ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-ושש של הכנסת השש-עשרה, 2005-01-10 00:00

ראובן ריבלין: אדוני ראש הממשלה, כבוד השרים, גבירותי ורבותי חברי הכנסת, היום יום שני, כ"ט בטבת התשס"ה, 10 בינואר 2005 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי אתמול הגיעו ההסכמים הקואליציוניים שנחתמו בין סיעת הליכוד בכנסת לבין סיעת העבודה-מימד בכנסת ובין סיעת הליכוד לבין סיעת יהדות התורה בכנסת.

אריה האן: ההסכמים הועברו בדואר דחוף לבתיהם של חברי הכנסת והם מונחים לעיונכם על שולחנות חברי הכנסת.

אריה האן: עוד אודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

אריה האן: הצעת חוק לשכת עורכי-הדין (תיקון - התיישנות עבירות משמעת), התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת אילן שלגי, אהוד רצאבי, יגאל יאסינוב ורוני בריזון; הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון - מינוי הדורש התייעצות), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת אילן שלגי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פטור למלגת קיום), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת דני יתום; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון - מינוי דירקטוריון), התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת אתי לבני, יגאל יאסינוב, מל פולישוק-בלוך ושלום שמחון; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - הוספת שירותים ותרופות משפרי איכות חיים לסל השירותים), התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת לאה נס וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון סדרי המינהל (החלטות והנמקות) (תיקון - קביעת מועדים), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת אילן שלגי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - תסקיר פקיד סעד), התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת עזמי בשארה, ג'מאל זחאלקה וואסל טאהא; הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון - רבני ערים), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת אילן ליבוביץ וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון - זכות בעלי עסק להירשם בנספח), התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת יורי שטרן ואליעזר כהן; הצעת חוק חובת בדיקות רפואיות לעובדים בענף המזון, התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק הקמת בית-חולים בקריות (תיקוני חקיקה), התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת גילה גמליאל; הצעת חוק הרשויות המקומיות (ממונה על תלונות הציבור), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק הגנת השכר (תיקון - תלושי שכר), התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת יולי תמיר; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 24), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת חיים רמון; הצעת חוק הקמת בית-חולים בקריות (תיקוני חקיקה), התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת אפרים סנה, דוד אזולאי ואיוב קרא; הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון - הסכמה לתרומת איברים לאחר המוות על-ידי קטינים),

אריה האן: התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת אילן שלגי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון - הטבות במס לבעל בניין להשכרה), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת אהוד רצאבי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הכנסת (תיקון - זימון ראשי השירותים החשאיים לוועדת החוץ והביטחון), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת אורי אריאל; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון - שנה אקדמית ללא מילואים), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת יגאל יאסינוב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם (תיקון - ביטול החוק), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת יוסף פריצקי; הצעת חוק המקרקעין (תיקון - סילוק פולשים), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת אליעזר כהן; הצעת חוק איסור תליית תמונות של אויבי ישראל בכנסת ובמוסדות ישראליים רשמיים, התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת יחיאל חזן; הצעת חוק הדיינים (תיקון - איסור שלילת כשירות בשל מקום מגורים), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת נסים זאב; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון - איסור לעקל כספי סיוע בשכר דירה), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת שלום שמחון; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון - בחירות של חברי ועדת קלפי), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת יגאל יאסינוב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון - הרחבת תחולה), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת איתן כבל וקבוצת חברי הכנסת.

אריה האן: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (תיקון מס' 5) (המועצה להנצחה), התשס"ה-2005; וכן הצעת חוק לתיקון פקודת הפטנטים והמדגמים (מס' 8) (שימוש במדגם לטובת המדינה), התשס"ה-2005.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה למזכיר הכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי, אדוני ראש הממשלה, חברי הממשלה, גבירותי ורבותי שרי הממשלה, גבירותי ורבותי חברות וחברי הכנסת, על-פי סעיף 11(ג) לחוק הכנסת, התשנ"ד-1994, סיעת אופוזיציה היא סיעה שאיננה צד להסכם המחייב תמיכה בממשלה.

ראובן ריבלין: אתמול, 9 בחודש ינואר 2005, למניינם, הומצאו לי עותקים של ההסכמים שנחתמו בין סיעת הליכוד לבין סיעת העבודה-מימד ויהדות התורה.

ראובן ריבלין: בכך חדלו שתי הסיעות הללו להיות סיעות אופוזיציה, כהגדרתן בחוק.

ראובן ריבלין: ממילא מחויב אני, על-פי הוראת סעיף 11(ב) לחוק, להודיע על קביעת ראש האופוזיציה החדש, וזאת בכוונתי לעשות ברגע זה.

ראובן ריבלין: על-פי סעיף 11(א) לחוק האמור: "ראש האופוזיציה יהיה חבר הכנסת מהסיעה הגדולה ביותר מסיעות האופוזיציה - - - שעליו הודיעה הסיעה ליושב-ראש הכנסת, אלא אם כן הודיעו ליושב-ראש הכנסת, בכתב, בכל עת, יותר ממחצית חברי הכנסת מסיעות האופוזיציה, על חבר כנסת אחר מביניהם".

ראובן ריבלין: על-פי ההסכמים הקואליציוניים שהומצאו לי, חברים בסיעות שהן צד להסכמים המחייבים תמיכה בממשלה 64 חברי כנסת, וממילא באופוזיציה חברים 56.

ראובן ריבלין: לפיכך, אם לא יוגשו לי עתה חתימותיהם של 29 חברי כנסת לפחות, המהווים יותר ממחצית חברי הכנסת מסיעות האופוזיציה, אשר יבקשו למנות אדם אחר לתפקיד ראש האופוזיציה, הרי שבכוונתי להודיע על חבר הכנסת מן הסיעה הגדולה באופוזיציה, סיעת שינוי, כעל ראש האופוזיציה.

ראובן ריבלין: בידי הודעה מיום 30 בדצמבר 2004, שבה הודיע לי חבר הכנסת רשף חן, יושב-ראש סיעת שינוי, באופן רשמי, כי נציגה של הסיעה לתפקיד ראש האופוזיציה הוא חבר הכנסת יוסף לפיד.

ראובן ריבלין: האם יש אפוא 29 חתימות של חברי הכנסת מסיעות האופוזיציה, המבקשים למנוע את הכרזתו של חבר הכנסת יוסף לפיד כראש האופוזיציה?

ראובן ריבלין: אם כן, ולאחר שלא נמצאו 29 חתימות, בתוקף סמכותי, על-פי סעיף 11(ב) לחוק הכנסת, התשנ"ד-1994, הנני מודיע בזאת כי חבר הכנסת יוסף לפיד, חבר ויושב-ראש תנועת שינוי, הסיעה הגדולה באופוזיציה, נקבע כראש האופוזיציה.

רוני בר-און: מזל טוב, מזל טוב.

רוני בריזון: בקרוב אצלך.

רוני בר-און: אשריך שזכית.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, זכותו של ראש האופוזיציה תהיה לבוא ולומר את דבריו מייד לאחר נאומו של ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הודעת הממשלה על צירוף שרים לממשלה.

ראובן ריבלין: כבוד ראש הממשלה, אני מזמין את אדוני לדוכן על מנת להביא את הודעת הממשלה בכללותה, על כל חמשת סעיפיה.

אריאל שרון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע לכנסת, כי בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, החליטה הממשלה לשנות את חלוקת התפקידים בין השרים כדלקמן: ראש הממשלה יכהן גם בתפקיד שר הרווחה ובתפקיד שר המדע והטכנולוגיה; השר אהוד אולמרט יחדל לכהן בתפקיד שר התקשורת; השרה ציפי לבני תכהן בתפקיד שרת המשפטים, נוסף על תפקידה כשרה לקליטת העלייה, ותחדל לכהן בתפקיד שרת הבינוי והשיכון; השר גדעון עזרא יחדל לכהן בתפקיד שר התיירות.

אריאל שרון: בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, אני מבקש את אישור הכנסת לכך.

אריאל שרון: בהתאם לסעיף 31(ג) לחוק-יסוד: הממשלה, אני מבקש את אישור הכנסת להחלטת הממשלה להקים משרד חדש, אשר ייקרא משרד המשנה לראש הממשלה.

אריאל שרון: כמו כן, אני מתכבד להודיע לכנסת, כי בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הממשלה, קיבלה היום הממשלה את הצעתי לצרף לממשלה את השרים הבאים: חבר הכנסת שמעון פרס, בתפקיד שר, המשנה לראש הממשלה; חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בתפקיד שר הפנים; חבר הכנסת יצחק הרצוג, בתפקיד שר הבינוי והשיכון, במקום השרה ציפי לבני; חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר, בתפקיד שר התשתיות הלאומיות; חברת הכנסת דליה איציק, בתפקיד שרת התקשורת, במקום השר אהוד אולמרט; חבר הכנסת שלום שמחון, בתפקיד השר לאיכות הסביבה; חבר הכנסת מתן וילנאי, בתפקיד שר בלי תיק; חבר הכנסת חיים רמון, בתפקיד שר בלי תיק; חבר הכנסת אברהם הירשזון, בתפקיד שר התיירות, במקום השר גדעון עזרא.

אריאל שרון: בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הממשלה, אני מבקש את אישורה של הכנסת למינוי השרים.

אריאל שרון: בנוסף, בהתאם לסעיף 9(א)(11) לחוק הממשלה, אני מבקש להודיע לכנסת כי הממשלה החליטה היום, על-פי סעיף 31(ד) לחוק-יסוד: הממשלה, להעביר ממשרד התשתיות הלאומיות למשרד המשנה לראש הממשלה את שטחי הפעולה של הרשות לפיתוח הגליל ושל הרשות לפיתוח הנגב.

אריאל שרון: בהמשך לכך החליטה הממשלה, בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, להעביר למשנה לראש הממשלה את הסמכויות הנתונות לשר לתשתיות לאומיות על-פי חוק הרשות לפיתוח הגליל, התשנ"ג-1993, ועל-פי חוק הרשות לפיתוח הנגב, התשנ"ב-1991.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, ההודעה שראש הממשלה מוסר מחויבת על-פי החוק, ולא אאפשר למישהו להרים את קולו, או אפילו לקרוא קריאת ביניים.

ראובן ריבלין: מייד אני אקרא לסדר.

אתי לבני: אי-אפשר לצחוק?

ראובן ריבלין: לצחוק אתם יכולים בחוץ.

ראובן ריבלין: אי-אפשר להפריע, ראש הממשלה מוסר הודעה על-פי החוק.

ראובן ריבלין: יש לנו הרבה תלונות, אי-אפשר פה לנהל גרסונריה.

ראובן ריבלין: הכנסת תתנהל על-פי כל התקנות לפי השכל הישר.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אריאל שרון: בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, אני מבקש את אישורה של הכנסת להעברת סמכויות אלו.

אריאל שרון: בתוך כמה שבועות נצרף לממשלה שרים וסגני שרים מהליכוד, וזאת לאחר מיצוי המשא-ומתן עם סיעת ש"ס.

אריאל שרון: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לראש הממשלה.

חמי דורון: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חמי דורון, אני רואה שיש לי פה קליינט חדש, קשה כקושי האופוזיציה.

ראובן ריבלין: אני מזמין את יושב-ראש האופוזיציה, חבר הכנסת יוסף טומי לפיד, לשאת את דברו לאחר ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: בהתאם לנוהג שנוצר בשיתוף הפעולה ביני לבין יושב-ראש האופוזיציה הקודם, שמעון פרס, אני לא מגביל אותך בזמן, אבל אני סומך על שום השכל ועל חוש המידה שלך.

ראובן ריבלין: בבקשה.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להצביע על כל שר בנפרד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טל, כבר שקלתי בעניין זה.

ראובן ריבלין: ההצבעה תהיה מקשה אחת על הודעת הממשלה.

ראובן ריבלין: יש תקדימים לכך.

ראובן ריבלין: הכנסת מנוהלת על-פי התקנון, התקדימים והשכל הישר.

ראובן ריבלין: התקנון, התקדימים והשכל הישר קובעים הצבעה על הכול.

ראובן ריבלין: אם משהו לא מוצא חן בעיניך, תצביע נגד.

ראובן ריבלין: זאת הבעיה של הממשלה.

יוסף (טומי) לפיד: אדוני יושב-ראש הכנסת, אדוני ראש הממשלה, תפקיד האופוזיציה הוא לבקר, להתנגד, לחשוף את מחדלי השלטון ולהפיל את הממשלה.

יוסף (טומי) לפיד: אלא שיש נושאים שאנחנו, כאופוזיציה אחראית, לא נתנגד להם.

דוד אזולאי: אתה לא יכול לדבר בשם האופוזיציה.

דוד אזולאי: אתה לא מייצג את האופוזיציה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אזולאי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ראובן ריבלין: עכשיו שמע טוב, בכנסת אין "מורדים".

ראובן ריבלין: אם אנחנו קבענו, על-פי החוק, שהוא יושב-ראש האופוזיציה, אתה לא תאמר שהוא לא יכול לייצג את האופוזיציה.

דוד אזולאי: הוא לא יכול לדבר בשמי, אדוני היושב-ראש.

דוד אזולאי: הוא יכול בקושי לייצג את הסיעה שלו.

ראובן ריבלין: הוא לא מדבר בשמך, הוא מדבר בתור יושב-ראש האופוזיציה.

יצחק כהן: רק שינוי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן, שמעתי, תודה רבה.

ראובן ריבלין: צא החוצה, אם לא מוצא חן בעיניך.

יצחק כהן: שהוא יצא החוצה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יוסף (טומי) לפיד: לא נתנגד להתנתקות, לפינוי, לנסיגה מעזה.

יוסף (טומי) לפיד: לא מפני שהעולם מצפה לכך ולא מפני שהערבים דורשים זאת, אלא מפני שאנחנו חייבים זאת לעצמנו, כדי לשמור על שפיותנו, כדי לשמור על הדמוקרטיה שלנו.

יוסף (טומי) לפיד: רציתי להוסיף גם, כדי לא להרוג ולא ליהרג, אבל זאת לא נוכל להבטיח, כי ההתנתקות, גם אם היא תיערך בשיתוף עם הפלסטינים, היא עדיין לא התחלת הסוף של תהליך השלום, אבל היא אולי סוף ההתחלה.

יוסף (טומי) לפיד: אני חייב לציין, כי מה שאמרתי אינו חל על כל האופוזיציה, אלא רק על חלק ממנה.

יוסף (טומי) לפיד: תהליך הפינוי מלווה באיום כבד של קרע בעם, של מלחמת אחים, שעלינו למנוע אותה בכל מחיר.

יוסף (טומי) לפיד: אדוני ראש הממשלה, הפרדוקס הוא, שאתה תוכל לבצע את תוכנית ההתנתקות שלך רק בזכות האופוזיציה, כי חלק נכבד של סיעתך מתנגד לפינוי עזה, והשותפים שלך בקואליציה מיהדות התורה מתנגדים לפינוי עזה, וגם השותפים העתידיים שלך בממשלה, סיעת ש"ס, מתנגדים לפינוי עזה.

יוסף (טומי) לפיד: אתה תזדקק לאופוזיציה כדי לבצע את ההתנתקות – לשינוי, ליחד ולסיעות הערביות.

יוסף (טומי) לפיד: אתה, מר שרון, ראש הממשלה הראשון בהיסטוריה, שיוכל לבצע את תוכניתו החשובה ביותר בזכות האופוזיציה ובהתנגדות חבריו בממשלה.

יוסף (טומי) לפיד: אין לזה תקדים בספרי ההיסטוריה.

מיכאל מלכיאור: איך בגין העביר את ההסכמים?

יוסף (טומי) לפיד: מכל מקום, אנחנו מהאופוזיציה נעשה הכול כדי לקדם את תהליך השלום.

יוסף (טומי) לפיד: נכון שהשותפה הבכירה בממשלה החדשה שלך, מר שרון, מפלגת העבודה, תומכת בהתנתקות, אבל המשנה – אני מברך אותך, מר פרס, על המשרה החדשה – לראש הממשלה, שמעון פרס, הצהיר לא פעם ולא פעמיים, כי העבודה יכולה לתמוך בשרון גם מהאופוזיציה.

יוסף (טומי) לפיד: לשם כך היא לא חייבת להצטרף לקואליציה, אבל העבודה רוצה להיות בממשלה.

יוסף (טומי) לפיד: בוורלי באקסטר אמר, שהלורד ביבר

יוסף (טומי) לפיד: ברוק שמח להיכנס לממשלה הבריטית - -

ראובן ריבלין: חברת הכנסת קולט אביטל.

יוסף (טומי) לפיד: - - כמו שזונת הכרך שמחה להתחתן עם ראש העיר.

יוסף (טומי) לפיד: אין בכוונתי, חלילה, להשוות את מפלגת העבודה לזונת הכרך.

קריאות: - - -

יוסף (טומי) לפיד: היא דומה יותר לזקנה בלה שקנתה לעצמה חתן במחיר מדהים, נדוניה מזעזעת.

יוסף (טומי) לפיד: 290 מיליון שקלים ליהדות התורה, כהונת יושב-ראש ועדת הכספים לחבר הכנסת ליצמן, שמעתה לא יעביר אגורה אחת שחוקה לשום צורך חיוני של המדינה מבלי שיסחט מעשר לחרדים.

יוסף (טומי) לפיד: מפלגת העבודה הסכימה לא לשנות את הסטטוס-קוו ביחסי דת ומדינה ובכך קברה, לעת עתה, את ברית הזוגיות וגם את הביטול של חוק טל.

יוסף (טומי) לפיד: מפלגת העבודה משתפת פעולה עם הליכוד והחרדים בעקירת לב לבו של דוח-דברת, כאשר היא מוותרת על החלת הדוח על החינוך החרדי.

יוסף (טומי) לפיד: זו ההתנתקות היחידה המובטחת לנו, התנתקות הממשלה מדוח-דברת.

יוסף (טומי) לפיד: בתוך שבוע אחד, עוד בטרם קמה הממשלה האומללה הזאת, נסוגו הליכוד והעבודה מהדרך ששינוי סללה ליצירת חברה אזרחית.

יוסף (טומי) לפיד: לא עוד שלטון ממלכתי חילוני, נאור וליברלי, אלא ממשלה של התחרדות, של שלמונים ושל בורות.

יוסף (טומי) לפיד: זו רק ההתחלה.

מרינה סולודקין: איפה הנישואים האזרחיים?

יוסף (טומי) לפיד: מדוע עושה זאת העבודה?

יוסף (טומי) לפיד: שמעון פרס, מדוע עושה זאת העבודה של ברל כצנלסון ושל דוד בן-גוריון, שהיית תלמידו?

יוסף (טומי) לפיד: שלא תהיה לכם שום אשליה, ושום תירוץ לא יטעה אתכם.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, זה נורא משעמם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן.

יוסף (טומי) לפיד: הסיבה האחת והיחידה לכניסת העבודה לממשלה היא הצימאון לכיסאות.

יוסף (טומי) לפיד: היא התבזתה עד כדי כך, שתמורת 19 המקומות שלה בכנסת, העבודה הסתפקה בתיקים פחותים ממה ששינוי קיבלה עם 15 מקומות בכנסת.

יצחק כהן: זה נורא משעמם, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן, אני בהכנה לקרוא אותך לסדר.

יוסף (טומי) לפיד: העבודה ויתרה על עקרונותיה תמורת כיסאות.

יוסף (טומי) לפיד: שינוי ויתרה על כיסאות כדי לשמור על עקרונותיה.

יוסף (טומי) לפיד: אכן ממשלת התנתקות.

יוסף (טומי) לפיד: התנתקות משוויון חובות וזכויות, כאשר תמורת כל חובה שתוטל על הציבור החילוני מעניקה הממשלה זכות נוספת לציבור החרדי.

ישראל אייכלר: תפסיק להסית.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אייכלר.

ישראל אייכלר: הוא לא יכול להיות יושב-ראש האופוזיציה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אייכלר, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יעקב מרגי: לא ניתן לו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מרגי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יעקב מרגי: גם בפעם השנייה.

יעקב מרגי: לא תהיה גזענות - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מרגי, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

יצחק כהן: ז'אן-מארי לפיד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן, יש לי הרבה כבוד אליך, אבל כבר קראתי לך פעם אחת.

ראובן ריבלין: זה מספיק.

יוסף (טומי) לפיד: התנתקות מהתוכנית הכלכלית של נתניהו, כשסחטנות החרדים, מצד אחד, ותביעות ההסתדרות של עמיר פרץ, מצד שני, ימרטו את נוצותיה.

יוסף (טומי) לפיד: הקואליציה החדשה עולה כבר עכשיו למשלם המסים המסכן למעלה ממיליארד שקל, ויד הסחטנים עוד נטויה.

יצחק כהן: היידר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן.

ראובן ריבלין: או, אני מאוד מודה לאדוני.

יוסף (טומי) לפיד: זוהי ממשלת התנתקות - - -

חמי דורון: - - -

ראובן ריבלין: אל תדאגו, הוא לא יחזור.

ראובן ריבלין: הוא לא יחזור בשלב זה.

אילן שלגי: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שלגי, אתה רוצה לנהל את הזכויות של יושב-ראש האופוזיציה?

ראובן ריבלין: אני אאפשר לך.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש - - -

ראובן ריבלין: בידכם הברירה.

יוסף (טומי) לפיד: זוהי ממשלת התנתקות מהסיכוי ליצור כאן חברה טובה יותר, כדי שצעיר חילוני לא יהיה חייב לשרת בצה"ל שלוש שנים, בעוד שבחור ישיבה משתמט מהשירות בצה"ל - -

ישראל אייכלר: תפסיק להסית, היידר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אייכלר, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

חמי דורון: מה - - - עושה בכנסת?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דורון, אני קורא אותך לסדר.

חמי דורון: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דורון, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

חמי דורון: נו, אז מה?

ראובן ריבלין: אז אני קורא אותך לסדר פעם שלישית.

ראובן ריבלין: להוציא את חבר הכנסת דורון.

חמי דורון: במקום קריאה שנייה - - -

ראובן ריבלין: להוציא אותו מייד.

חמי דורון: - - - בושה וחרפה.

ראובן ריבלין: מייד להוציא אותו.

ראובן ריבלין: אני מבקש להגיש תלונה נגד חבר הכנסת חמי דורון ולשקול את האפשרות - אם הוא יכול להיות סגן יושב-ראש הכנסת.

ראובן ריבלין: (חבר הכנסת חמי דורון יוצא מאולם המליאה.)

יוסף (טומי) לפיד: - - חברה צודקת יותר, כדי שסטודנט לא יצטרך לשלם שכר לימוד בעוד שלבחור ישיבה משלמים כדי שילמד - -

נסים זאב: ויתרתי - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב.

יוסף (טומי) לפיד: - - חברה שבה אדם עובד לא ישלם מסים כדי לפרנס צבא של בטלנים מטעמי דת.

יצחק כהן: ז'אן מארי לה-פן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

יוסף (טומי) לפיד: הרצל החילוני, הציוני, המביט עלינו מהקיר - מתבייש.

דוד אזולאי: הוא רואה את הגזענות שלך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אזולאי.

יוסף (טומי) לפיד: אם תרצו, אין זו אגדה, הוא כתב.

יוסף (טומי) לפיד: אכן לא אגדה אלא סיוט.

יוסף (טומי) לפיד: כל סקר מוכיח, אדוני ראש הממשלה, שהרוב המכריע של הציבור רוצה בממשלת אחדות חילונית: הליכוד מימין, העבודה משמאל ושינוי במרכז.

