ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה השלוש-מאות-ושתיים של הכנסת השש-עשרה, 2005-12-14 00:00

גאלב מג'אדלה: הצעת חוק הרשות לפיתוח ולקידום התרבות, התיירות וקשרי החוץ של ירושלים, התשס"ו-2005 26

רוני בר-און: הצעת חוק שירותי אמבולנס, התשס"ה-2005 30

רוני בר-און: עמיר פרץ (העבודה - מימד - עם אחד): 32

נסים דהן: יעקב ליצמן (אגודת ישראל - יהדות התורה והשבת): 41

חיים אורון: אברהם בייגה שוחט (העבודה - מימד - עם אחד): 45

חיים אורון: מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת 47

אריה האן: הצעת חוק הנהיגה הספורטיבית, התשס"ו-2005 48

אהוד רצאבי: מתן וילנאי (העבודה - מימד - עם אחד): 52

אראלה גולן: הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון מס' 4), התשס"ו-2005 55

יולי יואל אדלשטיין: חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון מס' 5), התשס"ו-2005 57

יחיאל חזן: הצעת חוק מועצת הצמחים (ייצור ושיווק) (תיקון מס' 7), התשס"ו-2005 60

גילה גמליאל: הצעות לסדר-היום 62

זאב בוים: מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת 68

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעות לסדר-היום 68

דוד אזולאי: הצעה לסדר-היום 75

מל פולישוק-בלוך: הצעה לסדר-היום 81

זאב בוים: מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת 85

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הצעה לסדר-היום 86

יגאל יאסינוב: הצעות לסדר-היום 88

יעקב אדרי: הצעות לסדר-היום 92

מוחמד ברכה: הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 7), התשס"ו-2005 96

יעקב אדרי: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים) (תיקון מס' 3), התשס"ו-2005 97

יעקב אדרי: הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 17) (כניסה למקום המשמש למגורים), התשס"ו-2005 98

יעקב אדרי: מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת 99

נאזם בדר: הצעת חוק זכויות התלמיד (תיקון מס' 2) (גביית תשלומים בעד בחינות בגרות), התשס"ו-2005 99

מגלי והבה: הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון מס' 14) (הסכמת קטין לתרומת איברים לאחר מוות), התשס"ו-2005 100

ראובן ריבלין: אדוני השר, גבירותי ורבותי, חברות וחברי הכנסת, היום, יום רביעי, י"ג בכסלו התשס"ו, 14 בחודש דצמבר 2005 למניינם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: בהמשך הישיבה היום יהיו לנו כמה אירועים, כמו פרידה מחבר הכנסת בייגה שוחט, אשר עדיין לא התפטר, אבל בהחלט ראוי שניפרד ממנו, שכן בשבוע הבא אנחנו מסיימים את ישיבות הכנסת ונכנסים לפגרת הבחירות.

ראובן ריבלין: כמו כן, נשביע היום חברת כנסת שהיתה לחברת כנסת במוצאי-שבת קודש האחרונים, לאחר התפטרותו של השר צחי הנגבי.

ג'מאל זחאלקה: מה שמה?

ראובן ריבלין: כמו כן, להבדיל אלף אלפי הבדלות, נתייחד עם זכרו של חבר הכנסת אברהם מלמד.

ראובן ריבלין: אעשה זאת כאשר ציבור יותר גדול של חברי כנסת יהיה נוכח באולם, ולאחר מכן, כמובן, נתייחס לכל הסעיפים בסדר-היום.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הנושא הראשון: שאילתות בעל-פה.

ראובן ריבלין: שר הבריאות יעלה לדוכן - בבקשה, כבוד השר - וישיב על שאילתא בעל-פה של חברת הכנסת אראלה גולן בנושא:

ראובן ריבלין: העברת התחנות לאם ולילד לקופות-החולים.

ראובן ריבלין: בבקשה, חברת הכנסת גולן.

ראובן ריבלין: נא לשאול את השאלה, להקריא אותה כמות שהיא, בשלב זה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אראלה גולן: יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, אדוני השר, הובא לידיעתי כי החל ניסוי להעברת תחנות לאם ולילד ממשרד הבריאות לקופות-החולים.

אראלה גולן: רצוני לשאול: 1.

אראלה גולן: האם נכון הדבר?

אראלה גולן: 2.

אראלה גולן: אם כן - האם נחתם החוזה על העברת השירות?

אראלה גולן: 3.

אראלה גולן: כיצד תובטח טובת הציבור?

אראלה גולן: - אני ארחיב אחרי כן אם תהיה לי הזדמנות.

אראלה גולן: 4.

אראלה גולן: כיצד תימנע פגיעה בשכבות החלשות?

ראובן ריבלין: בבקשה, כבוד השר ישיב, ולאחר מכן תוכל חברת הכנסת גולן להרחיב.

דני נוה: ראשית, הניסוי שאליו מתייחסת חברת הכנסת גולן עדיין לא החל והחוזה עדיין לא נחתם.

דני נוה: אני יכול לומר עקרונית שאני, לכל אורך הקדנציה הזאת, הייתי נגד סגירת התחנות לאם ולילד, או מה שנקרא טיפות-חלב, נגד הרחבת המעבר שלהן לקופות-החולים.

דני נוה: חברי הכנסת שעסקו בזאת אז - חברת הכנסת גולן עוד לא כיהנה אז בכנסת, דומני - יכולים לזכור שעוד בראשית הקדנציה היו תוכניות במשרד האוצר לסגור בכלל את השירות הזה.

דני נוה: אני מנעתי את הסגירה הזאת.

דני נוה: חשבתי, ואני עדיין חושב, שזה שירות חיוני שמשרד הבריאות צריך להמשיך ולהפעיל.

דני נוה: משרד האוצר מנסה, כל השנים, לצמצם את השירות הזה.

דני נוה: לצערי הרב, במהלך שלוש השנים האחרונות, מצד אחד אומנם הצלחתי, אדוני היושב-ראש, למנוע את סגירת השירות הזה, אבל משרד האוצר כן הצליח לצמצם את תקציביו ולקצץ בהם, וכתוצאה מכך השירות הזה נפגע.

דני נוה: חברת הכנסת גולן מדברת על עניין שעומד על סדר-היום, של רצון שמשרד האוצר דוחף, לקיים מעין פיילוט של העברת טיפות-חלב ממקומות שונים בארץ להפעלה של קופות-החולים.

דני נוה: צריך לזכור שגם היום בערך 18% מטיפות-החלב בישראל כבר מופעלות על-ידי קופות-החולים, והרצון במה שנקרא הניסוי הזה הוא להרחיב את המסגרת הזאת של העברת השירות לקופות-החולים.

דני נוה: מדובר בעיקר במקומות שבהם גם היום משרד הבריאות לא מפעיל אותו.

דני נוה: למשל, בעיר תל-אביב זה שירות שמופעל באמצעות העירייה, ולא באמצעות משרד הבריאות.

דני נוה: למיטב ידיעתי, מעבר לכל מה שאמרתי, עובדי עיריות שבהם מדובר, במרבית המקומות – בתל-אביב בוודאי - הכריזו על סכסוך עבודה כתוצאה מכל התהליך הזה והרצון של משרד האוצר והנהלת העירייה להעביר את השירות הזה לקופות-החולים, כך שהעניין הזה מתעכב.

דני נוה: מעבר לזאת, החוזה עוד לא נחתם, גם משום שאנחנו, במשרד הבריאות, עומדים על סטנדרטים מאוד קפדניים בכל מה שנוגע להבטחת המשך השירות הזה, שלא ייווצר, חס וחלילה, מצב שקופות-החולים יקבלו את הפעלת השירות לאחריותן, אבל הסטנדרטים המקצועיים של הפעלת השירות לא יישמרו.

דני נוה: צריך לזכור שמדובר לא רק בשירות החשוב של מתן חיסונים לתינוקות ולילדים שלנו, מדובר בחינוך לבריאות, מדובר בפעולות שונות של בדיקת האם והילד והכנתם לבריאות טובה ונכונה במישורים רבים, ואני בוודאי מתנגד לכל אורך הדרך למצב שבו זה יהיה עוד איזה שירות שולי בקופות, בלי שהקופות תייחסנה לו את החשיבות הנכונה והראויה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גולן, בבקשה, שאלה נוספת, ואחריה - חבר הכנסת אלדד וחבר הכנסת דהאמשה.

אראלה גולן: אני רוצה לחזק את ידיך.

אראלה גולן: אני רוצה להדגיש עד כמה הנושא הזה חשוב, בכלל, לרפואה המונעת.

אראלה גולן: אותן תחנות, ובהמשך גם אחיות בתי-הספר, יודעות מה נעשה בבתים, תומכות במשפחות, הן יודעות מה קורה בבית מבחינת המחלות, מבחינת החיסונים.

אראלה גולן: אסור לנו, בפירוש, לתת יד להעברת השירות הזה לקופות-החולים, שלא עושות שום מעקב ואין להן שום תחזית בתחום הרפואה המונעת.

אראלה גולן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אלדד.

אריה אלדד: אדוני השר, אדוני היושב-ראש, כולנו באמת משתבחים בהישגים המפוארים של הרפואה המונעת בישראל ולא רוצים להרוס אותם.

אריה אלדד: אני חושב שיש היגיון רפואי באיחוד כל האספקטים של הרפואה, רק צריך להבטיח שאם קופות-החולים עושות את זה, יש להן באמת תמריץ רפואי ולא תמריץ כספי לעסוק בכך.

אריה אלדד: אני מבקש לשאול על מצב שמבחינתי, ומבחינת כל מי שעוסק בכך, הוא בלתי נסבל.

אריה אלדד: התיקים הרפואיים של המגורשים מגוש-קטיף נמצאים במינהלת סל"ע.

אריה אלדד: והתינוקות והילדים לא מקבלים חיסונים בתחנות לרפואה מונעת.

אריה אלדד: הם לא מקבלים חיסונים ושירות של רפואה מונעת, כי אי-אפשר לתת להם את החיסונים כל עוד התיק הרפואי שלהם נמצא בידי מינהלת סל"ע.

אריה אלדד: היום המינהלת לא משחררת את התיקים והילדים לא מקבלים חיסונים.

דני נוה: מאיזו סיבה?

דני נוה: סליחה שאני מחזיר בשאלה על השאלה שלך.

אריה אלדד: מטעמים ביורוקרטיים שאינם נסבלים באמת.

אריה אלדד: לא מאיזו אידיאולוגיה, אלא מטעמי היתקעות ביורוקרטית.

אריה אלדד: הילדים לא מקבלים טיפולים מונעים וחיסונים, כי התיק הרפואי שלהם תקוע במינהלת.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, מכובדי השר, שמחתי לשמוע שמשרד הבריאות אינו שש להעביר את השירות הזה לקופות-החולים ואני מקווה שאכן כך יהיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נראה שעידן ההפרטה כופה את עצמו גם בעניינים חיוניים וגם בעניינים של חיי אדם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו יודעים שקופות-החולים אינן מתייחסות ברצינות ואינן עושות משהו על מנת לספק תרופות מצילות חיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הן מתנכרות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק אתמול היה לנו דיון בוועדה לביקורת המדינה בשניים-שלושה מקרים שממש צורמים, של אנשים שזועקים: או שנקבל את התרופה או שנמות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לשאול, האם משרד הבריאות יעשה בנושא הזה, כדי שטיפות-החלב שלו יכסו את כל הארץ?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מתכוון במיוחד למה שמכונה יישובים בלתי מוכרים, במיוחד בנגב וגם בגליל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם כבודו יוודא שטיפות-החלב ושירות הבריאות של משרד הבריאות יכסו את כל היישובים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הבעיה צצה, כי עכשיו אומרים שאשה שילדה ולא היתה בפיקוח של טיפת-חלב, לא יכירו בוולד שלה עד שתביא בדיקת DNA והוכחות, ולנשים הבדואיות בכפרים הבלתי-מוכרים אין טיפת-חלב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין טיפת-חלב, אין פיקוח רפואי, ואחר כך גם לא רושמים את היילוד שלהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תראה איך הבעיה מתפתחת גם לתסבוכות נוספות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: כבוד השר, בבקשה.

דני נוה: אני שוב אומר, כפי שציינה חברת הכנסת גולן וציין חבר הכנסת אלדד, ודאי שאנחנו עומדים על קיום הסטנדרטים המלאים, ואם קופה מקבלת עליה את השירות היא צריכה להבין שמוטלת עליה אחריות כבדה להרחיב את שירותי הרפואה המונעת ולתת את השירות הזה של חינוך לבריאות.

דני נוה: לכן אני חושש ולכן אני ודאי לא מאלה שמתלהבים מהעברת השירות הזה.

דני נוה: מנעתי את סגירתו ואת העברתו המלאה לקופות-החולים עד היום מתוך הסתייגות וחשש מפני הצפוי אם הדבר הזה יקרה.

דני נוה: חבר הכנסת אלדד, שמעתי עכשיו לראשונה על התופעה שציינת, שהתיקים הרפואיים תקועים במינהלת סל"ע; לא הייתי מודע לזה.

דני נוה: אני אבקש מאנשי המשרד שלי לטפל בזה עוד היום מול מינהלת סל"ע.

דני נוה: הדבר נשמע לי לא נכון, לא סביר, אני לא מבין למה הוא מתרחש וודאי שאסור שילדים לא יקבלו חיסון כי התיקים שלהם תקועים במינהלת.

דני נוה: אני מודה לך על שהפנית את תשומת לבי לכך, לא הייתי מודע לדבר הזה.

דני נוה: לשאלתו של חבר הכנסת דהאמשה, ראשית, ודאי שאנחנו בעד הרחבת השירות של תחנות טיפת-חלב בכל רחבי הארץ.

דני נוה: אני לא יודע מה הסטטוס המשפטי של הקמת טיפות-חלב ביישובים לא מוכרים.

דני נוה: אני לא יודע מה הסטטוס המשפטי ואם הממשלה יכולה להקים יחידות שלה ביישובים לא-מוכרים.

נסים דהן: אדוני השר, יש טיפות-חלב ניידות ליישובים הבלתי-מוכרים.

ראובן ריבלין: רבותי, נא לא להפריע לשר.

נסים דהן: אני עוזר לשר.

ראובן ריבלין: אני יודע, אבל אנחנו חייבים להצטמצם בדיון בשאילתות ובשאלות הנוספות.

ראובן ריבלין: בבקשה.

דני נוה: אני בוודאי בעד הרחבת השירות.

דני נוה: לגבי מתן תרופות מצילות חיים על-ידי קופות-החולים - אנחנו תמיד מעודדים את קופות-החולים להרחיב ולתת תרופות גם שהן לא בסל.

דני נוה: שמחתי מאוד לשמוע השבוע שהן קופת-חולים הכללית והן קופת-חולים "מכבי" הודיעו על הרחבת הסל שלהן לתרופות נוספות שאינן נמצאות בסל.

דני נוה: אני מנצל את הבמה הזאת למשפט אחרון, אדוני היושב-ראש, לחזור פעם נוספת על פנייתי, יחד עם שורה ארוכה של חברי כנסת וראשי סיעות כאן בבית, לשר האוצר - כיוון שתקציב 2006 תקוע ולא יהיה אולי לפני מחצית 2006, נא לאשר באופן חריג את מימון הביניים לסל התרופות; להחריג את נושא סל התרופות בשל הבעיה שנוצרה מכך שאין תקציב מדינה עד יוני 2006.

דני נוה: לא יכול להיות שחולים יצטרכו לחכות.

ראובן ריבלין: יש תקציב.

דני נוה: יש תקציב ל-2005, אבל הוא לא כולל את התוספת של 2006.

ראובן ריבלין: זאת הבעיה, זאת הבעיה.

דני נוה: התוספת של 2006 תאפשר לנו להכניס תרופות חדשות לסל.

דני נוה: כל עוד אין תקציב, אין אפשרות להכניס תרופות חדשות לסל.

דני נוה: ועדת הסל לא יכולה להתכנס כדי להוסיף תרופות חשובות, מצילות חיים.

דני נוה: פניתי לשר האוצר, פנו גורמים בכנסת לשר האוצר כדי שנחריג את העניין הזה.

דני נוה: יש הרבה סעיפים בתקציב שנפגעים מזה שאין תקציב מדינה, אבל מבחינה מוסרית, אנושית ורפואית זה בעיני הדבר החשוב ביותר.

ראובן ריבלין: אפשר לעשות את זה מרזרבת 2005.

דני נוה: אפשר לעשות את זה בכל מיני דרכים אם יש רצון טוב.

נסים דהן: יש החלטה של ועדת הכספים.

דני נוה: יש החלטה מאתמול של ועדת הכספים של הכנסת.

דני נוה: אני מאוד מקווה שהדבר הזה ייעשה וזאת תהיה בשורה חשובה מאוד להרבה חולים, שלא יכולים לחכות עד שיהיו בחירות, עד שהכנסת החדשה תתכנס, עד שתורכב ממשלה ועד שיהיה תקציב.

דני נוה: צריך לעשות את זה עכשיו, ואני מקווה ששר האוצר ייענה לפנייתנו ולקריאתנו בעניין הזה.

דני נוה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לשר הבריאות.

ראובן ריבלין: תבוא ותעלה שרת המשפטים ותשיב על שאילתות בעל-פה.

ראובן ריבלין: השאילתא הראשונה היא של חבר הכנסת אמנון כהן בנושא: חקירת מח"ש בתלונה נגד שוטר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן, קודם אדוני יקרא את השאילתא שלו.

ראובן ריבלין: גברתי השרה, את יכולה לעלות לדוכן.

ראובן ריבלין: ימתין אדוני.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, גברתי שרת המשפטים, לפני יותר מחמישה חודשים הוגשה למח"ש תלונה על-ידי תושב נצר-חזני, ששוטר מג"ב חנק אותו במחסום כיסופים.

אמנון כהן: לתלונה צורפו תמונות ברורות של החונק, שמות, עדי ראייה, מיקום ושעה מדויקים.

אמנון כהן: המתלונן טרם זומן.

אמנון כהן: ברצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם המידע נכון?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: אם כן - האם נסתיימה החקירה?

אמנון כהן: 3.

אמנון כהן: אם לא - מדוע?

אמנון כהן: ואם כן - מה היו תוצאותיה?

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת כהן.

ראובן ריבלין: קודם השרה תשיב ואחר כך תוכל להרחיב.

ציפי לבני: אכן, בעקבות תלונת תושב נצר-חזני על אלימות שוטרים כנגדו הוחלט במחלקה לחקירות שוטרים על פתיחת חקירה פלילית בנושא.

ציפי לבני: החקירה נמצאת בעיצומה, היא טרם הסתיימה, ועם סיומה נשמח להעביר לחבר הכנסת כהן את תוצאותיה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן, שאלה נוספת.

אמנון כהן: לא שמעתי את ההתחלה.

אמנון כהן: החייל החונק אותר?

ציפי לבני: אני לא אתייחס לתוכן החקירה.

ציפי לבני: יש עכשיו חקירה, היא בעיצומה, ועם סיומה נשמח להעביר את תוצאותיה.

אמנון כהן: אבל עברו כבר חמישה חודשים, גברתי השרה.

אמנון כהן: התג של החונק מופיע בתמונה, לרבות מספרו.

אמנון כהן: חמישה חודשים הם פרק זמן סביר בעינייך?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן, זעקתך נשמעה וגם אושרה על-ידי הנשיאות, כי באמת רצינו לשמוע מה תשובת השרה.

ראובן ריבלין: אבל השרה אומרת שהיא לא יכולה לענות לך יותר ממה שהיא יכולה לענות לך.

ראובן ריבלין: היא אומרת שהיא תיתן לך את התשובה.

ראובן ריבלין: נראה כשהיא שמעה שעברו חמישה חודשים, והיא תשאל אותם למה זה לוקח יותר מדי זמן, אבל היא ענתה.

ציפי לבני: ומטבע הדברים, היא איננה יכולה להיות מעורבת בחקירה עצמה.

ראובן ריבלין: היא לא יכולה לומר לך דברים שהיא לא עשתה.

ראובן ריבלין: שאלה נוספת לחבר הכנסת אליעזר כהן, ואחריו - לחבר הכנסת דהאמשה.

אליעזר כהן: אדוני היושב-ראש, אני אשמח לעזור לשרת המשפטים.

אליעזר כהן: אני אתן לה את המסמך הזה.

אליעזר כהן: אני שואל איך זה שרפ"ק רוני יהודה התנפל ב-18 באוגוסט על מפגין בשם בנימין כהן, ב-10 באוגוסט התנפל על חיים אדלר, ב-15 באוגוסט התנפל על שלמה בשן.

אליעזר כהן: יש לי פה רשימה של התנפלויות של הרפ"ק, ואף אחד לא עושה עם זה שום דבר.

אליעזר כהן: שאלתי היא: למה מטייחים?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן, בדרך כלל בכנסת אנחנו לא שופטים אנשים ולכן איננו מזכירים שמות.

ראובן ריבלין: אם אתה רוצה, תעביר לשרה את הדברים.

ראובן ריבלין: התקנון קובע במפורש שבדיוני הכנסת אסור לפרסם כל שם או לגלות דברים שפרסומם אינו הכרחי להבנת השאלה.

אליעזר כהן: - - - בהזכרת שמו.

אליעזר כהן: אני רק אומר שיש תיק במשטרה.

ראובן ריבלין: אני יכול לסייע בידך ולומר שכל הדברים האלה פורסמו בעיתונים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, גברתי השרה, מניסיוני המר בעניין חקירות מח"ש בעשרות מקרים שהגשתי תלונות, עם כל המסמכים שהיו לי, גם תעודות רפואיות וגם צילומים, אף פעם לא הועמד שוטר לדין כתוצאה מחקירות אלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא על זה אני אשאל, כי את תגידי לי: תן לי מקרה פרטני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לשאול על מקרה מפורסם, ידוע: סגירת תיקי מח"ש בעניין אירועי אוקטובר 2000, אותם 13 אזרחים ערבים שנרצחו באותם אירועים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פעם אמרו: יש ערעור, אין ערעור, זה נסגר, זה לא נסגר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אף אחד לא יודע עכשיו מה בדיוק התמונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תואיל גברתי ותאיר לנו את המצב, מה קורה עם העניין הזה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה נמצא בערעור?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה ייחקר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לא ייחקר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאן הגענו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: השאלה ברורה.

ראובן ריבלין: גברתי השרה, בבקשה.

ציפי לבני: ביחס להערה הראשונה, בלי לחזור ולנקוב בשם, חבר הכנסת כהן, אם יש לך תלונה ספציפית ותעביר אותה, אוכל לענות לך.

ציפי לבני: הדרך להגשת תלונות איננה בשאילתא.

ציפי לבני: אם תעביר נושא ספציפי בתלונה ספציפית ותפנה אחר כך בשאילתא, אפילו לא בצורה רשמית, אני אוכל להשיב לגופו של עניין.

ציפי לבני: מעבר לזה, אין לי דרך לענות לך, כי אין לי שום מידע בעניין.

ציפי לבני: תעביר את זה בצורה מסודרת עם התלונות, עם השם, ונחזור עם תשובה.

ציפי לבני: לשאלת חבר הכנסת דהאמשה, כידוע, הנושא נמצא אצל היועץ המשפטי לממשלה, שביקש להעביר אליו את הממצאים כדי לבוחנם.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: שרת המשפטים תשיב על שאילתא בעל-פה מס' 321 של חבר הכנסת מאיר פרוש בנושא: אישור מבחני התמיכה לתרבות יהודית.

ראובן ריבלין: בבקשה להקריא בדיוק, כלשונה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, נודע לי כי משרדך אישר עדכון בתבחינים לתמיכה בפעולות ספורט עממיות למפרע מתחילת 2005, בעוד בקשה דומה ביחס לתרבות יהודית נדחתה מהסיבה ש"אי-אפשר לשנות באמצע שנת תקציב", למרות הסכמת שרת החינוך.

מאיר פרוש: רצוני לשאול: האם נכון הדבר?

מאיר פרוש: אם כן - מדוע אין שוויון בקבלת ההחלטות?

מאיר פרוש: 3.

מאיר פרוש: כיצד יטופל העניין?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אחר כך תוכל להרחיב, כמובן.

ראובן ריבלין: בבקשה, כבוד השרה.

ציפי לבני: אכן, הדברים נכונים בחלקם.

ציפי לבני: ככלל, החלה רטרואקטיבית של תבחינים על פעילות שכבר התקיימה על-פי תבחינים קודמים היא בעייתית מהבחינה המשפטית, ובית-המשפט העליון כבר פסק בעניין זה כמה וכמה פעמים בעבר.

ציפי לבני: החלה רטרואקטיבית פוגעת בציפייה של מוסדות ציבור שהתמיכה בהם תינתן על-פי התבחינים שתקפים בעת ביצוע הפעולות.

ציפי לבני: לכן, במקרים כאלה אין די בהסכמת השר הממונה על סעיף התקציב לקבוע תבחינים לתמיכה רטרואקטיבית, אלא במקרים המתאימים נדרשת, לכל הפחות, הסכמתם של הגופים הנתמכים לשינוי התבחינים באופן רטרואקטיבי; לכל הפחות ולא רק.

ציפי לבני: בתחום התמיכה בפעולות ספורט עממיות התבקש משרד החינוך, התרבות והספורט להמציא, בין היתר, את הסכמת כל אחד מהגופים הנתמכים לשינוי המבוקש.

ציפי לבני: ההסכמה הזאת אומנם הומצאה בכתב למשרד המשפטים לפני שאושרה קביעת תבחינים רטרואקטיבית בנושא.

ציפי לבני: לעומת זאת, בתחום התמיכה בתרבות יהודית לא הומצאה הסכמה מקבילה בכתב אף שניתנה לכך הזדמנות.

ציפי לבני: יתר על כן, לפחות אחד הגופים הנתמכים הודיע על התנגדותו להחלה רטרואקטיבית כאמור ועל כוונתו להגיש עתירה לבג"ץ אם ייעשה כן.

ציפי לבני: במצב דברים זה לא ניתן היה לשקול בשנת 2005 החלת תבחינים רטרואקטיבית לתחום התרבות היהודית.

ציפי לבני: למען הסר ספק, ראוי להדגיש כי הסכמת מוסדות ציבור להחלה רטרואקטיבית של מבחני תמיכה הינה, כפי שאומר בדרך כלל יושב-ראש הכנסת, תנאי הכרחי אך לא מספיק.

ציפי לבני: מבחינת מבחני התמיכה הרטרואקטיביים, הם חייבים להיות שוויוניים בכל מקרה, כהוראת המחוקק בסעיף 3א(ה) לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985.

ציפי לבני: לאור כל האמור לעיל, בשני המקרים המועלים בשאילתא ננקטה בנושא הרטרואקטיביות גישה שוויונית לגמרי, אם כי התוצאות, לגופו של עניין, היו אחרות.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת פרוש.

מאיר פרוש: גברתי השרה, כאשר בתחילת דברייך את מודה שבעייתי לשנות קריטריונים רטרואקטיבית, באמצע שנה למפרע לתחילת השנה, אני לא נכנס לשאלה אם ניתנה האפשרות לבדוק בקרב הגופים שנתמכים אם הם מסכימים לשינויים.

מאיר פרוש: גוף אחד אמר, ואני לא נכנס לשאלה הזאת - אבל האם ידוע לך שאותו גורם במשרדך, אין נושא שקשור לדת, לחינוך דתי, שאותו גורם לא מוצא דרכים איך לפגוע בו ולמנוע ממנו תקציבים, ואני נותן את הדוגמה של תרבות יהודית.

מאיר פרוש: אנחנו באמצע דצמבר ומתקרבים לסוף דצמבר ולא קיבלו אגורה שחוקה.

מאיר פרוש: יותר מ-50 מיליון שקלים מונחים, מכיוון שאותו גורם במשרדך מעכב ופוגע בכל מה שקשור לדת.

מאיר פרוש: אני שואל: מתי המשרד שלך יטפל באותו גורם?

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת פרוש.

ראובן ריבלין: בבקשה, גברתי השרה.

ציפי לבני: משרדי, על-ידי האנשים המוסמכים לכך בתוך המשרד, האמון בין היתר על שוויוניות וקבלת הקריטריונים הראויים לכולם, ודווקא מתוך השאילתא ניתן היה לראות שההתייחסות של משרד המשפטים במקרה הזה היתה גם שוויוניות וגם ראויה, אלא שחלק ממי שביקשו את השינוי במהלך השנה, לא הצליח לספק את המינימום הנדרש כדי שזה יקרה.

ראובן ריבלין: אינני מבין מה ההתרגשות ביציע העיתונאים.

ראובן ריבלין: נדמה לי שראש הממשלה לא מתכוון להגיע למליאה היום.

ראובן ריבלין: מה ההתרגשות שאחזה - - -

ציפי לבני: כרגע נפרדתי ממנו בקבינט הביטחוני - - -

ראובן ריבלין: אינני יודע מה ההתרגשות שאחזה היום בעיתונאים, פתאום.

ראובן ריבלין: בטח הולכת להיות הודעה דרמטית של ראש הממשלה.

ציפי לבני: זהו.

ציפי לבני: נדמה לי שעניתי.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

מאיר פרוש: אולי המשרד יטפל גם בגורם?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש, השרה התחייבה לבוא ולהשיב, אבל לא על כל מה שאנחנו רוצים.

ציפי לבני: היא לא התחייבה לבוא ולענות על פרובוקציות שמנסות לפגוע בעובד ציבור שמנסה לפעול נאמנה בתחום המסור לסמכותו.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אין סגן שר יכול לשאול שאלות נוספות בשאילתות בעל-פה.

ראובן ריבלין: זה בלתי אפשרי בעליל מבחינת חוקתה של מדינת ישראל אשר טרם התייצבה והוקמה.

ראובן ריבלין: לא יכול סגן שר בממשלה לשאול שרה שאילתא בעל-פה.

ראובן ריבלין: הוא יכול לשאול אותה בממשלה.

ראובן ריבלין: הייתם צריכים להצביע קודם, בפרט חבר הכנסת מרגי, כשחבר הכנסת נסים זאב ישב לידו ולימד אותו פרק בהלכות הפרלמנט.

ראובן ריבלין: שרת המשפטים תשיב על שאילתא בעל-פה מס' 315, של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בנושא: היערכות לבחירות הכלליות בכפרים הבדואיים בנגב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, גברתי השרה, בנגב מתגוררים תושבים בדואים רבים, במה שמתקרא פזורה ו/או כפרים בלתי מוכרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רצוני לשאול: 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמה בעלי זכות בחירה בדואים אינם מתגוררים ביישובי הקבע בנגב?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היכן יצביעו תושבים אלה בבחירות הקרובות, וכמה קלפיות יוצגו בריכוזי אוכלוסייה אלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 3.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה ייעשה כדי שאזרחים אלה יוכלו לממש את זכותם בתנאים סבירים?

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת דהאמשה.

ראובן ריבלין: תוכל להרחיב.

ציפי לבני: 1.

ציפי לבני: מנתונים הקיימים בפנקס הבוחרים הראשוני המתייחסים לבעלי זכות בחירה לכנסת שמעונם רשום בפזורה, כלומר, שמעונם נרשם לפי שם השבט ולא באחד מיישובי הקבע, עולה, נכון ליום 27 בנובמבר 2005, כי מדובר ב-22,277 בעלי זכות בחירה.

ציפי לבני: 2.

ציפי לבני: ועדת הבחירות המרכזית לכנסת קובעת את מקומות הקלפי על-פי הצעת שר הפנים, אשר מתקבלת לאחר התייעצות עם המפקח על הבחירות שבמשרד הפנים.

ציפי לבני: בדרך כלל נקבעים מקומות הקלפי לתושבי הפזורה ביישוב הקבע אשר סמוך להם ולא מוצבות קלפיות בשטח עצמו.

ציפי לבני: הסדר זה פעל ללא תקלות בעבר.

ציפי לבני: יש לציין כי מספר הקלפיות שייועדו לתושבי הפזורה עדיין לא ידוע, מאחר שפנקס הבוחרים הסופי יישלף ממרשם האוכלוסין רק ב-2 בפברואר 2006, ומקומות הקלפי טרם נקבעו על-ידי הוועדה המרכזית.

ציפי לבני: 3.

ציפי לבני: מימוש זכותם של אזרחים אלו בתנאים סבירים יוכל להיעשות על-ידי ארגון נכון של ועדת הבחירות האזורית של מחוז הדרום מטעם ועדת הבחירות המרכזית לכנסת.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת דהאמשה, ואחריו - חבר הכנסת פרוש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי השרה, כבוד היושב-ראש, אם הבנתי נכון, מקום מושבם של התושבים האלה הוא לפי שם השבט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כך אתם מבחינים בין תושבי עיירות הקבע לבין התושבים שנקראים פזורה או כפרים בלתי מוכרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואם כך הם פני הדברים, אז השבטים האלה נמצאים בכל הנגב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם נמצאים גם בכפרים המוכרים וגם בכפרים הקבועים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלה אותם שבטים, אבל הם מפוזרים במקומות אחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך אפשר לדעת מי נמצא בכפר הזה ומי לא?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם בכלל מציבים את הקלפיות, למה לא יוצבו במקומות המגורים שלהם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה תושב ירוחם למשל או שדה-בוקר צריך לבוא להצביע ליד רהט, כי השבט שלו או חלק גדול מהשבט מתגורר ברהט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם לזה ייקרא אפשרות סבירה להצביע?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש, בבקשה.

ראובן ריבלין: הנה, אתה רואה, חבר הכנסת דהאמשה, אפשר לנסח שאלה בצורה הכי קצרה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, בתשובה על השאילתא הקודמת שלי ניסית לשבח את עובדי משרדך על כך שהם פועלים ללא כל דופי.

מאיר פרוש: איך את מסבירה שהסניגורית הציבורית יצאה חוצץ נגד האיפה ואיפה במשרדך בכל מה שקשור להתנתקות - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש, נא לכבות את המיקרופון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש, אדוני עושה את סמכותי פלסתר.

ראובן ריבלין: אדוני ביקש לשאול שאלה נוספת.

ראובן ריבלין: יכול להיות שהיו חברי כנסת שרצו באמת לשאול בעניין הבחירות, אבל חבר הכנסת פרוש, אדוני ידיו רב לו במעשה הפרלמנט.

ראובן ריבלין: מדוע לקלקל את השורה?

ראובן ריבלין: גברתי השרה, בבקשה.

ציפי לבני: לשאלה שנשאלה עניינית, מטבע הדברים אנחנו עוסקים דווקא ברצון לאפשר לאותם אזרחים לממש את זכות הבחירה שלהם, וכאמור הדבר ייעשה במקום שוועדת הבחירות המרכזית תחשוב שהוא המקום הנכון יותר.

ציפי לבני: חבל לנצל את ההזדמנות החגיגית הזאת כדי לקבע מעמד כזה או אחר בוויכוח אחר שנטוש בעניין הזה.

ציפי לבני: השאלה השנייה לא רק שהיא איננה ממין העניין ברמה הפרוצדורלית, אלא היא פשוט איננה אמת.

ראובן ריבלין: של מי?

ראובן ריבלין: של חבר הכנסת פרוש?

ציפי לבני: כן.

ראובן ריבלין: אני מבקש לא לענות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש, יכול להיות ששאלתו חשובה, אבל לא בנושא זה.

ציפי לבני: כן, אלא שהיא איננה אמת.

ציפי לבני: אני חייבת להבהיר שהסניגורית הציבורית הראשית לא אמרה את הדברים שאמר חבר הכנסת פרוש.

ציפי לבני: חולק, פורסם איזה מסמך פנימי בלתי חתום.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לשרה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לשרה, כי אחרת אני אצטרך לתת לו אפשרות - - -

ציפי לבני: אז אני אסתפק בזה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש, אתה יכול לבקש ממני שאלה, אני אשקול, אולי אני אאשר אותה.

ראובן ריבלין: אבל לא יכולים בשאילתא של דהאמשה - לערבב פרוש בדהאמשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, נדמה לי שוועדת הבחירות המרכזית היא הכתובת לשאלה השנייה שלך.

ראובן ריבלין: שרת המשפטים תשיב על שאילתא בעל-פה 317, שהגיש לשר האוצר חבר הכנסת יעקב מרגי, בנושא: ביטול מס ערך מוסף על המזון.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, בנק ישראל מתנגד ליוזמת לשכת ראש הממשלה לבטל מס ערך מוסף על מוצרי מזון.

יעקב מרגי: לדברי אנשי המחקר בבנק, מצעד זה ייהנו העשירים דווקא.

יעקב מרגי: הם מצדדים בסיוע לשכבות החלשות דרך מס הכנסה שלילי.

יעקב מרגי: רצוני לשאול: 1.

יעקב מרגי: מה היא עמדת משרדך בנושא?

יעקב מרגי: 2.

יעקב מרגי: מי אמור להכריע במחלוקת המקצועית שבין בנק ישראל למשרד ראש הממשלה?

ציפי לבני: אני עונה, אכן, בשם משרד האוצר במקרה הזה, ואין לי יומרות כאלה, זה איננו משרדי.

ציפי לבני: 1-2.

ציפי לבני: משרד האוצר מתנגד לפטור האמור מהסיבות האלה: המערכת הנוכחית פשוטה ויעילה.

ציפי לבני: הכנסת שיעורי מס דיפרנציאליים תביא להקטנה משמעותית ביעילותה תוך פגיעה קשה במערך האכיפה בגין הפטור האמור.

ציפי לבני: מתן פטור ממע"מ על מוצרי מזון תביא להפחתת מחירים זניחה וזמנית.

ציפי לבני: נתון זה מגובה במחקרים שנעשו באיחוד האירופי.

ציפי לבני: אפקטיביות המהלך בכל הנוגע לצמצום הפערים החברתיים-הכלכליים נמוכה ביותר.

ציפי לבני: חלק קטן בלבד מההטבה יתגלגל לקבוצות העניות.

ציפי לבני: חוזקה של שיטת המע"מ הוא באחידותה – כל סטייה עלולה להביא לפריצה של החוק ולגל של בקשות לפטורים, למשל - תרופות, ספרי לימוד, אביזרים לנכים ועוד כהנה וכהנה פריטים, שגם מטרתנו היא לאפשר למי שאין לו, לרכוש אותם בזול, יחסית כמובן.

ציפי לבני: עלות המהלך, לרבות אומדן של זליגת הכנסות בגין הפטור האמור, עלול להגיע ל-6-6.5 מיליארדים.

ציפי לבני: לסיכום, כך דברי האוצר, מדובר במהלך בעלות תקציבית גבוהה עם יעילות כלכלית נמוכה, שיפגע פגיעה קשה במערך האכיפה.

ציפי לבני: גם הנציבות הכלכלית באיחוד האירופי וקרן המטבע מתנגדות למהלך שכזה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת מרגי, שאלה נוספת.

יעקב מרגי: גברתי השרה, רק להזכיר לך, אני הייתי חייב להיצמד לתקנון ולקרוא את השאילתא כמו שהיא מנוסחת.

יעקב מרגי: עכשיו השאלה - אני אומר, עם כל הכבוד לכל הארגונים ולכל הגופים הכלכליים שמתנגדים לצעד זה, אני חושב שדוח "מרכז אדוה", שפורסם אתמול, מדבר בעד עצמו.

יעקב מרגי: ראש הממשלה מכיר בחשיבות של הנושא הזה.

יעקב מרגי: החשש הוא שעד שתהיה הסכמה בין שני המשרדים, העניים ימשיכו להיות עניים והחברה שלנו תמשיך להיפגע.

ראובן ריבלין: זאת הצהרה שהשרה לא יכולה להשיב עליה.

יעקב מרגי: השאלה, מתי תיושב מחלוקת זו?

ציפי לבני: אין לי מה להוסיף.

ראובן ריבלין: השרה ענתה על השאלה לגופה.

ראובן ריבלין: כמובן, יש הצהרה של חבר הכנסת מרגי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, גברתי השרה, לעתים אי-אפשר להבין את הכלכלנים הגדולים האלה שבשמים, של בנק ישראל ועוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ולא פלא שהמיליארדים של ה"צמיחה" הולכים דווקא אליהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שואל, איך אפשר להתנגד להורדת ערך מוסף על מוצרי מזון?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי מי נהנה מזה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: העשירים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: להוריד מס ערך מוסף על לחם, על קמח, על אורז, על סוכר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלה דברים חיוניים, ולכן למה לא להוריד באמת את מס ערך מוסף על המוצרים האלה, ועל הקמח במיוחד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאשר הלחם מסובסד, הקמח שהערבים אופים אינו מסובסד, או אינו מסובסד דיו.

ראובן ריבלין: השרה תשיב.

ציפי לבני: לא, נדמה שהתשובה ניתנה כבר בשאילתא המקורית.

ציפי לבני: כל המוסיף גורע, מבחינתי כרגע.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: כבוד שרת המשפטים תשיב על שאילתא בעל-פה שהוגשה לשר הבינוי והשיכון, של חבר הכנסת יורי שטרן, בנושא: סיוע בשכר דירה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

יורי שטרן: כבוד השרה, את באמת השרה המתאימה - - -

ראובן ריבלין: לא, לא, להקריא.

יורי שטרן: כי היא גם שרת הקליטה.

יורי שטרן: עולים שעלו ארצה בין 1 בספטמבר 1989 ל-31 בדצמבר 1996, אשר מוכרים כזכאים לסיוע בשכר דירה ממשרדך, זכאים לכך רק במשך 15 שנה מתאריך עלייתם.

