ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה השלוש-מאות-ושלוש של הכנסת השש-עשרה, 2005-12-19 00:00

גאלב מג'אדלה: הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 2), התשס"ו-2005 35

אריה אלדד: הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט בדבר חלוקת הצעת חוק עברייני מין (הגנה על הציבור), התשס"ב-2002 37

אליעזר כהן: הצעת חוק לימוד חובה (תיקון מס' 27), התשס"ו-2005 38

גילה פינקלשטיין: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 73), התשס"ו-2005 39

אמנון כהן: הצעות לסדר-היום 43

אהוד אולמרט: הצעות לסדר-היום 48

רוחמה אברהם-בלילא: מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת 66

נאזם בדר: הצעת חוק הספרייה הלאומית, התשס"ו-2005 67

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שאילתות ותשובות 69

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 3482.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצגת המחזמר "הברית" בפני תלמידי בתי-ספר 70

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 3534.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלימות תלמיד כלפי מורה 71

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 3557.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פנימיית קיבוץ אשבל 73

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 3585.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלימות בבתי-ספר 75

ראובן ריבלין: חברות וחברי הכנסת, היום יום שני, י"ח בכסלו התשס"ו, 19 בחודש דצמבר 2005 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: הייתי אמור ברגע זה לומר דברים לזכרו של חבר הכנסת לשעבר אברהם מלמד, אבל אעשה זאת לפני ההצבעה הראשונה, כאשר יהיו פה חברי כנסת רבים יותר, וזה יהיה כמובן לאחר החוק החשוב שחבר הכנסת רן כהן מתכוון להעלות כחוק ראשון בסדר-היום.

ראובן ריבלין: אני גם אעיר את הערתי לצורך הפרוטוקול לעניין אופיו כחוק תקציבי, אפיונו כחוק תקציבי - אינני יודע מה המלה שאני צריך להשתמש בה - הגדרתו כחוק תקציבי.

ראובן ריבלין: אני אומר וגם אתן את הפתרון.

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת - לדיון מוקדם: הצעת חוק פינוי מרצון משטחי יהודה ושומרון, התשס"ו-2005, מאת חברי הכנסת יולי תמיר, עמיר פרץ ואילנה כהן; הצעת חוק לקידום הפעילות למען שחרורו של יהונתן פולארד, התשס"ו-2005, מאת חברי הכנסת אורי אריאל, יצחק כהן ויצחק לוי.

אריה האן: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון מס' 10), התשס"ו-2005, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אריה האן: החלטת ועדת החוקה, חוק ומשפט בדבר חלוקת הצעת חוק עברייני מין (הגנה על הציבור), התשס"ב-2002.

אריה האן: לוח תיקונים להצעת חוק המשטרה (דין משמעתי, בירור קבילות שוטרים והוראות שונות), התשס"ו-2005.

אריה האן: דין-וחשבון על פעולות הממשלה בנושא המאבק בתאונות הדרכים; דין-וחשבון על פעולות מינהל מקרקעי ישראל לשנת התקציב 2004.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה למזכיר הכנסת.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/106).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: על סדר-היום הצעת חוק מעונות-יום שיקומיים (תיקון מס' 3) (תנאים לזכאות למעון-יום שיקומי), מטעם חברי הכנסת נסים דהן, רן כהן ומיכאל מלכיאור.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן מציג אותה?

ראובן ריבלין: מובן שאחרי זה יוכלו שני החברים לדבר.

ראובן ריבלין: נאמר לנו שידבר חבר הכנסת דהן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן, אני רוצה לציין, כאשר אתה עומד על הבמה, את הסתייגות האוצר וקביעתו שחוק זה הוא חוק תקציבי, ולכן להערכתו יש צורך ב-51 חברי כנסת, שכן הוא מתנגד לו.

ראובן ריבלין: גם אני סיכמתי שחוקים שלא ניתנים לבלימה אלא על-ידי הכנסת עצמה לא יעלו לסדר-היום, אבל חשבתי, לאחר שבדקתי ושקלתי, והסכמתי עם האוצר שהחוק יעלה לקריאה ראשונה, מהטעם שרבים מחברי הכנסת מבקשים לקדמו על אף התנגדות האוצר, מתוך הסכמה שהחוק יעלה לא כחוק שהאוצר מסכים לו, שהממשלה מסכימה לו.

ראובן ריבלין: לכן, יש שאלה: האם עלות החוק למעלה מ-5 מיליוני שקלים או שעלותו 4.9 מיליוני שקלים?

ראובן ריבלין: מוסדות הכנסת, הממ"מ ושאר היועצים קבעו שעלות החוק היא 4.9 מיליוני שקלים, אך האוצר מבקש לבוא ולומר, שלעומת ההערכה שצריך 70 מטפלים, יצטרכו 125 מטפלים, ולכן עלות החוק עולה על 8 מיליוני שקלים.

ראובן ריבלין: אני אומר כך: אנחנו, כמובן, נקדם את החוק על מנת להצביעו בקריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: אם יהיו 51 חברים שיתמכו בו - הרי שמכל המקומות אנחנו יצאנו ידי חובתנו.

ראובן ריבלין: אם יהיו פחות - הרי שאני מודיע כאן שלקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית יצטרכו יוזמי החוק לסייגו כך שהוצאות האוצר בעלות חוק זה לא יעלו על 4.9 מיליוני שקלים.

רן כהן: כפי שמוצע.

ראובן ריבלין: נכון.

מיכאל מלכיאור: אלא אם כן יהיו 61 חברי כנסת.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, זה כבר יהיה בכנסת הבאה.

ראובן ריבלין: אז תהיה לך בעיה, כי אתה צריך בשלוש קריאות.

נסים דהן: אפשר לומר משהו מהמיקרופון?

רן כהן: חבר הכנסת דהן, ברשותך, אולי תן לי רק להציג את הדברים ולאחר מכן - - -

נסים דהן: יש פה בעיה תקנונית.

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: תקנונית נקבע שהכנסת קובעת - -

נסים דהן: בדיוק.

רן כהן: אתייחס גם אליה.

ראובן ריבלין: - - וכך יש לי גם חוות דעת של היועצת המשפטית שמחייבת את כולנו.

נסים דהן: ודאי.

ראובן ריבלין: עם זאת, חבר הכנסת דהן, יש בעיה חוקתית.

ראובן ריבלין: מה יקרה אם החוק הזה לא יחול על הוצאה של למעלה מ-4.9 מיליוני שקלים?

נסים דהן: אני יכול להגיד משפט אחד?

רן כהן: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת דהן, תן לי - - -

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, אני חושב שיש כאן טעות בהבנת החוק.

נסים דהן: כל החוק נועד לומר שהיום, על-פי המחירים של היום ובתנאים של היום, עלות החוק היא 4.9 מיליוני שקלים.

נסים דהן: יכול להיות בהחלט שבעוד שנה ובעוד שנתיים ובעת ביצוע החוק, בגלל דברים משתנים - -

ראובן ריבלין: לפי מחירי היום.

נסים דהן: - - שכתובים בחוק, העלות תעלה.

נסים דהן: לא יכול להיות שהאוצר יבוא ויאמר, שהיות שבימות המשיח זה יעלה 8 מיליוני שקלים, היום אי-אפשר להפעיל אותו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן, כדי להסיר כל ספק מלב - הוויכוח בין היוזמים לאוצר הוא על מספר המשרות שיצטרכו להן כדי לתת לחוק את הממשות שלו ואת הביצוע שלו.

ראובן ריבלין: ברור שיכול להיות שעלות השכר על דברים אלה בעוד שנה תהיה כפליים.

ראובן ריבלין: אם בעזרת השם יושב-ראש מפלגת העבודה, למשל, יהיה לראש הממשלה, מייד יהיו 1,000 דולר לחודש לכל אחד.

ראובן ריבלין: יכול להיות שיעלו העלויות.

ראובן ריבלין: הכול בעתו.

ראובן ריבלין: כרגע, אני מדבר לפי ערכים של היום, ומובן שצריך ליישם ולתרגם את דברי בערכי היום.

ראובן ריבלין: יציג את החוק החשוב ביותר, בשם היזמים, חברי הכנסת נסים דהן ומיכאל מלכיאור, חבר הכנסת רן כהן.

ראובן ריבלין: אדוני, בבקשה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, רבותי, גם בשם היוזמים אני רוצה לפתוח ולומר, שלסוגיה שהעלה יושב-ראש הכנסת אפשר להתייחס גם מאוחר יותר.

רן כהן: בואו נדבר, קודם כול, על החוק הזה שיזמו חברי הכנסת מלכיאור ונסים דהן.

רן כהן: למען האמת הוא התחיל להבשיל עוד בימים שבהם תמר גוז'נסקי היתה יושבת-ראש הוועדה לזכויות הילד, ואז החוק הזה עלה ממש מתוך זעקה גדולה מקרב הציבור הישראלי.

רן כהן: על מה מדובר?

רן כהן: היות שחוק חינוך מיוחד חל רק מגיל שלוש, פעוטות עם מוגבלויות קשות נותרים ללא מסגרת.

רן כהן: הם לא יכולים לקבל את הטיפול האינטנסיבי שדרוש להם דווקא בשנים הכי קריטיות.

רן כהן: מדובר על גילאי שנה עד שלוש שנים, ואז הילדים הללו זקוקים לטיפול הזה כמו אוויר לנשימה, כדי שיבטיח להם עתיד אלמנטרי של אנשים בוגרים.

רן כהן: בשנת 2000 נחקק החוק, אבל בגלל התנאים שהוצבו אז על-ידי האוצר – אגב, אני לא פגשתי סיעה אחת בבית הזה שלא תומכת בחוק.

רן כהן: כל הבית הזה תומך בחוק, להוציא משרד האוצר.

רן כהן: זה המצב.

מיכאל מלכיאור: גם הממשלה, להוציא משרד האוצר.

רן כהן: נכון.

רן כהן: השאלה היא מי באמת מייצג את המדינה, האם כנסת ישראל, שרוצה שבנושא כל כך רגיש יינתן טיפול לילדי ישראל, או כמה אנשים באוצר, שהחליטו לחנוק את החוק הזה.

רן כהן: דיברתי אישית עם שר האוצר הקודם, עם שר האוצר הנוכחי, ואני מקווה מאוד שהם יסירו את ההתנגדות לחוק.

רן כהן: יש סיכוי גם לזה.

רן כהן: אבל בואו נוכיח שהכנסת יכולה להעביר את החוק הזה ברוב גדול, גם עם למעלה מ-50 חברי כנסת.

רן כהן: בגלל התנאים שהציב אז האוצר, לא יכולים ילדים שנזקקים לטיפול הזה לקבל את הגמלה מהביטוח הלאומי, אף שהיא מאוד מאוד דרושה להם דווקא בגיל הזה.

רן כהן: וכך הוציאו מתחולת החוק קבוצה של פעוטות עם פיגור התפתחותי קשה שאבחנתם הסופית טרם התבררה כלל.

רן כהן: כך נוצרו באופן מלאכותי שני מעמדות: פעוטות שהמכון להתפתחות הילד קבע שהם זקוקים למעון-יום שיקומי והם זכאים על-פי החוק, אבל גם פעוטות אחרים שהמכון להתפתחות הילד קבע שהם זקוקים למעון-יום שיקומי אבל אינם זכאים.

רן כהן: זה מצב אבסורדי, שאי-אפשר לחיות אתו ואי-אפשר להשלים אתו.

רן כהן: בדיונים שקיימנו בוועדה לזכויות הילד שמענו את הסיפורים של המשפחות על הילדים, שמענו את הארגונים שמטפלים בילדים, ושמענו בדיוק מה קורה בסוגיה הזאת.

רן כהן: הדברים קשים מנשוא.

רן כהן: התווכחו אם זה 4.9 מיליוני שקלים או 7 מיליוני שקלים, כפי שהאוצר אומר.

רן כהן: דרך אגב, מה זה חשוב מה האוצר אומר?

רן כהן: האוצר אמר בתחילת הדרך שהחוק עולה 90 מיליון שקלים.

רן כהן: עכשיו זה הצטמצם ל-7-9 מיליוני שקלים.

רן כהן: מרכז המחקר והמידע של הכנסת עשה עבודה מפורטת, מדויקת, והגיע לתוצאה של 4.9 מיליוני שקלים.

רן כהן: בדקנו אותה בוועדה, ואין שום סיבה בעולם לערער עליה.

רן כהן: אגב, הכנסת צריכה להאמין לפקידי האוצר, שזורקים מספרים בלי תחשיב?

רן כהן: לא הניחו לפנינו תחשיב כמה ילדים ייתוספו, באיזו עלות הם ייתוספו, באיזה עיתוי הם ייתוספו.

רן כהן: באו וזרקו מספרים.

רן כהן: כמו שהם זרקו 90, עכשיו הם זורקים 7-9.

רן כהן: אז מה, הכנסת תהיה למרמס לפקידי האוצר, רק משום שמישהו מהפקידים בא ואמר?

רן כהן: שר האוצר לא ידע במה מדובר.

רן כהן: מישהו מהפקידים זרק את זה, אז מה, אנחנו ניכנע?

רן כהן: זה לא סביר.

רן כהן: הצעת החוק הזאת מכניסה לקבוצת הזכאים למעון-יום שיקומי קבוצה נוספת של ילדים, וגם משכללת את כלי ההחלטה לגבי הזכאות.

רן כהן: מה שבחרנו כקריטריון זה DQ, זה המדד הידוע, המקצועי ביותר שקיים.

רן כהן: עליו יש הסכמה גורפת של כל המומחים, גם של משרד הרווחה, שהוא הקריטריון המתאים יותר מהקריטריונים הקיימים כיום; זה 1DQ, נדמה לי.

רן כהן: זאת האינדיקציה שבנויה מהגיל ההתפתחותי לגיל הכרונולוגי.

רן כהן: בראשית הדיונים בוועדה אמרו שזה עולה 90 מיליון שקלים.

רן כהן: אני אומר לכם, זה עולה 4.9 מיליוני שקלים.

רן כהן: אנחנו מציעים להוסיף רק את קבוצת הילדים במצב הקשה ביותר.

רן כהן: לא מציעים להוסיף את זה לכל ילד נזקק – תארו לעצמכם לאיזה עוני הגענו – רק לקבוצת הילדים הקשה ביותר, שאין מחלוקת שהיא צריכה את זה.

רן כהן: חוות הדעת של היועצת המשפטית של הכנסת, ואני מחזיק אותה בידי, קובעת במפורש וחד-משמעית, שהוועדה לזכויות הילד היא בעלת שיקול הדעת הבלעדי איזו עלות יש לחוק.

רן כהן: הוועדה קבעה שאנחנו מאמצים את הדעה של מרכז המחקר והמידע, שהעלות היא 4.9 מיליוני שקלים.

רן כהן: אף אחד לא יכול ולא רשאי לחלוק על העמדה שלנו.

רן כהן: עכשיו יש גם עניין של דחיפות.

רן כהן: הכנסת עומדת להתפזר.

רן כהן: אם לא נעביר את זה בקריאה ראשונה, נתחיל שוב את כל הגלגל בכנסת הבאה ומי יודע מתי העניין הזה יסתיים.

רן כהן: לכן אני מבקש מכם, חברי הכנסת, בואו נאשר את זה.

רן כהן: אני פונה ליושב-ראש הכנסת, אם ההצבעה לא תתאים עכשיו, אולי נעשה אותה כאשר יהיו כאן 50 חברי כנסת.

ראובן ריבלין: זכות התשובה.

רן כהן: אני אעשה את זה בתיאום אתך.

רן כהן: רבותי חברי הכנסת, אני מבקש מהיושב-ראש לאפשר גם ליוזמים לשאת דברים.

רן כהן: אני מבקש מכל חברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק הזאת.

רן כהן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן, אתה לא צריך לבקש.

ראובן ריבלין: כל חבר הכנסת רשאי לדבר שלוש דקות, ורבים נרשמו.

ראובן ריבלין: אבל תזכרו שאנחנו גם צריכים להצביע ולתת הזדמנות לכל אלה שנקבצו ובאו על מנת להצביע ולהביא רוב של 51 חברי כנסת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חיים אורון - מוותר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דוד אזולאי - מוותר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גלעד ארדן - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שלמה בניזרי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, ואחריו – חבר הכנסת נסים דהן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מלכיאור, לשעבר יושב-ראש הוועדה לזכויות הילד, בבקשה.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, השעה הזאת וההצבעה הזאת בעבורי הן דבר מרכזי ביותר וחשוב ביותר.

מיכאל מלכיאור: כיושב-ראש הוועדה לזכויות הילד היתה לי הזכות ללוות את החוק הזה מלידתו.

מיכאל מלכיאור: כולנו מכירים את הציפייה של בני זוג לילד.

מיכאל מלכיאור: כולנו מכירים את הכמיהה, את ההתרגשות, את התקווה, את הציפייה שנלוות לתשעת חודשי ההיריון.

מיכאל מלכיאור: שערו לעצמכם מה עובר על זוג כזה שמתברר לו עם לידת התינוק, ולפעמים כמה חודשים לאחר מכן, כי הילד שנולד הוא פגוע בצורה שתשנה מקצה לקצה את חייו ואת חייהם של הוריו.

מיכאל מלכיאור: קשיי ההתמודדות של הילד ושל ההורים הם כל כך רבים, שברור לי לגמרי שאסור לנו כחברה וכמדינה להערים קשיים נוספים - לא להציב בפני המשפחה ביורוקרטיה בלתי נסבלת ולא למנוע מהם את הסיוע שלו הם זקוקים.

מיכאל מלכיאור: חוק מעונות-יום שיקומיים נתן פתח לילדים עם מוגבלויות קשות עד גיל שלוש להגיע למעון-יום שיקומי, שבו הם מקבלים את כל הטיפולים השיקומיים הפארה-רפואיים שהם זקוקים להם.

מיכאל מלכיאור: אבל החוק הקיים הוגבל אז על-פי כל מיני דרישות של האוצר, ולכן לא יכול לחול על כל הפעוטות הזקוקים לשירות הזה.

מיכאל מלכיאור: לכן, למשל, יכול להיות מצב שפעוטות עם פיגור התפתחותי קשה ביותר נשארים בבית ללא מסגרת, וזה מרחיב את הפערים בינם לבין הילדים האחרים בני גילם.

מיכאל מלכיאור: הרבה פעמים ההורים נאלצים לעזוב את עבודתם כדי להיות בבית עם הפעוטות ולתת להם את הטיפולים הפארה-רפואיים המעטים שקופות-החולים ואחרים נותנים להם.

מיכאל מלכיאור: שמענו בוועדה את ההורים, את המומחים, את אנשי משרד הרווחה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לציין שגם חבר הכנסת אורלב, בתור שר הרווחה, תמך מאוד בשינוי הזה.

מיכאל מלכיאור: כולם באו וסיפרו על התסכול העצום, שיש לנו כלי לעזור לילדים האלה, ומסיבות תקציביות כל כך צרות – הרי מדובר פה על כסף מאוד קטן לעומת מה שאנחנו עושים בבית הזה – אנחנו רומסים את התקווה האחרונה לילדים האלה ולמשפחותיהם.

מיכאל מלכיאור: לצערי, צמצמנו את החוק בגלל התעקשות האוצר, הוא לא מגיע למקומות שהוא צריך להגיע אליהם.

מיכאל מלכיאור: אני מקווה שאנשים שייבחרו לכנסת הבאה יוכלו להביא לדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: צמצמנו את זה רק מגיל שנתיים עד שלוש, ולא מגיל שנה עד שלוש, כפי שהיה צריך להיות.

מיכאל מלכיאור: זה חלק מהסיבה לכך שהסכום ירד.

מיכאל מלכיאור: לכן, אנחנו עומדים ומבקשים מכל חברי הכנסת לתמוך בחוק.

מיכאל מלכיאור: אני מקווה שעם הזמן יגיעו כל 51 חברי הכנסת.

מיכאל מלכיאור: אדוני היושב-ראש, לפי חוות הדעת המשפטית שקיבלנו, לא רק שעכשיו זאת לא הצעת חוק תקציבית, אלא גם מותר לוועדה להרחיב אחר כך את המסגרת ולמלא את הצורך.

מיכאל מלכיאור: אם זה לא יהיה יותר מ-4.9 מיליוני שקלים, לפי ההגבלה של החוק הנוכחי, נעשה את זה כך.

ראובן ריבלין: חוק-היסוד קובע, שחוק תקציבי צריך להיות בשלוש הקריאות ברוב של 51 חברי כנסת.

ראובן ריבלין: תחילתו לא כחוק תקציבי וסופו כחוק תקציבי זה דבר בעייתי, אם אכן יתברר שהיוזם עשה לו מנהג שבו הוא יורד מחוק תקציבי בקריאה ראשונה והופך אותו לחוק תקציבי בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: אני חושב שהחוק הזה הוא מספיק רציני, ואם 51 חברי כנסת יגיעו, לא תהיה לנו מגבלה.

מיכאל מלכיאור: אני מקווה.

מיכאל מלכיאור: אבל היושב-ראש יודע שקורים היום דברים אחרים שגורמים לכך שאף שיש הסכמה מקיר לקיר בבית, וזאת הכוונה של ה-51 - אם זה נופל מ-51 זה בוודאי לא משום שיש התנגדות לחוק בבית הזה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להודות לחברי הוועדה לזכויות הילד על העבודה הרצינית והמקיפה שעשו בחודשים האחרונים.

מיכאל מלכיאור: אני מברך את יושב-ראש הוועדה המכהן, חבר הכנסת רן כהן, ואת עמיתי הרב נסים דהן, שעשו עבודה מאוד חשובה.

מיכאל מלכיאור: כמובן, כל מי שבבית הזה, בואו נתלכד בסוף הקדנציה הנוכחית ונעשה דבר חשוב, נישא בגאון את העניין של המשפחות האלה שכל כך זקוקות לנו ונעשה את המצווה החשובה בסיום הכנסת הנוכחית.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים דהן - בבקשה, אדוני.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הרשו לי בתחילת דברי לבקש, היות שיש 50 חברי הכנסת שמוכנים להצביע מיידית, שהדוברים אחרי יוותרו על זכות הדיבור כדי שנוכל לגשת מייד להצבעה ואותם 50 חברי הכנסת שעסוקים בענייני דיומא יוכלו להתפנות לעיסוקיהם, או שיצמצמו וידברו בקיצור.

נסים דהן: אני מקווה שהדברים שאמרתי ייפלו על אוזניים שומעות.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, אני מאוד רוצה להודות לך על המאמצים הגדולים שעשית כדי שהחוק יעבור לפחות בקריאה ראשונה, כדי שהכנסת הבאה והממשלה הבאה יוכלו לעמוד באומץ מול הציבור ולומר את דעתן ביושר, מה הן חושבות על אותם ילדים שנפגעו או נולדו עם קשיים בהתפתחות, האם המדינה רוצה להפקיר אותם לגורלם או שהיא מוכנה לתת להם טיפול נאות, כמתבקש מההיגיון, מהסדר הנכון ואפילו מהחוק.

נסים דהן: תחילתו של החוק הזה בבג"ץ מפורסם שהגיש מרציאנו נגד שר האוצר.

נסים דהן: השופטת דורנר אמרה בזמנה: "הימנעות ממתן חינוך לילדים בעלי צרכים מיוחדים בשלבים המוקדמים של חייהם" – והדגש הוא "בשלבים המוקדמים של חייהם" – "מונעת מהם את האפשרות לקנות את המיומנויות הבסיסיות הנדרשות בכל חברה.

נסים דהן: כך לא יוכלו ילדים אלה לקבל הזדמנות שווה לפתח את אישיותם, להגיע למימוש עצמי ולהשתלב בחברה".

נסים דהן: זאת המטרה המרכזית, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, של החוק המונח בפניכם – לתת לילדים האלה אפשרות להשתלב בחברה ולהקנות להם את המיומנויות המחויבות לצורך התפתחות בחברה נורמלית, בחברה בריאה.

נסים דהן: כי אם לא ניתן להם את זה בגיל מוקדם, הפיגור יימשך וילווה אותם כל ימי חייהם.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, אני לא מבין, תהרגו אותי, את תפיסת העולם של האוצר.

נסים דהן: אנחנו מציעים הצעת חוק שחוסכת מיליונים למדינה, עשרות מיליונים.

נסים דהן: הרי כל ילד שמקבל את הכלים המתאימים בגיל צעיר, מגיל שלושה חודשים – פעם הגיל היה שנה, בגלל הכלים שעמדו לרשותנו, לא יכלו לגלות גילוי מוקדם לפני גיל שנה.

נסים דהן: היום יש לנו כלים הרבה יותר מתוחכמים.

נסים דהן: יש לנו כלים שיכולים לגלות קשיי התפתחות כבר בגיל שלושה חודשים.

נסים דהן: יש מקרים שאפשר לגלות כבר בחודש הראשון ללידה שלצערנו הרב הילד נולד עם קשיי התפתחות שילוו אותו כל ימי חייו, ובטיפול נכון אפשר לשלב אותו ולקדם אותו כאחד הילדים לכל דבר.

נסים דהן: התנאי הוא שיתחילו כמה שיותר מוקדם.

נסים דהן: פעם, כשהאבחנה היתה בגיל שנה, התחילו בגיל שנה.

נסים דהן: היום בגיל חודש אפשר לגלות את זה, עם הכלים המתאימים שיש לנו פה בחברה ואשר הרפואה המודרנית מעמידה לרשותנו.

נסים דהן: למה לא להתחיל בגיל חודש?

נסים דהן: למה לא להתחיל בגיל שלושה חודשים?

נסים דהן: הרי זה חוסך למדינה אחר כך עשרות מיליוני שקלים.

נסים דהן: אותו ילד יגדל עם קשיי תפקוד קשים, הוא יוכר כנכה, ישלמו לו קצבאות נכות, ישלמו לו קצבאות ניידות, הוא לא ימצא עבודה וישלמו לו קצבאות מחיה.

נסים דהן: עשרות מיליונים אותו ילד יקבל מהמדינה על-פי החוקים היום.

נסים דהן: בטיפול נאות, ב-5 מיליוני שקלים, אפשר להציל 400-500 ילדים, שלא יצטרכו תמיכה כי הם יהיו עצמאים, הם יעמדו בזכות עצמם, הם יפרנסו את עצמם, הם ילמדו באוניברסיטה, ילמדו בבתי-ספר תיכוניים.

נסים דהן: איפה ההיגיון של האוצר, אדוני היושב-ראש?

נסים דהן: איפה ההיגיון הלאומי?

נסים דהן: ב-5 מיליוני שקל שאנחנו מבקשים, ולו יהי 8 מיליונים כמו שהאוצר אומר, אפילו 8 מיליונים, 10 מיליונים, אדוני היושב-ראש - זה חוסך עשרות מיליונים כשהילדים האלה יתבגרו.

מיכאל מלכיאור: את זה לא מחשיבים.

נסים דהן: זה לא אכפת לאף אחד ואומרים שזה חוק תקציבי, אבל החוק הזה נועד לחסוך כסף למדינה.

נסים דהן: הוא לא נועד לבזבז את כספי המדינה.

נסים דהן: הוא רק אומר, אותו כסף שתוציאו בעתיד, בגיל 18, 19, 20, 7, 15, תוציאו אותו בגיל שלושה חודשים, חצי ממנו, רבע ממנו, תחסכו את כל ההוצאה שתבוא אחר כך - - -

רן כהן: 10%.