נסים דהן: תשאל את שמעון פרס - - -

יוסף (טומי) לפיד: זאת הממשלה שהמדינה הזאת צריכה עכשיו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן.

יוסף (טומי) לפיד: אני אצטער מאוד עם דווקא יחד-מרצ תעזור לך למנוע הקמתה של הממשלה הזאת, כי זו הממשלה שצריכה לדאוג לכלכלה נכונה, להתנתקות, לניהול תקין של המדינה, להפרדת הדת מהמדינה ולשלטון שפוי במדינה נורמלית.

רן כהן: איזו ממשלה אתה עשית שם?

רן כהן: מה עשית בתוך הממשלה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן.

רן כהן: הוא מדבר עלי.

ראובן ריבלין: רבותי, אני מציע לכולכם לעיין בסעיף 11 לחוק הממשלה - - -

רן כהן: זה נאום של יושב-ראש האופוזיציה - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן, אני מבקש.

חיים אורון: הוא לא מבין את תפקידו, אדוני היושב-ראש, צריך להסביר לו.

חיים אורון: הוא ראש האופוזיציה, לא ראש שינוי.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת ממרצ, אתם מבינים את תפקידכם.

יוסי שריד: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד, אדוני לא מתכוון שהוא מאיים עלי.

ראובן ריבלין: אתם רוצים, תצרפו חתימה למי שאתם רוצים.

ראובן ריבלין: נא להירגע.

אחמד טיבי: - - -

זהבה גלאון: - - -

ראובן ריבלין: חברת הכנסת זהבה גלאון, אני קורא אותך לסדר.

נסים דהן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד, נא לשבת.

דוד אזולאי: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אזולאי.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת - - -

אבשלום וילן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן, אדוני הוא מהאופוזיציה, שיעיין בסעיפי החוק ולא יבוא אלי בטענות.

דוד אזולאי: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אזולאי, פעם אחרונה.

אבשלום וילן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יוסי שריד: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד, לא תצליח להוציא ממני קריאה לסדר.

יוסי שריד: - - -

ראובן ריבלין: לא, בלתי אפשרי.

יצחק כהן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן, פעם שלישית.

ראובן ריבלין: להוציא את יצחק כהן מייד.

ראובן ריבלין: בלי שום דבר.

ראובן ריבלין: החוצפה להרים טלפון ולומר, אני יוצא בגלל טלפון.

ראובן ריבלין: איך אתם יכולים לבייש את הכנסת ככה?

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת מסיעת יחד.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת מסיעת יחד, גברתי יושבת-ראש הסיעה, נא לשבת.

ראובן ריבלין: אני מבקש לשמור על השקט.

ראובן ריבלין: (חבר הכנסת יצחק כהן יוצא מאולם המליאה.)

יוסף (טומי) לפיד: אתם ויתרתם, אפילו לא ניסיתם להגשים את רצון הבוחר.

יוסף (טומי) לפיד: אנחנו, בשינוי, הקמנו ממשלת צללים כדי לעקוב אחרי מעשיכם ולבקר את מחדליכם עד היום שבו אנחנו נרכיב את הממשלה.

יוסף (טומי) לפיד: יום יבוא, והיום הזה איננו רחוק כל כך, שהאזרח החילוני, הליברלי, הנאור, העובד, הלומד, המשרת בצה"ל, ישלם לכם כגמולכם.

יוסף (טומי) לפיד: הממשלה הנוכחית לא תאריך ימים - - -

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אתה חייב לעצור את זה.

דוד אזולאי: הוא יושב-ראש אופוזיציה, הוא לא מייצג אותנו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אזולאי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן, אני קורא אותך לסדר כבר פעם שנייה, לא אוציא את קולי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אזולאי, אתה נציג אזור חשוב, קשה לי להוציא אותך מכאן, אבל אני אוציא אותך.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני, נא לסיים.

יוסף (טומי) לפיד: אנחנו, מר שרון, אומרים לך: היום אתה מחמיץ הזדמנות היסטורית להקים את הממשלה הנכונה, בשעה הנכונה, כדי לבצע תוכנית נכונה.

יוסף (טומי) לפיד: חבל, חבל על מה שעשית, חבל על מה שאתה מעולל לעם, חבל שבהחלט ולחלוטין אתה מתעלם מרצון הבוחר.

יוסף (טומי) לפיד: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת טומי לפיד, יושב-ראש האופוזיציה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, על כל סיעות האופוזיציה – אני לא פונה לקואליציה כרגע – ספר החוקים של מדינת ישראל הרי הוא מונח לפניכם, ויש חזקה משפטית וגם אזרחית, שכל נבחר ציבור יודע אותה.

ראובן ריבלין: נא לא לבוא ולהדריך.

ראובן ריבלין: יכולה להיות ישיבה של האופוזיציה, אבל - - -

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, ייקח את יושב-ראש האופוזיציה לשעת מחנך ויסביר לו מה תפקידו כאשר הוא מייצג קשת רחבה של דעות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, שמעתי לעצתך.

ראובן ריבלין: בעוונותי הרבים אינני מחנך.

זהבה גלאון: צריך להבהיר את הדברים ליושב-ראש האופוזיציה.

ראובן ריבלין: אני לא צריך להבהיר ליושב-ראש האופוזיציה דבר.

ראובן ריבלין: זה תפקידה של האופוזיציה.

זהבה גלאון: אנחנו נחליף אותו, נעיף אותו.

ראובן ריבלין: הוא יודע את זה טוב מאוד.

ראובן ריבלין: אני לא מורה נבוכים ולא מורה חוקים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אייכלר ניסה למנוע, הוא לא יכול היה, כי הוא חבר בקואליציה.

ראובן ריבלין: נא להחזיר את אלה שהוצאו מהאולם.

קריאה: את הסירובניקים.

ראובן ריבלין: לא, אין פה סירובניקים, אין פה מורדים, אין פה כלום.

ראובן ריבלין: פה יש אנשים שאני מוציא מהאולם.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, לא צריך לתת להם כל מיני ציונים.

חיים אורון: איך קוראים להם?

ראובן ריבלין: מפריעים, כדי לא לשנות את העיצורים בתוך המלה.

ראובן ריבלין: א.

ראובן ריבלין: סירובה לפנות להכרעת העם בעניין ההתנתקות;

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הצעות אי-אמון בממשלה, הבאות מייד לאחר הודעת הממשלה.

ראובן ריבלין: אני מזמין את סיעות המפד"ל והאיחוד הלאומי, להביע אי-אמון בממשלה על סירובה לפנות להכרעת העם בעניין ההתנתקות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפי איתם מוזמן לדוכן.

ראובן ריבלין: עשר דקות – בבקשה, אדוני.

אפי איתם: אדוני ראש הממשלה, יושב-ראש הכנסת, חברי חברי הכנסת - - -

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, כל מי שלא רוצה לשמוע ייתי ויצא.

ראובן ריבלין: אני מבקש לא לקיים דיונים בתוך המליאה.

אפי איתם: אני מוכרח לומר לך, אדוני ראש הממשלה, ואתה אינך מכבד אותנו בנוכחותך, אבל הדברים ודאי יגיעו לאוזניך, הרבה שנים שירתתי את המדינה הזאת בשדות הקרב שלה, ברגעים קשים ומתוחים, ומעולם לא שמעתי מגורמי השלטון במדינת ישראל דיבורי השתלחות והסתה חמורים כמו אלו שנשמעו מפי מקורביך ושותפיך לקואליציה השבוע.

אפי איתם: "לשבור להם את העצמות" לחשו מקורביך, וכותרות העיתונים זעקו.

אפי איתם: למי בדיוק אתה מתכוון לשבור את העצמות, אדוני ראש הממשלה?

אפי איתם: לילדים רכים?

אפי איתם: לנשים הרות?

אפי איתם: למפגינים אזרחים?

אפי איתם: האם אתה זוכר, אדוני ראש הממשלה, מאין ומתי נטבע הביטוי הזה כמכוות אש בתודעתנו הלאומית?

אפי איתם: כשרמטכ"ל עומד נוכח מתקפת פתע בוגדנית, ביום כיפור, מתקפת פתע של אויבי המדינה, שקמו עליה להשמידה.

אפי איתם: האם תושבי גוש-קטיף, יהודה ושומרון הם אכן אויבי המדינה, הקמים עליה לכלותה, שצריך לשבור להם את העצמות?

אפי איתם: ומי ישבור את העצמות, אדוני ראש הממשלה?

אפי איתם: חיילי גדוד 890, שמשרתים בו כקצינים וכחיילים הבנים והאחים של כולנו, של המתיישבים בגוש-קטיף, של תושבי יש"ע, יניפו קת ואולי קנה וישברו את העצמות?

אפי איתם: אחר כך, אני קורא היום, יש ממלא-מקום ראש ממשלה, יש שר כזה, ועכשיו בא לנו "אהוד המקצץ": "לקצץ להם את הידיים", הוא אומר, הרוטוויילר של ראש הממשלה.

אפי איתם: אני רוצה לומר לך, אהוד אולמרט יקירי, לחלק מן הילדים האלה כבר אין ידיים לקצץ, לחלק מן הילדים האלה כבר אין רגליים לקצץ.

זבולון אורלב: אין פה ממשלה.

אפי איתם: אין אף נציג של הממשלה.

ראובן ריבלין: אדוני המזכיר, להודיע לממשלה שאני מפסיק מייד את הדיונים אם לא יהיה נציג הממשלה כאן ליד השולחן.

אפי איתם: זה לא מספיק חשוב.

אפי איתם: לקצץ ידיים, לשבור עצמות - - -

ראובן ריבלין: בתוך שלוש דקות אני מפסיק את הדיונים.

ראובן ריבלין: סגן שר הביטחון, האם אתה משיב?

ראובן ריבלין: כי מבחינתי אדוני הוא בהחלט נציג מכובד של הממשלה.

זבולון אורלב: הוא לא משיב.

ראובן ריבלין: השר שטרית צריך להיות פה או שר אחר.

זבולון אורלב: אני מבקש גם לתת לדובר עוד זמן.

ראובן ריבלין: עצתך התקבלה.

ראובן ריבלין: אני מייד עוצר את השעון, מוסיף לו שתי דקות.

ראובן ריבלין: נא לראות בשעון למעלה, הוא יכול לדבר עד שיגיע, ומאז יתחילו שמונה דקות.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אפי איתם: וזה בכלל לא אכפת לך, וזה בכלל אפילו לא חשוב לך שתשב פה ותשמע, כי אתה, אדוני ראש הממשלה, הסרבן העיקרי, אולי הסרבן היחיד במדינה הזאת.

אפי איתם: אתה מסרב לשמוע את הקולות, אתה מסרב לראות את המראות, ואתה מסרב לעשות את הדבר הפשוט, הבסיסי, המתחייב מאחריותך לאחדותה של המדינה, לאחדותו של הצבא, ולאחדותה של החברה הישראלית.

אפי איתם: טרמינולוגיה כזאת - לשבור עצמות, לקצץ ידיים.

אפי איתם: ועוד הגדלת לעשות.

אפי איתם: מפיך אני מצטט: "המתנחלים מסכנים את עצם קיומה של המדינה".

אפי איתם: אני רוצה לומר לך, אריאל שרון, שאני זוכר את עצמי לפני הרבה שנים מוביל קבוצה של מתנחלים לחווארה, בלילה חשוך, בצירים שעוקפים את מחסומי צה"ל.

אפי איתם: נכון, אריאל שרון, לא הלכת אתנו באותו לילה, כפי שלאורך כל הקריירה הצבאית שלך נהגת לעמוד על קו הגבול ולקבל בחמימות את החוזרים מפעולות התגמול, אבל המכונית שלך, המחוממת, חיכתה למעלה בחווארה, ויצאת וטפחת לי על השכם, ובאותו רגע הרגשתי שאני מקבל ממך צל"ש.

אפי איתם: לא חשבת אז שצריך לשבור לנו את העצמות, לא חשבת אז שצריך לקצץ לנו את הרגליים, לא חשבת אז שאנחנו סיכון לשלטון החוק.

אפי איתם: היום אני יודע שהיינו בסך הכול עוד כלי תמים בדרך הדורסנית שלך, שמכירה רק את אריק שרון.

אפי איתם: אליך, לצערי, חוברים שותפיך החדשים לממשלה.

אפי איתם: נדהמתי כל כך לקרוא מאמר שכתב אפרים סנה, רופא במקצועו, נאמן על שבועת היפוקרטס, והוא כותב שם: לא נורא אם תהיה איזו מלחמונת קטנה ויישפך קצת דם.

אפי איתם: זה ימנע מאתנו שפך דם גדול יותר.

אפי איתם: את זה אומרים שותפיך הקרובים החדשים לממשלה – לא נורא אם יישפך קצת דם.

אפי איתם: גם מלחמת האזרחים האמריקנית עיצבה את הדמוקרטיה האמריקנית.

אפי איתם: אני שומע ברדיו שעוד כוכב חדש זוהר בשמי הפוליטיקה, עם לסתות חשוקות ומזוותות – האלוף עמי אילון.

אפי איתם: הוא מסביר שאולי צריך יותר מ"אלטלנה" אחת כדי לגבש עם.

אפי איתם: הרטוריקה הנוראה הזאת, שהיא קריאה פשוטה לרצח אזרחים, לשפיכות דמים, עוד היתה יכולה להיות אצלי חשד עמום, אבל מי הטיפש – שלא לומר המנוול והמופקר – ששולח את גדוד 890 – ואתה מכיר את הגדוד הזה, אריאל שרון – להיות הראשון, כן, הכוח הראשון, המשטרתי, שהולך לפנות שני קרוונים, ועוד יש שם צנחן צעיר חמוש שברגע מסוים מבין שהוא צריך לירות באוויר, טוב שזה לא היה באוויר של הריאות.

אפי איתם: אנחנו יודעים בדיוק שפרובוקציית יצהר היתה פרובוקציה שלך.

אפי איתם: אתה רוצה "אלטלנה" שנייה; אתה רוצה לירות בתותח הקדוש, ולא ניתן לך.

אפי איתם: אתה יכול לשבור לנו את העצמות, אתה יכול לקצץ את הידיים והרגליים של הילדים שלנו, אתה יכול לנצל את ההתנדבות התמימה של צנחנים צעירים כדי לומר שזה הכלי היחיד והראשון של המדינה – לסלק שני קרוונים מאיזו גבעה – ולהביא אותם לסיטואציה שהם צריכים לירות באזרחים תמימים.

אפי איתם: אנחנו לא נשיב אש.

אפי איתם: האם שמעת, אריאל שרון, אדם אחד בהנהגת הציבור הדתי-לאומי, אם בכנסת, אם בעולם התורה, אם בתקשורת, שלא עומד ומרסן ואינו נותן להסית, אינו מוכן שידברו על סירוב פקודה, אינו מוכן שיפגעו בחיילים?

אפי איתם: אין חבר כנסת אחד, אין רב אחד שקורא לעשות דברים כאלה.

אפי איתם: ואלה דברי מקורביך ושותפיך לממשלת הקיצוץ, העקירה והירי.

אפי איתם: לא תזכה ל"אלטלנה" מאתנו.

אפי איתם: לא תזכה למלחמת אזרחים, כי אנחנו, האזרחים שאתה רוצה להילחם בהם, לא נילחם – לא באחינו החיילים - - -

ראובן ריבלין: ב"אלטלנה" נמנעה מלחמת אחים בגלל ציוויו של מנחם בגין לאנשיו: רק לא מלחמת אחים, יהיה אשר יהיה.

אפי איתם: נכון.

אפי איתם: תודה ליושב-ראש, אולי ילמד פרק עלום זה בהיסטוריה את הטוען להנהגת מפלגת העבודה, עמי אילון, שמתגעגע עוד ל"אלטלנה" אחת, שאולי תגבש אותנו.

אפי איתם: אתה סרבן דמוקרטיה; אתה מסרב למהלך הפשוט של משאל עם או של בחירות.

אפי איתם: אין מדינה שעברה החלטה מהסוג הזה ללא בחירות קונקרטיות או משאל עם מדויק על השאלה הנדונה.

אפי איתם: ומה אתה עושה?

אפי איתם: משחית את המערכת הפוליטית כולה, הופך את כולם למריונטות מבולבלות.

אפי איתם: תסתכל על ראש האופוזיציה החדש, איך הוא כמעט מזיל דמעה על כך שהשארת אותו בשולי הדרך.

אפי איתם: תסתכל על שותפיך מ"אגודה", שאומרים לך: אנחנו לא נהיה אתך בהתנתקות.

אפי איתם: ככה הולכים למהלך כזה?

אפי איתם: עם אופוזיציה שהיא קואליציה ועם קואליציה שהיא אופוזיציה, ומחליפים את המפלגות ואת ההרכבים כאילו היו גרביים?

אפי איתם: ואם זה לא מצליח מפטרים את השרים, מרמים במשאל המתפקדים, מבטיחים לציית ולכבד ומצפצפים?

אפי איתם: אתה יכול להמשיך לעבור את כל הרמזורים באדום, אולי תוכל לדרוס כמה ילדים בדרך, אולי כמה בתים, אולי כמה נשים הרות, אבל אנחנו נעצור אותך.

אפי איתם: להשחתה הזאת, לאטימות הזאת, לא ניכנע.

אפי איתם: אני אומר לך כתת-אלוף במילואים בצבא: אריאל שרון, תוציא את הצבא מהעניין הזה.

אפי איתם: תוציא את הצבא מהעניין הזה.

אפי איתם: הפיטורים וההדחות של קצינים שהבהירו בכתב שהם מתנגדים לסרבנות ויצייתו לכל פקודה חוקית - מה הם אמרו?

אפי איתם: שזו אינה משימתו של צבא לגרש אזרחים מהבית.

אפי איתם: הרי הם אמרו אמת פשוטה.

אפי איתם: על מה הדחת אותם?

אפי איתם: עכשיו יתחיל ציד מכשפות ותגרש כל קצין שחושב אחרת, שרוצה לומר משהו?

אפי איתם: זה לא יחזק את הצבא, זה יחליש אותו.

אפי איתם: זה לא יהפוך את הצבא למוסרי יותר, זה יבלבל אותו ויפלג אותו, והאחריות היא עליך.

אפי איתם: כמעט בא לי לומר שאתה מזכיר את האמירה של הגרועים שבעריצים, בגלותנו הארוכה, שאמרו: הכו ביהודים והצילו את הממלכה.

אפי איתם: סוף-סוף יש לך תוכנית, סוף-סוף יש לך חזון, סוף-סוף יש לך אויבים – המתיישבים האמיצים של יהודה, שומרון וחבל-עזה.

אפי איתם: אני רוצה לסיום לומר לך דבר אחד: כאשר גלגלו אותך ועדות החקירה והחברים שלך מכל מדרגות מעלת כהונתך כשר הביטחון, ובילית פה שנים כמצורע וכמנודה של המערכת הפוליטית ושל המערכת המשפטית, כאשר הארץ מלאה כתובות נאצה עליך, כשלא ישבו בחברתך במזנון, אנחנו היינו האנשים הפשוטים, התמימים, שהאמינו לך, שהאמינו בך.

אפי איתם: בקריאה שלך - לכו אל הגבעות - היינו אנחנו נושאיך; חבריך היחידים ותומכיך.

אפי איתם: הציניות, האכזריות והאטימות שבה אתה משיב לנו תחזור אליך ואתה תיזכר על שמו של הדף האחרון בספר החיים הפוליטיים שלך, כאיש ש"חירב" את צה"ל, כאיש שעלול חס וחלילה להחריב את מדינת ישראל.

אפי איתם: יש לך זכויות רבות, אבל אין לך הזכות לעמוד ולומר: אחרי המבול; לבוא ולשרוף רק משום שפעם היית שותף לבנייה.

אפי איתם: לא נשיב לך ברוע תחת רוע, לא באלימות תחת אלימות ולא בהתלהמות תחת התלהמות.

אפי איתם: אבל נאמר לך ברור: אם לא תקשיב לקריאה להחזיר את ההחלטה הזאת אל העם הבריא והחזק הזה, נשלח אותך הביתה - -

ראובן ריבלין: אתה מתחיל פרק חדש כל רגע, חבר הכנסת איתם.

ראובן ריבלין: אדוני - 16 דקות על הדוכן.

אפי איתם: - - ותהיה זו שליחה כואבת ומביישת, שתמחק את הישגי בחרותך.

אפי איתם: אני ממליץ כמובן לקבל את הצעת האי-אמון ולהצביע אי-אמון בממשלה.

ראובן ריבלין: דרך אגב, אם ישמעו לך, לא יצטרכו את השלב הבא בתוכנית הערב.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אני מזמין את יושב-ראש סיעת ש"ס - לא, את חבר הכנסת והשר לשעבר שלמה בניזרי, על מנת להציג - נמצאים פה גם יושב-ראש התנועה וגם יושב-ראש הסיעה.

ראובן ריבלין: אוי לי ואבוי לי מה אני עושה לעצמי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בניזרי, זכויותיו הן זכויות ששמורות לו כמובן.

ראובן ריבלין: הצעת סיעת ש"ס להביע אי-אמון בממשלה בשל מדיניותה החברתית המעמיקה את הפערים בחברה, כפי שהדבר מצטייר בדוחות "מרכז אדוה".

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: דרך אגב, בתום כל הדיונים היום יתקיים הדיון על הצעות לסדר-היום שהיו לפני שבוע בנושא "מרכז אדוה".

ראובן ריבלין: בבקשה.

שלמה בניזרי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני שר האוצר, אני מתכונן לשאת נאום אופוזיציוני, כיאה לאיש אופוזיציה, ולא כפי שנהג פה יושב-ראש האופוזיציה הנבחר, שיש לו תואר חדש על החדש שלו.

שלמה בניזרי: הוא יושב-ראש האופוזיציה של האופוזיציה.

אפי איתם: פוזיציה לא אופוזיציה.

שלמה בניזרי: כלומר, מי ששמע אותו באותן דקות ארוכות שהוא דיבר, אז למעשה הוא התפלמס אך ורק עם האופוזיציה.

שלמה בניזרי: רק לסיום הוא זרק הערה לראש הממשלה, להצדיק את מעמדו כיושב-ראש אופוזיציה.

שלמה בניזרי: צריך לבדוק פה משהו בנושא החקיקה, אם אדם כזה ראוי בכלל להיות יושב-ראש האופוזיציה, כאשר הוא לא מייצג פה את רוב האנשים.

שלמה בניזרי: ומי היו המושמצים ביותר?

שלמה בניזרי: אנשי יחד, מרצ - אני לא יודע איך אתם נקראים.

שלמה בניזרי: אתם נתתם לו חרב להכות אתכם כל שבוע.

שלמה בניזרי: תעשו חשבון נפש למי?

שלמה בניזרי: כלומר, כיוון שאנחנו ש"ס, לתת לאחד כזה שייצג אותנו באופוזיציה - - -

רן כהן: - - -

ראובן ריבלין: זה בידי חברי הכנסת בכל רגע.

ראובן ריבלין: כתוב בכל עת.

שלמה בניזרי: - - - כאשר מי ששמע את נאומו, לא רק שהוא הצליף באופוזיציה, אלא הוא הראה כמה הוא תומך במדיניות הקואליציה.

שלמה בניזרי: כלומר, הוא תומך במדיניות החברתית, הכלכלית, המדינית.

שלמה בניזרי: כלומר, מה חסר לו? רק לחזור.

