק גדול מהמשפחות.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מוכרחה לומר גם - למשל, אני אתן לך דוגמה מענף הכבאות במדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: יש רשויות בצפון הארץ שלא משלמות, שלא מצליחות לעמוד בתשלום לאיגודי הערים.

רוחמה אברהם-בלילא: מה המצב שנובע מכך?

רוחמה אברהם-בלילא: קח למשל את אזור הכבאות בעכו, בגליל המערבי.

רוחמה אברהם-בלילא: האיגוד הזה משותק, כי מרבית הרשויות שחברות בו לא מסוגלות לשלם, לא משלמות את הכסף.

רוחמה אברהם-בלילא: כתוצאה מזה האיגוד לא פועל.

רוחמה אברהם-בלילא: כתוצאה מזה, אם תפרוץ, חלילה, שרפה בצפון, כמעט אין כבאיות להזנקה.

רוחמה אברהם-בלילא: זה חוסר שיתוף פעולה בתשלומים המינימליים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא מדברת על "מקורות".

רוחמה אברהם-בלילא: אני שואלת את עצמי את השאלה הבאה: למה, למשל, אזרח שמשתמש בפלאפון יש לו כסף לשלם את חשבון הפלאפון?

רוחמה אברהם-בלילא: יש לו לשלם עבור החשמל?

רוחמה אברהם-בלילא: כי יש לנו הזכות, לאותן רשויות יש הזכות המיידית לסגור לו את המים או את החשמל או את הטלפון.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל בכל מה שקשור לארנונה אין לנו משהו מהותי לעשות.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן הם לא רוצים לעמוד ביעד הזה ולפחות לעבור את הסף - זה סף חשוב מאוד, זה חלק מההכנסות; אתה דיברת על הכנסות, חלק בלתי נפרד מהסוגיה הזאת זה הכנסות.

רוחמה אברהם-בלילא: יש רשויות שלא עומדות בתשלומים מינימליים לקבלנים, לספקים וכדומה.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל למרות זאת, למרות כל הסוגיה הזאת, אני רוצה לקוות שאנחנו נזכה ליותר שיתוף פעולה מצד ראשי הרשויות.

רוחמה אברהם-בלילא: אני יכולה לומר בצורה ברורה, שכל הרשויות הערביות מטופלות בצורה אינטנסיבית ומקצועית ביותר על-ידי כל הגורמים המקצועיים בכל משרדי הממשלה, ואני מוכרחה לציין שבמשרד ראש הממשלה, באגף התיאום, האצבע על הדופק בעניין הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: שוחחתי עם ראש עיריית טייבה ועם ראש עיריית קלנסואה.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע מה?

רוחמה אברהם-בלילא: עצם העובדה שגם סיירתי במקומות הללו ואני רואה את המבנים שמגיעים לשם, את פתרונות הקצה שאנחנו נותנים, את כל מוסדות החינוך שניתנו בשנים האחרונות, אני אומרת, זה יפה, אם כי לא מספיק.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שבכל מה שקשור למחברי הדוח, שמאשימים את משרדי הממשלה ואת המדינה, אין ספק שטוב היו עושים אילו היה הדוח שהופק על-ידם יותר אובייקטיבי, אילו היה מתייחס לכל הגורמים שמשפיעים על מצב הרשויות הערביות בצורה אובייקטיבית והיה מכליל את כל הגורמים שמשפיעים על המצב העגום של הרשויות המקומיות.

רוחמה אברהם-בלילא: עם זאת, אני בהחלט מסכימה שעדיין יש לעשות, שאנחנו צריכים לעשות.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו עם הפנים קדימה ואנחנו עוד נמשיך לעשות את זה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מאמינה שבשנים הבאות המצב רק ילך וישתפר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגנית שר הפנים רוחמה אברהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבין שגם במקרה הזה לא תתנגדי שהנושא יועבר לוועדת הפנים להמשך הדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת זחאלקה, אתה רוצה להעביר את הנושא לוועדת הפנים?

ג'מאל זחאלקה: כן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, נעבור להצבעה על הצעתו של חבר הכנסת זחאלקה בעניין דוח המרכז הערבי למחקר חברתי יישומי על מצב השלטון המקומי הערבי, אם להעביר את ההצעה לוועדת הפנים להמשך הדיון בה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שבעד, כמובן יצביע בעד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שיצביע נגד, פירושו להסיר מסדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 16 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה - 4 נגד - אין נמנעים - 1 ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של ארבעה תומכים, אפס מתנגדים, נמנע אחד, ההצעה תועבר לוועדת הפנים להמשך הדיון בה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/100).

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ]

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא האחרון על סדר-היום: הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 34) (סמכות נציב קבילות הציבור), התשס"ו-2005, של חבר הכנסת אלדד - קריאה ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת אלדד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, חוק ביטוח בריאות ממלכתי מאפשר למבוטחים להתלונן אם לדעתם לא קיבלו את השירות המגיע להם.

אריה אלדד: יש נציב על-פי חוק ביטוח בריאות ממלכתי.

אריה אלדד: הנציבה מוסמכת לדון ולברר תלונות של הציבור נגד קופות-החולים.

אריה אלדד: אם סבור מבוטח שמגיעים לו תרופה או שירות או אביזר על-פי חוק ביטוח בריאות ממלכתי, והקופה אינה מספקת לו את השירות או התרופה הזאת, הוא יכול לפנות אל הנציבה ולהתלונן.

אריה אלדד: המצב הקיים היום הוא שהנציבה יכולה לכתוב לו: אדוני, או גברתי, הצדק אתך.

אריה אלדד: אומנם התרופה מגיעה לך על-פי סל התרופות.