נסים דהן: 10% ממנו.

נסים דהן: אף אחד לא מבין, אנחנו מדברים לקירות.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, אני שמח ורוצה להודות לך שוב על ההזדמנות שנתת לכנסת להוכיח שהיא כנסת חברתית, שאכפת לה מהחברה, שאכפת לה מהילדים, שהיא לא רק מדברת, שהיא גם עושה.

נסים דהן: זו הזדמנות להודות לחבר הכנסת סגן השר מלכיאור על האומץ הרב שהוא גילה כשהוא התחיל ללוות את החוק, וגם בתפקידו כסגן שר המשיך מאחורי הקלעים להוביל את החוק, ולחבר הכנסת רן כהן, יושב-ראש הוועדה, שעשה מאמצים כבירים, לחברי הכנסת שהשתתפו, לכל אלה שהביאו את הנתונים האמיתיים.

נסים דהן: אני שוב אומר, אני מתבייש שהאוצר עומד נגדי ואומר: עלות החוק 8 מיליונים.

נסים דהן: אז מה?

נסים דהן: הוא חוסך 50 מיליון, למה את זה האוצר לא יודע לטעון?

נסים דהן: אני בטוח שחברי הכנסת יצביעו כאיש אחד בלב אחד, יותר מ-50 חברי הכנסת, כדי שלא יהיו לנו בעתיד בעיות בביצוע החוק.

נסים דהן: תודה רבה לכולם.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת משה גפני.

ראובן ריבלין: אולי אדוני יקצר כי יש רבים מחברי הכנסת הנמצאים כאן, כמובן חברת הכנסת רוזנבלום תישא את נאומה הראשון לעניין זה, אבל אני מבקש מחברי הכנסת האחרים, אם אתם חפצים ביקרו של החוק.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת גפני.

ראובן ריבלין: אחריו – חברי הכנסת אורי אריאל ואחמד טיבי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מאיר פרוש ויתר.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת פנינה רוזנבלום, חמי דורון, זבולון אורלב ועבד-אלמאלכ דהאמשה - אם מישהו מכם מוותר.

ראובן ריבלין: מובן שאין צורך להזכיר זאת, אבל אזכיר זאת שוב - וחבר הכנסת נסים זאב, אחרון הנואמים.

זבולון אורלב: זה חלק מהתקנון?

ראובן ריבלין: זה בחוקה, לא בתקנון.

ראובן ריבלין: בבקשה.

משה גפני: זה חוק-יסוד.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת, שאף אני זכיתי להימנות עם מגישיה - לא יוזמיה אבל מגישיה - מדברת על אחד המקרים שבהם יש קונסנזוס.

משה גפני: כל אחד מאתנו מתאר לעצמו, חס וחלילה, מה קורה במשפחה כאשר נולד ילד שצריך את השיקום הזה ועושים הכול על מנת לסייע לו.

משה גפני: זה יסוד מוסד ביהדות שהלל הזקן אמר, כשהוא לימד את התורה כולה על רגל אחת - ואהבת לרעך כמוך.

משה גפני: דעלך סני לחברך לא תעביד - מה שאתה לא רוצה לעשות לעצמך אל תעשה לשני.

משה גפני: כל אחד מאתנו לעצמו היה רוצה לעשות את המקסימום.

משה גפני: לו היה ויכוח עם אנשי משרד האוצר על החלקים המקצועיים של החוק, אז יש דיון על נושא מקצועי, האם זה פתרון או יש פתרון אחר.

משה גפני: הוויכוח הוא על כסף, כאשר מדובר על סכום של 8 מיליוני שקל.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אם אנחנו מסכמים את הקדנציה הזאת, החוק הזה יכול להוות דוגמה של התנהגות הממשלה, ובעיקר משרד האוצר, שפשוט לקחו את החלשים בחברה וזרקו אותם החוצה.

משה גפני: לא משום סיבה אחרת, מסיבה אידיאולוגית.

משה גפני: הרי אי-אפשר לטעון את מה שטענו לפני שלוש שנים, שמדינת ישראל נמצאת בקטסטרופה תקציבית, שהיא הולכת להיות ארגנטינה.

משה גפני: אין הטיעון הזה היום.

משה גפני: יודעים את הרזרבות, את היתרות, את תשלומי המסים, את הגברת התיירות, יודעים.

משה גפני: אני ציפיתי לפחות, כאשר נשיא בית-המשפט העליון אמר שהכול שפיט, ציפיתי שבגלל העריצות השלטונית הזאת של הפגיעה בחלשים, כאשר יוגש בג"ץ, כאשר תוגש עתירה לבית-המשפט העליון ויבקשו את כבודם של המסכנים, של החלשים, ציפיתי שלפחות כאן יבוא בית-המשפט העליון ויעמוד כחומה בצורה נגד העריצות השלטונית הזאת.

משה גפני: גם כאן המלים "הכול שפיט" לא היו נכונות.

משה גפני: הן נכונות בדברים אחרים.

משה גפני: הן לא היו נכונות בסיוע לחלשים, הן לא היו נכונות בכבוד האדם וחירותו, בדבר הכי פשוט, שכל מדינה מערבית מתוקנת חושבת שזה מה שצריך לעשות וזה מה שהיא עושה.

משה גפני: תראו את המדינות המערביות באירופה, אפילו ארצות-הברית.

משה גפני: כאן לא.

משה גפני: כאן מתנהל ויכוח בין כל חברי הכנסת, ללא יוצא מהכלל, לבין פקידי האוצר על 8 מיליוני שקל למעונות-יום שיקומיים שאין ויכוח לגביהם.

משה גפני: ציפיתי, אדוני היושב-ראש, שבית-המשפט העליון, לפחות בחלקים האלה שאינם אידיאולוגיים - זה לא דת ומדינה, זה לא נושאים מדיניים, זה כבוד האדם וחירותו.

משה גפני: התאכזבתי - האמת היא שלא.

משה גפני: ידעתי שזה הם.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת משולם נהרי, אם אתה רוצה בכל זאת - תורך.

ראובן ריבלין: אדוני מוותר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אריאל, אחריו - חברת הכנסת פנינה רוזנבלום, ואחריה – חבר הכנסת אחמד טיבי.

ראובן ריבלין: אם חברת הכנסת רוזנבלום לא תהיה, אני אפסיק את הישיבה על מנת לאפשר לה להיכנס לדבר - - -

רוני בר-און: כמה זמן?

ראובן ריבלין: עד שהיא תבוא, כי היא לא יודעת שצריך להיות באולם כשקוראים לדיבור.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אריאל.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, זהו חוק חשוב מאוד.

אורי אריאל: הוועדה לזכויות הילד בראשות חבר הכנסת רן כהן, שאני שותף בה, הביאה את החוק הזה לפני פיזור הכנסת, ואכן נדמה לי שיאה שהחוק הזה יהיה בין החוקים שמסיימים את המושב הזה ואת הכנסת הזאת, בדאגה לילדים שיותר קשה להם, למשפחות שיותר קשה להן.

אורי אריאל: יש צורך לטפל בילדים האלה דווקא בגיל הצעיר, כדי שלא יגיעו עם כל הבעיות לגיל המבוגר ואז יותר קשה לסייע בידם.

אורי אריאל: טועה האוצר בהתייחסותו לחוק בכלל, טועה האוצר בהערכתו שעלויות החוק גבוהות מאלה שהעריכו פה בכנסת.

אורי אריאל: ראוי החוק הזה לעבור, ואולי טוב שאנחנו מתמודדים וצריכים להביא את 50 חברי הכנסת, אני מקווה שהם יימצאו, החוק יעבור לטובת הילדים והוא גם יגיע לקריאה שנייה ושלישית.

אורי אריאל: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אורי אריאל.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חברת הכנסת פנינה רוזנבלום.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מוחמד ברכה ביקש לחדש את זכותו לדבר.

ראובן ריבלין: עכשיו יש שאלה, העברתי לייעוץ המשפטי, האם זה הנאום הראשון שלה או השני.

ראובן ריבלין: כי אם זה הראשון, אני אבקש לא להפריע.

ראובן ריבלין: אבל היא כבר ותיקה, זה נאומה השני.

ראובן ריבלין: בבקשה, גברתי.

פנינה רוזנבלום: שלום לכולם.

פנינה רוזנבלום: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברי חברי הכנסת, קודם כול, אני רוצה לאחל מעל הבמה הזאת החלמה מהירה לראש הממשלה.

פנינה רוזנבלום: הצעת החוק המבורכת נועדה לתקן את העיוות בחוק מעונות-יום שיקומיים, אשר גרם לתינוקות גילאי חצי שנה עד שלוש שנים עם שיתוק מוחין ועוד תופעות קשות להישאר ללא מסגרת טיפולית בשנים הקריטיות ביותר להתפתחותם.

פנינה רוזנבלום: נוסף על הפגיעה הקשה בהתפתחותם של הפעוטות הללו, במשפחות אלו אחד ההורים אינו חוזר למעגל העבודה והמעמסה הכלכלית יכולה למוטט את המשפחה כולה.

פנינה רוזנבלום: משרד האוצר ממשיך להתנגד בעקשנות להצעת החוק, למרות עלותה הנמוכה.

פנינה רוזנבלום: אני מדברת היום בשם הילדים שלא יכולים לדבר, בשם ההורים שלא יכולים לפרנס, בשם האחים של הילדים שלא יכולים לחיות חיים נורמליים, כשכל תשומת הלב הולכת לאחיהם המסכנים.

פנינה רוזנבלום: איפה החמלה שכולם כל הזמן מדברים עליה?

פנינה רוזנבלום: איפה היא?

פנינה רוזנבלום: אני שואלת אתכם, איפה היא?

פנינה רוזנבלום: איך יכולה להיות למישהו הבושה, שלא לאפשר את הסיוע הזה למשפחות המסכנות האלה?

פנינה רוזנבלום: חברי חברי הכנסת, אני קוראת לכולכם היום להצביע בעד החלשים, כי שעון החול החברתי הולך ואוזל.

פנינה רוזנבלום: הגיע הזמן לשנות פה משהו, וכולנו חייבים להתלכד ולעזור למסכנים האלה.

פנינה רוזנבלום: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחברת הכנסת פנינה רוזנבלום.

ראובן ריבלין: יבוא ויעלה אחריה חבר הכנסת אחמד טיבי, אשר היום מלאו לו 47 שנים.

ראובן ריבלין: לא למחוא כפיים, אבל הוא בהחלט בעל שמחה היום, יום הולדתו מצוין, על-ידו לפחות, וגם על-ידינו.

ראובן ריבלין: יחד אתו, כולנו נאחל לראש הממשלה החלמה מהירה, בריאות שלמה ומלאה, כדי שיחזור במהרה בימינו על מנת להתמודד עם כל אלה שמתנגדים לדעתו.

ראובן ריבלין: בריאות שלמה ומלאה, בעזרת השם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני צריך רק לזכור, שלפני שיציין את 47 שנותיו, יברך את חברת הכנסת פנינה רוזנבלום על נאומה הראשון.

אחמד טיבי: תודה, אדוני היושב-ראש, תודה על הברכות.

אחמד טיבי: כהרגלנו, היות שאני מדבר אחרי חברת הכנסת פנינה רוזנבלום, אני רוצה לברך אותה על נאומה הראשון.

אחמד טיבי: הנאום התייחס למעונות-יום שיקומיים ואין ספק שהדברים שאמרת הם דברים ראויים וענייניים.

אחמד טיבי: אין ספק שהתמיכה שלך, לצד עמיתי חברי הכנסת, בחוק הזה, היא לברכה.

אחמד טיבי: אני מאחל לך המשך עשייה בבית הזה והצלחה רבה בדרכך.

פנינה רוזנבלום: תודה רבה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אין ספק שמדובר בחוק חברתי נחוץ.

אחמד טיבי: אני רוצה לברך את היוזמים, את חברי, חבר הכנסת מלכיאור, חבר הכנסת דהן, חבר הכנסת רן כהן וכל החתומים על הצעת החוק הזאת.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות, שהלובינג לחוק הזה, לפחות היום, היה מאוד אפקטיבי.

אחמד טיבי: בתוך עשר דקות הגיעו אלי ארבע קבוצות של נשים משכנעות.

אחמד טיבי: אני מקווה שבסופו של יום יהיה כאן המספר הנדרש של חברי הכנסת כדי להעביר את החוק הזה, בשל העלות התקציבית לפי החלטת האוצר.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, לא צריך להכביר מלים כדי להביע את התמיהה, מה תעשה משפחה שנולד לה בן שיש לו פגיעה פסיכו-מוטורית, למשל, והוא בן שנה או שנתיים.

אחמד טיבי: האם העול הזה ייפול אך ורק על המשפחה עצמה, בשל הלקונה בחוק שמגבילה גיל?

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אין ספק שמדובר בחוק חשוב, טוב שהוא מובא לכנסת, טוב שיש התגייסות של עמיתי חברי הכנסת כדי שהוא יעבור.

אחמד טיבי: ולכן, אין ספק שאני וחברי, חברי סיעת חד"ש-תע"ל, נצביע בעדו.

אחמד טיבי: תודה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מוחמד ברכה - בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אני מבקש מהחברים לצמצם, כדי שלא יהיו חברים שיעזבו את המליאה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דורון, אולי אדוני מוותר?

חמי דורון: לא.

ראובן ריבלין: לא מוותר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה לפניך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורלב כמובן רוצה לדבר, בסדר.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק היא חשובה, חשובה מאוד, ויכולה לספק לילדים ולתינוקות שנולדו עם בעיות מוטוריות שונות אכסניה ומסגרת שתטפל בהם.

מוחמד ברכה: אין ספק שזאת האחריות של המדינה.

מוחמד ברכה: רבותי חברי הכנסת, אני יודע כפי שאתם יודעים, שהעובדה שאנחנו הולכים לאשר היום את הצעת החוק הזאת בקריאה ראשונה, כנראה לא תביא לסיום החקיקה בכנסת הזאת, אבל אין ספק שאנחנו מחויבים גם לכנסת הבאה, שלא תתחיל מאפס בעניין הזה, אלא על החוק הזה יחול דין רציפות והכנסת הבאה תוכל להשלים את החקיקה מהקריאה הראשונה והלאה.

מוחמד ברכה: אני מקווה שהצעת החוק, שתהפוך לחוק, לא יקרה לה מה שקרה לחוק חינוך חינם לגילאי שלוש-- חמש, שהיישום שלו עדיין מקרטע, במיוחד בקרב העשירונים התחתונים ובקרב הציבור שיש בו שכיחות רבה של עוני ומצוקה.

מוחמד ברכה: אני מקווה שהחוק הזה לא ייקלע לסכין של חוק ההסדרים, ומסיבות תקציביות למיניהן ובגלל סדר עדיפויות מעוות של הממשלה הוא יזכה למקום בספר החוקים אבל לא יזכה ליישום במציאות של חיינו.

מוחמד ברכה: לכן אני חושב, שעם חקיקת החוק הזה בכנסת הבאה, צריך לקבוע מנגנונים ערכיים וחוקיים על מנת שהוא יתממש ולא יהיה כפוף לסכין הארוכה של חוק ההסדרים.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אמירה של 51 חברים ומעלה כמובן תהיה איזה מורה דרך לכנסת הבאה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן מבקש לומר משהו לחברי הכנסת.

רן כהן: רבותי חברי הכנסת, כיושב-ראש הוועדה לזכויות הילד, אני מבקש מחברי הכנסת לוותר על זכות הדיבור, מכיוון שאנחנו רוצים להגיע ל-50 מצביעים, אף שאולי אין הכרח בדבר, אבל רוצים להבטיח בביטחון גמור שהחוק עובר.

רן כהן: אם לא, בבקשה לקצר מאוד, מכיוון שחברי הכנסת רוצים ללכת ואנחנו רוצים להבטיח את המספר הדרוש.

רן כהן: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חמי דורון, בבקשה.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, צר לי שאין כאן אף שר - זו כנראה התייחסותה של הממשלה לנושא.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת רן כהן דיבר קודם על ההערכות התקציביות.

חמי דורון: לא נתקלתי ולו פעם אחת בשלוש השנים שאני יושב בוועדות בהערכה תקציבית אמיתית, נכונה, של פקידי האוצר.

חמי דורון: סיפורים יש להם מפה ועד לוושינגטון; הערכה אמיתית - אין להם תקציבים, כי תמיד, כאשר אנחנו מזמינים בסופו של דבר מחקר מהממ"מ, הפערים עצומים, ואז האוצר מתחיל להתקפל, לא, זה לא 120 מיליון, 90 מיליון, חותכים 30 מיליון שקל בלי שום בעיה.

חמי דורון: הכנסת היא מוסד ריבוני שאיננו כפוף לתכתיבי האוצר.

חמי דורון: אם מישהו כפוף, האוצר אמור להיות כפוף לתכתיביה של הכנסת, דהיינו לחקיקה של הכנסת.

חמי דורון: נדמה לי שהגיע הזמן שהכנסת תעשה מעשה, תאמר בצורה ברורה ביותר, אנחנו לא מקבלים את הפרסומים של האוצר או את ההודעות שלהם, מכיוון שבכל מקרה, כל הצעת חוק שאינה מוצאת חן בעיני מישהו מהממשלה, באופן אוטומטי מצלצל אחד הממונים במשרד האוצר, בדרך כלל הממונה על ההכנסות, ואומר, רבותי, געוואלד, יהודים, זה יקר, אי-אפשר, זה 2 מיליונים, זה 20 מיליון, זה 50 מיליון.

חמי דורון: ומנסים להפוך את זה להצעת חוק תקציבית.

חמי דורון: הגיע הזמן להפסיק את זה.

חמי דורון: אנחנו חייבים להסתכל על הדברים בצורה הנכונה, דהיינו מה נכון על-פי אמות המידה ושיקול דעתה של הכנסת.

חמי דורון: אני קורא לחברי להצביע בעד החוק הזה, שהוא חוק נכון, הוא חוק ראוי, וחבל שלא נחקק בעבר.

חמי דורון: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, אם ירצה, כמובן.

אלי בן-מנחם: אדוני היושב-ראש, כמה דוברים יש?

ראובן ריבלין: עוד שניים.

ראובן ריבלין: כל אחד גם מקצר.

ראובן ריבלין: אפשר כבר להכניס את החברים, כולם.

ראובן ריבלין: נא לצלצל.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בעת שכיהנתי כשר הרווחה זכיתי לבקר בפנינה מוסרית, אנושית, אוהבת ונעימה לילדים עם צרכים מיוחדים, בבית איזי שפירא ברעננה.

זבולון אורלב: שם התוודעתי לראשונה לדבר המדהים, שתינוק בעל צרכים מיוחדים עם עיכוב התפתחותי זכאי לטיפול רק מגיל שלוש, במסגרת חוק חינוך מיוחד, ואם הוא לא פגוע באופן חמור ביותר, הוא נופל בעצם בין הכיסאות.

זבולון אורלב: לכן, יש תוקף מוסרי מלא לכנסת לחוקק את החוק הזה, ואני אומר לחברים היוזמים – לחבר הכנסת דהן, ואני לא רואה את חבר הכנסת רן כהן – אל תתפשרו.

זבולון אורלב: נביא לכאן 51, ותעשו חוק שעלותו יותר מ-4.9 מיליוני ש"ח, כי אנחנו כאן מטייחים.

זבולון אורלב: זה לא כולל את כל הילדים - - -

ראובן ריבלין: נכון.

זבולון אורלב: צריך לכלול את כל הילדים.

זבולון אורלב: ואני גם שואל את היושב-ראש: אם יש 51, למה לא להביא את זה לקריאה שנייה ושלישית ביום רביעי?

ראובן ריבלין: כי אין ממשלה שתתגונן.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו מצווים - אני לא רוצה שיהיה חוק - - -

רן כהן: עזוב.

רן כהן: קודם בוא נעביר את החוק הזה.

זבולון אורלב: מה זה "עזוב"?

זבולון אורלב: עזוב.

זבולון אורלב: אני יודע מה יהיה עם הממשלה?

ראובן ריבלין: כוונתך רצויה, מעשיך לא רצויים.

זבולון אורלב: לכן אני אומר:

זבולון אורלב: לא ללכת על העלות הנמוכה, ללכת על העלות הגבוהה.

זבולון אורלב: ואני את פקידי האוצר, אגב, אדוני היושב-ראש, מציע אולי לשלוח למעון שיקומי לשיקום המחשבה הלאומית המוסרית.

זבולון אורלב: מה הם חשבו?

זבולון אורלב: מה יעשו ההורים של אותם תינוקות?

זבולון אורלב: מה?

זבולון אורלב: ילכו לעבודה?

זבולון אורלב: זה קיצוץ קצבאות?

זבולון אורלב: תצאו מקצבאות לעבודה?

זבולון אורלב: מה המדיניות הזאת?

זבולון אורלב: הולכים להגיש עכשיו תוכנית של 14 מיליארד שקלים לצמצום העוני.

זבולון אורלב: איך אפשר להאמין שיש כאן תוכנית רצינית כשיש חוק כל כך נכון מוסרית והאוצר מתמקח עליו כמו תגרן בשוק?

זבולון אורלב: לכן, אני חושב שהיום הכנסת תקבל תעודת כבוד כשהיא תעביר את החוק החברתי הנכון הזה.

ראובן ריבלין: תודה רבה; אני מאוד מודה לך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת משולם נהרי גם הוא ביקש לומר דברים.

ראובן ריבלין: אחריו - חברי הכנסת דהאמשה וזאב, וניגש מייד להצבעה.

ראובן ריבלין: רבותי, יש לי גם דרישה של למעלה מ-20 חברי כנסת להצבעה אישית, והפעם נתחיל מתי"ו לאל"ף.

קריאות: - - -

שאול יהלום: אבל מה עם האזכרה?

ראובן ריבלין: מייד.

ראובן ריבלין: האזכרה תהיה לפני ההצבעה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לא מזמן קיימה ועדת החינוך דיון בנושא הילד החריג, ושם שמענו עדויות קורעות לב של הורים, איך חייהם השתנו עם לידת הילד ואיך חייהם מתנהלים כאשר הילד הולך וגדל.

משולם נהרי: המוצא, העזרה היחידה שהם יכולים לצפות לה זו אותה מסגרת חינוכית שתהיה שותפה, שתקל עליהם קצת את הכאב, שתקל עליהם את הצער ותחזיק את הילד, ועם הכלים המקצועיים שיש, יוכלו לשפר ולעשות את הכול כדי שהילד יוכל להשתלב בחברה.

משולם נהרי: אומרים שהבעיה היא כסף, ואני אומר לכם שהבעיה היא לא כסף.

משולם נהרי: בימים האלה, בוועדת הכספים, מיליארדים שלמים עוברים כיתרות במשרדים – היום, למשל, ראינו 53 מיליון שקל בעל-יסודי, שלוקחים ומעבירים אותם לכל מיני תקנות.

משולם נהרי: וכי לא ידעו שצריך את הכסף הזה?

משולם נהרי: שלא צריך את הכסף הזה?

משולם נהרי: וזה לא רק זה.

משולם נהרי: מיליארדים עוברים היום בהינף יד, לפעמים בהחלטה של שניים או אפילו יחיד.

משולם נהרי: עובר מכאן לכאן, ואומרים שאין כסף?

משולם נהרי: יש כסף, יש עודף של כסף.

משולם נהרי: מה שאין - הבעיה היא הרגישות החברתית, השותפות עם הזולת בגורלו, האחריות הלאומית.

משולם נהרי: אלה הבעיות שלנו, אלה הדברים שאנחנו לא חושבים עליהם ולא משקיעים בהם מספיק.

משולם נהרי: אם תהיה לנו הרגישות גם הכסף יבוא, ויש הרבה הרבה כסף.

משולם נהרי: תודה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת נהרי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה, ואחריו - אחרון הדוברים, חבר הכנסת נסים זאב.

ראובן ריבלין: אחר כך אנחנו כמובן נזכיר לטובה את אשר הלך לעולמו, אברהם מלמד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לא אגיד כהרגלי "ממשלה שאיננה", כי הממשלה הפעם לא מכים אותה בצערה, ולא נזכיר אותה כלל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש, עליתי לדבר לא לגופו של חוק, כי כל חברי כבר הקדימו ואמרו כל מה שניתן לומר, ודעתי כדעתם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רציתי, האמת, לומר דברים בכיוון שהציק לי במיוחד והציק לכל בן-אנוש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשבועות האחרונים כולנו התפללנו לאלוהים שיביא גשם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שלושה שבועות עברו ללא גשם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצמח, החיים, בני-האדם - כולם פיללו לגשם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואכן, ביום שהקדוש-ברוך-הוא בירך אותנו בגשם - - -

חיים אורון: לא, לא.

חיים אורון: הקדוש-ברוך-הוא עשה חלוקה.

חיים אורון: עד קריית-גת - גשם, דרומה אין גשם.

ראובן ריבלין: יהיה, יהיה בסוף.

ראובן ריבלין: עד סוף השבוע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר, יהיה.

חיים אורון: אז תתפלל עוד קצת.

רן כהן: עבד, תעזוב כרגע את הגשם.

רן כהן: עכשיו יש ילדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם הייתם מחכים רק שנייה אחת, עד שאני אשלים את המשפט, היית מבין למה אני מכוון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תאמין לי, אני מכוון - - -

קריאות: - - -

משה גפני: חבר הכנסת דהאמשה, מה היינו עושים בלעדיך?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אני אומר שבאותו לילה, כאשר אלוהים בירך את בני-האדם בגשם, מתוך חמלה על החיים ועל הצומח, קמו אויבי אלוהים, קודם כול, ואויבי הברכה, ואויבי הגשם, קמו מהתנחלות ברכה על השדות, שדות הזיתים של כפר בורין, וגדעו בהם כ-1,000 עצי זית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על זה אני מדבר, חבר הכנסת אורון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה אפשר לומר על פראי אדם כאלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל בני-האדם מתפללים לגשם, ואלוהים נותן את הברכה, והם קמים לגדוע עצי זית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת לא הפעם הראשונה, ולא השנייה ולא השלישית, ועל הפשע הזה קשה להכביר מלים, אדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שומע בקולך, אבל את הזעקה העליתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הלוואי שהם יבואו על עונשם מאותו אלוהים שוודאי לא מקבל את רציחת עצי הזית ורציחת הצמח.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, אחרון הדוברים, חבר הכנסת נסים זאב.

ראובן ריבלין: הוא מסכם.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: כי חבר הכנסת נהרי פתאום החליט שהוא רוצה לדבר.

זבולון אורלב: מי יסכם?

ראובן ריבלין: יסכם רן כהן.

זבולון אורלב: הוא ביקש שלא ידברו.

ראובן ריבלין: הוא יסכם כשיאמר להצביע.

ראובן ריבלין: בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני לא נחשב במספר הדוברים, כי בתקנון - כבודו כבר אמר שאני נמצא פה קבוע.

נסים זאב: במסגרת הצעת חוק מעונות-יום שיקומיים, אני מאחל, קודם כול, רפואה שלמה ושיקום מהיר לראש הממשלה, שיהיה בריא.

נסים זאב: רפואה שלמה.