שלמה בניזרי: הוא משתוקק לחזור לכס הנכסף כל כך, לכס הטמא-הקדוש מבחינתו.

שלמה בניזרי: זו כל כוונתו.

שלמה בניזרי: יש לו כוונה לבוא ולייצג פה את האופוזיציה?

שלמה בניזרי: אותם אנשים, החלשים בחברה?

שלמה בניזרי: אותם אנשים שזועקים כנגד התוכניות של הממשלה?

שלמה בניזרי: שום דבר.

שלמה בניזרי: לכן, אנחנו נדבר בשם האופוזיציה, כפי שהצגנו בנושא שלנו בהצעת האי-אמון בממשלה, בדוח של "מרכז אדוה", שאומר בפירוש: מי שנהנה מהצמיחה בישראל ב-2004, זה רק העשירון העליון.

שלמה בניזרי: כלומר, כל הזמן מדברים אתנו במדינה, שבשנה האחרונה יש צמיחה, המשק יצא ממיתון, האבטלה ברוך השם מוגרה והיא ממש בנסיגה.

שלמה בניזרי: כל המלים הללו שאנחנו שומעים, רבותי, נראה שיש פה אוזניים סלקטיביות בממשלה הזאת.

שלמה בניזרי: או שהם קוראים את הנתונים אחרת, או שאנחנו, חברי הכנסת, הפרופסורים, הדוקטורים, המומחים בעלי שם עולמי עורכים מחקרים וכולם מבינים אחרת ממה שראש הממשלה ושר האוצר וממשלתו אינם מבינים.

שלמה בניזרי: לכן, אין פלא, אדוני היושב-ראש זוכר שבשבוע שעבר, כאשר הגשנו את הצעת האי-אמון, לא היתה פה נציגות של הממשלה, מכיוון שהם לא רצו לדבר.

שלמה בניזרי: אז אני אמרתי פה, באותה התפלמסות שהיתה - עד היום הממשלה היתה מבחינתי בגדר אוזניים להם ולא ישמעו.

שלמה בניזרי: עכשיו, אחרי שיש הדוחות - עיניים להם ולא יראו.

שלמה בניזרי: כשהם לא רצו להגיב בשבוע שעבר - פה להם ולא ידברו.

שלמה בניזרי: למה?

שלמה בניזרי: כי הם רואים שהאמת טופחת על פרצופם.

שלמה בניזרי: הנה, הדוח אומר בפירוש שהצמיחה שהתחוללה ב-2004 וזו שהאוצר חוזה ל-2005 מיטיבה רק עם העשירון העליון, ומצבם של שאר אזרחי המדינה לא משתפר ואף מידרדר.

שלמה בניזרי: מלים כדרבונות של הדוח, ואני מצטט מלה מלה.

שלמה בניזרי: הגידול בחלקו של העשירון העליון בהכנסות הלאומיות נובע בין השאר משכר המנהלים הגבוה.

שלמה בניזרי: דוגמה של חברה הנשכרת בבורסה, שכר מנכ"לה - מיליון ו-450,000.

שלמה בניזרי: מנהלים בחברות גדולות בבורסה, שכרם הגיע ל-3 מיליונים פלוס, ועוד כהנה וכהנה.

שלמה בניזרי: כלומר, הצמיחה הזאת היא בקבוצות קטנות.

שלמה בניזרי: לעומת זאת, מיליון וחצי אנשים מתחת לקו העוני, ומתוכם 600,000 ילדים מתחת לקו העוני, כאשר בשבוע שעבר פורסמה עוד כתבה בעיתון "הארץ" ושם נאמר - בכיר מבנק ישראל אומר: שיעור העניים במדינת ישראל גבוה בכ-30% מנתוני הביטוח הלאומי.

שלמה בניזרי: כלומר, אם נוסיף על המיליון וחצי עוד 30%, נגיע כבר קרוב ל-2 מיליונים לפי שיטת החישוב האמריקנית.

שלמה בניזרי: זה בסטנדרטים אמריקניים.

שלמה בניזרי: תארו לכם איפה אנחנו נמצאים, בקטסטרופה.

שלמה בניזרי: מ-6 מיליונים, שליש מאזרחי המדינה הם עניים שנמצאים מתחת לקו העוני.

שלמה בניזרי: והממשלה הזאת, במקום שתקום ותודה בפשעה ובאשמתה, בסדר העדיפויות שהיא נותנת לעשירון הגבוה, היא כל הזמן מטיחה בעניים הבטלנים והפרזיטים, אלה שלא רוצים לעבוד - אנחנו נרדוף אותם.

שלמה בניזרי: רבותי, רק לפני שבוע, בנימוק של הצעת האי-אמון שדיברתי פה, הוכחתי לכולם שחור על גבי לבן שהאבטלה במדינת ישראל לא ירדה.

שלמה בניזרי: היא איננה בנסיגה, והוכחתי זאת מהנתונים.

שלמה בניזרי: כאשר אני עזבתי את משרד העבודה, הנתונים של הלמ"ס מבחינת המובטלים במדינת ישראל היו 262,000 מובטלים, ודורשי עבודה – 193,000.

שלמה בניזרי: היום, אנחנו ב-2005, מ-262,000 המספר עלה ל-280,000 לפי הלמ"ס; דורשי עבודה - מ-193,000 ל-234,000.

שלמה בניזרי: אז איפה אדוני, השר שטרית, שאמור להשיב לי, וכרגיל, הוא אדם שבאמת מתמצא במספרים ומתייחס לדברים שנאמרים.

שלמה בניזרי: סליחה, אדוני השר, אבל אני רוצה התייחסות לדברים.

שלמה בניזרי: אתם מדברים על ירידה באבטלה.

שלמה בניזרי: עלה לפה השר אולמרט וגיבב כל מיני מספרים חסרי שחר, לצערי הרב, ולא נתן שום תשובה הולמת על השקר הגדול, שהאבטלה ירדה מ-10.8% ל-10.1%.

שלמה בניזרי: אין דברים כאלה.

שלמה בניזרי: המספרים שאני מביא לכם, לקחתי אותם ממשרד העבודה.

שלמה בניזרי: התייעצתי עם פרופסורים, כדי לשאול אותם אם באמת יש ירידה.

שלמה בניזרי: נוסף על כך, הרי מדינת ישראל השקיעה השקעה גדולה בפתרון וביצירת מקומות עבודה, מאות מיליונים בשנים האחרונות, נכון?

שלמה בניזרי: אתם המשכתם את המדיניות שאני התחלתי, הוצאת עובדים זרים, 100,000 עובדים זרים בשנה, בשנתיים האחרונות.

רן כהן: 120,000.

שלמה בניזרי: יצרתם מקומות עבודה, ובכל זאת, גם אם יש ירידה מצומצמת בחודשים האחרונים, שטויות, זה לא מבטא שום דבר באשר למיגור האבטלה.

שלמה בניזרי: בוא נבדוק עוד נקודה אחת: בשנה האחרונה יצרתם מקומות עבודה.

שלמה בניזרי: אבל אילו מקומות עבודה?

שלמה בניזרי: במשרות חלקיות.

שלמה בניזרי: המשרות החלקיות הללו, זה לא משרה מלאה שיצרתם והוצאתם את האנשים ממעגל המובטלים.

שלמה בניזרי: לאן אותם אנשים הלכו?

שלמה בניזרי: הם הלכו למעגל מקבלי הבטחת הכנסה.

שלמה בניזרי: אז תראה לי איך מיגרת את האבטלה.

שלמה בניזרי: אני אשמח מאוד אם תתמודד עם הנתונים הללו, שכן אולמרט בשבוע שעבר ולפני שבועיים שיחק פה בכל מיני גיבובי מלים.

שלמה בניזרי: אדוני השר, אני רוצה התייחסות לדברים הללו.

שלמה בניזרי: לכן, לאור הנתונים הקשים הללו של המשק שלנו, העניים צומחים כלפי מטה והעשירים כלפי מעלה.

שלמה בניזרי: ואתם מתפארים פה באיזו מדיניות של קסמים?

שלמה בניזרי: על מה אתם מדברים בכלל?

שלמה בניזרי: ועוד, נוסף על כל הדברים האלה, הממשלה, במקום לצמצם את ההוצאות שלה, הולכת עכשיו ומגדילה את הממשלה.

שלמה בניזרי: כמה שרים היו בחודשים האחרונים?

שלמה בניזרי: ברוך השם, מישהו הרגיש שקרה למדינה משהו?

שלמה בניזרי: שלא היו לנו מספיק שרים?

שלמה בניזרי: הולכים עכשיו, בהסכמים הקואליציוניים, ומגדילים את ההוצאות במיליארד ש"ח.

שלמה בניזרי: אתה יודע מה?

שלמה בניזרי: עם רוב הסעיפים אני מסכים.

שלמה בניזרי: מה שמפלגת העבודה השיגה, אני שמח ומברך אותם על כך.

שלמה בניזרי: בדאגה לחלשים אני לא צר עין, ולא אגיד – לא, לא השיגו כלום.

שלמה בניזרי: השיגו, בסדר?

שלמה בניזרי: מה שיהדות התורה ברוך השם השיגה – השיגה ברכה – זה כאין וכאפס לעומת מה שהם היו צריכים להשיג, כדברי השר שטרית לפני שבועיים ולפני שבוע, שהחרדים קוצצו במשרדים ובישיבות פי כמה וכמה מאחרים, ואתה אומר את זה בהצדקה.

שלמה בניזרי: אז על זה אין לי טענה.

שלמה בניזרי: מה טענתי?

שלמה בניזרי: שאתם הולכים להגדיל את הממשלה הזאת בכמה שרים – יש לנו שם שרים בלי תיק, יש לנו שמונה סגני שרים, ואמרתי כבר פעם, גם אני הייתי סגן שר בתחילת דרכי, והגדרתי מה זה סגן שר.

שלמה בניזרי: זה נהג עם רשיון בלי "וולבו".

שלמה בניזרי: כך אמרתי אז, וזו בדיוק המציאות.

שלמה בניזרי: לרצות אנשים, לרצות פה מפלגות.

שלמה בניזרי: כולנו יודעים שמדובר פה בעשרות מיליונים.

שלמה בניזרי: קמה הלשכה של שמעון פרס כדי להיקרא לשכת המשנה, יצירת משרה פיקטיבית חדשה, כשהעלות, לפחות ממה שקראתי בעיתונים, בין 20 ל-30 מיליון ש"ח.

שלמה בניזרי: כלומר, שימו לב, בין 50 ל-100 מיליון יעלו לנו רק הדברים הפיקטיביים האלה, כדי לרצות את מפלגת העבודה שדואגת לחלשים בנאומיה חוצבי הלהבות והלבבות המרגשים, ובסוף הם נכנסים לתוך קואליציה כדי לתת כמה ג'ובים.

שלמה בניזרי: מה, נהייתם מרכז הליכוד?

שלמה בניזרי: מה, גם אתם מחפשים ג'ובים?

שלמה בניזרי: לא עליך טענתי בייגה, כי אתה לא נבחרת, וחבל שלא, כי אתה היית שר אוצר טוב, ובמקרה הזה דווקא הייתי שמח אם אתה היית נמצא באחד התפקידים המרכזיים.

שלמה בניזרי: על מי נסמוך עכשיו?

שלמה בניזרי: שומעים אותנו האזרחים עכשיו?

שלמה בניזרי: על מה יסמכו, על הימין?

שלמה בניזרי: בדיוק היום קראנו בתהילים במזמור של כ"ט בחודש:

שלמה בניזרי: אשר פיהם דיבר שווא וימינם ימין שקר.

שלמה בניזרי: אתם בכלל ימנים אתם?

שלמה בניזרי: הקואליציה הזאת היא אופוזיציה.

שלמה בניזרי: קואליציה של הימין?

שלמה בניזרי: ימינם ימין שקר.

שלמה בניזרי: הלכתם עם הבטחות לבוחרים – לא פינוי ארץ-ישראל, לא שטחים ולא כלום.

שלמה בניזרי: אני אומנם לא חסיד ארץ-ישראל, אבל ודאי שאני נגד תוכנית ההתנתקות הזאת, ועוד בתור חבר ועדת החוץ והביטחון.

שלמה בניזרי: בשבוע שעבר ישבתי ממוסמר לכיסא – כי לא תמיד מעניין להיות בוועדת החוץ והביטחון.

שלמה בניזרי: איך הוא קורא לה, ראש הממשלה, לוועדת החוץ והביטחון?

שלמה בניזרי: מסיבת עיתונאים מורחבת.

שלמה בניזרי: אז הרבה לא מקבלים.

שלמה בניזרי: בשבוע שעבר הגיע דיכטר, יושב-ראש השב"כ, ואמר שם דברים כדרבונות.

שלמה בניזרי: אם נפנה את ציר פילדלפי, נקבל את דרום-לבנון שם.

שלמה בניזרי: ואם נפנה את השומרון, את כדים, ונהפוך את זה לאזור A, נקבל את עזה בכדים, אולי גם בעפולה.

שלמה בניזרי: כדי למגר את ה"קסאמים" צריך לשלוט בשטח ה"קסאמים".

שלמה בניזרי: הוא אמר דברים ברורים, לא צריך להבין הרבה.

שלמה בניזרי: איך אמרתי בתקשורת?

שלמה בניזרי: דבריו של דיכטר היו רעידת אדמה בסולם דיכטר.

שלמה בניזרי: הוא היה צונאמי לכל התוכנית של ראש הממשלה, וגם להתנתקות הזאת, וגם לראש הממשלה עצמו.

שלמה בניזרי: עכשיו אני לא מתפלא, דרך אגב, שלא מאריכים את תקופת התפקיד שלו משום מה.

שלמה בניזרי: חטאו הגדול, כנראה, שהוא אומר אמת.

שלמה בניזרי: ומי שאומר אמת בממשלה הזאת, אחת דתו, להיזרק החוצה, לצערנו הרב.

שלמה בניזרי: לכן, אדוני היושב-ראש, לנוכח כל הדברים הללו, שאנחנו רואים בממשלה הזאת, זו ממשלה וירטואלית, זו ממשלה של אשליות.

שלמה בניזרי: כמאמר השיר, בזמנו – איך קראו לזמר ההוא – אשליות: לגור בדירת פאר, לחשוב שאתה מיליונר, לא לעבוד לעולם, לא לעשות שום דבר, רק הראש בעננים, לטייל שם במרומים.

שלמה בניזרי: זה מה שאתם מוכרים לציבור.

מאיר שטרית: נסים סרוסי.

שלמה בניזרי: נסים סרוסי, גיבור ילדותנו – בא לי לעבוד על האנשים, ספרו להם סיפורים שהכול סבבה פה.

שלמה בניזרי: עכשיו יהיה לכם גם שמעון פרס.

שלמה בניזרי: הוא מזרח תיכון חדש, הוא ישבח כל כך את המדיניות, שיש לנו אומנם מזרח תיכון חדש גם על-פי פרס.

שלמה בניזרי: רבותי, זו ממשלה של פטה-מורגנה, טעויות אופטיות שמוכרים לציבור, שקרים.

שלמה בניזרי: מוכרים להם הינתקות, מוכרים להם כלכלה משובחת, מוכרים להם חברה חדשה, אבל בסוף אתם עוד תשימו על המדינה הזאת – FOR SALE, אולי, למכירה, לצערנו הרב.

שלמה בניזרי: לכן, אדוני, לא הממשלה הישנה ולא החדשה – מכיוון שזו אותה גברת בשינוי אדרת – אינכם ראויים לשום אמון, וזה מה שנעשה הערב, נביע אי-אמון.

שלמה בניזרי: תודה, אדוני היושב-ראש.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: כבוד שר התחבורה ישיב על הצעות האי-אמון של המפד"ל וש"ס.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להשיב על הצעות האי-אמון של סיעת המפד"ל ושל סיעת ש"ס, כל אחת בתורה.

מאיר שטרית: ראשית – הצעת האי-אמון של סיעת המפד"ל, בטענה שהממשלה אינה עושה משאל עם.

מאיר שטרית: אני מוכרח לומר שאני משתומם.

מאיר שטרית: כאשר הם מנסים בדרך פרלמנטרית פוליטית ללחוץ כדי לקיים משאל עם, ודעתם לא מתקבלת, הם מגישים הצעת אי-אמון בממשלה מכיוון שהיא לא עושה משאל עם, בהניחם שמשאל עם הוא התשובה על כל הבעיות.

מאיר שטרית: ואני שואל, ריבונו של עולם, למה לא מביאים בחשבון את המשמעויות של עריכת משאל עם בארץ.

מאיר שטרית: אם הכלי הזה באמת יעבוד, הוא כלי מסוכן ביותר בחברה משוסעת מבחינה דמוגרפית, עדתית, דתית.

מאיר שטרית: זה כלי שמסוכן להשתמש בו בכל עניין, לא רק בעניין הזה.

מאיר שטרית: אבל לגרסת המפד"ל, נניח שלוקחים את הכלי הזה ומחוקקים חוק משאלי עם, ועושים היום משאל עם על ההתנתקות – שלהערכתי רוב הציבור תומך בה – מה יקרה מחר, אם השלטון מתחלף לשלטון השמאל, ועושים משאל עם בציבור על חזרה לגבולות 1967, ויהיה לכך אולי רוב בציבור – גם אז זה בסדר?

מאיר שטרית: נעשה משאל עם על גיוס בחורי ישיבות לצבא, יש לדעתכם רוב לזה בציבור, או אין רוב בציבור?

מאיר שטרית: אני בטוח שיש רוב בציבור.

מאיר שטרית: זה עושה את זה בסדר?

מאיר שטרית: אני חושב שלא.

מאיר שטרית: לכן, על-פי הכללים של מדע המדינה, אסור ולא צריך להשתמש בכלי הזה בחברות משוסעות.

מאיר שטרית: במדינות שיש בהן יציבות ארוכת ימים, כשהוויכוחים הם אם להפוך את המטבע ליורו או להישאר עם שטרלינג – מה זה חשוב, יורו או שטרלינג?

מאיר שטרית: בסופו של דבר זה לא גורם לשום קרע או לשום דבר אחר בעם.

מאיר שטרית: או בשווייץ, אם להחיל את שעון החורף בחמש או בשבע – זה ודאי משאל עם.

מאיר שטרית: למה בשווייץ משאל העם נפוץ כל כך?

מאיר שטרית: זו המדינה שמשתמשת בכלי הזה הכי הרבה, מכיוון שזו מדינה ש-200 שנה לא ראתה מלחמה.

מאיר שטרית: היא יושבת לה לבטח על אדמתה, כמדינה נייטרלית, ואם אני לא טועה 200 שנה – לפי ההיסטוריה – היא לא ראתה מלחמה.

מאיר שטרית: אז מה כבר יכול לקרות?

מאיר שטרית: לא משנה אילו שאלות שואלים – כל פעם עושים משאל חדש, על כל עניין קטן וגדול, כי זו חברה שחיה על בסיס קונסנזואלי – החלטות בה מתקבלות בהסכמה.

מאיר שטרית: מישהו פה מעלה על הדעת שעכשיו נתחיל להכריע בארץ בכל עניין במשאל עם?

מאיר שטרית: נדלג מעל הכנסת – בשביל מה בעצם צריך את הכנסת?

מאיר שטרית: אפשר ללכת למשאל עם על כל עניין.

מאיר שטרית: אני בטוח שאם מחר יעשו משאל עם אם אפשר לעשות טרנספר של הערבים מעבר לגבול – אני אומר לכם שהרושם שלי הוא שבאווירה הקיימת בארץ יהיה רוב להחלטה כזאת.

מאיר שטרית: אז מה, זה נכון לעשות משאל עם?

מאיר שטרית: אני חושב שלא.

שלמה בניזרי: למה, כי טרנספר זה לא טוב?

מאיר שטרית: אתה חושב שזה טוב?

שלמה בניזרי: אתה עושה את זה היום.

מאיר שטרית: חברים, השימוש בכלי של משאל עם הוא מסוכן ביותר, אפילו לגרסת המציעים, ואני מתפלא על חבר הכנסת איתם, שלא רואה את זה נכוחה.

מאיר שטרית: השימוש במשאל עם הוא דבר שאסור לעשותו.

מאיר שטרית: אגב, להזכיר נשכחות, כשברק היה ראש הממשלה ודובר על משא-ומתן על הגולן, הליכוד יזם את חוק משאל העם לגבי רמת-הגולן, ואחר כך הממשלה יזמה אותו.

מאיר שטרית: גם אז התנגדתי למשאל עם.

מאיר שטרית: התנגדתי עקרונית, כי חשבתי שזה כלי מסוכן ביותר, ואני חושב שצדקתי, ואני חוזר על זה גם היום, אדוני היושב-ראש.

מאיר שטרית: אסור להשתמש בכלי של משאל עם לצורך הכרעות כאלה בחברה שסועה.

מאיר שטרית: זה יהיה פשוט אסון חברתי, מכל בחינה שהיא, ולכן, עם כל הכבוד להצעת האי-אמון של המפד"ל, אני מציע להם שיפסיקו עם החיפוש אחר כל מיני נימוקים וסיבות.

מאיר שטרית: עמדתם ברורה, עמדת הממשלה ברורה, ואדוני היושב-ראש, מובן שאני מציע לדחות את הצעת האי-אמון.

מאיר שטרית: להצעתה של סיעת ש"ס לנוכח הדוח של "מרכז אדוה" – יש נטייה בכנסת, אדוני היושב-ראש, להפוך כל דוח וכל מחקר להצעת אי-אמון או להצעה לסדר-היום.

מאיר שטרית: במקרים רבים מדובר בארגונים או במכוני מחקר שיש להם אידיאולוגיה משלהם, והפרשנות שלהם לדברים היא מוטה ומגמתית.

מאיר שטרית: אפשר להוסיף, ועוד לא אמרנו – טרם בואנו לדון בנתונים המקצועיים לכאורה – מהם מקורות המימון של הגופים האלה ומי עומד מאחוריהם.

יאיר פרץ: - - -

מאיר שטרית: ודאי שיש.

מאיר שטרית: אין מדינה בעולם שאין בה פערים.

מאיר שטרית: ואגב, חבר הכנסת יאיר פרץ, זה בדיוק מה שאני רוצה לומר.

מאיר שטרית: אם תבדוק תראה שהנתונים של "מרכז אדוה" מדברים על סוף שנת 2003, לא על שנת 2004, שבה חלה התפנית.

מאיר שטרית: בסוף 2003.

מאיר שטרית: הנתונים נכונים לשנת 2003.

מאיר שטרית: ולהזכיר לך, חבר הכנסת יאיר פרץ, גם בעבר הממשלה נהגה כהלכה, היו קצבאות לכל דיכפין ברמות ענקיות, הממשלה שילמה קצבאות – 50 מיליארד שקל בשנה.

מאיר שטרית: ממדי העוני אז קטנו או גדלו?

מאיר שטרית: תבדקו.

מאיר שטרית: גדלו.

רן כהן: בסוף 2004 בוודאות גדלו.

מאיר שטרית: חבר הכנסת רן כהן, הם גדלו גם ב-2003, גם ב-2002 וגם ב-2001 וגם ב-2000 וגם ב-1999.

רן כהן: ב-2000 הם לא גדלו.

מאיר שטרית: כל שנה הם גדלו, תבדוק.

מאיר שטרית: כל שנה הם גדלו.

מאיר שטרית: למה?

מאיר שטרית: כל עוד אתה לא עושה שינוי בסיסי בהוצאת אנשים ממעגל העוני, זה לא יקטן.

רן כהן: ב-1994 וב-1997 גדלו; זה מה שמצאתי בממצאים של ועדת החקירה - - -

קריאה: ודאי שהם גדלו.