אריה אלדד: הקופה מסרבת לתת לך את התרופה המגיעה לך כדין, זכותך לפנות לבית-הדין לעבודה ולתבוע את הקופה.

אריה אלדד: רוב המבוטחים הם חלשים, זקנים, חולים, ואינם יכולים לתבוע את זכותם.

אריה אלדד: הם אינם יכולים להתדיין בערכאות ואינם מגיעים לקבל את מה שמגיע להם.

אריה אלדד: מטרת התיקון, המכונה בעגה המקצועית "השיניים של הנציבה", היא להעניק לנציבת תלונות הציבור על-פי חוק ביטוח בריאות ממלכתי סמכות כלשהי של אכיפה.

אריה אלדד: לכן, התיקון המוצע בחוק אומר, שאם מבוטח סבור שלא קיבל את השירות המגיע לו על-פי הסל, הוא יכול לפנות לנציב תלונות הציבור על-פי חוק ביטוח בריאות ממלכתי.

אריה אלדד: זה מברר את התלונה, ואם הוא מוצא שהצדק עם המבוטח, הוא מודיע לקופה, ובתוך 14 יום או תקופה שהנציב קובע, אם מדובר בשירות לא דחוף, למשל בתוך 14 יום, הקופה, אם אינה מספקת את השירות או אינה מחזירה את הכסף למבוטח, רשאי הנציב להורות על כך שהמבוטח צודק - הביטוח הלאומי מחזיר את הכסף למבוטח, והביטוח הלאומי מנכה את ההחזר הזה מהכספים שהוא מעביר באופן קבוע לקופות-החולים כחלק מהתקצוב שלהם.

אריה אלדד: זאת מטרת החוק.

אריה אלדד: משרד הבריאות מברך על כך.

אריה אלדד: ככל שאני יודע, אין התנגדות הממשלה, החוק תואם אתה, ואני מבקש שתתמכו בהצעת החוק הזאת.

אריה אלדד: התיקון הזה נחוץ ביותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אלדד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת מלי פולישוק בלוך, גם היא מציעה של החוק והיא בין המציעים, אני מבין, אז תוכלי לדבר כמתדיינת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי ההצעה הובאה לקריאה ראשונה וכל חבר כנסת יכול להשתתף בדיון.

מל פולישוק-בלוך: אדוני היושב-ראש, חברי חבר הכנסת, ביקשתי לעלות, קודם כול כדי לשבח אותך על הצעת החוק, שהיא נכונה וחשובה, כמי שהיום יותר מתמיד קשובה לתלונות הציבור בוועדת ביקורת המדינה, שעוסקת גם בנציב תלונות הציבור.

מל פולישוק-בלוך: ודאי שכל מי שמסייע לציבור בתלונותיו הוא מבורך, ואני מצטרפת להצעתך.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולפנות שוב, בפעם האיני-יודעת-כמה, לשר הבריאות ולשר האוצר ולממשלה שעדיין משרתת אותנו, אזרחי מדינת ישראל, ולהתחנן, לבקש עבור כל אלה שסל הבריאות לא מסייע להם, שסל הבריאות מתעלם מהם, שהם זקוקים לתרופות להצלת חייהם, ואנו, כנסת ישראל, ממשלת ישראל, לא נותנות להם מזור, והם נדרשים לקנות את התרופות מצילות החיים בשוק הפרטי.

מל פולישוק-בלוך: ביקשתי מהכנסת לפחות לשחרר אותם ממס ערך מוסף; ביקשתי מהכנסת, מהממשלה, כמובן, שתקציב המדינה לא יגדיל את הכנסותיו על גב החולים המסכנים האלה.

מל פולישוק-בלוך: לצערי הרב, העיקרון של מע"מ אחיד יותר חשוב מהעיקרון של שמירה על החולים וסיוע להם, ולכן אני פונה מכאן בהצעה קצת שונה, ופניתי גם בכתב וגם בעל-פה, ופגשתי את שני השרים הרלוונטיים, שרי האוצר והבריאות, ואני מבקשת – תמצאו את הדרך.

מל פולישוק-בלוך: לקחתם את המע"מ, תחזירו רק את המע"מ.

מל פולישוק-בלוך: תמצאו את הדרך להחזיר את המע"מ.

מל פולישוק-בלוך: מדובר במקרים מסוימים בכמה עשרות אלפי שקלים בחודש.

מל פולישוק-בלוך: תחזירו לפחות לאותם חולים שזקוקים לעזרה, אם אתם לא מסוגלים לתת להם את התרופה עצמה – מה שראוי, כמובן.

מל פולישוק-בלוך: הפכתי להיות מוקד לפניות להרבה מאוד חולים.

מל פולישוק-בלוך: את כל הפניות האלה אני מתכוונת להעביר ישירות לשרי האוצר והבריאות.

מל פולישוק-בלוך: אני פונה לכל מי שעניינו בכך – תפנו אלי, אני אציק להם עוד ועוד.

מל פולישוק-בלוך: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין משתתפים נוספים בדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנו נעבור להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 34) (סמכות נציב קבילות הציבור), התשס"ו-2005.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 17 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 3 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 34) (סמכות נציב קבילות הציבור), התשס"ו-2005, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של שלושה תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להמשך הדיון בה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברגע האחרון נכנסה קבוצת אורחים מכובדת ליציע האורחים, אנו מתנצלים בפני האורחים הנכבדים שתם סדר-היום ולא נוכל להמשיך בסדר-יום שתוכלו לצפות בו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדובר בנציגי חברות היי-טק מכל העולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוכים הבאים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתכם הסליחה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הישיבה הבאה תתקיים, אם ירצה השם, ביום שני, ד' בכסלו התשס"ו, 5 בדצמבר 2005, בשעה 16:00.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ישיבה זאת נעולה.