נסים זאב: קודם כול אני רוצה לומר, שבמסגרת חוק ההסדרים והצעת התקציב העליתי הסתייגות שלפחות לא ננעל ונסנדל את עצמנו כחברי כנסת בהצעת חוק תקציבית שהמגבלה שלה היא 5 מיליוני שקלים בלבד.

נסים זאב: הצעתי 10 ו-15 מיליון.

נסים זאב: אבל לצערי הרב, הכנסת ברובה, הקואליציה הדורסנית הזאת, החליטה מה שהחליטה ואמרה - לא, עד 5 מיליונים.

נסים זאב: ותמיד צריך המחוקק, אותו חבר הכנסת, להוכיח מול האוצר אם זה 5 מיליונים או 4.5 מיליונים או 5.5 מיליונים, וקשה מאוד להוכיח את המספרים האלה.

נסים זאב: תמיד תמיד האוצר הוא הצודק.

נסים זאב: כשהוא נותן מספר כדי לסנדל הצעת חוק, בעצם ידי הכנסת כבולות, וחייבים להביא פה למעלה מ-50 חברי כנסת כדי שיצביעו בעדה.

נסים זאב: אני רוצה להגיד משפט אחד לגופו של החוק הזה.

נסים זאב: אנחנו יודעים כמה ההורים סובלים, בפרט כאשר מכה כזאת נוחתת על משפחה עם 10 ו-12 ילדים, כשנולד תינוק כזה וההורים מקבלים טראומה ולא יודעים איך להתמודד עם הבעיה.

נסים זאב: לכן, החוק מאפשר שהנטל הכספי לא יהיה על אותם הורים שאינם יכולים לעמוד בנטל, אלא על הממשלה הזאת.

נסים זאב: הממשלה הזאת בזבזנית, מוציאה כספים לאין סוף בנושאים הרבה יותר פחותים ולא חשובים.

נסים זאב: לכן אני רוצה לברך את חבר הכנסת הרב נסים דהן שהעלה את הצעת החוק, והלוואי שנוכל עוד להעביר אותה בקדנציה הזאת.

חיים אורון: מה עם הרב מלכיאור?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אנחנו מודים לוועדה לזכויות הילד.

ראובן ריבלין: הסיכום הוא שהחברים מבקשים להצביע.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, לפני שבוע הלך לעולמו חבר הכנסת לשעבר אברהם מלמד, זכרו לברכה.

ראובן ריבלין: נכבד את זכרו בקימה.

ראובן ריבלין: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרו של המנוח.

ראובן ריבלין: )

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, שנים רבות כיהן אברהם מלמד כחבר הכנסת, החל בכנסת השביעית ועד הכנסת העשירית.

ראובן ריבלין: הוא היה חבר ועדת הכספים, ועדת החוץ והביטחון, ועדת החוקה והוועדה לביקורת המדינה.

ראובן ריבלין: אברהם מלמד היה מהמקובלים בין חברי הבית.

ראובן ריבלין: איש יודע ואוהב ספר, תלמיד חכם, אוהב שלום ורודף שלום, אוהב את הבריות ואהוב על הבריות, איש המעשה ואיש ההגות, ישר בלבו וישר בפיו.

ראובן ריבלין: על אנשים שכמותו נאמר:

ראובן ריבלין: אוהב שלום ורודף שלום, אוהב את הבריות ומקרבן לתורה.

ראובן ריבלין: בכנסת היה איש הכלכלה של מפלגתו, המפד"ל, וראש סיעתה בכנסת.

ראובן ריבלין: הוא היה יליד העיר קובנה שבליטא, והגיע לארץ בשנת 1948 נושא את יגון העם היהודי על כתפיו, אוד מוצל ממחנה המוות דכאו.

ראובן ריבלין: עם בואו התגייס לחטיבת הנגב של הפלמ"ח והספיק לקחת חלק בקרבות לשחרור הנגב.

ראובן ריבלין: אברהם מלמד הלך להתיישבות ונמנה עם מניחי היסוד למושב השיתופי ניר-עציון שבכרמל, ובו חי עד יום מותו.

ראובן ריבלין: בכנסת שימש פטרון נאמן לעולם התורה והישיבות.

ראובן ריבלין: הוא האמין בחינוך יהודי היונק מהתורה ומחוכמת הדורות.

ראובן ריבלין: כמה הולמים את אברהם מלמד דברי מזמור התהילים: ה', לא גבה לבי ולא רמו עיני ולא הילכתי בגדולות.

ראובן ריבלין: ברשותכם, אקרא משפטים מדברי ההספד שנשא בנו ניר: "אורתודוקס מודרני, קיבוצניק שאת רוב זמנו עשה בעיר, אדוק המקדש את החופש, שומר מצוות הבז למשיחיות, קיצוני במתינותו".

ראובן ריבלין: תהא נשמתו צרורה בצרור החיים.

ראובן ריבלין: אנו שולחים מכאן את תנחומי הכנסת למשפחה ולכל ידידיו ומוקיריו הרבים.

ראובן ריבלין: (קריאה ראשונה)

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק מעונות-יום שיקומיים (תיקון מס' 3).

ראובן ריבלין: יותר מ-20 חברים ביקשו ממני הצבעה שמית.

ראובן ריבלין: אדוני המזכיר, נא להתחיל בהצבעה השמית.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - בעד רוחמה אברהם - אינה נוכחת יולי-יואל אדלשטיין - אינו נוכח יעקב אדרי - בעד אהוד אולמרט - אינו נוכח חיים אורון - בעד זבולון אורלב - בעד דוד אזולאי - בעד דליה איציק - אינה נוכחת אפי איתם - אינו נוכח מיכאל איתן - אינו נוכח אריה אלדד - בעד בנימין אלון - אינו נוכח טלב אלסאנע - אינו נוכח אלי אפללו - אינו נוכח גלעד ארדן - אינו נוכח אורי אריאל - בעד זאב בוים - אינו נוכח נעמי בלומנטל - אינה נוכחת בנימין בן-אליעזר - בעד אלי בן-מנחם - בעד שלמה בניזרי - אינו נוכח דניאל בנלולו - אינו נוכח רוני בר-און - אינו נוכח רומן ברונפמן - אינו נוכח רוני בריזון - אינו נוכח ויקטור בריילובסקי - בעד מוחמד ברכה - אינו נוכח עזמי בשארה - בעד ענבל גבריאלי - אינה נוכחת אראלה גולן - בעד מיכאל גורלובסקי - אינו נוכח זהבה גלאון - בעד גילה גמליאל - אינה נוכחת משה גפני - בעד עבד-אלמאלכ דהאמשה - בעד נסים דהן - בעד חמי דורון - בעד אברהם הירשזון - אינו נוכח שמואל הלפרט - אינו נוכח צבי הנדל - בעד יצחק הרצוג - בעד מגלי והבה - אינו נוכח אבשלום וילן - בעד מתן וילנאי - בעד יצחק וקנין - בעד נסים זאב - בעד ג'מאל זחאלקה - בעד אליעזר זנדברג - אינו נוכח יחיאל חזן - אינו נוכח רשף חן - בעד ואסל טאהא - בעד אחמד טיבי - בעד דוד טל - אינו נוכח סאלח טריף - אינו נוכח יגאל יאסינוב - בעד שאול יהלום - בעד אליהו ישי - אינו נוכח אהוד יתום - אינו נוכח דני יתום - אינו נוכח איתן כבל - בעד אילנה כהן - אינה נוכחת אליעזר כהן - בעד אמנון כהן - בעד יצחק כהן - בעד רן כהן - בעד משה כחלון - אינו נוכח חיים כץ - אינו נוכח ישראל כץ - אינו נוכח אתי לבני - בעד ציפי לבני - אינה נוכחת לימור לבנת - אינה נוכחת דוד לוי - אינו נוכח יצחק לוי - בעד אילן ליבוביץ - בעד יעקב ליצמן - אינו נוכח עוזי לנדאו - אינו נוכח יוסף לפיד - בעד גאלב מג'אדלה - בעד עסאם מח'ול - אינו נוכח מיכאל מלכיאור - בעד יעקב מרגי - בעד משולם נהרי - בעד מיכאל נודלמן - בעד דני נוה - אינו נוכח אורית נוקד - אינה נוכחת לאה נס - אינה נוכחת בנימין נתניהו - אינו נוכח מרינה סולודקין - אינה נוכחת ניסן סלומינסקי - בעד אפרים סנה - בעד גדעון סער - אינו נוכח גדעון עזרא - אינו נוכח מל פולישוק-בלוך - בעד אברהם פורז - בעד אופיר פינס-פז -

אריה האן: אינו נוכח גילה פינקלשטיין - בעד מאיר פרוש - בעד יוסף פריצקי - אינו נוכח שמעון פרס - אינו נוכח יאיר פרץ - בעד עמיר פרץ - בעד איוב קרא - אינו נוכח אברהם רביץ - אינו נוכח פנינה רוזנבלום - בעד ראובן ריבלין - בעד חיים רמון - אינו נוכח אהוד רצאבי - בעד מיכאל רצון - אינו נוכח אברהם בייגה שוחט - אינו נוכח יובל שטייניץ - אינו נוכח מאיר שטרית - אינו נוכח יורי שטרן - אינו נוכח אילן שלגי - אינו נוכח סילבן שלום - אינו נוכח שלום שמחון - אינו נוכח אריאל שרון - אינו נוכח עמרי שרון - אינו נוכח יוסי שריד - בעד יולי תמיר - אינה נוכחת

ראובן ריבלין: חברת הכנסת תמיר באבל על אביה.

ראובן ריבלין: המקום ינחם אותה.

ראובן ריבלין: אני מבקש לקרוא בשמותיהם של אלה שלא השיבו.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) רוחמה אברהם - אינה נוכחת יולי-יואל אדלשטיין - אינו נוכח אהוד אולמרט - אינו נוכח דליה איציק - אינה נוכחת אפי איתם - אינו נוכח מיכאל איתן - אינו נוכח בנימין אלון - בעד טלב אלסאנע - בעד אלי אפללו - אינו נוכח גלעד ארדן - אינו נוכח זאב בוים - אינו נוכח נעמי בלומנטל - אינה נוכחת שלמה בניזרי - אינו נוכח דניאל בנלולו - אינו נוכח רוני בר-און - אינו נוכח רומן ברונפמן - אינו נוכח רוני בריזון - אינו נוכח מוחמד ברכה - בעד ענבל גבריאלי - אינה נוכחת מיכאל גורלובסקי - אינו נוכח גילה גמליאל - אינה נוכחת אברהם הירשזון - אינו נוכח שמואל הלפרט - אינו נוכח מגלי והבה - אינו נוכח אליעזר זנדברג - אינו נוכח יחיאל חזן - אינו נוכח דוד טל - אינו נוכח סאלח טריף - אינו נוכח אליהו ישי - אינו נוכח אהוד יתום - אינו נוכח דני יתום - אינו נוכח אילנה כהן - אינה נוכחת משה כחלון - אינו נוכח חיים כץ - אינו נוכח ישראל כץ - אינו נוכח ציפי לבני - אינה נוכחת לימור לבנת - אינה נוכחת דוד לוי - אינו נוכח יעקב ליצמן - אינו נוכח עוזי לנדאו - אינו נוכח עסאם מח'ול - אינו נוכח דני נוה - אינו נוכח אורית נוקד - אינה נוכחת לאה נס - אינה נוכחת בנימין נתניהו - אינו נוכח מרינה סולודקין - אינה נוכחת גדעון סער - אינו נוכח גדעון עזרא - אינו נוכח אופיר פינס-פז - אינו נוכח יוסף פריצקי - אינו נוכח שמעון פרס - אינו נוכח איוב קרא - אינו נוכח אברהם רביץ - אינו נוכח חיים רמון - אינו נוכח מיכאל רצון - אינו נוכח אברהם בייגה שוחט - אינו נוכח יובל שטייניץ - אינו נוכח מאיר שטרית - אינו נוכח יורי שטרן - אינו נוכח אילן שלגי - אינו נוכח סילבן שלום - אינו נוכח שלום שמחון - אינו נוכח אריאל שרון - אינו נוכח עמרי שרון - אינו נוכח יולי תמיר - אינה נוכחת

ראובן ריבלין: האם יש מי מהחברים שנמצא באולם ולא הצביע?

ראובן ריבלין: יאמר זאת עכשיו.

ראובן ריבלין: רבותי המזכירות, נא להביא לי תוצאות ההצבעה.

ראובן ריבלין: רבותי, אין נמנעים ואין מתנגדים, 58 בעד.

ראובן ריבלין: אני מברך את היוזמים.

ראובן ריבלין: הצעת החוק עברה גם כחוק תקציבי ותועבר לוועדה לזכויות הילד על מנת להכינה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

נסים דהן: עוד השבוע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן, לא לומר דבר בעת שהתחייבת על היפוכו של דבר.

נסים דהן: הכנסת סוברנית.

ראובן ריבלין: הכול בזמנו.

ראובן ריבלין: כתוב: תפוחי זהב במשכיות כסף דבר דבור על אופניו.

נסים דהן: הכרזה למזכיר הכנסת, בבקשה.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק העמותות (תיקון מס' 8), התשס"ו-2005; הצעת חוק הפטנטים (תיקון מס' 7), התשס"ו-2005 - שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

אריה האן: תודה רבה.

נסים דהן: תודה למזכיר הכנסת.

נסים דהן: [מס' מ/64; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' י"ב, עמ' 7924; נספחות.

נסים דהן: ]

נסים דהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (תיקון מס' 10), התשס"ו-2005.

נסים דהן: יציג את הצעת החוק בשם ועדת הכספים חבר הכנסת אבשלום וילן.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם בשם ועדת הכספים את הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (תיקון מס' 10), התשס"ו-2005, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אבשלום וילן: הצעת חוק זו מקורה בהצעת חוק ממשלתית שעניינה חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה), התשס"ד-2004, והיא אחד החלקים של הצעת החוק האמורה שנותרו לדיון בוועדת הכספים.

אבשלום וילן: בהתאם למצב החוקי הקיים, ממעסיק של עובד זר נגבה היטל בשיעור של 8% מסך הכנסות העובד הזר בשנת המס.

אבשלום וילן: היטל זה נכנס לתוקפו באמצע שנת 2003 והוא עומד בתוקפו גם היום.

אבשלום וילן: מטרת הצעת החוק היא להגדיל את ההיטל על העסקת עובדים זרים, כך שעלות העסקתם תתייקר.

אבשלום וילן: בהתאם למוצע יעלה שיעור ההיטל ויעמוד על 10%, אך זאת בשנת הכספים 2006 בלבד.

אבשלום וילן: בהתאם לסיכום שהושג בוועדת הכספים, בשנת 2007 ואילך יחזור שיעור ההיטל ל-8%.

אבשלום וילן: עוד יצוין, כי החוק קובע היום קבוצות שונות של עובדים זרים אשר לא ייחשבו עובדים זרים לעניין ההיטל.

אבשלום וילן: הצעת החוק שלפני

אבשלום וילן: כם מבקשת להחריג מן ההיטל קבוצה נוספת.

אבשלום וילן: בהתאם למוצע, לא יוטל ההיטל בגין העסקת עובד זר אשר נעברה נגדו עבירה של סחר בבני-אדם או עבירה נלווית, השוהה במקלט לקורבנות סחר בתל-אביב-יפו ועובד במשך שהותו במקלט.

אבשלום וילן: הצעת החוק מוגשת ללא הסתייגויות.

אבשלום וילן: אני מבקש כי תתמכו בה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

אבשלום וילן: מעבר להיבט הפורמלי, אני רוצה להסביר הסבר נוסף.

אבשלום וילן: באותו חוק הסדרים העלה האוצר בזמנו הצעות להטיל היטל בסך 20% על העסקת העובדים הזרים.

אבשלום וילן: ועדת הכספים, לאחר דין ודברים ארוך, הורידה את ההיטל על העובדים הזרים בחקלאות ל-8%.

אבשלום וילן: במקביל, האוצר הציע לבטל את 2.25 נקודות הזיכוי ממס בגין עובדים זרים שכביכול המעסיקים זוכו בהם אבל בפועל הם הלכו לרשות העובדים הזרים, וזאת אף שמדינת ישראל חתומה על אמנה בין-לאומית האוסרת במפורש לגבות מעובד זר שמשלם את מסיו בארץ מוצאו אותו מס פעמיים.

אבשלום וילן: לפני שלוש שנים, לאחר שהנושא הזה עבר בוועדת הכספים, בלי שהיו מודעים לאמנת המס שישראל חתומה עליה, הגשתי בקשה לרוויזיה; הבקשה לרוויזיה הוסרה השבוע רק לאחר גמר הדיון, ולאחר ששלוש שנים התדיינה ועדת הכספים עם אנשי מס הכנסה איך לא להביא את מדינת ישראל למצב שבו ועדת הכספים של הכנסת מאשרת לבטל, כלומר לגבות מס מעובדים זרים, בעיקר מתאילנד, כאשר הם משלמים את המס גם בארץ מולדתם.

אבשלום וילן: זה היה דבר בלתי מוסרי, בלתי נכון, ואם היינו עושים אותו היינו עלולים חס וחלילה להגיע לבית-הדין הבין-לאומי, ולא לתפארת מדינת ישראל במקרה זה.

אבשלום וילן: לכן הסכימה הוועדה להצעת הפשרה, להעלות את ההיטל המוצע פה לשנת 2006 ל-10% במקום 8%.

אבשלום וילן: כל ההסבר ניתן, ואני מקווה שהכנסת כולה תתלכד מאחורי הצעת פשרה זו.

אבשלום וילן: תודה, אדוני היושב-ראש.

נסים דהן: אין הסתייגויות, ואנחנו ניגש מייד להצבעה על הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (תיקון מס' 10), התשס"ו-2005, בקריאה שנייה.

נסים דהן: הצבעה מס' 2 בעד סעיפים 1-2 – 10 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1-2 נתקבלו.

נסים דהן: הצעת החוק נתקבלה, ואם אין הסתייגויות אנחנו עוברים מייד לקריאה שלישית.

נסים דהן: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 10 נגד – אין נמנעים – אין חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (תיקון מס' 10), התשס"ו-2005, נתקבל.

נסים דהן: הצעת החוק נתקבלה בקריאה שלישית.

נסים דהן: דברי תודה של חבר הכנסת אבשלום וילן למציעים, למתדיינים ולכל אלה שטיפלו בחוק.

אבשלום וילן: אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה יעקב ליצמן, שעסק שעות רבות בגיבוש הפשרה.

אבשלום וילן: אני רוצה להודות לשר אברהם הירשזון, יושב-ראש הוועדה לשעבר, ולמנהל הוועדה טמיר כהן, שבעצם גיבשו את הצעת הפשרה ועמלו עליה תחילה.

אבשלום וילן: לאנשי מס הכנסה ולנציגי התאחדות חקלאי ישראל ולכל שאר ארגוני החקלאים ונציגיהם, שעמלו במשך שלוש שנים עד אשר הגענו לפשרה הזאת.

אבשלום וילן: תודה.

נסים דהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק המשטרה (דין משמעתי, בירור קבילות שוטרים והוראות שונות), התשס"ו-2005, קריאה שנייה ושלישית.

נסים דהן: יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה יעלה ויבוא להצגת הצעת החוק.

נסים דהן: מכיוון שחבר הכנסת מג'אדלה לא הגיע, אנחנו משיכים בסדר-היום.

נסים דהן: עוד נחזור לחוקים האלה.

נסים דהן: [מס' כ/101; "דברי הכנסת", חוב' ד', עמ' 26508; נספחות.

נסים דהן: ]

נסים דהן: הצעת חוק הסדרת העיסוק בייצוג על-ידי יועצי מס (תיקון), התשס"ו–2005.

נסים דהן: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת יצחק לוי.

נסים דהן: הגיע חבר הכנסת מג'אדלה.

נסים דהן: כיוון שחבר הכנסת לוי כבר עלה, קודם הוא ידבר.

יצחק לוי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת - -

גאלב מג'אדלה: - - -

נסים דהן: קראנו לכבודו והוא לא היה פה.

יצחק לוי: - - אדוני חבר הכנסת גפני, יוזם החוק, הנני מתכבד להביא לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק הסדרת העיסוק בייצוג על-ידי יועצי מס (תיקון) - - -

נסים דהן: חבר הכנסת מג'אדלה, כבודו לא היה באולם, חיכו לו שתי דקות ועכשיו יש לו עוד טענות?

נסים דהן: אני מבקש מאדוני לא להפריע.

נסים דהן: חבר הכנסת לוי יסיים את דבריו ומייד נחזור לכבודו.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

יצחק לוי: אני מתכבד להביא לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק הסדרת העיסוק בייצוג על-ידי יועצי מס (תיקון).

יצחק לוי: ביום ג', 13 בדצמבר 2005, התקיים בוועדת החוקה, חוק ומשפט דיון במסגרת הכנה לקריאה שנייה ושלישית של הצעת חוק הסדרת העיסוק בייצוג על-ידי יועצי מס (תיקון) (כשירות לקבלת רשיון), התשס"ה-2005.

יצחק לוי: הצעת החוק היא הצעה פרטית של חבר הכנסת משה גפני.

יצחק לוי: בהצעת החוק מוצע לתקן את סעיף 10 לחוק הקובע את תנאי הכשירות לקבלת רשיון יועץ מס מייצג, בעניין סעיף קטן (א)(2), שלפיו יחיד כשיר להירשם כיועץ מס מייצג אם הוא "בעל תעודת בגרות או תעודה אחרת שאושרה על-ידי משרד החינוך, התרבות והספורט כמקבילה לתעודת בגרות".

יצחק לוי: לפני חקיקתו של החוק, קבע סעיף 236א(א)(3) לפקודת מס הכנסה לעניין דרישת השכלה תיכונית, כי רשאי להיות יועץ מס מייצג מי שהוא "בעל השכלה תיכונית או בעל השכלה אחרת המספקת, לדעת הנציב, לעניין זה".

יצחק לוי: ההצעה באה להרחיב את תנאי ההשכלה הקיימים היום מעבר לתעודת בגרות או תעודה מקבילה, ולאפשר להירשם כיועץ מס מייצג גם למי שיש לו תואר אקדמי, אף אם אינו בעל תעודת בגרות, ובתנאים מסוימים, כפי שיפורט להלן, גם לאוכלוסיות שאינן לומדות במסלול לתעודת בגרות, דבר שלא היה אפשרי לפני חקיקת החוק.

יצחק לוי: בישיבה הוצגה החלופה לתעודת בגרות כפי שהיא הופיעה בהצעת החוק שעברה קריאה ראשונה, שלפיה השר יקבע, בהתייעצות עם מועצת יועצי המס ובאישור ועדת החוקה של הכנסת, בחינות שעמידה בהן תהווה חלופה לתעודת בגרות.

יצחק לוי: הכוונה, כפי שצוין בישיבה הקודמת בוועדת החוקה, היא לבחינות מקדימות בשורה של תחומי השכלה בסיסיים, כגון אנגלית, מתמטיקה, אזרחות וכדומה, אשר ישמשו תחליף לדרישת השכלה בסיסית למי שאינו בעל תעודת בגרות.

יצחק לוי: בישיבה הוחלט על שני שינויים ביחס להצעת החוק שעברה בקריאה ראשונה: 1.

יצחק לוי: יצירת הבחנה בין הבחינות המקדימות כאמור לעיל לבין הבחינות שעורכת המועצה, שבהן נבחנים כיום המבקשים לעסוק בייצוג בפני רשויות המס, בחינות שייקראו "בחינות מקצועיות"; 2.

יצחק לוי: החלופה של עמידה בבחינות, שיקבע השר כאמור לעיל, תהיה מותנית בכך שהמבקש סיים 12 שנות לימוד.

יצחק לוי: הצעת החוק אושרה על-ידי הוועדה לשם הבאתה למליאת הכנסת לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק לוי: היא מובאת ללא הסתייגויות.

יצחק לוי: אדוני היושב-ראש, אבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ושלישית.

יצחק לוי: תודה רבה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: אם אין הסתייגויות, אנחנו עוברים מייד להצבעה על הצעת חוק הסדרת העיסוק בייצוג על-ידי יועצי מס (תיקון), התשס"ו-2005, בקריאה שנייה.

נסים דהן: נא לבטל את ההצבעה ולחזור עליה, זו יחידת המחשב.

נסים דהן: מי בעד?

נסים דהן: הצבעה מס' 4 בעד סעיף 1 – 15 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

נסים דהן: עוברים מייד לקריאה שלישית, לא צריך לבקש רשות מאף אחד.

נסים דהן: הצבעה מס' 5 בעד החוק - 13 נגד - אין נמנעים - אין חוק הסדרת העיסוק בייצוג על-ידי יועצי מס (תיקון), התשס"ו-2005, נתקבל.

נסים דהן: הצעת החוק נתקבלה בקריאה שלישית.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת גפני יוכל להודות.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מבקש להודות לרב יצחק לוי, ממלא-מקום יושב-ראש הוועדה, שהכין את החלק האחרון של החוק.

משה גפני: אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת מיכאל איתן, וכמובן, לחברי הוועדה, לחבר הכנסת אליעזר כהן.

משה גפני: אני רוצה להודות ליועצת המשפטית של הוועדה, למנהלת הוועדה.

משה גפני: אני רוצה להודות לחברי הכנסת שתמכו בחוק, ואני רוצה להודות לחברי הכנסת של שינוי שהצביעו נגד - אז רואים שזה חוק רציני; כבר יש מישהו שמצביע נגד בחוק שכולם היו צריכים להיות בעדו.

משה גפני: תודה רבה.

נסים דהן: גם לך, אדוני.

נסים דהן: [מס' מ/174; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' ל', עמ' 22427; חוב' ז', עמ' 27076; נספחות.

נסים דהן: ]

נסים דהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

נסים דהן: יעלה ויבוא יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, ויציג את הצעת חוק המשטרה (דין משמעתי, בירור קבילות שוטרים והוראות שונות) לקריאה שנייה ושלישית.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, מכובדי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק המשטרה (דין משמעתי, בירור קבילות שוטרים והוראות שונות), התשס"ו-2005, שיזמה הממשלה.

גאלב מג'אדלה: הצעת חוק זו היא ראשונה בסדרה של הצעות חוק שהממשלה מתכננת ליזום במטרה להחליף בהדרגה את פקודת המשטרה המיושנת.

גאלב מג'אדלה: בשלב זה, מוצע להסדיר מחדש את הדין המשמעתי במשטרה ואת קבילות השוטרים, וכן לקבוע הוראות ראשונות בנוגע לחסיון תחקירים.

גאלב מג'אדלה: במקור כללה הצעת החוק גם הסדרה מחודשת של העסקת שוטרים בעת פעולה או אירוע, וכן הסדרה ראשונה של העסקת עובדים שאינם שוטרים, ואולם עקב חילוקי דעות בוועדה בנוגע לנושאים אלה הוחלט, באישור מליאת הכנסת, להביא סעיפים אלה במועד מאוחר יותר.

גאלב מג'אדלה: חלקה הראשון של הצעת החוק עוסק, כאמור, בדין המשמעתי במשטרה.

גאלב מג'אדלה: המסגרת הכללית של הדין המשמעתי נשמרה - ניתן להעמיד לדין הן בהליך מהיר יחסית, על-ידי דן יחיד, והן בהליך מורכב יותר, בפני בית-הדין למשמעת.