מאיר שטרית: למה?

מאיר שטרית: כי אורה נמיר היתה אז שרת הרווחה, והיא העבירה בכנסת חוק - - -

אברהם-בייגה שוחט: זה לא היה יותר - - -

מאיר שטרית: נכון.

מאיר שטרית: היתה אז עלייה גדולה, הגיעו עולים, היתה צמיחה ענקית במשק, בטח שירד.

מאיר שטרית: זאת אומרת, כשיש צמיחה במשק, האבטלה יורדת והעוני יורד.

מאיר שטרית: אותו דבר עכשיו, ב-2004.

מאיר שטרית: עברנו מצמיחה שלילית ב-2001, 2002, לצמיחה חיובית ב-2003 ולצמיחה של כ-4% ב-2004.

מאיר שטרית: זה עושה את שלו.

רן כהן: נכון שהאבטלה ירדה בכמה עשיריות, אבל מאחר שזה מפני שאנשים הלכו לעבוד בשביל שכר נמוך מ-2,000 שקל.

רן כהן: אתה מוצא שיש גם עוני ויש גם עובדים עניים.

מאיר שטרית: אף אחד לא עובד בשביל שכר של 2,000 שקל, כי, כידוע, יש שכר מינימום במשק, שהוא 3,600 שקל.

שלמה בניזרי: במשרות חלקיות.

שלמה בניזרי: זה מה שיצרתם.

מאיר שטרית: נכנסו למעגל העבודה - - -

שלמה בניזרי: איך ייכנסו למעגל העבודה אם יש יותר מ-300,000 מובטלים?

מאיר שטרית: נכנסו למעגל העבודה 90,000 איש.

מאיר שטרית: אל תשכח שבגלל גידול האוכלוסייה בארץ, אם אתה לא מוסיף כל שנה עשרות אלפי מקומות עבודה, האבטלה עולה.

מאיר שטרית: זאת אומרת, כשאני אומר "הצטרפו למעגל העבודה" – למרות גידול האוכלוסייה האבטלה לא עלתה, אלא אפילו ירדה; זאת אומרת, נוספו אנשים לעבודה.

מאיר שטרית: אני, כמובן, האחרון שאומר לכם שאני רוצה שאדם שעובד יהיה מתחת לקו העוני.

מאיר שטרית: זה הדבר הבלתי נסבל ביותר בעיני.

מאיר שטרית: זו הסיבה, חבר הכנסת בניזרי, שאני מטיף בשער כבר עשרות שנים מעל במה זו ובמקומות אחרים, למס הכנסה שלילי, כדי להבטיח את רמת הקיום המינימלי לכל מי שעובד.

מאיר שטרית: זה התנאי.

מאיר שטרית: לו החלטנו על מס הכנסה שלילי וקבענו רמת הכנסה לנפש, והבטחנו שהמדינה נותנת לכל אדם שעובד את המינימום הזה פר מספר הנפשות שיש לו בבית, היינו מבטיחים את רמת הקיום המינימלית, כדי שאנשים לא יהיו בקו העוני, כל מי שעובד.

מאיר שטרית: אנשים שלא רוצים לעבוד, זו חתונה אחרת; אנשים שלא יכולים לעבוד – היינו צריכים להבטיח להם אותה רמת קיום באמצעות קצבאות.

מאיר שטרית: אבל אז כל אדם אחר שהוא בריא היה צריך לעבוד.

מאיר שטרית: זה המצב האופטימלי.

מאיר שטרית: לצערי הרב, בארץ אנשים לא מעכלים שכדי להוציא אנשים מקו העוני, ההשקעה המרכזית צריכה להיות בחינוך, בהכשרה מקצועית, מתן כלים לאנשים שישתלבו בעבודה, מתן הזדמנות שווה לילדים בחינוך.

מאיר שטרית: הממשלה השנה הולכת לעשות את הרפורמה של דברת בחינוך, מקצה 2 מיליארדי שקלים נוספים בשנה לחינוך.

מאיר שטרית: זה כלי שנכון שהוא לא משיג מחר בבוקר אפקטיביות וטווח מיידי של הוצאה מהעוני, אבל זה הכלי היחיד שלטווח ארוך יכול להוציא אנשים ממעגל העוני – לתת לילדים הזדמנות אמיתית בחינוך.

שלמה בניזרי: אני יכול לתת לך פה נתונים על אנשים שעובדים ונמצאים מתחת לקו העוני.

שלמה בניזרי: כמה אנשים עובדים ונמצאים מתחת לקו העוני?

מאיר שטרית: אני אמרתי קודם - 30%.

מאיר שטרית: אני אמרתי, זה הדבר שמרגיז אותי ביותר.

מאיר שטרית: כזכור לך - - -

שלמה בניזרי: - - -

מאיר שטרית: חבר הכנסת בניזרי, אבל על זה בוכה הנביא.

מאיר שטרית: לעומת זאת, כאשר שני בני-הזוג עובדים, שיעור אלה שמתחת לקו העוני הוא 4%.

מאיר שטרית: כזכור, אני העליתי את שכר המינימום במשק לפני עשר שנים בערך מ-45% ל-47.5%.

מאיר שטרית: אגב, כשהבאתי את זה אז לכנסת ההסתדרות התנגדה.

מאיר שטרית: למה?

מאיר שטרית: כי היא היתה מעסיק.

מאיר שטרית: היתה מלחמה בוועדת העבודה והרווחה, ורק בסוף הם הצטרפו.

מאיר שטרית: אני אומר את זה, מכיוון שגם היום נכון לעשות מס הכנסה שלילי כדי להבטיח שכל מי שעובד לעולם לא יהיה עני, אלא תמיד יפרנס את משפחתו בכבוד.

מאיר שטרית: ככל שהדבר הזה תלוי בי, כשהייתי באוצר, זה היה אחד הנושאים המרכזיים שלחצתי לקדם, ובדקתי את הפרמטרים הכלכליים ועשיתי ניתוח ואנליזה כלכלית של כל מערכת המיסוי בארץ, וזה ניתן לביצוע אם תהיה החלטה לבצע את זה.

מאיר שטרית: אני מקווה שיום אחד נגיע לשם, כי לדעתי זו תשובה אמיתית על הבעיה שאתה מעלה, והיא נכונה וצודקת: מי שעובד, אסור שיהיה עני.

מאיר שטרית: על זה אפשר לתת תשובה.

מאיר שטרית: דבר אחרון, ברור שממדי העוני זה דבר יחסי, והדוח צובע את ממדי העוני בשחור משחור.

עזמי בשארה: עוני אבסולוטי.

מאיר שטרית: גם קיים.

עזמי בשארה: עוני אבסולוטי גרוע מהיחסי, לפי הנתונים.

עזמי בשארה: אם תשנה את הנתונים, תקבל אבסולוטי יותר גדול.

מאיר שטרית: לא נכון.

מאיר שטרית: בהשוואה בין-לאומית זה לא נכון.

עזמי בשארה: תסתכל בארץ.

מאיר שטרית: היה פה מישהו שאמר בהצעת אי-אמון, שבושה למדינת ישראל, כי שיעור העניים בה יותר גרוע מאשר במקסיקו.

נסים דהן: נכון.

מאיר שטרית: אתה אמרת, אדוני היושב-ראש.

נסים דהן: נכון.

מאיר שטרית: אז אתה משווה עני במקסיקו לעני בארץ?

מאיר שטרית: פעם אמר מישהו שעני באנגליה זה אחד שיש לו נהג עני, גנן עני, משרת עני.

מאיר שטרית: אתה משווה עני במקסיקו לעני בארץ?

מאיר שטרית: העוני הוא דבר יחסי, שנקבע לפי רמת ההכנסה באותה מדינה, זה לא דבר אבסולוטי.

נסים דהן: זה לא משנה.

נסים דהן: אבל זה עני.

מאיר שטרית: זה עני, הכול יחסי.

עזמי בשארה: אז תקבע סל קניות אצלך - - -

מאיר שטרית: מאה אחוז, אתה צודק.

עזמי בשארה: - - -

מאיר שטרית: לא נכון.

מאיר שטרית: כשאני מציע מס הכנסה שלילי, אני בדקתי את הנתונים הללו - אני מציע לעשות חשבון כמה עולה לתת את צורכי הקיום המינימלי בכבוד לנפש אחת.

עזמי בשארה: בג"ץ ישאל אותך.

מאיר שטרית: בלי שבג"ץ ישאל אותי, אני מציע לעשות את זה.

מאיר שטרית: אם אדם עובד – ולא חשוב כמה ילדים יש לו, שמונה או עשרה ילדים – הוא צריך להגיע לשכר מינימלי של ההכנסה הזאת.

מאיר שטרית: אם הוא לא מגיע לזה, מס הכנסה יחזיר לו.

מאיר שטרית: במקום לקחת ממנו מס – יוסיף לו.

מאיר שטרית: ואז אין קצבאות אחרות, רק זה.

מאיר שטרית: התוצאה תהיה, שכל אדם שעובד יפרנס את משפחתו בכבוד, ואז לא כדאי לשבת בבית.

מאיר שטרית: כשהיינו במצב שאנשים קיבלו מקצבאות יותר מאשר מעבודה, למה שילכו לעבוד?

מאיר שטרית: אתה עצמך הצגת פעם בממשלה דוח לגבי מובטלים והראית ש-50% במדגם שבדקת היו אנשים שרימו את מערכת התעסוקה.

מאיר שטרית: זאת אומרת, המערכת היום מאוד פשוטה, היד על ההדק מאוד קלה, ואם אנשים יכולים לחיות בלי לעבוד, הם לא יתאמצו לעבוד.

מאיר שטרית: אני חושב שהדבר הזה מחייב תיקון של הדיסק בראש, שינוי דיסק בראש: אנשים צריכים לעבוד, ומי שעובד צריך להתפרנס בכבוד, ותפקידה של המדינה להבטיח את זה.

מאיר שטרית: אני בעד לעשות את זה.

מאיר שטרית: אני מקווה, אדוני היושב-ראש, שעם הזמן, דווקא בעקבות הצמיחה, נצליח ליצור את הכלים המתאימים כדי לתת הזדמנות שווה לכל אדם בישראל לצאת ממעגל העוני.

מאיר שטרית: ביום שנעשה את זה, החברה שלנו תהיה חברה הרבה יותר שוויונית והרבה יותר טובה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, נכון לעכשיו, אני מציע, כמובן, לדחות גם את ההצעה של סיעת ש"ס ולהוריד אותה מסדר-היום.

נסים דהן: ראשון המתדיינים, חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט.

נסים דהן: עד שהוא מגיע לדוכן, הודעה למזכיר הכנסת.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת:

אריה האן: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 66) (איסור שימוש ברכב), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת גלעד ארדן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק פנסיה חובה, התשס"ה-2005, של חברת הכנסת אורית נוקד וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון מס' 13) (הסכם בין הורים שאינם נשואים), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת רוני בריזון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק העמותות (תיקון מס' 6) (פיקוח ואכיפה), התשס"ה-2005, של חברי הכנסת רוני בריזון ורשף חן.

אריה האן: החלטה בדבר חלוקת הצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה), התשס"ד-2003.

אריה האן: לוח תיקונים להצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 16), התשס"ה-2005.

אריה האן: החלטת ועדת הכנסת בדבר סדרי הדיון בהצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2005, התשס"ה-2005, והצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2005 (תיקוני חקיקה), התשס"ה-2004.

אריה האן: הצעת ועדת הכנסת לתיקון סעיף 142ב לתקנון הכנסת.

אריה האן: תודה רבה.

אריה האן: הצעות סיעות מפד"ל - האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו וש"ס להביע אי-אמון בממשלה בשל: א.

אריה האן: סירובה לפנות להכרעת העם בעניין ההתנתקות;

נסים דהן: חבר הכנסת בייגה שוחט, עשר דקות לרשותך.

אברהם-בייגה שוחט: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת.

אברהם-בייגה שוחט: הממשלה הזאת קמה - - -

נסים דהן: תקום.

אברהם-בייגה שוחט: - - - תקום, אם אכן תקבל רוב בכנסת, רק בגלל סיבה אחת, והיא שינוי עמדותיו של ראש הממשלה, שמצא את ביטויו הראשון לפני כ-14 חודשים.

אברהם-בייגה שוחט: אריק שרון, ראש הממשלה, שהיה במשך שנים מוביל ההתנחלויות בחלקי ארץ-ישראל, ביהודה ושומרון וחבל-עזה, שינה את עמדותיו ואת תפיסותיו המדיניות ב-180 מעלות ובא ואמר בפרשנות אמיתית, אם אנחנו רוצים לתת לעניין: רבותי, עברו השנים והסתבר שכל מה שהובלתי כדבר מרכזי בדרכי הפוליטית, בכוחותי כשר בממשלה בתפקידים השונים – כל זה הוכח כבלתי נכון, כדבר שלא מוביל אותנו לשלום ולביטחון, כדבר שגרם נזק אדיר למדינת ישראל ולתושביה.

אברהם-בייגה שוחט: ראש הממשלה שינה את עמדותיו, ומאז החל תהליך ארוך של שינוי המבנה הפוליטי והקואליציוני של ממשלת ישראל - פרישת מפלגות הימין, פרישת המפד"ל, מאבקים פוליטיים בתוך הליכוד.

אברהם-בייגה שוחט: ובסופו של יום כנראה תקום היום ממשלה חדשה בישראל, ממשלה שלא באה לשנות בתחומים רבים באופן אמיתי – לא בתחום הכלכלי, לא בתחום החברתי, לא בתחום של נוהלי שלטון, לא בתחום טוהר המידות, לא בתחומים שהיינו רוצים שאומנם נרגיש בהם שינוי מהותי.

אברהם-בייגה שוחט: הכול מוקדש והכול מכוסה בנושא ההתנתקות, שהוא הבסיס היחיד לקואליציה עתידית.

אברהם-בייגה שוחט: פה ושם היו תיקונים, המפלגות החרדיות השכילו לקבל במשא-ומתן קואליציוני בחזרה כמה דברים שנלקחו מהם, גם מפלגת העבודה הצליחה לקבל כמה מאות מיליונים, לא חס וחלילה לחבריה, אלא למען החברה בישראל, אבל כל מי שעיניו בראשו ומבין את התהליכים שאנחנו עוברים יודע שבעצם לא חל שינוי אמיתי.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו רואים את זה במצב שהתהווה – ואני הייתי בין אלה שאחרי שהתברר כי ראש הממשלה אריק שרון מתכוון ללכת באמת לתוכנית ההתנתקות אמרו: בואו נושיט לו יד.

אברהם-בייגה שוחט: החלטותיו ריסקו את הימין במדינת ישראל, ריסקו את הקשר בין הליכוד ובין הימין, ריסקו את הקשר בתוך הימין, ריסקו את הקשר בינו ובין המתנחלים, ואותם מקורות כוח שהיו לו במערכת הפוליטית נותקו.

אברהם-בייגה שוחט: ההחלטה הזאת גם מביאה לרעידת אדמה בליכוד, שלדעתי עדיין איננו רואים את סופה.

אברהם-בייגה שוחט: עדיין איננו יודעים לאן תתגלגל המפלגה הזאת, עדיין איננו יודעים איזה מבנה יהיה בה כאשר יהיו בחירות, בעוד שנה או בעוד שנתיים, ואנחנו נראה שמה שהיה הוא לא מה שיהיה, אבל החשוב מכול הוא שנפתח פתח לתהליך מדיני, והכניסה שלנו לממשלה היא לצורך ביצוע התהליך הזה, אשר מסמן בעצם את השינוי העיקרי.

אברהם-בייגה שוחט: אני אומר לכם את זה, ואני אומר את זה גם לך, חבר הכנסת עוזי לנדאו: אמירותיו של ראש הממשלה, שכביכול יש כאן מין שמירת מאזן כוחות, והורדת ההתיישבות בעזה תחזק את ההתיישבות ביהודה ובשומרון, אני חושב שההיפך מזה נכון.

אברהם-בייגה שוחט: אני חושב שהמודל של עזה הוא המודל של יהודה ושומרון, ואני שמח על כך.

אברהם-בייגה שוחט: אתה לא שמח על כך, אבל אני חושב שאמירותיו של ראש הממשלה, כאילו יש כאן trade-off מסוים – לפי הערכתי, לפי הבנתי ולפי תפיסתי, המערכת הפוליטית עם תום ההתנתקות, אם היא אומנם תצא לפועל, תראה שאנחנו נמצאים על מסלול שאין ממנו חזרה.

אברהם-בייגה שוחט: גם בגלל האמריקנים, גם בגלל הקהילה האירופית, ואני מאוד מקווה שגם הפלסטינים, תחת נשיאותו של הנבחר החדש – של הנשיא החדש שנבחר רק אתמול ברוב כל כך גדול – ייתנו פתח למדיניות חדשה של העם הפלסטיני, שבסיכומו של דבר תביא גם אותנו למהלכים שמעולם לא חשבנו שהליכוד וראש ממשלה כאריק שרון יוליכו אותם.

אברהם-בייגה שוחט: הביטויים לכך שהממשלה הזאת קמה רק למטרה הזאת, ולא מצאה את ביטויה בשינויים אחרים, הם רבים.

אברהם-בייגה שוחט: את קווי היסוד של הממשלה לא שינו, המדיניות הכלכלית שחלקה מעשים טובים וחלקה הגדול מעשים רעים לא שונתה, ומפלגת העבודה חתמה.

אברהם-בייגה שוחט: מי שקורא את ההסכם הקואליציוני רואה את זה כמחויבות גדולה מאוד לתהליכים הכלכליים והחברתיים שכל כך תקפנו בשנתיים האחרונות – ואני לא אחזור על הביטויים וההגדרות שקיבלה התוכנית הזאת אצל כמה אנשים בכירים במפלגת העבודה – והדבר הזה לא שונה במשא-ומתן.

אברהם-בייגה שוחט: אף תיק בכיר.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו 20 מחברי הכנסת, ואף אחד מהתיקים הבכירים לא נמסר למפלגת העבודה.

אברהם-בייגה שוחט: התיקים שנמסרו הם תיקים ברמה נמוכה מאוד.

אברהם-בייגה שוחט: נכון, שינוי הם 15 מחברי הכנסת, וכאשר בתוך הקואליציה היו גם המפד"ל וגם האיחוד הלאומי היא קיבלה תיקים טובים יותר וחשובים יותר ממפלגת העבודה, אף שהקואליציה יותר מצומצמת ומספר חברינו גדול יותר.

אברהם-בייגה שוחט: אף ועדה חשובה בכנסת.

אברהם-בייגה שוחט: לא ועדת הכספים, לא ועדת החוץ והביטחון, לא ועדת החוקה ולא ועדת הכנסת – כל הוועדות המרכזיות האלה אינן בשליטת מפלגת העבודה, ואין לה יושב-ראש באף אחת מהוועדות האלה.

אברהם-בייגה שוחט: האם שילמנו מחיר פוליטי?

אברהם-בייגה שוחט: האם שילמה מפלגת העבודה בסופו של יום מחיר פוליטי כאשר דחקה הצדה את כל השיקולים המפלגתיים ונתנה לממשלה גיבוי מבחוץ בשלב מסוים, ועכשיו, בכניסתה לממשלה, היא נותנת לה תמיכה מבפנים לצורך ביצוע ההתנתקות?

אברהם-בייגה שוחט: שלא תהיה אי-הבנה.

אברהם-בייגה שוחט: ההערכה שלי היא, שאם יתברר שאריק שרון או הליכוד זזו אחורה – אני לא חושב שזה יקרה – מתוכנית ההתנתקות, להערכתי באותו רגע תחדל הממשלה מלהתקיים ואנחנו לא נהיה חלק ממנה.

אברהם-בייגה שוחט: שילמנו בכך שאנחנו מצטרפים לממשלה שלא שינתה את המדיניות הכלכלית-החברתית, וזאת עובדה.

אברהם-בייגה שוחט: אפילו יחד, אם תימנע היום, או תצביע בעד, גם היא, בתור אופוזיציה הרבה יותר חזקה מאתנו והרבה יותר קיצונית מאתנו, תיתן יד בהצבעה בעד הממשלה או בעד הקמתה.

יוסי שריד: אתה יודע מה ההבדל, בייגה?

יוסי שריד: שאנחנו לא מקבלים אתנן.

יוסי שריד: זה כמו ההבדל בין אהבה לבין זנות.

יוסי שריד: אהבה היא אהבה וזנות היא זנות.

אברהם-בייגה שוחט: יוסי, כבר אמרתי שבעיני ההבדל הוא לא כל כך גדול.

אברהם-בייגה שוחט: התיקים שקיבלנו הם תיקים, ונכון שיש רצון של אנשים לשבת בממשלה, ואי-אפשר להתעלם מכך, זה חלק מהעניין, אבל בסופו של יום גם אתם, באופן מעשי, נותנים יד לממשלה שאתם תוקפים מכול וכול את המדיניות הכלכלית-החברתית שלה, ואתם עושים את זה מאותו נימוק ומאותה סיבה שאנחנו נמצאים בממשלה.

יוסי שריד: אם עמיר פרץ מצביע, מי אני?

אברהם-בייגה שוחט: אני לא יודע איך עמיר מצביע.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו משלמים בגלל העובדה הזאת.

אברהם-בייגה שוחט: יש אצלנו אנשים שחושבים שזאת שגיאה.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו משלמים משום שהשתנתה המדיניות כלפי המגזר החרדי, חלק מהדברים שהוחזרו הוחזרו בדין ובצדק, לטעמי חלק מהדברים לא, ואין ספק שאנשים שתומכים בנו ציפו שלא אנחנו, בכניסתנו, נהיה הגורם לשינוי חזרה של מדיניות של הממשלה בנושאים שונים, שלחלקם אנחנו מתנגדים מכול וכול ובחלקם אנחנו נכנסים לסטטוס-קוו, לחוסר שינוי, לביטול רפורמות, לדברים שמבחינתנו היו חיוביים, וכל זה בלי לפגוע בכיבוד זכויותיהם של החרדים.

אברהם-בייגה שוחט: אני למשל חושב שהוויתור על ליבת החינוך, במסגרות שונות - גם בהחלטת ממשלה קודמת מלפני שנה וחצי, גם הוועדה האחרונה שנתנה את מסקנותיה, גם הפסיקה של הבג"ץ - אני חושב שליבת החינוך היא דבר חיוני והכרחי, ויסלחו לי ידידי מהמפלגות החרדיות.

אברהם-בייגה שוחט: הרצון שלהם לחיות בגטו שבו אנחנו מתנתקים מהתקופה הנוכחית, מהיכולת של הכשרת אדם - רוב האנשים, לא כולם - להגיע לרמת הכנסה סבירה, לפעילות נכונה, במשק מודרני, בעולם מתפתח - אני חושב שאתם חוטאים גם למשפחות ולקהל שלכם בהחלטה של אי-הסכמה לליבת חינוך כחובה, כחלק מתוך המערכת.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה לסיים ולומר שאני מקווה - מאוד מקווה - שהממשלה הזאת אכן תבצע את ההתנתקות, בתוך חודשים מספר, בלוח זמנים קצר.

אברהם-בייגה שוחט: אני עוסק בימים אלה, כיושב-ראש ועדת המשנה, יחד עם חברים נוספים, בחוק פיצוי-פינוי.

אברהם-בייגה שוחט: אני מודע לסבל, לטראומה, למצב הקשה של המתיישבים שיצטרכו לעזוב את בתיהם.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא מתעלם מהפן האנושי ומהמצב שמדינת ישראל בהחלטותיה על פינוי הביאה על האנשים שחיים באותם מקומות.