יורי שטרן: ברצוני לשאול: 1.

יורי שטרן: מה קורה לאנשים הממשיכים לקבל הבטחת הכנסה ועדיין מתגוררים בשכירות, שזכאותם לסיוע בשכר דירה מסתיימת?

יורי שטרן: 2.

יורי שטרן: לאיזה סיוע הם זכאים מהמדינה?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שטרן, תוכל להרחיב.

ציפי לבני: 1-2.

ציפי לבני: התשובה קצת ארוכה ואולי מייגעת מבחינת הנתונים, אבל חבר הכנסת שטרן מכיר את כל נבכיהם.

ציפי לבני: כיום, עולים שעלו ארצה בין 1 בספטמבר 1989 ל-31 בדצמבר 1996, שמוכרים כזכאים לסיוע בשכר דירה, זכאים לכך במשך 15 שנה מתאריך עלייתם.

ציפי לבני: השאלה הראשונה היתה: מה קורה לאנשים שממשיכים לקבל הבטחת הכנסה ועדיין מתגוררים בשכירות שזכאותם לסיוע בשכר דירה מסתיימת?

ציפי לבני: התשובה היא: אין שינוי בזכאותם.

ציפי לבני: זכאותם לסיוע בשכר דירה אינה נפגעת.

ציפי לבני: השאלה השנייה היתה: לאיזה סיוע הם זכאים מהמדינה?

ציפי לבני: התשובה היא כזאת: הסיוע למתקיימים מקצבאות קיום: קשישים – גובה הסיוע לקשישים נקבע לפי המאפיינים הבאים: יחיד או זוג, גר עם קרוב משפחה או אינו מתגורר עם קרוב משפחה.

ציפי לבני: קרוב משפחה הוא אב, אם, בן, בת, חתן, כלה, בן או בת-זוג לשעבר וידוע בציבור.

ציפי לבני: אם מדובר ביחיד והוא מתגורר בלי קרוב משפחה, הוא מקבל 763 שקלים.

ציפי לבני: ואם מדובר בזוג - 1,004 שקלים.

ציפי לבני: אם אותו אדם גר עם קרוב משפחה - זה 661 שקלים, ואם מדובר בזוג – 883 שקלים.

ציפי לבני: לגבי סיוע למתקיימים מקצבאות אי-כושר השתכרות בשיעור 75% או יותר, דהיינו נכים, גובה הסיוע הוא כדלקמן: יחיד - 650 שקלים, זוג בלי ילדים - 950 שקלים, משפחה עם ילד או ילדים - 1,170 שקלים.

ציפי לבני: סיוע לזכאים אחרים המתקיימים מהבטחת הכנסה: יש להבחין בין זכאי ממשיך לזכאי חדש, אם מדובר ביחיד עם משפחה, עם או בלי ילדים, וגם בהתייחס לשיעור הגמלה מביטוח לאומי.

ציפי לבני: לזכאים בגיל 55 או יותר, הסיוע קבוע לאורך שנים, ולאחרים פוחת הסיוע לאחר 36 חודשי סיוע, כמצוין.

ציפי לבני: אני מקריאה עכשיו מתוך טבלה.

ציפי לבני: אולי אעביר את הטבלה לשואל.

יורי שטרן: כבוד השרה, אין טעם במספרים.

יורי שטרן: השאלה היא בסיסית.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: את יכולה להעביר לו אחר כך.

ציפי לבני: אני אעביר לך את הטבלאות.

ראובן ריבלין: השאלה הנוספת.

יורי שטרן: האם הבנתי נכון מתוך התשובה שלך, שבתום 15 שנה מאז עלייתם של האנשים האלה, הסיוע שהם מקבלים אינו יורד?

ציפי לבני: אתה מדבר על אנשים שמקבלים הבטחת הכנסה?

יורי שטרן: כן.

ציפי לבני: אין פגיעה.

ציפי לבני: יש כאן טבלאות שמציינות על-פי אילו קריטריונים זה עובד.

ציפי לבני: אני אתן לך את כל הטבלה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לשרת המשפטים בשבתה כמשיבה גם בשם שר הפנים ושר השיכון וכו' וכו'.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בייגה שוחט, היום אנחנו עומדים להיפרד ממך, אף שעדיין לא התפטרת מהכנסת.

ראובן ריבלין: אני רואה שהתפטרותך מעוררת התרגשות רבה ויציע העיתונות מלא מפה לפה.

ראובן ריבלין: אבל אני מוכרח לומר לך, שעל-פי תקנון הכנסת אני מחויב להשביע חבר כנסת חדש בהזדמנות הראשונה שאני יכול לעשות זאת, כאשר הוא כמובן מופיע במליאה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, בשבת, בשעה 10:52, עברו 48 שעות מהתפטרותו של חבר הכנסת השר צחי הנגבי.

ראובן ריבלין: אולם, מובן שההתפטרות נכנסה לתוקף רק במוצאי-שבת בשעה 22:00; עד אז יכול היה צחי הנגבי, מאז יצאה השבת, לחזור בו מהתפטרותו.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע לכנסת, שעל-פי סעיף 42 לחוק-יסוד: הכנסת, עם התפטרותו של חבר הכנסת צחי הנגבי מן הכנסת, שנכנסה לתוקף במוצאי-שבת, ט' בכסלו התשס"ו, 10 בדצמבר 2005 למניינם, תבוא במקומו הגברת פנינה רוזנבלום מסיעת הליכוד.

ראובן ריבלין: בהתאם לסעיף 15(א) לחוק-יסוד: הכנסת, אני מזמין את הגברת פנינה רוזנבלום לעלות לבמה.

ראובן ריבלין: בבקשה, גברתי.

ראובן ריבלין: שלום וברוכה הבאה.

ראובן ריבלין: גברת רוזנבלום, אקרא בפנייך את הצהרת האמונים של חבר הכנסת, ואת תשיבי "מתחייבת אני".

ראובן ריבלין: וזה נוסח ההצהרה: אני מתחייבת לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת.

פנינה רוזנבלום: מתחייבת אני.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: גברתי, בהתאם למסורת שקנתה לה שביתה, את יכולה לומר כמה מלים לחברי הכנסת, וכמובן לאלה שנזדמנו לכאן בזכותו של בייגה שוחט, שיוכלו גם הם לשמוע.

פנינה רוזנבלום: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

פנינה רוזנבלום: אני נרגשת ומרגישה כבוד גדול להיות חברת הכנסת.

פנינה רוזנבלום: ב-1999 רצתי לכנסת כמפלגה שהביאה 45,000 איש ואשה שהצביעו בשבילי.

פנינה רוזנבלום: היו חסרים לי 3,000 קולות להיכנס עם שני מנדטים.

פנינה רוזנבלום: היתה לי גאווה.

פנינה רוזנבלום: הרגשתי מה שאני מרגישה מאז ועד היום, שכל אחד מאתנו, בדרך זו או אחרת, חייב לתרום מזמנו כדי לשרת נאמנה את הציבור בישראל.

פנינה רוזנבלום: מה שעומד על סדר-היום שלי בראש ובראשונה זה לדאוג בנושאים של המצוקות הקשות.

פנינה רוזנבלום: המלחמה האמיתית שלנו היא לא רק ביטחונית, היא מלחמה יומיומית של הישרדות, על הקיום שלנו.

פנינה רוזנבלום: אם לא נשים את זה בראש ובראשונה על סדר-היום, נמצא את עצמנו במלחמה שעוד לא הכרנו.

פנינה רוזנבלום: זה לא סוד שהייתי בעד ההתנתקות.

פנינה רוזנבלום: אני בעד המשך תהליך השלום.

פנינה רוזנבלום: אני מקווה ששכנינו ישכילו לדעת שאין דרך אחרת, אלא רק שלום ללא טרור.

פנינה רוזנבלום: ירושלים מאוחדת, ולא ניתן לחלקה.

פנינה רוזנבלום: אני רואה את עצמי לוקחת חלק במלחמה בסמים, בפשע, באלימות בקרב הנוער.

פנינה רוזנבלום: חשוב לי גם לקדם נשים ולדחוף אותן קדימה בכל תחום של חיינו.

פנינה רוזנבלום: עם זאת, חשוב מאוד להילחם באלימות נגד נשים.

פנינה רוזנבלום: הזמן שלי קצר בקדנציה הזאת ולא אוכל לעשות הרבה, אך אני מקווה שאוכל להיבחר בבחירות הקרובות, כדי לנסות להגשים את המטרות שהצבתי לי.

פנינה רוזנבלום: החשוב בעיני מכול הוא, שכל אדם במדינת ישראל יוכל להזדקן בכבוד.

פנינה רוזנבלום: אני מאוד אוהבת את המדינה שלי, ואעשה הכול כדי שלכולנו יהיה טוב יותר.

פנינה רוזנבלום: לסיום, אני רוצה להודות לבעלי ולילדי, שנותנים לי את הכוח, לאחותי, שנבצר ממנה להיות כאן אתי, ולאמי זיכרונה לברכה, שאני בטוחה שברגעים אלה בשמים היא מאוד גאה בי.

פנינה רוזנבלום: תודה רבה לכולם.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחברת הכנסת פנינה רוזנבלום.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

ראובן ריבלין: סגן שר החינוך ישיב על שאילתא בעל-פה של חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, הרשה לי בפתח דברי לברך את חברת הכנסת הטרייה פנינה רוזנבלום.

מגלי והבה: פנינה רוזנבלום ידועה כאשת ציבור, שנאבקת שנים רבות למען האמונות שלה ותרמה רבות למאבק הנשי ולשוויון.

מגלי והבה: זה הדבר שאכן היא הביאה אתה לכנסת, וכמובן, תגבור הייצוג הנשי.

מגלי והבה: היא ניסתה להיכנס, והיום אנחנו מברכים אותה על הצטרפותה לכנסת ישראל ומאחלים לה הצלחה בהמשך דרכה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: סגן שרת החינוך ישיב על שאילתא בעל-פה של חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, סגן השרה, הובא לידיעתי כי בעקבות המלצת ועדת-תומר, מופעלים לחצים לאיחוד מכללות דתיות לחינוך, בעוד המכללות הרגילות נהנות מדחיית מועד איחודן.

גילה פינקלשטיין: מנהלי המכללות מדווחים על התניית הרישום לשנת הלימודים התשס"ז באיחוד זה.

גילה פינקלשטיין: רצוני לשאול: 1.

גילה פינקלשטיין: האם המידע נכון?

גילה פינקלשטיין: 2.

גילה פינקלשטיין: אם כן – מה היא הסיבה ליחס השונה הננקט כלפי המכללות הדתיות?

ראובן ריבלין: בבקשה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להשיב על השאילתא של חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

מגלי והבה: 1.

מגלי והבה: המידע שהובא לידיעתך, חברת הכנסת פינקלשטיין, אינו מבוסס ואינו תואם את המציאות.

מגלי והבה: אכן, בעקבות המלצות ועדת-תומר לצמצום מספר המכללות לחינוך, עושה האגף להכשרת עובדי הוראה במשרד החינוך כל מאמץ לקדם את איחודן של כל המכללות לחינוך שהחליטו להתאחד זו עם זו או לחלופין עם מוסד אקדמי כללי, כמו למשל מכללת סמינר הקיבוצים והמכללה להוראת הטכנולוגיה, הנמצאות בתהליכי איחוד מתקדמים, וכן מכללת "אחווה" לחינוך ומכללת "אחווה" מיסודה של אוניברסיטת בן-גוריון, שכבר גיבשו ביניהן מודל עקרוני לאיחוד.

מגלי והבה: קידום האיחוד נעשה אפוא לגבי כל המכללות.

מגלי והבה: עם זאת, המכללות המשתלבות עם מוסדות אקדמיים כלליים ממתינות להנחיות שתינתנה בעקבות עבודתן של ועדות בראשות פרופסור גרוסמן - מודל תקצוב, ופרופסור טלר - מודל שילוב.

מגלי והבה: בכל מקרה, אם תתקבל החלטה על דחיית האיחוד של מכללה זו או אחרת, מסיבה מוצדקת, הדבר ייעשה באופן ענייני ובשום פנים ואופן לא על-פי השתייכות מגזרית, כללית או דתית.

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: התשובה על שאלה 1 מייתרת שאלה זו.

מגלי והבה: תודה.

ראובן ריבלין: שאלה נוספת לחברת הכנסת גילה פינקלשטיין, ואחריה – שאלה לחבר הכנסת זבולון אורלב.

גילה פינקלשטיין: אני מאוד מצטערת.

גילה פינקלשטיין: האיחוד היחיד שאכן התקיים זה אותו איחוד של המכללה להוראה טכנולוגית, שהיא מכללה מאוד קטנה, שהיא מאוד קרובה.

גילה פינקלשטיין: זה האיחוד היחיד שמדובר עליו.

גילה פינקלשטיין: לשאר המכללות הלא-דתיות נאמר, שתהיה חשיבה חדשה לאחר הבחירות, ועכשיו הן לא צריכות להתאחד.

גילה פינקלשטיין: רק למכללות הדתיות ניתן תאריך, ונאמר להן שהן חייבות להתאחד, ומעבירים אותן משום-מה לעיר לוד.

גילה פינקלשטיין: האם הציבור הדתי-לאומי ביקש לעבור ללוד?

גילה פינקלשטיין: מדוע דווקא ללוד?

גילה פינקלשטיין: מאיזו סיבה?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: שאלתך מובנת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורלב, בבקשה, שאלה נוספת.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, למהומה שגרם משרד החינוך בסוגיית האיחוד יש תוצאה אחת, והיא ששיעור הרישום למכללות השנה קטן מאוד, בעשרות אחוזים, בהשוואה לשנים קודמות.

זבולון אורלב: האם המשרד מודע לכך, או חס וחלילה יימשך הרס מערכת החינוך, כפי שנעשה בקדנציה האחרונה?

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אתחיל משאלתו של חבר הכנסת אורלב.

מגלי והבה: דווקא להיפך, האיחוד בא לחסוך, מכיוון שיש אינפלציה במספר הנרשמים למוסדות החינוך, למכללות לחינוך, ואנחנו מייצרים יותר מורים מאשר דרוש לבתי-הספר.

מגלי והבה: לכן בא האיחוד - א.

מגלי והבה: על מנת לצמצם הוצאות; ב.

מגלי והבה: על מנת שלנרשמים יימצא מקום עבודה בהמשך.

מגלי והבה: הבעיה אינה הרישום הנמוך, אלא שמשרד החינוך מוצף בדרישות למשרות ולעבודה, והמשרד לא יכול להיענות להן.

מגלי והבה: לכן אנשים פונים לדרכים אחרות ואנחנו מעודדים את זה.

מגלי והבה: לגבי שאלתך, חברת הכנסת פינקלשטיין, משרד החינוך – כפי שהצגתי בתשובתי – מתייחס לכל המכללות בשוויון.

מגלי והבה: יש מכללות שהן אכן בדרך לאיחוד.

מגלי והבה: אותה מכללה שציינת, שכביכול כיוון שהיא משתייכת למגזר זה או אחר גם תהיה בדרך לאיחוד - ניישם את ההחלטות האלה בהתאם להמלצות של ועדות מקצועיות למען חינוך יותר טוב בישראל.

ראובן ריבלין: תודה לסגן השרה.

ראובן ריבלין: [מס' כ/102; "דברי הכנסת", חוב' ה', עמ' 26666; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 107) - קריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, בבקשה.

ראובן ריבלין: אין הסתייגויות לחוק זה.

גאלב מג'אדלה: יש, של חבר הכנסת סלומינסקי.

ראובן ריבלין: הוא אינו נוכח באולם.

ראובן ריבלין: סליחה, הוא ישנו.

ראובן ריבלין: האם לאדוני יש הסתייגות לחוק זה?

ראובן ריבלין: אדוני מתכוון לנמק אותה?

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, מכובדי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת החוק לתיקון פקודת העיריות (תיקון מס' 107), התשס"ו-2005, מטעם חבר הכנסת איתן כבל.

גאלב מג'אדלה: סעיף 167(ג1) לפקודת העיריות קובע, כי מי שכיהן כחבר מועצה לא ימונה ולא יכהן כמבקר עירייה בשום עירייה אלא אם כן עברו עשר שנים מתום כהונתו כחבר מועצה.

גאלב מג'אדלה: בהצעת החוק שלפנינו מוצע לקצר את תקופת הצינון הנדרשת מחבר מועצה לשעבר המבקש להתמנות למבקר עירייה בעירייה אחרת מעשר שנים לחמש שנים.

גאלב מג'אדלה: על-פי ההצעה, תקופת הצינון של חבר מועצה לשעבר המבקש להתמנות למבקר עירייה בעירייה שבה כיהן תיוותר בעינה - עשר שנים.

גאלב מג'אדלה: להצעת חוק זו הוגשה הסתייגות של חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, ואני אציג אותה ואומר את דעתי עליה.

ראובן ריבלין: הוא יציג אותה ואתה תוכל להשיב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סלומינסקי - בבקשה, אדוני.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני יושב-ראש הוועדה, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק המוצעת היא הצעה ראויה.

ניסן סלומינסקי: כולנו רגישים לנושא הביקורת הפנימית, וודאי שאנחנו לא חושבים שאדם שכיהן ברשות מקומית כחבר המועצה, מייד עם תום תקופת כהונתו יוכל לכהן באותה רשות כמבקר הפנים שלה.

ניסן סלומינסקי: צריך תקופת צינון, ותקופת הצינון של עשר שנים היא ראויה.

ניסן סלומינסקי: מצד שני, מאוד לא סביר שאם הוא רוצה לכהן בעירייה שנמצאת בקצה השני של המדינה כמבקר פנים, ויש לו כל הכישורים הנדרשים ממבקר פנים, הוא לא יוכל לעשות את זה כיוון שהוא היה חבר מועצה ברשות אחרת.

ניסן סלומינסקי: בסך הכול, חברי המועצה הם מתנדבים, אנשים שתורמים מכוחם, ממרצם ומזמנם לטובת הציבור, וברוב הגדול של המקומות הם אפילו לא אנשים פוליטיים.

ניסן סלומינסקי: היום ברוב המקומות חברי מועצות הערים הם לא אנשים פוליטיים, הם לא רצים דרך המפלגות המסורתיות.

ניסן סלומינסקי: לכן באה ההסתייגות שלי, שאני חושב שהיא גם מקובלת על שאר חברי.

ניסן סלומינסקי: היא אומרת שבמקום חמש שנים של צינון למי שרוצה לכהן בעיר אחרת, יהיו רק שנתיים של תקופת צינון.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש דבר נוסף, שתקופת הצינון תחול רק על מי שרוצה לכהן בעיריות שגובלות באותה רשות מקומית, כי במקרה כזה יש אולי אפשרות לחשוב שנוצרו קשרים בהיותו חבר מועצת העיר עם הערים מסביבו.

ניסן סלומינסקי: אבל כל הערים שבמרחק גדול מאוד – לדוגמה, חבר מועצת ראש-העין רוצה להתמנות למבקר פנים באילת.

ניסן סלומינסקי: אין שום קשר, ולכן לא צריכה להיות שום מגבלה.

ניסן סלומינסקי: לכן ההסתייגות השנייה היא, שבמקום "בערים אחרות" יהיה כתוב "בערים הגובלות".

ניסן סלומינסקי: זאת הסתייגותי, ואני מקווה מאוד שחברי יקבלו אותה, כי הצעת החוק ראויה, ואם נוסיף את ההסתייגויות היא תהיה ראויה מאוד.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת סלומינסקי.

ראובן ריבלין: האם כבוד יושב-ראש הוועדה רוצה להשיב?

ראובן ריבלין: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, מכובדי חברי הכנסת, חבר הכנסת סלומינסקי העלה את ההסתייגות שלו בוועדה, היתה התלבטות ובסופו של דבר יש נטייה בוועדה לקבל את ההסתייגות.

גאלב מג'אדלה: על כן, אדוני היושב-ראש, אני מבקש לקבל את ההסתייגות ולצרף אותה לקריאה שנייה ושלישית.

גאלב מג'אדלה: תודה.

ראובן ריבלין: אחרי שהיא תתקבל אשאל אותך ואתה תסכים.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, מסתייגים נוספים לא נוכחים, ולכן נעבור להצבעה.

ראובן ריבלין: זה סעיף 1 שעליו יש הסתייגות, ולכן נצביע על ההסתייגות של חבר הכנסת ניסן סלומינסקי לסעיף 1, שהוא הסעיף היחיד.

ראובן ריבלין: מי בעד הסתייגותו של חבר הכנסת סלומינסקי?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 1 בעד ההסתייגות – 27 נגד – 1 נמנעים – 1 ההסתייגות של חבר הכנסת ניסן סלומינסקי לסעיף 1 נתקבלה.

ראובן ריבלין: בעד - 27, אחד נגד ואחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע שהסתייגותו של חבר הכנסת סלומינסקי נתקבלה.

ראובן ריבלין: לכן, אני שואל את יושב-ראש הוועדה, האם אדוני רוצה שאצביע על ההצעה עם ההסתייגות?

ראובן ריבלין: זאת אומרת, הצעת הוועדה עכשיו כוללת את ההסתייגות - אתה מסכים שאצביע עליה?

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, אנחנו מצביעים בקריאה שנייה על סעיף 1 כהצעת הוועדה, עם ההסתייגות של חבר הכנסת סלומינסקי, שנתקבלה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 2 בעד סעיף 1 – 27 נגד – אין נמנעים – 1 סעיף 1, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

ראובן ריבלין: 27 בעד, אין מתנגדים, נמנע אחד.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע על הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 107), התשס"ו-2005.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 27 נגד – 1 נמנעים – 1 חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 107), התשס"ו-2005, נתקבל.

ראובן ריבלין: 27 בעד, אחד נגד, אחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 107), התשס"ו-2005, עברה בקריאה שלישית והיא תיכנס לספר החוקים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מג'אדלה, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, מכובדי חברי הכנסת, רציתי להודות לחברי הכנסת איתן כבל וניסן סלומינסקי וגם לחברי הוועדה, לצוות הוועדה וליועץ המשפטי.

גאלב מג'אדלה: לכולם תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: [מס' כ/104; "דברי הכנסת", חוב' ה', עמ' 26715; נספחות.

גאלב מג'אדלה: ]

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת אברהם פורז, יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט, להציג לקריאה שנייה ושלישית את חוק הרשות לפיתוח ולקידום התרבות, התיירות וקשרי החוץ של ירושלים.

ראובן ריבלין: הצעת החוק נתמכה על-ידי הממשלה, עברה את החלטת הממשלה ביום היסטורי שהוא יום כ"ח באייר תשס"ה, וכמובן היא לא בעלות תקציבית, שכן כל הקמת הרשות לא תהיה ממומנת מתקציב המדינה באופן ישיר.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הנני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הרשות לפיתוח ולקידום התרבות, התיירות וקשרי החוץ של ירושלים.

אברהם פורז: עושרה התרבותי והרוחני של העיר ירושלים הוא הנכס העיקרי שלה.

אברהם פורז: הצעת חוק זו, שיזם חבר הכנסת רוני בר-און, מבקשת להקים רשות שתפקידיה יהיו לפתח ולקדם את התרבות, התיירות וקשרי החוץ של ירושלים.

אברהם פורז: יצוין כי חוק הרשות לפיתוח ירושלים, שחוקק בשנת התשמ"ח-1988, נתן מענה על הצורך בפיתוח הכלכלי-התשתיתי של העיר.

אברהם פורז: מאז פעלה הרשות לפיתוח ירושלים שהוקמה מכוח החוק האמור למען פיתוח התשתיות הפיזיות והכלכליות של העיר.

אברהם פורז: אירועי השנים האחרונות חידדו את הצורך גם בהשקעה ובפיתוח של מפעלי התרבות על כל היבטיהם, של התיירות ושל קשרי החוץ של העיר.

אברהם פורז: על כן מוצע כי לצד הרשות לפיתוח ירושלים, אשר עוסקת, כאמור, בפיתוח התשתיות הפיזיות והכלכליות של העיר, תוקם רשות נוספת אשר תעסוק בפיתוח ובקידום התשתיות התרבותיות והרוחניות שלה, לרבות בתחומי התיירות וקשרי החוץ.

אברהם פורז: הצעת החוק מקימה את הרשות, שהיא תאגיד, קובעת שמקום מושבה יהיה בירושלים ומפרטת את תפקידיה, סמכויותיה והרכב מוסדותיה.

אברהם פורז: תחום התרבות יהיה תחום מרכזי בין תחומי פעילותה של הרשות.

אברהם פורז: בהקשר זה מוצע גם כי, בין היתר, יהיה לרשות תפקיד בחיזוק ובפיתוח המוסדות השונים השוכנים בירושלים כגון "יד ושם", מוזיאון ישראל, יד יצחק בן-צבי, מרכז מורשת בגין ובית-הכנסת הגדול.

אברהם פורז: כמו-כן תוכל הרשות ליזום, להפעיל ולסייע בארגון ובקיום של מפעלי ואירועי תרבות ייחודיים לעיר ירושלים, דוגמת פסטיבל ישראל, אירועי יום ירושלים וכיוצא באלה.

אברהם פורז: בתחום התיירות תוכל הרשות לפעול לשם תכנון, הקמה והפעלה של שירותי התיירות בעיר, וכן לעסוק בתיאום בין כל הגורמים המעורבים בטיפול בתיירות הנכנסת, המקומית והזרה.

אברהם פורז: כמו כן, באמצעות הקמת מערך מקצועי ומשוכלל של קשרי חוץ ניתן יהיה לחזק את מעמדה הבין-לאומי הייחודי של ירושלים ולקדם את הגשמת הפוטנציאל הרב בתחום תיירות החוץ.

אברהם פורז: אני מבקש מחברי הבית לדחות את ההסתייגויות ולאשר בקריאה שנייה ובקריאה שלישית את הצעת החוק כפי שאושרה על-ידי הוועדה.

אברהם פורז: תודה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה ליושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט.

ראובן ריבלין: יש שלושה מסתייגים, אשר תכלית הסתייגותם להבחין בין ירושלים לירושלים, וירושלים היא אחת.

ראובן ריבלין: כמובן, זכותם להציג את הסתייגותם, אבל הם אינם נוכחים.

ראובן ריבלין: משבחרו שלא להיות נוכחים, הרי שכנראה ויתרו על הסתייגותם, או על כל פנים, אין הסתייגות קיימת בפנינו.

ראובן ריבלין: לכן, אנחנו נצביע על הצעת החוק כמקשה אחת בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הצעת חוק הרשות לפיתוח ולקידום התרבות, התיירות וקשרי החוץ של ירושלים, התשס"ו-2005 - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש - - -

ראובן ריבלין: אני אתן הזדמנות לאחר מכן.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 1–24 – 16 נגד – 1 נמנעים - אין

ראובן ריבלין: אני חוזר על ההצבעה.

ראובן ריבלין: ראויה ירושלים שההצבעה תהיה ברוב עם והדר.

חיים אורון: ירושלים שאוחדה לה יחדיו ולא תחולק לעולם.

ראובן ריבלין: בשנת 1988 שמעתי את תחזיותיך.

ראובן ריבלין: למגינת לבי, אתה צדקת, אבל אני מקווה שלפחות לא יגיע היום - כי בשנת 1988 אתה עוד חשבת, עם תנועתך, שירושלים לא תחולק, אז.

ראובן ריבלין: אבל אתה צודק, היום אני כבר לא אומר כלום.

חיים אורון: מבחינה מסוימת היא לא תחולק, מבחינה אחרת – כן.

ראובן ריבלין: גם אם היא תחולק הפעם, זה לא דבר שהוא נצחי.

ראובן ריבלין: והיא גם לא תחולק – אני מקווה – אף פעם.

ראובן ריבלין: אנחנו המאמינים מדברים על אמונתנו.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מצביע בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

גלעד ארדן: בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: לא, בקריאה שנייה, אני חוזר על ההצבעה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 5 בעד סעיפים 1–24 – 37 נגד – 1 נמנעים - אין סעיפים 1–24 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 37 בעד, אחד נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק הרשות לפיתוח ולקידום התרבות, התיירות וקשרי החוץ של ירושלים עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אני עובר מייד להצבעה בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: מי בעד? מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 6 בעד החוק – 36 נגד – 2 נמנעים – אין חוק הרשות לפיתוח ולקידום התרבות, התיירות וקשרי החוץ של ירושלים, התשס"ו-2005, נתקבל.

ראובן ריבלין: 36 בעד, שניים נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שחוק הרשות לפיתוח ולקידום התרבות, התיירות וקשרי החוץ של ירושלים, התשס"ו-2005, ייכנס לספר החוקים, שכן הוא עבר בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און – בבקשה, אדוני.

צבי הנדל: אדוני היושב-ראש, עד שהוא עולה, מי שהלך "קדימה", יכול עכשיו, בעקבות חלוקת ירושלים, ללכת אחורה?

ראובן ריבלין: אני לא יכול אפילו להעלות על דעתי.

חיים אורון: יכול, יכול, אם הוא הולך במעקף שמאלי, הוא יכול.

אילנה כהן: אדוני היושב-ראש, בטעות הצבעתי נגד, אני בעד.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אילנה כהן מודיעה שהיא לחצה נגד אבל היא בעד.

ראובן ריבלין: אינני משנה את ההצבעה.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מבקש להודות לחברי הבית על אישור הצעת החוק ברוב סוחף כנגד שני קולות, שההצבעה שלהם היא הצבעה שאיננה ממין העניין, אבל גם היא קיימת.

משולם נהרי: הודיעו כאן שהיא בטעות.

רוני בר-און: אני מבקש להודות לך, אדוני היושב-ראש, תודה מיוחדת על כך שסילקת מכשלות כאלה ואחרות מפני החוק הזה, כבן ירושלים, כאיש שתרבותה - - -

ראובן ריבלין: אבל עזר על ידי, עזרה רבה, איש תל-אביב דווקא, חבר הכנסת אברהם פורז, אשר מאז 1988 הוא ירושלמי.

רוני בר-און: ודאי, אני אגיע אליו, אני אגיע אליו, לא אשכח אותו, כך ראוי, כך נכון וכך אעשה.

רוני בר-און: סילקת את אחת המכשלות היותר קשות בדרכך הנכונה, החכמה, שהביאה את התוצאות.

רוני בר-און: אני מבקש, כמובן, להודות ליושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, חברי הטוב, חבר הכנסת אברהם פורז, שעשה כל שניתן ואף מעבר לכך כדי שהחוק הזה ייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל טרם פיזור הכנסת השש-עשרה.

רוני בר-און: בשום שכל ודעת ובנועם הליכות, בדרכו הרהוטה, הנבונה, שבה הורגלנו, הוא הצליח להביא את החוק הזה אל חוף המבטחים, ועל כך אני מודה לו.

אברהם פורז: תודה.

רוני בר-און: אני מבקש להודות, כמובן, לכל הצוות שמסייע לידו בוועדת החינוך, התרבות והספורט: למנהלת הוועדה, למזכירות, ליועצת המשפטית ולכל מי שטרח בחוק הזה.

רוני בר-און: אני חייב תודה מיוחדת, חברי חברי הכנסת, גם לממלא-מקום ראש העיר ירושלים, חברנו יגאל עמדי, שעוסק בתרבות, בעניינים שהחוק עוסק בהם, יום-יום, שעה-שעה, בעיריית ירושלים ומהווה את המעוז האחרון של התרבות החילונית, עד כמה שהדברים נוגעים לניהול העיר ירושלים, ועל כך הוא ראוי לברכה.

רוני בר-און: ואחרונים, שאולי הם ראשונים, אני שמח בשביל תושבי ירושלים, שאנחנו מציעים להם עכשיו פתרון סטטוטורי לבעיה שנתקלתי בה כיושב-ראש השדולה למען ירושלים בכנסת מיום העבודה הראשון שלי בכנסת.

רוני בר-און: התרבות החילונית בירושלים הפכה, למרבית הצער, לסוג של סרח עודף, שכולם מתייחסים אליו רק בשלב האחרון ומשמתקיים האיום של סגירת מוסד בגלל חוסר תקציבים ובגלל חוסר תשומת לב.

רוני בר-און: אני מקווה שהחוק הזה - שהוא אמצעי טכני, הוא לא מתערב במהויות, הוא לא קובע שום דבר שקשור למהות, לתרבות, או לדברים אחרים, אלא רק מאפשר את קיום התרבות, את קשרי החוץ ואת התיירות בירושלים - יסייע בידם.

רוני בר-און: אני שמח באופן אישי על שזה החוק האחרון שאני מעביר בכנסת השש-עשרה, ואם יותר לי, גם גאה בחוק הזה.

רוני בר-און: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת בר-און.

ראובן ריבלין: הוא לא נותן סיכוי ל-61.

רוני בר-און: אתה לא תיתן סיכוי ל-61.

רוני בר-און: ["דברי הכנסת", חוברת זו, עמ' 27058.

רוני בר-און: ]

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, יש לנו הצבעה נוספת אחת לפני שניפרד מחבר הכנסת בייגה שוחט - הצעת חוק שירותי אמבולנס, התשס"ה-2005, קריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: האם צריך 51?

ראובן ריבלין: זה חוק תקציבי.

קריאה: רק הצבעה.

קריאה: זה ממשלתי.

ראובן ריבלין: זה לא חוק תקציבי, זה חוק ממשלתי.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מעמיד להצבעה את הצעת חוק שירותי אמבולנס, התשס"ה-2005.

ראובן ריבלין: נא להצביע ולהדריך את המצביעים.

ראובן ריבלין: בבקשה, מי בעד, מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה - 30 נגד - 6 נמנעים - 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק שירותי אמבולנס, התשס"ה-2005, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

ראובן ריבלין: 30 בעד, שישה נגד, נמנע אחד.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק שירותי אמבולנס, התשס"ה-2005, עברה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, כל כך רציתי לשמוע את נימוקיך להתנגדות לחוק ירושלים.

אחמד טיבי: באתי בשביל זה.

ראובן ריבלין: צריך לבוא בזמן, מה אני יכול לעשות.

גדעון סער: בחוק הבא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, פשוט היית נותן לי הזדמנות להביע את דעתי בקשר למאמרים ב"ניוזוויק".

אחמד טיבי: אני מתכוון לעשות את זה בפעם הבאה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, יש לי הכבוד הגדול להקדיש זמן מיוחד בישיבה זו על מנת להיפרד מחברנו חבר הכנסת בייגה שוחט, אשר החליט כבר מזמן להתפטר מהכנסת אבל נימוקי ציבור אשר שלח אותו עומדים לנגד עיניו.

ראובן ריבלין: אודה ואתוודה, לא שיערתי שאצטרך להיפרד מעל דוכן זה מחברנו אברהם בייגה שוחט, שהודיע לי בנחרצות על החלטתו שלא לרוץ עוד לכנסת.

ראובן ריבלין: קיוויתי שיחזור בו, אולם בסתר לבי ידעתי: משבשלה אצלו הכרעה, אצל בייגה זה סופי.

ראובן ריבלין: עם בייגה, כידוע, אי-אפשר להתווכח.

ראובן ריבלין: תנסו להזיז אותו - ולא רק מעמדתו - ותיווכחו.

ראובן ריבלין: הוא לא איש קשה, אבל הוא איש שכאשר דעתו איתנה - הוא מאפשר לשכנע אותו, אבל לאחר שלא שוכנע, לא יעזור דבר.

ראובן ריבלין: לא קלה לי הפרידה מחבר הכנסת אברהם שוחט.

ראובן ריבלין: האם ניתן לדמיין, חברי הכנסת - -

צבי הנדל: - - -

ראובן ריבלין: - - דיון מעמיק בנושאי כלכלה וכספים בלי לשמוע את דעתו של בייגה?

ראובן ריבלין: האם ניתן לנתח את תקציב המדינה בלי ליהנות מתבונתו?

ראובן ריבלין: מי כשוחט - ה"שוחה" בלשון המספרים - יודע להסביר סוגיה כלכלית סבוכה בהיגיון, בסבלנות, וגם להדיוטות כמוני.

ראובן ריבלין: בייגה לא הסתיר מאיש את רצונו לפרוש מהכנסת.

ראובן ריבלין: הוא סבר כי הגיע לקו הסיום, ועשה זאת זמן רב לפני שפעמוני הבחירות החלו לצלצל.

ראובן ריבלין: לא מפץ ולא התרחשויות פוליטיות, אלא החלטה אישית שגמלה בלבו להיפרד לאחר 40 שנה מהחיים הציבוריים, היא שמכלכלת את מעשיו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט הוא דמות נדירה בחיים הפוליטיים שלנו - פוליטיקאי מזן אחר, אף שהוא פוליטיקאי.

ראובן ריבלין: הוא ניחן בתכונה מופלאה - יודע להתהלך בנועם אך בנחישות עם הבריות ומכובד עליהן, שילוב של אצילות עם פשטות הליכות.

ראובן ריבלין: איש של עשייה ולא של מלל, אף שלשונו חדה וברורה, וגם יודעת פרקי ויכוח.

ראובן ריבלין: איש של עשייה הוא, ולא של מלל סתם.

ראובן ריבלין: אדם הרואה בדרכו שליחות ולא שררה.

ראובן ריבלין: בכנסת רכש לו ידידים רבים מכל הסיעות בזכות יושרו האינטלקטואלי, חוכמתו והליכותיו הצנועות.

ראובן ריבלין: בייגה הגיע לכנסת מעולם העשייה - מהנדס בניין במקצועו; עם חזון מרחיק לכת בנה בנגב עיר - העיר ערד, 22 שנה עמד בראשה והפך אותה ליישוב נהדר.

ראובן ריבלין: כך גם בתפקידו כשר האוצר - אף שאני הייתי נאלץ לא אחת לנסות ולהצליף בו, ונמצאתי מוצלף - בכל מה שקשור בנושאים שאותם ניהל כשר האוצר.

ראובן ריבלין: לנושא בתפקיד זה לא חסרים מבקרים חריפים, אולם גם יריביו הקשים ומותחי הביקורת על מדיניותו הכלכלית נשבו בקסם אישיותו.

ראובן ריבלין: בייגה, זקן השבט של המערכת הפוליטית-הכלכלית של הכנסת, אתה עוזב ויוצא לדרך חדשה.

ראובן ריבלין: הכנסת עוד תתגעגע אליך, בייגה, ואני בטוח שרבים מחברי הכנסת שייבחרו, יהיו אלה אשר יפנו אליך על מנת לקבל עצה, גם ממקום מושב אחר שאתה תשב בו.

ראובן ריבלין: אנחנו מוקירים אותך ומאחלים לך מכל הלב הצלחה בכל אשר תלך, אבל תרשה לי גם באופן אישי לומר לך - אנחנו אוהבים אותך.

ראובן ריבלין: ראשון הנפרדים יהיה חבר הכנסת עמיר פרץ.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני, יושב-ראש תנועת העבודה.

רן כהן: מפלגת העבודה.

ראובן ריבלין: מפלגת העבודה.

ראובן ריבלין: תנועת העבודה היא תנועה יותר גדולה.

רן כהן: בסדר, אתה יושב על אותו כיסא.

ראובן ריבלין: כמה עמיר הוא צנוע - זה רק מי שיכול להבחין.

ראובן ריבלין: כשהוא נכנס לאולם כדי לבוא ולשאת את הנאום, הוא הלך לשבת שם, והתפלא:

ראובן ריבלין: מי לקח לי את השלט - - -

עמיר פרץ: נכון.

ראובן ריבלין: מי לקח לי את השלט - העיניים שלו אמרו.

רן כהן: זה למקרה שתהיה הצבעה אישית - - - אם הוא ישנו או איננו.

ראובן ריבלין: הוא יושב-ראש האופוזיציה גם כן.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת בייגה שוחט, בהחלט, עבור כולנו זהו יום של ציון דרך בפוליטיקה הישראלית, אבל בוודאי עבורי זה בבחינת סיום של פרק חשוב ביותר, שיש בו תחושות שהולכות כמעט לכל כיוון אפשרי - גם ברמה החברית, גם ברמה המקצועית, גם ברמת המאבקים המשותפים, גם בחשיבה המשותפת, וגם באמון משותף שהיה לנו באיש, באדם, בראש הממשלה לשעבר שנרצח, יצחק רבין.

עמיר פרץ: תמה, רעייתו של בייגה, נמצאת כאן, הילדים, הנכדים, החברים.

עמיר פרץ: ואני התלבטתי מאוד אם להכין נאום שמדבר על נקודות וציוני דרך בחייו של בייגה שוחט, אבל העדפתי להתחיל מהנקודה שבה אני הרמתי את הטלפון הראשון - טלפון שפשוט הגיע ללשכתו של בייגה שוחט, ראש עיריית ערד באותה תקופה.

עמיר פרץ: ביום שבו נבחרתי לראש המועצה בשדרות - בחור צעיר, בן 30 - עומד פתאום מול משימה אדירה, שאלתי את עצמי, למי אוכל לפנות, מי ישמש לי מורה דרך, מי ייתן לי כמה טיפים - אבל מה שנקרא טיפים בכנות, באופן הכי הכי אובייקטיבי - ומייד הרמתי טלפון לבייגה ואמרתי לו: בייגה, האם אני יכול להתנחל אצלך בלשכה לאיזה שבועיים-שלושה ופשוט ללמוד איך אתה עושה את הדברים?

עמיר פרץ: ובייגה, בלי שום היסוס, אמר לי: אתה מוזמן.

עמיר פרץ: וכך היה.