גאלב מג'אדלה: עם זאת, הוכנסו שינויים אחדים, שאת חלקם יזמה הממשלה בעקבות ניסיון שהצטבר במשטרה, פסיקות בתי-המשפט והמלצות ועדת-קרמניצר לטיפול המערכתי באלימות שוטרים, ואת חלקם יזמו חברי הוועדה.

גאלב מג'אדלה: בין השינויים העיקריים בהצעת החוק: הסדרת הליכים משמעתיים כנגד מי שחדל להיות שוטר; התאמת התנאים לקיומו של דיון בדלתיים סגורות לתנאים המקובלים לפי חוק בתי-המשפט; הסדרת איסור פרסום בדומה למקובל בחוק בתי-המשפט ובחוק השיפוט הצבאי; מתן סמכות לבית-הדין להרחיק מהאולם מי שעלול להרתיע עד וכן סמכות להשתמש בכוח לשם הרחקה מהאולם; צמצום בסמכות הענישה בשל ביזיון בית-הדין; הוספת חובת אזהרה לפני הוצאת צו הבאה; מתן אפשרות לגבייה מוקדמת של עדות; חובת זימון נפגע עבירה בדיון בפני דן יחיד; התאמת סמכויות הענישה של חיילים בשירות המשטרה למקובל בחוק השיפוט הצבאי; הסמכת דן יחיד ובית-דין לפסול רשיון נהיגה ברכב משטרתי למי שעבר עבירת משמעת הכרוכה בנהיגה; הגדלת מספר המשפטנים במותב בית-הדין למשמעת מאחד לשניים; קביעת מותב מיוחד שבו חבר גם נציג ציבור הכשיר להתמנות לשופט שלום בעבירות משמעת של עריכת חיפוש, עיכוב או מעצר שלא כדין או שלא בתום לב ובעבירות משמעת של שימוש מופרז בכוח כלפי אדם; העברת סמכות הדיון בטענת פסלות מהמפכ"ל ומהשר לנשיא בית-הדין לערעורים; הוספת הוראות בדבר קיום משפט חוזר.

גאלב מג'אדלה: הנושא השני שמוצע להסדירו בהצעת החוק הוא בירור קבילות שוטרים.

גאלב מג'אדלה: מוסד נציב קבילות השוטרים נוסף בפקודת המשטרה בשנת 1980 ועקרונותיו דומים לקיים בחוק השיפוט הצבאי לגבי נציב קבילות החיילים.

גאלב מג'אדלה: בנושא זה יזמו הן הממשלה והן חברי הוועדה כמה שינויים שנבעו מהניסיון שהצטבר עם השנים במערכת זו.

גאלב מג'אדלה: בין השינויים: קביעת תנאי כשירות לנציב הקבילות, ולפיהם יוכל לכהן כנציב הקבילות רק מי שכשיר לכהן כשופט מחוזי, שאינו שוטר, שיש לו ידע או רקע בתחומים הנוגעים למשטרה והוא לא הורשע בעבירה שיש עמה קלון; צמצום הגבלות על הגשת קבילה בשם שוטר אחר, כך שכל אדם שאינו שוטר יוכל לעשות זאת, אלא אם כן מת השוטר, ובמקרה זה יוכלו לעשות זאת רק בני משפחתו הקרובה; ביטול האיסור על קבילה בשל אי-העלאה בדרגה; איסור על הגשת קבילה על מעשה שהוא עבירה שנחקרת על-ידי רשות מוסמכת אחרת; מתן אפשרות לעתור לבג"ץ כנגד החלטות נציב הקבילות.

גאלב מג'אדלה: הנושא השלישי שהצעת החוק עוסקת בו הוא חסיון חומר תחקיר.

גאלב מג'אדלה: סעיף זה נוסף בעקבות מסקנות ועדת-לפיד, והוא מבוסס על המודל הקיים בחוק השיפוט הצבאי.

גאלב מג'אדלה: לפי ההצעה, על חומר שנאסף במהלך תחקיר שבוצע במשטרה בנוגע לפעילות ביטחונית או במהלך הפרות סדר נרחבות יוטל חיסיון.

גאלב מג'אדלה: זאת, במטרה למנוע מצבים שבהם החשש מהפללה עצמית יפגע במהימנות העדויות, וכך ייפגעו ממצאי התחקיר, מסקנותיו והפקת הלקחים.

גאלב מג'אדלה: להצעת החוק הוגשו הסתייגויות.

גאלב מג'אדלה: אבקש מחברי הכנסת לדחות את ההסתייגויות ולאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת מג'אדלה, יושב-ראש הוועדה, תודה גם לך.

נסים דהן: אני קורא למסתייגים.

נסים דהן: חבר הכנסת יוסף לפיד - אינו נוכח.

יעקב אדרי: חבר הכנסת חמי דורון מדבר בשם כולם.

נסים דהן: אקרא לפי הסדר.

נסים דהן: חברי הכנסת אברהם פורז, אליעזר זנדברג, ויקטור בריילובסקי - לא נמצאים.

נסים דהן: חבר הכנסת אילן שלגי - אם הוא יהיה פה.

נסים דהן: חברת הכנסת מל פולישוק-בלוך - אינה נמצאת.

נסים דהן: חבר הכנסת רשף חן - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת רוני בריזון - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת אהוד רצאבי - אינו נוכח.

נסים דהן: חברת הכנסת אתי לבני - אינה נוכחת.

נסים דהן: חבר הכנסת אילן ליבוביץ - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת חמי דורון, ראשון ואחרון המסתייגים, כי גם השאר לא נמצאים, לא חבר הכנסת יגאל יאסינוב ולא חברת הכנסת אראלה גולן.

נסים דהן: בבקשה.

נסים דהן: נא לצלצל, כי מייד אחרי דבריו ניגש להצבעה.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, יכולת לחסוך.

חמי דורון: מקובל שאדבר בשם כל חברי לסיעה.

נסים דהן: מה שלא רשום אצלי לא מקובל.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני סגן השר, אינני יודע למה אין שר כאן.

חמי דורון: בחוק כל כך חשוב מבחינתכם, לפחות השר לביטחון פנים ראוי היה שיהיה כאן.

יעקב אדרי: אני פה.

נסים דהן: הסגן שלו פה.

נסים דהן: מה אתה רוצה?

חמי דורון: אמרתי שאני מברך את הסגן, אבל ראוי היה שבמקרה הזה, בחוק כזה חשוב, יהיה פה השר - השר לביטחון פנים.

חמי דורון: מה קרה?

חמי דורון: זה חוק שלו.

רוחמה אברהם-בלילא: סגן השר יעקב אדרי, אתה לא - - - באמת.

זאב בוים: - - - סגן שר.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: הוא אמר את זה.

נסים דהן: הוא אמר שהסגן נמצא פה, והוא רוצה את השר.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא יכול לרצות.

חמי דורון: אדוני סגן השר בוים, למה אתה קופץ על כל דבר, כשאתה לא שומע על מה מדובר?

חמי דורון: למה?

חמי דורון: מה קרה?

זאב בוים: תכבד את סגן השר.

חמי דורון: להיפך, כיבדתי את סגן השר, ואמרתי שלפחות סגן השר נמצא פה, ורק השר לא נמצא.

זאב בוים: כיבדת אחרי שדרשת שר.

חמי דורון: אני יודע בדיוק - - -

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: נא לא להפריע.

חמי דורון: אדוני סגן השר בוים, אני ישבתי בישיבות הוועדה על החוק הזה.

נסים דהן: חבר הכנסת חמי דורון, סלח לי.

נסים דהן: במקום להציג את ההסתייגויות אתה מתווכח אתם מי נמצא פה עכשיו באולם.

זאב בוים: תקבל צל"ש.

חמי דורון: אגיד לך יותר מזה, אני מהאופוזיציה היחיד שישב בישיבות האלה.

חמי דורון: אתם לא טרחתם לשלוח אף אחד מהקואליציה.

נסים דהן: תמשיך.

נסים דהן: תמשיך.

חמי דורון: אף חבר כנסת שלכם לא ישב כדי לדון בהצעת החוק הזאת.

חמי דורון: אני ישבתי שם.

זאב בוים: ניתן לך צל"ש.

חמי דורון: אני לא רוצה ממך שום דבר.

חמי דורון: תודה לאל שאני לא צריך ממך.

זאב בוים: אז מה אתה רוצה?

חמי דורון: תודה רבה שאני לא צריך ממך שום דבר.

נסים דהן: תמשיך בסדר הדיון.

חמי דורון: העיקר לקפוץ והעיקר לרקוד - קודם כול לדבר.

חמי דורון: קודם תקשיב.

אליעזר כהן: איפה השר?

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: נא לא להפריע.

נסים דהן: תמשיך.

חמי דורון: קופצים.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק היא הצעה טובה.

חמי דורון: אני שמח שאחרי כמעט 60 שנה הולכים לשנות את פקודת המשטרה.

חמי דורון: ההסתייגויות שלנו הן הסתייגות לשם דיבור, והסיבה לכך פשוטה מאוד.

חמי דורון: פקודת המשטרה היא פקודה מאוד רחבה, ואף שהיא גדולה ועמוסה בפרקים שונים ומשונים, פרק אחד בלבד מובא פה היום - הדין המשמעתי.

חמי דורון: יצא לי לנהל שלוש-ארבע ישיבות בחוק הזה, דהיינו למעשה הייתי חבר הכנסת היחיד, הגם שהוא מהאופוזיציה, אשר קידם את הצעת החוק הזאת, מאחר שהקואליציה והמשרד לביטחון פנים לא טרחו לדאוג שיהיה ולו חבר כנסת אחד שייצג את הממשלה בהצעת חוק ממשלתית.

חמי דורון: האמת היא שאם הייתי יושב-ראש הוועדה, במקרה הזה לא הייתי מעלה את הנושא הזה לדיון עד שהממשלה תלמד שכאשר היא מעבירה הצעות חוק היא צריכה לדאוג שחבריה או החברים שתומכים בה לפחות יבואו וידונו בהצעת החוק הזאת, ולא להצביע על הצעת החוק הזאת כאן היום, כאשר לדעתי כל חברי הקואליציה שמצביעים עליה לא מבינים את החוק הזה, לא מכירים אותו ולא טרחו לקרוא אותו ולו פעם אחת.

דוד טל: אתה מוכן להסביר לנו אותו?

חמי דורון: זה ההבדל, חבר הכנסת דוד טל.

חמי דורון: גם אותך לא ראיתי בדיונים על החוק הזה, וזו הצעת חוק שכוללת למעלה מ-130 סעיפים.

חמי דורון: למרות הכול, אני חושב שהצעת החוק טובה, לפחות משום שבחלק ממנה אני עשיתי שינויים רבים, שהיו שינויים טובים.

חמי דורון: לכן אני חושב שהצעת החוק הזאת ראויה.

חמי דורון: אדוני סגן השר, אני מקווה שכשהמשרד לביטחון פנים יביא בפעם הבאה הצעת חוק ממשלתית, אז בכל הכבוד לך, וכמו שאומרים במקומותינו - יש כבוד, השר לביטחון פנים יטרח ויבוא להצעת חוק כמו זאת, שהוא כל כך רצה בה וכל כך דאג שיכינו אותה כמה שיותר מהר.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: אין הסתייגויות נוספות.

נסים דהן: אתה רוצה שיצביעו על ההסתייגות שלך?

נסים דהן: לא.

נסים דהן: אם כן, אין הסתייגויות.

נסים דהן: הצבעה בקריאה שנייה על כל החוק - שם החוק וכל סעיפי החוק בקריאה שנייה, לרבות לוח התיקונים שבסוף.

נסים דהן: ההצבעה החלה.

נסים דהן: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1-113 – 14 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1-113 נתקבלו.

נסים דהן: בעד - 14, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נסים דהן: הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

נסים דהן: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית, לרבות לוח התיקונים.

נסים דהן: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – אין חוק המשטרה (דין משמעתי, בירור קבילות שוטרים והוראות שונות), התשס"ו-2005, נתקבל.

נסים דהן: 15 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נסים דהן: הצעת החוק התקבלה, תפורסם ברשומות ותהיה אחד מחוקי ישראל.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: מישהו רוצה להודות למציעים?

נסים דהן: חבר הכנסת מג'אדלה.

יעקב אדרי: תודה ליושב-ראש הוועדה.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות מקרב לב לכל אלה שנטלו חלק בהכנת הצעת חוק המשטרה, שכללה סעיפים רבים.

גאלב מג'אדלה: זו הצעת חוק ארוכה, שחייבה הרבה ישיבות והרבה דיונים.

גאלב מג'אדלה: נטלו בכך חלק מספר רב של גורמים.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה להודות למנהלת הוועדה, ליועצת המשפטית של הוועדה, לצוות הוועדה, למשרד לביטחון פנים ולכל החברים שסייעו לנו.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: [מס' כ/102; "דברי הכנסת", חוב' ה', עמ' 26723; נספחות.

נסים דהן: ]

נסים דהן: אתה תישאר על מקומך ותגיש את הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 24) לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, מכובדי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 24), התשס"ו-2005, מטעם חברי הכנסת אריה אלדד ולאה נס.

גאלב מג'אדלה: סעיף 2ו לחוק רישוי עסקים, התשכ"ח-1968, מתנה מתן רישוי עסק בהתקנה של אמצעי בקרה לעוצמת הרעש בתחום עסק שהוא אולם שמחות או גן אירועים.

גאלב מג'אדלה: עוצמת הרעש המושמעת במועדוני ריקודים ומשך החשיפה לרעש עלולים להזיק לחוש השמיעה של השוהים בהם.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק שלפנינו באה לחייב התקנת אמצעים כאמור גם במקומות אלה.

גאלב מג'אדלה: כן מוצע שתקנות לפי הסעיף האמור יתוקנו בהתייעצות עם שר הבריאות.

נסים דהן: חברי הכנסת טל, פרץ, חזן, אדרי.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, כן מוצע שהתקנות לפי הסעיף האמור יתוקנו בהתייעצות עם שר הבריאות.

גאלב מג'אדלה: להצעת חוק זו לא הוגשו הסתייגויות.

גאלב מג'אדלה: אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ושלישית.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

נסים דהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

נסים דהן: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה.

נסים דהן: ניתן לך זמן להגיע למקומך.

נסים דהן: ההצבעה על הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 24) בקריאה שנייה החלה.

נסים דהן: אין הסתייגויות, כאמור.

נסים דהן: הצבעה מס' 8 בעד סעיף 1 – 12 נגד – אין נמנעים - אין סעיף 1 נתקבל.

נסים דהן: בעד - 12, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נסים דהן: הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

נסים דהן: לא היו הסתייגויות.

נסים דהן: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

נסים דהן: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 9 נגד – אין נמנעים – אין חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 24), התשס"ו-2005, נתקבל.

נסים דהן: בעד - 9, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נסים דהן: החוק נתקבל בקריאה שלישית והוא יפורסם ברשומות ויהיה מחוקי מדינת ישראל.

נסים דהן: מישהו רוצה להודות?

נסים דהן: חבר הכנסת אלדד.

אריה אלדד: אני מבקש להודות, גם לחברתי ד"ר לאה נס, שלא הגיעה היום להצבעה אבל קידמה הצעת חוק שלה, ולאחר מכן איחדנו אותן להצעה אחת.

אריה אלדד: אני מבקש להודות לצוות שלי ולצוות ועדת הפנים, ולהודות בשם כל אזרחי מדינת ישראל, שמעתה ואילך נחסוך את הנזק לאוזניהם.

אריה אלדד: תודה רבה.

נסים דהן: תודה, חבר הכנסת אלדד, על הצעת החוק.

נסים דהן: [נספחות.

נסים דהן: ]

נסים דהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום, מורי ורבותי חברי הכנסת, יש לנו החלטה בדבר חלוקת הצעת חוק עברייני מין (הגנה על הציבור), התשס"ב-2002, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת.

נסים דהן: יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט – בשמו חבר הכנסת אליעזר כהן, בבקשה.

אליעזר כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני ממלא את מקומו של יושב-ראש ועדת החוקה, שבשעות אלו נאבק על מקומו הפוליטי במפלגתו.

אליעזר כהן: הצעת חוק עברייני מין (הגנה על הציבור), התשס"ב-2002, שהועברה לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה שנייה ושלישית – זה מה שאנחנו עושים היום – כוללת שלושה נושאים מרכזיים: הטלת חובת ביצוע הערכות של מסוכנות לעברייני מין בשלבים השונים של ההליך המשפטי, כאמור בפרק ב' להצעת חוק זו.

אליעזר כהן: הנושא השני שהחוק הזה מטפל בו הוא קביעת תוכנית שיקום פרטנית לעברייני המין, במטרה למנוע הישנות עבירות על-ידי אותו עבריין, כאמור בפרק ג' להצעת חוק זו.

אליעזר כהן: הנושא השלישי, וזה הנושא המרכזי בחוק הזה, הוא העמדת עבריין המין בפיקוח ובמעקב של יחידות פיקוח, שמטרתן למנוע מעבריין המין לבצע עבירות מין חוזרות, כאמור בפרק ד' להצעת חוק זו.

אליעזר כהן: בדיוני הוועדה התברר, כי הנושא המוסדר בפרק ג' להצעת החוק מורכב מאוד ולהכנתו לקריאה שנייה ולקריאה שלישית נדרשו דיונים רבים.

אליעזר כהן: נושא זה מחייב ליבון מעמיק של סוגיות שונות, בין היתר הסכמתו של עבריין המין לקבל שיקום, חיוב בשיקום בזמן המאסר, הקמתם של מרכזי שיקום בקהילה ואופי השיקום.

אליעזר כהן: יצוין כי נושא זה אינו תלוי בנושאים האחרים שהצעת החוק באה להסדיר.

אליעזר כהן: רבותי, חוק זה בא לענות על הצורך בהעמקת הטיפול בעברייני מין, ובמיוחד בעברייני מין נגד קטינים.

אליעזר כהן: הוא חוצה גבולות בעם ובפוליטיקה, ואני מבקש מכל חברי הכנסת להצביע בעדו.

אליעזר כהן: תודה מראש.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: ההחלטה בדבר חלוקת הצעת חוק עברייני מין, כפי שהציע חבר הכנסת כהן בשם יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט - מי בעד?

נסים דהן: מי נגד?

נסים דהן: הצבעה מס' 10 בעד הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט – 7 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט בדבר חלוקת הצעת חוק עברייני מין (תיקון מס' 24), התשס"ב-2002, נתקבלה.

נסים דהן: שבעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נסים דהן: אם כן, החלוקה תבוצע והוועדה תמשיך לדון רק באותו חלק שנשאר במסגרת החוק אחרי החלוקה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: [מס' כ/102; "דברי הכנסת", חוב' ה', עמ' 26672; נספחות.

נסים דהן: ]

נסים דהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק לימוד חובה (תיקון מס' 27), התשס"ו-2005, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

נסים דהן: תציג את הצעת החוק, בשם ועדת החינוך, חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

נסים דהן: בבקשה.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבדת להביא לפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק לימוד חובה (תיקון מס' 27), התשס"ו-2005, שיזמתי עם קבוצת חברי כנסת.

גילה פינקלשטיין: בשנים האחרונות אנו עדים להתגברות האלימות במוסדות החינוך; לחלק מאירועי האלימות היו תוצאות חמורות עד כדי צורך באשפוז תלמידים או מורים שנפגעו.

גילה פינקלשטיין: כדי לאפשר למערכת החינוך לעקוב אחר אירועי אלימות המתרחשים במוסדות החינוך ואחר הטיפול בהם, מוצע לתקן את חוק לימוד חובה, התש"ט-1949, ולקבוע חובת דיווח על כל אירוע אלימות המתרחש במוסד חינוך שהוא אחד מאלה: אירוע של אלימות גופנית בין עובד הוראה לבין תלמיד – והכוונה היא הן לאירועים שבהם עובד הוראה מרים יד על תלמיד הן למקרים שבהם התלמיד הוא הנוהג באלימות – וכן כל אירוע של אלימות גופנית שתלמידים היו מעורבים בו ונגרמה בו חבלה.

גילה פינקלשטיין: מוצע שחובת הדיווח תוטל על מנהל מוסד החינוך, ושהדיווח ייעשה לגורם או לגורמים שיקבע שר החינוך, התרבות והספורט.

גילה פינקלשטיין: דיווח לגורמים כאמור יאפשר ריכוז נתונים על אירועי אלימות, והדבר יסייע בקבלת תמונה כוללת, בגיבוש דרכי פעולה לטיפול מערכתי בתופעה ובמעקב אחר הטיפול בכל אירוע ואירוע.

גילה פינקלשטיין: מוצע שההוראה תחול על מוסדות חינוך מכל הסוגים, כך שיהיה אפשר לפעול לצמצום החשיפה של כלל התלמידים לאלימות ולהביא לשיפור הטיפול באירועי אלימות במערכת החינוך כולה.

גילה פינקלשטיין: אני מבקשת מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק, המוגשת ללא הסתייגויות, בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

גילה פינקלשטיין: תודה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: אנחנו עוברים להצבעה.

נסים דהן: אין הסתייגויות.

נסים דהן: ההצבעה החלה.

נסים דהן: הצבעה מס' 11 בעד סעיף 1 – 8 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

נסים דהן: שמונה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

נסים דהן: הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

נסים דהן: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

נסים דהן: מי בעד?

נסים דהן: מי נגד?

נסים דהן: הצבעה מס' 12 בעד החוק – 9 נגד – אין נמנעים – אין חוק לימוד חובה (תיקון מס' 27), התשס"ו-2005, נתקבל.

נסים דהן: תשעה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

נסים דהן: הצעת החוק התקבלה בקריאה שלישית.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חברת הכנסת פינקלשטיין, מציעת החוק, יש לך הזדמנות להודות.

גילה פינקלשטיין: אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה מר אברהם פורז, ליועצת המשפטית מירב ישראלי, לחבר הכנסת זבולון אורלב ולחברי הכנסת התומכים.

גילה פינקלשטיין: אני חושבת שהצעת החוק חשובה מאוד.

גילה פינקלשטיין: אין יום שאנחנו פותחים את העיתון ולא מגלים מקרי אלימות, והאלימות עולה וגואה.

גילה פינקלשטיין: חייבים למגר אותה בכל דרך שהיא.

גילה פינקלשטיין: תודה.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת אליעזר כהן ביקש להודיע לפרוטוקול, שבהצבעה הקודמת הוא הצביע בעד ומשום-מה הצבעתו לא נקלטה.

נסים דהן: אנחנו מצרפים את הצבעתו בעד, אבל לא משנים את התוצאה.

נסים דהן: [מס' כ/89; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' ל"ט, עמ' 24872; נספחות.

נסים דהן: ]

נסים דהן: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 73), התשס"ו-2005, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

נסים דהן: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת אמנון כהן.

נסים דהן: להצעת החוק יש הסתייגות של שר התחבורה.

נסים דהן: סגנו נוכח והוא יעלה את ההסתייגות.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג לפניכם את הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 73), התשס"ו-2005, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אמנון כהן: הצעת החוק, שהגשתי בתמיכת 30 מחברי הכנסת, נועדה לתת מענה על בעיית העדר האחידות בנוסח באנגלית ובערבית של שמות המופיעים על תמרורים ועל שלטים המוצבים בדרכים.

אמנון כהן: במקרים רבים שם של מקום או אתר מופיע בשלט אחד כשם מתורגם ובשלט אחר כתעתיק.

אמנון כהן: כך, למשל, אפשר שתחנת רכבת תסומן במקום אחד כ-RAKEVET ובמקום אחר כ-Train Station; קיסריה נכתבת באנגלית פעם Queysaria ופעם Caesarea; נמל התעופה בן-גוריון מצוין פעם כ-Airport ופעם כ-NATBAG.

אמנון כהן: הדבר מקשה בפרט על תיירים, שאינם שולטים בשפה העברית ועלולים להיתקל בכתיב שונה של אותו שם.

אמנון כהן: יצוין כי הבעיה קיימת הן בדרכים עירוניות, שבסמכות הרשויות המקומיות, הן בדרכים בין-עירוניות, שבסמכות מע"צ, חברת "נתיבי איילון" וחברת "חוצה ישראל", ומכאן שאין הנחיות אחידות להסדרת הנושא.

אמנון כהן: לכאורה תמוה שנושא כזה צריך להיות מוסדר בחקיקה, אך ככל שהתעמקנו בו למדנו שבלא חקיקה לא יימצא פתרון לבעיה.

אמנון כהן: בהתאם להוראות סעיף 70(1) לפקודת התעבורה כנוסחו כיום, שר התחבורה מוסמך להתקין תקנות בעניין הסדר תעבורה ולקבוע כללים לשימוש בדרכים בשביל כלי רכב, הולכי רגל ואחרים.

אמנון כהן: מכוח הוראות אלה הוסמך המפקח על התעבורה, בתפקידו כרשות התימרור המרכזית, לקבוע הוראות שונות אשר לתמרורים.

אמנון כהן: מוצע לתקן הוראה זו ולהסמיך את שר התחבורה, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, לקבוע כללים בדבר כתיב אחיד בעברית, בערבית ובאנגלית של שמות המופיעים בתמרורים המוצבים בדרכים.

אמנון כהן: לעניין זה הגיש שר התחבורה הסתייגות, שבה הוא מבקש כי הכללים יתייחסו, בין השאר, לכתיב אחיד בלועזית, במקום לכתיב אחיד באנגלית, מכיוון שלטענתו כללי התעתיק מפנים לתעתיק לאותיות לטיניות, ולאו דווקא לשפה האנגלית.

אמנון כהן: הוועדה אינה רואה צורך בשינוי הנוסח כפי ששר התחבורה מציע, שכן הנוסח שהחליטה עליו אינו מונע מהשר להסתמך בכללים שיקבע על כללי האקדמיה ללשון עברית.

אמנון כהן: עם זה, הוועדה אינה רואה בכך עניין עקרוני ועל כן אינה עומדת, לעניין זה, על הנוסח שאישרה ואינה מתנגדת לקבלת ההסתייגות.

אמנון כהן: אני מבקש לציין, כי לדברי נציגי מע"צ שנכחו בדיוני הוועדה בהצעת החוק, יש בפניות רבות מהציבור תלונות על שימוש בתעתיק לא נכון של שמות ועל העדר אחידות באיות השמות.

אמנון כהן: הצעת החוק המונחת לפניכם תסייע, כך אנו מקווים, בפתרון הבעיה ובהפיכת הדרכים במדינת ישראל לידידותיות יותר לעוברי הדרך, ובהם תיירים.

אמנון כהן: אני קורא לכם להצביע בעד הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: סגן השר יעלה את ההסתייגות.

נסים דהן: בבקשה.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק שלפנינו מציעה להסמיך את שר התחבורה, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, לקבוע כללים בדבר כתיב אחיד בתמרורים בשפות עברית, אנגלית וערבית.

צבי הנדל: מה עם יידיש?

שמואל הלפרט: יש לך הסתייגות, חבר הכנסת הנדל?

שמואל הלפרט: אתה יכול לעלות לדוכן ולהציע עוד הסתייגות.

שמואל הלפרט: כיום הגופים האחראים לשילוט במדינת ישראל עובדים לפי קובץ הנחיות של משרד התחבורה שפורסם בסוף שנת 2000.