אברהם-בייגה שוחט: אבל אני אומר להם ואני אומר לעצמנו: בשום פנים ואופן אסור לממשלה שלא לעשות מאמץ עליון להביא לביצוע של החלטות הכנסת והחלטות הממשלה, אשר העדיפו באופן ברור ביותר - ובצדק לדעתי - את פינוי היישובים, תוך מתן פיצוי הולם, פיצוי הוגן, פיצוי שמאפשר לאחר הפינוי שיקום החיים של אלה שעזבו, מחד גיסא, אבל תוך אחריות לאומית לאי-בזבוז כספים משווע שאיננו מוצדק.

אברהם-בייגה שוחט: זה יהיה הקו שאני מוביל יחד עם חברי בוועדה - ביניהם יושב-ראש הישיבה כאן.

אברהם-בייגה שוחט: אני מקווה שהמחלוקות לא תהיינה גדולות, ואני מקווה שיהיה אפשר להגיע למכנה משותף שמבטא את כל הנושא של הפיצוי בשתי מלים: הוגנות כלפי המתיישבים ואחריות שלא לעשות דברים אשר יש להם ביטוי כספי מופרז לחלוטין, חסר שחר ובלתי נכון.

אברהם-בייגה שוחט: אני מאחל לממשלה הזאת - אם תאושר היום - כפי שאמרתי, שבתקופת הקיץ יחל הפינוי; אני מקווה שהוא יעבור בשלום, שסכנת מלחמת אחים ועימותים קשים תרד מסדר-היום הלאומי שלנו, שאנחנו נוכל לקראת סוף השנה לברך על כך שהדבר נעשה, ואני מקווה שזה יהיה פתח להתגלגלות של תהליך של הסכמות בינינו לבין הפלסטינים, במגמה וברצון להגיע בסופו של יום להסדר קבוע של שלום וחיים של שתי מדינות זו לצד זו, מדינת ישראל ומדינת הפלסטינים.

אברהם-בייגה שוחט: תודה רבה.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת עוזי לנדאו, בבקשה.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כמה הערות על כמה נושאים כפי שהזמן יאפשר.

עוזי לנדאו: הראשונה - על הבסיס של הממשלה המוצעת ומדיניותה.

עוזי לנדאו: בייגה, הממשלה הזאת קמה ומקדמת את מדיניות ההינתקות על בסיס פסול של הונאה, של גנבת דעת, של גנבת קולות.

עוזי לנדאו: ראש הממשלה נבחר מתוך התחייבות להתנגד לנסיגה חד-צדדית לאלתר, התוכנית של מצנע.

עוזי לנדאו: לא ראש הממשלה ניצח בבחירות; הציבור שתמך בו הוא שזכה בבחירות, אבל ראש הממשלה מבצע את ההיפך.

עוזי לנדאו: ראש הממשלה הונה את הציבור הזה, הוליך אותו שולל, וכשהציבור הזה היום חש כמי שגנבו את קולותיו - נתן למדיניות אחת, משתמשים בקולות למדיניות אחרת - הציבור הזה חש מרומה, ובצדק.

עוזי לנדאו: כך אין נוהגים.

עוזי לנדאו: זהו מעשה פסול מוסרית ופסול דמוקרטית, והוא פגיעה קשה בכללי המשחק הדמוקרטי.

עוזי לנדאו: ולכן הממשלה היא חוקית, אבל עולה ממנה צחנה שקשה לתאר.

עוזי לנדאו: החלטותיה חוקיות, כשרות, אבל מסריחות, וכך נצטרך כולנו להתייחס אל הממשלה הזאת.

עוזי לנדאו: הערה שנייה - נקרא לזה אילו פרס.

עוזי לנדאו: אתה יודע, בייגה, בבחירות האחרונות אנחנו ניצחנו, שרון ניצח כראש ממשלה; אבל נניח שפרס היה מנצח, ופרס היה ראש ממשלה, וכמה חודשים אחרי בחירתו הוא היה נאנח עמוקות ומבקש להזמין את עצמו לכנס קיסריה, ושם היה בא אל האנשים ואומר להם: רבותי, מהמקום שבו אני יושב, הכול נראה אחרת.

עוזי לנדאו: בגין צדק, שמיר צדק, שרון צדק, מדיניותנו עכשיו היא "אף שעל"; צריך לחזק את ההתיישבות, לספח את כל יש"ע; גם בטרור צריך להילחם הרבה יותר חזק, לא כמו ששרון נלחם בעזה - היינו צריכים לחכות שלוש שנים כדי לפגוע בשיח' אחמד יאסין.

עוזי לנדאו: אני שואל אותך, בייגה, אותך ואת כל ידידי מן השמאל - יש לי ידידים רבים מן השמאל, הגונים - בהגינות: מה הייתם עושים?

עוזי לנדאו: מה הייתם אומרים?

עוזי לנדאו: האם לא הייתם מתקוממים?

עוזי לנדאו: האם לא הייתם צועקים חמס ויוצאים לרחובות, מפגינים?

עוזי לנדאו: כיכר מלכי-ישראל אז באמת היתה מתמלאת בכל 400,000 המיתולוגים שהיו באים למקום ודורשים מפרס להחזיר את המנדט; היו קוראים לו גנב קולות.

עוזי לנדאו: לא היו מבקשים בחירות חדשות, או למצער איזה משאל עם?

יוסי שריד: היו משליכים - - -

עוזי לנדאו: נו, אמרתי לך - יש לי ידידים הגונים בשמאל.

עוזי לנדאו: ופרס, נניח שהיה מתעלם והיה מצפצף על החבר'ה.

עוזי לנדאו: הוא היה מפטר את השרים שמתנגדים לו, והוא היה משתמש בשיטת המקל והגזר - היה מפתה שרים וחברי כנסת שניתן לפתות, מאיים על אחרים שניתן לאיים עליהם, מנאץ ומחרף ומגדף כל מי שאיננו מסכים עמו, ובסיכומו של דבר מצרף את הליכוד אל הממשלה, מאמץ את המשנה של הליכוד שנגדה הטיף כל השנים.

עוזי לנדאו: נו, מי שגם אז היה חושב שהמהלך הזה של פרס היה דמוקרטי, היה תקין, היה לגיטימי - שיקום.

אברהם-בייגה שוחט: עוזי, אני הרי לא - - - את ראש הממשלה.

עוזי לנדאו: בסדר, אני שמח על התשובה שלך.

עוזי לנדאו: מי שגם אז לא היה דורש מנדט מחודש מהעם - שיקום; מי שלא היה דורש לפחות משאל עם – שיקום.

עוזי לנדאו: חבר'ה, אף אחד מכם לא קם.

עוזי לנדאו: אנשים הגונים אתם, כי בעומק הלב כולכם יודעים - אני צודק, ולכן אני דורש משאל עם, מינימום, מראש הממשלה הזה.

עוזי לנדאו: הערה שלישית, והיא על התוכנית המדינית האמיתית של ראש הממשלה, מה היא ההינתקות האמיתית.

עוזי לנדאו: ראש הממשלה אומר: נסיגה מחבל-עזה ומצפון השומרון בלבד.

עוזי לנדאו: אבל פרס, שנכנס עכשיו לממשלה אומר: עזה תחילה, ודליה איציק אומרת: צעד היסטורי, עזה וצפון השומרון זה רק פרומו.

עוזי לנדאו: מה הדבר המעניין?

עוזי לנדאו: ראש הממשלה אומר, שכשאנחנו עכשיו נסוגים מעזה, המטרה היא לחזק את כל ההתיישבות האחרת ביהודה ושומרון - לפחות בגושים הגדולים.

עוזי לנדאו: אבל הנה ממלא-מקומו, אהוד אולמרט, בלון ניסוי ידוע של ראש הממשלה, בא ואומר: הינתקות שתיים, צריך שהנסיגה החד-צדדית תימשך.

עוזי לנדאו: ואולמרט מדבר גם על נסיגה משכונות קצה בירושלים - כרגע, לפני שמשא-ומתן בכלל התחיל.

עוזי לנדאו: כמו בהינתקות, אולמרט בלון הניסוי - מה שאולמרט מפריח, ראש הממשלה מקיים.

עוזי לנדאו: ולכן, מה בעצם מגלה לנו אולמרט על התוכנית האמיתית של ראש הממשלה?

עוזי לנדאו: יש זו שמשווקים אותה לציבור - והיא ככה קצת עזה וקצת צפון שומרון - זו התוכנית הקטנה, זה "אורנים קטן", אבל אולמרט מגלה: יש גם "אורנים גדול".

עוזי לנדאו: הנה, יש לנו הינתקות-אחת - עזה וצפון השומרון, ויש הינתקות-שתיים ביהודה ושומרון, ואחרי זה תהיה הינתקות-שלוש והינתקות-ארבע בבקעת-הירדן, ברמת-הגולן, וזה לא הסוף, זה לא ייעצר שם.

עוזי לנדאו: למה זה לא ייעצר שם?

עוזי לנדאו: היה ריאיון של ארי שביט עם ראש הממשלה שרון ב-13 באפריל 2003, וארי שביט שואל שאלה: הביטוי "ויתורים מכאיבים" הוא לא ביטוי חלול?

עוזי לנדאו: ותשובת ראש הממשלה: בהחלט לא, הוא בא מעומק נפשי.

עוזי לנדאו: ראה, מדובר בערש היוולדו של העם היהודי.

עוזי לנדאו: כל ההיסטוריה שלנו קשורה למקומות הללו – בית-לחם, שילה, בית-אל – ואני יודע שנצטרך להיפרד מחלק מהם.

עוזי לנדאו: מה פירוש הדברים האלה של ראש הממשלה?

עוזי לנדאו: פירושם הוא שראש הממשלה מוכן נפשית, כבר היום, לפנות את שילה, לפנות את בית-אל.

עוזי לנדאו: אולי רק אחד, אולי את שניהם, אולי יישובים רבים נוספים, אבל ברור לגמרי שכל המקומות שנפשנו קשורה אליהם היסטורית – ערש היוולדו של העם היהודי – אריק שרון מוכן לוותר עליהם.

עוזי לנדאו: מה נותר למשא-ומתן?

עוזי לנדאו: ירושלים.

עוזי לנדאו: וכשהעבודה בתוך הממשלה, הסכנה היא לא רק משא-ומתן על ירושלים; הסכנה היא חלוקת ירושלים.

עוזי לנדאו: לכן חשוב שנבין, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שהמאבק היום, על חבל-קטיף ועל צפון השומרון, הוא כבר מאבק על הנותר, על כבשת הרש, על ההתיישבות, על בבת-עינה של הציונות ועל נשמת אפה.

נסים דהן: צריך להתחיל לסיים.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, הערה ארבע, והיא על מסע השיסוי של מר שרון במתנחלים; בלשכתו, כך כותב העיתונאי בן כספית, מדובר על "לשבור להם את העצמות" - אלה הדברים שאמר יצחק רבין המנוח על אויבי העם, על מי שקמים לרצוח ולפגע בנו.

עוזי לנדאו: היום אומרים זאת מקורבי שרון, ברוח המפקד, בלשכת ראש הממשלה, על מי?

עוזי לנדאו: על אנשים שאריק שרון הוביל בדבקות ובנחישות במשך 30 שנה.

עוזי לנדאו: ואז שואל בן כספית את המקורבים – כמו שמתייחסים לערבים?

עוזי לנדאו: כן, כמו לערבים, עונים המקורבים.

עוזי לנדאו: למה לא? הרי האיום כאן חמור יותר.

עוזי לנדאו: תקשיבו.

עוזי לנדאו: אני הייתי מצפה מראש הממשלה, שלצערי נעדר מן הישיבה הזאת, שיחקור על הסתה, שיפטר את האנשים, שישתיק אותם.

עוזי לנדאו: במקום זה, ראש הממשלה במו-פיו שופך שמן על מדורת ההסתה.

עוזי לנדאו: איך הוא אומר?

עוזי לנדאו: ראשי המתנחלים מסכנים את קיום המדינה - כך כותב שמעון שיפר - הם מנהלים מערכה הבנויה על שקר, על כזב, על צביעות וגלגול עיניים ועל הסתה בלתי פוסקת.

עוזי לנדאו: ואני שואל, אדוני היושב-ראש, מה קורה כאן?

עוזי לנדאו: איפה האחריות של ראש הממשלה?

עוזי לנדאו: זה לא אתה, אריק שרון, שלקחת אותם לשם?

עוזי לנדאו: זה לא אריק שרון, שאמר לבנות על כל גבעה, להיאחז בכל מחיר?

עוזי לנדאו: אז מה, גם אתה סיכנת את קיום המדינה?

עוזי לנדאו: גם אתה ניהלת מערכות על שקר ועל כזב?

עוזי לנדאו: זה כל מה שעשית כל אותן שנים?

עוזי לנדאו: גלגלת עיניים?

עוזי לנדאו: אני שואל את ראש הממשלה: איפה האחריות שלך?

עוזי לנדאו: הרי אתה היית המפקד – הם החיילים; אתה הובלת אותם לשם – הם עשו בדיוק מה שרצית.

עוזי לנדאו: ועכשיו לשבור להם את העצמות?

עוזי לנדאו: סוף-סוף מצא אריק שרון את אויבי העם.

עוזי לנדאו: כל הבעיות ייפתרו עכשיו, לאחר שיפעילו את כל הכוחות כדי להכניע את המתנחלים.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להוקיע ולגנות את מסע השיסוי השיטתי, המכוון, שראש הממשלה יוזם כדי להביא לדה-לגיטימציה של מתנגדיו, כדי לבצע לינץ' תקשורתי במתנחלים ולהכשיר את הלבבות למבצע שסופו – לשבור את העצמות.

עוזי לנדאו: שמעתי הבוקר דבר מזעזע שפורסם בערוץ-10.

עוזי לנדאו: כך נמסר לי: עמי אילון, איש מכובד – אני מקווה שהוא יכחיש – אמר בפגישות עם אנשי מפלגת העבודה, שאומה צריכה לעתים יותר מ"אלטלנה" אחת.

עוזי לנדאו: שמעתי את הדברים האלה ונחרדתי.

עוזי לנדאו: ב"אלטלנה" ירו על בגין.

עוזי לנדאו: גם שם האשימו אותו קודם לכן שהוא מורד, שהוא פורש, שהוא אנטי-דמוקרט.

עוזי לנדאו: וכשאנשים קפצו למים, כפי שמופיע בספרו של רבין, ירו עליהם אש תופת.

עוזי לנדאו: זאת האווירה שיוצר ראש הממשלה?

עוזי לנדאו: כך מדברים?

עוזי לנדאו: כך מבקשים להנמיך את הלהבות?

עוזי לנדאו: אלה דברים מחוסרי אחריות.

עוזי לנדאו: אני רוצה לומר, אדוני ראש הממשלה, ואני רוצה להדגיש, אדוני היושב-ראש:

עוזי לנדאו: צריך להוציא קודם כול את צה"ל מהוויכוחים הפוליטיים ומהפוליטיקה.

עוזי לנדאו: צה"ל הוא צבא העם; יש לשומרו מכל ויכוח.

עוזי לנדאו: צריך להעביר את הכול למשטרה, ואם צריך לגייס אנשים – לגייס אנשים.

עוזי לנדאו: אבל אני איני יכול להשתחרר מהרושם שראש הממשלה גורר את הצבא בכוח לוויכוח, בכוונת מכוון.

עוזי לנדאו: אי-אפשר להשתחרר מהרושם שראש הממשלה מחפש עימות, מבקש להפעיל כוח, ובעימות הזה הוא רוצה את הצבא לצדו, מסיבות פוליטיות.

עוזי לנדאו: אם לא תועבר כל האחריות לפינוי למשטרת ישראל – וזה אפשרי – אם לא יוצא צה"ל מן הדיון והוויכוח הפוליטי הזה, האחריות לנזק הכבד למערכת הביטחון מונחת כולה על כתפי ראש הממשלה.

עוזי לנדאו: כל הדוגמאות שהבאתי עד כה הן דוגמאות לדמוקרטיה על-פי שרון, והיא מסוכנת לקיומה של מדינת ישראל הדמוקרטית.

עוזי לנדאו: ראש הממשלה הוא הדוגמה לנוער לכך שכל דאלים גבר, שאת מה שאין משיגים בכוח משיגים ביותר כוח.

עוזי לנדאו: ראש הממשלה, ולא אף אחד אחר, מוביל את הקרע בעם, משסה חלק אחד בו במשנהו, ובאותו זמן הוא מתבונן ממרום מושבו ואומר: המדינה היא אני, הדמוקרטיה היא אני, ואחרי המבול.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת אברהם פורז.

נסים דהן: אחריו - חבר הכנסת יצחק כהן.

נסים דהן: חבר הכנסת פורז, על-פי החלטת סיעתך יש לך ארבע דקות.

נסים דהן: בבקשה.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לו הגיע היום זר לכנסת והתבונן בדיון המתקיים כאן, יכול היה לחשוב, ובצדק, שראש האופוזיציה הוא לא אחר מאשר עוזי לנדאו.

אברהם פורז: מול הנאום של עוזי לנדאו, הנאום של יושב-ראש האופוזיציה לפיד היה נאום מתון, אפילו אוהד לממשלה.

אברהם פורז: ואני שואל את עוזי לנדאו: מה, אתם עוד יחד?

בנימין אלון: - - -

אברהם פורז: יש בכלל מפלגה הנקראת "ליכוד"?

אברהם פורז: הרי אתם שתי מפלגות קרועות לחלוטין – אחת לשיטתך, אחת לשיטת ראש הממשלה.

אברהם פורז: אתם לא חלוקים בדברים הקטנים, בשאלות כמו למשל אם להעלות את המע"מ בחצי אחוז, אם לבצע קיצוץ רוחבי בתקציבי המשרדים או באיזה דבר אזוטרי אחר.

אברהם פורז: אתם חלוקים בדבר העיקרי.

אברהם פורז: אז למה אתם עוד יחד בכלל?

אברהם פורז: איזו הצדקה יש להציג לציבור קבוצת של חברי הכנסת, 40 במספר, שחציים מושך לכיוון אחד וחציים לכיוון אחר לחלוטין?

אברהם פורז: הרי היום, עוזי לנדאו, נוצר מצב שבו אם תקום הממשלה החדשה הזאת, על הרחבתה, זה יהיה בזכות יוסי שריד וחבריו.

אברהם פורז: בזכותם היא תקום.

אברהם פורז: איזו הצדקה יש לדבר כזה?

אברהם פורז: יש דבר כזה בפרלמנט כלשהו בעולם?

אברהם פורז: מה עשה שרון?

אברהם פורז: אני תומך בהתנתקות ומפלגתי תומכת בהתנתקות כי אנחנו חושבים שזה טוב – אבל מה הוא עשה?

אברהם פורז: הוא לקח לממשלה קבוצה של חמישה חברי הכנסת מסיעת יהדות התורה, שהצביעה כאן נגד ההתנתקות רק לפני חודשיים, וחבר הכנסת שלהם הרב רביץ הצביע נגד חוק הפיצוי רק לפני שבועיים; מפלגה שאינה מטיפה לשירות בצבא; מפלגה שאינה רוצה שילמדו מתמטיקה ומדעים בבתי-הספר, כי חלילה האנשים יהיו משכילים וילכו פעם לעבוד, ועדיף שלא יעבדו, ואת המפלגה הזאת הוא לוקח פנימה לקואליציה כדי למסד סוג של רוב.

אברהם פורז: אני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת שוחט: אתם שותפים לזה.

אברהם פורז: אתם שותפים לכל דבר.

אברהם פורז: אני יודע שלא התעניינתם כלל בהסכם בין הליכוד לבין יהדות התורה.

אברהם פורז: מבחינת

אברהם פורז: כם, גם אילו הבטיח להם שרון שתיאסר תחבורה פרטית בשבת, גם עם זה ודאי הייתם מסכימים.

אברהם פורז: לא עניין אתכם בכלל.

אברהם פורז: אתם יודעים שאנחנו השגנו עם הליכוד הסכמה לנישואים אזרחיים בישראל, מה שמכונה "חוק ברית הזוגיות".

יוסי שריד: זה שקר שלא היה ולא נברא.

אברהם פורז: זה הושג בהסכמה עם הליכוד.

יוסי שריד: - - -

אברהם פורז: כי הליכוד לא קיים.

יוסי שריד: מה זאת אומרת לא קיים?

אברהם פורז: הליכוד לא קיים, משום שחבר הכנסת רוני בר-און, שעמד בראש הוועדה - - -

יוסי שריד: אז למה לא פרשתם?

אברהם פורז: משום שהתכוונו לחולל על כך משבר.

אברהם פורז: אבל אני שואל: למה הסכמתם לסטטוס-קוו טוטלי?

אברהם פורז: למה יהיה היום מצב שבו אלפי ישראלים נוסעים בכל שנה לחוץ-לארץ להינשא נישואים אזרחיים כי כאן הם לא רוצים להינשא ברבנות?

אברהם פורז: אנחנו הסכמנו על ועדה בראשות ציפי לבני, שתכניס שינויים בחוק טל, בעניין גיוס תלמידי הישיבות.

אברהם פורז: אנחנו יודעים – זה מסובך.

אברהם פורז: גם את זה הסכמתם להרוג.

אברהם פורז: יהדות התורה, אני רוצה להגיד לכם, הגיעה במשא-ומתן הזה להרבה יותר הישגים ממפלגת העבודה עם 19 חברי הכנסת.

אברהם פורז: הם השיגו את כל מה שהם רצו.

אברהם פורז: הם חיסלו את האפשרות לעשות תיקונים במערכת החינוך, שום דבר לא יקוצץ מגני-הילדים שלהם, כסף לתלמידי הישיבות יגיע, דברת מת, ואתם עומדים מנגד, לא מעניין אתכם.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר, שתיאטרון האבסורד הזה בסופו של דבר יתפוצץ.

אברהם פורז: כמה זמן אפשר, במדינה סבירה, להחזיק ממשלה שמפלגת השלטון מתנגדת לה, לפחות ברובה, והיא נתמכת כל הזמן על-ידי האופוזיציה?

אברהם פורז: ראש הממשלה היה צריך להרכיב קואליציה אחרת לחלוטין, ואת זה הוא לא עשה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: על-פי החלטת סיעתך, לסיעת שינוי הגיעו שמונה דקות, והם החליטו לפצל בין חבר הכנסת פורז לבין חברת הכנסת מלי פלישוק-בלוך.

נסים דהן: הבא בתור, חבר הכנסת יצחק כהן, בבקשה.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מחזה מוזר התגלה פה לעיני עם ישראל לפני למעלה משעה.

יצחק כהן: עוד לא היה דבר כזה.

יצחק כהן: האיש שמכנה את עצמו יושב-ראש האופוזיציה, בקושי מייצג את עצמו, קם פה בנאום שלא נשמע בבית הזה מעולם, ואני מקווה גם שלא יישמע.

יצחק כהן: נאום מלא משטמה, מלא שנאה לאדם, מלא שנאה למגזרים.

רשף חן: הנאום שלך מלא טוב ואהבת האדם.

יצחק כהן: "אנחנו נמשיך להרוג וליהרג".

יצחק כהן: מי שם אותו להרוג וליהרג?

יצחק כהן: מי הוא בכלל?

יצחק כהן: הוא חתיכת גזען קטן, שתפס פה נישה שבעולם כנראה הפכה להיות מודרנית.

רשף חן: אתה גזען.