עמיר פרץ: במשך תקופה ארוכה פשוט באתי לערד בוקר-בוקר, יום-יום, וראיתי איך בייגה שוחט מנהל את העיר - לא ביד רמה - בצורה החלטית.

עמיר פרץ: כי כשאומרים ביד רמה, יש לזה קונוטציות שאין בהן רק חשיבה, אולי יש בהן איזו כוחנות.

עמיר פרץ: אני אומר: בייגה שוחט ניהל את ערד בצורה החלטית, כשהוא יודע בדיוק מה הוא רוצה, איך הוא רוצה לראות את ערד כעיר שמשמשת אולי ספינת הדגל בחזון הגדול של הפיכת הנגב לאזור, אולי הפורח ביותר במדינת ישראל.

עמיר פרץ: ולימים, שנינו, גם בייגה וגם אני, שני אנשים במחנה רבין, שני חברי כנסת מתוך שישה שהלכו עם יצחק רבין זיכרונו לברכה, מוצאים את עצמנו בעימות אדיר, ומי שצריך להחליט הוא יצחק רבין.

עמיר פרץ: היתה שאלה איפה תקום "מוטורולה", אם בערד או באזור אחר, ומצאנו את עצמנו במאבק יפה, ענייני, שבו כל אחד עושה את מיטב יכולתו להסביר שהמקום הטוב ביותר להקים את "מוטורולה" הוא היישוב שלו.

עמיר פרץ: יצחק רבין קרא לי ואמר: עמיר, אם נרחיק את התעשייה המתקדמת לקצה הנגב, בסוף היא תגיע גם למקומות קרובים יותר.

עמיר פרץ: אם נסמן את שדרות, נגיד לעצמנו שהיא המקום הרחוק ביותר שאנחנו רואים את הנגב מתפתח ומתעצם עד אליו.

עמיר פרץ: עד היום הגישה הזאת עומדת לפני.

עמיר פרץ: בכל פעם כשצריך לקבל הכרעה על בנייה או על עשייה אחרת, צריך לראות מה נקודת הקצה הרחוקה ביותר שאתה מסמן, וגם תורם של אחרים עוד יגיע.

עמיר פרץ: אני מודה שבעניין הזה בייגה ניצח אותי.

עמיר פרץ: הוא לקח את "מוטורולה" אליו, ו"מוטורולה" הפך אחד המפעלים החשובים ביותר בחיים של היישוב בכך שצעירים חזרו והפכו חלק ממנו.

עמיר פרץ: אומנם קיבלתי פיצוי: שני מפעלי אלקטרוניקה אחרים, מפעל להקמת מרעומים ומפעל אחר לייצור מתוחכם של מטפים – לכיבוי אש - לטנקים, כך שבסך הכול גם בייגה יצא נשכר וגם אני, והנגב כולו קיבל את מה שמגיע לו.

עמיר פרץ: הלכנו יחד למאבקים; בייגה שוחט, כפי שאתם יודעים, היה אחד מראשי מחנה רבין, הוא ניהל את מערכת הבחירות והוא ניווט חלק גדול מהמהפך שהתרחש בראשותו של יצחק רבין, זיכרונו לברכה.

עמיר פרץ: כשבייגה אמר לי שהוא הולך להיות ראש המטה, וביקש ממני לנהל את המאבק בערי הפיתוח ולדאוג לכך שיצחק רבין יהיה האיש שיקבל את התמיכה שם, עשינו זאת בשיתוף פעולה יוצא מן הכלל.

עמיר פרץ: יצחק רבין נבחר, ובייגה שוחט היה לשר האוצר, ובן-לילה מצאו את עצמם שני החברים הכי טובים בוקר-בוקר, שעה-שעה, בוויכוחים, בדיונים - - -

ראובן ריבלין: זה היה הזמן שבו הוא התחיל להתחרט על כך שהוא נתן לך את זה.

עמיר פרץ: אני רוצה שתדעו שיש מצב חדש בישראל.

עמיר פרץ: במדינת ישראל היום, גם כשאתה חותם על הסכם, אתה לא בטוח שלהסכם הזה יש סיכוי להתממש.

עמיר פרץ: אצל בייגה שוחט היה יתרון גדול מאוד: לחצת את היד של שר האוצר – לא היית צריך הסכמים.

עמיר פרץ: יכולנו לשבת לילה שלם, להתקוטט על כל פרט, אבל ברגע שסיימנו את המשא-ומתן ולחצנו יד, לא קרה שלמחרת מישהו פירש את ההסכמות אחרת.

עמיר פרץ: מה שהסכמת – רוח הדברים, הנושאים המרכזיים – בוצע במלואו.

עמיר פרץ: בהחלט תענוג לנהל משא-ומתן עם אדם שעומד מולך בעקשנות, מגן על הקופה הציבורית, לא מוותר על שום דבר, ממלא את תפקידו, אבל כאשר מגיעים אתו להסכמה, אתה יודע שההסכמה תבוצע.

עמיר פרץ: כולם זוכרים את הפתק הצהוב.

עמיר פרץ: הפתק הצהוב הוא מסמך שיש כאלה - -

נסים דהן: הכול נמצא אצלו.

עמיר פרץ: - - שתוקפים את בייגה בגינו ויש כאלה שמשבחים אותו עליו.

עמיר פרץ: אני אומר לכם שהפתק הצהוב הוא ציון דרך ליכולת להגיע להסכמות בין גורמים שונים במדינת ישראל; הוא ציון דרך, איך ממצב שבו מאבדים אנרגיה לכיוונים שונים, בבת-אחת – מסמך אחד מכנס את כל הגורמים ומרכז אותם למען העשייה והצמיחה בישראל.

עמיר פרץ: אסור לשכוח שבתקופתו של בייגה שוחט הצמיחה בישראל הגיעה לשיאים שלא היו כמותם.

עמיר פרץ: תקופתו של בייגה שוחט היתה אחת התקופות היחידות שבהן בצד הצמיחה היתה ירידה באבטלה.

עמיר פרץ: תקופתו של בייגה שוחט היתה תקופה שבה, עם כל הוויכוחים הכלכליים, נשמרו זכויות הפרט וזכויות האדם במדינה הזאת.

עמיר פרץ: בתקופתו של בייגה שוחט – אני רוצה להזכיר לציבור במגזר הערבי – בוטל הסעיף של קי"ץ בקצבאות הילדים, ובפעם הראשונה במדינת ישראל נעשתה השוואה של ילד לילד, בלי להבחין בין ילד דתי לבין ילד חילוני, בין ילד ערבי לבין ילד יהודי.

עמיר פרץ: זה אחד הנושאים הנוספים שצריך להדגיש, כי היה בו מסר מעבר לתקצוב.

צבי הנדל: הכול הלך לערבים.

צבי הנדל: והוא מתגאה בזה.

עמיר פרץ: אין שום סיבה להתנצל על שוויון.

עמיר פרץ: אם אתה רוצה לשפות חיילים משוחררים - - -

צבי הנדל: יוצאי צבא הם יוצאי צבא.

ראובן ריבלין: רבותי, עכשיו אנחנו נפרדים, לא מתווכחים על נושא חשוב שבייגה טיפל בו.

ראובן ריבלין: אם נתחיל להתווכח עכשיו על כל נושא שבייגה עסק בו, הוא יתפטר בכנסת העשרים-ואחת.

עמיר פרץ: אתה יודע מה הבעיה, חבר הכנסת צבי הנדל?

עמיר פרץ: אתה שוכח דבר אחד, שבד בבד עם יצירת שוויון בין הילדים בישראל – וילד הוא ערך – הרצנו יחד, עם חבר הכנסת דאז רענן כהן, את חוק חיילים משוחררים.

עמיר פרץ: כלומר, יצרנו נורמה שבה אם אתה רוצה לפצות חיילים משוחררים על השירות שלהם זה עומד כערך בפני עצמו, ונורמה שבה אם נותנים משהו לילד צריך להתייחס בשוויון לכל הילדים במדינת ישראל.

עמיר פרץ: זה ההישג היפה: לא קיפחנו את החיילים ולא פגענו בילדים – נתנו פתרון משולב.

עמיר פרץ: יכולתי להפליג כאן עוד שעות על שעות, ורק מפאת קוצר הזמן אני מסיים.

עמיר פרץ: אני מקווה מאוד שהמסר שיצא היום הוא שאנחנו מוקירים ומעריכים את בייגה שוחט כאיש ציבור וכחבר; כל חבר כנסת שהגיע הנה ורצה לקבל טיפים חינם היה יכול ללכת לבייגה שוחט ולמצוא אותו מסייע לכל אחד, מכל סיעה – מכל סיעה.

עמיר פרץ: אני רוצה לומר למשפחה: אתם מקבלים בחזרה נכס ששנים רבות ויתרתם עליו, אבל אין לי ספק שבייגה שוחט יירשם כאחד מאנשי הציבור שכל דקה שהם היו כאן, בקואליציה או באופוזיציה, היא תעודת כבוד לכולנו – תעודת כבוד לכנסת, תעודת כבוד למדינת ישראל, והלוואי שבין חברי הכנסת הבאה יהיו גם כאלה שידמו לבייגה שוחט ויעשו מעשים כמוהו.

עמיר פרץ: בהצלחה.

ראובן ריבלין: תודה ליושב-ראש מפלגת העבודה ומימד וראש העיר שדרות לשעבר, חבר הכנסת עמיר פרץ - כראש עיר לראש עיר.

ראובן ריבלין: אני מתכבד להזמין את יושב-ראש סיעת הליכוד ויושב-ראש הקואליציה, לפי שעה, חבר הכנסת גדעון סער, לשאת דברי פרידה מחבר הכנסת בייגה שוחט בשם סיעת הליכוד.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, שולחן ממשלה נטוש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת בייגה שוחט ידידי, בכל זאת, כל אחד מאתנו ייפרד יום אחד מהבית הזה, ואני חושב שממשלת ישראל היתה יכולה להיערך ולשלוח נציג להיפרד מבייגה ששירת 17 שנים בבית הזה, ושירת גם בשתי ממשלות.

רוני בר-און: אי-אפשר - - -

גדעון סער: זה לא נאמר בקנטרנות, חבר הכנסת בר-און.

גדעון סער: אני בטוח שאם אתה היית שר – ואתה ודאי תהיה בקרוב – היית נוכח כאן, ליד השולחן הזה, ועובדה שאתה נוכח היום ליד שולחן אחר.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, בייגה גילם במשך תקופה ארוכה מאוד – והצליח לשמור על המוניטין שלו תקופה מאוד ארוכה, של כמעט שני עשורים בבניין הזה – דמות של איש ציבור, דמות של פוליטיקאי שהוא איש ישר, הגון, שיש לו הגינות, שמלה שלו היא מלה, שהוא נקי כפיים, שהוא נקי דעת.

גדעון סער: העזיבה שלו את הכנסת מבחירתו מחדדת את הבעיה שבפניה ניצבת המערכת הפוליטית.

גדעון סער: אנחנו מאוד רוצים במערכת הפוליטית אנשים שיש להם אלטרנטיבות גם מחוץ לבניין הזה, שבוחרים להיות פה כיוון שהם חושבים שיש להם מה לתרום ובגלל כל מיני מלים שפעם אמרנו והיום אנו פחות יכולים לומר - כמו שליחות.

גדעון סער: המבחן האמיתי הוא אם לאדם שיושב כאן יש אופציות בחוץ והוא בוחר להיות כאן.

גדעון סער: בייגה, גם היום, אבל גם לפני חמש ועשר שנים, הוא אדם עם כישורים שתמיד היו לו בוודאי אפשרויות רבות בחוץ והוא בחר לשרת את הציבור.

גדעון סער: אנחנו לא מדינה רגילה.

גדעון סער: אנחנו מדינה עם בעיות מאוד קשות.

גדעון סער: הבעיה שאני מתאר היא בעיה של פרלמנטים רבים בעולם היום.

גדעון סער: אבל הבעיות של מדינת ישראל הן כאלה שאם המערכת הפוליטית לא תמצא דרכים להתגבר על המשבר הזה של חסר באנשים איכותיים, אנחנו בבעיה גדולה כמדינה.

גדעון סער: בייגה, היית נאמן גם לעמדותיך וגם לאנשים.

גדעון סער: כשם שהיית נאמן ליצחק רבין, זיכרונו לברכה, והלכת אחריו במשך שנים גם כאשר הוא לא עמד בראש הפירמידה, ואפילו לא הפירמידה המפלגתית, כך היית נאמן לעמדותיך בנושאים השונים, גם הכלכליים וגם המדיניים.

גדעון סער: אף פעם לא טייחת.

גדעון סער: הרי עכשיו אנחנו בתקופת מערכת בחירות, והעמימות היא חזות הכול.

גדעון סער: כולם מחפשים להתכסות בנוסחאות מילוליות שיהיו טובות גם בשביל הימין וגם בשביל השמאל וגם בשביל המרכז.

אילנה כהן: צריך לעשות שיקוף רנטגן.

גדעון סער: לכל אחד יש איזה דבר שאם הוא בטוח שהציבור לא מבין - נניח מפת הדרכים.

גדעון סער: למה אומרים התוכנית שלי היא מפת הדרכים?

גדעון סער: בטוח שהציבור לא מבין את זה.

גדעון סער: יגידו: אנחנו רוצים שהגבול יעבור פה או שהגבול יעבור שם?

גדעון סער: אומרים: בוא נגיד משהו שאף אחד לא יבין, כדי שכולם יצביעו בשבילנו, וחלק, ואיננו יודעים איזה חלק, גדול או קטן, יתאכזב ביום שאחרי.

גדעון סער: בייגה אמר את עמדותיו.

גדעון סער: היתה לו השקפת עולם, ויש לו השקפת עולם מדינית ברורה, שאני חולק עליה.

גדעון סער: היתה לו גם השקפת עולם בנושאים כלכליים.

גדעון סער: אני רוצה לומר שכאן אנחנו קצת יותר מסכימים, ולפעמים היינו חלוקים.

גדעון סער: אני זוכר שכאשר היית שר האוצר, חבריך האשימו אותך במדיניות אנטי-חברתית.

גדעון סער: זה לא נורא.

גדעון סער: זו האשמה שכל שר אוצר זוכה לה, ואפילו אתה, חלק מאלה שבאו אחריך האשמת בהאשמה הזאת.

גדעון סער: אבל, אני יכול להגיד, שעם חילוקי הדעות היתה לך - - - אדוני היושב-ראש, אני מבחין בהתקהלויות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בריזון וחבר הכנסת נהרי, קודם ניהלתם דיונים ליד הכסא הזה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נהרי, נפרדים מחבר כנסת.

חיים אורון: זה לא מכובד.

גדעון סער: אם הייתי מדבר במסגרת דיון בהצעת אי-אמון - בסדר.

גדעון סער: אני חייב להגיד על בייגה, שהוא שמר על עקרונות מקרו-כלכליים.

גדעון סער: גם הנושא של שמירת מסגרת התקציב, כאשר הוא היה שר האוצר היה דבר חשוב ביותר בשבילו.

גדעון סער: אנחנו חיים בבניין שידע ימים מטורפים של חקיקה פופוליסטית, ובייגה אף פעם לא נטל חלק בטירוף המערכות הזה, שגם פגע בחברה וגם פגע בכלכלה בסופו של דבר.

גדעון סער: הוא גילה גם גישה אחראית של תמיכה ברפורמות.

גדעון סער: אינני יודע אם בקדנציה האחרונה תמכת בכל הרפורמות שהיית רוצה לתמוך בהן אם לא היית באופוזיציה בזמנים מסוימים, אבל תמכת וביטאת זאת בריאיון שנערך ב"The Marker" לא מזמן, וזו השקפת עולם של תמיכה ברפורמות וגישה כלכלית אחראית.

גדעון סער: היתה לך גם זיקה, שנשמרה תמיד, לערד, ואני חושב שבין הדברים האחרונים - אני חשדתי בך שאתה רוצה לעזוב כאשר במסגרת המאמץ שעשינו - שהצליח - להעביר את התיקון ואת הטבות המס לערד, לבית-שאן ולחצור-הגלילית, ראיתי עד כמה אתה לוחץ.

גדעון סער: אז כבר חשדתי בך שאתה לא משוכנע שתישאר כאן עד סוף הקדנציה, אבל אני חושב שהעובדה שזה בין הדברים האחרונים שעשית במסגרת קריירה פרלמנטרית מאוד ארוכה ומאוד רבגונית מעידה על הזיקה, על השורשים שלך ועל הקשר שלך למקום.

גדעון סער: עבדנו בשיתוף פעולה, ואני יכול להגיד שזה היה באופן אישי, בלי קשר לשאלה אם בנקודת זמן כזאת או אחרת היינו בקואליציה או באופוזיציה.

גדעון סער: אני זוכר לטובה את ההתייצבות שלך במאבק שקיימנו - בזה עדיין לא הצלחנו, אבל נצליח בעתיד - להוצאת ההכרעות בנושא החסינות המהותית מהבניין הזה.

גדעון סער: זו רעה חולה, ואנחנו ניתקל בזה כל קדנציה מחדש, עד שנשנה את זה.

גדעון סער: לא הצלחנו בנושא הזה, אבל אני זוכר איך התייצבת עם חברים אחרים.

גדעון סער: אני בטוח שהיה אכפת לך הדימוי של הבית הזה גם בעיני הציבור.

אליעזר כהן: גם בענייני התפלת מים הוא טיפל ללא משוא פנים - - -

גלעד ארדן: - - - התפיל.

גדעון סער: אותה מידה של חברות ואמינות השתדלתי גם אני לשמור כלפיך כאשר התמודדת על מקום בוועדה למינוי שופטים.

גדעון סער: היינו צריכים לכבד סיכומים, ועשינו את זה כפי שאנחנו יודעים לעשות.

ראובן ריבלין: אולי אם הוא היה יודע מה הוא רוצה היום, הוא לא היה מבקש להיבחר לוועדה.

גדעון סער: קודם כול, העמדנו אותו עכשיו גם בדילמה, שאלה, מתי הוא יוכל להתפנות לעיסוקים החדשים.

גדעון סער: אבל, בסופו של דבר, גם בעניין הזה - ואני חלוק על בייגה שוחט בעניין הזה מהיסוד, אני חושב שהוא טועה בנושא הזה, כי אני חושב שההתנגדות למינוי פרופסור גביזון היא פשוט גול עצמי של מערכת המשפט - - -

ראובן ריבלין: אנחנו לא דנים עכשיו - - -

גדעון סער: אני אומר שגם בזה הוא היה נאמן להשקפה שלו, והוא היה מוכן או מוכן בהווה לשלם סוג של מחיר אישי - - -

רוני בר-און: - - -

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און, הוא לא יכול להיפרד מפרופסור גביזון כי היא עדיין לא נבחרה.

ראובן ריבלין: בייגה כבר נבחר, אז הוא יכול להיפרד.

רוני בר-און: מה יהיה עם ה-61?

אליעזר כהן: - - -

גדעון סער: חבר הכנסת רוני בר-און, אני חייב להעיר לך משהו, אף שקשה לי לסטות מנושא הדיון.

גדעון סער: לא יכול להיות שבכל דיון שיתקיים פה אתה תעלה את נושא ה-61.

גדעון סער: אני מבין שזה מטריד, אבל בכל דיון להזכיר את הנושא של ה-61?

אליעזר כהן: - - -

גדעון סער: אילו באת ואמרת: מטריד אותי שמישהו שיושב בצוות של ראש הממשלה מדבר על כך שראש הממשלה מוכן לחלק את ירושלים ומוכן לתת 90% מהשטח, הייתי מבין.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סער, אתן לך הזדמנות אחרי שניפרד מחבר הכנסת בייגה שוחט.

גדעון סער: רק ה-61?

רוני בר-און: אני שמח שאתה - - -

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, על הגב של בייגה לא תעשו לי פה פוליטיקה.

מל פולישוק-בלוך: הם ינצלו את הכול.

ראובן ריבלין: על הגב של בייגה לא תעשו לי פוליטיקה.

ראובן ריבלין: בבקשה, נא לחזור לחבר הכנסת בייגה שוחט נטו.

רוני בר-און: 61 זוממים.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: מספיק.

ראובן ריבלין: מספיק.

גלעד ארדן: זו סיבה - - - ירושלים.

גדעון סער: חבר הכנסת בייגה שוחט, אתה תחסר לנו.

גדעון סער: אני אומר זאת, וכל אחד מאתנו הרי מתמודד על מקומו בכנסת הבאה ומקווה לשוב לפה, חוץ ממך, שאתה פטור או שפטרת את עצמך מהעניין הזה.

גדעון סער: בכל מקרה, אתה תחסר לנו, ואני מאחל לך הצלחה בכל העיסוקים שתבחר.

גדעון סער: אני בטוח גם שתשמור על מידה של זיקה לחיים הציבוריים במדינת ישראל, ואני חושב שחשוב שתעשה את זה.

רוני בר-און: - - -

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יוסף לפיד, טומי.

ראובן ריבלין: יש כמה שקוראים להם גם בשם הכינוי שלהם, כשם רשמי.

ראובן ריבלין: נדמה לי שבייגה צירף את שמו כדי שיכירו מי זה אברהם שוחט במרכז העבודה.

ראובן ריבלין: גם אני הוספתי את השם "רובי" לשמי, כי אנשים לא יודעים מי זה ראובן ריבלין, אז כמה פעמים עפתי מהכנסת בגלל זה.

יוסף (טומי) לפיד: אדוני היושב-ראש, בייגה יקירי, תמה יקרה, אומרים שרק בליכוד יש נסיכים.

יוסף (טומי) לפיד: גם בייגה הוא נסיך – חתנו של אשכול, והוא ירש גם, שלא בדרך הדם, כמה תכונות מאשכול - דרך ארץ, יושר, חן אישי וכשרון פוליטי וכלכלי.

יוסף (טומי) לפיד: אשכול בוודאי לא היה מתבייש בהישגיך, בייגה.

יוסף (טומי) לפיד: קשה מאוד לשאת נאום על אדם שאתה לא יכול להגיד עליו שום דבר רע.

יוסף (טומי) לפיד: אנחנו רגילים לבוא לפה ולבקר בני-אדם, או - מתי אנחנו אומרים דברים יפים?

יוסף (טומי) לפיד: כשאנחנו מספידים בני-אדם.

יוסף (טומי) לפיד: אבל לשבת מול אדם חי ולהגיד עליו דברים טובים - דורש מאמץ נפשי לא מבוטל.

אליעזר כהן: טומי, הוא רק בתחילת הדרך.

יוסף (טומי) לפיד: בייגה, תשמע, מה שאתה הענקת לציבוריות הישראלית זו סחורה שלצערי הרב אוזלת וכמעט כבר לא נמצאת על המדפים.

יוסף (טומי) לפיד: זה סוג של יושר ויושרה שגורמים לכך שגם לגבי שר האוצר, שהוא בתפקיד הרע בכל ממשלה, במקרה שלך התפתחו רגשי כבוד וידידות חמים, והכינוי שלך, בייגה – שתמיד זה משהו כמו בייגלה, ואתה גם נראה קצת בייגלה, וזה חם וזה טרי וזה טעים – ויש פה איזו חפיפה.

יוסף (טומי) לפיד: הרומאים אמרו: "nomen est omen" - השם הוא גורלך.

יוסף (טומי) לפיד: אז אפילו הכינוי שלך, בייגה, מתאים לאישיותך החמה, החביבה והטעימה.

יוסף (טומי) לפיד: אני לא חוזר עכשיו ל–22 שנותיך בערד, כשנתת דוגמה למדינת ישראל כיצד אפשר לפתח את המדבר, בעיר שאז היתה לדוגמה בכל ערי הפיתוח.

יוסף (טומי) לפיד: לא בטוח אם היום זה נכון, אבל אתה עשית את זה.

יוסף (טומי) לפיד: אולי זו עוד זכות, גדולה מכל זכות אחרת - לבנות עיר בישראל.

יוסף (טומי) לפיד: אבל אחר כך, בכל השנים שבהן שימשת חבר הכנסת ושנים רבות שהיית שר האוצר – אתה היית לנו אחד האנשים המעטים שידענו שאנחנו יכולים להאמין לו, ואנחנו יכולים לסמוך עליו, וכשאנחנו חולקים עליו, אנחנו יכולים לדבר אתו, וטוב לדבר אתו ונעים לדבר אתו, וחכם לדבר אתו.

יוסף (טומי) לפיד: מהבחינה הזאת – העזיבה שלך היא הפסד אמיתי של הבית הזה.

יוסף (טומי) לפיד: אמר פעם מארק טוויין, שהכי טוב לקנות קרקע.

יוסף (טומי) לפיד: למה?

יוסף (טומי) לפיד: כי לא מייצרים אותה עוד.

יוסף (טומי) לפיד: אז אני אומר: גם אנשים כמוך, למרבה הצער, כבר לא מייצרים.

יוסף (טומי) לפיד: ואני אומר לך את זה מנקודת ראותו של אדם שהשקפת עולמו הבסיסית לא חופפת את השקפת עולמך.

יוסף (טומי) לפיד: אומנם, אתה לא קיצוני שמאלה מהמרכז, והשקפת העולם שלי לא קיצונית ימינה מהמרכז, אבל בכל זאת – אתה בא ממפלגה בעלת רקע סוציאליסטי, אנחנו מפלגה שמתגאה בדעותיה הקפיטליסטיות, כך שאנחנו לא בדיוק קוראים את המפה הכלכלית באותו אופן.

יוסף (טומי) לפיד: עם זאת, אתה מהאנשים שתמיד אפשר היה למצוא אתו לשון משותפת ולהסתדר אתו, להבין את מניעיו ולכבד אותם, גם כשלא הסכמת אתם.

יוסף (טומי) לפיד: אני מקווה שמהנימה של הדיבור שלי נשמע שאני מדבר מקרב לב ולא רק מתוך נימוסין, בתור יושב-ראש המפלגה שתורה לדבר.

יוסף (טומי) לפיד: אתה תחסר לנו, אבל הואיל ואתה תעבור לעולם העסקים, אז הצד השני של המטבע יצא נשכר מזה שאתה עוזב את הכנסת, ואם אני הייתי עומד בראש איזה מפעל כלכלי, הייתי קופץ על ההזדמנות להזמין אותך להיות דירקטור, דירקטור טוב וחכם ומבין.

יוסף (טומי) לפיד: בייגה, אתה כבר חסר לנו, ואיך אומרים, אצלנו, אחרי המילואים?

יוסף (טומי) לפיד: נהיה בקשר.

יוסף (טומי) לפיד: כל הכבוד לך.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת יוסף טומי לפיד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים דהן, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת יעקב ליצמן, אחריו – חברי הכנסת מוחמד ברכה וחיים אורון, ויסיים - בייגה.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, משפחת שוחט היקרה, תמה והילדים - כמעט אמרתי "משפחת בייגה", כי הרבה מחברי חברי הכנסת שלא מכירים את ידידנו היקר, חבר הכנסת שוחט בייגה, חשבו שבייגה זה שם המשפחה, ולא פעם פגשו את אשתו ואמרו לה: שלום, גברת בייגה.

נסים דהן: משפחת שוחט היקרה, אני לא יודע אם אני מחדש לכם היום משהו, אבל אני אספר לכם משהו על אבא שלכם שאתם לא מכירים, אבל אתם ודאי יודעים שזה יכול לקרות אצלו.

נסים דהן: בייגה יקירנו, שר האוצר, ואני, עבדכם הנאמן - סגן שר האוצר.

נסים דהן: והוא קורא לי יום אחד למשרד ואומר לי: נסים, אני צריך לחדש את הביטוח במכונית של אשתי.

נסים דהן: אתה מכיר איזו חברת ביטוח שתיתן את השירות הטוב ביותר?

נסים דהן: אתה מכיר איזו חברת ביטוח שתיתן לה ביטוח שלא יהיו לה שום דאגות, שהיא תוכל לנסוע עם ראש שקט?

נסים דהן: אנחנו בידידות, ואני מציע לו כמה חברות ביטוח.

נסים דהן: הוא, אישית, לא מבקש מהמזכירה, הוא מצלצל: "שלום, מדבר אברהם" - כמובן הוא לא מזדהה כשר האוצר, כדי לא ליצור בעיות - "הביטוח של אשתי צריך להתחדש, מה אתם יכולים להציע לי?" הוא יושב על הטלפון כמה דקות ארוכות מזמנו של שר האוצר במדינת ישראל, ומקדיש אותן לביטוח של אשתו.

נסים דהן: כמובן זה היה על הצד הטוב ביותר.

נסים דהן: את לא מכירה את הסיפור הזה, אבל אני מספר לכם כמה בייגה שוחט, שר האוצר במדינת ישראל, מהמובחרים והטובים ביותר - בראש מעייניו היתה גם המשפחה, ואני ראיתי את זה.

נסים דהן: בייגה יקירי, לי, באופן אישי, תחסר, ולא רק משום שהייתי סגן שלך - גם בגלל זה, אבל כי היית לי מורה ומחנך הטוב ביותר בכנסת הזאת ובוודאי ובוודאי בוועדת הכספים.

נסים דהן: אני, כחבר כנסת צעיר, חדש, מפוחד, מצטרף לוועדת הכספים שהיא כל כך מכובדת וחשובה בכנסת, וחבר הכנסת בייגה שוחט קורא לי ואומר לי: תשמע, אל תפחד, אתה מסוגל לעשות את זה, יש לך הכשרונות לעשות את זה.

נסים דהן: הוא בסך הכול הכיר אותי שבוע אחד.

נסים דהן: מאותה דחיפה שקיבלתי, מאותו ביטחון עצמי שהוא נתן לי - עד היום אני מוביל את הפעילות שלי בכנסת.

נסים דהן: לא אמרתי לך על זה תודה.

נסים דהן: אני חושב שאמרתי לך, אבל זו ההזדמנות להגיד לך עוד פעם - תודה.

נסים דהן: חבל שאתה פורש.

נסים דהן: אני, אישית, חשבתי שאתה מסוגל לעוד תפקידים של מנהיגות בעם ובכנסת.

נסים דהן: אמרתי לך את זה לא פעם, ולא רצית להאמין לי.

נסים דהן: אתה כנראה חושב שסיימת את תפקידך במנהיגות הפוליטית במדינת ישראל, וחבל.

נסים דהן: אמרתי לך הרבה פעמים, שאם היית נותן לי את ההזדמנות הייתי הולך מבית לבית, מדלת לדלת ודופק ואומר לכולם, שבייגה שוחט מתאים אפילו להיות ראש ממשלה במדינת ישראל, והוא היה עושה את זה מצוין, כי ידעתי איך הוא עבד כשר האוצר.

נסים דהן: אבל החלטת לפרוש.

אליעזר כהן: הוא היה עושה את זה יותר טוב מהמועמדים האחרים.

נסים דהן: אני גם חושב שהוא היה יותר טוב מהרבה שכיהנו כראשי ממשלה.

נסים דהן: אבל החלטת לפרוש, ורצונך הוא כבודך.

נסים דהן: אין שמץ של ספק בלבי שהכנסת הבאה, ללא הבדלי דעות, ללא הבדלי השקפת עולם, תחסר את האיש, את חוכמתו, את בהירות מחשבתו ואת האומץ לבטא, להביא לידי ביטוי את דעותיו.

נסים דהן: הוא יכול היה לקחת נושא כבד, כמו שכרם וזכויותיהם של ראשי ממשלה לשעבר, שחלקם הגדול הם חברים אישיים שלו והיו מהמפלגה שלו, ולטפל בנושא באומץ, ואפילו לקצץ בזכויותיהם ובשכרם של ראשי ממשלה לשעבר, והוא לא חשש שיגידו לו: שמע, אתה פוגע בפלוני ובאלמוני.

נסים דהן: כשהוא חשב שזו האמת, היא היתה נר לרגליו, עם אומץ ציבורי, שלצערי הרב, לא מצוי אצל רבים מחברי הבית הזה.

נסים דהן: אני נותן דוגמאות כי הדוגמאות הקטנות הן שעושות את האיש הגדול.

נסים דהן: בייגה הודיע זה כבר על החלטתו להתפטר מהכנסת, זמן רב לפני שפעמוני הבחירות החלו לצלצל.

נסים דהן: אף אחד לא יכול לחשוד בו שהוא חשש שאולי לא ייבחר, שאולי אין לו מקום בטוח בכנסת הבאה.

נסים דהן: עוד לפני שבכלל דיברו על בחירות, ידידנו חבר הכנסת בייגה שוחט הודיע על פרישתו.

נסים דהן: אין נוהגים לומר את שבחו של אדם בפניו, אדוני היושב-ראש, אבל נאמר בחז"ל, שמקצת שבחו מותר.

נסים דהן: ואם אני אומר משהו, זה מקצת מקצת מקצת שבחו.

נסים דהן: את שבחיו נושאים רבים, ואני שמח להצטרף אליהם.

נסים דהן: בייגה הוא פוליטיקאי מזן מיוחד.

נסים דהן: הוא אדם אשר אומר את אשר בלבו, גם אם הוא יודע שחלק מדבריו לא יישאו חן באוזני חלק משומעיו, ונתתי לכך דוגמאות.

נסים דהן: אנחנו בכנסת למדנו להעריך את מידותיו, את הגינותו ואת יושרו.

נסים דהן: את השילוב של אצילות עם פשטות ההליכות.

נסים דהן: עוד נתגעגע לחום שלו, למאור הפנים שבו קידם פני כל אדם.

נסים דהן: איש של אנשים.

נסים דהן: בפרקי אבות לימדו אותנו חז"ל: הווה מתלמידיו של אהרן - אוהב שלום, רודף שלום ואוהב את הבריות.

נסים דהן: כזה הוא חברנו אברהם בייגה שוחט.

נסים דהן: בייגה שוחט היה נציג מובהק של הנגב.

נסים דהן: כולנו זוכרים את המאבק הגדול שלו לטובתה של העיר ערד.

נסים דהן: לכנסת הוא הגיע מעיר המדבר ערד, מי הלך אז בזמנו ובמעמד שלו כחתן של, עם ההוקרה והחשיבות שהיו לו, דווקא לעיר רחוקה בנגב, לערד, וראה בזה שליחות וראה בזה גם תפקיד לחיים.

נסים דהן: בייגה נמנה עם מייסדיה ובוניה של ערד ועמד בראשה, כמו שאמרתי.

נסים דהן: כשנבחר לראשות ועדת הכספים, זכתה הוועדה שלו ליוקרה ולאמינות.

נסים דהן: בייגה ידע ליצור חיבור טבעי בין הוועדה לשאר חברי הכנסת ולחברה כולה.

נסים דהן: תמיד דאג שהבסיס החברתי לא יישבר.

נסים דהן: על זה דיברו קודמי, ואני לא רוצה להאריך אף כי יש לי כמה דוגמאות.

נסים דהן: גם כשעלה במעלות השלטון והיה לשר האוצר בממשלות רבין, פרס וברק, מעולם לא גבה לבו ולא רמו עיניו.

נסים דהן: הצניעות שנטועה באופיו הקרינה על סביבותיו.

נסים דהן: גם מתנגדי מדיניותו החריפים, ולשר האוצר אין מחסור בכאלה, נשבו בקסם אישיותו.

נסים דהן: כולנו למדנו להכירו כאיש של אמת, של מסירות נפש לתפקיד, לכל תפקיד.

נסים דהן: כך בדרכו הוביל משימות, ביצע מהלכים מורכבים כשהוא משרה סביבו ביטחון מלא - תמיד אמרנו:

נסים דהן: אם בייגה בשטח אל תהיה במתח - שהדרך שבחר בה היא הדרך הנכונה.

נסים דהן: כי בייגה שוחט נוהג לומר את האמת גם כשהיא מרה, אך מחשלת.

נסים דהן: על שני הדגלים, הדגל הביטחוני והדגל החברתי, להיות באותו גובה - זו תמצית משנתו.

נסים דהן: בייגה, זקן השבט של המערכת הפוליטית-הכלכלית, מסיים את תפקידו בכנסת.

נסים דהן: אנחנו לא נפרדים ממנו, הוא עובר למערכה אחרת, למערכה בשוק הפרטי, לאחר ח"י שנים בכנסת ו-40 שנה של פעילות ציבורית.

נסים דהן: השארת בבית הזה חותם עמוק.

נסים דהן: אנחנו מאחלים לך, בייגה יקירנו, חבר הכנסת בייגה שוחט, מכל הלב, הצלחה בכל מעשה ידיך.

נסים דהן: כה לחי.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת נסים דהן, שבהזדמנות זו אנחנו מברכים אותו ואת משפחתו בברכת מזל טוב על נישואי בתו הערב, בעזרת השם ואם ירצה השם, בחופה ובקידושין אשר יתקיימו בבני-ברק.

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא חבר הכנסת יעקב ליצמן, יושב-ראש ועדת הכספים.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת בייגה שוחט, חברי הכנסת, חבל לי שהצעירים עוזבים.

יעקב ליצמן: אנחנו נשארים עם מבוגרים כראשי ממשלה והצעירים עוזבים אותנו.

יעקב ליצמן: בייגה היה מורה הדרך שלנו בכלכלה.

יעקב ליצמן: כשפקידי האוצר הופיעו בפנינו בוועדת הכספים כל אחד פחד לעבוד על חברי ועדת הכספים, על חברי הכנסת, כי ידעו שבייגה יושב כאן ואי-אפשר לעבוד עליו.

יעקב ליצמן: הוא הכיר כל דבר לפני ולפנים, כאיש כלכלה וכשר האוצר לשעבר.

יעקב ליצמן: אפשר להגיד שכמעט כל פעם הסתכלו עליו חברי הכנסת לראות מה הוא אומר ולהתחשב בדעתו.

יעקב ליצמן: לא פעם אחת הוא הצביע בניגוד לעמדת המפלגה כשהוא חשב שהיא לא צודקת, לא בגלל פוליטיקה אלא כי זה היושר.

יעקב ליצמן: אולי היושר הזה בעצם מנע ממנו להתקדם במפלגה.

ראובן ריבלין: הוא היה שר האוצר פעמיים.

יעקב ליצמן: רגע, אני מדבר עכשיו, לא כשהיה שר אוצר פעמיים.

יעקב ליצמן: כשבייגה היה שר האוצר, אצלנו בציבור החרדי אמרו שהוא שר האוצר הכי טוב לחרדים.

יעקב ליצמן: מלה בסלע ושתיקה בתרי.

יעקב ליצמן: מלה היתה ברזל.

יעקב ליצמן: מה שהוא אמר - קיים, וגם לא הדליף, לא דיבר, הכול סגור.

יעקב ליצמן: מה שדיברו אתו היה סגור.

יעקב ליצמן: בייגה הוביל השנה בוועדת הכספים את חוק פינוי-פיצוי.

יעקב ליצמן: אף שהחוק הזה טעון, מורכב, קשה, זה מעבר לנושא.

יעקב ליצמן: אבל גם החוק עצמו, כולם שיבחו אותו על הניהול ועל הדרך שבה הוא הוציא את החוק הזה מתחת ידיו כחוק הגון.

יעקב ליצמן: בייגה, אני לא בטוח שתרצה לשמוע את זה, אתה כשר האוצר מעולם לא העזת לפגוע בקצבאות ילדים.

יעקב ליצמן: מעולם לא.

יעקב ליצמן: אמרת לי פעם, אם אני זוכר טוב, שאתה לא היית מעז לעשות את הקיצוץ שהם עשו כאן בתוכנית.

יעקב ליצמן: לא משנה שחשבת שחוק זה או אחר לא בדיוק צריך להיות, התנגדת לזה, אבל אמרת לי שלא היית מעז לעשות את הקיצוץ שהם הביאו.

יעקב ליצמן: עצם העובדה, בייגה, שלאחרונה הציעו אותך כמועמד מוסכם במסגרת 61, מה שלא התקדם - - -

זאב בוים: הוא עוד יכול להתחרט אם תמשיך כך.

יעקב ליצמן: עצם הדבר שהציעו אותך כמועמד אומר דורשני, אף ש-61 זה דבר שלא בא לעולם ולא יהיה, אבל עצם הדבר שאנשים חשבו שאפשר להתלכד סביבך אומר שכולם אהבו אותך כאן וכולם העריכו את עבודתך.

יעקב ליצמן: אני לא אאריך.

יעקב ליצמן: אני לא אוהב להגיד הרבה שבחים.

יעקב ליצמן: אני חושב שהכנסת מאבדת היום אחד מבכיריה-בחיריה.

יעקב ליצמן: תחסר לנו בכנסת.

יעקב ליצמן: לנו בוועדת הכספים בטוח שתחסר.

יעקב ליצמן: אני מאחל לך הצלחה בהמשך דרכך.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר כנסת מוחמד ברכה, ואחריו – חבר הכנסת חיים אורון.

ראובן ריבלין: אחר כך נשמע את חבר הכנסת שוחט.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת שוחט, משפחת שוחט היקרה, שמעתי אותך לפני כמה ימים, בייגה, בטלוויזיה - אצל בן כספית, נדמה לי - ואמרת שאחד התחביבים שלך הוא לקרוא מאזנים כלכליים.

מוחמד ברכה: זה נכון?

מוחמד ברכה: שמעתי נכון?

מוחמד ברכה: באמת?

מוחמד ברכה: כן.

מוחמד ברכה: זה לא ייאמן, פשוט.

מוחמד ברכה: זה לא ייאמן.

מוחמד ברכה: אני, חברי הכנסת, אדוני חבר הכנסת שוחט, אני באמת מצטער על שאנחנו נפרדים מבייגה, ואני מאוד גאה לעמוד כאן ולפרגן לו, איש ציבור נעים הליכות.