שמואל הלפרט: עם זאת, אין להכחיש כי הצעת החוק אכן מעלה בעיה של חוסר אחידות בכתיב הלועזי, הקיימת, כאמור, בעיקר בשלטים הישנים.

שמואל הלפרט: כך, לדוגמה, אדם הנוסע בכבישי ארצנו נתקל בו-זמנית בשילוט המפנה אותו הן ל-RAKEVET והן ל-Train, ואנו תמימי דעים עם המציעים כי יש לפתור את הבעיה.

שמואל הלפרט: על כן, אני תומך בהצעת החוק הנדונה, ועמדה דומה אף הובאה בעבר על-ידי שר התחבורה, שאף תמך בחוק בעת שעלה לדיון בוועדת השרים לענייני חקיקה.

שמואל הלפרט: עם זאת, אבקש להסתייג מנוסח סעיף 1 בהצעת החוק שבנדון, באופן שבמקום המלה "ובאנגלית" תופיע המלה "ובלועזית".

שמואל הלפרט: סעיף 1 הנ"ל מסמיך את שר התחבורה לקבוע כללים בדבר כתיב אחיד בעברית, בערבית ובאנגלית של שמות המופיעים על גבי תמרורים המוצבים בדרכים.

שמואל הלפרט: הכללים בדבר כתיב או תעתיק נקבעים על-ידי המוסד העליון ללשון העברית בהתאם לחוק המוסד העליון ללשון העברית, התשי"ג-1953.

שמואל הלפרט: סעיף 10 לחוק זה קובע, כי החלטות המוסד שנתפרסמו על-ידי שר החינוך יחולו גם על הממשלה ועל הרשויות המקומיות.

שמואל הלפרט: כללי התעתיק הם תעתיק לאותיות הלטיניות, ולאו דווקא לפי שימושן בשפה האנגלית.

שמואל הלפרט: משמעות הסעיף לפי הצעת הוועדה הינה ששר התחבורה יחויב להמציא יש מאין כללי תעתיק שאינם בתחום סמכותו ואינם בתחום מומחיות משרדו.

שמואל הלפרט: אשוב ואדגיש, כי אנו תומכים בהכללת כתיב אחיד בשלטי דרך ובתמרורים, וכי המחלוקת פה היא על אופי היישום.

שמואל הלפרט: על כן, אבקש מחברי הכנסת לקבל את הסתייגותי לחוק ולאפשר למשרד התחבורה לפעול ביישום החוק בהתאם לכללי המוסד העליון ללשון העברית.

שמואל הלפרט: תודה רבה.

נסים דהן: אנחנו עוברים להצבעה.

נסים דהן: לשם החוק אין הסתייגות, ואנחנו מצביעים בינתיים בקריאה שנייה על שם החוק בלבד כנוסח הוועדה.

נסים דהן: הצבעה מס' 13 בעד שם החוק – 11 נגד - אין נמנעים – אין שם החוק נתקבל.

נסים דהן: הצעת החוק בקריאה שנייה, בעד שם החוק על-פי נוסח הוועדה - 11, נגד - אין, נמנעים - אין.

נסים דהן: שם החוק התקבל כנוסח הוועדה.

נסים דהן: אנחנו עוברים לסעיף 1.

נסים דהן: יש הסתייגות.

נסים דהן: מצביעים על ההסתייגות הראשונה.

נסים דהן: מי להסתייגות בסעיף 1 של סגן שר התחבורה?

נסים דהן: מי בעד?

נסים דהן: מי נגד?

נסים דהן: הצבעה מס' 14 בעד ההסתייגות – 3 נגד – 7 נמנעים – 2 ההסתייגות של שר התחבורה לסעיף 1 לא נתקבלה.

נסים דהן: בעד - 3, נגד - 7, שני נמנעים.

נסים דהן: ההסתייגות לא התקבלה.

נסים דהן: אנחנו מצביעים על סעיפים 1 ו-2 כנוסח הוועדה.

נסים דהן: מי בעד?

נסים דהן: מי נגד?

נסים דהן: - בקריאה שנייה.

נסים דהן: הצבעה מס' 15 בעד סעיפים 1-2, כהצעת הוועדה – 10 נגד – 1 נמנעים – אין סעיפים 1-2, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

נסים דהן: הצעת החוק בקריאה שנייה, סעיף 1 וסעיף 2 התקבלו ברוב של עשרה נגד אחד.

נסים דהן: עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

נסים דהן: מורי ורבותי חברי הכנסת, ההצבעה החלה.

נסים דהן: קריאה שלישית.

נסים דהן: הצבעה מס' 16 בעד החוק – 12 נגד - אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 73), התשס"ו-2005, נתקבל.

נסים דהן: בעד - 12, נגד - אין, נמנעים - אין.

נסים דהן: הצעת החוק התקבלה בקריאה שלישית.

נסים דהן: תודה לחברי הכנסת.

נסים דהן: מישהו רוצה להודות?

נסים דהן: חבר הכנסת אמנון כהן, בבקשה.

נסים דהן: אחרי שלב התודות אנחנו נתחיל בהצעות לסדר-היום.

אמנון כהן: אני רוצה להודות לצוות הנפלא של ועדת הכלכלה, למנהלת הוועדה לאה ורון, ליועצת המשפטית של הוועדה אתי בנדלר, והצוות - המתמחים, המזכירות, כל אחד עולם ומלואו.

אמנון כהן: יישר כוח.

אמנון כהן: גם אם אני לא אהיה יושב-ראש ועדה, תמשיכו את העבודה שלכם על הצד הטוב ביותר למען עם ישראל.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: אין שום סיבה שלא תהיה.

נסים דהן: הרפורמה בקרנות הפנסיה והשלכותיה על העמיתים

נסים דהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום - הצעות לסדר-היום מס' 7949, 7957, 7959, 7967 ו-7972: הרפורמה בקרנות הפנסיה והשלכותיה על העמיתים.

נסים דהן: ראשון הדוברים - חבר הכנסת אמנון כהן.

נסים דהן: ישיב שר האוצר, שאינו נוכח.

אמנון כהן: - - -

נסים דהן: אתה רוצה שנעשה הפסקה?

אמנון כהן: לא.

נסים דהן: חבר הכנסת כהן, מהדוכן אפשר רק לנאום.

אמנון כהן: אדוני שר האוצר שנמצא בדרך ושומע אותנו ברמקול, אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, דוד המלך עליו השלום כותב בתהילים: אל תשליכני לעת זיקנה, ככלות כוחי אל תעזבני.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, מדינת ישראל מפקירה את זקניה.

אמנון כהן: דוגמה לכך היא זעקת גמלאי "ביקור חולים" שנפלה על אוזניים ערלות.

אמנון כהן: דווקא גמלאי "ביקור חולים", שהקדישו את חייהם כדי לספק את מיטב השירות לתושבי ירושלים ביום-יום, ובפיגועים הקשים, מגיעים עד כדי פת לחם.

אמנון כהן: ולמה?

אמנון כהן: כי אין להם ועד חזק כמו של עובדי הנמלים?

אמנון כהן: כי אין להם אח או רע בממשלה?

אמנון כהן: הרפורמה בקרנות הפנסיה אומנם היתה הכרחית להצלת יותר ממיליון שכירים שהיו נשארים חסרי כול, אך לדעתי, אדוני היושב-ראש, היה מקום למשא-ומתן עם ההסתדרות ולגילוי רגישות חברתית רבה יותר.

אמנון כהן: חברי כנסת נכבדים, המיתון מאחורינו.

אמנון כהן: שוק הפנסיה נפתח לתחרות.

אמנון כהן: לכן זו העת להנהיג חוק פנסיה חובה שיכלול את כל המשק, את העובדים המשתכרים שכר מינימום ונשענים בשלהי חייהם על קצבאות זיקנה עלובות, וגם את העצמאים שבמקרים רבים לא חוסכים לפנסיה, ואם העסק נופל הם נשארים חסרי כול.

אמנון כהן: רבותי חברי הכנסת, את חוק פנסיה חובה יש להפעיל באחריות.

אמנון כהן: המטרה היא שהמשתכרים שכר מינימום לא ייפגעו ולא יישארו עם פנסיה ששווה פרוטות.

אמנון כהן: לכן על המדינה לגבות חוק זה על-ידי תכנון נכון.

אמנון כהן: תכנון זה חייב לכלול קודם כול עידוד של שוק העבודה, ובנוסף, הגנה על המשתכרים שכר מינימום על-ידי סבסוד ההפרשה השוטפת לפנסיה על-ידי מס שלילי.

אמנון כהן: כבר עשינו צעד אחד ופתחנו את שוק הפנסיה לתחרות.

אמנון כהן: כעת יש לעשות צעד נוסף ולהנהיג את חוק פנסיה חובה.

אמנון כהן: ניהול נכון של מנגנון פנסיה יעודד את הציבור לחסוך, יניע את שוק ההון, והכי חשוב - יפחית את ההישענות על קצבאות הזיקנה.

אמנון כהן: לכן אני קורא לנו, המחוקקים, לגלות אחריות ולתת יד להורינו הקשישים שהקדישו את מיטב שנותיהם למען המדינה.

אמנון כהן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

נסים דהן: אתה יכול להמשיך עוד שלוש דקות, כי השר הגיע הרגע.

אמנון כהן: אם השר שמע את דברי, אני שמח, ואם לאו, אני מעביר לו את הנאום, בינתיים שיעיין בו.

נסים דהן: אם כן, אנחנו ממשיכים.

נסים דהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

נסים דהן: שלוש דקות לרשות אדוני.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני שר האוצר, ככל שהזמן עובר, כל הדברים ששר האוצר לשעבר ביבי נתניהו התפאר בהם מתגלים כדברים שטמונים בהם אסונות.

מוחמד ברכה: גם הצמיחה, שעל-פי כל קנה מידה יכולה להיות מבורכת, זרמה לכיסים של רצועה דקה מאוד מהחברה בישראל, שהם העשירים ביותר.

מוחמד ברכה: הפחתת נטל המס בעצם שחררה את העשירים מתשלום מס, וכך קטנו הכנסות המדינה המופנות לצרכים חברתיים.

מוחמד ברכה: השכבות החלשות לא הרוויחו כמעט מאומה מהפחתת נטל המס.

מוחמד ברכה: שר האוצר הקודם התפאר בקיצוץ הקצבאות ואמר: לכו לעבוד.

מוחמד ברכה: עכשיו אין לאנשים קצבה, ואין להם עבודה.

מוחמד ברכה: בדרך כלל אלה שמקבלים קצבאות הם לא אלה שיכולים ללכת לעבוד.

מוחמד ברכה: הרי הקצבאות ניתנות לילדים, שהוא קורא להם לעבוד, לזקנים וקשישים, שהוא קורא להם לעבוד, או לאנשים שעובדים ומקבלים הבטחת הכנסה, והוא קורא להם – אף שהם עובדים – ללכת לעבוד.

מוחמד ברכה: קיצוץ הקצבאות יצר כיסים רחבים של עוני – גם ברוחב, כלומר מבחינה מספרית, וגם בעומק, מבחינת מידת העוני ועומק העוני.

מוחמד ברכה: זאת אומרת: יש יותר עניים שהם יותר ויותר עניים.

מוחמד ברכה: וכאן באים הנתונים על הרפורמה בפנסיה שהוביל שר האוצר הקודם בשנת 2003, ואנחנו מגלים שבעצם הפנסיות, שאמורות לפרנס את האנשים לאחר פרישתם, כדי שיחיו בכבוד אחרי שנתנו עשרות שנים של עבודה למשק – בעצם אנחנו מגלים שהפנסיות האלה התכווצו בשליש.

מוחמד ברכה: וההבדל הזה, של פחות שליש, הוא בעצם ההבדל בין להוריד אנשים למצולות העוני ובין חיים בכבוד.

מוחמד ברכה: ואנחנו מדברים כרגע רק על אותם 60% מהציבור שיש להם פנסיה, ועדיין איננו מדברים על 40% שאין להם אפילו זה.

מוחמד ברכה: אדוני שר האוצר, ממלא-מקום ראש הממשלה, מי שיבוא לכנסת הבאה יידרש כנראה לעשות רפורמה של הרפורמה.

מוחמד ברכה: האזרחים הפקידו בידי המדינה – בעצם הפקידו בכוח, באילוץ, בידי המדינה - את הפנסיות ואת העתיד שלהם לעת זיקנה, והמדינה, ברפורמה של משרד האוצר, לא השכילה לשמור על המינימום שבמינימום של אותה פנסיה שאמורה לשמור על חייהם ועל כבודם בעת סיום עבודתם.

מוחמד ברכה: לכן יש מקום לעיין מחדש ברפורמה האכזרית הזאת, שהמיטה – ותמיט – אסונות על הציבור הרחב, ויש מקום לתקן אותה, ואם הדבר יידרש, גם בחקיקה.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

נסים דהן: תודה רבה, אדוני.

נסים דהן: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי – אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת רן כהן – אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת יעקב ליצמן – אינו נוכח.

נסים דהן: אם כן, כבוד השר, נא תגובתך.

אהוד אולמרט: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, אם מותר לי להעיר – לא לחברי הכנסת שנמצאים כאן, חבר הכנסת אמנון כהן וחבר הכנסת ברכה, שאני חייב לציין שהם מהמתמידים והרציניים בחברי הכנסת בנושאים שהם מעלים וברצינות שהם מייחסים לנושאים שהם מעלים – אבל יש טעם לפגם בכך שיש הצעה שאושרה להעלאה, שלושה מחברי הכנסת רשומים כמגישים, הם יכולים להעלות הצעות, הם לא שייכים למפלגה שמקיימת היום בחירות או משהו, והם אינם נמצאים כלל באולם.

אהוד אולמרט: מה צריך לחשוב שר שחברי הכנסת מבקשים ממנו להתייחס לנושא והם עצמם – רוב המציעים – כלל אינם מואילים להגיע לאולם - - -

מוחמד ברכה: וזאת עוד הצעה דחופה – יש דחיפות.

אהוד אולמרט: וזאת עוד הצעה דחופה.

אהוד אולמרט: אני לא אומר את זה, כמובן, לחברי הכנסת שישנם – כפי שאמרתי, לא במקרה הם ישנם, כי הם אף פעם לא נעדרים כשהם מעלים הצעה, גם אם לפעמים הם נותרים כמעט בודדים באולם הזה.

שמואל הלפרט: הם עסוקים בבחירות לליכוד.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: עכשיו לגופו של עניין.

אהוד אולמרט: לגופו של עניין, זה לא סוד שאנחנו אחרי רפורמה שבמידה רבה ביותר הצילה את קרנות הפנסיה, ודאי את קרנות הפנסיה ההסתדרותיות, שאלמלא הרפורמה הזאת – ואת זה אני חייב לומר; האולם הזה שמע אותי אומר דברים לא קלים על שר האוצר הקודם - בעניין הזה, היוזמה להצלת קרנות הפנסיה הצילה מאות אלפים רבים של עמיתים, שאלמלא היוזמה הזאת, ואלמלא ההשקעה, שפרוסה לאורך הרבה שנים, של כמעט 80 מיליארד ש"ח מכספי המדינה, הקרנות האלה היו מתמוטטות והאנשים האלה היו מושלכים, באמת, עד פת לחם.

אהוד אולמרט: מובן שעדיין קיימת בעיה לגבי כלל האוכלוסייה, גם מי שאינם מבוטחים במסגרת מקומות העבודה שלהם ומי שאין בידם לארגן לעצמם תוכניות כמו קופות פנסיה כאלה או אחרות או גמלאות במסגרת התוכניות הקיימות, קרנות שהיו עוד לפני הרפורמה הזאת, ואנחנו רואים לא אחת, מכירים לא אחת, מקרים קשים ביותר.

אהוד אולמרט: הנושא זה מחייב התייחסות רצינית, ואתם יודעים היטב, רבותי חברי הכנסת הנכבדים, שאנחנו מגיעים עם ההצעה הזאת לנקודת זמן שבה הכנסת עומדת לסיים את דיוניה ואולי היא אפילו לא תספיק לדון בוועדה בצורך להתמודד עם הבעיה הזאת.

אמנון כהן: לא בטוח.

אהוד אולמרט: כן, אבל זאת הרי הצעה לסדר-היום, לא איזו הצעת חוק שתאפשר לעשות תהליך של שינוי ממשי, אלא אולי משהו יותר הצהרתי.

נסים דהן: לכן, מה כבודו מציע?

אהוד אולמרט: מה שאני רוצה להבטיח לכם – מובן שאני מוכן שיתקיים דיון על הנושא הזה בוועדה, ואם אוזמן אבוא עם הצוות המקצועי שלי ונדון בעניין ברצינות – אני רוצה להבטיח לכם שהנושא הזה, של פנסיה חובה, יהיה אחד הנושאים הראשונים שאעסוק בהם בקדנציה הבאה.

אהוד אולמרט: אני מאמין שאני אמשיך לכהן בתפקיד שר האוצר, ואני אשמח – אני חושב שזה נושא שראוי לתשומת לב רצינית יותר.

אהוד אולמרט: דרך אגב, חבר הכנסת כהן, אני עושה מאמצים לסייע, בעצם שלא על-פי חובה פורמלית מסוימת, לפנסיונרים של בית-החולים "ביקור חולים".

אהוד אולמרט: הממשלה כבר העבירה לא מעט כספים כדי לסייע בתשלומי הפנסיה שלהם, ואנחנו ודאי נמשיך לטפל בבעיה הזאת, של הפנסיונרים של "ביקור חולים", עד שנמצא פתרון כולל לכל בעיית בית-החולים הזה.

אהוד אולמרט: אבל זאת רק דוגמה לבעיה בהיקף רחב יותר, שמחייבת פתרון יסודי, מקיף ואחראי, בעיה שאנחנו נעסוק בה בכנסת הבאה.

אהוד אולמרט: אני משוכנע ששניכם תהיו חברים בה, ולכן כולנו ניפגש כדי לעסוק בה ברצינות.

אהוד אולמרט: אם נרצה לקיים דיון מקצועי בוועדה גם בתקופה שלאחר התפזרות הכנסת – והדבר אפשרי – אני בהחלט אדאג לכך שתהיה נציגות אחראית ומקצועית של האוצר כדי לדון בהיבטים שונים של העניין, אבל את הפתרון אנחנו נגבש יחד עם תחילת פעולת הכנסת השבע-עשרה.

אהוד אולמרט: תודה רבה לך, אדוני.

נסים דהן: תודה, אדוני.

נסים דהן: חבר הכנסת אמנון כהן, האם כבודו מסתפק בתשובת השר?

אמנון כהן: אני מבקש דיון בוועדת הכלכלה.

נסים דהן: אתה לא יכול לבקש דיון בוועדת הכלכלה.

נסים דהן: אתה יכול להגיד: מסתפק, או לא מסתפק.

נסים דהן: אינך מסתפק?

מוחמד ברכה: השר מסכים לוועדה.

אהוד אולמרט: יהיה דיון בוועדה.

נסים דהן: השר מסכים לוועדה.

נסים דהן: אם כן, חבר הכנסת אמנון כהן מסכים לוועדה.

נסים דהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה – מסכים.

נסים דהן: חבר הכנסת נסים זאב, אני מבין שאתה לא מסכים להעברת הנושא לדיון בוועדה.

נסים זאב: הסכמתי.

אהוד אולמרט: הוא חשב שאני לא מסכים.

נסים דהן: אנחנו עוברים להצבעה.

נסים דהן: ועדה זה בעד, נגד - להסיר.

נסים דהן: תודה.

אמנון כהן: ועדת הכלכלה, אדוני היושב-ראש.

נסים דהן: או - כספים, אני חושב.

קריאות: כלכלה, כלכלה.

נסים דהן: אתם קובעים.

נסים דהן: כלכלה - כלכלה.

נסים דהן: הצבעה מס' 17 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה - 10 נגד - אין נמנעים - אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכלכלה נתקבלה.

נסים דהן: עשרה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נסים דהן: ההצעות לסדר-היום יעברו לוועדת הכלכלה להמשך דיון.

נסים דהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: קיצוץ הקצבאות ואי-קיום בכבוד.

נסים דהן: חבר הכנסת חיים אורון - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת אלי ישי - אינו נוכח.

נסים דהן: חברת הכנסת קולט אביטל - אינה נוכחת.

נסים דהן: הנושא לא יידון היום.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: המשבר הכספי המתמשך ואי-תשלום משכורות ברשויות המקומיות הערביות ["דברי הכנסת", חוב' ז', עמ' 27150.

נסים דהן: ]

נסים דהן: הצעות לסדר-היום מס' 7983 ו-7940:

נסים דהן: המשבר הכספי המתמשך ואי-תשלום משכורות ברשויות המקומיות הערביות.

נסים דהן: בשבוע שעבר נימק חבר הכנסת מוחמד ברכה, השבוע ינמק חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ותשיב סגנית שר הפנים.

נסים דהן: בבקשה, חבר הכנסת דהאמשה.

נסים דהן: שלוש דקות לרשות כבודו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, נושא הרשויות בכלל ומצבן של הרשויות הערביות בפרט הפך לדבר מן המפורסמות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו יודעים שהממשלה הזאת, עוד מראשית ימיה, הכבידה את עולה על הציבור כולו, ובנושא הכלכלי פגעה אנושות לא רק בתושבים, ב"עמך" ובשכבות הבינוניות והחלשות במיוחד, אלא גם פגעה ברשויות המקומיות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: והיא, כנראה, כדרך של אי-אכפתיות - לא היה אכפת למשרד הפנים, וודאי לא לממשלה כולה, שרשויות תהפוכנה למשוללות יכולת תפקוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בחלק גדול מהרשויות לא רק לא משלמים בזמן את המשכורות, אלא משלמים את המשכורות פעם בשנה, לקראת החגים, פעמיים בשנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמעט שאין רשות אחת היום - ואני מדבר על הרשויות הערביות במיוחד - שכל פועליה קיבלו את שכרם מזמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש כאלה ששבעה חודשים לא שילמו, עד החג שהיה לפני חודשיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז, לרגל החג, מישהו לקח אחריות ואמר: לא יכול להיות ששבעה חודשים פועלים לא יקבלו משכורת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לקראת החג, חג הרמדאן, עיד אל-פיטר, שהיה לפני חודשיים, הם קיבלו משכורת, ועכשיו עוד פעם חודשיים בלי משכורת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי בחג הבא, בעוד חודש, יקבלו את שלושת החודשים הנוספים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואני שואל: איך אפשר להתייחס לשלטון המקומי בצורה הזאת?

רוחמה אברהם-בלילא: - - -

נסים דהן: זמנו עבר.

נסים דהן: אני נותן לו בכל זאת, בגלל חשיבות העניין, עוד דקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זמנו של מי, אדוני?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו הצעה רגילה, ואתה לא עדיין הפעלת שעון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רק מזכיר לך - - -

רוחמה אברהם-בלילא: מה זה אומר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה לא מפעיל שעון, כי אין פה שר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה עשר דקות.

נסים דהן: תמשיך.

נסים דהן: תקבל עשר דקות בלי בעיות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין בעיה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם אתה רוצה אני אסיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו לא נריב על זה.

נסים דהן: לא, לא.

נסים דהן: חס ושלום.

נסים דהן: תמשיך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז מידה כזאת של אי-אכפתיות של הממשלה קשה להעלות על הדעת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: וכאשר כל השלטון המקומי קורס, ודאי שתקרוסנה קודם כול הרשויות הערביות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה להקדים רפואה למכה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תיכף תעלה פה סגנית השר ותגיד שהרשויות האלה לא גובות את הארנונה במידה מספקת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הן לא מגיעות ל-90% ול-80%.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הן מגיעות אולי ל-60%, 70%.

רוחמה אברהם-בלילא: הלוואי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי גם פחות.

נסים דהן: גברתי סגנית השר, תהיה לך הזדמנות להגיב.

נסים דהן: למה את צריכה קריאת ביניים?

נסים דהן: תיכף תהיה לך הזדמנות.

נסים דהן: תמשיך, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: והתשובה היא, שהן אינן מסוגלות לגבות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כי מי שאין לו, לא יכול לתת, גם כאשר הרשות תפעיל את החברות האלה של כוח-אדם, אלה שבאים ומוציאים את האשה הזקנה מהבית, ואת הטלוויזיה מעקלים, ואת המקרר מעקלים, ולא אכפת להם שהמשפחות אין להן מה לאכול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברות כוח-אדם שהופעלו על-ידי הרשויות עשו את המעשים האכזריים ביותר שניתן רק להעלות על הדעת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ומה הביאו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא הביאו יותר גבייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני מקדם בברכה את ראשי הרשויות, שחלק מהם הספיקו להגיע לישיבה שלנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אהלן וסהלן בכם איהא אלאח'וה - ברוכים הבאים, אחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ולא רק זאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא רק שהעניים אין להם מאיפה לתת - אין להם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם כאשר חברות כוח-אדם באות ומעקלות את הטלוויזיה, את המקרר הריק ואת הדברים החשובים ביותר והחיוניים ביותר – הם לא יוכלו לשלם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה להזכיר לכולם, שכאשר מוקם אזור תעשייה - אצלנו, ברוך השם, לא מקימים אזורי תעשייה, אבל כאשר הוא מוקם על אדמתנו, על האדמה של כפר-כנא ושל משהד, כאשר מוקם שם אזור תעשייה, הארנונה משולמת דרך האוויר לנצרת-עילית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואז באים אלינו ואומרים: לא גובים ארנונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תנו את אזור התעשייה שהוקם במקום שאתם קוראים לו ציפורי, עם המיליונים שמשתלמים בכל שנה, למשהד ולכפר-כנא - יהיה להם ממה לשלם משכורות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואני נתתי את זה רק כדוגמה, דוגמה שקשה לעכל, קשה להעלות על הדעת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז מצד אחד אין אזורי תעשייה, אין אזורי מסחר, אין תעשייה פורחת, אין הכנסה לתושבים, ומצד שני באים לחלק הגדול של התושבים, שהם כולם מקבלי קצבאות של הביטוח הלאומי – מה שנותר מהקצבאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם את זה קיצצה הממשלה הנכבדה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קודם יכלו לקנות לחם לילדים, כי היו מקבלים עבור המשפחות ברוכות הילדים, או היתה איזו קצבה של הבטחת הכנסה, עד שבאו עם תוכנית ויסקונסין, תוכנית מהל"ב - תראו איזה שמות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קוראים להם: "מהלב".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ויסקונסין מהלב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איזה לב יש לוויסקונסין?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איזה לב יש לממשלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לב רחמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הלב הזה בא לעקרת הבית הערבית, שמעולם לא יצאה לעבודה ואיננה מסוגלת לעבוד – לנשים בנות 50 ו-55 - את תלכי עכשיו לעבוד בניקיון במשרד ממשלתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עקרת בית בת 55.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: וכאשר היא לא מסוגלת, איננה יכולה, ובפועל, למעשה, זה לא מתקיים, אז היא נחשבת מסרבת עבודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התוכנית מהל"ב הזאת - תראו איזה לב רחב יש לה - מוציאה את האנשים ממעגל פת הלחם בכל מיני אמתלות ובכל מיני דרכים ונותנת את המיליונים שהיא חוסכת לחברה - שוויצרית או גרמנית?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: משווייץ, נדמה לי, הביאו אותה כדי לבצע את "הלב".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לשווייצים יש לב גדול, לחברה הזאת, לחברה שכל תפקידה להרוויח כסף יש לב, כפי שלממשלה הזאת יש לב.