יצחק כהן: שב בשקט כשאני מדבר.

יצחק כהן: תקשיב טוב מה אני אומר על טומיסלב למפל.

אילן שלגי: אתה גזעני.

אילן שלגי: כולכם מאותה עדה.

אילן שלגי: תתבייש לך כשאתה מדבר - - -

נסים דהן: חבר הכנסת שלגי, נא לא להפריע.

נסים דהן: ההפרעות על חשבונכם.

יצחק כהן: גזען קטן, שונא אדם.

אילן שלגי: אתה גזען גדול.

רשף חן: - - -

נסים דהן: חבר הכנסת רשף חן, תודה רבה.

יצחק כהן: דבר שלא היה.

יצחק כהן: מעטים הפרלמנטים בעולם שמסתובבים בהם טיפוסים מהסוג הזה.

יצחק כהן: אפשר לספור אותם על כף יד אחת:

יצחק כהן: בצרפת - ז'אן-מארי לה-פן; באוסטריה - היידר; ברוסיה - ז'ירינובסקי.

יצחק כהן: בישראל - הטיפוס - - -

אילן שלגי: בישראל הרב עובדיה.

יצחק כהן: אתה כמוהו מושחת.

יצחק כהן: צריך לסלק אתכם מהבניין.

נסים דהן: חבר הכנסת אילן שלגי, אני קורא אותך לסדר.

יצחק כהן: צריך להוציא את התנועה הזאת אל מחוץ לחוק.

רשף חן: פרחח.

יצחק כהן: זאת תנועה של שנאה, זאת תנועה של משטמה.

נסים דהן: חבר הכנסת רשף חן, אתה מפריע.

יצחק כהן: אין סיעה אחת בבית הזה שמסוגלת לסבול אתכם.

יצחק כהן: סיעה אחת, מכל חלקי הבית, לא מסוגלת לסבול אתכם.

יצחק כהן: צריכים להוציא אתכם אל מחוץ לחוק, ואנחנו נעשה את זה בקדנציה הזאת.

יצחק כהן: תנועה גזענית, שאימצה את תורתו של ז'אן-מארי לה-פן ושל היידר, צריכה להיות מחוץ לחוק.

יצחק כהן: תתביישו לכם.

אילן שלגי: אתה תתבייש לך.

אילן שלגי: אתה, עם הרב הגזעני שלך.

נסים דהן: חבר הכנסת אילן שלגי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יצחק כהן: החוצה, החוצה, משתמט.

יצחק כהן: משתמטים, הביתה.

יצחק כהן: מושחתים.

רשף חן: אוהב אחים אתה.

אברהם-בייגה שוחט: זה אי-אמון ביושב-ראש האופוזיציה?

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: אני מקווה שמהר מאוד יעיפו את הטיפוס הזה החוצה.

יצחק כהן: הוא לא ראוי להיות יושב-ראש אופוזיציה.

יצחק כהן: הוא לא ראוי בכלל להיות בבניין הזה.

יצחק כהן: צריך להחזיר אותו לשינקין, שימשיך לאכול סושי.

רשף חן: - - -

יצחק כהן: שה, שה, שה.

יצחק כהן: אתם – צריך להוציא אתכם אל מחוץ לחוק.

יצחק כהן: אתם מפלגה שצריכה לצאת אל מחוץ לחוק, ואנחנו נעשה את זה.

קריאה: עם אופוזיציה כזאת, הממשלה תישאר - - -

יצחק כהן: זאת לא אופוזיציה, זאת פוזיציה.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, שמעתי את ראש הממשלה בדברים שנקראו בשמו בישיבת הסיעה, שאם המורדים והאופוזיציה יפילו – קודם כול, אין סכנה שהאופוזיציה תפיל אותו, האופוזיציה תתמוך בו.

יצחק כהן: מרצ יתמכו בו, השמאל יתמוך בו, מכיוון שהוא בגאון מקיים את המצע שלהם אחד לאחד.

יצחק כהן: עליהם אפשר אולי לומר שמלאכתם נעשית בידי אחרים.

יצחק כהן: אבל שמעתי אותו זורק למורדים: דעו לכם, שאם אתם תפילו את הממשלה, יקרה מה שקרה כשהפילו את ממשלת נתניהו והגיע לכאן ברק עם התוכנית שלו.

יצחק כהן: אני רוצה לומר לראש הממשלה: לא היתה תוכנית יותר מסוכנת מהתוכניות שלך, שאף אחד לא מסוגל להבין מה הן.

יצחק כהן: אף אחד לא מסוגל לקלוט מה אתה רוצה – לא אלה מהשמאל ולא אלה מהימין, לא הנצים ולא היונים.

יצחק כהן: אף אחד לא מבין מה אתה רוצה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מבינים, למה לא?

גאלב מג'אדלה: הוא רוצה להתנתק מעזה.

יצחק כהן: אתה לא מבין.

יצחק כהן: אני מבטיח לך שאתה לא מבין.

יצחק כהן: אין בזה לא שכל מדיני ולא שכל ביטחוני.

יצחק כהן: אין בזה שום דבר שאפשר להבין מה זה.

יצחק כהן: תסביר את עצמך מה אתה עושה.

יצחק כהן: ועוד אתה מאיים על חברי סיעתך, שאם יפילו את הממשלה תקום ממשלת שמאל.

יצחק כהן: הרי כל השמאל תומך בך.

יצחק כהן: הימין לא תומך בך, כל השמאל תומך בך.

יצחק כהן: אתה פשוט מקיים את מצעם, אתה עושה את זה הכי טוב, יותר טוב מהם.

יצחק כהן: על זה נאמר: רק אתה יכול לעשות את זה.

יצחק כהן: באמת אתה עושה את זה, אז על מה אתה מדבר, אדוני ראש הממשלה?

יצחק כהן: מי יפיל את מי ומי יבוא במקומך?

יצחק כהן: הרי לא ניתן למצוא קמצוץ של שכל בתוכניות שלך.

יצחק כהן: אולי תקום ותסביר לאומה מה באמת מסתתר מאחורי התוכניות שלך, ואם טעית – זאת לא בושה, אתה בשר ודם.

יצחק כהן: קום תאמר: טעיתי, ותצא לתוכנית מדינית שגם חלקים גדולים מהעם יוכלו לקבל אותה.

יצחק כהן: אם הימין, שמפגינים מסביב לכנסת, אומרים לך: צא למשאל עם, אנחנו נקבל את הכרעת העם – ממה אתה פוחד?

יצחק כהן: אתה פוחד מהכרעת העם?

יצחק כהן: אז על מה אתה מדבר?

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

נסים דהן: חבר הכנסת בנימין אלון, חמש דקות, ואחריו – חבר הכנסת יוסי שריד.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, זה דיון משולב על הצעות אי-אמון ועל ההסכם הקואליציוני ואישור כניסת העבודה ויהדות התורה לקואליציה, עם השרים החדשים.

בנימין אלון: סתם הערה קטנה, ואולי גם קטנונית.

בנימין אלון: מחולק פה הנייר הזה של ההסכם, ולמטה – כנראה זאת מכונת הפקס – אצל כל אחד מופיע "ראב"ד".

בנימין אלון: זה לא ראב"ד – רב אב בית-דין.

בנימין אלון: זה עורך-דין ראב"ד, שזה עורך-הדין של האי היווני, עורך-הדין המשפחתי של החווה של השקמים.

בנימין אלון: איזו בושה.

אילן שלגי: אין דבר, אנחנו נתחשבן עם ה"קוזה נוסטרה".

בנימין אלון: אבל איזו בושה.

בנימין אלון: לפחות תוריד את זה.

בנימין אלון: אנחנו כנסת, מדינה מתוקנת.

בנימין אלון: ככה לוקחים עורך-דין פרטי, והוא פתאום הופך להיות מתאם בין מפלגות?

בנימין אלון: קצת כבוד עצמי.

בנימין אלון: חבר הכנסת שוחט, זאת כנסת של כולנו.

בנימין אלון: מחלקים לנו את הניירות, ראב"ד חתום פה למטה.

בנימין אלון: שיהיה בריא, אבל בליכוד פשוט פוחדים, אימה נפלה עליהם מהניסיון הפוליטי של האיש הזה, אריאל שרון, ראש הממשלה, והוא באמת משטה בכולם וכולם רוצים להיות לידו.

בנימין אלון: כנראה ביום מן הימים, אני מקווה שלא ירחק היום, יראו כולם שהמלך עירום.

בנימין אלון: ה"קסאמים" יגיעו לא רק לשדרות, אלא לאשקלון ולכל הדרום.

בנימין אלון: כולם יתביישו בזה שרצו להיות לידו.

בנימין אלון: אבל נגזר עלינו לעבור את החוויה הקשה הזאת של הצגת ממשלה שכזאת.

בנימין אלון: כמה עצוב לראות את ההבדל בין מנחם בגין לבין אריאל שרון.

בנימין אלון: כשמנחם בגין עקר יישובים, ולצורך זה ביקש מהבולדוזר אריאל שרון להיות הצדיק שמתנדב לדבר מצווה ומחריב את היישובים, עשה זאת מנחם בגין כשכאן בכנסת עמדו גאולה כהן, משה שמיר.

בנימין אלון: זאת היתה האופוזיציה.

בנימין אלון: היתה לו המפלגה שלו, ברובה המכריע, היה לו המחנה – כמעט כולו – של השמאל, אולי כאלה שלא ידעו מה זה אבל הצטרפו, ובעיקר – גם אם אני מבכה את עקירת היישובים עד היום – איני יכול שלא להבין מה היתה התמורה המדינית שהוא הביא לבית הזה.

בנימין אלון: הוא הביא הסכם שלום עם הגדולה שבמדינות ערב.

בנימין אלון: הסכם שלום ראשון, היסטורי, והוא הלך עם אחדות ומקיר לקיר.

בנימין אלון: אז הטביעו את הביטוי הזה: "רק הליכוד יכול".

בנימין אלון: מה הקשר בין זה לבין מה שקורה כאן היום?

בנימין אלון: הוא הולך בניגוד לעמוד השדרה האידיאולוגי של מפלגתו – כמה מלחכי פנכה אצלו במפלגה – כל המחנה הדתי והחרדי ורבניהם לסוגיהם השונים נגדו, ויהדות התורה אומרת שהיא בפנים לצורך מוסדות התורה שלה, ולא לצורך העקירה הזאת, והוא מפגין נחישות כאילו היה בגין כפול כמה וכמה.

בנימין אלון: לצערנו, גם בטעות טקטית של חברי המתיישבים, מה שמכנים פה "המתנחלים", שלפעמים מסייעים לו בדברים לא חכמים, הוא מצליח להפוך פה – הוא צה"ל, הוא מדינת ישראל, ומדינת ישראל - נגד המיעוט הקטן הזה.

בנימין אלון: שמענו את עוזי לנדאו – ולא כך הדבר – וראינו את הליכוד כשהדבר בא להכרעה במשאל הליכוד, וראינו את כל רבני ישראל, לסוגיהם השונים - החסידים, המתנגדים, הציונים הדתיים, הספרדים והאשכנזים, ועוד לא שמעתי תשובה אחת על השאלה הפשוטה והגאונית של הרב עובדיה יוסף, שדן רק בשיקול הביטחוני, ולא בסוגיה של ארץ-ישראל.

בנימין אלון: הוא שאל: היישוב הזה מתפנה, האם מצבה הביטחוני של אשקלון טוב יותר או פחות?

בנימין אלון: מי בא במקום היישוב הזה?

בנימין אלון: האם קמה מדינת טרור או לא קמה מדינת טרור?

בנימין אלון: לא שמעתי תשובה ברורה על השאלה הזאת, חוץ מהתלהמויות חסרות כל היגיון: נראה להם, נכניס להם.

בנימין אלון: אתם זוכרים את אהוד ברק שאמר, האדמה תבער?

בנימין אלון: היא לא בערה.

בנימין אלון: חטפו לנו שלושה חיילים.

בנימין אלון: אתם זוכרים את חברי הכנסת בעבודה שאמרו לפני אוסלו: אם הם יעזו להפגיז אנחנו נכה בהם, נשים וטף.

בנימין אלון: לא הכינו, וגם לא נכה בעתיד כמו שהם נוהגים, בלי הבחנה.

נסים דהן: נא לסיים.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, אנחנו עדים פה למופע כוחני שממיס לרגע את חברי הכנסת שמייצגים את המחנה הלאומי, אבל הציבור שלהם, שנמצא בשטח, יאמר את דברו, וראש הממשלה הזה, שכולם כרגע חפצים בכבודו - ייבושו וייכלמו כל מי שתמכו בו במסע העוועים הבלתי-אחראי הזה.

בנימין אלון: אני מקווה, אדוני היושב-ראש, שהדבר הזה יתגלה קצת יותר מהר משבע השנים שלקח לאוסלו להתגלות, ותהיה קצת פחות שפיכות דם נקי מכפי שהיתה עד שאוסלו התנפץ, עד שראינו שלא שלום קיבלנו אלא שפיכות דמים נוראה.

בנימין אלון: תודה, אדוני היושב-ראש.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת יוסי שריד - לכבודו חמש דקות.

נסים דהן: אחריו - חבר הכנסת זבולון אורלב.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, אני לא יודע איך נעשתה חלוקת הזמן, אבל בקשתי שטוחה לפניך: אני הדובר היחיד מטעם סיעתי.

יוסי שריד: אני רואה שיש פה סיעות, וגם לא מן הגדולות, שיש להן שניים ושלושה דוברים.

יוסי שריד: אני לא יודע מה היה פשר חלוקת הזמן, ולכן אני מבקש, אם אפשר, לאפשר לי לגלוש כמה דקות.

יוסי שריד: התייגעתי, ואני חושב שמצאתי את המכנה המשותף לראש הממשלה ולראש האופוזיציה, לאריאל שרון ולטומי לפיד.

יוסי שריד: המכנה המשותף ברגע זה הוא ששניהם יצליחו לשמש בתפקידם בזכות יחד-מרצ.

יוסי שריד: הרי ראש האופוזיציה לא היה ראש האופוזיציה – יש כבר 28 חתימות; היתה צריכה להיתוסף עוד חתימה אחת, של אחד מאתנו, והוא לא היה ראש האופוזיציה.

יוסי שריד: הוא הדין לגבי ראש הממשלה אריאל שרון.

יוסי שריד: בלי סיעת יחד-מרצ ראש הממשלה, במחילה, מהערב – וכבר היו דברים מעולם, היו דברים לפנים – לא היה ראש הממשלה.

אילן שלגי: יוסי, על זה נאמר "לא מדובשך ולא מעוקצך".

זבולון אורלב: אתה יכול תוך כדי נאום.

יוסי שריד: אין שום בעיה.

יוסי שריד: דרך אגב, אפשר עוד הערב לפתור את הבעיה.

יוסי שריד: אל תתייהר, אני מציע לך לטכס עצה עם הרועה הרוחני שלך, טומי לפיד.

יוסי שריד: בכל זאת, יש אנומליה בלתי נסבלת בכנסת.

יוסי שריד: מילא, נעזוב כבר את יושב-ראש האופוזיציה, הוא לא כל כך חשוב, הוא ודאי לא יאריך ימים בתפקידו – יאריך ימים, אבל לא בתפקידו.

יוסי שריד: יש בכל זאת אנומליה לא מתקבלת על הדעת.

יוסי שריד: הרי בכל זאת, מר שרון צריך לשאול את עצמו ולעשות לעצמו חשבון נפש, עד מתי הוא חושב שהוא יוכל לשרוד על גבה של יחד-מרצ, עד מתי הוא יוכל לשרוד על גבו של שריד, אם כבר מדברים על שרידות.

יוסי שריד: הרי זו אנומליה.

אברהם-בייגה שוחט: אתה גאה בזה?

יוסי שריד: ועד מתי ראש הממשלה, שחייב לתת לעצמו דין-וחשבון, יומרץ בלי שהוא מצליח לאלף את מפלגתו ולגייס אותה לעניין ההתנתקות.

יוסי שריד: הרי זה לא יכול להימשך זמן רב.

יוסי שריד: אגיד גם למה זה לא יכול להימשך זמן רב – כי אנחנו מצביעים כפי שאנחנו מצביעים היום על-כורחנו ומתוך היפוך המעיים ובקשיים עצומים, אדוני היושב-ראש.

יוסי שריד: אנחנו לא מפלגת העבודה.

יוסי שריד: מפלגת העבודה, שבייגה שוחט דיבר בשמה, מצטרפת לממשלה בעבור האתנן.

יוסי שריד: הם נכנסים שרים – מכובדים, לא מכובדים – אנחנו תומכי חינם, בייגה שוחט.

יוסי שריד: לא ביקשנו כלום, לא קיבלנו כלום, לא קנו אותנו, לא מכרו אותנו, אנחנו לא שרים, אין לנו לשכות, אנחנו לא משנה לראש הממשלה, לא מקימים לכבודנו – או לקלוננו – משרד.

יוסי שריד: זה הבדל של שמים וארץ.

יוסי שריד: אנחנו מצביעים כפי שאנחנו מצביעים אך ורק על-פי שיקול דעתנו הענייני והנקי לחלוטין.

יוסי שריד: זה גם מה שהצענו לכם לעשות, כדי לשמור על ניקיון דעתכם.

יוסי שריד: החומרה או המצוקה היא כפולה ומכופלת, אדוני היושב-ראש, משום שמפלגת העבודה בכניסתה אינה משנה דבר וחצי דבר, אינה מעלה ואינה מורידה.

יוסי שריד: בכל זאת, הציבור שומע אותנו מפעם לפעם, הרי רק לפני כמה שבועות דיבר ראש המפלגה שלכם, מר שמעון פרס, המשנה לראש הממשלה, על "הקפיטליזם החזירי" של בנימין נתניהו, של אריאל שרון ושל אחרים.

יוסי שריד: לא פחות ולא יותר.

יוסי שריד: אני חושב שאפילו אנחנו, שמתנגדים מכול וכול למדיניות הממשלה בתחום הכלכלה ובתחום החברה, עד כדי דיר חזירים לא הגענו.

יוסי שריד: זאת אומרת, שאתם נכנסים עכשיו לתוך הדיר הזה.

יוסי שריד: הרי לא שיניתם כהוא-זה.

יוסי שריד: 600 מיליון העלובים האלה שקיבלתם?

יוסי שריד: הרי יהדות התורה קיבלה הרבה יותר מכם.

יוסי שריד: לא מעלה ולא מוריד.

יוסי שריד: הרי פְרשתם לפני שנתיים, לא לפני יובלות - הרי פָרשתם, כדי שאני אהיה מובן, נוותר על ההידור שבעברית - פרשתם מהממשלה לכאורה על רקע חברתי.

יוסי שריד: עכשיו מה קרה?

יוסי שריד: כלום מובטל אחד יקבל עבודה בזכות ההצטרפות שלכם?

יוסי שריד: כלום אדם אחד יעלה מתחת - - -

אברהם-בייגה שוחט: למה אתה לא מפיל את הממשלה?

נסים דהן: חבר הכנסת בייגה, השאלה שלך הובנה.

אברהם-בייגה שוחט: למה הוא לא מפיל היום את הממשלה?

נסים דהן: השאלה הובנה.

יוסי שריד: כלום אדם אחד יעלה מתחת לקו העוני אל מעל לקו העוני?

יוסי שריד: הרי שום דבר בעצם לא משתנה.

יוסי שריד: על דבר אחד אי-אפשר לסלוח למפלגת העבודה; אני, מכל מקום, לא אוכל לסלוח לעולם.

יוסי שריד: בגלל מפלגת העבודה, אדוני היושב-ראש, במשך שנים, אולי אפילו במשך עשרות שנים, לא הצליחה הדמוקרטיה הישראלית להצמיח מתוכה אלטרנטיבה אמיתית.

יוסי שריד: אני כבר לא מדבר על התקופות שקשה היה להבחין בין ליכוד לבין מה שנקרא אז עבודה.

יוסי שריד: אלה בנו התנחלויות ואלה בנו התנחלויות, אלה התנגדו למשא-ומתן עם אש"ף ואלה, וראש וראשון, כמובן, הוא אותו ראש וראשון, מר פרס.

יוסי שריד: אבל גם בשנים האחרונות, כשלכאורה כאילו נתחדדו העמדות, אי-אפשר להצמיח אלטרנטיבה כאשר כל הזמן אתה בפנים ובחוץ, בחוץ ובפנים, ואתה בחוץ וכל הזמן אתה פוזל פנימה, ואתה נורא רוצה להיות בפנים ונפשך יוצאת כבר להיכנס לממשלה.

יוסי שריד: אי-אפשר לגבש אלטרנטיבה בצורה הזאת.

יוסי שריד: זה לא ייסלח לכם.

יוסי שריד: זה מסוג הדברים שהם חטאים היסטוריים.

יוסי שריד: זה לא עניין של מה בכך.

יוסי שריד: זה לא עניין מזדמן שהזמן גורם, שהזמן מכלה, מי זוכר.

יוסי שריד: זה חטא היסטורי, ואי-אפשר לגבש אלטרנטיבה מבלי שהמפלגה הגדולה, לצערי, מה אני יכול לעשות, שעליה בראש ובראשונה מוטלת החובה להיות עמוד התווך, העמוד התיכון של האלטרנטיבה, וכך בעצם אתם מנציחים, בכניסה שלכם אתם מנציחים – הרי אפשר לתמוך בהתנתקות גם מבחוץ – אתם מנציחים את שלטון הימין במדינת ישראל לאורך ימים.

יוסי שריד: יש עוד בעיה, אדוני היושב-ראש - - -

נסים דהן: היושב-ראש הוסיף זמן.

יוסי שריד: יש בעיה שבעיני היא חשובה - אני יודע שבעניין זה אני במיעוט - אישיותו של ראש הממשלה.

יוסי שריד: אולי דעותיו השתנו; אני לא בטוח שדעותיו השתנו, כי כדי שדעות ישתנו צריך שיהיו דעות קודם כול.

יוסי שריד: אני חושב שזה היה אופורטוניזם קודם וזה אופורטוניזם עכשיו.

יוסי שריד: בסדר, אבל לפחות עכשיו האופורטוניזם הוא בכיוון הנכון.

יוסי שריד: חברי ואני תמיד צריכים להביא בחשבון מי יכול לשמוח הערב, אדוני היושב-ראש, ומי יכול לעלוז.

יוסי שריד: על משקל: אל תגידו בגת ואל תבשרו בחוצות אשקלון.

יוסי שריד: אני יודע שאם התוצאה היום תהיה אחרת, הרי מה יהיה?

יוסי שריד: שם, במאהל המתנחלים, תהיה שמחה גדולה.

יוסי שריד: שמחת עולם על ראשם, וירקדו בריקודי המחניים, ויכול להיות שאפילו יזמינו אותי לעמוד במרכז המעגל, כי עכשיו אנחנו נהיה פתאום גיבורי המתנחלים.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, אתה רואה את התמונה לנגד עיניך?

יוסי שריד: למשמע המנגינה "עוצו עצה ותופר", ובכלל אנחנו הופכים להיות גיבורי המתנחלים.

יוסי שריד: אני רוצה לברך מקרב לב את חבר הכנסת אפללו, שנכנס עכשיו לאולם.

נסים דהן: כולנו מצטרפים לברכות.

יוסי שריד: בזמן מחלתו, שאני בטוח שהוא הולך ומתאושש ממנה, לא פעם דרשנו בשלומו ואיחלנו לו בריאות ואריכות ימים.

יוסי שריד: אני חושב שהאיחולים עזרו במידה רבה, אולי לא לחלוטין, אבל בזמן הקרוב - -

רוני בר-און: בעזרת השם.