מוחמד ברכה: אומנם אינני שותף לדרכו ולהשקפתו, אבל אינני יכול להתעלם מאישיותו, ממקצועיותו, מהגינותו, מיושרו ומהענייניות שאפיינה את דרך התנהלותו.

מוחמד ברכה: בימים אלה, כשבית-המחוקקים מוצף באנשים שתמיהות גדולות עולות סביב השאלה כיצד הגיעו לכאן או מה עוללו כאן, עולה ומזדקרת דמותו של בייגה כאיש רב-מעשים ופעלים, אדם שפרנסת ציבור ושליחות ציבורית אינן מלים ריקות לגביו.

מוחמד ברכה: אני מבקש היום להזכיר את תרומתו הסגולית, הייחודית, הגבוהה והחשובה של בייגה שוחט בממשלת 1992 של רבין המנוח, את הראייה הרחבה, את ההשקעה בתשתיות ובחינוך, את ההחלטה ההיסטורית של אותה ממשלה להשוות את קצבאות הילדים, יהודים וערבים, ובכך להסיר כתם ממצחה של מדינת ישראל.

מוחמד ברכה: גם במליאת הכנסת, אדוני היושב-ראש, וגם בוועדת הכספים, ששם יצא לי ללוות את עבודתו של חבר הכנסת שוחט, הממלכתיות היא ששלטה בהתנהגותו, גם כשהיה איש אופוזיציה.

מוחמד ברכה: ואני אומר לך – זה לפעמים קומם אותנו, חבריך לאופוזיציה - אני ראיתי, גם חברי המפלגה שלך: אתה לא יכולת להיפרד מתפקיד שר האוצר, גם כשלא היית שר האוצר.

מוחמד ברכה: ואני חושב שאם זה מצביע על משהו, זה מצביע על יושר ועל כך שאתה ישר עם עצמך.

מוחמד ברכה: אני זוכר גם, באותם ימים של ממשלת רבין, את היוזמה הברוכה שבסוף, למרבה הצער וגם הבושה, עוכבה, זו של מיסוי הרווחים בבורסה.

מוחמד ברכה: אני חושב שזו אחת ההצעות החשובות שהיו בכנסת בשנים האחרונות, אבל אף שהצעת החוק נמשכה, היא עדיין רשומה על שמך, גם אם מישהו אחר, שר אוצר אחר, מנסה לנכס אותה לעצמו.

מוחמד ברכה: בייגה, צר לי שאתה נוטש אותנו.

מוחמד ברכה: ובכל זאת, תודה על שהיה, והצלחה וסיפוק ושמחה על מה שיהיה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת מוחמד ברכה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חיים אורון, ג'ומס.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בייגה ידידי, תמה, בני המשפחה, נציגי החברים שנמצאים כאן - ואני יודע, בייגה, שיש לך הרבה יותר מכפי שנמצאים פה למעלה - אני הייתי מודע לעובדה שבייגה רוצה לפרוש תקופה די ארוכה.

חיים אורון: היה שלב שניסיתי לשכנע אותו כי לא יעשה זאת - אני מודה, גם מנימוקים אגואיסטיים - ובשלב מסוים חדלתי, כי הבנתי שזאת הכרעתו.

חיים אורון: הרבה חברים שקדמו לי מצאו לנכון לציין את מה שראוי שיהיה מובן מאליו - מצאו לנכון לציין את הגינותו של איש הציבור, את יושרו של איש הציבור.

ראובן ריבלין: ג'ומס, מנחם בגין היה אומר: המובן מאליו, טוב שייאמר.

חיים אורון: את יושרו של איש הציבור.

חיים אורון: זה, כמובן, ביטוי למצב העגום מאוד שבו אנחנו נתונים.

חיים אורון: כי הרי השיחה היתה צריכה להתחיל מהנקודה, שאיש הציבור הוא הגון וישר, ועכשיו אנחנו מתווכחים אתו על עמדותיו, על דעותיו, על החלטותיו, על התנהגותו.

חיים אורון: ולגבי העובדה שחוזרת ונשנית, האמירה שהוא אדם הגון - הוא באמת אדם הגון.

חיים אורון: הוא איש ישר - הוא באמת אדם ישר, אבל לטעמי זו תכונת היסוד של בייגה.

חיים אורון: הגינותו גם היתה כזאת – וגם היא לא כל כך מפורסמת במקומותינו, ואני מודה שבכך הוא צבר אצלי הרבה מאוד נקודות, שגם כאשר הוא לא היה שר האוצר, גם כאשר הוא לא היה בתפקיד ממלכתי גדול, הוא בא לכנסת לעבוד.

חיים אורון: הוא ישב בוועדת הכספים, יותר מרוב רובם של כל חברי הכנסת.

חיים אורון: אף שאיך אמר יושב-ראש הוועדה?

חיים אורון: הוא ידע את התלמוד יותר מאחרים, והוא ידע את הפרטים יותר מאחרים.

חיים אורון: אבל הוא הבין שהוא צריך לשבת, כי זה מה שהוא בא לעשות בבית הזה, וזה אולי מאפיין אותו יותר מהרבה דברים אחרים.

חיים אורון: אני רוצה לעמוד על פן אחר - והוא לא עלה פה עד עכשיו - אני עוזב את נתוני המקרו, שהם נורא חשובים, ואת הירידה באבטלה, שהיא נורא חשובה.

חיים אורון: ואפילו אני מוסיף את פליאתי על פליאתו של חבר הכנסת ברכה, על התחביב המשונה של קריאת מאזנים.

חיים אורון: אבל, האמינו לי, בייגה באמת מתרגש כשהוא נוסע בכביש 6; כשהוא רואה את נתב"ג-2000; כשהוא קורא בעיתון שהצליחו להגיע למחיר התפלה של סנט לקוב, נמוך מכפי שאז הוא רב – אם מותר לי להגיד פעם אחת – יחד אתי, עם פקידי האוצר.

חיים אורון: ואולי זאת התכונה האמיתית.

חיים אורון: כלכלנים, יש לנו - אגב, הוא לא כלכלן.

חיים אורון: הוא מהנדס בניין.

חיים אורון: הוא לא כלכלן, אף שנדמה לי שבמהלך פעילותו הציבורית הוא הגיע גם להבנה וגם לידיעה, יותר מהרבה שמתהדרים בתארים של כלכלנים.

חיים אורון: אבל זה לא המבחן האמיתי בתחום שהוא היה בו, ובעיני זה גם לא היתרון הגדול שלו.

חיים אורון: היתרון הגדול שלו - גם בהרבה מאוד תחומים שהייתי חלוק עליו, ובהרבה מאוד תחומים הייתי חלוק עליו, אף שקצת ניסו להציג את המחלוקות כיותר מצומצמות בהרבה תחומים שהייתי חלוק עליו - הוא לא בא לתחומים הללו על תקן של טכנאי, על תקן של איש מקצוע.

חיים אורון: הוא בא לתחומים הללו עם כל המטען שהוא נושא אתו, מנחל-עוז ומערד ולכל אורך ההיסטוריה שלו, וזה, נדמה לי, יתרונו הגדול.

חיים אורון: אני לא רוצה להאריך.

חיים אורון: אני לא יודע בדיוק מה בייגה יעשה – אני פחות או יותר יודע – ואיך הוא יארגן את ימיו כאשר הוא יסיים את כהונתו בכנסת.

חיים אורון: אבל דבר אחד אני יכול להבטיח לכם - החזאים אומרים שביום שישי ירד גשם.

חיים אורון: אני אומר לכם שבשבת בבוקר – יסלחו לי פה חברי הכנסת הדתיים – בייגה יטלפן למינהלת הכינרת וישאל כמה עלתה הכינרת.

חיים אורון: כי בייגה הוא מסוג האנשים שמרגישים אחריות אישית למפלס הכינרת.

חיים אורון: הוא מרגיש אחריות אישית להרבה מאוד תחומים.

ראובן ריבלין: נדמה לי שהוא ויוסי שריד, הדבר הראשון שהם קוראים בבוקר זה את "הארץ" - כמה מ"מ גשם ירדו.

חיים אורון: אבל לא זאת הנקודה - - -

יוסי שריד: כן, אבל אף אחד לא יודע מה הוא יעשה בשבת בבוקר.

יוסי שריד: כיוון שהוא ואני גרים באותה שכונה, אנחנו בטח נשב בגן שם ונשוחח שיחת קשישים.

חיים אורון: ובכל זאת, התחושה הזאת, גם כאשר השנים עוברות, שהוא אחראי אישית, היא כנראה המאפיין שמאחד הרבה מאוד תחומים בצורת התנהגותו.

חיים אורון: נמשיך להיות חברים.

ראובן ריבלין: תודה לחיים אורון, ג'ומס.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת, שר האוצר לשעבר, מועמד אפשרי לראש הממשלה בעתיד, בייגה שוחט.

אילנה כהן: בייגלה, בשם כל האחיות בארץ, אני רק רוצה לאחל לך הרבה הרבה בריאות.

ראובן ריבלין: אילו ידעת כמה פתקאות קיבלתי כאן בבקשה לבוא ולברך אותך - בשם הצעירים מאתי לבני; בשם ראשי הערים מזאביק בוים; מאיר פרוש ביקש ממני להיפרד ממך בשם הירושלמים; אילנה כהן - בשם האחיות, וכך הלאה וכך הלאה.

אילנה כהן: לאחל לו בריאות, רק בריאות.

גאלב מג'אדלה: בשם הספורטאים.

מוחמד ברכה: אתה מגיע ל-61?

ראובן ריבלין: עוד לא, עוד לא, אבל אנחנו משתדלים.

ראובן ריבלין: זה שזה מרגיז כל כך, סימן שזה היה - - -

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, משפחתי, תמה, ילדים, נכדים וחברים שלי, אני באמת רוצה להודות לך מקרב לב, אדוני היושב-ראש, על הדברים החמים.

ראובן ריבלין: אמרת לי: בוא נעשה את זה, אף שאתה עדיין בדרכך החוצה, אבל הכנסת סוגרת את דלתותיה לפגרה בשבוע הבא, ואני מציע שנעשה את זה היום.

ראובן ריבלין: אני מודה ומתוודה שהסכמתי ושמחתי ברצון.

ראובן ריבלין: חשבתי שיגידו דברים טובים, כמו שאומרים במקרים האלה, אבל אני חושב שאני יוצא עם צידה לדרך להרבה מאוד שנים אחרי מה שאמרו פה החברים.

ראובן ריבלין: אני יודע שהרבה דברים נאמרו מהלב, ומטבע הדברים, כאשר נפרדים אומרים שבחים על אדם.

ראובן ריבלין: הדברים שנאמרו אכן מאוד משמחים אותי ומאוד נוגעים ללבי, ותודה לכל הדוברים.

ראובן ריבלין: זו לי הפעם האחרונה שאני עומד על הדוכן הזה ונושא את דברי.

ראובן ריבלין: בימים אלה אני מסיים 40 שנות שירות למען הציבור והמדינה וחוזר הביתה.

ראובן ריבלין: אני עושה זאת בנפש חפצה, ברצון טוב, ללא חשבונות אישיים, גאה במעשי ובתרומתי לחברה, למשק ולאזרחים בישראל.

ראובן ריבלין: אני שמח לפרוש ומביט אחורה בסיפוק ובהנאה רבה על חלקי בבנייתה של עיר חדשה בישראל, ערד, שהיתה למופת ולדוגמה, ועל חלקי רב-השנים בהנעת גלגלי המשק והחברה.

ראובן ריבלין: אין לי טענות, אני באמת שמח בחלקי.

ראובן ריבלין: את חיי הציבוריים התחלתי הרחק מכאן, בערד, כאשר עם חברים תקעתי יתד ראשונה בראשית שנות ה-60, לפני כ-45 שנים, בגבעות הצחיחות הצופות על בקעת ערד, על הרי מואב ועל ים-המלח.

ראובן ריבלין: לכנסת, לבית הזה, הגעתי אחרי עשרות שנים של בניית ערד והפיכתה לעיר ואם בישראל, ומאז בואי לכאן הקדשתי את רוב זמני וכוחי למשק ולחברה; למשק, אשר לנגד עינינו צמח והגיע להישגים, שבמלוא הצניעות אני קובע שלא היו כדוגמתם במדינת ישראל.

ראובן ריבלין: אני גאה בצמיחה של 6% לשנה במשך שש שנות כהונתי כשר האוצר, בירידה דרסטית באבטלה, בהכפלת תקציב החינוך, בפיתוח ההשכלה הגבוהה ובהקמת המכללות.

ראובן ריבלין: אני מלא סיפוק למראה הפרויקטים שקרמו עור ובטון ואשר עליהם החלטתי עם אנשים אחרים, חברי ממשלה וכנסת, ודחפתי לקידומם, והם עומדים היום לרשות הציבור כחלק מהתשתיות הלאומיות: נתב"ג-2000, כביש חוצה-ישראל, העיר מודיעין, המחלפים, הכבישים, נמל היובל, מתקן התפלת המים באשקלון, היכלי המשפט, קריות הממשלה.

ראובן ריבלין: כל אלה היו לדוגמה ולמופת לממשלה חרוצה, שהעמידה את הדאגה לאזרח ולמשק בראש דאגותיה.

ראובן ריבלין: הרבה אחרי שיידומו המריבות הקולניות, ההתנצחויות הקטנוניות ועשיית החשבונות, יישארו הפרויקטים הנפלאים האלה אות וסימן לתקופה של צמיחה ופריחה שכמותה לא היתה וליוותה את פעילות ממשלת רבין בכל שנות קיומה.

ראובן ריבלין: הרשו לי להיות גאה בטביעת האצבע האישית שלי בפרויקטים הללו וברבים אחרים שלא הזכרתי כאן.

ראובן ריבלין: ברצוני לשתף אתכם גם בגאווה פרטית שלי ובהיבט אחר לחלוטין, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: בכל שנות שירותי את הציבור בישראל ובכ-30 דוחות של מבקר המדינה עלי ועל פעילויותי לא נמתחה ביקורת כלשהי בהקשר של ניהול לא תקין ברמה האישית, לא על מינויים פוליטיים לא ראויים ולא על הקניית זכויות והטבות למקורבים.

ראובן ריבלין: לא עמוד אחד בספרי הביקורת, לא משפט אחד, לא שורה אחת ואפילו לא מלה אחת.

ראובן ריבלין: שום כלום.

ראובן ריבלין: באווירת הימים האלה ולנוכח גלי השחיתות המאיימים להטביע את המדינה, אין זה דבר של מה בכך.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אני הולך היום הביתה והייתי רוצה שבמעמד פרישה חגיגי זה יהיו שותפים לצדי במשכן הכנסת שני אנשים, שני מנהיגים – לוי אשכול ויצחק רבין זכרם לברכה.

ראובן ריבלין: גם ברגעים האלה אני מתגעגע למנהיגותם השקטה, לאמינותם, ובעיקר לרעות, לחברות האמיתית שכמותה אין למצוא היום בפוליטיקה, לצערי הרב.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לומר היום תודה.

ראובן ריבלין: תודה באמת לציבור רחב שעטף אותי באהבה רבה, תודה מעומק הלב לחברי במפלגת העבודה על גלגוליה השונים שחזרו ובחרו בי כשליחם לבית הזה ולשולחן הממשלה.

ראובן ריבלין: תודה, בעצם אלף תודות לחברי הבית הזה מכל המפלגות, מכל קצווי הקשת הפוליטית, שהרעיפו עלי חיבה וגם כאשר רגזו וכעסו היה זה על רקע ענייני.

ראובן ריבלין: תודה לעובדי הכנסת על שאפשרו לי ולכולנו לבצע את תפקידנו, ובעיקר תודה מיוחדת לצוות ולעובדים בוועדת הכספים לדורותיהם במשך כ-18 שנים.

ראובן ריבלין: תודה ענקית לכל אזרחי מדינת ישראל, יהודים וערבים, חילונים ודתיים, ימנים ושמאלנים, שהעניקו לי זכות גדולה לשרת אותם בנאמנות ובאהבה.

ראובן ריבלין: אהבתם והערכתם היו לי למקור עידוד בכל צעד ובכל החלטה.

ראובן ריבלין: אין כמוכם.

ראובן ריבלין: כמובן, תודה לבני משפחתי, לתמה ולילדי יוחאי, אלישבע ונטע, שהיו לי משענת במשך שנות דור, נתנו כתף, הושיטו יד ואפשרו לי לדאוג קודם כול לבית הלאומי ורק אחר כך לבית הפרטי.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, חברי, אני אומר לכם היום שלום ומאחל לכם שתצליחו בכל מעשיכם, דרכיכם והחלטותיכם.

ראובן ריבלין: אאחל לכם שתשרה ביניכם אווירה של שיתוף פעולה, יצירה, כוונות טובות והחלטות נכונות למענה ולטובתה של המדינה היחידה שיש לעם היהודי, היא מדינת ישראל; אין לנו ארץ אחרת.

ראובן ריבלין: תודה ושלום רב.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אברהם בייגה שוחט, אשר בא לבניין זה בכנסת האחת-עשרה כמחליף ונבחר מאז באופן רצוף.

ראובן ריבלין: הוא היה פעמיים שר האוצר של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: כולנו נפרדים ממנו בצאתו מכאן, אבל ניפגש עמו ונפגוש בו גם כאדם אשר יעשה עוד רבות למען המדינה, גם כחבר וגם כרע שבאמת אין שני לו.

ראובן ריבלין: תודה רבה לך.

ראובן ריבלין: רבותי, דקה הפסקה.

ראובן ריבלין: להבדיל אלף אלפי הבדלות, בישיבת הכנסת ביום שני, בתום ימי השבעה, נעלה את זכרו של חבר הכנסת אברהם מלמד, אשר נפטר והלך לעולמו.

ראובן ריבלין: ["דברי הכנסת", חוב' ד'.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הצבעה על הודעת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 7).

ראובן ריבלין: יש פה אנשים שיכולים להצביע?

ראובן ריבלין: רבותי, אותם אנשים היושבים על מקומם, עזרו לנו להחיל דין רציפות.

ראובן ריבלין: אין התנגדות ואנחנו נעבור להצבעה.

ראובן ריבלין: אני מבקש להצביע על החלת דין רציפות.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אני מפעיל את ההצבעה.

ראובן ריבלין: מי בעד החלת דין רציפות?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: אני אוסיף את קולה של חברת הכנסת קולט אביטל.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 8 בעד הודעת הוועדה – 17 נגד – אין נמנעים – אין הודעת ועדת העבודה הרווחה והבריאות על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 7), התשס"ב-2002, נתקבלה.

ראובן ריבלין: 17 בעד, בצירוף קולה של חברת הכנסת קולט אביטל, שכבר עומדת על הדוכן כדי להחליף אותי.

ראובן ריבלין: 17 בעד.

ראובן ריבלין: הודעת ועדת העבודה הרווחה והבריאות על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 7) התקבלה.

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחה על שולחן הכנסת החלטת ועדת הכספים בדבר תיקון טעות בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (עיסוק בייעוץ פנסיוני ובשיווק פנסיוני), התשס"ה-2005.

אריה האן: תודה רבה.

אריה האן: [מס' מ/146, כ/48; "דברי הכנסת" מושב שני, חוב' ל"ד, עמ' 13725; מושב שלישי, חוב' י"ז, עמ' 19306; נספחות.

אריה האן: ]

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים.

ראובן ריבלין: הצעת חוק הנהיגה הספורטיבית.

ראובן ריבלין: יציג אותה יושב-ראש ועדת החינוך.

ראובן ריבלין: זה החוק הנקרא החוק המוטורי?

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אברהם פורז.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רצאבי, אתה תוכל, אם יאשרו את ההצעה, לעלות ולדבר בשם היוזמים.

ראובן ריבלין: אני יודע מה שאתה רוצה עוד לפני שאתה בא.

ראובן ריבלין: בתום הצגת הדברים על-ידי יושב-ראש ועדת החינוך יש הסתייגויות, וחבר הכנסת והשר לשעבר מתן וילנאי יוכל לומר כמה דברים בהיותו השר אשר יזם את החוק.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם כול אומר שאחת הסיבות לכך שיושב-ראש ועדה נושא נאום ארוך יחסית בהצגת חוק היא שלפעמים הדברים האלה הם כלי פרשנות בבתי-המשפט.

אברהם פורז: בהיותי יושב-ראש ועדת הכלכלה של הכנסת במשך שלוש שנים פלוס, נתקלתי מדי פעם בחוסר סבלנות או סובלנות.

אברהם פורז: אמרו: תקצר, תקצר.

אברהם פורז: זה כלי פרשנות, ולכן, לדעתי, הדברים חייבים להיאמר במלואם.

אברהם פורז: הנני מתכבד להביא לפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הנהיגה הספורטיבית, התשס"ו-2005.

אברהם פורז: הצעת חוק זו היא מיזוג של שתי הצעות חוק, הצעת חוק שיזמו חבר הכנסת אהוד רצאבי וקבוצת חברי הכנסת והצעת חוק ממשלתית.

אברהם פורז: החוק המוצע – זה בתקופתך, מתן וילנאי, או שאתה מינית את הוועדה, אתה תסביר את חלקך – בא להסדיר את תחום הנהיגה הספורטיבית בישראל, כדי לאפשר את הפעילות בתחום זה, שאינה מתאפשרת כיום עקב המצב המשפטי הקיים.

אברהם פורז: בנושא אף הוגשו כמה עתירות לבג"ץ, ועמדת המדינה בהן היתה כי יש להסדיר את הנושא בחקיקה.

אברהם פורז: החוק המוצע יאפשר, בין השאר, עריכת מירוצים, ובכללם מירוצי שטח וקרטינג.

אברהם פורז: מוצע כי שר החינוך, התרבות והספורט – להלן: שר החינוך – יקבע בתקנות רשימת כלים תחרותיים שהחוק המוצע יחול עליהם ובהם יהיה מותר לנהוג נהיגה ספורטיבית.

אברהם פורז: מוצע כי תוקם במשרד החינוך, התרבות והספורט רשות לנהיגה ספורטיבית, שתהיה הרשות המוסמכת המופקדת על הנושא, לרבות מתן הרשיונות הנדרשים.

אברהם פורז: לאחר חקיקת החוק המוצע תותר בישראל נהיגה ספורטיבית רק לפי הוראותיו.

אברהם פורז: נהיגה ספורטיבית תהיה טעונה שלושה רשיונות: רשיון לכלי התחרותי, רשיון לנהיגה ספורטיבית ולנוהג בכלי ורשיון למסלול מירוץ קבוע או למסלול מירוץ ארעי – מסלול שיינתן לצורך אירוע חד-פעמי או לצורך כמה אירועים דומים, בשטח שיוכשר לכך.

אברהם פורז: מוצע כי החובות על-פי החוק יחולו גם על מי שנוסע בכלי התחרותי שלא כנהג, וכן כי בנהיגה ספורטיבית תיכלל לא רק הנהיגה בתחרות עצמה, אלא גם נהיגה בפעילות ספורט אחרת, לרבות נהיגה לשם אימון, דירוג, הצבה, ניסוי או הדרכה.

עסאם מח'ול: אתה רוצה שנשמע מה אתה אומר?

אברהם פורז: אם תרצה, אני מוכן להבטיח לך לצלם את המסמך ולתת לך לקרוא אותו.

אברהם פורז: א.

אברהם פורז: אני צרוד; ב.

אברהם פורז: אם יש לך עניין, אני יכול לתת הסבר על כל מלה, אבל אני בטוח שאתה לא רוצה בזה.

אברהם פורז: עוד מוצע, כי על הנוהג נהיגה ספורטיבית תוטל חובת ביטוח מיוחדת הן מפני פגיעה עצמית הן מפני פגיעה שתיגרם לצד שלישי.

אברהם פורז: כמו כן, אם בעת מירוץ במסלול מירוץ ארעי חלק מהמירוץ מתקיים בקטע קישור – קטע דרך הפתוח גם לכלי רכב רגילים – מוצע כי תהיה חובת ביטוח גם לפי פקודת ביטוח רכב מנועי, וכי פקודה זו וחוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים יחולו לעניין זה.

אברהם פורז: נוסף על כך, שר התחבורה, בהתייעצות עם השר לביטחון פנים ועם שר החינוך, יוכל לקבוע בתקנות הוראות לעניין נהיגה בקטע קישור.

אברהם פורז: נקבעו גם הוראות מיוחדות בנושא אחריות בנזיקין לעניין נהיגה ספורטיבית, לרבות הטלת נטל הראיה על הנוהג כי לא היתה התרשלות מצדו.

אברהם פורז: הוראות מוצעות נוספות הן: מתן סמכות לשר החינוך להכיר בתאגיד ללא מטרות רווח העומד בתנאים מסוימים כהתאחדות המייצגת תחום אחד או יותר של נהיגה ספורטיבית, ויהיה אפשר להכיר בכמה התאחדויות, לתחומים שונים; מתן סמכות לרשות המוסמכת לקבוע את כללי הנהיגה הספורטיבית לפי התקנונים והכללים הקיימים, בשינויים שתקבע; כללים ותנאים למתן הרשיונות השונים לפי החוק, לרבות הוראות מיוחדות בדבר השתתפות קטינים בנהיגה ספורטיבית; הוראות לעניין עיסוק בנהיגה ספורטיבית כמדריך או כמאמן; חובותיו של בעל מסלול מירוץ; לבוש וציוד מגן; חובת החזקת תעודות והצגתן; עריכת שינויים בכלי תחרותי; איסור נהיגה בעת שכרות; אמצעי אכיפה ועונשין; מינוי ועדה מייעצת וייבוא כלי תחרותי.

אברהם פורז: יצוין כי כלי תחרותי שניתן עליו רשיון לפי החוק המוצע לא יקבל רשיון לפי פקודת התעבורה, אולם לגבי כלי רכב מסוימים, שהיו רשומים בעבר ככלי רכב מנועיים כאמור, יהיה אפשר, בתנאים שייקבעו, לחזור ולקבל רשיון לפי פקודת התעבורה, אם יחדלו מלהיות כלי רכב תחרותיים.

אברהם פורז: נקבע איסור שימוש ברכב תחרותי לכל עניין שאינו נהיגה ספורטיבית.

אברהם פורז: בעת הדיון בהצעת החוק סברה ועדת החינוך, התרבות והספורט כי יש מקום לאפשר לשר התחבורה, בתנאים מסוימים, לקבוע בתקנות הוראות שיאפשרו נהיגה שאינה נהיגה ספורטיבית כאמור לצורך הגעה אל מסלול המירוץ או עזיבתו או לצורך אחר הקשור במישרין במירוץ, ועל כן הוסף סעיף 12(ד) המוצע.

קריאה: פורז, לא שומעים אותך גם ככה.

אברהם פורז: הפרוטוקול יקלוט את זה, גם אם אתה לא.

קולט אביטל: השתכנענו.

קולט אביטל: זה בסדר.

אברהם פורז: לא, לא, אני חייב לקרוא הכול.

אברהם פורז: גם אני הייתי יכול לקצר, אבל אני לא יכול.

אברהם פורז: זה כבר לקראת הסוף, יש נחמה בעבורכם.

קולט אביטל: יש לי הרושם שזה משעמם גם אותך.

אברהם פורז: לא, אני הרי יודע את זה בעל-פה.

אברהם פורז: אני יכול אפילו להיבחן על זה.

אברהם פורז: השר לביטחון פנים מבקש למחוק את הסעיף הזה, ואני מבקש מחברי הבית שלא לקבל את ההסתייגות.

אברהם פורז: חזקה על שר התחבורה שבבואו לקבוע תנאים לנהיגה כאמור ישקול את כל השיקולים של ביטחון הציבור ובטיחותו ולא יאפשר נהיגה כאמור אלא בתנאים הולמים.

אברהם פורז: אני רק רוצה לומר במה מדובר.

אברהם פורז: לפעמים, כדי להגיע למסלול התחלת המירוץ, כלי הרכב צריך לעבור כמה קילומטרים.

אברהם פורז: אם יתקבל החוק כפי שהוצע, הוא יוכל להגיע למסלול רק על גרר.

אברהם פורז: הוא לא יוכל אפילו לנסוע 100 מטרים על כביש רגיל.

אברהם פורז: ולמה?

אברהם פורז: כי למכונית כזאת אין, למשל, פסים זוהרים, או לפעמים אין למכונית כזאת מכוונים; כריות האוויר בה לא פועלות, או שאין לה ABS.

אברהם פורז: לכן, זה אבסורד למנוע לחלוטין.

אברהם פורז: מובן שמכונית כזאת, בדרך מישהו ייסע לפניה ואחריה ויאותת.

אברהם פורז: ראיתי פעם איך מובילים ספינה על משאית, אז מכונית כזאת לא יכולה?

אברהם פורז: מכונית שיכולה אולי לנסוע 300 קמ"ש לא יכולה לנסוע כמה קילומטרים על כביש רגיל בלי שיצטרכו להעלות אותה על גרר?

אברהם פורז: כל המטרה היא, כמובן, להקטין את העלויות.

אברהם פורז: אפשר כמובן לעשות שכל דבר יעלה כל כך הרבה שלא יהיה אפשר לבצע אותו.

אברהם פורז: הוראה נוספת היא, שבעת נהיגה בקטע קישור יחולו על הכלי התחרותי ועל הנוהג בו ההוראות לפי פקודת התעבורה, כאמור.

אברהם פורז: גם בעניין זה הוועדה סברה, בעת הדיון בהצעת החוק, כי יש הצדקה לתת סמכות לשר התחבורה – אגב, הכול בהתאם לכללים שיקבע שר התחבורה, אבל לא איסור טוטלי – לפטור, באופן ובתנאים שיקבע, את הכלי התחרותי או את הנוהג בו מהוראות מסוימות לפי פקודת התעבורה, מאחר שקיימות דרישות מסוימות שאין מקום להחילן על כלי תחרותי, גם כאשר הוא נוסע בקטע קישור.

אברהם פורז: גם בעניין זה אני מבקש מחברי הכנסת לדחות את ההסתייגויות של השר לביטחון פנים.

אברהם פורז: כשכלי רכב כזה נוסע בכביש רגיל, מובן שיינקטו כל האמצעים כדי שלא תהיה חלילה תאונה: אולי יהיה רכב לפניו, ואחריו, אבל לאסור טוטלית זה פשוט לא הגיוני.

אברהם פורז: הצעת החוק באה לפתור מצב קיים, שלפיו לא ניתן לקיים נהיגה ספורטיבית בישראל באופן מסודר ובטיחותי ובפיקוח הולם.

אברהם פורז: לפיכך, אני מבקש מחברי הבית לדחות את כל ההסתייגויות שהוגשו ולאשר את הצעת החוק.

אברהם פורז: אני רוצה לומר כמה מילות תודה.

אברהם פורז: קודם כול לעורך-הדין צבי ענבר, שהיה היועץ המשפטי של הכנסת, שהכין את הצעת החוק הממשלתית.

אברהם פורז: גם אני הגשתי, בכנסת הקודמת, הצעת חוק דומה לזאת, ניסינו אז להתקדם ונתקענו.

אברהם פורז: אני מבין שחבר הכנסת וילנאי רוצה לומר כמה דברים, גם סגן השרה צבי הנדל תמך בצורה מסיבית בעניין הזה, גם עורכת-הדין עדנה הראל – שבינינו לבין עצמנו, היתה פעם עוזרת פרלמנטרית שלי, עכשיו היא עובדת במשרד המשפטים - - -

שלום שמחון: אברהם, אתה מסלף את העובדות, גם אני - - -

אברהם פורז: תראו, רבותי, דיברתי אליכם בקול מונוטוני כי הייתי אנוס לקרוא את מה שצריך לומר.

אברהם פורז: אני מאוד אוהב את החוק הזה.

אברהם פורז: אתם לא נפרדים ממני, כך שאני לא עושה הספד אישי, אבל אני פריק של מכוניות, אני אוהב מכוניות.

אברהם פורז: בעיני מכונית זה לא רק אמצעי להעביר אותך מנקודה א' לנקודה ב'.

אברהם פורז: בעיני מכונית היא דבר שמגשים הרבה מאוד שאיפות ומאוויים.

חמי דורון: - - -

אברהם פורז: אני יכול לומר לך, חבר הכנסת חמי דורון, כל עיר בעולם שאני נמצא בה ויש בה מוזיאון של מכוניות עתיקות, אני תמיד שם.

אברהם פורז: אני מתמצא בדגמים, במנועים, ואני אומר לכם, זה פשוט מביש לחשוב שעכשיו, ורק עכשיו, מצאנו סוף-סוף, אחרי אלפיים שנה, קצת פחות, להביא חוק כזה ולאפשר בישראל תחרויות ספורטיביות של מירוצי מכוניות, דבר שהוא יפה ומשובב נפש.

אברהם פורז: כאמור, גברתי היושבת-ראש, אני מציע להסיר את כל ההסתייגויות ולהצביע על הצעת החוק בקריאה שנייה ושלישית.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אני רוצה לעבור להסתייגויות.

קולט אביטל: חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול, אחמד טיבי – אינם פה, הסתייגותם נופלת.

קולט אביטל: השר לביטחון פנים - אינו נמצא באולם, הסתייגותו נופלת.

קולט אביטל: סגן השר לביטחון פנים - אינו נמצא כאן, הסתייגויותיו נופלות.

קולט אביטל: אי לכך אנחנו עוברים להצבעה על כל החוק בקריאה שנייה, בלי הסתייגויות.

קולט אביטל: הצבעה מס' 9 בעד סעיפים 1–38 – 25 נגד – 3 נמנעים – 1 סעיפים 1–38 נתקבלו.

קולט אביטל: ובכן, בעד - 25, מתנגדים - 3, נמנע אחד.

קולט אביטל: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: הצבעה מס' 10 בעד החוק – 25 נגד – 3 נמנעים – 1 חוק הנהיגה הספורטיבית, התשס"ו-2005, נתקבל.

קולט אביטל: ובכן, בעד - 25, נגד - 3, נמנע אחד.

קולט אביטל: אני קובעת שחוק הנהיגה הספורטיבית, התשס"ו-2005, עבר.

קולט אביטל: אני קוראת לדוכן את חבר הכנסת אהוד רצאבי.

קולט אביטל: אחריו - חבר הכנסת וילנאי.

אהוד רצאבי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אתם לא תאמינו, אבל כאב הראש שקיבלתי בשעה 08:00 נעלם ממש בשנייה הזאת.

אילנה כהן: חסכת בסל התרופות.

אהוד רצאבי: חסכתי בסל התרופות.

אהוד רצאבי: רבותי, אני מתרגש, מכיוון שהעבודה שלי של שלוש שנים הסתיימה היום סוף-סוף.

אהוד רצאבי: אנחנו עומדים לקראת בחירות ומי יודע מה יהיה הלאה, אבל לפחות אני יכול להיות גאה בחוק אחד שיש לו כל כך הרבה תומכים וכל כך הרבה אנשים בארץ ששמחים בשמחתי.

אהוד רצאבי: אני חושב שזה יום היסטורי לכל מי שעוסק בספורט הזה ולכל חובב ספורט כזה.

אהוד רצאבי: ביום שישי האחרון השתתפתי במירוץ מכוניות, באירוע פנטסטי שהתקיים באשדוד, היה לי התענוג לנהוג ברכב והשגתי הישגים לא רעים, איחרתי רק 20 שניות אחרי האחרים.

ג'מאל זחאלקה: הכול בצורה לא חוקית.

אהוד רצאבי: הכול בצורה לא חוקית, אבל לנו יש חסינות, שכחת.

קולט אביטל: לא בזה.

אהוד רצאבי: בכל מקרה, רבותי, עד לרגע האחרון, עד הבוקר, בשעה 09:30, היה עוד מישהו שניסה לטרפד את החוק הזה, ולשמחתי הרבה, ההיגיון של יושב-ראש הכנסת גבר על הטיפשות שלו.

אהוד רצאבי: אני שמח שחברינו פה כולם תמכו, פרט לשלושה, אני חושב שזה ניצחון גדול לכולנו.

אהוד רצאבי: ללא כל ספק, הספורט המוטורי יתרום לכלכלת ישראל.

אהוד רצאבי: אנחנו רואים מה קורה בקפריסין, בשלושה ימים – 30 מיליון דולר הכנסות.

אהוד רצאבי: חברנו למדינות העולם הנאורות, ועל כך אני שמח.

אהוד רצאבי: כמובן, אני רוצה להודות, קודם כול לחברי אברהם פורז, שהגיש את הצעת החוק הראשונה בכנסת החמש-עשרה; אני, שבאתי בעקבותיו, הגשתי אותה שוב בכנסת השש-עשרה.

אהוד רצאבי: ללא מאמציו ויעילותו ביומיים של דיונים, מהבוקר ועד אחר-הצהריים, החוק הזה היה ממשיך להתעכב, כפי שהתעכב בוועדות אחרות.

אהוד רצאבי: גמרנו עם זה, וזה יופי.

אהוד רצאבי: לחברי בעמותת נהגי המירוצים – אני רואה ביציע את דני לוי, את רמי שוחטוביץ, עד לפני דקות מספר, ועוד רבים אחרים.

אהוד רצאבי: וכמובן - לצוות ועדת החינוך, עורכת-הדין מירב ישראלי, תודה פעם נוספת.

אהוד רצאבי: ליהודית, שאני לא רואה אותה כרגע.

אהוד רצאבי: לוועדת הכלכלה, שטרחו כל כך הרבה - לאתי בנדלר, ללאה ורון, ליושב-ראש הוועדה הקודם, שלום שמחון, וליושב-ראש הוועדה אמנון כהן.

אהוד רצאבי: כמובן, לחברי שדחפו, מכל הספסלים, מתן וילנאי, צבי הנדל, צ'יטה - אליעזר כהן - חברי ברמת-השרון, בלעדיכם הדברים האלה לא היו זזים.

אהוד רצאבי: אנחנו לא נשכח את העבודה המשותפת של כולנו יחד, ואני כבר מחכה להזמנה למירוץ הראשון.

אהוד רצאבי: כתבתי מכתב לוועדת האתיקה שתאשר לי את זה.

אהוד רצאבי: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה, ואין לך חסינות בנושא נהיגה.

קולט אביטל: חבר הכנסת מתן וילנאי, בבקשה.

מתן וילנאי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, גם בשבילי זה רגע של נחת, עבודה שהתחילה בנובמבר 2001, כאשר הייתי שר הספורט וניסיתי שהמינהל לא יהיה כספומט שמשלם כספים, אלא יעצב את דמות הספורט בישראל.

מתן וילנאי: נתקלתי בהצעת החוק של חבר הכנסת פורז שעוסקת בנהיגה הספורטיבית, מיניתי את צבי ענבר כמשפטן, כי זיהיתי את הבעיות של משרד המשפטים, משרד האוצר ומשרד הספורט, ומאמץ של ארבע שנים ויותר הביא לפתיחת ענף חדש, מוסדר, כפי שצריך, בספורט בישראל.

מתן וילנאי: זה מזכיר לי מבחינות רבות את חוק הקולנוע.

מתן וילנאי: מהרגע שהעברנו אותו, חרף התנגדות האוצר, הענף הזה נפתח ומופיע בכל מקום בעולם, הכשרונות הישראליים בקולנוע באים לידי ביטוי.

מתן וילנאי: אותו דבר בדיוק יהיה עם הספורט המוטורי ועם הכשרונות שלנו שנמצאים שם.

מתן וילנאי: אני חייב להודות לאברהם פורז, שהציע את הצעת החוק המקורית והיום גם הוא סוגר מעגל.

מתן וילנאי: כיושב-ראש ועדת החינוך הוא דחף את זה במהירות שיא.

מתן וילנאי: היתה לי הרגשה שאנחנו מפספסים את הכנסת הזאת.

מתן וילנאי: אני רוצה להודות ליושב-ראש הכנסת, שפניתי אליו הבוקר, אני מבין שגם חבר הכנסת אברהם פורז פנה אליו, והסכנה שזה יידחה נפלה והשכל הישר של יושב-ראש הכנסת מצטרף לכל אלה שעסקו בחוק הזה.

מתן וילנאי: אני מודה לצבי הנדל, כסגן השרה, לאהוד רצאבי, לידידי אליעזר כהן.

מתן וילנאי: אנשים מכל פינות הבית עסקו בזה, והחוק הזה יביא ברכה לא רק לעוסקים בו אלא לספורט הישראלי ולחברה הישראלית כולה.

מתן וילנאי: תודה רבה לכם.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: [מס' כ/100; "דברי הכנסת", חוב' ד', עמ' 26546; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 9).

קולט אביטל: בבקשה, אדוני, יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, תוכל להציג את החוק לקריאה שנייה ושלישית.

גאלב מג'אדלה: גברתי היושבת-ראש, מכובדי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 9), התשס"ו-2005, מטעם חברת הכנסת אראלה גולן.

גאלב מג'אדלה: בהצעת החוק שלפנינו מוצע לקבוע הסדר חדש לעניין אישור לידות שאירעו מחוץ למוסד, אשר כולל בהגדרתו שבסעיף 8 לחוק מרשם האוכלוסין, התשכ"ה-1965, גם בית-חולים, בית-סוהר, מוסד ציבורי או דתי, מוסד צדקה, מעון או בית-מלון.

גאלב מג'אדלה: סעיף 6 לחוק מרשם האוכלוסין כלשונו היום אינו נותן מענה למקרים שבהם אירעו לידות מחוץ למוסד ולא טופלו על-ידי רופא ומיילדת.