מוחמד ברכה: הולנדית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברה הולנדית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כן, חבר הכנסת ברכה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חשבתי שווייץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז זה הלב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רוצה להביא עוד דוגמאות, אבל בואו נראה מה הממשלה החליטה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש התחייבויות של הממשלה, יש החלטות של ממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פעם היתה ממשלה שקראו לה ממשלת ברק, והיא אמרה: אני סוף-סוף נזכרת שלציבור הערבי אכן מגיע תקציב, ואני רוצה לתקן עיוותים, ואני מחליטה על 4 מיליארדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זוכרים את תוכנית 4 המיליארדים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 4 מיליארדים לארבע שנים, תקציב למגזר הערבי, מעל ומעבר לכל התקציבים הרגילים, השוטפים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה בוצע מהתוכנית הזאת?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על-פי הרישומים שקיבלתי, קודם כול הממשלה חישבה את התקציב השוטף.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חישבה את כל מה שנתנה למגזר הערבי בארבע השנים האלה, משנת 2000 ועד 2004, ולא הגיעה ל-4 מיליארדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא שהיא לא נתנה את 4 המיליארדים שהבטיחה - אלא שכל התקציבים שהיא הקציבה למגזר הערבי, בכל התחומים, הגיעו ל-2.4 מיליארדים, אדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על-פי ההקצבות האלה, היא היתה צריכה להשלים ל-4 מיליארדים, נגיד מתוך התקציב השוטף.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הממשלה נשארה חייבת 1.4 מיליארד למגזר הערבי, על-פי החלטה שלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם נחשב את הריבית וההצמדה, זה משהו כמו 2 מיליארדי שקלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שייתנו את 2 מיליארדי השקלים האלה לרשויות הערביות, זה ייתן להם איזה חמצן כדי להמשיך לשחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל לא רק זאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומרים: אנחנו מקציבים תקציבי פיתוח למגזר הערבי או לרשויות בכלל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על הנייר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאשר לא היתה אפשרות מעשית, סחבו את זה בחזרה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם אומרים: זה לא נוצל, כאילו לרשויות הערביות יש כל האמצעים והן התעצלו, ישבו בבית, מאסו בכסף הזה, לא ניצלו אותו והוא חוזר חזרה לממשלה, חזרה לתקציב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפילו סעיפים שהם מקובלים והממשלה מבצעת אותם ברשויות אחרות, סעיפי מענקי איזון, מה שמסומנים, צבועים לרשויות האלה, גם אותם מקצצים ולא משלמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש, אני לא רוצה להמשיך במספרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לומר דבר נוסף, דרישה צודקת ביותר: יש לממשלה התקציב הנוכחי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אילו רצתה לקיים את חובתה הציבורית, את חובתה לשלטון המקומי ואת חובתה לרשויות הערביות - אגב, עכשיו הם בשבוע השני לשביתה שלהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא בטוח שההפגנה שמתוכננת למחר תתקיים, יכול להיות שכן, יכול להיות שלא, אבל אני פונה אל ראשי הרשויות: תלמדו מהאחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: באתם לאוהל הזה יום אחרי שהרשויות הערביות הדרוזיות והצ'רקסיות קיבלו כסף והלכו הביתה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם קיבלו כסף, אבל לא לפני שהיו התנגשויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה לעשות, זאת הדרך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הממשלה הזאת אינה חסה, אינה שמה לב, איננה מתחשבת עד שהציבור לא זועק, לא זועקת התקשורת, ורואים את התמונות בטלוויזיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חייבים לראות אתכם מתחת לסוסים של השוטרים, מתחת לאלות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם הסוסים של המשטרה לא ירמסו אתכם, ואם המקלות של השוטרים לא יכו בנו, הממשלה הזאת לא תתעשת, לא תשב אתכם ולא תיתן מאומה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת ברכה צוחק, אבל זה מה שהניסיון מלמד אותנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא שאנחנו אוהבים מקלות ולא שאנחנו רוצים התנגשויות, אבל הדרך היחידה, המוכחת, שהממשלה הזאת מוכנה לשים לב, או להתחשב, או לשלם, כפי שהוכח רק לפני שבועיים: אחרי שראשי הרשויות הדרוזיות התנגשו עם השוטרים - שילמו להם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתם יודעים, האוהל הזה הפך למסורת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל אוהל שמקימים, עד שאין התנגשויות ועוברים כמה שבועות, אף אחד לא מתחשב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומנם ראש הממשלה לא מתפקד עכשיו, אבל גם כאשר תפקד הוא לא עשה הרבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לו שר פנים, יש לו סגנית שר הפנים, תיכף היא תעלה ונשמע אותה - - -

חיים אורון: אבל הוא ראש הוועדה - - -

נסים דהן: סליחה, חבר הכנסת אורון, ביקשת הצעה אחרת, תאמר זאת באותה הזדמנות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מסיים, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני עוזב את ההיסטוריה, את כל מה שקיצצו, מה שלא נתנו ומה שלא קיימו, אבל הממשלה הזאת חייבת לתת 600 מיליון שקל לשנה הזאת לרשויות הערביות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני בטוח שאם ייתנו את הסכום הזה עכשיו, ללא דחיות, הרשויות האלה לא רק תשלמנה את משכורות העובדים, הן גם תתפקדנה בצורה סבירה ונורמלית, ישלמו את תשלומי המים לתקופה של החודשים הקרובים, והחג שמגיע כעת יעבור כאשר הרשויות כבר שילמו את הדברים הבוערים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: גברתי סגנית שר הפנים.

רוחמה אברהם-בלילא: ערב טוב, אדוני היושב-ראש, ערב טוב, מכובדי ראשי הרשויות הערביות, אני שמחה שאתם כאן.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע, חבר הכנסת דהאמשה, התלבטתי מה לעשות - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: להביא תקציב, אין יותר קל מזה.

רוחמה אברהם-בלילא: חשבתי, אם לא היינו בתקופת בחירות - - -

נסים דהן: חבר הכנסת דהאמשה, זה לא מקובל, דיברת כאן יותר מעשר דקות - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני עונה לה.

נסים דהן: לא, אל תענה לה, עכשיו אתה צריך להקשיב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא שאלה אותי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא לא צריכה להתלבט, היא צריכה ללכת לראש הממשלה, ל"הדסה", ולהגיד לו: תעביר את הכסף לרשויות הערביות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה תפקידך.

רוחמה אברהם-בלילא: א.

רוחמה אברהם-בלילא: לא שאלתי אותך.

נסים דהן: סגן היושב-ראש, אני לא רוצה לקרוא אותך לסדר, אני מבין את סערת הרוחות, במיוחד כאשר חברים שלך יושבים למעלה.

נסים דהן: נא לא להפריע.

רוחמה אברהם-בלילא: מכיוון שכבודו מבין את ההצגה - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא פנתה אלי.

נסים דהן: אני אצטרך לקרוא אותך לסדר.

נסים דהן: דיברת כאן יותר מעשר דקות, וכשרוצים להשיב לך – אתה מפריע.

נסים דהן: חבר הכנסת דהאמשה, נא לא להפריע.

נסים דהן: תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע, התלבטתי רבות במשך יותר מעשר הדקות שנתנו לך פה לדבר, ואף אחד לא סתם לך את הפה, אף אחד - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: באמת, מה זה "נתנו לך"?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי זה "נתנו לך"?

נסים דהן: חבר הכנסת דהאמשה, אני קורא אותך לסדר.

נסים דהן: חבר הכנסת דהאמשה, אני קורא אותך לסדר.

טלב אלסאנע: חוצפה.

נסים דהן: חבר הכנסת טלב אלסאנע, החברים שלך ראו אותך, אני קורא אותך לסדר.

נסים דהן: לך אין פריווילגיה, אותך אני אוציא מהאולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עזוב את החברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לא עניין של חברים, היא פונה אלינו, אני עונה.

נסים דהן: חבר הכנסת דהאמשה, אני קורא אותך לסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תפנה אלי ואני אענה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם תפנה אלי אני עונה.

נסים דהן: חבר הכנסת דהאמשה, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

נסים דהן: עוד פעם אחת, ואתה לא תשמע את תשובת השרה.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע, אני אמשיך במשפט אף-על-פי שזה לא מוצא חן בעיניך, אבל אתה לא תסתום לי את הפה, מה לעשות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא אסתום לך את הפה.

רוחמה אברהם-בלילא: לא תצליח לסתום לי את הפה.

נסים דהן: חבר הכנסת דהאמשה, אתה לא שומע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שומע, החלטת להפריע, היא גם צריכה לשמוע אותך.

נסים דהן: חבר הכנסת דהאמשה, אני מבקש ממך לא להפריע.

נסים דהן: פעם אחרונה שאני לא קורא אותך לסדר.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אכבד את ראשי הרשויות שנמצאים כאן, אתה יודע, אני לא אנקוב בשם הפעם, התלבטתי מה אני צריכה לעשות.

חיים אורון: דברי אלי, רוחמה.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו בתקופת בחירות וכמובן אתם צריכים להראות שאתם פופוליסטים, אתם צריכים להוכיח את עצמכם.

רוחמה אברהם-בלילא: איך תוכיחו בפני כל המכובדים שיושבים כאן שאתם שווים משהו?

רוחמה אברהם-בלילא: איך תוכיחו את עצמכם?

רוחמה אברהם-בלילא: תענה לי.

טלב אלסאנע: זו חוצפה מה שאת אומרת.

טלב אלסאנע: מי מונע מכם לתת להם את התקציבים?

נסים דהן: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

טלב אלסאנע: זאת גישה פופוליסטית.

נסים דהן: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני קורא אותך לסדר פעם שלישית, נא לצאת מהאולם מייד.

נסים דהן: צא מהאולם.

טלב אלסאנע: למה אתה צועק?

נסים דהן: תתביישו, תרבות דיבור באולם הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא חייבת בתרבות דיבור.

נסים דהן: חבר הכנסת דהאמשה, אני מזהיר אותך, אני אוציא אותך מהאולם.

נסים דהן: סגנית השרה לא יכולה לדבר שתי דקות רצוף?

נסים דהן: אתה דיברת כאן רבע שעה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש - - -

נסים דהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה, אל תעזור לי.

מוחמד ברכה: רק רגע, אדוני היושב-ראש.

מוחמד ברכה: נדמה לי שסגנית השר צריכה להתבייש במה שהיא אמרה, כשהיא מדברת על מצוקה אמיתית.

נסים דהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה, אתה מפריע לסדר הדיון.

טלב אלסאנע: התשובה הזאת לא תשובה.

טלב אלסאנע: אין לה תשובה, שתגיד שאין לה תשובה.

נסים דהן: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אתה מפריע, נא לצאת מהאולם.

נסים דהן: סדרנים, נא להוציא אותו.

נסים דהן: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אתה מפריע, נשקול תגובות חריפות יותר.

נסים דהן: (חבר הכנסת טלב אלסאנע יוצא מאולם המליאה.)

רוחמה אברהם-בלילא: לפני שאני אענה לעניין, ואתה לא תגיד לי מתי לענות לעניין, כי כשהוא דיבר והשתלח בראש הממשלה, עם כל הכבוד, גם לי מותר לומר את מה שיש לי לומר, ואתה תקשיב לכל מה שיש לי לומר.

מוחמד ברכה: חצופה.

רוחמה אברהם-בלילא: עם כל האלימות המילולית שיש לכם, אני מבקשת שיחזור בו מהדברים.

מוחמד ברכה: כשתחזרי בך מהדברים שלך, גם אני אחזור.

נסים דהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה, אני מבקש ממך לא להפריע.

נסים דהן: אני לא רוצה לקרוא אותך לסדר.

נסים דהן: אתם משתלטים על הדיון, ולא תהיה לי ברירה, אני אוציא אתכם מהאולם.

נסים דהן: עם כל הכבוד, אתם לא רוצים לשמוע את התשובה.

נסים דהן: היא לא דיברה דקה רצוף, תן לה לדבר.

מוחמד ברכה: איזה סגנון בזוי.

מוחמד ברכה: היא מתגרה ולא מדברת לעניין.

נסים דהן: הייתי נותן לך את זכות התגובה אם היית מתנהג כמו שצריך, אבל תן לה לדבר.

נסים דהן: לא ייתכן שסגנית שר תעמוד על הדוכן בכנסת ואתם תתפרצו לתוך דבריה ולא תיתנו לה לדבר דקה אחת ברציפות.

נסים דהן: כשחבר הכנסת דהאמשה דיבר פה יותר מרבע שעה, נתתי לו את כל הזמן בגלל חשיבות הנושא.

נסים דהן: חבר הכנסת דהאמשה, אתה ממשיך להפריע.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע, אם לא הייתי יודעת שכאן הכנסת – ואני מאוד מכבדת את המעמד – אולי, חברי חברי הכנסת, הייתי חושבת שאני נמצאת בתיאטרון "הבימה".

רוחמה אברהם-בלילא: לרגע קט חשבתי מה אני צריכה לעשות, לקחת דלי ולמלא אותו בדמעות, כי – נכון, יש מצוקה אמיתית.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אתייחס לכל מה שהוא אמר, לכל הבעיה ולכל המצוקה, כי אני מכבדת אתכם.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל לא יכול להיות שהחברים שיושבים כאן מנסים לשחק את ההצגה הכי טובה בעיר כדי למצוא חן בעיניכם.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל גם זה בסדר.

נסים דהן: אני מבקש להתייחס לגופו של עניין, ועזבי את חברי הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: אלה כללי המשחק, ואני מכבדת אתכם.

מוחמד ברכה: - - -

נסים דהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה, אתה עוזר לי?

נסים דהן: אתה לא עוזר, אתה רק מפריע.

ג'מאל זחאלקה: תגידי משפט אחד לגופו של עניין.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה לא תגיד לי מתי - - -

נסים דהן: חבר הכנסת זחאלקה, אתם מחליטים לעשות הצגה?

נסים דהן: אני אסיים את הדיון, אני לא אתן לכם.

נסים דהן: אתם פשוט לא רוצים לשמוע.

נסים דהן: הנושא כאוב - -

חיים אורון: נכון.

נסים דהן: - - כולנו רוצים לפתור את הבעיה, אבל אתה מפריע עכשיו, חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

נסים דהן: אתה אפילו לא רוצה לשמוע את התשובה.

ג'מאל זחאלקה: היא סגנית שר - - -

נסים דהן: לא ימצא חן בעיניכם – אני אתן לכם את זכות התגובה.

נסים דהן: יש לכם אפשרות.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת אורון, לא שמעתי אותך מגן על ראש הממשלה כשחבר הכנסת דהאמשה אמר שהוא לא יכול לתפקד.

רוחמה אברהם-בלילא: יש לי חדשות בשבילך, חבר הכנסת דהאמשה: ראש הממשלה – שאגב, אני מאחלת לו החלמה מהירה, וכולנו כאן צריכים לאחל לו החלמה מהירה – מה זאת אומרת שהוא חדל לתפקד?

רוחמה אברהם-בלילא: מה הפופוליסטיות הזאת?

רוחמה אברהם-בלילא: מה הדבר הזה?

רוחמה אברהם-בלילא: אתה רוצה לדבר לעניין?

רוחמה אברהם-בלילא: אתה רוצה לדבר על עצם המצוקה שהרשויות נמצאות בה?

רוחמה אברהם-בלילא: דבר על זה.

רוחמה אברהם-בלילא: אל תנסה לעשות פוליטיקה זולה על חשבון ראש הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: בשום פנים ואופן.

נסים דהן: דברי לגופו של עניין.

רוחמה אברהם-בלילא: לגופו של עניין, באמת שבוע אחר שבוע אנחנו נדרשים להשיב על שאלות, לא אחת גם על המצוקות, בעניין המשבר שהשלטון המקומי נתון בו.

רוחמה אברהם-בלילא: נכון, כל השלטון המקומי קרס, וחבר הכנסת אורון, כשאתה ואני היינו יחד בוועדת הכספים, כשהיתה הנורמה לא לשלם שכר קרוב לשנה, הכנסת התכנסה שלושה ימים – וזה היה בעקבות ההצעה שלך – התכנסנו שלושה ימים בוועדת הכספים, ומה עשינו?

רוחמה אברהם-בלילא: חוקקנו חוק, תיקון 31, שאפשר להזרים משכורות לעובדים שלא קיבלו משכורת חודשים רבים מאוד.

רוחמה אברהם-בלילא: ברמה העקרונית, אני חושבת שלא ייתכן שתהיה נורמה שבה עובד שיוצא לעבודה כל בוקר אינו מקבל את שכרו כעבור חודש.

רוחמה אברהם-בלילא: יש נורמה – גם היום, וגם אתם תודו בכך, ראשי הרשויות – שבגלל החובות הכבדים ובגלל העיקולים – ואני מתפלאת שאתה לא יודע את זה, חבר הכנסת דהאמשה, אתה יודע רק מה שאתה רוצה לדעת ואתה לא מסתכל על התמונה הכוללת.

רוחמה אברהם-בלילא: למה?

רוחמה אברהם-בלילא: כי טוב להזיל דמעות תנין.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אוספת אחת לאחת והממחטות לא מספיקות - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

נסים דהן: גברתי סגנית השר, יש לי הצעה: אל תפני אל חברי הכנסת בשמותיהם, כי כך את גוררת תגובה.

נסים דהן: דברי אל הכנסת כולה; לא אל חברי הכנסת, אל כל חברי הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: אתם לא תגיבו?

רוחמה אברהם-בלילא: בסדר.

מוחמד ברכה: עד עכשיו שתקנו.

נסים דהן: נא להמשיך.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לתאר את התמונה כולה: משרד הפנים אינו האשם היחיד בכל מה שקשור לשלטון המקומי.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו, במשרד, במיוחד לאחר שקיבלתי את התפקיד, אדוני היושב-ראש, ערים לבעיה הזאת, ואני רוצה לומר לכם, ראשי הרשויות: נקבעה לאתמול – ואתם יודעים זאת – פגישה עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, עם האוצר ואתי, אבל לצערי הרב, בגלל האירוע שהיה אתמול – וכולכם מהנהנים בראש כי אתם מסכימים – דחינו את הפגישה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומרת לכם כאן, מעל הדוכן, שהפגישה תתקיים לא יאוחר מיום רביעי הקרוב, כדי שהציבור ידע אחת ולתמיד מהו המשבר, על מה אנחנו מדברים, מהו למעשה המשבר בשלטון המקומי, בקרב הרשויות הערביות, ואני מדגישה – או, גם חבר הכנסת טיבי הגיע, כתגבורת, ואני חייבת לקבל גם את פניו של היושב-ראש - - -

ראובן ריבלין: שמעתי שאת במצוקה ומייד הגעתי.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מסתדרת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חייבת לומר שהמשבר הוא לא רק ברשויות המקומיות.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מוחה על כך שחבר מחברי הכנסת קרא לכם מעל הדוכן לקחת את השלטון בידיים ולעשות איזו הפיכה ולהצית את הרחובות.

רוחמה אברהם-בלילא: לא זאת הדרך.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מתביישת בעובדה שכאן, מעל הדוכן הזה, קראו לכם לקום ולעשות מעשה של קריאת תיגר, קראו לכם להבעיר את הרחובות.

רוחמה אברהם-בלילא: דבר כזה לא יכול להיות, ולא שמעתי אף אחד מכם שאמר שאסור לעשות את זה.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו צריכים לשמור על המרקם שבינינו וביניכם, ואני אעשה הכול כדי שהמשבר הזה - - -

ואסל טאהא: זו הדרך שתשלמו - - -

נסים דהן: חבר הכנסת, אני אפילו לא רוצה להזכיר את השם, כדי שזה לא יהיה תקדים לקריאה ראשונה לסדר.

נסים דהן: נא לא להפריע.

נסים דהן: תן לה לדבר.

נסים דהן: אתן לך את זכות התגובה.

נסים דהן: אתם יכולים להירשם להצעה אחרת.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש - - -

נסים דהן: אל תעזור לי, אני מנהל פה את הדיון.

מוחמד ברכה: יש ביטוי של רצון טוב - - -

נסים דהן: אני אתן לך הזדמנות לומר את זה.

נסים דהן: לא עכשיו.

מוחמד ברכה: אני המציע, אני לא יכול.

נסים דהן: אני נותן לך את רשות הדיבור, מה אתה דואג?

רוחמה אברהם-בלילא: תאמין לי שאני יודעת שיש רצון טוב.

רוחמה אברהם-בלילא: תאמין לי שאנחנו בהידברות מלאה.

רוחמה אברהם-בלילא: אין שום נתק.

מוחמד ברכה: תיקחי את זה בשתי הידיים.

רוחמה אברהם-בלילא: תאמין לי, כאשר אמרתי שבכוונתי להביא את המצב הזה – אני לא אומרת לידי פתרון כולל, אנחנו הרי יודעים למה זה מתחלק, הרי כל המשבר מתחלק לשלוש סוגיות עיקריות, ואסביר זאת למען הציבור, למען השקיפות, למען הסדר הטוב, למען האובייקטיביות, למען כל דבר שתבחרו בו.

רוחמה אברהם-בלילא: הבעיה העיקרית מתחלקת לשלוש סוגיות: בסוגיית השכר יש רשויות – בין חמש לשבע רשויות – שמגיעות היום לידי כך שהן לא משלמות שכר לעובדים כבר חמישה עד שבעה חודשים.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל למה הן לא משלמות שכר, כי משרד הפנים לא נותן כסף?

רוחמה אברהם-בלילא: כי ממשלת ישראל לא רוצה לתת כסף?

רוחמה אברהם-בלילא: לא.

ואסל טאהא: בגלל האפליה.

נסים דהן: חבר הכנסת טאהא, אני לא מבין.

נסים דהן: אני מבטיח לכם אפשרות לדבר גם כשהתקנון אינו מאפשר זאת, ואתה החלטת להפריע.

נסים דהן: אתה רוצה שאוציא אותך?

נסים דהן: אני אעשה את זה, בצער רב, כי אתה מפריע לדיון.

נסים דהן: חבר הכנסת טאהא, אני מכבד אתכם, נותן לכם לדבר מעבר לזמן, מעבר לתקנון, בגלל חשיבות הנושא, שכולנו כואבים אותו, אבל אתם החלטתם להפריע, אז אני אוציא אתכם החוצה.

נסים דהן: מה אני אעשה?

נסים דהן: אני חייב לנהל את הישיבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חוזרת: למה השכר לא מגיע?

רוחמה אברהם-בלילא: כי יש הרבה מאוד בקשות של ראשי רשויות למשרד הפנים:

רוחמה אברהם-בלילא: אל תעבירו את הכסף, כי הכסף יועבר מיידית לכל הנושים שמחכים בדרך.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא טועה, נכון?

רוחמה אברהם-בלילא: לא ראש רשות אחת, לא שני ראשי רשויות ולא שלושה.

רוחמה אברהם-בלילא: הבעיה היא הרבה יותר מורכבת והרבה יותר סבוכה.

רוחמה אברהם-בלילא: כשחוקקנו את תיקון 31, שגרם לכך שיהיה צינור מיוחד, שהכסף יעבור אך ורק לתשלום המשכורות, הגענו למצב של שקט מסוים.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל בא היועץ המשפטי לממשלה ובאו כל הגורמים ואמרו שאסור להמשיך ולהשתמש בחוק הזה, כי זה יוצר איזו זיקה ישירה בין משרד הפנים לבין עובדי הרשויות עצמן ולכן זה לא תקין.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן, גם היום הנחיתי את היועץ המשפטי של המשרד לדבר עם היועץ המשפטי לממשלה בסוגיית השכר, כדי שיבדוק באיזו דרך חוקית ניתן יהיה להעביר את הכסף שעומד כרגע במשרד הפנים לצורך תשלומי המשכורות.

רוחמה אברהם-בלילא: תאמינו לי, אמרו כאן שיש איזו נורמה שהמשרדים רגילים לשלם פעם אחת בשנה, פעמיים בשנה, כי אנחנו מתעוררים כשיש חגים.

רוחמה אברהם-בלילא: נכון, גם בעוד שלושה שבועות יהיה חג וגם בעוד שבועיים יהיה חג.

רוחמה אברהם-בלילא: גם פה המטרה שלי היא למצוא את הדרך החוקית שבה נוכל לשלם את המשכורות, שאתם תוכלו לשלם את המשכורות, כדי שלא כל הכסף הזה ילך לעיקולים.

רוחמה אברהם-בלילא: הסוגיה השנייה - אנחנו במשרד הפנים מודעים לעובדה שקיימת החלטת ממשלה לגבי תשלומי הארנונה.

רוחמה אברהם-בלילא: כל התשלומים שאתם צריכים לשלם, מי שלא עומד ביעד מסוים לא יזכה לקבל את מענקי האיזון.

רוחמה אברהם-בלילא: ברמה האישית אני חושבת – ואני אמליץ לבדוק אותה החלטת ממשלה ברמת היישום, אם משרד הפנים יכול לקבל את החלטת הממשלה כפי שהתקבלה או שאנחנו צריכים להקים צוות כדי שיבחן מחדש את כל הסוגיה של המשבר הזה.

מוחמד ברכה: בנושא של אחוזי הגבייה?

רוחמה אברהם-בלילא: בנושא של אחוזי הגבייה.

מוחמד ברכה: את מודעת לזה שזה לא סביר?

נסים דהן: חבר הכנסת ברכה, אתה מקיים עכשיו דיון.

נסים דהן: חבר הכנסת ברכה, אני אתן לך זמן ואתה תשאל את השאלות.

נסים דהן: סגנית השר תישאר פה על הדוכן, ואם היא תרצה היא תענה.

נסים דהן: אל תנהל פה דיון.

נסים דהן: היית פעם סגן יושב-ראש ואתה יודע יפה מאוד שזה מפריע.

נסים דהן: חבר הכנסת אורון יושב בשקט וגם הוא יכול היה להגניב כמה משפטים.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת ברכה, עצם העובדה שאני מעלה את כל מורכבות הבעיה, אני לא מנסה לזרוק את זה סתם, מן השפה ולחוץ, ואני אומרת, נכון, כל השלטון המקומי נמצא בבעיה, גם עיריות יהודיות בפריפריה נמצאות באותה בעיה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מדברת על אותן רשויות שנמצאות באשכול שבין 1 ל-3.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא אומרת שזו בעיה מובנית רק בקרב הציבור הערבי, חלילה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומרת שבדעתי, בדעתו של ראש הממשלה - שיכול לתפקד, ומתפקד - לתת סוג של פתרון שהוא ארוך טווח.

רוחמה אברהם-בלילא: הרי לא הייתם רוצים שנבוא היום לאדם חולה מאוד וניתן לו איזה כדור "אקמול", נכון?

רוחמה אברהם-בלילא: הייתם רוצים שניקח את הבעיה הכוללת וננסה לפתור אותה.

רוחמה אברהם-בלילא: בכל זאת, אני רוצה לציין כמה החלטות שמשרד הפנים קיבל רק לאחרונה.