יוסי שריד: - - בעזרת השם, הם יעזרו לך.

יוסי שריד: ברוך הבא, ואנחנו מאוד שמחים לראות אותך בתוכנו.

יוסי שריד: זה גם חשוב.

נסים דהן: חבר הכנסת שריד, זה בסדר, אבל נא לסיים.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, יש עוד בעיה, דווקא לחברי העבודה שלא נמצאים כאן כרגע.

יוסי שריד: אמרתי שיכול להיות שדעותיו של ראש הממשלה השתנו, אם כי אני כופר בזה שמדובר כאן בשינוי דעות, אבל זה לא משנה.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, אישיותו של ראש הממשלה, חבר הכנסת שוחט, לא השתנתה.

יוסי שריד: הוא היה ונשאר אדם בלתי מוסרי.

יוסי שריד: הוזכר כאן העניין של האי היווני.

יוסי שריד: זה אדם שקופה של שרצים תלויה לו מאחוריו, ואתם עכשיו מכתירים אותו למלך.

יוסי שריד: גם למלך שלכם.

אברהם-בייגה שוחט: גם אתה.

יוסי שריד: כן, בוודאי.

יוסי שריד: גם אני.

יוסי שריד: הלכתם כדי לחיות גם מפיו וגם מידו כדי שישליך לכם כמה עצמות.

יוסי שריד: באחרית הימים כל משל יהיה דומה לנמשל.

יוסי שריד: אתם ואנחנו.

יוסי שריד: מה, אותנו קנו?

יוסי שריד: אותנו מכרו?

יוסי שריד: מה הדמיון בכלל?

יוסי שריד: תוותרו, נראה אתכם.

יוסי שריד: ראיתי שאתם לא מוכנים לוותר אפילו על העצם הגרומה הזאת, היבשה הזאת, העלובה הזאת של משנה לראש ממשלה, כאשר כל אחד מאתנו יודע שבעצם הזאת אפילו אין מה לגרום.

נסים דהן: תודה רבה.

יוסי שריד: ההכשר הזה, אדוני היושב-ראש, שנותנים לאישיות שבעינינו היא אישיות לא נקייה, זה דבר חמור מאוד.

יוסי שריד: גם זה ילווה אותנו וילווה אתכם הרבה מאוד שנים.

יוסי שריד: אחר כך מתלוננים על כך שהדור הולך ופוחת והנורמות הולכות ומתקעקעות.

נסים דהן: תודה.

יוסי שריד: איך אתם אומרים לרשות הפלסטינית?

יוסי שריד: - אתם תיבחנו אך ורק על-פי המעשים, לא על-פי מה שאתם אומרים.

יוסי שריד: נעקוב אחריכם מצד שמאל, נראה מה אתם יודעים לעשות.

יוסי שריד: הרבה אתם לא יודעים לעשות, כי אנחנו זוכרים את הממשלה המשותפת שלכם, איך היא היתה.

יוסי שריד: בינינו, אפשר לחשוב איזה יציר מופלא בא לעולם הערב.

יוסי שריד: הרי רק לפני שנתיים הייתם ביחד אתם, וזו היתה הממשלה הכי אומללה, הכי אומללה בתולדות מדינת ישראל.

יוסי שריד: זה מה שאנחנו יודעים עד עכשיו.

יוסי שריד: תפתיעו?

יוסי שריד: מכל מקום, אנחנו לא נעשה עבודה קלה, לא לשרון ולא לפרס.

יוסי שריד: אם שרון לא יתנתק, זה יהיה על אחריותו.

יוסי שריד: הוא לא יוכל לגלגל את זה לפתחנו ולהגיד: אני, מה זאת אומרת?

יוסי שריד: אני רציתי להתנתק.

יוסי שריד: לא זו בלבד, רציתי בכלל לפנות התנחלויות כאלה וכהנה, אבל אלה, המשוגעים האלה, לא נתנו לי.

יוסי שריד: לא יתנתק, זה עליו ועליכם.

יוסי שריד: הוא יאשים אתכם, אל תדאג.

יוסי שריד: כאשר תהיה הצלחה, היא תהיה שלו; כאשר יהיה כישלון, הוא יהיה רק שלכם, של מר פרס ושל כל חברי מפלגת העבודה.

נסים דהן: חבר הכנסת אורלב, חמש דקות.

זבולון אורלב: מה חמש דקות?

זבולון אורלב: 50 דקות.

נסים דהן: את זה הסיעה שלך קבעה, לא אני.

רוני בר-און: אבל הסיעה קבעה גם לשריד חמש דקות.

רוני בר-און: אי-אפשר ככה.

נסים דהן: רבותי, יש כאן יושב-ראש כנסת, וכשהוא מוסיף למישהו - - -

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, ועדת הכנסת לא תקבע יותר סדרי דיון.

נסים דהן: את זה צריך להגיד ליושב-ראש הכנסת, לא לי.

רוני בר-און: היא לא תקבע יותר סדרי דיון.

רוני בר-און: שיתנהלו דיונים לפי עומק דעתו של היושב-ראש.

נסים דהן: אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, אנא, את התלונות שלך ליושב-ראש הכנסת, לא ליושב-ראש הישיבה.

זבולון אורלב: יושב-ראש הכנסת נתן הוראות מיוחדות באשר ליוסי שריד?

נסים דהן: כן.

נסים דהן: הוא הוסיף לו שלוש דקות.

נסים דהן: גם לך אני לא אפריע.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אינני יודע אם חבר הכנסת יוסי שריד - - -

נסים דהן: חברי הכנסת שמברכים את חבר הכנסת אפללו, זה יפה מאוד, אבל לא במליאה.

נסים דהן: חבר הכנסת אפללו, ברוך הבא, אם אפשר לצאת אתו כדי שתוכלו באמת לברך אותו.

זבולון אורלב: גם אני מקדם בברכה את חבר הכנסת אפללו שחזר אלינו.

זבולון אורלב: ברוך השם, נראה טוב.

זבולון אורלב: נאחל לו המשך רפואה שלמה והחלמה מהירה.

נסים דהן: אמן.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מצטער שחבר הכנסת שריד סיים את דבריו ועזב את האולם.

זבולון אורלב: הוא נאם באמת נאום חוצב להבות נגד ראש הממשלה ונגד מפלגת העבודה, והכה אותם שוק על ירך.

זבולון אורלב: אני רק שואל את עצמי, חברי מרצ, הרי אתם היום בהימנעות שלכם - - -

חיים אורון: לא, אנחנו מצביעים בעד.

זבולון אורלב: אתם מצביעים בעד?

חיים אורון: כן.

זבולון אורלב: אז אתם בהצבעת

זבולון אורלב: כם בעד מקיימים את הממשלה.

חיים אורון: נכון.

זבולון אורלב: אז מה כל הנאום הזה?

זבולון אורלב: אני לא מבין את זה.

זבולון אורלב: אילו דברים נגד הממשלה ונגד ראש הממשלה, שיש לו קופה של שרצים.

זבולון אורלב: איזה פער מדהים בין הנאום, רטוריקה מופלאה, לבין הידיים שלכם.

זבולון אורלב: מה, אין קשר בין הראש ליד?

זבולון אורלב: מה הדבר הזה?

זבולון אורלב: עובדים בעיניים על האנשים?

זבולון אורלב: אתם נגד הממשלה – תצביעו נגד.

זבולון אורלב: אתם בעד – תצביעו בעד, אבל אל תדברו ככה על החברים שלכם.

זבולון אורלב: אני לא מבקש שום שכר ממפלגת העבודה.

עזמי בשארה: אצלכם הראש זה כמו היד.

זבולון אורלב: אצלנו, הכול אותו דבר.

זבולון אורלב: אצלנו זה יד אחת וראש אחד.

חיים אורון: - - -

נסים דהן: חבר הכנסת אורון, בטח לא משם.

זבולון אורלב: חברי הכנסת, זה רק מראה עד היכן הצניעות של השמאל מגיעה.

זבולון אורלב: לנאום כזה נאום ולאפשר בהצבעה שהיום הממשלה תורחב ותקום, צריכים קצת יושר, צריכים קצת הגינות.

זבולון אורלב: אבל כנראה, הדברים האלה פסו מן העולם, לפחות בשמאל.

זבולון אורלב: ההערה הראשונה שאני חייב להעיר לגבי הממשלה החדשה, שתמוה שמכל שפע השרים שיתמנו פה היום, ממשלה של 23 שרים, אין שר רווחה.

זבולון אורלב: כלומר, כל האוכלוסיות החלשות במדינת ישראל, להן לא יכלו למצוא שר רציני, אחראי, כדי לדאוג לאנשים שצריך לדאוג להם הכי הרבה.

זבולון אורלב: אני מכבד את ראש הממשלה, שהוא גם שר הרווחה, וזה אפילו כבוד.

זבולון אורלב: אבל כולנו יודעים במה עסוק ראש הממשלה.

זבולון אורלב: כשר לשעבר אני יכול להעיד שאין לו הרבה זמן לעסוק בזה.

זבולון אורלב: עם כל הרגישות שלו לענייני רווחה, ואני מוכרח לומר שיש לו רגישות, לא עוזר שום דבר.

זבולון אורלב: יש מנכ"לים מצוינים במשרד הרווחה, פרופסור גולדברגר, ובביטוח הלאומי - ד"ר יגאל בן-שלום.

זבולון אורלב: אבל זו מדיניות שצריך להיאבק עליה.

זבולון אורלב: בלתי מתקבל על הדעת איך ממשלה מפקירה את כל האוכלוסיות החלשות.

זבולון אורלב: לא מספיק שהיינו צריכים להיאבק שנתיים על מדיניות כלכלית ניאו-ליברלית, ששחקה באופן קשה מאוד את המדיניות החברתית, עכשיו גם אין שר רווחה, ואומרים לי, שבתום תקופת הניסיון של שרון, אם הוא יצליח בניסיון אצל הרב אלישיב שליט"א, אז יתמנה סגן שר, הרב רביץ.

זבולון אורלב: אני מאוד מכבד את הרב רביץ, אבל עם כל הכבוד, משרד הרווחה זה לא תפקיד לסגן שר.

זבולון אורלב: צריך פה אדם במשרה מלאה.

זבולון אורלב: ולו בגלל זה, חייבים שלא לאפשר את הקמת הממשלה הזאת.

זבולון אורלב: דבר שני, זה שהממשלה שיצביעו עליה היום - אני מקווה שאולי יתרחש איזה נס ולא יהיה רוב, אבל אם היא תוקם, זו ממשלה שמוקמת במודע והולכת במודע להציב את מדינת ישראל במצב מאוד מסוכן.

זבולון אורלב: היא מקדשת את כל האמצעים לביצוע תוכנית מדינית, שהממשלה המקורית לא הסכימה לה.

זבולון אורלב: ובגלל תוכנית ההתנתקות הליכוד מפוצל, ולמעשה, במחנה הלאומי בכנסת הזאת, במחנה הימין, אין לראש הממשלה רוב להעביר את התוכנית.

זבולון אורלב: כך גם לא היה לו רוב בקרב המתפקדים.

זבולון אורלב: ראש הממשלה הולך להקים ממשלה שהוא לא רצה להקים מלכתחילה, לפני 21 חודש, עם השמאל, רק כדי לבצע את תוכנית ההתנתקות, עם כל הפגמים שנפלו בדרך, והוא בעצם דוחק את המיעוט למצב בלתי אפשרי ולמצב מאוד מסוכן, עד כדי שפיכות דמים, חס וחלילה.

זבולון אורלב: אני שולל סרבנות מכל סוג שהוא.

זבולון אורלב: אני שולל קריאה להפרת החוק מכל סוג שהוא, בלי מכבסה של מלים.

זבולון אורלב: אני שולל כל אלימות ומגנה את הדברים האלה.

זבולון אורלב: אבל הדמוקרטיה לא נועדה לשרת את הרוב.

זבולון אורלב: דמוקרטיה נועדה להגן על המיעוט, והיום יש מיעוט בכנסת הזאת שחש שדורסים אותו, שעושים פה את כל הקומבינות, את כל המניפולציות, שלכאורה מותר לעשות כדי לבצע את התוכנית הזאת.

זבולון אורלב: אני אמרתי ואני אומר לראש הממשלה, שהוא דוחף את העם הזה לעימות מאוד מסוכן.

זבולון אורלב: יש מוצא.

זבולון אורלב: זה לא הכרחי.

זבולון אורלב: זה לא אונס, זה לא כוח.

זבולון אורלב: אם יש מחלוקת כה עמוקה - ללכת למשאל עם.

זבולון אורלב: אמרנו זאת כמה וכמה פעמים ואנחנו נמשיך ונאמר לראש הממשלה: אין לך לגיטימציה.

זבולון אורלב: אין לך הכשר ללכת לתוכנית הזאת בלי לשאול את העם, גם אם תקים ממשלה שבאופן טכני יש לה רוב בבית הזה, ואני מקווה שלא יהיה לה רוב, עדיין בעם אין לתוכנית הזאת הכשר.

זבולון אורלב: לכן, לא צריכים ללכת ולבצע את תוכנית ההתנתקות.

זבולון אורלב: משפט אחד, אדוני היושב-ראש, ואני מודה לך, ליהדות התורה: קראתי את ההסכם הקואליציוני.

זבולון אורלב: לא נעים לי להגיד לכם, לא קיבלתם שם כלום.

זבולון אורלב: הכול מכבסה של מלים.

זבולון אורלב: מה פירוש: לא יופלה עובד לרעה בגין היותו שומר שבת?

זבולון אורלב: זה חוק.

זבולון אורלב: תביא מקרה כזה, נמצה את החוק.

זבולון אורלב: מה הרווחתם פה?

זבולון אורלב: שהיום יום שני?

זבולון אורלב: הממשלה תכבד את השבת ואת מועדי ישראל.

זבולון אורלב: בוקר טוב.

זבולון אורלב: מה זה תכבד?

זבולון אורלב: מה זה פה, כיבוד אב ואם?

זבולון אורלב: אנחנו קראנו בעשרת הדיברות "שמור את יום השבת לקודשו".

זבולון אורלב: לשמור על החוקים.

זבולון אורלב: הוספתם פקחים?

זבולון אורלב: הבטחתם הגדלת הקנסות?

זבולון אורלב: מה זה המלים האלה?

זבולון אורלב: לא קיבלתם כלום.

זבולון אורלב: הסכמתם לפירוק המועצות הדתיות.

זבולון אורלב: מה אתם אומרים, עוד 75 יום יהיה משהו אחר.

זבולון אורלב: אני לא מבין.

זבולון אורלב: עמדתם פה ונאמתם במשך שנתיים נאומים חוצבי להבות.

זבולון אורלב: הרסו, פירקו את משרד הדתות, הרב גפני.

משה גפני: המלה סטטוס-קוו לא היתה בהסכם שלכם.

זבולון אורלב: ההסכם שלנו היה הרבה יותר טוב מסטטוס-קוו.

משה גפני: ראינו, שנתיים.

זבולון אורלב: ההסכם שלכם מוביל עכשיו באמת לקריסה אמיתית, פשוט בגלל תפקידים.

זבולון אורלב: בואו נאמר את האמת, לא קיבלתם כלום.

זבולון אורלב: את הכסף קיבלתם - - -

משה גפני: למה אתה התפלגת מאפי איתם?

משה גפני: אנחנו לא לוקחים תפקידים.

זבולון אורלב: אני לא התפלגתי, אדוני.

זבולון אורלב: רוב המפלגה תמכה בי.

זבולון אורלב: אני לא התפלגתי.

זבולון אורלב: אדוני, את הכסף קיבלתם עבור ההצבעה על התקציב, ואני מכבד את זה.

משה גפני: גם של ישיבות ההסדר.

זבולון אורלב: אמרתי שאני מכבד את זה.

משה גפני: אז תכבד.

זבולון אורלב: ההצבעה עבור התקציב - לא קיבלתם פה כסף נוסף, לא קיבלתם פה שום דבר.

זבולון אורלב: מה שקיבלתם זה תפקידים.

זבולון אורלב: אני חושב שפילגתם את עולם התורה, פילגתם את היהדות הדתית והחרדית - - -

משה גפני: לא ייאמן שאתה אומר את זה.

משה גפני: מה אתם עשיתם?

משה גפני: את מי פילגתם?

זבולון אורלב: אנחנו הגנו על הדת.

זבולון אורלב: אם אנחנו לא היינו נכנסים, היתה נכנסת מפלגת העבודה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

נסים דהן: נא לא להפריע, חבר הכנסת גפני.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת אברהם רביץ, בבקשה.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת זבולון אורלב, אני רוצה לאחל לך באמת מכל הלב, שבאמת תזכה להיות שומר ישראל.

אברהם רביץ: אנחנו צריכים אופוזיציה שתשמור עלינו, שלא נעשה שטויות ולא נפקיר את ענייני הדת בשביל נזיד עדשים או אפילו בשביל משרות.

אברהם רביץ: אתם לקחתם, שמעתי, איזה שתי משרות וחצי פעם.

אברהם רביץ: חשוב מאוד באמת שתהיה מפלגה דתית שתשמור על הערכים האלה, ותעזרו לנו, שלא נטבע בתוך העשייה הגדולה שמצפה לנו.

אברהם רביץ: זה תפקיד מאוד חשוב.

אברהם רביץ: אתה יודע, זה מוסיף הרבה יראת שמים.

אברהם רביץ: אבל צריך לעשות את זה בכנות, בדרך-ארץ, בשלום, מתוך כוונות טובות.

אברהם רביץ: אפשר גם לפעמים לדבר לאו דווקא מעל במת הכנסת.

אברהם רביץ: זה בסדר גמור.

אברהם רביץ: אבל אני חושב שתמיד צריכה להיות מפלגה דתית באופוזיציה.

אברהם רביץ: תמיד.

אברהם רביץ: אז עשינו תורנות עכשיו, ואני מקווה מאוד שתמלאו את תפקידכם באהבה, בחיבה וברצון, ואנחנו נישמע לביקורת שלכם.

אברהם רביץ: אני חושב שבעזרת השם יהיה גם שר רווחה טוב, שילמד את הסוגיות, שילמד את הדברים הטובים שעשית במשרדך – ועשית – וגם ילמד את הדברים הטובים פחות – וגם את זה עשית.

אברהם רביץ: אנחנו נעבוד על בסיס של שוויוניות – ואתה דיברת בשם הדגל הזה – ועל-ידי כך רבים מצעירינו, שהיו זקוקים כל כך לסיוע בפנימיות, פסקו לקבל את הסיוע הזה, בגלל דגל השוויוניות.

אברהם רביץ: אנחנו נעשה כמה תיקונים, ואני מקווה שתשמרו עלינו שלא נעשה קלקולים.

אברהם רביץ: מכיוון שבכל זאת חברת שינוי אחת או שתיים נמצאות כאן - - -

עזמי בשארה: שלוש.

אברהם רביץ: כן, שלוש.

אברהם רביץ: כולן נשים.

אברהם רביץ: זה טוב, יש לכן המון כוח.

אברהם רביץ: בזכות נשים צדקניות נגאלו ישראל ממצרים.

אברהם רביץ: אני חושב שאתן תעוצו עצה טובה, מוסרית, אם תגידו ליושב-הראש שלכם שיתפטר מתפקידו כראש האופוזיציה.

אברהם רביץ: מהקואליציה סילקו אותו, גירשו אותו, והנה כמעט גירשו אותו היום גם מהאופוזיציה.

אברהם רביץ: לא ייתכן שיעמוד כאן אדם שמייצג את האופוזיציה וישמיץ, ויכפיש, וידבר דברים כל כך לא הוגנים נגד האופוזיציה ששלחה אותו לייצג אותה.

אברהם רביץ: איש ליברלי, תרבותי, תופס את הבמה ומכפיש את הציבור ששלח אותו.

אליעזר כהן: רה-ארגון באופוזיציה.

אברהם רביץ: אני חושב שזה לא הגון.

אברהם רביץ: ראוי שהוא עצמו יסיק את המסקנות האלה.

אברהם רביץ: חבר הכנסת אפללו, אני מאחל לך רפואה שלמה בתוך שאר חולי ישראל.

אברהם רביץ: שהקדוש-ברוך-הוא ישמור עליך.

אברהם רביץ: אתה איש טוב.

נסים דהן: אמן.

אברהם רביץ: רבותי, אני רוצה לפנות לאחי, רעי, אהובי – שאלו אותי קודם, לאחר שהייתי אצל ראש הממשלה שרון, למה אני עצוב כל כך, הרי קיבלנו הכול.

אברהם רביץ: לא יועיל שום דבר, אנחנו, לפחות, נהיה עצובים.

אברהם רביץ: מאוד.

אברהם רביץ: אני רוצה לפנות לאחי שוב: תראו, אני יודע שיש דברים שעושים מסיבות טקטיות, זמניות – יוצרים מלחמה והולכים למאבקים, ואי-אפשר לבוא עם פשרה כלשהי באמצע, כי אז המאבקים הצודקים מבחינת

אברהם רביץ: כם נראים כדברים שאינם במקומם.

אברהם רביץ: אבל אולי באמת הגיע הזמן, היום, כאשר, רחמנא ליצלן, זה עומד להתרחש, ויהודים ינותקו חס וחלילה ממקומות מגוריהם, זה עומד לקרות, מדוע שאתם – הוצאתי תוכנית מדינית, שלחתי אותה לכל חברי הכנסת, קיבלתי תשובות.

אברהם רביץ: אתם יודעים מהן רוב התשובות?

אברהם רביץ: המתנחלים לא יסכימו.

אברהם רביץ: קיבלתי לכך אפילו אישורים מחברי הכנסת הערבים, שיהודים יוכלו לגור בכל מקום בארץ-ישראל.

אברהם רביץ: הדגל, הסמל – הוא חשוב, אבל לא הכי חשוב – מדוע לא נפתח עידן חדש פה, שמגובה גם בהבטחה האלוקית, גם עם כל מאמרי חז"ל שנוגעים לכך, מאז ועד עתה, שיהודים יוכלו לגור בכל מקום?

אברהם רביץ: ודאי שיותר נעים שכל אחד גר תחת שלטונו שלו, של עמו, אבל זה לא הולך.

אברהם רביץ: אז נכון שאסור להגיד את זה בתחילת דרך הלחימה או המאבק, אבל היום?

אברהם רביץ: מדוע לא יקום גוף גדול ויאמר את המלים הפשוטות ביותר: אנחנו כאן, אנחנו גרים כאן, אנחנו רוצים להמשיך לגור כאן, כי זו הארץ המובטחת לעם ישראל, יש לה קדושה ובשבילנו זה העיקר?

אברהם רביץ: אם היתה באה קריאה כזאת מאחינו המתיישבים, המתנחלים, שהיתה אומרת:

אברהם רביץ: אנחנו מוכנים – פני המזרח התיכון היו משתנים.

אברהם רביץ: איזה עם מאומות העולם לא היה מסכים לכך?

אברהם רביץ: מי היה יכול להתנגד לדבר הומני כזה?

אברהם רביץ: העולם לא רוצה כיבוש, אבל הוא גם לא רוצה התנתקות, הוא גם לא רוצה טרנספר משום כיוון.

אברהם רביץ: למה לא קם מנהיג אחד ואומר: רבותי, אנחנו פה כי אנחנו פה?

בנימין אלון: אומרים, אבל הוא לא - - -

אברהם רביץ: גם ראש הממשלה לא יוכל לעמוד בפני קריאה כזאת, כי היא לא סותרת את עקרונות הקואליציה.