גאלב מג'אדלה: כל שנותר לפקיד הרישום הוא להסתמך על הודעת הורי היילוד בבואם לרושמו.

גאלב מג'אדלה: במקרים מספר מסוג זה שאירעו בעבר, נמסרו לפקיד הרישום הודעות כוזבות ויילודים נרשמו כילדים של מי שאינן אמהותיהם.

גאלב מג'אדלה: קיים חשש שמסירת הודעות כוזבות כאמור עלולה לשמש למטרות פסולות, כגון אימוץ בלתי חוקי, הסכם בלתי חוקי לנשיאת עוברים או סחר בילדים.

גאלב מג'אדלה: לפי הצעת החוק, להודעה על לידה שאירעה מחוץ למוסד יצורפו תצהירי הרופא והמיילדת שטיפלו בה.

גאלב מג'אדלה: אם לא טיפלו בלידה רופא או מיילדת, מוצע כי יצורפו להודעה תצהירים של הורי היילוד בדבר היותה של האם אמו הביולוגית, אישור רפואי על מעקב אחר היריון ואישור רפואי של רופא מומחה ביילוד וגינקולוגיה שבדק את האם בתוך 48 שעות מהלידה ואישר כי היא ילדה.

גאלב מג'אדלה: במקרים שבהם לא ניתן אחד האישורים הרפואיים האמורים, יהיה על הורי היילוד לפנות לבית-המשפט לענייני משפחה ולבקש כי יצווה על עריכת בדיקה גנטית להורות בהתאם להוראות חוק מידע גנטי, התשס"א-2000, כדי לאשר את היותה של אם היילוד אמו הביולוגית.

גאלב מג'אדלה: להצעת חוק זו הוגשו הסתייגויות.

גאלב מג'אדלה: אבקש מחברי הכנסת לדחות את ההסתייגויות ולאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ושלישית.

גאלב מג'אדלה: תודה, גברתי היושבת-ראש.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: נעבור להסתייגויות.

קולט אביטל: יש הסתייגות של חברי הכנסת דוד אזולאי ויעקב מרגי - הם אינם נמצאים כאן.

קולט אביטל: אי לכך, אנחנו עוברים ישר להצבעה בקריאה שנייה על כל החוק בנוסח הוועדה.

קולט אביטל: ההסתייגויות נפלו בהעדר מסתייגים.

קולט אביטל: הצבעה מס' 11 בעד סעיפים 1–3 – 20 נגד – אין נמנעים - אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד - 20, אין נגד ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: הצבעה מס' 12 בעד החוק – 19 נגד – אין נמנעים – 1 חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 9), התשס"ו-2005, נתקבל.

קולט אביטל: 19 בעד, אין מתנגדים, נמנע אחד.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 9), התשס"ו-2005, נכנס לספר החוקים.

קולט אביטל: חברת הכנסת גולן, תרצי להגיד כמה מלים?

אראלה גולן: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להודות לגברתי.

אראלה גולן: אני רוצה להודות גם ליושב-ראש, חבר הכנסת רובי ריבלין, שהיה מאוד דואג בתחילת דרכי, וליושב-ראש ועדת הפנים גאלב מג'אדלה על עזרתו ומעורבותו בקידום חוק שימנע רישום לא חוקי של תינוקות בישראל.

אראלה גולן: אני רוצה להודות לעידו בן-יצחק שעמל והכין את נוסח החוק בעומס הכמעט בלתי אפשרי שלפני פיזור הכנסת.

אראלה גולן: אני רוצה להודות למשרד המשפטים ולמשרד הפנים על שיתוף הפעולה וההירתמות לנושא מצדם; וכן לעוזרות שלי, דליה ודקלה, ולכל מי שעזר לקדם את החוק ותמך בו.

אראלה גולן: תודה רבה לכולם.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: [מס' כ/103; "דברי הכנסת", חוב' ה', עמ' 26713; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

קולט אביטל: הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון מס' 4), התשס"ו-2005, קריאה שנייה ושלישית.

קולט אביטל: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט.

קולט אביטל: אין הסתייגויות.

אברהם פורז: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני תמיד מרוצה מאוד להביא בפני הכנסת הצעות חוק שעניינן בעלי-חיים והגנה עליהם.

אברהם פורז: מדובר בהצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון מס' 4), שיזם חבר הכנסת יולי אדלשטיין, ואני מברך אותך על היוזמה.

אברהם פורז: חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) קובע שורה של הוראות שמטרתן הגנה על בעלי-חיים, אולם אין בו איסור מפורש על נטישת בעלי-חיים.

אברהם פורז: עקב מקרים רבים של נטישת בעלי-חיים, בעיקר כלבים וחתולים, בידי מי שמחזיק בהם, כאשר בעלי-החיים אינם מסוגלים לדאוג לעצמם ונידונים לסבל ואף למוות, הוצע להוסיף לחוק איסור פלילי על נטישת בעלי-חיים, וזאת בדומה לחקיקה הקובעת איסור על נטישת בעלי-חיים הקיימת במדינות כמו איטליה, בריטניה, גרמניה, פורטוגל וקנדה.

אברהם פורז: מוצע לקבוע את ההוראה המעבירה את נטל ההוכחה לבעלים או למחזיק של בעל-חיים כי לא נטש את בעל-החיים אם בעל-החיים נמצא כשהוא עזוב.

אברהם פורז: בנוסף, תהיה זו הגנה טובה לנאשם אם הוכיח שנקט את כל האמצעים האפשריים למניעת העבירה.

אברהם פורז: מוצע לקבוע כי תאגיד שבין מטרותיו איסוף בעלי-חיים וטיפול בהם, רשות מקומית או וטרינר שטיפלו בבעל-חיים שננטש, יוכלו לתבוע מהבעלים או מהמחזיק את הוצאות החזקתו של בעל-החיים לתקופה שלא תעלה על 60 יום.

אברהם פורז: עוד קובעת הצעת החוק, כי החוק יכנס לתוקפו רק בעוד 18 חודשים.

אברהם פורז: רבותי, אני חייב לומר לכם שלי עצמי היו לבטים לא פשוטים, משום שאני חששתי שהעובדה שנטישת בעל-חיים גוררת בעקבותיה הרשעה פלילית עלולה להביא אנשים לפחד מאימוץ, כי אם המצב הוא שאני הולך ומאמץ בעל-חיים ואחר כך אין לי עם מי להשאיר אותו וזה עלול להיות פלילי - יהיו לי מחשבות שניות אם לאמץ בכלל בעל-חיים.

אברהם פורז: אבל בסופו של דבר, אני חושב שאם החוק הזה יעבור, בתקופה שנתנו, של 18 חודשים, עד שיממשו אותו – עד אז צריך למצוא את אותם בתי-מחסה שיוכלו לקלוט בעל-חיים מאדם שאיננו יכול להחזיק בו מסיבות כאלה או אחרות.

אברהם פורז: המצב הזה, וראינו אותו, שאנשים מגיעים לשדה התעופה ונוטשים שם את הכלב או את החתול בין המסלולים או על הכביש, הוא מצב בלתי נסבל ואכזרי.

אברהם פורז: אני חושב שצריך להגן על בעלי-החיים מפני מצבים כאלה.

אברהם פורז: בהזדמנות זו אודה למירב ישראלי, היועצת המשפטית של ועדת החינוך, התרבות והספורט, על כל מלאכת החקיקה המואצת שנעשתה על-ידה בשבועיים, שלושה השבועות האחרונים.

אברהם פורז: עשיתי מאמץ גדול בתקופה הזאת לסיים חקיקה.

אברהם פורז: אני יודע שדיוני הוועדה הם חשובים, אני יודע שהכנסת צריכה לפקח על פעולות הממשל ועל הממשלה, אבל בעיני הדבר העליון שהכנסת עושה הוא חקיקה.

אברהם פורז: אני יכול לומר שאני משאיר שולחן נקי.

אברהם פורז: אין בוועדה שום הצעת חוק שמישהו יכול לומר שלא טופלה כי לא הגענו אליו, כי לא היה זמן.

אברהם פורז: אין חוק כזה.

אברהם פורז: כל החוקים שהגיעו לוועדת החינוך מאז אני מכהן בוועדה, פחות משנה, כולם טופלו והגיעו לכלל גמר.

אברהם פורז: אני, כמובן, מברך את המציע.

אברהם פורז: אני מודה גם ליהודית גידלי, מנהלת הוועדה, ולכל עוזרותיה, לרבות מי שהיתה מנהלת הלשכה שלי כשר הפנים, אתי דנן, ופגשתי אותה בוועדת החינוך.

אברהם פורז: כנראה לפעמים דרכים צריכות להצטלב.

אברהם פורז: אני מבקש מהכנסת לאשר את החוק.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: לחוק הזה אין הסתייגויות.

קולט אביטל: אנחנו עוברים אפוא להצבעה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: בבקשה להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 13 בעד סעיפים 1–4 – 12 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

קולט אביטל: 12 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: החוק עבר בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 14 בעד החוק – 13 נגד – אין נמנעים – אין חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון מס' 4), התשס"ו-2005, נתקבל.

קולט אביטל: 13 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון מס' 4), התשס"ו-2005, ייכנס לספר החוקים.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: מציע החוק, חבר הכנסת יולי אדלשטיין, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: חברי חברי הכנסת, אני חושב שמדובר כאן בתיקון חשוב.

יולי יואל אדלשטיין: אולי אנחנו כחברה, בעקבות התיקון הזה לחוק צער בעלי-חיים, ננהג במשנה זהירות – וכבר התייחס לזה יושב-ראש הוועדה – בכל הקשור ליחס שלנו לחיות מחמד, לחיות הבית, ואולי כתוצאה מזה נהיה חברה קצת יותר טובה וקצת יותר רחמנית.

יולי יואל אדלשטיין: אני בטוח שמצד שני התיקון הזה גם יגרום למיעוט תופעות, שגם להן היינו עדים, של כלבים, למשל, שכתוצאה מהזנחה והתעללות ונטישה הופכים לחיות שמסכנות בני-אדם.

יולי יואל אדלשטיין: ברצוני להודות ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת אברהם פורז, שהנושא הזה קרוב ללבו והוא סייע מאוד בהעברה מהירה של החוק וגם מצא פתרונות לסוגיות שבמחלוקת.

יולי יואל אדלשטיין: נתנו זמן לממשלה להתארגן על-מנת לקבל גם פתרונות קצה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה למנהלת הוועדה יהודית גידלי, ליועצת המשפטית, עורכת-הדין מירב ישראלי, שעשתה עבודה מהירה ומצוינת, לאפרת ולכל צוות ועדת החינוך, התרבות והספורט.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: [מס' כ/103; "דברי הכנסת", חוב' ה', עמ' 26713; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון מס' 5), התשס"ו-2005.

קולט אביטל: יעלה יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט; בבקשה.

אברהם פורז: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת את הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון מס' 5), התשס"ו-2005, שהיא הצעתו של חבר הכנסת חזן.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת פורז, מאות אלפי ילדים רעבים, זה גם צער בעלי-חיים.

שמואל הלפרט: מאות אלפי ילדים רעבים, שאתה מרעיב אותם.

שמואל הלפרט: אתה גרמת להם להיות רעבים.

שמואל הלפרט: 700,000 ילדים רעבים זה גם צער בעלי-חיים.

קולט אביטל: אדוני סגן השר, אתה בממשלה, אתה יכול לדאוג להם.

שמואל הלפרט: צער בעלי-חיים לחתולות, לכלבים.

שמואל הלפרט: אתה מרעיב מאות אלפי ילדים.

שמואל הלפרט: תתבייש לך.

מל פולישוק-בלוך: מה זה שייך?

אברהם פורז: חבר הכנסת הלפרט, קודם כול, מדובר בהצעת חוק של חבר כנסת מהליכוד שאני קידמתי בתור יושב-ראש הוועדה.

אברהם פורז: מלבד זה, אם הציבור שאתה מדבר עליו היה יוצא לעבודה והיה יוצא לשירות צבאי, המצב היה פחות עגום.

אברהם פורז: תפסיק להטיף לנו פה מוסר.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו נעבוד והם יקבלו את הכסף.

אברהם פורז: אולי צריך להעלות עוד יותר את המסים, כדי לתת לאנשים שלא רוצים לעבוד.

שמואל הלפרט: מיליון אנשים שעובדים מקבלים שכר מינימום.

אברהם פורז: לא רוצים לעבוד.

אברהם פורז: תבואו בטענות לשרון ולנתניהו.

קולט אביטל: חבר הכנסת הלפרט, אני מבקשת להפסיק.

אברהם פורז: כמובן, הרי הוא איש חוק הלפרט.

אברהם פורז: בתקופתו שילמו מהילד החמישי כמעט 900 שקלים לילד.

אברהם פורז: השוויון בקצבאות הילדים משגע אותו.

אברהם פורז: אגב, זה אחד ההישגים של שינוי.

שמואל הלפרט: הצלחת להרעיב מאות אלפי ילדים.

קולט אביטל: חבר הכנסת הלפרט, אני אצטרך לקרוא אותך לסדר.

קולט אביטל: אני מבקשת.

אברהם פורז: מדובר בהצעת חוק שיזם חבר הכנסת חזן, אני חושב - בכוונה טובה.

אברהם פורז: הגיעו אליו תלונות, שאנשים באים לארגון צער בעלי-חיים לאמץ כלב או חתול ושואלים אותם איפה הם גרים.

אברהם פורז: אם אדם אומר שהוא גר במקום רחוק, לא רוצים לתת לו את הכלב.

אברהם פורז: לכאורה הארגון הזה לא בסדר.

קולט אביטל: למה, הכלב צריך ללכת ברגל עד שם?

אברהם פורז: לא.

אברהם פורז: התשובה היתה, שארגוני צער בעלי-חיים מסוימים, שמוסרים כלב או חתול לאימוץ, נותנים לך גם ביטוח רפואי חינם לתקופה מסוימת.

אברהם פורז: אם אתה קרוב, אין לך בעיה לגשת ולטפל.

אברהם פורז: אם אתה רחוק ואין לך אמצעים והכלב חולה, אתה לא תיסע 200 קילומטרים לתל-אביב, אבל גם אין לך כסף ללכת לרופא פרטי, ואז לבעל-החיים יכול להיגרם נזק.

אברהם פורז: לכן הם אמרו שהם לא מוכנים לתת לאנשים שגרים במקומות רחוקים, כי אין להם ערובה שאם הכלב הזה יחלה - - -

יוסי שריד: באגודה הזאת הרי הורגים את רוב הכלבים.

אברהם פורז: חבר הכנסת שריד, הוויכוח על המתת חסד הוא ויכוח ארוך, ויש על זה טיעונים שונים.

יוסי שריד: אין פה שום חסד.

יוסי שריד: יש פה המתה, אבל לא חסד.

אברהם פורז: בין זה לבין נטישת בעל-חיים ברחובות, והוא מתענה ובסוף מת בייסורים, צריך לשקול את העניין.

אברהם פורז: חבר הכנסת שריד, יש לי רושם שאתה תתמוך בהצעה של חבר הכנסת חזן.

אברהם פורז: חבר הכנסת חזן רצה שתוטל אחריות פלילית על ארגון כזה.

אברהם פורז: אני סברתי שכאשר מדובר בארגון וולונטרי של מתנדבים, שעושים למען בעלי-חיים, וזה גם ארגון פרטי ולא ציבורי, לא ראוי ללכת לתחום הפלילי.

אברהם פורז: לכן אמרנו שבמקרה כזה תוגש תלונה לממונה על חוק צער בעלי-חיים, שפועל במשרד החקלאות, ולממונה יש סמכויות לפי החוק והוא יפעל.

אברהם פורז: אנחנו עושים את זה במישור האדמיניסטרטיבי ולא במישור הפלילי.

אברהם פורז: החוק הוא חוק ראוי, ואני מציע לכנסת לאשר אותו.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אין מסתייגים.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון מס' 5), התשס"ו-2005.

קולט אביטל: הצבעה מס' 15 בעד סעיף 1 – 14 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

קולט אביטל: 14 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהחוק עבר בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים עכשיו להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: הצבעה מס' 16 בעד החוק – 13 נגד – אין נמנעים – אין חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון מס' 5), התשס"ו-2005, נתקבל.

קולט אביטל: 13 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: החוק עבר ויירשם בספר החוקים.

קולט אביטל: חבר הכנסת יחיאל חזן, בבקשה.

יחיאל חזן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק שעברה באה למנוע אפליה בקבלת בעלי-חיים, כך שאדם שמעוניין לקבל מהאגודה לצער בעלי-חיים בעל-חיים, אף שהוא גר רחוק, יוכל לקבל.

יחיאל חזן: בעבר לא היה אפשר לקבל, והיום, לאחר שהצעת החוק עברה, תושב חיפה יוכל לבקש בעל-חיים מאגודת צער בעלי-חיים בתל-אביב, ואף אחד לא ימנע זאת ממנו.

יחיאל חזן: אני מודה ליושב-ראש, שפעל בוועדה כדי לקדם את החוק, לצוות הוועדה ולכל מי שעזר להעביר את החוק הזה.

יחיאל חזן: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/225).

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

קולט אביטל: הצעת חוק מועצת הצמחים (ייצור ושיווק) (תיקון מס' 7), התשס"ו-2005.

קולט אביטל: תציג סגנית שר החקלאות ופיתוח הכפר - בבקשה, גברתי.

גילה גמליאל: כבוד היושבת-ראש, חברי וחברות הכנסת, מטרת התיקון המוצע היא להאריך את תוקף חקיקת המשנה שמכוחה פועלת מועצת הצמחים ולתקן פגמים נוספים שנפלו בחוק מועצת הצמחים (ייצור ושיווק) עקב תיקונים שהוכנסו עם חקיקתו במסגרת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל לשנות הכספים 2003 ו-2004.

גילה גמליאל: חוק מועצת הצמחים נועד, בין היתר, לאחד את ארבע מועצות הייצור הצמחיות הקיימות - פירות, ירקות, הדרים וצמחי נוי - למועצת צמחים אחת, וכן לתקן ליקויים הקשורים בייצוגם ובהליך בחירתם של נציגי המגדלים במועצות הייצור.

גילה גמליאל: לאור זאת נקבע בחוק שנציגי המגדלים במועצת הצמחים ייבחרו על-ידי המגדלים בבחירות ישירות, וכן נעשה שינוי מהותי במערך הסמכויות כך שסמכויות רבות הועברו מהמועצות לשר החקלאות ולשר התמ"ת.

גילה גמליאל: כדי לאפשר את המשך הפעילות השוטפת בענפי הצמחים עד למינויה של מועצה קבועה ונבחרת, מונתה בהתאם לחוק מינהלה זמנית, ונקבע כי כל חקיקת המשנה של ארבע המועצות, שהיתה קיימת ערב התיקון תוחלף בחקיקת משנה חדשה, או שתפקע בתוך שנתיים, כלומר עד ליום 31 בדצמבר 2005, כלומר בסוף החודש - ההנחה של המחוקק היתה שעד למועד זה תמונה הנהלה קבועה למועצת הצמחים, שתפעל להתקנת התקנות החדשות.

גילה גמליאל: עד כה טרם מונתה מועצה קבועה, מאחר שטרם הותקנו התקנות בנוגע לבחירת נציגי מגדלים במועצה.

גילה גמליאל: תקנות אלה עומדות להיות מוגשות לאישור ועדת הכלכלה של הכנסת בקרוב, ועם פרסום תקנות אלו ולאחר סיום הליכי הבחירות ניתן יהיה בעוד חודשים מספר למנות את המועצה הקבועה למועצת הצמחים.

גילה גמליאל: לפיכך, מוצע להאריך את תוקף התקנות הקיימות בשנה, עד ליום 31 בדצמבר 2006.

גילה גמליאל: במהלך תקופה זו תמונה המועצה הקבועה, ותהיה לה השהות לעבוד על התקנות החדשות להסדרת פעילות ענפי הצמחים.

גילה גמליאל: בלא תיקון זה לא תהיה שהות מספקת לשר החקלאות ולמועצה לעבוד על התקנות כאמור - מלבד כמה חודשים, ויש חשש שבסיומם ייווצר ואקום בתפקוד המועצה.

גילה גמליאל: במסגרת התיקון לאיחוד המועצות הועברו סמכויות רבות מהמועצות לשרים, ואולם הסעיף בחוק שעניינו מועצות היין והזיתים לא תוקן בהתאם, ונוסחו כיום לא מתייחס לסמכויות השרים לגבי מועצות אלו.

גילה גמליאל: על כן מוצע לתקן את נוסח הסעיף כך שהוראות חוק מועצת הצמחים יחולו גם על מועצות היין והזיתים, והתפקידים והסמכויות של השרים לעניין מועצות אלו יהיו כתפקידיהם וסמכויותיהם לעניין מועצת הצמחים.

מל פולישוק-בלוך: את הנזק שעשיתם בכל המועצות האחרות אתם רוצים להשלים גם במועצות האלה.

מל פולישוק-בלוך: זאת בעצם הכוונה שלכם.

גילה גמליאל: עם זאת, לאור המאפיינים הייחודיים לענף הזיתים מזני שמן, מינוי המגדלים חברי מועצת הזיתים בדרך של בחירות לא יבטיח ייצוג הולם וראוי שלהם, ואף המחוקק לא התכוון לחייב בחירות למועצה זו.

גילה גמליאל: לפיכך, מוצע לתת סמכות לשרים, בכפוף לאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, לקבוע בתקנות מנגנון שונה למינוי החברים למועצת הזיתים, באופן שיבטיח ייצוג נאות לכל המגזרים העוסקים בענף.

גילה גמליאל: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: יש רשימת דוברים ואני מבקשת לקרוא להם.

קולט אביטל: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה – אינו נמצא; חבר הכנסת מוחמד ברכה – אינו נמצא; חבר הכנסת צבי הנדל – אינו נמצא; חבר הכנסת עסאם מח'ול – אינו נמצא; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נמצא.

קולט אביטל: אנחנו עוברים אפוא להצבעה.

קולט אביטל: חבר הכנסת רשף חן, אתה לא רשום, אתה רוצה לדבר?

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

גילה גמליאל: אני מושכת את ההצעה?

חיים אורון: אי-אפשר, רק בהצבעה פה.

מל פולישוק-בלוך: אי-אפשר לעשות תרגילים כאלה.

שלום שמחון: את כבר אמרת שאת עוברת להצבעה.

קולט אביטל: שנייה, אנחנו עושים פה התדיינות משפטית.

קולט אביטל: הודעתי על הצבעה, את לא יכולה למשוך, חברת הכנסת גמליאל.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 17 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 2 נגד - 23 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מועצת הצמחים (ייצור ושיווק) (תיקון מס' 7), התשס"ו-2005, לוועדה לא נתקבלה.

קולט אביטל: בעד - 2, מתנגדים – 23.

קולט אביטל: הצעת החוק נפלה.

קולט אביטל: הלחץ האמריקני לפתיחת המעברים וגילוי המנהרה ליד מחסום ארז

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעות לסדר-היום שמספריהן 7960, 7961, 7962, 7964, 7965 ו-7979, בנושא: הלחץ האמריקני לפתיחת המעברים וגילוי המנהרה ליד מחסום ארז.

קולט אביטל: ראשון הדוברים, חבר הכנסת בנימין אלון, בבקשה.

יעקב אדרי: האם לא יועלו קודם כול הצעות החוק?

קולט אביטל: אני מצטערת, יש לפעמים הפסקות באמצע.

קולט אביטל: זה מה שקבעה מזכירות הכנסת, כך זה מודפס בסדר-היום.

קולט אביטל: אני מציעה לך להגיש תלונה.

קולט אביטל: בבקשה, חבר הכנסת אלון.

קולט אביטל: סגן שר הביטחון ישיב.

בנימין אלון: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אדוני סגן השר זאב בוים, אני כמובן התנגדתי ומתנגד לעקירת היהודים ולהרס הקהילות היהודיות בגוש-קטיף ובצפון השומרון.

בנימין אלון: אבל פשוט אינני מסוגל להבחין ברצף לוגי כלשהו - גם לדברי אלו שאמרו שעכשיו לא מעניין אותנו מה קורה שם, מעכשיו זו בעיה שלהם - אינני מצליח להבין את ההידרדרות ואת חוסר יכולת העמידה מול הצעקות של קונדוליסה רייס.

בנימין אלון: אז כולנו קראנו בעיתונים על הווליום הגבוה של הגברת שרת החוץ, אבל, בכל אופן, מה אתם מתכננים לעשות כאן, הממשלה שאתה מייצג עכשיו, חבר הכנסת בוים?

בנימין אלון: מה אתם מתכננים לנו, שיהיו מעברים חופשיים?

בנימין אלון: שיכניסו ממצרים ומכל מקום לרצועת-עזה, ללא פיקוח שלכם, אמל"ח?

בנימין אלון: ואחר כך יהיו מעברים בטוחים, פתוחים?

בנימין אלון: אתה יודע שיש כאלה מבני-דודינו שלפעמים מחליפים את המבטא של בי"ת בפ"א, בטוח זה פתוח.

בנימין אלון: מעברים פתוחים-בטוחים, שיעברו דרך קריית-מלאכי?

בנימין אלון: יש פה דבר שאני חושב שהוא טירוף.

בנימין אלון: קריית-מלאכי וקריית-גת הופכות להיות בלב החיבור הזה.

בנימין אלון: הלחץ האמריקני - הם לא מסתירים - הם רוצים רצף טריטוריאלי למדינה פלסטינית בין רצועת-עזה ליהודה ושומרון.

בנימין אלון: מה הכוונה רצף טריטוריאלי בין רצועת-עזה ליהודה ושומרון?

בנימין אלון: אין מדינת ישראל.

בנימין אלון: אין, אין פה אחד שיש לו פתרון לבעיה הזאת של רצף טריטוריאלי בין רצועת-עזה ליהודה ושומרון.

בנימין אלון: אם בנושא הזה יש אפשרות לאיזו הקשבה לצעקות אמריקניות, אז חבל על הזמן של כולנו.

בנימין אלון: נוסף על כך, מעבר לעניין הזה, ראינו עכשיו מה קרה בתעלה הזאת שנפרצה במחסום ארז.

בנימין אלון: הבחירות פוצצו לא רק בשכם - כשכולנו רואים את התמונות הפנטסטיות האלה של הדמוקרטיה של הרשות הפלסטינית, איך הם מפוצצים עם כלי נשק משרדי ועדת בחירות.

בנימין אלון: כולנו יודעים מה עומד להיות שם בינואר.

בנימין אלון: אבל, ריבונו של עולם, אני פשוט לא מצליח לקלוט - - -

קולט אביטל: אבקשך לסיים.

בנימין אלון: כבר צריך לסיים?

בנימין אלון: את רואה, פניתי לריבונו של עולם - ובאמצע משפט.

בנימין אלון: אני פשוט לא מצליח לקלוט, אדוני סגן השר, האם אנחנו, אחרי כל הכאב הזה וההתנתקות הזאת, חייבים לדאוג לתעסוקה של ערביי עזה, ואנחנו לוקחים את הסיכון הביטחוני שהם יהיו כאן, ואז יהיו שוב פיגועים, ואז איך אתה תישא פנים, בשם ההיגיון שלך?

בנימין אלון: אני לא רציתי את הקירות האלה ואת העקירה הזאת, אבל בשם ההיגיון שלכם, אתם מתכוונים להציף עכשיו את הארץ גם בעובדים מרצועת-עזה, גם במעברים פתוחים-בטוחים דרך קריית-גת וקריית-מלאכי, גם לאבד שליטה על מה שקורה - גם ביהודה ושומרון, גם ברצועת-עזה - תאמרו בבקשה עד כמה קדימה אפשר לדהור לתוך התהום.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: הדובר הבא - חבר הכנסת עסאם מח'ול, ואחריו - חבר הכנסת ואסל טאהא.

קולט אביטל: בבקשה.

עסאם מח'ול: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני כל כך מצטער שכל כך צדקתי כאשר התנגדתי לתוכנית ההתנתקות, בדיוק מהחשש שלמראית עין יש כאן צעד קדימה, אבל בפועל יש כאן ניסיון להמשיך את הכיבוש ביתר שאת, להפוך את רצועת-עזה לכלא אחד גדול ודחוס ולהפוך את הגדה המערבית וירושלים המזרחית הכבושה למספר רב של בתי-כלא דחוסים.

עסאם מח'ול: איזו חוצפה זאת שממשלת ישראל מחליטה לסגור את תושבי רצועת-עזה.

עסאם מח'ול: לא מעברים - מעבר רפיח; רוצים לשלוט, רוצים שלט-רחוק; לא למעבר בין הגדה לרצועה.

עסאם מח'ול: מה זה?

עסאם מח'ול: על איזו ממשלה ועל איזו תוכנית מדינית אנחנו מדברים כאן?

עסאם מח'ול: ואנחנו הזהרנו שהמציאות הזאת והמדיניות הזאת הן בית-יוצר של התנגדות ושל שפיכות דמים.

עסאם מח'ול: והממשלה הזאת מתעקשת להפעיל את בית-היוצר הזה מדי לילה ומדי בוקר ומדי מצור ומדי חדירה ליישוב הזה או ליישוב האחר הפלסטיני: בשכם, בג'נין, בטול-כרם, יום-יום.

עסאם מח'ול: והממשלה הזאת צריכה לשאת באחריות לתוצאות של המדיניות הזאת, והתוצאות של המדיניות הזאת הן תוצאות של שפיכות דמים ושל הרג ושל קורבנות, משני הצדדים.

עסאם מח'ול: אנחנו מדברים על קדימה, שהיא תוביל ותמשיך - וקדימה היא לא רק מפלגה גדולה, כפי שמנבאים לה הסקרים; קדימה נחשפת כגידול בפוליטיקה הישראלית.

עסאם מח'ול: אם תרצו, גידול בדמוקרטיה הישראלית, וגידול שיחסל את האופציה להזדמנות מדינית בין שני העמים.

עסאם מח'ול: ואני אומר, לא ללכת שולל פעם נוספת אחרי השקר של תוכנית מדינית, שהיום שומעים, מפרסמים אמירות על נכונות שרון ללכת לחלוקת ירושלים, ו-90% מהשטחים, ובבוקר - עוד לא עולה השחר והוא כבר מתכחש לכל הדברים האלה כי זה סתם ספין תקשורתי.

עסאם מח'ול: אנחנו חושבים שהגיע הזמן.

עסאם מח'ול: מי שרוצה ללכת לפתרון מדיני - צריך להסיר את הסגר האומלל, הקשה, הבלתי-אנושי, המוטל על מיליוני פלסטינים בגדה המערבית וברצועת-עזה.

עסאם מח'ול: לא צריך ללכת לבנות חומות, אלא לבנות גשרים ולפתוח כבישים ומסילות.

עסאם מח'ול: ממשלת ישראל איננה מסוגלת להוביל לשום מקום.

עסאם מח'ול: אין לה דרך ואין מפת דרכים בשבילה.

עסאם מח'ול: מפת הדרכים היחידה שהיא יודעת היא כיבוש ועוד כיבוש, התנחלויות ועוד התנחלויות, דיכוי ועוד דיכוי של העם הפלסטיני, ואחר כך לבוא לעם בישראל ולהגיד: אין לנו מוצא, אנחנו במלחמה.

עסאם מח'ול: אתם יכולים לצאת מהמלחמה הזאת - -

קולט אביטל: אבקשך לסיים.

עסאם מח'ול: - - אתם יכולים לצאת לדרך אחרת, דרך של פתרון שלום.

קולט אביטל: אבקשך לסיים.

עסאם מח'ול: ממשלת ישראל - שאיננה מסוגלת לצאת מכאן, מהרגע הזה, לתהליך מדיני - לעולם לא תגיע לשום פתרון ולעולם לא תטפל בשום בעיה.

עסאם מח'ול: היא תמשיך להטיל על העם בישראל ועל העם הפלסטיני שפיכות דמים, מוות וחיים בלתי נסבלים.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת ואסל טאהא, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו - חבר הכנסת מאיר פרוש.

קולט אביטל: אם הוא לא יהיה כאן - חבר הכנסת דהאמשה.

ואסל טאהא: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, המעבר הזה, הוחלט עליו והוסכם בין הפלסטינים לבין הישראלים, והוא נפתח ב-1999 לפרק זמן קצר, שוב נסגר אחרי האינתיפאדה השנייה, בגלל כל מיני טענות שרק החריפו את המאבק, שרק דחפו את הפלסטינים להתנגד עוד ועוד לכיבוש.

ואסל טאהא: תוכניתו של ראש הממשלה, ההתנתקות מרצועת-עזה - מהיום הראשון אמרנו שזאת לא נסיגה; זאת פריסה מחדש של כוחות הביטחון הישראליים, שהפכו את עזה למטרה, למטרה של פיצוץ, חיסולים מהאוויר, סגירה מכל הצדדים: מהים, מהאוויר, מהגבול עם מצרים וגם מהגבול עם ישראל.

ואסל טאהא: מיליון וחצי פלסטינים כלואים שם, סובלים, וישראל לא מקיימת את אשר התחייבה.

ואסל טאהא: היא התחייבה מול העולם, מול האמריקנים והאירופים, לפתוח את הדרך, את המעבר החופשי הזה שמקשר בין רצועת-עזה לבין הגדה המערבית.

ואסל טאהא: מי שחושב שראש הממשלה בדרכו לכינון מדינה פלסטינית, טועה ומוטעה.

ואסל טאהא: הצעותיו הן רק זריית חול בעיניים, הוא רוצה להרוויח עוד ועוד זמן.

ואסל טאהא: מי שרוצה באמת לכונן מדינה פלסטינית לא סוגר מעברים ולא סוגר גבולות ולא מונע מפועלים לעבוד.

ואסל טאהא: הוא היה מוריד מחסומים, מוריד סבל, היה מתיר למשפחות שיבקרו את בניהן, היה מתיר לחולים שיעברו בצורה מסודרת לבתי-חולים לקבל טיפולים.

ואסל טאהא: אבל, מה שאנחנו רואים עכשיו - ראש הממשלה והממשלה הזאת מעמיקים את הדיכוי, מעמיקים את הסבל של הפלסטינים בהתנהגות שלהם.

ואסל טאהא: הממשלה מפנה עורף לדעת הקהל הבין-לאומית, מפנה עורף לאיחוד האירופי, מפנה עורף להסכמים שהיא חתמה עליהם, מפנה עורף גם לאמריקנים.

ואסל טאהא: לכן, אנחנו רואים פה ושם כעס בין-לאומי על מה שישראל מחוללת בנושא הזה.

ואסל טאהא: סגירת המעבר זה מצור על עם שלם, זה סבל.

ואסל טאהא: מי שכוונתו שלום, מוריד את הסבל, נותן לאנשים לחיות בכבוד, ואם לאו, הוא מעודד את ההתנגדות ואת האמל"חים.

ואסל טאהא: חבר הכנסת בני אלון, הכיבוש הוא שמייצר את השיטות להכנת אמל"חים על-ידי הפלסטינים.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נמצא.

קולט אביטל: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, אחרון הדוברים, בבקשה, ואחריו ישיב סגן שר הביטחון.

צבי הנדל: אתם לא אשמים, השמאל חינך אתכם שזה כיבוש שלכם.

צבי הנדל: זו הארץ שלנו, מעולם היא לא היתה הארץ שלכם.

עסאם מח'ול: טוב שחזרת למדינה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לפתוח ולומר, שעל אף כל התקלות והעיכובים וההפרות והסחיטות, אני שמח שעמדתי היתה מייד ברגע הראשון, ללא שום התלבטות, לתמוך בהתנתקות מעזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שמח שתמכתי בה, ואני שמח שאין היום לא חייל ולא מתנחל בעזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בלשונו של ראש הממשלה: אין יהודי אחד בעזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא התחייב שזה יהיה עד סוף השנה, הוא עשה את זה כמה חודשים לפני סוף השנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עם זאת, בגרורות הנושא הגלובלי הזה שיערנו שיהיו עכבות, יהיו תקלות, יהיו סחיטות, והנה מר שרון עכשיו מנסה, דרך סגירת המעברים ודרך הפרת ההתחייבות שלו לרייס, לארצות-הברית, לסגור את המעברים או לא לפתוח אותם בזמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שואל, לאן זה מוביל?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו מדיניות של בחירות עכשיו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שרון, אתה הולך קדימה, בקדימה יש לך כל המנדטים שבעולם, אתה לא צריך לחזור לקטנות כאלה, אתה לא צריך לשכנע איש בציבור הבוחרים שאתה חזק מספיק, אלים מספיק וקשה מספיק לפלסטינים, אתה לא מואשם בזה שהיית אי פעם רך או יותר מדי צודק או יותר מדי קל עם הפלסטינים במדיניות שלך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האדמה הפלסטינית רוויה בדם, יום-יום אתה שופך את דמם של הפלסטינים גם בשכם, גם בג'נין, גם בעזה - סיכולים, כל מיני אמתלות, כל מיני המצאות, סיכול ממוקד, סיכול לא ממוקד, מתקתקת, לא מתקתקת, דברים שהם פשע בין-לאומי, פשע לפי המשפט ופשע בעיני הצדק, ויבוא יום ובמדינה הזאת יכו על חטא ויגידו: איך היינו אובדי שפיות ותמכנו במדיניות הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה לא צריך את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מר שרון, התחלת בצעדים נכונים, תמשיך הלאה, תהיה מדינאי ולא אינטרסנט קטן של בחירות ותפתח את המעברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עוד עצה אני רוצה לתת לך, אדוני ראש הממשלה: תן לפלסטינים לבחור באופן דמוקרטי את הפרלמנט שלהם, תן להם ללכת לבחירות, ואל תקשה, אל תערים קשיים, אל תעשה תקלות ואל תגיד שזה כן וזה לא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה לך ולהם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם יבחרו במי שהם רוצים, הם יבחרו ברשות שלהם, בפרלמנט שלהם, בממשלה שלהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה צריך להגיד שכל נציג לגיטימי של העם הפלסטיני בשבילך הוא פרטנר, כל זאת בתנאי שאתה רוצה ללכת קדימה בתהליך השלום.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אבקשך לסיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מסיים, גברתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם אתה לא רוצה להתקדם בדרך השלום, ואתה רוצה להמשיך בצעדים כפויים, שאתה כופה אותם, ואומר לפלסטינים: כל מה שאני אומר כזה ראה וקדש, המדיניות הזאת לא תלך, אתה תיאלץ לעשות מדיניות חד-צדדית עוד הפעם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי אתה עושה אותה מרצון, אבל היה עדיף הרבה יותר אילו עשית זה בהסכם, כצעדים בוני-אמון וכחלק מתהליך שלום, ולא כצעדים חד-צדדיים, שמה שלא יהיה יישארו חסרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, גברתי.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: ישיב סגן שר הביטחון.

קולט אביטל: בבקשה.

זאב בוים: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת דהאמשה, אני חושב שטעית בקריאה שהפנית מכאן.

זאב בוים: אמרת לראש הממשלה שלא יערים קשיים ולא יתערב, אני לא יודע, אני שומע שהקשיים שמערימים הם דווקא ברשות הפלסטינית, ב"פתח" למשל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני סגן השר, אני נמצא בכנסת ישראל, הכתובת שלי היא ראש ממשלת ישראל.

זאב בוים: נדמה לי ששם יש בעיה, אבו-עלא ומחמוד עבאס נגד דור הביניים ב"פתח" - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתם תיתנו לו עצות.

זאב בוים: - - הם מאיימים שם לא להגיש רשימות, כן רשימות, אילו רשימות.

זאב בוים: מה אתה רוצה מראש הממשלה שלנו?

קולט אביטל: חבר הכנסת דהאשמה, בבקשה ממך.

זאב בוים: נדמה לי שפשוט טעית - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יותר מזה, להם אתה יכול - - -

קולט אביטל: חבר הכנסת דהאמשה, בבקשה ממך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

זאב בוים: - - קראת לאבו-עלא ולמחמוד עבאס.

זאב בוים: נדמה לי.

קולט אביטל: חבר הכנסת דהאמשה, תן בבקשה לסגן השר לדבר.

קולט אביטל: איש לא הפסיק אותך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם אתה וגם אני - - -

זאב בוים: אני שמעתי אותך בקשב רב, ואתה לא מוכרח לענות ולהגיב על כל מלה שאני אומר בארבע מלים.

זאב בוים: שב בשקט עכשיו.

זאב בוים: רק הערתי שאני חושב שפשוט התבלבלת והקריאה שלך היתה צריכה להיות מופנית לאנשי ה"פתח", שעכשיו רבים ביניהם והולכים שם מכות על עניין הרשימה.

זאב בוים: אנחנו לא מתערבים בזה בכלל.

זאב בוים: אין לנו מה להתערב שם.

זאב בוים: חברי חברי הכנסת, בדיונים שמתקיימים בין נציגי מערכת הביטחון לנציגי הממשל האמריקני בעניין יישום הסכם המעברים, בכלל זה עניין הפעלת פיילוט של שיירות מרצועת-עזה לאזור יהודה ושומרון, ארצות-הברית אינה מפעילה ברגע זה לחץ על ישראל.

זאב בוים: ארצות-הברית ערה לבעיות הביטחון של ישראל, ובראשן הטרור וחוסר התפקוד של הרשות הפלסטינית, והיא גם מודעת להחלטת ראש הממשלה ושר הביטחון להשהות את יישום הפעלת השיירות באופן זמני לפחות עד אשר תיווכח ישראל בשינוי באופן הטיפול של הרשות הפלסטינית בטרור ובמילוי התחייבויותיה על-פי הסכם המעברים.