רוחמה אברהם-בלילא: גם אתם כנבחרים, גם אתם שצריכים לתת תשובה ומענה לציבור שבחר בכם, ששלח אתכם לכהן כראשי רשויות, בואו נסתכל על חצי הכוס המלאה.

רוחמה אברהם-בלילא: ומהי חצי הכוס המלאה?

רוחמה אברהם-בלילא: רק בשבוע שעבר קיבלנו החלטה להקדים משנת 2006 – ואת זה אתם יודעים - את מענקי האיזון בסך של רבע מיליארד שקלים לטובת הרשויות המקומיות, כאשר - - -

חיים אורון: על חשבון 2006.

נסים דהן: חבר הכנסת אורון, מה קרה?

נסים דהן: היית ילד טוב עד עכשיו.

נסים דהן: נא להמשיך להיות ילד טוב ולא להפריע.

חיים אורון: אני לא מפריע - - -

נסים דהן: היא צריכה לסיים.

נסים דהן: אתם גורמים לזה שהיא עומדת פה וממשיכה לדבר ואחר כך אתם צריכים לענות לה.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת חיים אורון, קטונתי.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מעריכה מאוד את כבודו, ואתה יודע את זה, וכשאני אומרת הקדמה של מענקי איזון, אז נכון, אתה צודק שזה על-פי 2006, אבל אתה יודע שהתקציב של 2006 לא יאושר עד מאי-יוני 2006 לפחות, בגלל הבחירות.

רוחמה אברהם-בלילא: המדינה תפעל לפי תקציב של 1 חלקי 12, הנמוך מביניהם.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן, אם אני מבקשת להקדים את מענקי האיזון, כאשר 91 מיליון שקלים הולכים רק למשבר הזה של הרשויות הערביות, אני חושבת שגם אם זה על חשבון 2006, או איך שלא תקרא לזה, אני עוזרת להם, ומבחינתי זה מספיק.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע מה, דיה לצרה בשעתה; מה יהיה ב-2006 ואיך ייראה תקציב 2006 לא אתה ולא אני יכולים לומר, בוא נודה על האמת.

רוחמה אברהם-בלילא: אין ספק שמשרד הפנים גם הקציב - זה לא מספיק - 300 מיליון שקלים לשדרוג תוכניות ההבראה שאמורות להסתיים בחודש הקרוב.

רוחמה אברהם-בלילא: כלומר, נכנסנו לתהליך שלפיו עד סוף החודש, בעזרת השם - כל ההליך של שדרוג ההבראה, שחלקכם הגדול רוצה בו וצריך אותו, יסתיים עד סוף החודש הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: השדרוג הזה יאפשר לכם ולכל אותן רשויות לעמוד בהתחייבויות שלהן לפעול, לספק כנדרש שירותים לתושבים.

רוחמה אברהם-בלילא: נאמר כאן שלמטבע יש תמיד שני צדדים.

רוחמה אברהם-בלילא: זה נכון.

רוחמה אברהם-בלילא: החתך הסוציו-אקונומי וגם רמת האבטלה לא מאפשרים גבייה כמו שהיינו רוצים, אבל לא יכול להיות מצב שבו התושבים יתרגלו שאם הם לא משלמים את חשבונות הפלאפון מנתקים להם מיידית את הקו ואז הם כן משלמים, אבל לא לשלם ארנונה ומים זה בסדר, כי אתם בשלטון המקומי לא עושים מספיק.

רוחמה אברהם-בלילא: בואו נודה על האמת.

רוחמה אברהם-בלילא: יש רשויות שאני חייבת לציין - ויסלחו לי אלה שלא אנקוב בשמותיהן - שהצליחו גם בשנת התקציב 2005 להעלות את שיעורי הגבייה שלהן.

רוחמה אברהם-בלילא: הרשויות הן בועינה-נוג'ידאת, אבו-גוש, כפר-ברא, כאוכב, כפר-מנדא, אלכעביה-טבֵאש ועוד ועוד.

מוחמד ברכה: טבַאש.

רוחמה אברהם-בלילא: סליחה שאני לא יודעת לבטא, אבל אני עוד אלמד.

מוחמד ברכה: זה בסדר, לומדים לאט-לאט.

רוחמה אברהם-בלילא: כולנו נולדנו רק ללמוד.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, אני חושבת שהדברים האלה חשובים מאוד.

רוחמה אברהם-בלילא: חשוב מאוד שראשי הרשויות הערביות, שאני מאוד מכבדת אותם, יפנימו את העובדה שאנחנו לא מתכוונים להתעלם מהם.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מאוד מעריכה את העובדה שדחיתם את ההפגנה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רק מבקשת שניפגש עד יום רביעי, נשב עד שיצא עשן ונראה איך לפתור את הסוגיה הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: נשב יחד עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: לפני שעליתי לדוכן וידאתי שהפגישה שדחינו אתמול אכן תתקיים.

רוחמה אברהם-בלילא: דבר נוסף, אדוני היושב-ראש, זו תקופה רגישה.

רוחמה אברהם-בלילא: תמיד מערכת בחירות נחשבת לתקופה רגישה, אבל גם בתקופה רגישה, חברי חברי הכנסת, אני מבקשת מכם, קל מאוד להבעיר את השטח.

רוחמה אברהם-בלילא: קל מאוד.

רוחמה אברהם-בלילא: לא צריך הרבה מאוד חומרי בעירה כדי לעשות את זה.

רוחמה אברהם-בלילא: אם נחשוב יחד ולא נחשוב איך אנחנו תוקפים את מנכ"ל משרד הפנים – דרך אגב, הוא עושה עבודה מצוינת.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא בא היום לוועדת הפנים ומצאתם קרקע נוחה לתקוף ולהשמיץ, לומר שמשרד הפנים לא עומד בהתחייבויות שלו, שמשרד הפנים לא משדרג, שמשרד הפנים לא מעביר את הכספים.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת לאחר שמניתי ואולי קצת הסברתי מה אנחנו כן עושים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני יכולה לומר לכם שאני מתכוונת שמשרד הפנים יעמוד בכל ההתחייבויות שנתן.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומרת את זה כאן מעל הדוכן ולא מן השפה ולחוץ.

רוחמה אברהם-בלילא: זו כנסת ישראל, כל מלה שנאמרת נרשמת פה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מבקשת, בואו נלך להליך של הידברות.

רוחמה אברהם-בלילא: תדחו את ההצעה שנאמרה כאן - הציעו להבעיר את הרחובות.

רוחמה אברהם-בלילא: זה לא הזמן, זה לא המקום.

רוחמה אברהם-בלילא: יש בינינו יחסי ידידות מופלאים, וחשוב שנשמור על זה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: הצעה אחרת לחבר הכנסת חיים אורון.

נסים דהן: בגלל הנושא החשוב והכאוב, אני אאפשר, מעבר למה שנקבע בתקנון הכנסת, לעוד כמה חברי כנסת להתבטא במסגרת דקה בלבד.

נסים דהן: מי שינצל את טוב לבי, יצא בחוץ.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, המשבר ברשויות המקומיות הערביות הוא חלק ממשבר שכולו פרי של מדיניות ממשלה, גברתי סגנית השר.

חיים אורון: כאשר המדיניות הזאת הופעלה, ראש הממשלה, הוא ראש הממשלה הנוכחי, שאני מאחל לו החלמה מלאה, אבל אחריותו למצב הזה היא כאחריות ראש ממשלה.

חיים אורון: כאשר קוצצו מענקי האיזון לפני שנה, ושמעת את זה בוועדת הכספים - יושבים פה גם חבר הכנסת דהן, היושב-ראש, וחבר הכנסת ברכה.

חיים אורון: אמרנו, אתם בדרך של קיצוץ תקציבי רוצים להבריא את הרשויות המקומיות, והרשויות המקומיות החלשות יקרסו.

חיים אורון: זה מה שקורה עכשיו.

חיים אורון: כל השאר זה סיפורים.

חיים אורון: נקים צוות אחד ונקים צוות שני - כבר הקימו את כל הצוותים.

חיים אורון: לא ניתן לקיים את הרשויות המקומיות במדינת ישראל במענקי האיזון בשיעורים הקיימים שלהם.

חיים אורון: ולא שאין בעיות אחרות - יש בעיה של גבייה ויש בעיה של ניפוח מנגנון.

חיים אורון: עם זה היה צריך להתמודד עם תקציבי איזון ראויים.

חיים אורון: אני הצבעתי בעד 250 מיליון ש"ח על חשבון השנה הבאה, אבל אני כבר רואה את שר האוצר הבא בא ואומר: אין לי יותר, כבר חילקתי את זה בשנה שעברה, ואנחנו מגלגלים את המשבר משבוע לשבוע.

חיים אורון: תיקון 31, אני מודה ומתוודה בפנייך ובפני חברי הכנסת, הצבעתי בעדו ואני מצטער על כך, משום שהתכוונו להעביר כסף למשכורות ומצאנו חוק שמעביר כסף לכל הנושים.

חיים אורון: לא יכול להיות מצב שאדם קם בבוקר לעבודה - הוא לא גנב את העבודה הזאת, וחודש, חודשיים, שלושה חודשים ולפעמים חצי שנה ויותר הוא לא מקבל את משכורתו.

חיים אורון: שיהיה לכם האומץ, תפטרו את העובדים הללו, אבל אל תגידו להם לבוא לעבוד ולא לקבל משכורת.

חיים אורון: לכן הבעיה היא לא עוד פגישה ועוד פגישה ועוד פגישה, הבעיה היא שינוי קיצוני של מדיניות הממשלה.

חיים אורון: סגנית השר, כשאת מבקשת מאתנו להקשיב, כדאי שתקשיבי גם לנו.

נסים דהן: סגנית השר, נא להקשיב לחברי הכנסת.

נסים דהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה, דקה מהמיקרופון.

נסים דהן: אחריו - חבר הכנסת מוחמד טיבי, אחריו – חבר הכנסת זחאלקה, ואחריו - חבר הכנסת טאהא.

מוחמד ברכה: אחמד טיבי, לא מוחמד.

נסים דהן: החליפו לך את השם...

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, סגנית השר רוחמה אברהם, יכולת לוותר על החלק הראשון, כי היתה לך תשובה, אפשר להגיד מספקת או לא מספקת, אבל לפחות התייחסת לנושאים שעומדים על הפרק בצורה סבירה.

מוחמד ברכה: יכולת לוותר על החלק הראשון הקנטרני, זה היה פשוט מיותר ולא מתאים.

מוחמד ברכה: דבר שני, אדוני היושב-ראש, היום התקיימה ישיבה של ועדת הפנים של הכנסת, ולמרבה הצער, לא שמענו שם בשורות.

מוחמד ברכה: עצם העובדה שיש רצון טוב של ראשי הרשויות והעובדה שההפגנה של מחר נדחתה למועד אחר, כדי לאפשר הליך של דיונים, וגם בגלל מחלתו של ראש הממשלה, וביקשו לדחות את הישיבה ליום רביעי והדבר התקבל בהבנה - כל זה יצר ציפיות, סגנית השר, ואני מקווה שלא תאכזבו ביום רביעי.

מוחמד ברכה: אין מטרה של הציבור הערבי, לא של ראשי הרשויות ולא של אף אחד, שסוסים ופרשים יעלו עליהם.

מוחמד ברכה: אבל מחאה לגיטימית היא מחאה לגיטימית.

מוחמד ברכה: זו זעקה על פת הלחם ועל השירותים הבסיסיים.

מוחמד ברכה: אם הממשלה תאטום את אוזניה ותעצום את עיניה, לא יהיה מנוס ממחאה לגיטימית.

מוחמד ברכה: אני מקווה שתוך כדי המחאה לא יבואו פרשים לעלות על המפגינים - -

נסים דהן: כולנו מקווים.

מוחמד ברכה: - - אבל הפגנה ומחאה היא זכות לגיטימית מובנית בטבע המשטר.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לעניין הכללי, היום הוצג בדיון בוועדת הפנים שיש עלייה של 21% בשיעור הגבייה ברשויות הערביות.

אחמד טיבי: דווקא על רקע הקיצוץ במענקי האיזון והמצוקה, אני חושב שהעלייה הזאת, אף שמשרד הפנים רואה בה עלייה פחותה ממה שאנחנו מעריכים, היא כיוון.

אחמד טיבי: זה אומר שהרשויות הפנימו משהו, ואגב, אני רוצה שכל מי שיש לו חוב לרשות המקומית ישלם אותו.

אחמד טיבי: נכון, ויש לומר את זה בקול רם, יש רשויות שמשיקולים פנימיים לא עושות את מה שמוטל עליהן.

אחמד טיבי: אבל רוב הרשויות העלו את שיעור הגבייה.

אחמד טיבי: שנית, עצם ההחלטה לדחות את הפגנה היא גם מסר של הרשויות ושל ראשי השלטון המקומי שרצו לבוא לקראת, רצו להיענות באותו מטבע.

אחמד טיבי: הנקודה השלישית, ובזה אסיים, יש לומר מלה חיובית לסגנית השר, כתושב טייבה - היא נענתה לבקשה שלנו ועשתה מאמץ אדיר להעביר שתי משכורות אחרי שסודר נושא העיקולים, והלוואי שהמאמץ הזה ישתרע על כלל הרשויות.

נסים דהן: בנימה חיובית זו, חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, דקה מהמיקרופון.

נסים דהן: אחריו - חבר הכנסת טאהא, אחריו - חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחרון הדוברים יהיה חבר הכנסת נסים זאב.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לברך את "בני סח'נין" על זה שניצחו 2:0.

רוחמה אברהם-בלילא: את זה שכחתי לציין.

ג'מאל זחאלקה: בתור רוקח, גברתי, אני מוחה על הזלזול ב"אקמול".

ג'מאל זחאלקה: אם יש חום גבוה שמגיע ל-40-41 מעלות, ולא נותנים "אקמול", הילד עלול למות.

נסים דהן: ה"אקמול" לא עוזר, צריך לעשות מקלחות קרות.

ג'מאל זחאלקה: קודם כול צריך לתת את העזרה הראשונה מהר ככל האפשר, ובו-זמנית, בלי לדחות, כשאתה הולך לרופא הוא נותן לך "אקמול" ו"מוקסיפן" ביחד.

ג'מאל זחאלקה: הוא לא אומר לך לחזור בעוד שבוע אם הוא הבחין שיש לך בעיה קשה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך את שני הדברים: תוכנית חירום להצלה מהתמוטטות - זה המצב.

ג'מאל זחאלקה: משרד הפנים לא הפנים שרוב הרשויות המקומיות הערביות עומדות על סף תהום.

ראובן ריבלין: האם אדוני מציג הצעה לסדר-היום או הצעה אחרת?

ג'מאל זחאלקה: הצעה אחרת, אבל יש יושב-ראש חדש.

ראובן ריבלין: חשבתי שאם זו הצעה לסדר-היום, למה אתה לא מדבר מהבמה.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר, אדוני היושב-ראש, שצריך תוכנית חירום להצלת השלטון המקומי, צריך לבצע אותה מייד, ותוכנית ארוכת טווח כדי להסדיר את העניין.

ג'מאל זחאלקה: לא יכול להיות משבר תמידי, כל ראש מועצה עובר משבר תמידי.

ג'מאל זחאלקה: דבר שלישי, צריך לקבוע החלטה כאן בכנסת ובמשרד הפנים, שלא תהיה הלנת שכר.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ואסל טאהא.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ביום הראשון שקיצצו את מענקי האיזון היתה לנו פגישה עם השר הנכנס פורז.

ואסל טאהא: התרעתי בפניו ואמרתי לו שזה יגרום לקריסת השלטון המקומי, במיוחד הרשויות הערביות, ולא היתה אוזן קשבת; היתה אוזן אטומה ולא רצו לשמוע את זה.

ואסל טאהא: תיקון 31 היה באמת "אקמול", ואז אמרתי שאם באמת רוצים להציל, בואו נעגן את המשכורות בהצעת חוק.

ואסל טאהא: הצענו הצעות חוק ואתם הפלתם אותן, לא רציתם אותן.

ואסל טאהא: דבר שלישי, אם באמת רוצים להציל, צריך להפעיל את תיקון 31 למשך שנה על מנת לאפשר לראשי רשויות ולמשרד הפנים לנהל משא-ומתן רגוע כדי לפתור את הבעיות.

ואסל טאהא: להתנות גבייה בתקציב מותנה, גם זו בעיה שגורמת לקריסה של כמה רשויות, ולכן יש לבטל זאת.

ראובן ריבלין: הבנתי שמשרד ראש הממשלה, יחד עם משרד האוצר, הקציב סכומים ראויים, ופתאום מצד משרדך דווקא מבקשים קריטריונים.

ראובן ריבלין: מה קריטריונים?

ראובן ריבלין: סוגרים להם את המים.

ראובן ריבלין: קריטריונים הם דבר חשוב, אבל סוגרים להם את המים.

ראובן ריבלין: אז אני יודע, ייעוץ משפטי זה חשוב, ומדינת חוק היא חשובה, ושלטון החוק הוא חשוב, אבל כדי לקיים את שלטון החוק צריך לשתות מים.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת טלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: חברים, אני רואה שיש לנו פה חברים, וכל אחד רוצה להיראות, אבל ההצעות לסדר-היום היו מטעם החברים ברכה ודהאמשה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הלוואי שמשרד הפנים היה מגלה נדיבות כמו שיושב-ראש הכנסת מגלה נדיבות כלפי הצעה אחרת.

טלב אלסאנע: כבוד היושב-ראש, באו בטענות מדוע מעלים את המצוקה.

טלב אלסאנע: מי שיוצר את המצוקה בא בטענות לרשויות הערביות שזועקות עקב המצוקה, ובא בטענות לחברי הכנסת שמעלים את הבעיה, כאילו הם אשמים.

טלב אלסאנע: גם לעניין התזמון: אם לא היתה מצוקה, ודאי שלא היו מפגינים היום.

טלב אלסאנע: אתם יצרתם את המצוקה הזאת, ואחר כך אתם באים בטענה כאילו מגיבים עליה בגלל הבחירות.

טלב אלסאנע: אם הייתם פותרים את הבעיה, האנשים לא היו מגיעים לכאן.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, ראשי הרשויות תרמו תרומה אדירה – ראשית, בהעלאת שיעור הגבייה, ושנית, בהיענות לרעיון של תוכניות ההבראה.

טלב אלסאנע: שאלתי היא: מה תרם משרד הפנים כדי לפתור את המצוקות ואת הבעיות המשבריות החוזרות והנשנות של הרשויות המקומיות?

טלב אלסאנע: הגיע הזמן להתייחס אחרת לשלטון המקומי; הם לא מקבצי נדבות, הם מבקשים זכויות.

טלב אלסאנע: בכל פעם עולה שר ואומר: אנחנו ניפגש.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני נגד להתחנף, אבל על זה תדבר עם הממשלה שתקום.

ראובן ריבלין: עכשיו זה להיפך, תאמר לה: דיר באלכ, תעשי טובה, תעשי מה שאפשר לעשות – היא אשה עם יכולת רבה.

טלב אלסאנע: אדוני, העיקרון הוא שלא ליצור בעיה שאחר כך כאילו עושים חסד.

טלב אלסאנע: פעם אחת, באופן שוויוני, כשנותנים מענקי איזון, צריך להעניק.

טלב אלסאנע: מה קרה?

טלב אלסאנע: לא נתנו באופן שוויוני, ואחר כך קיצצו באופן שוויוני לאלה שאין להם.

טלב אלסאנע: את המדיניות הזאת צריך לשנות; צריך שהם יוכלו לדעת מראש מה התקציב שעומד לרשותם, כדי שיוכלו לנהל את הרשויות המקומיות שלהם.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, אחרון הדוברים - בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אחריו לא יהיה אפשר לדבר בנושא.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, תבן אין ניתן לעבדיך ולבנים אומרים לנו עשו.

נסים זאב: אי-אפשר לדרוש מהמועצות ומהרשויות המקומיות הערביות שישלמו משכורות כאשר משרד הפנים אינו מעביר את חלקו.

נסים זאב: בפועל הפערים קיימים.

נסים זאב: בין מה שהממשלה הבטיחה – 4 מיליארדי ש"ח – ובין 2.4 מיליארדי ש"ח, עדיין יש פער של 1.6 מיליארד ש"ח.

נסים זאב: תולים את זה בגביית הארנונה, אבל צריך לזכור שמדובר פה בשכבות חלשות, בשכבות של מצוקה.

נסים זאב: כמה שיעמיקו את הגבייה, באופן יחסי היא לא תהיה מאוד משמעותית, והיא לא תאפשר לתת מענה ופתרון לעובדים שהרשות תצטרך לשלם להם משכורות.

נסים זאב: לכן אני חושב שהחובה היא על הממשלה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: מה הציעה השרה?

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, היה היום דיון בוועדת הפנים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שאחרי יום רביעי - - -

ראובן ריבלין: אז זה יימשך.

ראובן ריבלין: להעביר לוועדה.

מוחמד ברכה: - - -

רוחמה אברהם-בלילא: אין בעיה.

רוחמה אברהם-בלילא: תעביר.

ראובן ריבלין: כולם מסכימים?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, מסכים לוועדה?

ראובן ריבלין: מסכים.

ראובן ריבלין: להעביר לוועדה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: לא צריך לדחות.

ראובן ריבלין: הבעיה היא בעיה.

ראובן ריבלין: אני בטוח שגברתי תצליח להבין את הייעוץ המשפטי שאומר: האוצר כבר הקציב, ופתאום – אין.

ראובן ריבלין: אי-אפשר לסגת בכל פעם.

ראובן ריבלין: אם אומרים לא, אז לא – בסדר, האנשים יודעים, אבל אי-אפשר להבטיח בכל פעם ואז לומר – מחר בבוקר.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו מצביעים על העברה לוועדה או הסרה מסדר-היום.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: השרה הציעה ועדה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 18 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

ראובן ריבלין: עשרה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שההצעות לסדר-היום בנושא קריסת המועצות המקומיות הערביות יועברו ויוחזרו לוועדה, כדי שהיא תמצא דרך לפתור את הבעיה.

ראובן ריבלין: אני מציע להזמין גם את מנכ"ל משרד ראש הממשלה, שידו רב לו בעניין זה כדי להושיע.

ראובן ריבלין: היום קיבלתי פנייה מדאלית-אל-כרמל–עוספיא, שראינו בה ספינת הדגל של רעיון האיחוד בין המועצות: כל יום יש להם סיפור אחר, ממשרד אחר, שהנה באה העזרה – והעזרה לא מגיעה.

ראובן ריבלין: אני בטוח שתמצאו את הדרך לעזור לכל אותן מועצות שנאנקות תחת נטל כבד.

ראובן ריבלין: אני יודע כמה הן עושות כדי לשפר את מצבן בתוכניות הבראה, וזה לא קל.

ראובן ריבלין: זה עובר לוועדת הפנים.

ראובן ריבלין: ודאי.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעה האחרונה היום: הצעת חוק הספרייה הלאומית.

ראובן ריבלין: ההצעה היא של חבר הכנסת בנימין אלון – והוא אינו נוכח.

ראובן ריבלין: כעת הודעה לסגן המזכיר, ואני כבר מזמין את חבר הכנסת אריה אלדד, שהודיע לי שתשובה והצבעה יהיו במועד מאוחר.

ראובן ריבלין: מדובר בחוק תקציבי, שמצריך 51 מחברי הכנסת.

ראובן ריבלין: הוא יודיע לי מתי הוא מבקש את ההצבעה, והיא תהיה כנראה ביום רביעי.

ראובן ריבלין: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק פינוי ובינוי (פיצויים), התשס"ו-2005, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק הקרינה הבלתי מייננת, התשס"ו-2005, שהחזירה הוועדה המשותפת לוועדת הפנים ואיכות הסביבה ולוועדת הכלכלה; הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון מס' 13), התשס"ו-2005, שהחזירה ועדת החינוך, התרבות והספורט; הצעת חוק המקרקעין (תיקון מס' 27), התשס"ו-2005, שהחזירה ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

נאזם בדר: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הגנת הדייר (תיקון מס' 4), התשס"ו-2005; הצעת החוק לתיקון פקודת המשטרה (מס' 20), התשס"ו-2005.

נאזם בדר: לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת: הצעת חוק אוויר נקי לישראל, התשס"ו-2005, של חבר הכנסת עמרי שרון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק זכויות תלמידים עם לקויות למידה במוסדות על-תיכוניים, התשס"ו-2005, של חברת הכנסת גילה פינקלשטיין; הצעת חוק לתיקון פקודת הכלבת (מס' 5) (בידוד בעלי-חיים), התשס"ו-2005, של חבר הכנסת יוסי שריד וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון מס' 7) (ספרי לימוד), התשס"ו-2005, של חבר הכנסת יעקב מרגי.

נאזם בדר: תודה.

ראובן ריבלין: תודה לסגן מזכיר הכנסת.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/108).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת אריה אלדד להציג את הצעת חוק הספרייה הלאומית.

ראובן ריבלין: תשובה והצבעה יהיו במועד אחר, כנראה ביום רביעי.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, חברי חברי הכנסת, לא הרחק מכאן שוכן אוצר.

אריה אלדד: בגבעת-רם, כמטחווי קשת מכאן, נמצא אוצר לאומי של העם היהודי, שבתוכו שוכנים יותר מ-5 מיליוני ספרים וכתבי יד עתיקים של כל גאוני הרוח של העם היהודי וגאוני הרוח של האנושות בכלל – מכתב ידו של הרמב"ם ועד כתב ידו של איינשטיין, דרך כתבי היד של ניוטון.

אריה אלדד: שנים רבות היה האוצר הזה רכושה של האוניברסיטה העברית, והיא אספה אותו, טיפחה אותו ושמרה עליו.

אריה אלדד: אבל האוצר הזה לא זכה להיות במעמד של נכס לאומי אמיתי, ולא זכה למשכן הראוי לו ולתקציבים הדרושים כדי לתחזק אותו.

אריה אלדד: חלק מאוצרות הרוח האלה מאוחסנים היום בתנאים גרועים, שעלולים לגרום לפגיעה בהם – נכסים שאין ערוך למחירם.

אריה אלדד: הצעת החוק, שחתמו עליה יותר מ-50 מחברי הכנסת מכל חלקי הבית, באה לעגן את מעמדו של בית-הספרים הלאומי והאוניברסיטאי כחברה לתועלת הציבור, חברה עצמאית.

אריה אלדד: אף שהממשלה חברה בה ב-50% והאוניברסיטה תהיה חברה בה ב-25% ועוד 25% לגופים ציבוריים שונים, יהיה לה מעמד עצמאי גם אקדמי וגם לאומי, כדי למנוע מצב שבצורה כלשהי אחד מהגורמים האלה יחליט, מטעמי חסרון כיס או מטעמים אחרים, לוותר על חלק מהאוצרות הלאומיים הללו, למכור אותם, או שבאיזו דרך אחרת מדינת ישראל והעם היהודי יאבדו את היכולת להחזיק בהם.

אריה אלדד: הצעת החוק הזאת באה לעגן בחלקה מצב קיים, שבו מדינת ישראל כבר עכשיו תומכת בכ-35 מיליון שקל בשנה בתקציב בית-הספרים הלאומי והאוניברסיטאי באמצעות המועצה להשכלה גבוהה.