זאב בוים: הנחישות האמריקנית והאירופית להוכיח כי הפלסטינים מקיימים את מחויבותם בנושא תפעול מעבר רפיח הביאה לשיפור מסוים בשטח.

זאב בוים: ביקרתי בשבוע שעבר בכרם-שלום, באותו מתקן שבו מתקבלים הנתונים, ראיתי את הבעיות, יושבים שם ביחד ומחפשים דרכים לפתור את הבעיות.

זאב בוים: בשלב זה החמ"ל הביטחוני המשותף הזה שהזכרתי, הפלסטיני-הישראלי-האירופי, מתפקד באופן שמתקרב לדרישתנו, עוד לא ב-100% - הדרישה להעביר נתונים ומידע חזותי בזמן אמת לחמ"ל, דבר שלא התקיים עד עכשיו - אבל הפער הזה הולך ונסגר, והוא סוגיה, ביסודה טכנולוגית, שצריכים לפתור אותה עכשיו.

זאב בוים: ישראל פועלת בשיתוף פעולה עם האירופים והאמריקנים על מנת להביא לידי יישום מלא את המחויבות הפלסטינית בנושא.

זאב בוים: תודה רבה, גברתי.

זאב בוים: סוגיה זו אני מציע שתידון בוועדת החוץ והביטחון.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: אני רוצה להביא את זה להצבעה.

קולט אביטל: המציעים, האם אתם מסכימים?

קולט אביטל: חברי הכנסת עסאם מח'ול, עבד-אלמאלכ דהאמשה וואסל טאהא, האם אתם מסכימים שהנושא יעבור לוועדת החוץ והביטחון?

עסאם מח'ול: כן.

ואסל טאהא: כן.

קולט אביטל: אם כך, אנחנו נצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 18 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 9 נגד - אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבקש להוסיף את קולי.

קולט אביטל: בעד - 10, עם חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: הנושא עובר לוועדת החוץ והביטחון.

קולט אביטל: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

קולט אביטל: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון מס' 14) (הסכמת קטין לתרומת איברים לאחר המוות), התשס"ו-2005; הצעת חוק הגבלת טמפרטורת המים, התשס"ו-2005; הצעת חוק הנוער (טיפול והשגחה) (תיקון מס' 17) (מסגרת חוץ-ביתית לקטין נזקק), התשס"ו-2005; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 88) (תגמול למשרתים במילואים - איסור קיזוז), התשס"ו-2005.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 18), התשס"ו-2005.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: משרד הביטחון מעדיף לרכוש ג'יפים בבריטניה במקום רכב תוצרת ישראל

קולט אביטל: אנו עוברים להצעות לסדר-היום מס' 7958, 7959, 7968, 7973, 7974 ו-7980, בנושא: משרד הביטחון מעדיף לרכוש ג'יפים בבריטניה במקום רכב תוצרת ישראל.

קולט אביטל: חבר הכנסת יורי שטרן, ראשון המציעים, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו - חבר הכנסת חמי דורון.

יורי שטרן: כבוד היושבת-ראש, כבוד סגן השר, חברי הכנסת, זה סיפור החוזר מדי פעם, ואנחנו בכנסת הצלחנו, לפעמים לפחות, לעצור את הדבר המוזר הזה, שממשלת ישראל, משרד הביטחון, צבא-הגנה לישראל, לא מעודדים את התוצרת המקומית, את המפעלים המקומיים, את הייצור הביטחוני המקומי - דבר שהוא כביכול מובן מאליו - אלא מפנים את הרכישות שלהם לחו"ל וקונים בכל מיני תירוצים: אלה כספי סיוע אמריקני, ועוד סיבות אלה או אחרות.

יורי שטרן: קונים את הדברים - שאפשר לקנות אותם בארץ ואפילו במחיר נמוך מאשר בחו"ל, ובשימוש חלקי בכספי הסיוע האמריקני - בחו"ל.

יורי שטרן: לא אחת שאלתי את עצמי מהי הסיבה לכך.

יורי שטרן: אולי לפקידי משרדים אלה או אחרים יותר נוח לנסוע לשיחות משא-ומתן לניו-יורק, לוושינגטון, ללונדון או למקום מפואר אחר ולהתעסק עם הגורמים הבין-לאומיים, במקום לנסוע לפריפריה ישראלית ולרכוש את המוצרים שם.

יורי שטרן: שום מדינה לא מתנהגת כך.

יורי שטרן: האמריקנים עכשיו מתערבים אצלנו כדי לא לתת לנו למכור מוצרים ביטחוניים לדרום-קוריאה.

יורי שטרן: אני זוכר שכאשר החליטו אצלנו לקנות טורבינה מסוימת תוצרת אירופה, התקשר השגריר האמריקני לשר התשתיות הלאומיות דאז, אביגדור ליברמן, ולחץ עליו: איך אתם לא קונים את המוצר האמריקני במקום המוצר האירופי?

יורי שטרן: רק במדינת ישראל זה אפשרי.

יורי שטרן: "מפעלי רכב נצרת" מייצרים ג'יפ משוריין ויוצא מן הכלל, "סופה 2" - סליחה זה כבר 3 - שמותאם לצרכים הישראליים, ויש הבטחה של משרד הביטחון לרכישה של למעלה מ-1,000 כלי רכב.

יורי שטרן: את הג'יפ הזה שמים בצד, ועכשיו הולכים לרכוש את המוצר המיובא, את ה"לנדרובר" הבריטי דרך האמריקנים, שגם יותר יקר וגם מתחרה במוצר המקומי.

יורי שטרן: זה דבר שלא ייתכן.

יורי שטרן: איני אומר שלא צריך להתחשב בעלות ושלא לחפש את הדבר הטוב ביותר שיש בשוק, אבל לתוצר המקומי צריכה להיות עדיפות.

יורי שטרן: אנו עוד יכולים למצוא את עצמנו, חס וחלילה, במצב שבו רק המפעלים המקומיים יכולים לספק לנו את הסחורות הביטחוניות האלה.

יורי שטרן: אנו יכולים להיתקל במצב חירום ביטחוני ובמיתון כלכלי, חס וחלילה, ואז הדברים האלה של מערכת הביטחון הם הלחם של התעשייה המקומית.

יורי שטרן: לכן, אני קורא למשרד הביטחון לעצור את הדבר הזה על הסף ולפסול אותו, ולהמשיך לרכוש את הרכב במפעל שבנצרת-עילית ולמלא את ההתחייבויות שנתתם למפעל.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת חמי דורון, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו - חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

חמי דורון: גברתי היושבת-ראש, אדוני סגן השר, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת יורי שטרן, אני מתפלא עליך.

חמי דורון: ממתי התחייבות של הממשלה שווה משהו?

חמי דורון: זה דבר חדש.

חמי דורון: אתה תובע מהממשלה שתעמוד באיזו התחייבות שלה?

חמי דורון: חבר הכנסת שטרן, אדוני סגן השר, זה לא "פייר".

חמי דורון: אני מדבר על נושא שאתה אמור לענות עליו, והרי תצטרך לענות על מה שאני אומר ולא לפי מה שאולי תשמע או על מה שאתה חושב שאני אומר.

זאב בוים: אתה צודק, ואני מקווה שאתה תישאר לשמוע.

חמי דורון: אתה יודע שבדרך-כלל אני נשאר.

חמי דורון: ג'יפ "סופה" עולה 84,000 דולר, ו"לנדרובר" – 135,000 דולר, כלומר יש 50,000 דולר הפרש.

חמי דורון: מעבר להפרש, ג'יפ "סופה" בנוי מלכתחילה על-פי תוכנית, בהיגיון, בהבנה, באופן המותאם לשטחים של מדינת ישראל, וה-Defender מותאם למקומות אחרים.

חמי דורון: כלומר, יצטרכו עוד להשקיע הרבה מאוד כסף כדי להתאימו לצורכי מדינת ישראל, לצורכי צה"ל.

חמי דורון: אני כבר לא מדבר על העובדה שמשרד הביטחון התחייב ל"מפעלי רכב נצרת" על סכום להיקף שעות עבודה מסוים, שאפילו חמישית ממנה לא מומשה.

חמי דורון: אדוני סגן השר, גם השר, שהיום הוא בסיעתך החדשה, וגם אתה, לא אחת שמעתי אתכם מדברים פה על רגישות חברתית - יש לזה שם חדש - ואין ספק שרגישות חברתית היא קודם כול לדאוג למפעלים במדינת ישראל.

חמי דורון: עולה הטענה, כמובן, שהכסף בא מהמימון האמריקני.

חמי דורון: אלא מה?

חמי דורון: הולכים ככה, מסביב, שהרי לכן זה עולה 135,000 דולר.

חמי דורון: קונים רכב בריטי באמצעות חברה אמריקנית כדי להשתמש בכסף האמריקני.

חמי דורון: אדוני סגן השר, ה"סופה" מורכב על שלדת ג'יפWrangler אמריקני, והתוצאה הישירה של זה היא ש-70% ממחיר הג'יפ יכולים לבוא מהמימון האמריקני, מכספי הסיוע.

חמי דורון: עכשיו, נעשה חשבון מה באמת היינו צריכים להוציא.

חמי דורון: 70% מ-84,000 דולר זה בערך 50,000 דולר.

חמי דורון: כלומר, באמת היינו משלמים 24,000 דולר מכספנו - כשאני יכול להראות לך בדקה וחצי 20 מקומות אחרים שאתה יכול לקחת מהם את הכסף הזה - ו-50,000 דולר היה עולה לנו הג'יפ מכספי הסיוע.

חמי דורון: אלא מה?

חמי דורון: בשיקול ההגיוני מאוד כמובן של חכמי וגאוני האוצר ומשרד הביטחון, עדיף להוציא 135,000 דולר עבור כל יחידה מכספי הסיוע, במקום רק 50,000 דולר, ואז היו נשארים לך, אדוני, 85,000 דולר - ואני מדבר בסכומים משוערים - מכספי הסיוע להוציא על משהו אחר.

חמי דורון: אבל, בשביל מה?

חמי דורון: כמו שאמר חבר הכנסת שטרן, זה הרבה יותר קל.

חמי דורון: צריך גם להסביר למה יושבים 200 אנשים של משרד הביטחון במשלחות שונות ומשונות בניו-יורק ובוושינגטון, ולכן עושים עסקה שהיא עסקה אפלה ומטופשת, שגורמת נזק בכל דרך שלא תביט.

חמי דורון: אדוני סגן השר, אני פונה אליך היום בצורה פשוטה מאוד.

חמי דורון: היות שאת השר לא זכינו לראות כאן הרבה, כי הוא לא ענה הרבה ולפחות לא במליאה, ואותך אנו כן רואים הרבה, עונה על שאילתות, שאלות והצעות לסדר-היום, אני פונה אליך ואומר לך: מי שרוצה לדבר על רגישות חברתית, לא יורה לעצמו ברגל בכך שהוא הולך להזמין עבודה ומוצר ממפעל לא ישראלי ובכך גורם לפיטורים של אולי מחצית מעובדי המפעל הישראלי.

חמי דורון: הרגישות החברתית לא תתבטא בזה שהם ילכו ללשכת העבודה מחר בבוקר.

חמי דורון: הרגישות החברתית תתבטא בזה שאתה, כמי שמייצג את משרד הביטחון, תזמין את העבודה של משרד הביטחון ב"מפעלי רכב נצרת", ולא במפעלי "לנדרובר" בבריטניה בצורה העקומה דרך ארצות-הברית, כדי להוציא עוד כסף.

חמי דורון: גברתי, תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, בבקשה.

גילה פינקלשטיין: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, לפני ימים ספורים חשפה התקשורת מעשה חלמאות נוסף של הממשלה, מעשה שמצטרף לשורה של מחדלים חברתיים, ביטחוניים וכלכליים שהממשלה מתהדרת בהם.

גילה פינקלשטיין: כולנו מודעים לקשר החיוני בין התעשייה הישראלית לצה"ל.

גילה פינקלשטיין: אלו שתי מערכות שמזינות ומשפרות זו את זו, והאמון ההדדי ביניהן הוא המפתח לרמה הגבוהה של שתיהן.

גילה פינקלשטיין: במשך שנים השקיעה מערכת הביטחון כספים רבים בפיתוחים אזרחיים לצרכים צבאיים, והודות לכך אכן ניצלו עובדים רבים מאבטלה ומעוני והמשק משגשג.

גילה פינקלשטיין: לפני זמן לא רב הבטיח שר הביטחון החברתי שלנו לרכוש 1,200 ג'יפים חדשים מדגם "סופה 2" ממפעל "תעשיות רכב נצרת".

גילה פינקלשטיין: להבטחה התלוותה גם התחייבות להשקעה של 2 מיליוני דולר במפעל לטובת פיתוח הדגם החדש, שמשמעותה עשרות אלפי שעות עבודה עבור עובדי המפעל.

גילה פינקלשטיין: ההבטחה הפיחה חיים חדשים במפעל והצילה עובדים רבים מפיטורים.

גילה פינקלשטיין: והנה מתברר במפתיע כי אי-אפשר לסמוך על ההבטחות של שר הביטחון.

גילה פינקלשטיין: שעות העבודה המיוחלות קוזזו לפחות משליש, ומספר ההזמנות של הג'יפים ירד ל-100 בלבד.

גילה פינקלשטיין: כך שוב חרב הפיטורים מונחת על צווארם של עובדי המפעל.

גילה פינקלשטיין: אם הסיפור היה נגמר בכך, דיינו בטעם הרע שנותר בפה, אבל שר הביטחון הגדיל לעשות והודיע כי החליט לרכוש ג'יפים בריטיים במקום ישראליים - כדי לאפשר את הרכישה בכספי הסיוע האמריקני - שעלותם גבוהה ביותר מ-50% מזו של אלו מתוצרת הארץ.

גילה פינקלשטיין: כל זאת לאחר היצמדות של מופז לאג'נדה חברתית.

גילה פינקלשטיין: הראייה החברתית כוללת כנראה אבטלה מכוונת וחוסר עקביות.

גילה פינקלשטיין: אל לנו להיות מופתעים מהצעד המקומם הזה.

גילה פינקלשטיין: אולי לא היינו צריכים לצפות ממופז ליותר מאשר הזנחה של אותם אנשים שתלויים בו.

גילה פינקלשטיין: זה דפוס ההתנהגות המוכר: יחסו של שר הביטחון לאנשי גוש-קטיף לימד אותנו כי את ההבטחות שמפזרים כאן לא תמיד מקיימים שם.

גילה פינקלשטיין: גם יחסו לחבריו מבית, מביתו הפוליטי התומך, מגבה את מגמת הזיגזוגים המתמשכת: הצהרת אמונים אתמול ונטישה והכפשה מחר.

גילה פינקלשטיין: אבל בעצם אולי זה לא הוא שמזגזג אלא המציאות שממשיכה להשתנות בלי הפסקה.

גילה פינקלשטיין: רכישת הג'יפים מתוצרת בריטית היא הדוגמה האחרונה לחוסר נאמנותו של מופז לעמו, לעם ישראל, לתפקידו, להחלטות שלו עצמו.

זאב בוים: איך את מדברת?

גילה פינקלשטיין: עכשיו מופז פונה קדימה - יום קודם הוא אומר:

גילה פינקלשטיין: ביתי זה הליכוד; יום למחרת הוא כבר לא נמצא שם - ושוב מבטיח עתיד טוב ובטוח יותר.

מגלי והבה: - - -

גילה פינקלשטיין: אם נסמוך על הסקרים, עם ישראל ימצא עצמו כנראה כמה צעדים אחורה.

גילה פינקלשטיין: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אבשלום וילן - אינו נמצא; חבר הכנסת איתן כבל - אינו נמצא.

קולט אביטל: חבר הכנסת שלמה בניזרי - אצל היועץ המשפטי לממשלה, לא נמצא.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: ישיב סגן שר הביטחון.

זאב בוים: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, חברת הכנסת פינקלשטיין, מהדוכן הזה אפשר להגיד הרבה דברים.

זאב בוים: אני להרבה דברים לא הסכמתי, ותיכף אגיד לך למה.

זאב בוים: אפשר גם לא בדיוק לדייק ולא מוכרחים לדעת הכול.

זאב בוים: בהחלט, זה מקום שבו מצהירים גם הצהרות שהן לא תואמות בדיוק את המציאות.

זאב בוים: כל זה בסדר.

זאב בוים: אבל ההתלהמות האחרונה שלך כלפי שר הביטחון - תלכי לפרוטוקול אחרי זה, אולי תחשבי פעם נוספת, בכל זאת - - -

גילה פינקלשטיין: העובדות מדברות בעד עצמן.

זאב בוים: קודם כול, את לא מכירה את העובדות.

זאב בוים: תיכף אשמיע לך אותן ותכירי אותן יותר טוב.

זאב בוים: גם אם את חושבת שהעובדות מדברות בעד עצמן, דברי בלשון העובדות.

זאב בוים: אבל את במשפטים האחרונים שלך על שר הביטחון - אני לא אדבוקט שלו, אבל את לא יכולה לדבר כך על נאמנותו לעם ישראל, למדינת ישראל.

זאב בוים: בכל זאת, אולי שלי קצת את נעלייך נוכח תרומתו של שר הביטחון לביטחון ישראל.

זאב בוים: הוא עשה קצת, משהו למען מדינת ישראל, בכל זאת, אי-אלה שנים, אפילו לא כל כך מעטות.

זאב בוים: עם כל התקופה שבה אנחנו נמצאים, והמתח הפוליטי ההולך וגואה לקראת בחירות, גם פה צריך לשים אלו רסנים, קווים אדומים - -

גילה פינקלשטיין: מה עם - - -

קולט אביטל: חברת הכנסת פינקלשטיין.

זאב בוים: - - ולא לחצות אותם.

זאב בוים: חברת הכנסת פינקלשטיין, את היית מנהלת בית-ספר, אז באמת קצת - אני רואה שיושבות ביציע תלמידות, אני לא יודע בדיוק מהיכן.

זאב בוים: ברוכות הבאות לכנסת ישראל - לא מוחאים כפיים בבניין הזה.

קולט אביטל: אסור למחוא פה כפיים.

זאב בוים: אני חושב שזו דוגמה לא נאותה, לא קונקרטית לנוכחים פה ולא כלפי עם ישראל.

גילה פינקלשטיין: - - -

קולט אביטל: חברת הכנסת פינקלשטיין, אנא, תני הזדמנות למישהו אחר לדבר.

גילה פינקלשטיין: - - -

קולט אביטל: חברת הכנסת פינקלשטיין, מה קרה לך היום?

זאב בוים: אני מבין שדברי נופלים על אוזניים ערלות של גברת פינקלשטיין ולא אמשיך בזה.

זאב בוים: אני רוצה להוסיף ולהגיד, כמעין הקדמה, לחבר הכנסת חמי דורון, תראה, יש פה בהחלט סוגיה שהיא לא רק ביטחונית אלא גם חברתית, ונגעת בה, לגבי עתידם וגורלם של העובדים במפעל, וגם חבר הכנסת יורי שטרן דיבר על זה.

זאב בוים: זה נכון.

זאב בוים: כולנו רגישים לעניין החברתי במינון כזה או אחר.

זאב בוים: יש כאלה שנוטלים לעצמם תשעה קבין, יש כאלה שפחות.

זאב בוים: יכול להיות שעמיר פרץ צודק בזה שהוא מתהדר בכך שהוא גרר את כולנו.

זאב בוים: אני לא חושב שזה נכון, אבל נניח.

זאב בוים: לא אכפת לי לתת לו בעניין הזה ציון לשבח.

זאב בוים: אבל אין פה איזו חלוקה, חבר הכנסת דורון, של אלה שרגישים לעניין החברתי ורגישים לעבודתם של פועלים - - -

חמי דורון: ציינתי את הרגישות שמתפארים בה - - -

זאב בוים: שמעתי אותך.

חמי דורון: - - -

קולט אביטל: חבר הכנסת חמי דורון, אין לך רשות דיבור.

קולט אביטל: אנא ממך.

זאב בוים: אני שמעתי.

זאב בוים: בכל זאת אני מוצא לנכון לבוא ולומר, אי-אפשר להתהדר ברגישות חברתית כשזה בא על חשבון רגישות במינון גבוה יותר או פחות אצל אחרים.

זאב בוים: היא קיימת.

זאב בוים: הדאגה – עוד פעם, אני יודע שהכול נופל עכשיו לתוך המהומה והמבולקה הפוליטית, ובכל זאת, גם בתוך זה כדאי שנשמור על פרופורציות.

זאב בוים: לכולנו יש מידה כזאת או אחרת של רגישות חברתית, של דאגה לפועלים, לקווי ייצור, לעבודתם ולפרנסתם.

זאב בוים: אני יכול להעיד על עצמי לפחות, אני כמעט הולך להגיד עכשיו משהו שהוא בניגוד למה שהצעתי לאחרים, אבל אני בא ממקום ששם העניין הזה של פועלים, עובדים, תעשייה, היה במשך 35 שנים, גם בהיותי ראש העירייה בקריית-גת, נושא מאוד מרכזי, בניסיון לפתור את הבעיות האלה.

זאב בוים: הדברים האלה מוכרים וידועים.

זאב בוים: עכשיו אני רוצה לדבר קצת על העובדות, כי את זה צריך להכיר.

זאב בוים: קודם כול, המצב הנתון הוא שלצה"ל יש עכשיו צורך מיידי בג'יפים ממוגנים.

זאב בוים: צריכים אותם לפעילות הצבאית שמתבצעת ברחבי יהודה ושומרון ולאורך הקו החדש שהוקם בגבול עם עזה.

זאב בוים: הצרכים המבצעיים הדחופים הביאו להחלטה על רכש מיידי של 100 ג'יפים ממוגנים שנרכשים בארצות-הברית במט"ח סיוע, החל ממאי 2006.

זאב בוים: עד כאן זה נכון, אבל אני אוסיף, חמי דורון - בהיעדרה של חלופה ברגע זה.

זאב בוים: בחנו כמה אפשרויות של רכבים.

זאב בוים: אילו רכבים?

זאב בוים: היה רכב אחד, G-Wagen של חברת "מרצדס".

זאב בוים: הוא נפסל עקב הצורך במט"ח במזומן - לא ניכנס יותר מדי לפרטים, נסתפק בזה.

זאב בוים: ה"לנדרובר", שהוזכר פה, הוא החלופה שנבחרה.

זאב בוים: עכשיו אני רוצה להגיד למה לא היה אפשר לבחור בכאילו חלופה שהיא טרם קיימת.

זאב בוים: וזה, באמת, מהייצור המקומי שלנו, מ"מפעלי רכב נצרת" - ג'יפ מסוג "סופה 2", ממוגן.

זאב בוים: הוא הוגש לניסויים בצה"ל והם אמורים להימשך כתשעה חודשים.

זאב בוים: הם ממש עכשיו החלו.

זאב בוים: הצפי לסיום – אוקטובר 2006.

זאב בוים: אם זה יהיה תשעה חודשים - אני מקווה שאולי אפשר יהיה להקדים במשהו.

זאב בוים: ביצועי הג'יפ, אמינותו הטכנית ויכולותיו המבצעיות טרם הוכחו, וזה תהליך שלוקח זמן.

זאב בוים: בתום הליך הבדיקות והניסויים תיקבע מידת התאמתו לדרישות המפרט ולצורכי צה"ל, ואני רוצה להאמין ביכולות של "מפעלי רכב נצרת", בחריצות העובדים – בסופו של דבר יימצא הג'יפ "סופה" הממוגן ראוי לצרכים המבצעיים של צה"ל.

זאב בוים: יעשו עליו את הבדיקות, בוודאי, ואתה ודאי יודע, וחברים אחרים, שקצת מכירים את העניין מבפנים, שזה תהליך של ניסויים ותיקונים ושיפורים עד שמגיעים לתוצאה הרצויה.

זאב בוים: החלופה שנבחרה - ג'יפ "לנדרובר" ממוגן – נבדקה על-ידי צה"ל, התאימה לצורך המבצעי מבחינת הביצועים ואמינות הכלי.

זאב בוים: הג'יפ שמיוצר באנגליה, ממוגן בארצות-הברית, נרכש בארצות-הברית בעסקה צבאית, ב-100% מכספי סיוע, ומועד אספקתו - החל במאי 2006.

זאב בוים: לצה"ל יידרשו בעתיד ג'יפים ממוגנים נוספים.

זאב בוים: אם וכאשר יעבור הג'יפ של "תעשיות רכב נצרת" את כל ניסויי הבחינה, ניתן יהיה לשלבו בתהליך הבחירה מול ג'יפ ה"לנדרובר".

זאב בוים: עד עכשיו דיברתי על הבעייתיות ועל פרק זמן ביניים ועל צורך מיידי, ולכן הרכישה מבחוץ, עד אשר יהיה לנו ג'יפ משלנו המתאים לצרכים.

זאב בוים: ומכאן לעניין - יש סוגיה אחרת, שגם אם זה פתרון נדרש עכשיו, הרי זה עלול באיזה מקום אולי לגרום שאנשים יאבדו את מקור פרנסתם עקב צמצום קווי ייצור, עד אשר ייערכו כל המבחנים האלה.

זאב בוים: אני לא אומר שזה לא מן הנמנע, אבל על זה אני רוצה לומר, בלי להיכנס לפרטים, שמערכת הביטחון, עם רגישות חברתית, בלי רגישות חברתית, ערה לדבר הזה.

זאב בוים: שר הביטחון ביקר כמה פעמים ב"מפעלי רכב נצרת", ושוחח גם עם העובדים, וכבר הוזכרה פה ההתחייבות שניתנה.

זאב בוים: ההתחייבות הזאת מתקיימת, ומבחינה זו יש לא רק דאגה אלא גם מתן פתרונות כאלה ואחרים, כדי שבאמת לא יהיו בתחום הזה פיטורים של עובדים מקצועיים, מיומנים, כפועלי "מפעלי רכב נצרת".

קולט אביטל: מה אתה מציע - ועדת הכלכלה או חוץ וביטחון.

זאב בוים: לא, ועדת החוץ והביטחון.

קולט אביטל: אני מבקשת לשאול את המציעים - ועדת החוץ והביטחון?

קולט אביטל: מתאים לכם, חבר הכנסת שטרן?

חמי דורון: ועדת הכלכלה - - -

קולט אביטל: אדוני סגן השר, בסדר?

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: בבקשה להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 19 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה - 10 נגד - 1 נמנעים - אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכלכלה נתקבלה.

קולט אביטל: ובכן, עשרה בעד, מתנגד אחד, אין נמנעים.

קולט אביטל: ההצעות לסדר-היום תעבורנה לוועדת הכלכלה.

קולט אביטל: אני מבקשת לעשות אתנחתה קצרה.

קולט אביטל: נמצאות אתנו תלמידות בית-הספר "סגולה" בקריית מוצקין.

קולט אביטל: חבר הכנסת אזולאי מבקש לברך אותן.

קולט אביטל: בבקשה, ברכה קצרה.

דוד אזולאי: אני מודה לך, גברתי היושבת-ראש.

דוד אזולאי: אני רוצה לקדם את תלמידי בית-הספר "סגולה" בברכת ברוכים הבאים - -

קולט אביטל: נראה לי שזה רק תלמידות.

דוד אזולאי: - - למשכן הכנסת, ולאחל לכם הצלחה - שיהיה לכם יום מהנה בפרלמנט הישראלי.

דוד אזולאי: תודה רבה, גברתי היושבת בראש.

קולט אביטל: תודה רבה, ברכות גם ממני, מכל באי הבית - שיהיה לכם בהצלחה.

קולט אביטל: שני-שלישים מתוואי גדר ההפרדה עודם פרוצים

קולט אביטל: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום - הצעה לסדר-היום מס' 7947 בנושא: שני-שלישים מתוואי גדר ההפרדה עודם פרוצים.

קולט אביטל: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, החלטת בית-המשפט הבין-לאומי היא שגדר ההפרדה שישראל מקימה לאורך הקו איננה חוקית, בכל מקום שהיא תקים את זה, וזה לא משנה שמדי פעם, בעקבות עתירות של אזרחים משנים את התוואי – כמה קילומטרים קדימה או כמה קילומטרים אחורה - מבחינה בין-לאומית זה לא חוקי.

נסים זאב: אין מצב שגדר הפרדה, שהיא הגנתית, לא התקפית, שנועדה למנוע חדירת מחבלים, היא בוודאי ומעל לכל ספק לא באה לקבוע גבולות מדינה, וזה לא משנה מה שאנחנו אומרים, בית-המשפט הבין-לאומי הכריע בסוגיה.

נסים זאב: מזלנו הטוב שבכל זאת בית-המשפט העליון של מדינת ישראל החליט אחרת וקבע שהגדר הזאת היא חוקית וזכותה של מדינת ישראל לנקוט את כל האמצעים הנראים לה כדי להגן על אזרחיה.

נסים זאב: ידוע לנו שמדי פעם אזרחים פונים לבג"ץ, רואים עצמם נפגעים, ותוואי הגדר, שנקבע על-ידי מערכת הביטחון - בג"ץ מורה למערכת השלטונית לשנות אותו נקודתית.

נסים זאב: ברמה העקרונית אין ספק שמדינת ישראל – חובתה וזכותה להגן על אזרחיה.

נסים זאב: אבל המציאות היא אחרת, גברתי היושבת-ראש.

נסים זאב: רוב תוכניות הקמת הגדר אינן מתבצעות, והפגיעה בחיי אדם היא רבה בעקבות כך.

נסים זאב: יכולנו לחסוך הרבה בחיי אדם.

נסים זאב: האמצעי הזה הוא הגנתי, והוכח בעליל שבמקומות שבהם יש גדר יש קושי רב למחבלים, למתאבדים, לחדור פנימה.

נסים זאב: מדוע אין המלאכה מתקדמת על-פי אותן תוכניות מקוריות?

נסים זאב: האם הדבר נעשה מתוך כוונה מסוימת – לאור הזיגזגים שבמחשבתו של ראש הממשלה?

נסים זאב: שראש הממשלה בעצם אומר - יש תוכנית, אבל התוכנית עומדת להשתנות.

נסים זאב: ואני רוצה לומר לכם, מי שמסייר בשומרון כבר רואה את תוכנית ההתנתקות הבאה; היא נראית בעליל.

נסים זאב: כבר מכינים את הגשרים, מכינים את המעברים, וכבר אותם יישובים מסומנים לפינוי.

נסים זאב: ראש הממשלה בטוח בעצמו שהוא ממשיך לכהן כראש ממשלה, ולכן יש בעיה.

נסים זאב: ארצות-הברית אומרת לראש הממשלה - והוא לא יגלה לנו את האמת היום, כי היום הוא צריך להציג את התוכנית כדי שהעם ימשיך להאמין בו.

נסים זאב: ימשיך להתל בנו, ימשיך להתל בעם.

נסים זאב: והלכה למעשה, היום, במקומות שונים, יש תוכניות - ואני עצמי הייתי ליד ברקן בשבוע שעבר וראיתי איך אותם יישובים, אלון-מורה, ברכה ויישובים אחרים, גם איתמר ביניהם, מתוכננים גם הם לפינוי.

נסים זאב: והאזרחים מודעים לזה.

נסים זאב: אף שאותם יישובים - - -

קריאה: - - -

נסים זאב: זה יותר מאוחר, על זה לא מדברים.

נסים זאב: אבל יש מקומות שבהם זה כבר מתוכנן.

נסים זאב: ראש הממשלה לא יצטרך להתאמץ הרבה.

נסים זאב: הוא רק ייבחר, הוא כבר יישם את זה.

נסים זאב: יש כבר שטרות לפרוע בדרך.

נסים זאב: צריך לזכור שראש הממשלה מתנהג בשטחה של מדינת ישראל כבחוות-השקמים.

נסים זאב: הוא חושב שהוא יכול להזיז את הגדר איך שהוא רוצה, מתי שהוא רוצה, איפה שהוא רוצה - הוא קובע את לוח הזמנים.

נסים זאב: אסור לנו לשכוח שראש הממשלה פגע באופן שיטתי במאבק בזכויות אזרחיות של מתנגדי מדיניות הממשלה.

נסים זאב: היה דיכוי של מחאה חוקית והפרות נרחבות של זכויות במשפט, לרבות שימוש נרחב במעצר והגבלות חירות אחרות.

נסים זאב: עשו שימוש במעצר - הרב דוד אזולאי, רצוי שתשמע - לפני משפט והופעלו כללי ענישה והרתעה נגד אזרחים שהיו בחזקת חפים מפשע וגם כלפי קטינים; עצרו קטינים במעצרים מינהליים.

נסים זאב: מבחינתי זה נקרא מעצר מינהלי, כשלא הוכח שאותו קטין או אותו "עבריין" עשה את העבירה.

נסים זאב: דקדקו בקלה כבחמורה.

נסים זאב: יש סטטיסטיקות בעניין של עמותת "חננו" - מתוך 303 כתבי-אישום שהוגשו, היו 167 מקרים של עצורים קטינים ו-136 של בגירים.

נסים זאב: מתוכם, מתוך אותה קבוצה של 303, היו 97 מקרים של עצורים קטינים שהוטלו עליהם מגבלות חירות מופרזות ו-68 מקרים כאלה של עצורים מבוגרים יותר.

נסים זאב: בסך הכול - 165 מקרים.

נסים זאב: ב-36 מקרים הוטלו על הנאשמים מעצרים עד תום ההליכים.

נסים זאב: גם ארגון "זכויות האדם ביש"ע" תיעד 236 מקרים של אלימות שוטרים, מעצרי שווא והפרות חוק אחרות.

נסים זאב: כל זה - כדי ליישם את תוכנית ההתנתקות, חברי, והיום אנחנו מוצאים את עצמנו מוכים משני הכיוונים.

נסים זאב: מצד אחד ראש הממשלה מיהר לבצע את ההתנתקות והבטיח יותר ביטחון.

נסים זאב: אבל אנחנו יודעים שהרגיעה הזאת היא רגיעה זמנית.

נסים זאב: המחבלים היום מקבלים יותר תאוצה, יותר כוח, מתארגנים הרבה יותר טוב.

נסים זאב: אנחנו גם שומעים מאנשי הביטחון שיש כבר תוכניות חדירה באותם גבולות שצה"ל נסוג מהם ברצועת-עזה, ויהיה הרבה יותר קל לחדור לתחומי "הקו הירוק".

נסים זאב: אני לא מבין מדוע ראש הממשלה צריך להזדרז ולהחזיר שטחים לפני שהוא מכין את הקו, את הגדר ואת תוואי הגדר, כפי שצריך היה להכין אותם עוד לפני ההתנתקות.

נסים זאב: אני רוצה לומר דבר נוסף.

נסים זאב: מי שמבקר עדיין במקומות שבהם נמצאים אותם אנשים שגורשו מבתיהם - לכו תראו מה קורה בעיר האמונה, באותם קרווילות, קרוונים.

נסים זאב: אין חשמל, אין מים, וכל בקשותיהן של אותן קהילות היא להישאר במסגרת מאוחדת, קהילתית, כפי שהיה עד היום.

נסים זאב: הם אינם רוצים להתנתק זה מזה.

נסים זאב: כבר היתה התנתקות מהקרקע, מהיישוב, אבל לנתק את החברה בכוח ולפזר אותם - לזה הם לא מוכנים.

נסים זאב: ויש כאן מאבק, והמאבק הוא עקרוני.

נסים זאב: רק אתמול, אני חושב, היתה כתבה רצינית על אלה שחלו בסוכרת כתוצאה מלחץ, מצער, מהדיכוי הזה, מהשפל הזה, מההשפלה הזאת.

נסים זאב: לכן, אדוני היושב בראש, ראש הממשלה צריך לומר את האמת: האם התוכניות של הקמת הגדר הן רציניות, הוא יקדם אותן?

נסים זאב: מהם היעדים?

נסים זאב: מהו לוח הזמנים?

נסים זאב: לא ייתכן שאנחנו נחכה לפגישה נוספת עם נשיא ארצות-הברית כדי שההחלטה תשתנה.

נסים זאב: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יעלה ויבוא סגן שר הביטחון, חבר הכנסת זאב בוים, ויענה על הצעתו הרגילה לסדר-היום של חבר הכנסת זאב בעניין: שני-שלישים מתוואי גדר ההפרדה עודם פרוצים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נסים זאב וזאב בוים, שני זאבים.

זאב בוים: על זה אומרים: זאב לזאב אדם.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ההצעה המקורית, באמת, של חבר הכנסת נסים זאב הציגה את הסוגיה של הגדר, העיכובים בהשלמתה והפרצות שבתוכה, והוא ניצל את הפרצות בגדר במסגרת עשר הדקות, כדי פעם אחת להעלות את הסוגיה אבל פעם אחרת כדי להפליג הרבה מעבר לסוגיית הגדר, לסוגיות אחרות לפי תפיסת עולמו.

זאב בוים: הוא ניצל את הדוכן להיגדים בתחומים אחרים.

זאב בוים: בסדר.

זאב בוים: אבל אני, ברשותך, חבר הכנסת נסים זאב, ארשה לעצמי בכל זאת לדבוק בהצעה המקורית שלך.

זאב בוים: אני רק אקדים ואומר במאמר מוסגר שאני לא בטוח – אומנם חבר הכנסת קיבל הצעה רגילה לסדר-היום, יש לה כותרת, יש לה נושא.

זאב בוים: עניין החריגה מתחום הנושא הזה - אם כי בעקיפין ניסית לקשור משהו - זה דבר שבדרך כלל מקובל לעשות, נניח, בקריאה ראשונה, כשחברי הכנסת משתמשים במוסד הזה של קריאה ראשונה כדי לבוא ולהגיד בהזדמנות החגיגית את כל אשר עולה על לבם.

זאב בוים: אני לא בטוח שזה דבר שראוי לעשות אותו במסגרת הצעה לסדר-היום.

זאב בוים: אבל זה עניין, ככה – לשים כוכבית כדי לבדוק פעם, בוועדת הכנסת אולי, ולראות אם התקנון מאפשר או לא.

זאב בוים: ייתכן שכן, אני לא עד כדי כך בקיא.

זאב בוים: עכשיו לגופו של עניין.

זאב בוים: בעניין הגדר הייתי יכול לבוא ולצטט, חבר הכנסת נסים זאב, את מה שאמר רבי יהודה הלוי בספרו "הכוזרי".

זאב בוים: הוא אומר שם: "גילית מקום חרפתי".

זאב בוים: אפשר לבוא ולומר שנטלנו על עצמנו משימה לאומית כזאת, ליצור מכשול מהצפון עד הדרום, שיהיה ככל שניתן בלתי עביר וימנע את פיגועי הרצח בתוככי מדינת ישראל ואת חדירתם של מרצחים מתאבדים בפעולות אחרות כאלה, והתחייבנו לעמוד בלוח זמנים.

זאב בוים: וכיוון שאין אנו עומדים עכשיו בלוח הזמנים, הנה חולפת לה שנת 2005, ועבדך הנאמן עמד פה כמה וכמה פעמים והתחייב בשם מערכת הביטחון, שמטירת-צבי בצפון ועד דרום הר-חברון, מצודות יהודה, בלי גושי ההתיישבות, אנחנו נגיש לעם ישראל מערכת ביטחון כזאת, מכשול, עד דצמבר 2005, והנה אנחנו לא עומדים בזה.

זאב בוים: מבחינה זו, גילית מקום חרפתי.

זאב בוים: זו בעיה גדולה מאוד וכבר אמרתי זאת בכמה הזדמנויות, אבל אתה נותן לי הזדמנות נוספת לבוא ולומר, שמונחים לפני כל הנתונים על כל הקטעים בגדר, מה מוכן, מה אופרטיבי, היכן יש פרצות, היכן עוד לא התחילו לעבוד וכדומה.

זאב בוים: אני רוצה לומר לך בלב שלם, שהאשמה אינה רובצת לפתחו של משרד הביטחון.

זאב בוים: מערכת הביטחון ומינהלת הגדר המיוחדת שהוקמה לשם כך עושות את כל מה שאפשר, עבודה טובה יוצאת מן הכלל, כדי להשלים את הגדר.

זאב בוים: רוב הקטעים, וזה רוב רובו של המכשול, לא מתעכבים בגלל רשלנות של מערכת הביטחון ואי-תפקודה של מינהלת הגדר אלא הם מונחים לפתחה של מערכת המשפט במדינת ישראל.

זאב בוים: אני יודע שאני אומר דברים קשים, אבל אני מוכן לעמוד מאחוריהם.

זאב בוים: אני אתן כמה נתונים: אנחנו מדברים על תוואי של כ-760 קילומטר, הכול בכול מכל כול, מתוכם 275 קילומטר מופעלים עכשיו מבצעית ועוד 150 קילומטר נמצאים בביצוע.

זאב בוים: אני מביא בחשבון, בעזרת השם, שיהיה לנו חורף כבד, ולא יאוחר מאמצע--סוף פברואר אפשר יהיה לסיים את 150 הקילומטר האלה, שהם עכשיו בעבודה.

זאב בוים: אני אתן נתון אחר שבגינו האשמתי את מערכת המשפט.

זאב בוים: כשאני אומר מערכת המשפט, הכוונה היא למערכת המשפט כולה - שנמצאת בחלקה אצל ממשלת ישראל, במשרד המשפטים.

מל פולישוק-בלוך: ומשרד המשפטים שהוא חלק מהממשלה.

זאב בוים: את מתפרצת לדלת שפתחתי עכשיו.

זאב בוים: בדיוק זה.

זאב בוים: חלק ממערכת המשפט נמצא בתוך הממשלה, משרד המשפטים, ואני מדבר על הפרקליטות.

זאב בוים: אני אומר באחריות, שהפרקליטות מעכבת היום את הליכי ביצוע הגדר, בעיני כתוצאה מדקדוק יתר, מהרצון להיות יותר צדיקים מהאפיפיור בעניין הזה.

זאב בוים: אם רוצים לסמן את הנקודה איפה, מדובר בפסק-הדין בעניין בית-צוריף.

זאב בוים: על בית-צוריף בפרוזדור ירושלים הוגשה עתירה לבג"ץ, והטיפול בעתירה נמשך 18 חודשים.

זאב בוים: 18 חודשים - עד שבית-המשפט נתן את פסיקתו.

זאב בוים: כל הפרויקט הזה, כמעט כולו, עמד שנה וחצי והמתין לפסיקה הזאת, שהיתה צריכה להיות פסיקה תקדימית, והיא אומנם היתה כזאת.

זאב בוים: לבסוף ניתנה הפסיקה ושם נקבעה סוגיית המידתיות המפורסמת, ועוד קבע בית-המשפט, שבמקרים שבהם יש איזה ספק מבחינת צורכי הביטחון מול מרקם החיים, מרקם החיים צריך להיות עדיף בשיקול הדעת והשיקול הביטחוני ייסוג אחורה לצורך העניין.

זאב בוים: גם את זה קיבלה מערכת הביטחון, כי פסיקה אנחנו מקבלים.

זאב בוים: בעקבות הפסיקה, הפרקליטות, בבואה לבחון את התוואי הביטחוני שהציעה מערכת הביטחון בקטעים השונים, החמירה בפרשנות של פסיקת בית-צוריף עוד יותר מבג"ץ.

זאב בוים: אני לא רוצה לתת פרשנות למה זה ואיך זה קרה, אבל ההערכה שלי היא שזה כדי שלא לעמוד מול בית-המשפט ולהתעמת אתו.

זאב בוים: אני אומר שצריך להתעמת אתו היכן שהשיקולים הביטחוניים נכונים והם צריכים לגבור.

זאב בוים: זאת לא היתה ואיננה עד היום גישתה של הפרקליטות.

זאב בוים: זה מעכב מאוד את העניין, כי בקטעים חדשים, בעיקר בגושי אריאל, גוש-עציון וכדומה, כאשר היינו צריכים לקבוע את התוואי, הפרקליטות עומדת על רגליה האחוריות בפרשנות בלתי אפשרית מבחינה ביטחונית בהרבה מאוד קטעים.

זאב בוים: אני לא הולך לפרט את כל העניין.

זאב בוים: אני רוצה שחברי הכנסת ידעו, שעד כה הוגשו 135 עתירות בעניין הגדר, ואני לא מדבר על בית-הדין הבין-לאומי בהאג.

זאב בוים: 135 עתירות הן עבודה עצומה למערכת המשפט, ומבחינה זו אין לקנא בה, אבל הוכח בפועל שהפרויקט הלאומי הזה מציל חיים.

זאב בוים: אין מה להשוות בין המצב שבו הגדר לא היתה קיימת עד אמצע 2003 וכל השטחים היו פתוחים - הלוא אז היו הפיגועים הגדולים, הנוראיים, והמחבלים עברו חופשי בשטחים פנימה, לתוך ערי ישראל.

זאב בוים: באותם אזורים, בחיפה, בעפולה, בבית-שאן, בכרכור, בחדרה, בנתניה ובכפר-סבא סבלו מהמעבר החופשי הזה, ומאז, תודה לאל, כמעט, לא במאה אחוזים, לא היו חדירות משם פנימה לתוככי ישראל.

זאב בוים: הגדר בלמה, עצרה וחייבה את הזוממים, הטרוריסטים, לעשות מעקפים גדולים אל עבר הדרום, שם יש גם עכשיו פרצות, בעיקר באזור ירושלים, או לנצל את המעברים, שגם בהם עדיין לא מצאנו אפשרות לבידוק עמוק כזה שימנע את זה, אם כי עובדים על זה.

זאב בוים: אני רוצה לומר, שבצד העול הגדול שיש על מערכת המשפט בכלל ובתי-המשפט בפרט, לא נערכו כראוי לטפל בגודש העתירות.

זאב בוים: לא צריכים לבוא בטענות לאף אחד שמגיש עתירה.

זאב בוים: רוב העתירות באות מהפלסטינים.

זאב בוים: זאת זכותם, היא ניתנת, ומצד שני יש גם עתירות של יהודים, וזה בסדר גמור, אבל מערכת המשפט לא נערכת לזה, והשגות וערעורים, שהם שלבים שונים בכל התהליך, לא מטופלים בקצב מתאים.

זאב בוים: הדוגמה ה"קלאסית" היא שבמשך שמונה חודשים המתין ערעור שהיה צריך להידון בפני שופט.

זאב בוים: מה לעשות, השופט חלה בגבו והיה מרותק למיטתו במשך חודשים.

זאב בוים: אני מקווה שהוא בריא ושב לאיתנו.

זאב בוים: במשך כל הזמן הזה לא מצאו לנכון למנות שופט אחר שיטפל בעתירה הזאת.

זאב בוים: אני נותן לכם דוגמה קצת קיצונית, אבל היא קיימת.

מל פולישוק-בלוך: למה?

מל פולישוק-בלוך: למה?

זאב בוים: אני לא יודע.

זאב בוים: אני לא יכול לענות בשם מערכת המשפט.

זאב בוים: אני מציין את זה כעובדה.

זאב בוים: היא קצת קיצונית בהיקף שלה, אבל ציינתי קודם לכן גם את משך הזמן שבו התמהמה בית-המשפט במתן פסק-הדין העקרוני בפרשת בית-צוריף.

זאב בוים: עד היום מתקיימים הדיונים האלה בבית-המשפט העליון בהרכב אחד בלבד.

זאב בוים: השופט ברק מינה את עצמו בהרכב אחד בלבד, חרף פניות ואמירות, במקום להבין את הצורך בטיפול מהיר ואת המשמעות שלו, מול גודש הפניות.

זאב בוים: חברת הכנסת מלי פולישוק, יושבת-ראש הוועדה לביקורת המדינה, העירה על כך רק שלשום בקול גדול ובצדק רב.

זאב בוים: אני בא מתוך ההיכרות היותר-קרובה שלי ומאשר בהחלט שהביקורת שלך בעניין הזה מוצדקת ואני מצטרף אליה.

זאב בוים: אני מקווה מאוד שהקריאה הזאת, שיוצאת מהבית הזה, תיקלט היטב במערכת בתי-המשפט אבל גם במערכת המשפטית, במשרד המשפטים ובפרקליטות במיוחד.

זאב בוים: הקושי היותר-גדול היום הוא להתמודד עם הפרקליטות, ואין לי ביטוי אחר לומר, שהפכה את עצמה לצדיקה יותר מהאפיפיור, אולי משום הרצון לעשות חיים קלים כשבאים בסופו של דבר עם השגות לבית-המשפט.

זאב בוים: אולי הפרשנות שלי לא נכונה, ואם היא נכונה אז זה חמור, כי אני לא חושב שזה תפקידה של הפרקליטות לעשות לעצמה חיים קלים, בוודאי לא להקשות על פרויקט כזה.

זאב בוים: אני לא אומר שהם עושים את זה, חלילה, מאיזו כוונת זדון, חלילה.

זאב בוים: אני מדבר על מה שאצלנו קוראים מבחן התוצאה.

זאב בוים: במבחן התוצאה, אני אומר לכם באחריות, מערכת הביטחון ביצעה את הפרויקט עד עכשיו, ולא היתה שום מניעה והפרעה, בקצב מהיר, בביצוע יוצא מן הכלל, במערך פיקוח ובקרה ותכנון.

זאב בוים: נעשה כל מה שצריך, עם הקבלנים הטובים ביותר שגויסו לעניין הזה על בסיס מכרזים, ואיפה שאפשר היה לעבוד, העבודה נעשתה גם מהר וגם טוב.

זאב בוים: ואיפה שהמערכת עובדת, היא לא רק אופרטיבית, מיטב הטכנולוגיה משולבת בתוכה והיא מכשול, שהייתי מעז לומר שלמעט תלול-מסלול, היא מכשול שלא עוברים אותו, או שמאוד מאוד קשה לעבור אותו.

זאב בוים: היו כמה ניסיונות כאלה, והגדר, המכשול, המרחב הזה הוכיח את יכולתו בעצירת ניסיונות לפיגועי טרור.

זאב בוים: אז עד כאן הדברים.

זאב בוים: זו המציאות בעניין הגדר.

זאב בוים: חבר הכנסת נסים זאב, אני לא יכול להצטרף ללוליינות שלך בהפלגה עם העניין של הגדר לאן שהפלגת.

זאב בוים: אני לא שותף להפלגה הזאת.

זאב בוים: אבל חשבתי שיהיה נכון, כן, בהחלט, לתת תשובות ישירות על הכותרת ועל החלק הראשון של הדברים שלך לגבי הגדר.

זאב בוים: עד כאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לאדוני סגן שר הביטחון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה הצעתך לגבי המשך הדיון בעניין?

זאב בוים: אילו ידעתי שדיון בוועדה היה מסייע לפתור צווארי בקבוק בעניין הזה, כפי שאני הצגתי, הייתי מציע להעביר לוועדה.

זאב בוים: אבל אני חושב שבמקרה הזה אפשר להסתפק בדברים.

זאב בוים: אני חושב שהדברים שלנו כבר נשמעו ונאמרו, ואני מציע שהפעם נסתפק בזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת זאב בוים, סגן שר הביטחון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת זאב, אתה מקבל את הצעת סגן השר?

נסים זאב: אני בעד שזה יעבור לועדת החוץ והביטחון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז יש לנו הצעה אחרת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך, במסגרת דקה.

מל פולישוק-בלוך: אדוני היושב-ראש, סגן השר, לא ברור לי לגמרי למה סגן השר בוים מפנה את מרבית טענותיו לבית-המשפט, אף שלטענות האלה אני שותפה בהחלט, כפי שציינת.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו, הוועדה לביקורת המדינה, השבוע ביום ראשון סיירנו סביב ירושלים.

מל פולישוק-בלוך: ראינו את כל המחדלים, באמת מחדלים מחרידים.

מל פולישוק-בלוך: אני אומרת, מי שזה מחדלו, אני חושבת שזאת לא רק חרפה, כפי שאתה אמרת, לדעתי זה גובל ברשלנות.

מל פולישוק-בלוך: ורשלנות, על-פי החוק בישראל, יש מי שצריך לתת עליה את הדין.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שכנראה נגיע למצב שמבקר המדינה גם יצטרך לבדוק את כל ההתנהלות של הממשלה בנושא הגדר.

מל פולישוק-בלוך: שנתיים לקח לראש הממשלה להחליט ולהפנים שצריך בכלל גדר.

מל פולישוק-בלוך: לקח עוד שנה עד שהתחילו להזיז את הגלגלים.

מל פולישוק-בלוך: בינתיים התחילו מהצפון לדרום.

מל פולישוק-בלוך: זמן רב בוזבז.

מל פולישוק-בלוך: את כל האזור הדרומי שעכשיו אתם, ובצדק, מקדמים ומהר, נדמה לי 150 קילומטרים, אכן היה צריך לבצע, אבל לפני שנתיים.

מל פולישוק-בלוך: ואני, כאן, בבית הזה, ואתה יודע את זה היטב, התרעתי על זה גם לפני שנתיים.

מל פולישוק-בלוך: אמרתי: תתחילו מהדרום, שם אין לכם בעיות משפטיות.

מל פולישוק-בלוך: אז היום, לא רק שלא התחלתם, גם יש לכם הרבה יותר בעיות משפטיות.

מל פולישוק-בלוך: קודם כול, אני שותפה שלך ואני קוראת מכאן, מבית-המחוקקים, לנשיא בית-המשפט העליון ברק לקדם, לתת לזה את כל הקדימות.

מל פולישוק-בלוך: זאת פשוט הפקרות, משחקים בחיים שלנו.

מל פולישוק-בלוך: דבר שני, נא לעשות סדר גם במשרד המשפטים, גם שם יש הפקרות.

מל פולישוק-בלוך: אני מציעה להעביר את הנושא לוועדת החוקה, כי בעצם הבעיה היא משפטית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת זאב, חברת הכנסת בלוך הציעה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה מקבל את ההצעה שלה?

נסים זאב: זה מתאים לחוץ וביטחון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: את לא עומדת על ההצעה שלך, אני מבין.

מל פולישוק-בלוך: לא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם זה יעבור, זה יועבר לוועדת חוץ וביטחון, ואם לא - זה יוסר מסדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 20 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה - 6 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום - 1 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של שישה תומכים, מתנגד אחד ונמנע אחד, הצעתו של חבר הכנסת נסים זאב בעניין גדר ההפרדה תועבר לוועדת החוץ והביטחון להמשך הדיון בה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצורך בשינוי שיטת המשטר

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, הנושא הבא הוא: הצורך בשינוי שיטת המשטר - הצעה רגילה של חבר הכנסת אליעזר כהן, שמספרה 7969.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני - הצעה רגילה, עשר דקות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם על ההצעה הזאת יענה סגן שר הביטחון.

אליעזר כהן: אדוני היושב-ראש, אני אנצל חצי דקה או דקה מהזמן שלי כדי להעיר על ההצעה לסדר-היום של חבר הכנסת נסים זאב.

אליעזר כהן: סגן השר השיב בערך 20 דקות על ההצעה שלך לסדר-היום.

אליעזר כהן: הוא לא גילה לי שום דבר חדש, למעט שני דברים.

אליעזר כהן: האחד – שהגדר מצוינת ואי-אפשר לעבור אותה.

אליעזר כהן: בהזדמנות, אני לא יודע אם אלה שביקרו באזור הגדר - אם אתה רוצה אני אקח אותך למקומות שבהם תראה שלא עשרות, לא מאות, אלפי אנשים עוברים את הגדר בקלות.

אליעזר כהן: זה דבר אחד.

אליעזר כהן: דבר שני, הופתעתי לשמוע שהגישו רק 135 בג"צים.

אליעזר כהן: אדוני השר, אם אני הייתי פלסטיני, לא הייתי מגיש 135 בג"צים, הייתי מגיש 1,350 בג"צים או 1.3 מיליון בג"צים, משגע את מדינת ישראל מעתה ועד להודעה חדשה.

אליעזר כהן: מצאו פטנט, הולכים למערכת המשפט ומשגעים את מדינת ישראל.

אליעזר כהן: אלה שני הדברים שיש לי להעיר לך, חבר הכנסת נסים זאב, על העניין הזה, ותעלה את זה בוועדה.

אליעזר כהן: ניצלתי מזמני להעלות את הנושא הזה, כי הוא חשוב לעניין שינוי שיטת הממשל, אדוני היושב-ראש.

נסים זאב: צריכים לראות מי בונה את הגדרות שעוברים בקלות.

אליעזר כהן: לאחרונה, התעוררו פתאום כמה ראשי מפלגות, לרבות ראש הממשלה הנוכחי.

אליעזר כהן: פתאום הוא מדבר על משטר נשיאותי.

אליעזר כהן: איפה הוא היה כל השנים האלה?

אליעזר כהן: מה זה?

אליעזר כהן: האי-יציבות הפוליטית נולדה רק אתמול?

אליעזר כהן: מיום הקמת המדינה יש אי-יציבות פוליטית נוראית.

אליעזר כהן: השיטה הקלוקלת של המבנה הקואליציוני.

אליעזר כהן: מדינת ישראל, מיום הקמתה, נפרדה מהמוסדות שבדרך, אך אף פעם לא ישב מישהו וחשב מהי שיטת הממשל הדרושה והמתאימה למדינת ישראל.

אליעזר כהן: אף פעם, אף אחד, בכל דרג של הממשל, לא דן ובדק מהי השיטה הדרושה.

אליעזר כהן: בן-גוריון, במאי 1948, עמד בפני חיסולה של מדינת ישראל עקב פלישת חמשת הצבאות של האויב שהגיעו לירושלים, לתל-אביב, לטבריה ולעכו.

אליעזר כהן: כדי למנוע מלחמת אזרחים ומלחמת ירושה פוליטית, הציע בן-גוריון לכנס קואליציה.

אליעזר כהן: כמו שאלתרו כנסת, הכנסת מינתה את עצמה.

אליעזר כהן: הממשלה, מהצעה זמנית לכמה חודשים, כדי שלא יהיה ריב ירושה פוליטית וכדי להקים קואליציה צילמה את המצב הפוליטי שהיה קיים - עד היום אנחנו אוכלים את השיטה הזמנית שהציע בן-גוריון לכמה חודשים.

אליעזר כהן: עד היום.

אליעזר כהן: מדינת ישראל מוקפת באויבים ממרוקו עד אפגניסטן; כל האדמות, האוכלוסייה ואוצרות הטבע בידי האויבים שלנו.

אליעזר כהן: לנו אין אוצרות טבע, אין אוכלוסייה ואין אדמות.

אליעזר כהן: המבנה הגיאופוליטי של ישראל מחייב אותנו לשנות את שיטת הממשל לשיטה יעילה הרבה יותר, ובעיקר שיטה שתפעל לפי סדרי עדיפויות לאומיים בלבד.

אליעזר כהן: אנו חייבים שתהיה לנו שיטת ממשל ריכוזית, דמוקרטית, ולזו קוראים שיטת הממשל הנשיאותי, שבה ממשלת מומחים קטנה תנוהל בידי הנשיא הנבחר, שהוא ראש הממשלה בפועל.

אליעזר כהן: הפוליטיקה וכל מה שקורה אצלנו בכנסת ייוצגו אצל נבחרי העם, אבל כל זאת, כל המבנה חייב להיות על בסיס של חוקה למדינת ישראל.

אליעזר כהן: ועדת החוקה עומדת להגיש בט"ו בשבט הצעת חוקה למדינה; זה יהיה בעוד חודשיים.

אליעזר כהן: לפחות נראה הצעה לחוקה.

אליעזר כהן: אבל, חלק גדול מסיעות הבית, ואני נמנה עמו, לא יאשר את החוקה הזאת אם החוקה ופרשנות החוקה לא יימסרו לבית-משפט מיוחד לחוקה.

אליעזר כהן: הפרשנות החוקתית חייבת להיעשות בבית-משפט נפרד, בטח ובטח לא בבית-המשפט העליון, שכבר עכשיו אנחנו שומעים שיש לחברי הכנסת טענות על העומס אצלו וכבר עכשיו אנחנו יודעים שהוא מתערב בעניינים לא לו, בענייני הממשלה ובענייני הכנסת.

אליעזר כהן: בית-המשפט לחוקה חייב להיות בלתי תלוי ולא כפוף לשום זרוע.

אליעזר כהן: חייבת להיות הפרדת מוסדות השלטון, הפרדה מלאה.

אליעזר כהן: אבל זה לא מספיק.

אליעזר כהן: שיטת ממשל נשיאותי חייבת להיות מבוססת על חוקה, מפני שהנשיא לא יהיה דיקטטור.

אליעזר כהן: בשיטת הבחירה הישירה, כשבחרו את ראש הממשלה בבחירה ישירה בלי חוקה, זה היה אסון.

אליעזר כהן: זה שנבחר יכול היה להיות דיקטטור.

אליעזר כהן: מזלנו שראשי הממשלה בנימין נתניהו, אריק שרון ואהוד ברק לא היו כאלה, כי הם אנשים נחמדים והתייחסו אלינו יפה.

אליעזר כהן: הם יכלו להיות דיקטטורים, כי לא היתה להם חוקה שמגבילה אותם ומגינה על האזרח.

אליעזר כהן: משטר נשיאותי חייב להיבנות על חוקה וחייב לקבל עוד שתי רפורמות חשובות מאוד: אחוז חסימה גבוה יותר, שלא יהיו עשר, 12 או 16 מפלגות, אלא רק הגושים שצריכים להיות מיוצגים - ימין, שמאל, מרכז, דתיים ומיעוטים.

אליעזר כהן: ואחרון חביב, החוק הנורבגי.

אליעזר כהן: בממשלה הזאת, בכנסת הזאת, ישבו 30 חברי כנסת שהיו שרים וסגני שרים.

אליעזר כהן: המבנה של הכנסת האחרונה היה מזעזע ובלתי דמוקרטי כש-40 חברי מפלגה אחת, הליכוד, נעזרו ב-30 שרים וסגני שרים שישבו פה וקבעו בכנסת את מה שהממשלה רוצה לעשות.

אליעזר כהן: זו אחת התופעות הכי בלתי דמוקרטיות בממשלים בעולם.

אליעזר כהן: לכן, אני מציע לא רק משטר נשיאותי, שמבוסס על חוקה, אלא גם בית-משפט לחוקה שיפרש את החוקה, אחוז חסימה גבוה מ-2% שיש לנו היום, ושר שלא יהיה חבר כנסת וחבר כנסת שלא יהיה שר, למעט אדם אחד – ראש הממשלה עצמו, שיהיה רשאי להיות גם שר, גם ראש הממשלה וגם חבר הכנסת, ויוכל להטיל וטו כשצריך וכשהוא רוצה.

אליעזר כהן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אליעזר כהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יעלה ויבוא סגן שר הביטחון כדי לענות על ההצעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כך כתוב לי, אם אני לא טועה, שאדוני אמור לענות על ההצעה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד שתגיע, אדוני סגן שר הביטחון, אני רוצה לקדם בברכה את ראשי הרשויות הערביות, שכיבדו אותנו בנוכחותם ביציע האורחים המכובדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוכים הבאים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אהלן וסהלן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, סגן שר הביטחון.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מוכרח לחזור ולהעלות את שאלתי, הערתי, תמיהתי שהעליתי בפעם הקודמת כשעליתי לדוכן, בהצעה הקודמת לסדר-היום של חבר הכנסת נסים זאב, והפעם ביתר שאת.

זאב בוים: מה הקשר בין מה שמעלים חברי הכנסת פה, על הדוכן, לבין שם ההצעה לסדר-היום שהם מגישים וכך היא נרשמת בסדר-היום של המליאה?

זאב בוים: אולי ידידנו הותיק, סגן יושב-ראש הכנסת, יאיר את עינינו בעניין.

זאב בוים: כל אחד יכול להעלות הצעה לסדר-היום, אני מבין שהנשיאות דנה בה בכובד ראש ומאשרת אותה אחרי שחשבה אותה לראויה ומתאימה לשבוע הזה או לתקופתנו, והנה, במקרה הזה, חבר הכנסת נסים זאב לפחות - - -

נסים זאב: זו הצעה רגילה.

זאב בוים: אני רוצה לשאול: גם בהצעה רגילה - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשלהי ימיה של הממשלה והכנסת יש דברים שקצת משתנים.

זאב בוים: אני סקרן לדעת, בלי קשר לתקופה שבה אנחנו נמצאים, ותיכף אתייחס למה שנאמר פה; הרי אתם לא משערים בנפשכם שאעזוב את הדוכן בלי לומר משהו בעניין.

זאב בוים: אבל, כדי שנבין היטב: מה זה שייך לתקופה כזאת או אחרת?

זאב בוים: אם לחבר כנסת יש נושא מסוים להצעה רגילה, במקרה הזה, והוא נותן לה שם והוא מנמק, כדי שהנשיאות תאשר את זה, גם כשזו הצעה רגילה, זה נכנס לסדר-היום.

זאב בוים: ופה, במקרה של חבר הכנסת אליעזר כהן אפילו מלה אחת לא נרמזה, אפילו לא נעשה מצג שכאילו הוא מקשר או משהו דומה, אלא ישר דיבר על נושא שבוער בעצמותיו ולא מהיום, והוא פועל בזה הרבה, וזה מאה אחוז בסדר, אבל מה בין זה לבין המנהרה?

זאב בוים: אתה יכול למצוא דרך לקשר את זה?

אליעזר כהן: אני הערתי על ההצעה הקודמת לסדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני סגן שר הביטחון, הערתך נרשמה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמדומני שבדרך כלל אנחנו מקבלים תשובה מהממשלה מי עונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: העניין מבורר עכשיו שוב, ואם יש משהו, אומר לאדוני.

זאב בוים: אין לי טענה על זה שאני עונה.

זאב בוים: אני שמח לענות, ובמקרה אני עכשיו בתורנות מטעם הממשלה.

זאב בוים: אין לי בעיה.

זאב בוים: אתה לא ירדת לסוף דעתי, אדוני היושב-ראש.

זאב בוים: אני שואל שאלה: הלוא באה הממשלה לענות על שורה של הצעות לסדר-היום שמופנות אליה, רגילות ודחופות, נכון?

זאב בוים: אז אנחנו מתכוננים לנושא.

זאב בוים: חברי הכנסת מנצלים את הבמה כדי להעלות פה ושם דברים אחרים.

זאב בוים: מה שהיה פה עכשיו, לא היה בו זכר או רמז באיזה משפט שהוא להצעה עצמה.

זאב בוים: חבר הכנסת כהן דיבר על עניין חשוב מאוד, מרכזי מאוד, שבכלל לא שייך להצעה שנרשמה בשמו.

זאב בוים: זה העניין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, כאדם מנוסה, אתה יכול לענות לגופו של עניין - - -

זאב בוים: אני יכול לענות, אבל אני גם חושב שאנחנו צריכים להתייחס ברצינות לעבודה שלנו.

זאב בוים: אני יכול לשלוף עכשיו מכאן איזו הרצאה על דברים שאינם זרים לאף אחד מהנוכחים פה, סוגיית שיטת הממשל בכלל ומשטר נשיאותי בפרט.

זאב בוים: אבל, אני אומר שאנחנו צריכים באיזה מקום גם לכבד את עצמנו, במובן הזה שזה ייראה לא נכון שאני בא לענות על עניין שמראש סוכם שהוא יהיה העניין ויעלה עניין אחר לגמרי, שלא ממין העניין הזה, ואני אלך ואגרר אחרי חבר הכנסת ואתן תשובה.

זאב בוים: איך אומרים?

זאב בוים: פטור בלא כלום – אי-אפשר.

זאב בוים: אני בהחלט מסכים עם חבר הכנסת אליעזר צ'יטה כהן בעניין הקשר בין המציאות הקיימת לא מהיום, אבל תקופה ממושכת, של ערעור יציבות המשטר במדינת ישראל והמערכת הפוליטית לבין המלחמה העקרונית, העקשנית המתמידה, ואני אומר לשבחו של חבר הכנסת כהן, בעניין הצורך בשינוי שיטת המשטר והחלטה על משטר נשיאותי במדינת ישראל.

זאב בוים: אני רוצה להודות שאני חושב שאצל מרבית חברי הבית הזה ובכלל, אנשים שעוסקים במשטר מדינת ישראל, אם באקדמיה ואם בציבור בכלל, המציאות הזאת שבה אנו חיים ואנו בעצמנו גם מייצרים אותה - איך נראית היום המערכת הפוליטית, והביטוי של חוסר היציבות של המשטר הוא שהקדנציות של הכנסת הולכות ומתקצרות, ואני לא יודע בדיוק את הסטטיסטיקה, אבל קל לחשב כמה ממשלות החלפנו בעשר השנים האחרונות - - -

אליעזר כהן: שנה וחצי לממשלה בממוצע.

זאב בוים: שנה וחצי לממשלה.

זאב בוים: אליבא דכולי עלמא, כך אי-אפשר לנהל מדינה בכלל, ובוודאי לא את מדינת ישראל.

זאב בוים: שנה וחצי לממשלה בממוצע, זה אומר ששר נכנס לתפקידו, עוד לא עשה משהו, הסתכל ימינה ושמאלה ואפילו מינויים פוליטיים עוד לא הספיק לעשות, אם להגיד בלשון הלצה בעידן שבו אנו חיים.

אתי לבני: - - -

זאב בוים: בסיכומו של עניין, חוסר היציבות השלטונית פוגע במדינת ישראל, ביכולת לנהל נכון את המדינה, וצריך לחפש שיטה אחרת, שנותנת יציבות לכנסת, אבל לא בצורה מבוהלת.

זאב בוים: כל שני וחמישי תגיש הכנסת הצעה לפיזור עצמה וכתוצאה מכך ממשלה תיפול וממשלה אחרת תקום וחוזר חלילה.

זאב בוים: את מחול השדים הזה ואת חוסר היציבות צריך לעצור.

זאב בוים: אני שמח שהמפלגה החדשה, שאני גאה להימנות עם חבריה, מפלגת קדימה, חרתה על דגלה את אחד הדברים המרכזיים שהיא עומדת לעשות - שינוי השיטה הפוליטית, שינוי המשטר במדינת ישראל.

זאב בוים: זה בוודאי יעסיק אותנו החל מהכנסת השבע-עשרה.

זאב בוים: אני מזמין את כל אלה שהם חברי כנסת היום ואלה שיהיו בכנסת הבאה ליטול חלק בדיון ציבורי יסודי, עמוק, כדי להביא באמת יציבות למדינת ישראל.

זאב בוים: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגן שר הביטחון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני לא אמר מה עמדתו לגופה של ההצעה.

זאב בוים: אני לא יכול להציע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להגיד שאין לך עמדה, אין לנו בעיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אליעזר כהן, מה אתה מבקש?

אליעזר כהן: דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה על הצעתו של חבר הכנסת אליעזר כהן בעניין הצורך בשינוי שיטת המשטר, הצעה רגילה לסדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא מבקש להעביר אותה לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 21 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של שבעה תומכים, אין מתנגדים ונמנע אחד, הצעתו של חבר הכנסת אליעזר כהן בעניין שינוי שיטת המשטר תועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט להמשך הדיון בה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (תיקון מס' 10), התשס"ו-2005, שהחזירה ועדת הכספים; הצעת חוק לימוד חובה (תיקון מס' 27), התשס"ו-2005, שהחזירה ועדת החינוך, התרבות והספורט; הצעת חוק המשטרה (דין משמעתי, בירור קבילות שוטרים והוראות שונות), התשס"ו-2005, שהחזירה ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לדיון מוקדם: הצעת חוק פ/4154, הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (תיקון – בקשה למימון), התשס"ו-2005, של חבר הכנסת גאלב מג'אדלה וקבוצת חברי הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגן מזכיר הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היעדרה של תוכנית גמילה מאלכוהול לדוברי שפה זרה

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנושא הבא הוא הצעה לסדר-היום, הצעה רגילה גם היא, שמספרה 7956, בעניין היעדרה של תוכנית גמילה מאלכוהול לדוברי שפה זרה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יעלה את ההצעה חבר הכנסת יגאל יאסינוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי לקדם בברכה את יושב-ראש ועדת המעקב ואת ראשי הרשויות הערביות, אלה שנוספו ואלה שישבו קודם, אשר מכבדים אותנו בנוכחותם ביציע המכובדים של הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אהלן וסהלן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת יאסינוב.

יגאל יאסינוב: תודה.

יגאל יאסינוב: אדוני היושב-ראש, כבוד סגן השר, חברי חברי הכנסת, מוזמנים, לפני כמה ימים נדהמתי לקרוא שבבתי-סוהר לא מפעילים תוכנית גמילה לאלכוהוליסטים.

יגאל יאסינוב: למשל, לדוברי רוסית לא מפעילים את התוכנית, כי אין מטפלים דוברי רוסית, ובשב"ס אומרים, ניסינו לגייס ולא מצאנו.

יגאל יאסינוב: נכנסתי לאינטרנט, ובתוך שנייה מצאתי מספר גדול של עמותות, שדרך אגב, כולן מקבלות תמיכה ממשלתית.

יגאל יאסינוב: זאת אומרת, הן לא עמותות פשוטות, הן עושות את הדבר הזה, הן מפעילות מרכזים ויש להן ידע רב בנושא.

יגאל יאסינוב: אני חושב שאולי בשב"ס לא רוצים להזיע ולחפש ולעבוד.

יגאל יאסינוב: אני לא מבין מה קורה.

יגאל יאסינוב: היום, אחרי שארד מהבמה, אני מתכוון לתת לנציג הממשלה שמתכוון להשיב על ההצעה שלי לפחות כמה כתובות וטלפונים של עמותות כאלה שכן מטפלות, ואני אבקש מהם לפנות.

יגאל יאסינוב: אבל, תראו מה קרה בימים האחרונים בנושא אחר, שקשור לאסיר ולאלכוהוליסט.

יגאל יאסינוב: מדובר במי שעל-פי רצון החוקרים הודה שהוא רצח אלכוהוליסט אחר לפני שנה וחצי.

יגאל יאסינוב: מפקד משטרת חיפה הודיע אז בפומבי בתקשורת שזאת הבעיה, כי אלכוהוליסטים שעלו ארצה פוגעים ועושים עבירות.

יגאל יאסינוב: אני גאה בכך שאז הגשתי תלונה נגדו אצל מפכ"ל המשטרה, והוא אפילו קיבל נזיפה על כך.

יגאל יאסינוב: התברר שאין שחר לדברים שהוא אמר.

יגאל יאסינוב: יותר מזה, גם בחקירה ההודאה של אותו אסיר, כביכול רוצח - זו לא היתה אלא הודאה מפוברקת שניתנה תחת לחץ של המשטרה.

יגאל יאסינוב: בשנים האחרונות ניסיתי כמה פעמים לקבל מהממשלה ידיעה שהם רוצים ללחוץ לפחות על מח"ש, שמח"ש תבדוק את המקרים שיש.

יגאל יאסינוב: המשטרה שלנו טובה, אבל יש כמה אנשים, קומץ קטן של שוטרים, שלצערי הרב פוגעים באנשים.

יגאל יאסינוב: מה לעשות, בהם צריך להילחם.

יגאל יאסינוב: המקרה שהבאתי הוא מקרה אולי יחיד בחיפה שמפקד משטרת חיפה יצא והודיע לתקשורת על סמך נתונים מפוברקים על-ידי המשטרה.

יגאל יאסינוב: נראה עכשיו את עניין האלכוהוליסטים בבתי-הסוהר: האנשים האלה לא מקבלים טיפול.

יגאל יאסינוב: יכול להיות שהכתבה לא נכונה, ואם זה כך, אני אסכים אם הממשלה תבקש להסיר את הנושא מסדר-היום.

יגאל יאסינוב: אבל לא ראיתי תגובה של הממשלה ושל השר לביטחון פנים בנושא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יאסינוב, אני מבשר לך שלא בטוח שתקבל גם עכשיו תגובה על ההצעה הזאת.

יעקב אדרי: יש לו ניסיון - - - הוא בעל ניסיון.

יגאל יאסינוב: יושב פה סגן השר לביטחון פנים, עד היום הוא ענה על כל השאלות ששאלתי ולכן אני מאמין שאקבל תשובה.

יגאל יאסינוב: אני חוזר לציטוט הזה: אין אנשי טיפול דוברי רוסית.

יגאל יאסינוב: אומרים בשב"ס, ניסינו לגייס ולא נמצאו.

יעקב אדרי: אנשי טיפול?

יגאל יאסינוב: כן, אנשי טיפול.

יגאל יאסינוב: ואני בתוך שנייה הוצאתי מהאינטרנט.

יעקב אדרי: שיש להם רשיון ישראלי?

יגאל יאסינוב: כן, הם מפעילים פה מרכזים.

יעקב אדרי: תביא לי.

יגאל יאסינוב: אדוני סגן השר, המדינה מסבסדת את המרכז.

יגאל יאסינוב: המרכז שהם הקימו בראשון-לציון, שזה מרכז של עמותת "רנסנס", מסובסד על-ידי המדינה וכמובן על-ידי תרומות.

יגאל יאסינוב: זאת אומרת, הוא מוכר.

יגאל יאסינוב: זה לא שהם היו מוכרים בחוץ-לארץ, הם מוכרים פה.

יגאל יאסינוב: זאת הבעיה.

יגאל יאסינוב: הבעיה היא בקשר.

יגאל יאסינוב: יש כנראה קצר בין פקידים לבין אלה שנותנים טיפול ולבין אלה שצריכים לקבל את הטיפול - והאנשים האלה כבר נמצאים במעצר.

יגאל יאסינוב: בואו נעזור להם להיגמל מאלכוהול, מסמים, ולצאת משם אנשים יותר נורמליים, אנשים שתהיה לנו לפחות תקווה שהם לא יחזרו.

יגאל יאסינוב: אנחנו יודעים שאלכוהול וסמים הם דבר שמאוד פוגע באנשים ומחזיר אותם לפשע.

יגאל יאסינוב: זאת מחלה, אדוני סגן השר, ואנחנו צריכים להילחם במחלה הזאת.

יגאל יאסינוב: יכול להיות שאפשר להאשים אנשים בזה שהם התמכרו לאלכוהול או לסמים, אבל הם התמכרו, היום הם חולים.

יגאל יאסינוב: בגלל המחלה הקשה הזאת הם נמצאים במצוקה, ואז צריך לעזור להם.

יגאל יאסינוב: אני מקווה שזו בעיה חד-פעמית, אני מקווה שזו שגיאה של מישהו אחד בשב"ס, אני רוצה לקוות כך.

יגאל יאסינוב: אני לא רוצה לקבל את המצב שבשב"ס לא מפעילים את התוכנית כי לא מצאו.

יגאל יאסינוב: לא מצאו כי לא חיפשו, לא מצאו כי לא עשו קול קורא בנושא, לא מצאו כי לא רצו לחפש, וזאת הבעיה.

יגאל יאסינוב: אדוני היושב-ראש, הבאתי דוגמה של דוברי רוסית מסיבה פשוטה, כי הכתבה היתה על דוברי רוסית.

יגאל יאסינוב: אני מדבר על כל דוברי השפות הזרות.

יגאל יאסינוב: אין לי, לצערי, נתונים על דוברי ערבית, כי בכתבה לא דיברו עליהם.

יגאל יאסינוב: החומר שקיבלתי מאגף המידע מדבר גם כן רק על דברי רוסית.

יגאל יאסינוב: יכול להיות שאין, ואז זה בסדר גמור.

יגאל יאסינוב: יכול להיות שיש וגם שם לא מפעילים - אני לא יודע, אדוני סגן השר.

יגאל יאסינוב: אני רק יכול לבקש מהממשלה לבדוק את הנושא ולנסות לטפל, לנסות לתקן ולנסות לתת לאנשים תקווה ואפשרות לצאת.

יגאל יאסינוב: אביא לך את הפרטים של המרכז שאני מצאתי.

יגאל יאסינוב: אני מציע, אדוני, שתנסו לבדוק את המרכז הזה ומרכזים אחרים.

יגאל יאסינוב: יש עוד עמותות ויש עוד מרכזים.

יגאל יאסינוב: אני גם פניתי לקופות-החולים, והם אמרו שיש להם רופאים, פסיכולוגים, פסיכיאטרים שעוסקים בדבר הזה וחלקם מדברים שפות זרות, בין היתר רוסית וערבית.

יגאל יאסינוב: אז אני מקווה, אדוני סגן השר, שאקבל ממך תשובה עכשיו.

יגאל יאסינוב: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת יגאל יאסינוב, אשר העלה את הצעתו הרגילה לסדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאמור, יוכל לענות על ההצעה סגן שר הביטחון לפי סדר-היום הרשום לפני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: סגן השר לא מבקש לענות, לכן הצעתך תישאר ללא תשובת הממשלה, חבר הכנסת יאסינוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין תשובה של ממשלה, מה אדוני מבקש, להעביר הלאה או להסתפק?

יעקב אדרי: אבדוק את זה.

יגאל יאסינוב: אני מסתפק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה מסתפק בזה שהעלית את ההצעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת יאסינוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מלחמת כנופיות העבריינים ביפו

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים לנושא הבא, הצעות דחופות לסדר-היום, שמספריהן 7952 ו-7955, בעניין מלחמת כנופיות העבריינים ביפו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המציע הראשון חבר הכנסת יצחק כהן, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו - חברת הכנסת מל פולישוק-בלוך, אם תהיה נוכחת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני, חבר הכנסת יצחק כהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר מכן נעלה את העניין של הרשויות הערביות, שראשיהן כיבדו אותנו בנוכחותם באולם המליאה ביציע הכבוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת כהן.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כבוד השרים, ראשי הרשויות הערביות, יושב-ראש ועד ראשי הרשויות שאוקי חטיב, ברוכים הבאים.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, כבוד סגן השר יעקב אדרי, כשאני מדבר על מלחמת כנופיות ביפו, יש לי בעיה עם ההגדרה של כנופיה, מה האופי של כנופיה.

יצחק כהן: האם כנופיה היא רק העבריינים הרוצחים ביפו שגובים קורבנות, כמו ששמענו היום תיעוד על אותו רצח מתועב במגרש חנייה?

יצחק כהן: האם רק זאת כנופיה, או שיש גם סוגים אחרים של כנופיות?

יצחק כהן: מעניין, בשיח הציבורי ובאווירה הציבורית, האם, אדוני סגן השר, לעכב משכורות לעובדים ולרשויות בין שמונה חודשים לשנה זו גם פעילות של כנופיות?

יצחק כהן: האם להתארגנויות פוליטיות ולמחטפים של פוליטיקאים יש גם אופי של כנופיה?

יצחק כהן: לאן שאתה לא מסובב את הראש, לאן שאתה לא מסתכל אתה רואה התנהלות כנופייתית.

יצחק כהן: יש כנופיות של העולם התחתון, שגובות קורבנות, ויש כנופיות מסוג אחר.

יצחק כהן: יש כל מיני סוגי כנופיות.