אריה אלדד: ההצעה מוגדרת כהצעה תקציבית, כיוון שיש תוספת מסוימת שהמדינה תתחייב לתת.

אריה אלדד: אין זו הצעה תקציבית במונחים של תקציב השנה הזאת או השנה הבאה, משום שהתהליך שמוצע בהצעת החוק משתרע על שלוש שנים, ושלב הביניים שלו הוא הקמת חברה-בת מטעם האוניברסיטה העברית - חברה-בת שתהיה בעלת הספרייה הלאומית, ורק לאחר מכן תקום החברה לתועלת הציבור בהרכב המפורט והמוצע בחוק, וממשלת ישראל תהיה שותפה במינוי הגופים המנהלים את הספרייה הזאת.

אריה אלדד: אני מקווה שביום רביעי נוכל לאסוף די חברים בבית הזה כדי להעביר את ההצעה, שלהבנתי נועדה לתועלתה ולטובתה של מדינת ישראל לדורות הרבה קדימה.

אריה אלדד: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: ראשון הנואמים וגם האחרון הוא חבר הכנסת נסים זאב.

ראובן ריבלין: אדוני, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק חשובה ביותר - שמירה על הספרייה הלאומית של מדינת ישראל.

נסים זאב: אני רק רוצה להתייחס לסעיף אחד - הוויכוח בין ועדת החינוך והתרבות של הכנסת לבין האוצר בשאלה אם העלות היא מעל 5 מיליוני שקלים בשנה.

נסים זאב: הרי לא מדובר כאן בקניית ספרים רבים, במאות ואלפים נוספים, אלא בעצם על שמירה.

נסים זאב: הספרייה עצמה כבר קיימת, ורוצים להבטיח את קיומם ואחזקתם של אותם ספרים באיכות גבוהה ולתת שירות לציבור ככל שניתן.

נסים זאב: לכן, לא נראה לי שבגלל ויכוח כזה, שאולי זה מתחת ל-5 מיליוני שקלים או קצת יותר מ-5 מיליוני שקלים, יש צורך - - -

ראובן ריבלין: זה נושא ערכי, האם אנו צריכים לקיים חוק ספרייה לאומית, ותיכף אביע את דעתי בהצבעתי או כאשר תינתן לי הזדמנות.

ראובן ריבלין: בנושא הכספי, אין ספק שהנושא עולה על 5 מיליוני שקלים והרבה יותר.

ראובן ריבלין: השאלה היא לא השאלה הכמותית אלא השאלה האיכותית: האם אנחנו יכולים לבוא ולהפקיר את הספרייה הלאומית, גם אם הדבר עולה כ-40 מיליון שקל?

ראובן ריבלין: זו השאלה.

ראובן ריבלין: לכן, אני חושב שבאמת צודק האוצר שאומר שהעניין הוא עניין תקציבי.

ראובן ריבלין: עם זאת, בלי כל ספק, אני בטוח שיימצאו החברים המספיקים בכנסת על מנת לאשר את החוק, גם כאשר עלותו די נכבדה.

ראובן ריבלין: מובן שמשרד החינוך והממשלה יצטרכו למצוא את התקציבים המתאימים ולקבוע את העניין בסדר העדיפויות, כי אוי לו לעם הספר שספרייה לאומית, אשר היתה לתפארת האומות, פתאום תימצא במצב שבו לא יהיה לה מושיע.

ראובן ריבלין: בעוד במקומות אחרים יש אולי, במידה כזאת או אחרת, איזה ויכוח, פה אין ויכוח.

נסים זאב: אני רוצה להתייחס שוב דווקא לאותה נקודה.

נסים זאב: אין מדובר פה על כך שאחד מהגופים כבר אמר או החליט: אני לא משתתף.

נסים זאב: הרי המדינה משתתפת בכל שנה ב-35 מיליון שקל, והאוניברסיטה משתתפת ב-25%, ויש עוד גופים ציבוריים שמשתתפים.

נסים זאב: החשש הוא שיבוא אחד הגופים ויאמר: אני לא רוצה להמשיך את השתתפותי בעניין הזה.

נסים זאב: יש חשש.

נסים זאב: אבל בפועל, העלות כרגע, כדי לשמר את המסגרת וכדי לקיימה ולתת לה מעמד עצמאי, זה לא צריך לעלות כל כך הרבה.

נסים זאב: לכן, אני אומר: בהנחה שלא יהיו פה 50 חברים, בכל זאת אני חושב שיש מקום להעלות את הנושא הזה להצבעה.

נסים זאב: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבקש לומר מלה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: לא נצביע היום, כי ההצבעה נדחית ליום רביעי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלדד, אני מוכרח לומר לך, שלעניין זה נרשמו 49 נואמים.

ראובן ריבלין: זה שהם לא מצאו דרך להיות כאן - אני מבין את אנשי הליכוד שנמצאים היום בבחירות, וגם אני חזרתי עכשיו מהקלפי.

ראובן ריבלין: אבל רבים אחרים שנרשמו לנאום לא הגיעו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חושב שההצעה לא רק טובה אלא גם חשובה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אינני רוצה להרבות במלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נדמה לי שגם היושב-ראש וגם אני בין אלה שלמדו בספרייה, והיו זמנים הרבה יותר טובים והרבה יותר פוריים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לעניין השאלה הערכית, נדמה לי שהיא גם יותר חשובה ויותר בעלת משקל מאשר השאלה הכספית שהיא רק כאילו נוגדת את הנושא הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, ברשותך, אני רוצה לומר עוד מלה אחת ולהתייחס לנושא הקודם - כאחד המציעים לא יכולתי להתבטא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שסגנית השר עשתה פה עבודה לא נכונה ולא טובה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא גם צבעה דברים וגם הגזימה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אמרתי - וזה ניסיון היסטורי, ודיברתי עם ראשי מועצות - שלא היה מקרה שהממשלה התייחסה לשביתות שלהם בלי שהיו התנגשויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד שהיו התנגשויות עם המשטרה, אף אחד לא התחשב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל עוד אין פעולות בתקשורת ובטלוויזיה, לא מתחשבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לא אומר שאני קורא להם לצאת לרחובות ולהבעיר את הרחובות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: להבעיר את הרחובות - את יודעת, אני לא רוצה להגזים, אבל לא אני מטיף לזה ולא אני רוצה בזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה שהממשלה תיתן להם את המגיע להם, ואז לא יהיו שביתה או התנגשויות ואף אחד לא יזדקק לדברים האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הלוואי שהממשלה היתה עושה כך ולא רק מטיחים על השולחן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, תם הדיון.

ראובן ריבלין: תשובה והצבעה במועד אחר - כנראה ביום רביעי.

ראובן ריבלין: אני מזמין את סגן שרת החינוך, התרבות והספורט להשיב על שאילתות רגילות.

ראובן ריבלין: תחילה שאילתא מס' 3428, של חבר הכנסת ואסל טאהא, שאינו נוכח, בעניין מחסור בשעות לימוד בבתי-הספר של "נעמת" לנערות - לפרוטוקול.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ואסל טאהא שאל את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום ז' בחשוון התשס"ו (9 בנובמבר 2005):

ראובן ריבלין: בשנת הלימודים תשס"ו חסרות 400 שעות לימוד בבתי-הספר של "נעמת" בצפון המשרתים נערות ונשים ערביות.

ראובן ריבלין: ההשכלה שמערכת זו מעניקה לנערות חשובה ותורמת רבות לחייהן ולחברה, ובשל קיצוץ בשעות לא נפתחו השנה כמה בתי-ספר.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: מדוע קיצץ משרדך שעות אלו?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: האם יוחזרו שעות אלו למערכת, ואם כן – מתי?

ראובן ריבלין: תשובת סגן שרת החינוך, התרבות והספורט מגלי והבה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

ראובן ריבלין: בעקבות הערכה מחדש של הצרכים הפדגוגיים במקצועות השונים והמשאבים הנדרשים להוראתם, הוחלט על שינוי בדרכי ההקצאה של שעות הלימוד בחטיבה העליונה, בכל המסגרות ובכל המגזרים, החל משנת הלימודים תשס"ה.

ראובן ריבלין: כל זאת, על מנת לייעל את הקצאת השעות למוסדות החינוך ולהתאימה לצרכים הפדגוגיים האמיתיים בשטח.

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: השינוי בהקצאה מוחל בהדרגה בתהליך תלת-שנתי.

ראובן ריבלין: לאמיתו של דבר, מלכתחילה נועד הקיצוץ לבוא לידי ביטוי משמעותי יותר בשנת הלימודים תשס"ה, אולם בעקבות הסכם השכר עם המורים, הקיצוץ בשעות הלימוד התמתן.

ראובן ריבלין: שאילתא מס' 3482, של חבר הכנסת שלמה בניזרי, שאינו נוכח, בעניין הצגת המחזמר "הברית" לפני תלמידי בתי-הספר - לפרוטוקול.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שלמה בניזרי שאל את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום י"ד בחשוון התשס"ו (16 בנובמבר 2005): ממכתבה של הגברת מינה פנטון, חברת מועצת עיריית ירושלים, נודע לי כי המחזמר "הברית", העוסק בישו ובנצרות במגמה לקרב את הנוער לנצרות, כפי שמופיע בביטאון של "השגרירות הנוצרית", הוצג בפני תלמידי בית-הספר "דקל וילנאי", בניגוד לנאמר במכתבך לגברת פנטון מתאריך 27 במרס 2005, וכי התלמידים אף התבקשו לשמור על קשר עם השחקנים.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: האם הידיעות נכונות?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: אם כן – מה היא עמדת משרדך בנושא?

ראובן ריבלין: תשובת סגן שרת החינוך, התרבות והספורט מגלי והבה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

ראובן ריבלין: בחטיבת הביניים "דקל וילנאי א'" אכן חזו במחזמר "הברית".

ראובן ריבלין: במעלה-אדומים יש שלושה בתי-ספר בשם "דקל וילנאי", שתי חטיבות ביניים וחטיבה עליונה אחת; יתכן שהאי-הבנה שציינת נבעה מכך.

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: ועדת הרפרטואר של סל תרבות, שנתבקשה לצפות במחזמר כדי לאשרו, קבעה שהוא אינו עומד בתנאי הסף של מופע אמנותי, כנדרש בסל תרבות.

ראובן ריבלין: אשר על כן, היא לא כללה אותו בהיצע של סל התרבות לתלמידים.

ראובן ריבלין: בכל מקרה, משרד החינוך אינו ממליץ על המחזמר, וצר לי על שהנהלת בית-הספר מצאה לנכון למרות הכול להציגו בפני התלמידים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, אשר תמיד נוכח, שואל בעניין תקיפת תלמידים בפקיעין בשאילתא מס' 3532.

ראובן ריבלין: אדוני, בבקשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב שאל את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום כ"א בחשוון התשס"ו (23 בנובמבר 2005): פורסם, כי תלמידי תיכון שטיילו באזור פקיעין הותקפו על-ידי צעירים מהכפר שזרקו עליהם נפצים, ביצים וחזיזים, וכי בית-הספר הסתיר את המקרה.

ראובן ריבלין: עוד פורסם, כי הכפריים מנעו מהתלמידים ללון בבית-הכנסת בפקיעין.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: האם הדברים נכונים?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: אם כן – האם הוסקו מסקנות מהמקרה, ומה עשה משרדך בעקבותיו?

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להשיב על השאילתא של חבר הכנסת נסים זאב.

מגלי והבה: ככלל, וזו גם עמדתי תמיד, אני מגנה בכל תוקף כל אירוע של אלימות המתרחש בין כותלי המוסד החינוכי ומחוצה לו, ובפרט אירוע של אלימות שבו נפגעים תלמידים, בייחוד ביישוב שתושביו הוכיחו לנו, לאורך השנים, שהם ראויים לגור בצוותא.

מגלי והבה: המקום הוא בין הבודדים בעולם שגרים בו יהודים, נוצרים, דרוזים ומוסלמים בצוותא מאות שנים.

מגלי והבה: 1.

מגלי והבה: לצערי, הדברים נכונים.

מגלי והבה: כפי שנמסר לי, המעורבים באירוע הם צעירים בני הכפר, והפרטים דווחו למשטרה.

מגלי והבה: מבירור שנעשה עם הנהלת בית-הספר עולה, שבית-הספר לא הסתיר את המקרה אלא דיווח עליו למשטרה וסבר בטעות שהדבר מספק והנושא יטופל בהתאם.

מגלי והבה: אין ספק שבית-הספר פעל בניגוד לנהלים כאשר לא דיווח למשרד החינוך על האירוע כמתחייב.

מגלי והבה: לכן, שאלתך במקומה.

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: בעקבות האירוע נקט האגף לביטחון, בטיחות ושעת חירום במשרד החינוך, האמון על הנושא, כמה צעדים, וביניהם: רענון הנהלים לכלל מנהלי בתי-הספר באשר לחובת הדיווח על כל אירוע חריג לחדר המצב במשרד החינוך וכדי שמקרה מסוג זה לא יישנה, והעברת הנושא לטיפול המטה הארצי של המשטרה בירושלים.

מגלי והבה: כמו שאמרתי לך, כולנו צריכים לפעול כדי להקיא מקרבנו את האלימות הזאת, ותמיד נמשיך לגנות אותה.

ראובן ריבלין: שאלה נוספת לחבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: אין.

ראובן ריבלין: סימן שהתשובה שלך היתה שלמה ומלאה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת משולם נהרי שאל את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום כ"א בחשוון התשס"ו (23 בנובמבר 2005): לאחרונה פורסם, כי תלמיד כיתה ז' באשדוד הכה את מורתו וגרם לאשפוזה.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: האם הפרטים נכונים?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: אם כן - מה עשה משרדך במקרה האמור?

ראובן ריבלין: 3.

ראובן ריבלין: מה עושה משרדך לגבי התופעה בכללותה? 4.

ראובן ריבלין: האם מדובר במגמה רחבה?

ראובן ריבלין: 5.

ראובן ריבלין: כיצד אמורים המורים להגן על עצמם מפני תלמידים אלימים?

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד מלה טובה על שני חברי הכנסת הנוכחים.

מגלי והבה: אני עונה על הרבה שאילתות, ובתקופה האחרונה, כל שאילתא שהם שואלים - הם גם נוכחים ומקבלים את התשובה.

מגלי והבה: 1.

מגלי והבה: לצערי, האירוע אכן התרחש.

מגלי והבה: מדובר בבית-ספר של החינוך המיוחד, שלומדים בו ילדים עם הפרעות התנהגות.

מגלי והבה: התלמיד הפוגע מאופיין בבעיות מורכבות, אישיות ומשפחתיות.

מגלי והבה: עם זאת, הכאת מורה היא ללא צל של ספק אירוע חמור ביותר ולא ניתן לעבור עליו לסדר-היום.

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: בית-הספר משקיע מאמצים רבים בהתמודדותו עם אוכלוסייה ייחודית ומורכבת.

מגלי והבה: צוות בית-הספר פועל כל יום וכל שעה לשמירה על אקלים בטוח בתנאים קשים.

מגלי והבה: גם אחרי האירוע ממשיך בית-הספר בעבודתו המסורה.

מגלי והבה: בעקבות האירוע אישרה אמו של התלמיד להעמיק את הטיפול בו, ומפאת צנעת הפרט לא אפרט.

מגלי והבה: 3.

מגלי והבה: למשרד החינוך נהלים ברורים להתמודדות עם אירוע אלימות חמור.

מגלי והבה: חוזר מנכ"ל סג/6(ב) עוסק בסוגיה של פגיעת תלמידים במורים.

מגלי והבה: בנוסף נשלחה לבתי-הספר חוברת המסייעת להתמודדות מערכתית עם אירוע אלימות חמור.

מגלי והבה: העיר אשדוד, שבה אירע המקרה החמור, נכללת בתוכנית אס"א – אלימות, סמים, אלכוהול.

מגלי והבה: זאת תוכנית שאתה, אדוני סגן השר לשעבר, היית בין אלה שתכננו אותה ועבדו עליה.

מגלי והבה: מדובר בתוכנית יישובית מערכתית ארוכת טווח.

מגלי והבה: אנשי המקצוע בעיר פועלים ברבדים שונים לצמצום אלימות ולטיפול בנוער בסיכון.

מגלי והבה: למרות העשייה הרבה לטיפוח אקלים בטוח, מתרחשים לצערנו גם אירועים חריגים.

מגלי והבה: 4.

מגלי והבה: הסקר האחרון של פרופסור רמי בנבנישתי מצביע על עלייה בפגיעות תלמידים במורים, אך מדובר במיעוט.

מגלי והבה: אין מדובר במגמה רחבה.

מגלי והבה: 5.

מגלי והבה: משרד החינוך מעודד מורים ליצור יחסים משמעותיים וחיוביים עם תלמידים.

מגלי והבה: עם זאת, כאשר קורה אירוע של אלימות חמורה, חובה לדווח עליו למשטרה ולפעול במלוא הרצינות למיצוי התגובה והטיפול הנדרשים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נהרי, שאלה נוספת, בבקשה.

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, ראשית אני רוצה להודות לסגן השרה על התשובה.

משולם נהרי: אני גם שמח שאתה מגלה עמדות עצמאיות, שמענו את זה בוועדת החינוך לגבי איחוד המכללות, וכך צריך להיות.

משולם נהרי: דבר נוסף, לצערי כבר קרה מקרה נוסף שבו שלושה או ארבעה תלמידים הכו מורה עד כדי כך שהוא נזקק לאשפוז.

משולם נהרי: התופעה הזאת, אני לא יודע אם לקרוא לה רחבה או לא, הולכת ומתרחבת.

משולם נהרי: במקורותינו, בפרקי אבות, התנא רבי אלעזר בן שמוע אומר: יהי כבוד תלמידך חביב עליך כשלך, וכבוד חברך כמורא רבך, ומורא רבך כמורא שמים.

משולם נהרי: כשם שהתלמיד חייב בכבוד הרב, גם הרב חייב לכבד את תלמידו ולקרב אותו.

משולם נהרי: אני רוצה לשאול, עד מתי נמשיך לחפש אמצעי ענישה כלפי תלמידים סוררים, תלמידים שסטו מדרך הישר, במקום לחנך אותם ממקורותינו, ללמד אותם פרקי אבות, איך צריך להתנהג, לקרב אותם, לכבד אותם, ואולי דרך זה נביא אותם למצב שהם ידעו מה המשמעות של "מורא רבך כמורא שמים".

משולם נהרי: תודה.

מגלי והבה: במקרה גם היושב-ראש, גם אתם וגם אני – בתוך עמנו אנחנו חיים, ואנחנו צריכים לעשות הכול.

מגלי והבה: אני קורא כל הזמן, גם כסגן שרת החינוך, שיש לשים דגש בבית, במשפחה, לא רק במוסדות ולא רק בבתי-הספר.

מגלי והבה: אני מסכים אתך.

מגלי והבה: כולנו צריכים לעמול קשה על מנת לבער תופעות כאלה מקרבנו.

ראובן ריבלין: תודה רבה לסגן השר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שלמה בניזרי שאל את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום כ"א בחשוון התשס"ו (23 בנובמבר 2005): רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: כמה מקרי אלימות בבתי-ספר נרשמו בכל אחת מהשנים 2001-2005?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: מה היא החלוקה לפי זרמי החינוך?

מגלי והבה: 1.

מגלי והבה: אין למשרד החינוך רישום מרכזי על כל אירועי האלימות המדווחים.

מגלי והבה: הדיווח על אירועי אלימות בבתי-ספר מועבר, בזמן אמת, למנהלי המחוזות ולמפקחים, לשם טיפול, ליווי ומעקב.

מגלי והבה: עם זאת, אחת לשנתיים המשרד מקיים ניטור ארצי מקיף – באמצעות פרופסור רמי בנבנישתי מבית-הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית – שמטרתו בחינת תופעת האלימות בבתי-ספר לאורך השנים.

מגלי והבה: לאחרונה הוצגו ממצאי הסקר השלישי, המראים כי בסך הכול לא חלה עלייה בממדי האלימות בבתי-הספר, ובמשתנים אחרים של אלימות אף חלה ירידה מתונה.

מגלי והבה: לדוגמה, שיעור התלמידים שדיווחו על אלימות מתונה בחטיבה העליונה ירד מ-44.3% בשנת תשנ"ט ל-37.7% בשנת תשס"ה.

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: הניטור מספק למשרד נתונים על ממדי האלימות בהיבטים כמו אלימות פיזית, אלימות מילולית, בריונות, גנבות וכו'.

מגלי והבה: אין לנו נתונים על אלימות על-פי זרמי החינוך או על-פי מגזרים.

משולם נהרי: תלוי איזו אלימות.

ראובן ריבלין: בכמות אולי פחת, בחומרה אולי גבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אליעזר זנדברג שאל את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום כ"ח בחשוון התשס"ו (30 בנובמבר 2005): בקיבוץ אשבל פועלת "חברת הנוער אשבל", פנימייה יוצאת דופן לחניכים מרקע סוציו-אקונומי קשה.

ראובן ריבלין: ב-2 באוקטובר 2005 הודיעה מתאמת במינהל הפדגוגי במשרדך, כי "אשבל" תתוקצב בשיעור של 150% מ"סל לאור".

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: מדוע לא תוקצבה הפנימייה כראוי עד היום?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: מתי יועברו ל"אשבל" הכספים הנ"ל?

ראובן ריבלין: תשובת סגן שרת החינוך, התרבות והספורט מגלי והבה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

ראובן ריבלין: אני מציע שתפנה את השאלה לשר האוצר, שכן משרדו לא אישר את תוספת התקצוב לפנימייה, למרות פנייה של מנהל המינהל לחינוך התיישבותי פנימייתי במשרדי, עוד בחודש מאי 2005, ליישום החלטת הממשלה לתקצוב "חברת הנוער אשבל" בשיעור של 150%.

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: לאחרונה, בעקבות הסדר שהושג עם משרד האוצר, מתוקצבת פנימיית "אשבל" בשיעור של 150% מ"סל לאור", החל מ-1 בספטמבר 2005.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין שאלה את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום כ"ח בחשוון התשס"ו (30 בנובמבר 2005): בט"ז בחשוון התשס"ו, 18 בנובמבר 2005, פורסם ב"ידיעות אחרונות", כי בבדיקה שערכו לשכות הבריאות המחוזיות נמצא כי באחד מכל עשרה בתי-ספר לפחות במחוז ירושלים יש ליקויים תברואיים, כגון מתקני שתייה לא תקינים ורמת ניקיון נמוכה.

ראובן ריבלין: הבדיקה כללה 1,285 ביקורות במעונות-יום, בגני-ילדים, בבתי-ספר ובישיבות.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: האם הממצאים מדויקים?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: אם כן - מה הן הסיבות לכך?

ראובן ריבלין: 3.

ראובן ריבלין: כיצד יובטח תיקונם של ליקויים אלו ותימנע הישנותם?

ראובן ריבלין: תשובת סגן שרת החינוך, התרבות והספורט מגלי והבה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) ככלל, משרד החינוך רואה בליקויים תברואיים במוסדות חינוך מצב בלתי נסבל, המצריך התייחסות מיידית ורצינית.

ראובן ריבלין: אשר על כן, המשרד מנחה את המחוזות לטפל לאלתר בממצאי בדיקות התברואה ולעשות לפתרונם הראוי.

ראובן ריבלין: 1.

ראובן ריבלין: ניתן להניח, אף שלשכת הבריאות המחוזית טרם העבירה למנח"י דוח מרוכז על הממצאים, שהם משקפים את המציאות בחלק ממוסדות החינוך.

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: יצוין שהדוח מתייחס למערכת חינוך רחבת היקף ומגוונת, הכוללת גם מוסדות חינוך המופעלים באמצעות רשתות כמו מעונות-יום של ויצ"ו, "נעמת", "אמונה" וכיוצא בזה ומוסדות חינוך השייכים לבעלויות, בעיקר במגזר החרדי.

ראובן ריבלין: האחריות לטיפול בליקויים התברואיים במוסדות הללו חלה על הרשתות והבעלויות.

ראובן ריבלין: 3.

ראובן ריבלין: נמסר לי על-ידי מנהל מנח"י, שהם מתייחסים מיידית לכל דוח המתייחס לליקויי תברואה ומטפלים בממצאי הביקורת בכל מוסד ומוסד.

ראובן ריבלין: יתירה מכך, מנח"י משקיעה בכל שנה מיליוני שקלים לשיפור תנאי בטיחות, לתיקון ליקויים בטיחותיים ותברואיים ולטיפוח מרחבי המחיה של תלמידים, כדי למנוע את הישנותם של הליקויים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים דהן שאל את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום ו' בכסלו התשס"ו (7 בדצמבר 2005): פורסם כי דוח מיוחד שנמסר לך בשבוע שעבר כולל נתונים חמורים על ממדי האלימות בבתי-הספר: יותר ממחצית מהתלמידים הפעילו אלימות וכמחצית דיווחו על אווירה אלימה בבית-הספר.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: האם הפרטים נכונים?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: אם כן - מה היא החלוקה לפי זרמי החינוך?

מגלי והבה: 1.

מגלי והבה: הדוח שפורסם נערך על-ידי פרופסור רמי בנבנישתי מהאוניברסיטה העברית, והוא נערך זו הפעם השלישית, בהזמנת משרד החינוך.

מגלי והבה: ממצאי המחקר מראים ככלל, כי לא חלה עלייה באלימות בבתי-הספר.

מגלי והבה: יתירה מכך, בכמה משתנים של אלימות חלה אפילו ירידה מתונה, כמו התמתנות האלימות בחטיבה העליונה מ-44.3% בשנת תשנ"ט ל-37.7% בשנת תשס"ה.

מגלי והבה: עם זאת, הנתונים על האלימות במוסדות החינוך הם עדיין גבוהים ומצריכים המשך עבודה אינטנסיבית וקשה, כדי לצמצם ככל האפשר את ממדי התופעה המדאיגה הזאת.

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: המחקר מראה כי קיימים הבדלים ברמת האלימות בין המגזר היהודי למגזר הלא-יהודי.

מגלי והבה: בתוך המגזר היהודי, ההבדלים ברמת האלימות אינם משמעותיים.

מגלי והבה: לדוגמה, התפלגות קורבנות אלימות פיזית מתונה לפי קבוצות: במגזר הבדואי - 65.2%; במגזר הדרוזי - 53.9%; במגזר הערבי בכללותו - 63%; במגזר היהודי הממלכתי-דתי - 56.5%; במגזר היהודי הממלכתי - 57%.

משולם נהרי: במגזר החרדי אין אלימות?

מגלי והבה: אם זה מה שרצית לשמוע, ואתה יודע את דעתי על החינוך החרדי, אכן אין הנתון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: במגזר הערבי פחות מאשר במגזר החרדי.

מגלי והבה: במגזר הערבי, לצערי, יש דווקא 63%.

מגלי והבה: במגזר היהודי הממלכתי יש 56%, זאת אומרת שיש יותר אלימות במגזר הערבי.

ראובן ריבלין: אני מודה מאוד לסגן השר הנכבד, שבשבילי הוא שר, מגלי והבה.

מגלי והבה: תודה לך.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אדוני סגן השר, תם סדר-היום.

ראובן ריבלין: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, י"ט בכסלו התשס"ו, 20 בדצמבר 2005 למניינם, בשעה 16:00.

ראובן ריבלין: ישיבה זו נעולה.