יצחק כהן: האם מדינת ישראל, בפחות מ-60 שנות קיומה, חיה בתוך ביצה טובענית של ספקטרום שלם של כנופיות, מכל מיני סוגים?

יצחק כהן: האם להתנפל על אוכלוסיות חלשות ולהוציא את פת לחמן מהפה, זה גם אופי של כנופיה?

יצחק כהן: האם להתארגן בזיופים בפריימריס ולגנוב מפלגות, זה גם סוג מסוים של כנופיה?

יצחק כהן: השאלה היא, מה זה כנופיה?

יצחק כהן: האם מישהו יכול להגדיר לי - אולי מילון אבן-שושן - מה זה כנופיה?

יצחק כהן: האם כנופיה חייבת להסתובב עם דוקרנים ואקדחים ולחסל את כל מי שעומד בדרכה, או שכנופיה גם יכולה להחליט, למשל, לעקור יישובים ולזרוק את תושביהם לכל הרוחות, ולא להסתכל עליהם ממטר, לא לדעת אם הם קיימים בכלל, להרוס משפחות שלמות, להחריב בתי-כנסת?

יצחק כהן: זה גם אופי של כנופיה?

יצחק כהן: האם רק הרוצחים ביפו, או האם גם הרוצחים האלה, שהמשטרה עומדת בפני כישלון טוטלי בפענוח הרציחות שלהם ובית-המשפט עומד לשחרר אותם, האם הם גם כנופיה?

יצחק כהן: האם חבר הכנסת שכבר התפטר מהכנסת, אבל בגלל קוניונקטורה בבית-המשפט העליון, כדי שלא למנות לשופטת את פרופסור גביזון, הוא נשאר בכנסת בשביל להצביע עם אותם אנשים שלא רוצים את השופטת עם האג'נדה, האם זה גם נקרא כנופיה?

יצחק כהן: אני רוצה, אדוני היושב-ראש, הגדרה - כנופיה מהי.

יצחק כהן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק כהן, אשר עמד בזמן, בלי שהיה צריך להאיץ בו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך, בבקשה, הבמה לרשותך.

מוחמד ברכה: מי שמשיב אמור להיות מומחה בכנופיות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: את זה נשמע כשיעלה סגן השר לביטחון הפנים להשיב ונראה את מידת מומחיותו וידיעתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, גברתי.

מל פולישוק-בלוך: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, באמת חבל שהשר לביטחון הפנים לא נמצא באולם הזה - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא הגיע.

מל פולישוק-בלוך: הסגן נמצא.

מל פולישוק-בלוך: בלי לפגוע בסגן, אני חושבת שהשר עצמו כדאי שישמע את הדברים.

מל פולישוק-בלוך: אני לא מבינה כלום בכנופיות, תודה לאל.

מל פולישוק-בלוך: אני לא הולכת לדבר על כנופיות, אבל אני כן רוצה לדבר על האלימות שהולכת וגואה במקומותינו.

מל פולישוק-בלוך: ילד נרצח במכות לפני יומיים, ילד בן 16-17.

מל פולישוק-בלוך: הדבר הזה לא מרפה מאתנו.

מל פולישוק-בלוך: כנופיות של עבריינים ביפו, ואנחנו כבר יודעים שכשהעבריינים רבים ביניהם אזרחים חפים מפשע ניזוקים, נהרגים ונפצעים.

מל פולישוק-בלוך: למשטרה אין הכוחות הדרושים, ואנחנו כאן בכנסת לא יודעים לשנות את סדרי העדיפויות ולתת למשטרת ישראל ולגורמי אכיפת החוק יותר אמצעים, יותר כוחות, כדי שהם יוכלו לעשות קצת סדר ולהביא שלווה לרחובותינו ולמנוע את מקרי האלימות.

מל פולישוק-בלוך: חברתי חברת הכנסת אראלה גולן ואנוכי הקמנו בכנסת, לפני כמה חודשים, שדולה נגד האלימות.

מל פולישוק-בלוך: לפני כמה ימים הגשנו ליושב-ראש הכנסת רשימת חקיקה של כל חברי הבית, למעלה מ-100 הצעות חוק, בנושא מיגור האלימות במדינת ישראל.

מל פולישוק-בלוך: אני לא באה לשפוט אם הצעות החקיקה טובות יותר, טובות פחות, אבל כל חבר כנסת, מנקודת ראותו שלו, מצא לנכון לנסות לשנות ולתקן.

מל פולישוק-בלוך: אני מבקשת מאדוני היושב-ראש, כחבר נשיאות הבית הזה, לבקש לקיים דיון בנשיאות הכנסת, עם היושב-ראש והסגנים, על הרשימה של כל הצעות החוק שהגישו חברי הכנסת.

מל פולישוק-בלוך: נכון שהבית הזה מתפזר בקרוב, אבל הבחירות תהיינה רק ב-28 במרס, ואני חושבת שאנחנו מחויבים לעשות מעשים ולא רק לדבר דיבורים.

מל פולישוק-בלוך: הייתי מציעה להקים בכנסת הזאת ועדת מומחים, של משפטנים, אנשי משטרה, נציגי הפרקליטות, אנשי חינוך אם צריך, שייקחו את כל 100 וכמה החוקים, 150 חוקים שיש כאן על השולחן, יבדקו מה חשוב יותר, מה פחות, מה דחוף יותר, מה פחות, ונתחיל להעביר חקיקה שתיתן לנו במכלול טיפול חקיקתי הולם.

מל פולישוק-בלוך: משפט אחרון.

מל פולישוק-בלוך: אני חוזרת ואומרת, זאת לא רק חקיקה.

מל פולישוק-בלוך: יש לנו חוקים טובים, אין לנו מספיק אמצעים לאכוף את החוקים.

מל פולישוק-בלוך: אני דורשת מחברי חברי הכנסת, כשאנחנו נבוא לאשר תקציב, חייבים לתקצב את המשטרה בתקציב ראוי כדי שתוכל להילחם באותן כנופיות שיש לנו ברחוב.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יעלה ויבוא סגן השר לביטחון פנים ויענה למתדיינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לגבי בקשתך, חברת הכנסת בלוך, היא נרשמה בפרוטוקול, אני מקווה שניתן לעשות משהו, אני מניח שקשה לעשות זאת בשבוע האחד שנותר לנו, אלא אם כן תהיה רעידת אדמה נוספת, או יהיו הפתעות ודברים בלתי צפויים.

מל פולישוק-בלוך: הבחירות בעוד שלושה חודשים, אפשר לעשות כנסים מיוחדים.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשי הרשויות, חברי לשעבר למקצוע, אני חיפשתי איזה קשר בין הדברים של חבר הכנסת יצחק כהן לבין הנושא שעל סדר-היום, ואני חייב לומר לך שלא מצאתי.

יעקב אדרי: דיברת על כל הכנופיות, רק לא על הנושא עצמו.

יעקב אדרי: אני מצטער על ההגדרות שהגדרת את הנושאים השונים - "הכנופיה שתמכה בהתנתקות".

יעקב אדרי: לא הייתי רוצה להוסיף.

יעקב אדרי: אני לא אוהב לפגוע בצורה כל כך בוטה; אנשים שאתה קשור אליהם, לקרוא גם להם כנופיות - לא הייתי רוצה לעשות את זה, זה לא נכון.

יעקב אדרי: צריך להתייחס לנושא, שהוא מספיק כבד, וכדאי לבודד אותו משאר הדברים.

יעקב אדרי: אני חושב שהאלימות בחברה הישראלית בכלל וביפו בפרט נוגעת לכולנו.

יעקב אדרי: הסיפור של הילד הוא קשה מאוד.

יעקב אדרי: ילד יוצא לשחק, הכו אותו במקל בייסבול, מכות רצח, הוא מת.

יעקב אדרי: ההורים שלחו אותו לשחק, לחוגים, והוא לא חוזר הביתה.

יעקב אדרי: לזה צריך להתייחס, זה שווה התייחסות.

יעקב אדרי: בסופו של דבר, כולנו נצטרך לעמוד מול העניין הזה ולהתמודד אתו.

יעקב אדרי: ברשותכם, אני רוצה לומר, זה לא רק המשטרה, גם אם יוסיפו תקציבים - וזה חשוב, המשטרה נמצאת בתחתית בנושא התקציב, בנושא כוח-אדם, באמצעים שעמם צריך להתמודד עם כל עולם הפשע המשוכלל, שיש לו כמעט הכול, הוא לא מוגבל בכלום - - -

מל פולישוק-בלוך: אני מציעה שכל גורמי אכיפת החוק, גם הפרקליטות וגם המשטרה, יהיו שותפים.

יעקב אדרי: אני אגיע לזה.

יעקב אדרי: נושא האלימות נוגע לכמה גורמים: א.

יעקב אדרי: ההורים – ההורים צריכים לקחת אחריות על העניינים האלה, חינוך טוב, משמעת.

יעקב אדרי: לצערי הרב, הסמכות של ההורים קצת התפרקה.

יעקב אדרי: הסמכות של המנהל, של המורה, גם זה התפרק.

יעקב אדרי: פעם היה כבוד למורה.

יעקב אדרי: היום קראתי בעיתון שהכו מורה בכיתה בפני כל התלמידים.

יעקב אדרי: לאן הגענו, זה מזעזע.

יעקב אדרי: צריך להסתכל טוב על מה שקורה במערכת החינוך.

יעקב אדרי: ב.

יעקב אדרי: המשטרה צריכה יותר כוח, יותר אמצעים, יותר אכיפה, יש להרגיש אותה יותר ברחובות ובכל מקום.

יעקב אדרי: זה עדיין לא מורגש.

יעקב אדרי: אני אומר את זה כסגן השר לביטחון פנים.

יעקב אדרי: גם דעתי לא נוחה מכך, אבל למדינה יש סדרי עדיפויות.

יעקב אדרי: בסופו של דבר, כשנצטרך להקצות משאבים, נצטרך לבנות משטרה חזקה יותר, עם מספר גדול יותר של שוטרים, על מנת שכולנו נוכל להיות בטוחים.

יעקב אדרי: ג.

יעקב אדרי: הדבר האחרון והחשוב הוא בתי-המשפט.

יעקב אדרי: בתי-המשפט – אני מרשה לעצמי לומר את זה מעל הדוכן, ואני אומר את זה במלוא הכבוד הראוי - נותנים עונשים מצחיקים, מעליבים, קלים, תקראו לזה איך שתרצו.

יעקב אדרי: עבריינים באים עם עורכי-דין טובים, יוצאים עם קנסות שמהר מאוד הם מכסים אותם באמצעות עבירות נוספות, יוצאים החוצה וממשיכים לפשוע.

יעקב אדרי: אני חושב שבתי-המשפט חייבים להחמיר בענישה.

יעקב אדרי: אני משתדל לעשות משהו עם שרת המשפטים, עונשי מינימום בעבירות חמורות, אני מקווה מאוד שנצליח.

יעקב אדרי: אשר למלחמת הכנופיות ביפו - אני אסיים בשני משפטים.

יעקב אדרי: יש שם מלחמה עקובה מדם בין שתי חמולות, והיא לא פשוטה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אצל ערבים זה תמיד חמולות.

יעקב אדרי: מדובר בשתי משפחות, לא חמולות, שנלחמות זו בזו, וזה גובה כל הזמן קורבנות.

יעקב אדרי: אני מקווה שאתבדה, אבל ברור לי שזה לא הסוף.

יעקב אדרי: המשטרה, מחוז תל-אביב, ימ"ר תל-אביב עושה כל מאמץ לשים את ידה, ונמנעו כמה דברים שיש עליהם צו איסור פרסום.

יעקב אדרי: אני מקווה מאוד שבעניין הזה נשים יד, אחת ולתמיד.

יעקב אדרי: הבעיה היא שהם לא מדברים.

יעקב אדרי: כאשר עוצרים אנשים, גם אנשים שראו מי יורה, מי מפוצץ, מי עושה פיגוע, לא רוצים לדבר.

יעקב אדרי: יש כללי משחק בעולם התחתון, והמשטרה עומדת מול שוקת שבורה.

יעקב אדרי: אני מקווה מאוד שבסופו של דבר נצליח לשים יד על שתי הכנופיות ונעצור את מרחץ הדמים.

יעקב אדרי: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגן השר לביטחון פנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא שמעתי מה עמדת אדוני לגבי המשך הדיון?

יעקב אדרי: חבר הכנסת יצחק כהן, מכיוון שדיברת על הנושא ביפו, מה אתה מציע?

יצחק כהן: להעביר לוועדת הפנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, חברי הכנסת, נעבור להצבעה על הצעותיהם של חברי הכנסת יצחק כהן ומלי פולישוק-בלוך בעניין מלחמת הכנופיות ביפו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד להעביר את זה לוועדת הפנים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 22 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של עשרה תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים, ההצעות תעבורנה לוועדת הפנים להמשך הדיון בהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המשבר הכספי המתמשך ואי-תשלום משכורות ברשויות המקומיות הערביות

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנושא הבא, הצעות לסדר-היום מס' 7940 ו-7983:

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המשבר הכספי המתמשך ואי-תשלום משכורות ברשויות המקומיות הערביות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנושא יעלה במסגרת שתי הצעות רגילות לסדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעתו של חבר הכנסת מוחמד ברכה תעלה ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר מכן, אם תהיה אפשרות, תעלה הצעתי, אם לא, היא תעלה בשבוע הבא ותהיה תשובת שר על שתי ההצעות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת מוחמד ברכה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאמור, תשובה והצבעה יהיו במועד אחר, לא היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת ברכה.

מוחמד ברכה: משהו מקולקל פה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה שמקולקל יתוקן, אדוני.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, אנחנו - - -

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, רבותי סגני השרים וסגן השר המיועד - - -

אחמד טיבי: סגן שר?

אחמד טיבי: - - -

מוחמד ברכה: אז תשב בשקט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ותעזוב את סגני השרים.

אחמד טיבי: - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לא אסון גדול, אגב.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לברך את ראשי הרשויות הערביות שנמצאים פה ביציע כאורחים של הכנסת.

מוחמד ברכה: כמובן, הם היו מוותרים ברצון על התענוג הזה לשבת כאן כדי לדון במה שדנים.

מוחמד ברכה: הרי הם נבחרו על מנת שיהיו במקום אחר וכדי לתת שירות אחר לציבור, ולא להילחם על התקציב ועל הניהול היומיומי של הרשויות שלהם.

מוחמד ברכה: אבל ראשי הרשויות הערביות והוועד שלהם והעומד בראש הוועד, מר שאוקי חטיב, הם מופת למסירות לנושא שלשמו הם נבחרו.

מוחמד ברכה: הם שייכים לזרמים שונים, למפלגות שונות, אבל בנושא של השירות לאזרח הם כולם מאוחדים.

מוחמד ברכה: אני מברך אתכם על העמידה שלכם על הזכויות של האזרחים ועל הזכויות של המועצות המקומיות.

מוחמד ברכה: אני מקווה שהדיון הזה בסופו של דבר - וגם הדיון אשר יהיה בוועדת הפנים בשבוע הבא, וגם הפגישה שלכם עם ראש ועדת הכספים מחר - יובילו אותנו לפתרונות מהירים, אבל אין ספק שהעלאת הנושא מעל בימת הכנסת והדיון בוועדות הכנסת לא יכולים, למרבה הצער, להוות פתרון בלי שזה יהיה כרוך במאבק הנכון והעקבי שאתם מנהלים, אם באוהל שהקמתם ואם בהפגנות ובמשמרות שאתם עושים.

מוחמד ברכה: ולכן, מה שאנחנו עושים היום זה נדבך צנוע במאבק הנכון והגדול שלכם.

מוחמד ברכה: אני, כפי שאמר היושב-ראש, היססתי אם להעלות את הנושא הזה בלי תשובת ממשלה.

מוחמד ברכה: סגנית השר נמצאת בחוץ-לארץ, והשר, שהוא ראש הממשלה, כנראה טרוד בעניינים אחרים - לא בעניינים של פרנסתם של אנשים והשירותים שמגיעים לאנשים.

מוחמד ברכה: הוא טרוד עכשיו בקומבינות מפלגתיות פוליטיות.

מוחמד ברכה: אבל אחרי התייעצות עם ראשי המועצות, אדוני היושב-ראש, ועם הוועד שלהם, אמרנו שעדיף להעלות את הנושא גם אם התשובה וההצבעה יהיו בשבוע הבא.

מוחמד ברכה: בכל אופן, המאבק של הרשויות הערביות הוא מאוד ממוקד והדרישות מאוד ממוקדות.

מוחמד ברכה: הן לא שונות, למרבה הפלא, או למרבה הצער, מהדרישות שהועלו בשבוע שעבר ובשבוע שלפני כן על-ידי הרשויות הערביות הדרוזיות - שם המאבק הסתיים ביום חמישי שעבר בהזרמה של 45 מיליון שקלים שיפתרו את הבעיות הבוערות.

מוחמד ברכה: אני חושב שאותו הדין יכול להתקיים גם לגבי שאר הרשויות הערביות, שהן הרוב המכריע של הרשויות - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אגב, 45 מיליון כמקדמה.

מוחמד ברכה: כן, כן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מוסכם על סכומים הרבה יותר גדולים.

מוחמד ברכה: נכון, נכון, כמובן, אבל אמרתי שזה מה שיכול לסיים את השביתה.

מוחמד ברכה: המקדמה היא שאפשרה לסיים, ולא ההבטחה של מה שיהיה.

מוחמד ברכה: שלשום, כשהיו ראשי הרשויות אצל מנכ"ל משרד הפנים, דובר על הדרישות, ובין השאר היתה דרישה של שדרוג תוכניות ההבראה.

מוחמד ברכה: תוכניות ההבראה, כפי שנכפו על-ידי משרד הפנים, הרשויות לא יכולות לעמוד בהן, ולכן נדרש שדרוג של התוכניות.

מוחמד ברכה: הם טענו במשרד הפנים שהם עשו כ-80% ויש עוד 10%, ו-10% אחרים שלגביהם לא צריך לעשות שדרוג אלא פשוט להגיע להבנות בטלפון.

מוחמד ברכה: אבל הדברים לא באים לידי ביטוי ממשי בתקציב ובניהול השוטף של הרשויות.

מוחמד ברכה: הנושא השני הוא שחרור מענקים מותנים - מענקים שהובטחו והם מותנים בגבייה, והם תקועים במשרד האוצר ובמשרד הפנים, ובעצם הרשויות אינן מקבלות את המגיע להן.

מוחמד ברכה: הדבר השלישי הוא יישום תוכנית הפיתוח הרב-שנתית שהוחלט עליה ב-22 באוקטובר שנת 2000.

מוחמד ברכה: ההחלטה אושררה מחדש בממשלה ב-18 באוגוסט 2003, ובעצם היא לא מתקדמת.

מוחמד ברכה: מה שהתבשרנו, אדוני היושב-ראש, הוא שהממשלה החליטה לתת 40 מיליון שקל לשלוש שנים לתיעוש, זאת אומרת, 10 מיליוני שקלים לתיעוש לכל הרשויות הערביות בשנה.

מוחמד ברכה: זה נשמע כמו הבדיחה ששמענו אתמול, כשוועדת הגבולות, שבאה ובחנה את שטח השיפוט של עיריית סח'נין, החליטה של-26,000 תושבי סח'נין מספיקים 1,700 דונם כדי שיתפתחו ויקלטו את הגידול הטבעי עד שנת 2020, וצדק יושב-ראש הכנסת אתמול - כשהעליתי את הנושא הזה - כשהעיר: אולי התכוונו ל-1,700 דונם כחניון לאיצטדיון הכדורגל החדש בסח'נין.

מוחמד ברכה: 10 המיליונים האלה לתיעוש לכלל הרשויות הערביות, מה אפשר לעשות בהם?

מוחמד ברכה: אפילו דמי חג לילדים לא יוצא מזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי זה יספיק לעשות איזה תכנון ראשוני, רק איפה ומה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי לזה מתכוונים.

מוחמד ברכה: לא.

מוחמד ברכה: זאת באמת בדיחה גרועה; באמת בדיחה גרועה, שהשכל הישר מתקשה לתפוס אותה.

מוחמד ברכה: אני לא חושב שהאזרחים במדינת ישראל בכלל והאזרחים הערבים בפרט מצפים לחמלה, על-פי המושגים של ראש הממשלה.

מוחמד ברכה: אנחנו לא רוצים חמלה ולא רוצים רחמים.

מוחמד ברכה: ציבור העובדים - עובדי הרשויות - והציבור בישראל שמקבל את השירותים מהרשויות המקומיות מצפה לקבל את זכויותיו, ולא שום חמלה ולא שום רחמים.

מוחמד ברכה: ולייצר מושגים כאילו עושים טובה, כאילו הלב נשפך והתמלא רחמים - אני חושב שזאת לא התנהלות של ממשלה, זו במקרה הטוב יכולה יותר להיות התנהגות של בית-תמחוי.

מוחמד ברכה: עכשיו באים ומתנים את ההתקדמות בהזרמת הכסף ובמענקי איזון למיניהם בגבייה.

מוחמד ברכה: אני רוצה להגיד כמה דברים על העניין הזה, אדוני היושב-ראש.

מוחמד ברכה: קודם כול, הממשלה הזאת ייצרה בשנים האחרונות, ובכלל, מסכת של חיי מצוקה ועוני, של אבטלה, ובמיוחד ובעיקר בקרב הציבור הערבי, שם האפליה הלאומית קיבלה אופי של דיכוי מעמדי, והדיכוי המעמדי קיבל אופי גזעני של דיכוי לאומי, ואז לעוני יש לא רק פרצוף חברתי אלא גם פרצוף לאומי - שזה עוני ערבי, וחרדי במקרה הזה.

מוחמד ברכה: הממשלה מייצרת את הכיסים הרחבים האלה של עוני ואבטלה, ואחר כך באים ומבקשים ששיעורי הגבייה יעלו ורמת הגבייה תעלה וסכומי הגבייה יעלו?

מוחמד ברכה: מאיפה?

מוחמד ברכה: איך?

מוחמד ברכה: זאת אומרת, מייצרים את המצוקה, ואחר כך דרך זה מייצרים את האליבי לממשלה כדי להתחמק מלטפל בצרכים הבסיסיים של הרשויות המקומיות הערביות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רצית לומר שבאים גם בטענות שהמצוקה הזאת לא מביאה הרבה מסים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא גובים מסים - - -

מוחמד ברכה: רציתי להגיד - - -

עסאם מח'ול: זה שיעורי הגווייה.

מוחמד ברכה: על אף התמונה הזאת של התגברות והתעמקות תופעות העוני, כש-25% מכלל הציבור בישראל עניים, ובקרב הציבור הערבי 50% חיים מתחת לקו העוני; בקרב הציבור בכלל, שליש מהילדים חיים מתחת לקו העוני, בקרב הציבור הערבי 60% חיים מתחת לקו העוני; פערי השכר הם - 25% פחות שכר בממוצע אצל הערבים מממוצע השכר אצל היהודים, ובאים לבקש גביית ארנונה.

מוחמד ברכה: ועל אף כל זאת, אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הרשויות הערביות הצליחו לעמוד במשימה בלתי אפשרית.

מוחמד ברכה: אני באמת מתפלא עליכם - איך עשיתם את זה?

מוחמד ברכה: איך יכולתם לעשות את זה?

מוחמד ברכה: מה גירדתם בכיסים של האנשים כך שהצלחתם להעלות את הגבייה ב-2003-2004 ב-27%?

מוחמד ברכה: מה עשיתם לאנשים, מה לקחתם להם?

זאב בוים: הם ביקשו מסים - - -

מוחמד ברכה: סגן השר בוים, אני אומר שדווקא בזמן שהתגברו תופעות העוני והמצוקה, ואנשים נפלו עמוק במצולות של העוני, הרשויות הצליחו להעלות את שיעור הגבייה ב-27%.

מוחמד ברכה: זה מעשה שאני באמת לא יכול לתאר איך אפשר לעשות אותו בתנאים של מצוקה.

זאב בוים: - - -

מוחמד ברכה: על אף זאת אתה רואה שזה לא מביא לשום תגובה ולשום התייחסות של הממשלה.

מוחמד ברכה: הממשלה אטומה.

מוחמד ברכה: יש לה כסף כדי לתת להון הגדול, לתת שיפוי מעסיקים, לפטור ממה שנקרא "עול המס".

מוחמד ברכה: 9 מיליארדי שקלים חסכו להון הגדול דרך פטור ממס, פתאום יש כסף, אבל לשירותים הבסיסיים אין.

מוחמד ברכה: אף ששיעור הגבייה עלה בשנה אחת ב-27%, הממשלה לא אומרת שום דבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני ינסה לסכם את עיקר הדברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הגיע הזמן.

מוחמד ברכה: אני חושב, אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, שההתניה של משרד הפנים בדבר השגת 60% גבייה כדי לקבל מענקי איזון לקראת שנת התקציב הבאה, היא התניה בלתי סבירה, היא התניה עושקת, היא התניה אכזרית, היא בעצם אמירה חד-משמעית שהממשלה אינה מתכוונת להזרים כסף נוסף לרשויות המקומיות בתקציב הבא.

מוחמד ברכה: הם לא אומרים זאת כך, אלא שמים רף של תנאים שאף אחד לא יכול לעבור.

מוחמד ברכה: התנאי הזה הוא בלתי סביר לחלוטין, במיוחד לאור המגמות של התרחבות העוני והעמקתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תנסה, אדוני, לסכם את עיקר הדברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני יודע שהבעיה בלתי ניתנת לפתרון, לא בעשר דקות ולא ב-20 דקות.

מוחמד ברכה: אני אסיים.

מוחמד ברכה: לכן, אדוני היושב-ראש, אני חושב, וזאת הדרישה של ועד ראשי הרשויות הערביות, שההתניה הזאת של 60% גבייה צריכה להתבטל לגבי יישובים שהם באשכולות 1, 2 ו-3, יישובים עניים מרודים, שרובם המכריע, אם לא כולם, יישובים ערביים.

מוחמד ברכה: זאת התניה בלתי סבירה לחלוטין ויש לבטלה.

מוחמד ברכה: אני יכול לומר, למשל, שיש גם בעיה עם ראשי רשויות חדשים.

מוחמד ברכה: יושב כאן ביציע גם ראש מועצת בסמת-עארה, מר ריאד כבהא, הוא קיבל את המועצה כששיעור הגבייה היה 30%, עכשיו הוא הגיע ל-71%, אבל משרד הפנים עדיין מתייחס אליו כאילו השיעור הוא 30%.

מוחמד ברכה: הוא לא יכול להמריא, והוא אפילו לא יכול ליפול כי הוא כבר בקרקעית.

מוחמד ברכה: הדבר הזה קיים ברשויות אחרות.

מוחמד ברכה: אני רוצה לומר לכם, רבותי ראשי הרשויות, חשוב שהדברים נאמרים כאן וחשובה גם התשובה שתהיה ממשרד הפנים וחשובים הדברים שיהיו בוועדות של הכנסת, אבל עצם העובדה שאתם מנהלים מאבק, זו הערובה שתשיגו את הזכויות שלכם ושל הציבור שבחר בכם, ואני מאחל לכם הצלחה.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מוחמד ברכה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההצעה הנוספת לסדר-היום באותו עניין של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה תועלה בשבוע הבא עם תשובת השר והצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים לנושא הבא - הצעה רגילה בעניין: בית-משפט אוקראיני הודיע כי קבר רבי נחמן מברסלב יועמד למכירה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נראה שהמציע אינו נוכח באולם ולא יוכל להעלות את ההצעה ולא לעצור את המכירה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/222).

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ]

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-יומנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו חוזרים עכשיו להצעות החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 7), התשס"ו-2005 - קריאה ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק סגן השר לביטחון הפנים, חבר הכנסת יעקב אדרי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני מליאת הכנסת את הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 7), התשס"ו-2005.

יעקב אדרי: הוראת סעיף 24א לחוק שירות ביטחון, התשמ"ו-1986, מסדירה את שירות חיילים בשירות חובה - - -

גדעון עזרא: הצעת החוק עלתה בשבוע שעבר.

יעקב אדרי: נכון.

יעקב אדרי: ההערה מאוד חשובה.

יעקב אדרי: אני מבקש להצביע, כי העליתי את הצעת החוק.

יעקב אדרי: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אינני רואה פה מתדיינים, ולכן אנחנו יכולים לעבור ישר להצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נצביע על הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 7), התשס"ו-2005.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 23 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 4 נגד - אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 7), התשס"ו-2005, לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של ארבעה תומכים, אפס מתנגדים ונמנע אחד, הצעת החוק אושרה בקריאה הראשונה, והיא תועבר לוועדת החוץ והביטחון להמשך הכנתה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/224).

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ]

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, הנושא הבא הוא הצעת חוק סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים) (תיקון מס' 3), התשס"ו-2005 - קריאה ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם אותה יעלה סגן השר לביטחון הפנים, חבר הכנסת יעקב אדרי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, גם הנושא הזה עלה בשבוע שעבר, ואני מבקש להביא אותו ישר להצבעה.

יעקב אדרי: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגן השר לביטחון הפנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קצת מקרקר לי במעיים, הדרך הזאת, אבל תקנונית זה מותר, ואנחנו נעבור ישר להצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין מתדיינים ואין דוברים בנושא הזה, אף שהצעת החוק היא לקריאה ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו מצביעים בקריאה ראשונה על הצעת חוק סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים) (תיקון מס' 3), התשס"ו-2005.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 24 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה - 4 נגד – 1 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים) (תיקון מס' 3), התשס"ו-2005, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של ארבעה תומכים, מתנגד אחד ונמנע אחד, הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט להמשך הכנתה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/224).

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ]

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנושא הבא הוא הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 17) (כניסה למקום המשמש למגורים), התשס"ו-2005, גם היא לקריאה ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יעלה אותה סגן השר לביטחון הפנים, חבר הכנסת יעקב אדרי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, גם את הצעת החוק הזאת העליתי בשבוע שעבר.

יעקב אדרי: אני מביא אותה עוד הפעם.

יעקב אדרי: אני מבקש להביא אותה להצבעה.

יעקב אדרי: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לסגן השר לביטחון הפנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם לגבי ההצעה הזאת יש רשימה דלה של מתדיינים, ושום מתדיין איננו נוכח באולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שוב אני קשור לתקנון, ואף כי יש לי לבטים בלב אני מעלה את זה ישר להצבעה, מה שנראה כאילו זה מחטף, תקנונית זה נכון וצודק.

גדעון עזרא: - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נכון וצודק, אדוני השר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נצביע בקריאה ראשונה על הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 17) (כניסה למקום המשמש למגורים), התשס"ו-2005.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע כאשר אין מתדיינים ואין חברי כנסת, ואלה שהביאו את ההצעות אינם נוכחים, זה המצב, וזה חוקי ותקנוני, אין לי בעיה.

גדעון עזרא: אמרתי שאת הכנסת כבר צריך לסגור.

גדעון עזרא: הצבעה מס' 25 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 4 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 17) (כניסה למקום המשמש למגורים), התשס"ו-2005, לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של ארבעה תומכים, אפס מתנגדים ונמנע אחד, גם ההצעה הזאת אושרה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לוועדת הפנים ואיכות הסביבה להמשך הכנתה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הודעה לסגן מזכיר הכנסת לפני שנעבור לנושא הבא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני סגן המזכיר.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הריני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק שהייה שלא כדין (איסור סיוע) (הוראות שעה) (תיקון מס' 9), התשס"ו-2005; וכן הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 24), התשס"ו-2005 - שהחזירה ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

נאזם בדר: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגן מזכיר הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/224).

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ]

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנושא הבא הוא הצעת חוק זכויות התלמיד (תיקון מס' 2) (גביית תשלומים בעד בחינות בגרות), התשס"ו-2005, קריאה ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק סגן שרת החינוך, התרבות והספורט, חבר הכנסת מגלי והבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אדוני השר לביטחון פנים, חברי הכנסת, הצעת החוק שלפנינו עניינה מתן סמכות חקיקה ראשית לשר החינוך, התרבות והספורט להסדיר בתקנות את סוגיית התשלומים עבור בחינות הבגרות הממשלתיות ולקבוע את שיעור התשלומים שייגבו מהורי התלמידים עבור הבחינות הללו.

מגלי והבה: פשוט מאוד, לפי בקשת ההורים והמשרד, כדי שיהיה סדר בנושא הזה, החלטנו להביא את הצעת החוק הזאת, ואני מבקש מחברי הכנסת להצביע בעדה בקריאה ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגן שרת החינוך, התרבות והספורט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההצעה הובאה לקריאה ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין מתדיינים נוכחים באולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן אנחנו יכולים לעבור להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדובר בהצעת חוק זכויות התלמיד (תיקון מס' 2) (גביית תשלומים בעד בחינות בגרות), התשס"ו-2005.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 26 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 5 נגד - אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק זכויות התלמיד (תיקון מס' 2) (גביית תשלומים בעד בחינות בגרות), התשס"ו-2005, לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של חמישה תומכים, ללא מתנגדים ונמנע אחד, הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לוועדת החינוך, התרבות והספורט להמשך הכנתה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, לפני שאנחנו עוברים להצעה שחבר הכנסת שלגי כל כך מאיץ בי לעבור אליה, אני חייב להיות קשור לתקנון - זה ייקח רק רגע קט, חבר הכנסת שלגי - אני רואה שאין גם עונים על שאילתות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים לנושא הבא: שאילתות לשר התחבורה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אינני רואה ששר התחבורה נמצא פה, לכן, הנושא הזה לא יעלה והתשובות לא יינתנו היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/109).

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ]

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת אילן שלגי, תואיל לעלות לדוכן ולהעלות לקריאה ראשונה את הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון מס' 14) (הסכמת קטין לתרומת איברים לאחר מוות), התשס"ו-2005.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה הנושא האחרון על סדר-יומנו, למי שמעוניין לדעת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת שלגי.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לצרף את הקול שלי בעד חוק זכויות התלמיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה מתכוון לחוק הקודם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת ברכה מבקש להוסיף את קולו בעד החוק הקודם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רושם את הצבעתו בפרוטוקול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת שלגי.

אילן שלגי: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך, חברות וחברי הכנסת, אני מחזיק בידי כרטיס תורם של אגודת "אדי" - על שמו של אהוד בן-דרור זיכרונו לברכה - אגודה לקידום השתלות בישראל, מדינת ישראל, משרד הבריאות, היחידה לחינוך ולהסברה, המרכז הלאומי להשתלות איברים.

אילן שלגי: נשאתי עמי את הכרטיס הזה בטרם הייתי חבר הכנסת.

אילן שלגי: אני מבקש בהזדמנות זו שאנחנו מביאים לכאן הצעת חוק שתאפשר גם לבני 17 להצטרף למעגל התורמים, לבקש מכל מי שצופה בנו כעת, שישקול בחיוב הצטרפות.

אילן שלגי: יש חוסר רב באיברים לתרומה בישראל, והכרטיס הזה מסמן, ויש אפשרות, אדם יכול להחליט שהוא תורם איבר מסוים, או כפי שאני סימנתי, כל איבר מגופי שהזולת יכול להיעזר בו להצלת חייו.

אילן שלגי: אדם דתי יכול גם לבקש שאיש דת יאשר את התרומה לאחר מותו.

אילן שלגי: בהצעת החוק הזאת, שאושרה לקריאה ראשונה בוועדת הבריאות, אנחנו באים ומאפשרים לבני 17, שעל-פי החוק בישראל רשאים לקבל רשיון נהיגה, רשאים לבחור לרשויות המקומיות, רשאים להינשא, שיוכלו גם להצטרף למעגל התורמים, בסייג אחד: שאם, חלילה, אותו נער או נערה ימותו לפני הגיעם לגיל 18, יהיה צורך בהסכמת ההורים או בני המשפחה לתרומה בפועל.

אילן שלגי: בגיל 17 אדם הוא מספיק בוגר כדי להחליט שהוא רוצה להצטרף למעגל התורמים.

אילן שלגי: מערכת החינוך תוכל לעשות פעולות חינוך והסברה, לא רק לתרומת איברים אלא בכלל לנתינה לחברה, לנטילת אחריות.

אילן שלגי: אולי גם יבינו הצעירים, כאשר יעמדו בפני קבלת רשיון נהיגה ויבקשו מהם לשקול הצטרפות למעגל תורמי האיברים, שהנהיגה היא דבר מסוכן.

אילן שלגי: כאמור, ההצעה הזאת זכתה לתמיכת הממשלה בקריאה הטרומית וגם בהכנה בוועדה, ואני מבקש מהכנסת לאשר אותה בקריאה ראשונה.

אילן שלגי: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת שלגי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, מדובר בהצעת חוק לקריאה ראשונה, ואפשר לעלות ולהתדיין בעניין הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בינתיים יש לי רק רשומה אחת להתדיינות, חברת הכנסת אראלה גולן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, גברתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם לא יהיו מתדיינים נוספים, אנחנו נעבור לאחר מכן ישר להצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, גברתי, לרשותך שלוש דקות.

אראלה גולן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מטרת ההצעה של חבר הכנסת שלגי, ידידי, היא אחת - לעודד תרומת איברים בישראל.

אראלה גולן: ההצעה בעצם נועדה להוריד את גיל ההצטרפות למאגר תורמי האיברים שלאחר המוות וקבלת כרטיס "אדי" לגיל 17.

אראלה גולן: גיל זה מתאים בישראל לקבל רשיון נהיגה, להינשא, להקים משפחה ואפילו להשתתף בבחירות לרשויות המקומיות.

אראלה גולן: בימים אלה, וזה לצערי כשמונה שנים, יש הצעת חוק ממשלתית מטעם משרד הבריאות ששמה תרומת איברים לצורך השתלה.

אראלה גולן: הקשר שבין חוק זה לבין עידוד תרומת איברים הוא אפסי, ובעצם כל עניינה של הצעת החוק הממשלתית למנוע סחר באיברים, יחד, לצערי, עם מתן עידוד שלילי לתרומת איברים.

אראלה גולן: למעשה, ההצעה ששר הבריאות מתהדר בה משמשת עלה תאנה למחסור החמור באיברים בישראל.

אראלה גולן: היא מחריפה את סבלן של המשפחות הממתינות לתרומת איבר, ואין בה דבר וחצי דבר כדי לעודד תרומת איברים.

אראלה גולן: מול ההצעה של משרד הבריאות קיים חשש שאם לא נשים בלמים ואיזונים, האינטרס הציבורי ומצוקתו יגיעו לכלל אי-איזון, ויש חשש מסחר איברים, ובסופו של דבר נצא קירחים מכאן ומכאן.

אראלה גולן: אתמול שודרה התוכנית "שומר מסך", שהציגה באופן מזעזע ביותר את המערכת שפועלת מתחת לאדמתנו - מפעל של סוחרי איברים, המנצלים בעזרת שקרים והבטחות שווא את אלו הנואשים בחיים והזקוקים נואשות לתרומת איברים.

אראלה גולן: ומן העבר השני - את חסרי הכול המוכנים למכור את גופם תמורת אלפי דולרים, וייתכן אפילו שגוזרים את דינם למוות או מזרזים את מותם, כדי להשתמש באיבריהם, וזה מה שקורה בסין.

אראלה גולן: המצוקה בישראל הולכת ומחריפה מדי שנה.

אראלה גולן: היום ממתינים לתרומת כליה 750 חולים, 100 חולים ממתינים לתרומת כבד ומספר דומה ממתינים לתרומת לב.

אראלה גולן: קרוב ל-1,000 אנשים בישראל ממתינים בתור ארוך, הסוחט את כוחם הנפשי והפיזי ופותח צוהר לנוכלים אשר כל זממם לנצל את הפרצה בחוק שאינו מעגן את הזכות הטבעית לחיות.

אראלה גולן: הצעת החוק שמקדם חבר הכנסת שלגי היא אחד מהפתרונות למצוקה, ופתרונות נוספים היו בשתי הצעות חוק שהגשתי, שיש בהן להאיר תקווה אפילו בלבבות החולים.

אראלה גולן: האחת - על-ידי פיצוי כספי למשפחות הנתרם שמת ואיבריו נתרמו.

אראלה גולן: השנייה - הסכמה לתרומת איברים כברירת מחדל, כפי שקיים בבלגיה ובכמה מדינות.

אראלה גולן: שם, כל אזרח, אם לא הצהיר במפורש, בכתב או בעל-פה, שאינו מוכן לתרום את איבריו, בסופו של דבר לאחר מותו איבריו ייתרמו.

אראלה גולן: הצעת החוק של חבר הכנסת שלגי מאפשרת את הגדלת המאגר במעט, ובהסכמה מדעת, אבל אנחנו צריכים הרבה יותר מכך כדי לעזור לאותם חולים.

אראלה גולן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת אראלה גולן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם יש בין הנוכחים מי שרוצים להתדיין בעניין החוק הזה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם אין, נעבור להצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון מס' 14) (הסכמת קטין לתרומת איברים לאחר מוות), התשס"ו-2005, קריאה ראשונה - מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 27 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד - אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון מס' 14) (הסכמת קטין לתרומת איברים לאחר מוות), התשס"ו-2005, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של שמונה תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להמשך הכנתה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברי הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תם סדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הישיבה הבאה תתקיים, אם ירצה השם, ביום שני, י"ח בכסלו התשס"ו, 19 בדצמבר 2005, בשעה 16:00.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ישיבה זו נעולה.