אברהם רביץ: אני רוצה לומר ולהבהיר, שאחת הסיבות להסכמתנו להצטרף לקואליציה היא, שהחוקה תיעשה בהסכמה של כל העם היושב בציון, ואם לא – שלא תיעשה.

אברהם רביץ: אנחנו כאן במצב משברי מבחינה זו, ואני מקווה שהמשבר הזה יפוג.

אברהם רביץ: אני מזהיר כל מיני טרמפיסטים שרוצים לתפוס טרמפ על הסכמתנו להצטרף לממשלה, שהם אכן ישנו את הכלל הזה, כי זה בשבילנו הדבר החשוב ביותר.

עזמי בשארה: העם היושב בציון זה כולל גם - - -

אברהם רביץ: זה גם אתה.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: נו, מה אתה רוצה, עזמי בשארה, קיבלת תעודת גיור בלי לעשות תהליך גיור.

נסים דהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בכבוד.

מוחמד ברכה: מברוכ עלינו, העם היושב בציון.

נסים דהן: חבר הכנסת עזמי בשארה, קיבלת תעודת גרות בלי להתגייר.

נסים דהן: אתה העם היושב בציון.

עזמי בשארה: לא, זה כולל את כל האזרחים - - - יש משפחה ערבית בשם צַיוּן, זה לא העניין.

מוחמד ברכה: יש רחוב מאוד נחמד בטייבה שקוראים לו רחוב צַיוּן, משפחה ערבית מאוד שורשית.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, בעצם ראש הממשלה עמד כאן והציע להוסיף כמה שרים, אבל הוא לא כלל שום דבר חדש בכל הקשור למדיניות הממשלה – לא בנושא החברתי, לא בנושא הכלכלי ולא בנושא השלום.

מוחמד ברכה: בעצם מפלגת העבודה ויהדות התורה מצטרפות לממשלה הקיימת על-פי אותם קווי יסוד, ללא זיק של בשורה בתחום כלשהו.

מוחמד ברכה: הם באים לשמש חיל תומך לשרון בעת מצוקה בתוך מפלגתו, מפלגה שהיא היום שסועה, מפולגת, שאחד הפלגים בה פשוט מתנהל עם מושגים ועם גישות כהניסטיים לכל דבר ועניין.

מוחמד ברכה: מפלגת העבודה מצטרפת לממשלה הזאת, מצטרפת למפלגת השלטון הזאת.

מוחמד ברכה: מפלגת העבודה בעצם, כפי שאומרים, ניהלה את המשא-ומתן הקואליציוני הארוך ביותר, כעשרה חודשים, על מנת להצטרף לממשלה הזאת.

מוחמד ברכה: אבל לאורך כל הדרך, לאורך כל הדרך של המשא-ומתן, לא שמענו על שום דבר שבא לדבר על שינוי סדר עדיפויות יסודי, גם לא בתחום הכלכלי, לא בתחום המדיני.

מוחמד ברכה: אפילו מראית עין של התייחסות לציבור הערבי, שמהווה 20% מאזרחי המדינה, לא שמענו; על אף המצוקה, האבטלה, העוני, התשתית ההרוסה, הרשויות שקורסות, לא שמענו אפילו זיק של מלה שיכול להפיח זיק של תקווה בקרב הציבור הזה.

מוחמד ברכה: והיום פתאום טרחו ראשי מפלגת העבודה להתקשר ולדבר אתנו על האחריות שמתבקשת בעת הזאת, ותוכנית ההתנתקות וכו' וכו'.

מוחמד ברכה: כשבאים להצביע על ממשלה, לא מצביעים על צעד אחד שהיא עושה, אלא על המכלול של המדיניות שלה.

מוחמד ברכה: והממשלה הזאת, גם אחרי שמפלגת העבודה תהיה חלק ממנה, תמשיך לדגול בכלכלה דורסנית קפיטליסטית שבאה לשחוק ולדרוס את השכבות החלשות עוד יותר ולדרדר אותן לתהומות עמוקים של מצוקה.

מוחמד ברכה: אפילו השאיפה שמישהו במצב סוציו-אקונומי נמוך ישאף להיות בשכבות הביניים, זה כבר לא קיים, כי כבר אין שכבות ביניים כמעט.

מוחמד ברכה: יש שכבה דקיקה מאוד של בעלי הון, של אנשים שצוברים הון אדיר, ויש אבק אדם שנמצא למטה, ולכן אנחנו רואים שהפערים החברתיים הולכים ומתרחבים.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, גם בתחום הפוליטי אין צורה.

מוחמד ברכה: בעצם, גם צעדים חשובים ככל שיהיו, כמו פינוי התנחלויות ברצועת-עזה - אבל הצעדים האלה באים כדי להנציח את הכיבוש בגדה, להעמיק את המפעל הקולוניאליסטי בגדה המערבית ולהנציח את גדר ההפרדה.

מוחמד ברכה: בעצם אין צורה של שלום במה שמנסים לשוות כאקט כאילו של שלום.

מוחמד ברכה: והנה אנחנו שומעים אותן מנטרות שיוצאות מראש הממשלה ומסביבתו כלפי ההנהגה הפלסטינית.

מוחמד ברכה: עכשיו שרון יבחן את ההנהגה הפלסטינית החדשה במעשים.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, שרון עכשיו הוא במעמד של השופט שיכול לתת חותמת של הכשר להנהגה הפלסטינית או לא.

מוחמד ברכה: בעצם, המשא-ומתן בין שתי ההנהגות, הישראלית והפלסטינית, הגיע כבר לפני שנים לנקודה של הנגיעה בנושא הסדר הקבע.

מוחמד ברכה: והניסיון למקד את ההתעניינות אך ורק בתוכנית ההתנתקות על מנת להסיח את הדעת מהפשעים היומיומיים שעושה הממשלה הזאת נגד העם הפלסטיני וכנגד הכיבוש, בעצם הוא גם ניסיון לחמוק מהמחויבות לדון בשאלות הסדר הקבע - הנושא של הגבולות והנסיגה המלאה, הנושא של ירושלים המזרחית בירת פלסטין, והנושא של זכות השיבה והנושא של פירוק ההתנחלויות.

מוחמד ברכה: בעצם, אנחנו לא שומעים, לא היום ולא אחרי שמפלגת העבודה תהיה חלק מהממשלה הזאת, על כוונה ללכת ולדון בשאלות היסודיות של הסכסוך, אלא שוב לנסות ולשווק את הדחליל הזה של תוכנית ההתנתקות החד-צדדית, שבאה ונתפרה לפי המידות של שרון, וכאילו זאת האג'נדה היחידה באזור.

מוחמד ברכה: זו לא תוכנית שלום, זה ניסיון להנציח את העימות וההתכחשות לזכויות של העם הפלסטיני.

מוחמד ברכה: ולכן, הממשלה הזאת, לא בתחום של הדמוקרטיה שבא לידי ביטוי על-ידי כל מיני ביטויים על תולעים, ולא בנושא של המשא-ומתן המדיני, שמתכחש לכל יסודות המשא-ומתן המדיני עם העם הפלסטיני, לא בנושא הכלכלי-החברתי, שבא כדי להנציח את המדיניות הקפיטליסטית הדורסנית נגד השכבות החלשות, ולא לטפח תקווה בציבור הערבי שיש תהליך או מהלך כלשהו לכיוון של שוויון או היענות לדרישות הבסיסיות של הציבור הזה.

מוחמד ברכה: ולכן אני מתפלא על שום מה באים אלינו כל מיני מליצי יושר ממפלגת העבודה כדי להגיד לנו שזו שעת האחריות.

מוחמד ברכה: אחריות למה?

מוחמד ברכה: אנחנו לא רוצים לקחת חלק באחריות לפשעים של הממשלה, לא בתחום המדיני, לא בתחום החברתי, לא בתחום הדמוקרטיה ולא בתחום של זכויות המיעוט הערבי במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת עמיר פרץ, חמש דקות.

נסים דהן: אחריו - חבר הכנסת עזמי בשארה.

נסים דהן: נא לא להפריע.

נסים דהן: חברי הכנסת, תודה.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כנסת ישראל מזמנת לא אחת לחברי הכנסת שלה מצבים פוליטיים מסובכים.

עמיר פרץ: ואני מוכרח להודות, שהיום אני נמצא במצב פוליטי מסובך.

עמיר פרץ: אני באמת רוצה לפרוס בפני חברי לכנסת את המורכבות הבלתי-אפשרית כמעט של המבנה הפרלמנטרי שבו אנו חיים, כשהקשר בין הממשלה לתומכיה הוא קשר מקרי, והקשר בין עמדות האופוזיציה לתומכיה גם הוא קשר מקרי.

עמיר פרץ: כפי שאתם יודעים, הרי מפלגת עם אחד חתמה על הסכם עם מפלגת העבודה, ואני חלק בלתי נפרד ממפלגת העבודה, אבל אני אינני חלק מהקואליציה.

עמיר פרץ: ותשאלו איך זה יכול להיות, איך קורה דבר כזה.

עמיר פרץ: כיוון שאני בהחלט חותם על הרבה הסכמים, וצופה בדרך כלל התרחשויות, זה תפקידי - - -

נסים דהן: מפלגת שינוי, נא לא להפריע.

נסים דהן: תמשיך, אדוני.

עמיר פרץ: יושב-ראש האופוזיציה, לפחות דבר אחד אתה צריך לעשות.

עמיר פרץ: אתה לא חייב לדבר בשם האופוזיציה, אבל אתה יכול להגן על אנשי אופוזיציה כשהם עומדים על הדוכן.

מל פולישוק-בלוך: אתה עכשיו בקואליציה או באופוזיציה?

עמיר פרץ: אני משתדל להסביר.

נסים דהן: חבר הכנסת פרץ, אתה יכול להתפלפל אתם אופוזיציה-קואליציה חמש דקות ולסיים את הזמן שלך, אז נא לא להתפלפל.

נסים דהן: תמשיך בדברים שלך.

עמיר פרץ: אני אומנם חתום עם מפלגת העבודה, אבל בהסכם שחתמתי, עמדתי על כך שיהיה סעיף שנותן לי חופש הצבעה בנושאים כלכליים-חברתיים.

עמיר פרץ: לצערי הרב, ראש הממשלה לא הסכים, כפי שצפיתי, שיהיה למישהו חופש הצבעה בנושאים כלכליים-חברתיים.

עמיר פרץ: ולכן, מפלגת העבודה חתומה עם הליכוד, שמונת השרים, שלושת סגני השרים, מול 19 מנדטים בלבד.

עמיר פרץ: שלא יהיו אי-הבנות: היום אנחנו נצביע בעד שרי הממשלה, מכיוון שבשבילי כל שר ממפלגת העבודה שמצטרף, זה חלק מאותם שרים שמחזקים את התהליך המדיני, שהוא אחד הדברים החשובים למדינת ישראל.

עמיר פרץ: אבל ביום רביעי, כשיגיע שר האוצר בנימין נתניהו ויעמיד את התקציב להצבעה, אנחנו נצביע נגד.

עמיר פרץ: אנחנו נהיה האופוזיציה החברתית יחד עם החברים שלנו באופוזיציה, ולא ניתן בשום פנים ואופן, גם לא לשר אוצר שהוא של ממשלת אחדות, לא נסכים שלרגע אחד כל המאבק על כבוד האדם במדינת ישראל ילך לאיבוד.

עמיר פרץ: אני רוצה לפנות לחברי, חבר הכנסת טומי לפיד, חברי לאופוזיציה: אני עשיתי כל מאמץ שלא תהיה יושב-ראש האופוזיציה.

עמיר פרץ: לצערי, לא הצלחתי, יכול להיות שאני אצליח בפעם הבאה.

עמיר פרץ: אני מודיע לך שאני אמשיך לעשות מאמצים.

עמיר פרץ: אני אגיד לך למה.

עמיר פרץ: כי מה הולך לקרות פה בכנסת?

עמיר פרץ: ביום רביעי יבוא תאצ'ר מהממשלה ויעלה תאצ'ר מהאופוזיציה.

עמיר פרץ: איך אנחנו נשלים עם העובדה הזאת?

עמיר פרץ: הרי לא ייתכן שמי שיתמוך יותר מכולם בשר האוצר שהגיש את המדיניות הכלכלית שלו, יהיה יושב-ראש האופוזיציה.

עמיר פרץ: ואני יודע שאתם תצביעו נגד התקציב.

עמיר פרץ: אבל אתם לא מצביעים נגד התקציב בגלל המדיניות של התקציב שנוגעת לאזרחים, אתם מצביעים נגד התקציב בגלל אותם 270 מיליון שקל של אגודת ישראל, לא יותר מזה.

רוני בריזון: אתה טועה, 290.

חמי דורון: אתה טועה, לא רק בגלל זה.

נסים דהן: תודה רבה, חברי הכנסת משינוי, על ההערות והתיקונים.

עזמי בשארה: איך תצביע - - -

נסים דהן: תודה.

עמיר פרץ: נגד.

עמיר פרץ: הודעתי חד-משמעית.

נסים דהן: הוא ממשיך.

עמיר פרץ: אני מקווה שבכל פעם יכניסו לתוך התקציב איזה 100 מיליון שקל לחרדים, כדי ששינוי יצטרכו להצביע נגד.

עמיר פרץ: כי הרי אם לא היו 290 מיליון שקל, הם היו עם כל 15 המנדטים שלהם מצביעים בעד המשך הקיפוח במדינת ישראל - - -

עזמי בשארה: זה התקציב שלהם, של הממשלה שלהם.

עמיר פרץ: נכון.

עמיר פרץ: אני מודיע לכם, חברי מהאופוזיציה, אני אהיה יחד אתכם בתמיכה בשרי העבודה, בכך שהם מצטרפים לממשלה - - -

נסים דהן: תודה.

עמיר פרץ: - - - אני אתמוך בנושאים המדיניים, אבל יחד אתכם אני אמשיך להיאבק במדיניות הכלכלית שהופכת את החברה הישראלית למדינה של עולם שלישי.

עמיר פרץ: תודה.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת עזמי בשארה – חמש דקות.

נסים דהן: אחריו - חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחריו - חברת הכנסת גילה גמליאל.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני חושב שיש משהו שנראה לי שהוא כבר בצורה מופגנת דפוק בצורת המשטר בישראל; אני רק לא סומך שוב על רייכמן ושות' וכל מיני מקומות ששוב יציעו חוקות וכו'.

עזמי בשארה: בפרלמנט הישראלי יש רוב פוליטי שונה לגמרי מהרוב הקואליציוני של הממשלה.

עזמי בשארה: לממשלה יש רוב פוליטי בבית, אבל הוא לא חופף לגמרי את הרוב הקואליציוני.

עזמי בשארה: זה רוב שונה.

עזמי בשארה: עכשיו אנחנו מבינים מעמיר פרץ שגם הרוב החברתי-הכלכלי של הממשלה הוא לא אותו הרוב הקואליציוני, כלומר, הוא יהיה באופוזיציה החברתית.

עזמי בשארה: מה נותר?

עזמי בשארה: באילו נושאים יהיה הרוב הקואליציוני הרוב החופף את מדיניותה של הממשלה באיזה תחום חוץ מהתחום של הג'ובים, חוץ מהתחום של המינויים?

עזמי בשארה: אני חושב שזה משהו מאוד מסוכן, אין דבר כזה.

עזמי בשארה: פשוט לא ייתכן דבר כזה.

עזמי בשארה: אני רוצה להגיד, אף שאני מבין ללבה של מרצ, לפחות אני מבין את מרצ יותר משאני מבין את העבודה, שהיא עושה את זה פוליטית, ולא בשביל מינויים ושרים, ואילו האופוזיציה הלוחמת של העבודה – שאין ממנה אף אחד פה עכשיו – עכשיו אני מבין שהיא הובילה כל הזמן בשביל ללכת לכיסאות ולא לשום התנתקות; בשביל להתנתק מהאופוזיציה, מכיסאות האופוזיציה.

עזמי בשארה: זה ברור, לדעתי, ומאז קמפ-דייוויד הם לא חוזרים לעצמם.

עזמי בשארה: הם פשוט לא חוזרים לעצמם, הם לא לוקחים את עצמם בידיים מאז קמפ-דייוויד; לא הצליחו לבוא עם שום תוכנית מדינית שתתחרה עם התוכנית המדינית של הליכוד; הם סומכים על שרון שיוציא להם את תפוחי האדמה הבוערים מהאש, ואין להם שום תוכנית מדינית.

עזמי בשארה: כל מה שהם רוצים, זה ששרון יעשה את המלאכה בשבילם, אבל הם עצמם, לדעתי, איבדו את עצמם, איבדו את זהותם.

עזמי בשארה: לכן לא יעזור להם שום דבר.

עזמי בשארה: הם יקבלו משרדים בממשלה כאשר הם איבדו את עולמם.

עזמי בשארה: אנחנו, אדוני היושב-ראש, נשאלנו על-ידי כמה גופים בבית, איך אתם יכולים להצביע אם הנושא של הממשלה יעמוד על הקולות שלכם; האם תרשו לממשלה ליפול ואתה גם תוכנית ההתנתקות?

עזמי בשארה: אני רוצה להבהיר פה את עמדתנו: כן, אם הממשלה הזאת היתה נופלת בקולותינו, היינו חושבים שנפל בחלקנו כבוד גדול להפיל אותה.

עזמי בשארה: אין שום בעיה, היינו מפילים אותה, גם אם זה היה עומד על קולותינו.

עזמי בשארה: כי הממשלה בכל מדיניותה עומדת להצבעה ולאמוננו, ולא נושא ההתנתקות בלבד.

עזמי בשארה: כאשר זה עמד על ההתנתקות, אני רוצה פעם אחת ולתמיד להבהיר את העמדה כאן, למה נמנענו פה בהצבעה על ההתנתקות, והאם זה אומר שאין לנו עמדה על ההתנתקות, כלומר, נמנענו כי אין לנו עמדה?

עזמי בשארה: לא, יש לנו עמדה.

עזמי בשארה: אנחנו נגד תוכנית ההתנתקות, שיהיה ברור.

עזמי בשארה: אבל כאשר נוצר פה מחנה נגד תוכנית ההתנתקות שהוא מחנה המתנחלים, יצרנו מחנה שונה שהוא נגד, הוא לא בעד.

עזמי בשארה: אנחנו לא רצינו שיעמוד פה בני אלון וידבר בשמנו, בשם המתנגדים, ולכן יצרנו את המחנה של הנמנעים.

עזמי בשארה: אבל, אנחנו חושבים שתוכנית ההתנתקות היא תוכנית גרועה, אנחנו לא חושבים שהיא תוכנית טובה, להבדיל ממפלגת העבודה שחושבת ששרון יעשה לה את המלאכה.

עזמי בשארה: אני חושב שהוא לא יעשה לה שום מלאכה, יש לו תוכנית ואסטרטגיה בראש, שהיא מדינה פלסטינית על 40% מהגדה המערבית.

עזמי בשארה: זו התוכנית שלו, אין לו שום תוכנית אחרת.

עזמי בשארה: ואני לא תומך בה גם אם היא כוללת הוצאת התנחלויות מעזה וחיזוק ההתנחלויות בגדה.

עזמי בשארה: כאשר הוא מקבל והוא חושב אותה להישג העיקרי של ממשלתו, אלה ה-commitments של בוש במכתב שלו לשרון, והוא מביא לנו את זה לכנסת.

עזמי בשארה: תסתכלו אצלכם, חברי חברי הכנסת ב-file, בתיק הזה שנקרא "תוכנית ההתנתקות" – מכתב בוש לשרון הוא חלק בלתי נפרד מתוכנית ההתנתקות.

עזמי בשארה: ככה אנחנו קיבלנו את זה על השולחנות שלנו.

עזמי בשארה: אני לא מצביע "כן" למכתב של בוש לשרון; אני לא מצביע "כן" לחיזוק ההתנחלויות בגדה.

עזמי בשארה: עמדתנו היא ברורה.

עזמי בשארה: אבל כאשר באה הממשלה ומציגה את עצמה, היא מציגה את עצמה על כל מדיניותה, לרבות תוכנית ההתנתקות, לרבות התוכנית המדינית, לרבות הכול.

עזמי בשארה: אנחנו לא יכולים להימנע, אנחנו נגד הממשלה הזאת.

עזמי בשארה: אין פה מקרה אחד שיוביל אותי להימנעות במקרה שהממשלה, היא – לא איזה אחד מהמתנחלים אומר, אני מגיש אי-אמון בממשלה על מדיניותה בעניין ההתנתקות.

עזמי בשארה: פה יכולתי להימנע.

עזמי בשארה: אבל כאשר הממשלה באה עם כלל מדיניותה ומציגה את עצמה ומבקשת את האמון שלי בה, התשובה היא "לא", היא לא יכולה להיות משהו אחר.

עזמי בשארה: אני לא מבין מה קורה בפרלמנט הזה.

עזמי בשארה: אני פשוט לא מבין.

עזמי בשארה: איך אנשים מצפים ממני שאני אמנע במקרה שממשלת שרון באה ואומרת שהיא מבקשת את אמוני.

עזמי בשארה: אני נמנע?

עזמי בשארה: אני נמנע?

עזמי בשארה: לא רק בשרון האיש; בשרון הכלכלן, בשרון המדיניות, עם מה שאני חושב ששרון מתכנן אסטרטגיות לשטחים, לרבות חיזוק ההתנחלויות בגדה המערבית.

עזמי בשארה: אין פה נמנע; אנחנו נגד, ולא יכול להיות משהו אחר.

עזמי בשארה: יש מחנה בשמאל הישראלי שחושב שההתנתקות טובה; בסדר, זה נימוק, הם יכולים להצביע בעד.

עזמי בשארה: אבל אני חושב שפה חושבים שג'ובים זה טוב למפלגת העבודה.

עזמי בשארה: זה לא העניין.

עזמי בשארה: מלכתחילה, לפני תוכנית ההתנתקות, הם הובילו קו של רצון להצטרף לממשלה בלי תוכנית ההתנתקות.

עזמי בשארה: מלכתחילה הם רצו להצטרף לממשלה.

עזמי בשארה: למה?

עזמי בשארה: כי אין להם מה להציע כאלטרנטיבה לממשלה.

עזמי בשארה: למה?

עזמי בשארה: כי הם איבדו את עולמם בקמפ-דייוויד.

עזמי בשארה: האיש האחראי לכך נקרא אהוד ברק.

עזמי בשארה: הוא החריב עליהם את עולמם, ומאז הם לא מוצאים את עצמם: אין להם פרוגרמה פוליטית, אין להם תוכנית, אין להם אלטרנטיבה בשום נושא.

עזמי בשארה: לכן כל מה שהם יכולים להבטיח לבסיס שלהם זה לא להיות אלטרנטיבה לליכוד, אלא להצטרף לממשלתו של שרון.

ראובן ריבלין: תודה.

עזמי בשארה: אנחנו לא יכולים להתנהג ככה, כמובן, אדוני היושב-ראש.

עזמי בשארה: אנחנו מתנגדים למדיניות של הממשלה הזאת, לכן אנחנו מצביעים אי-אמון בה.

עזמי בשארה: כמובן, לא אישית נגד שאופיר פינס יצטרף לממשלה או שמלכיאור יצטרף; לפחות יהיו לנו אנשים שנוכל לדבר אתם.

עזמי בשארה: זה לא אישי בכלל, קל לי יותר לדבר אתך מאשר עם לימור לבנת, זה ברור.

עזמי בשארה: אני מקווה שזה ברור.

עזמי בשארה: אין לנו עיוורון צבעים, וזה לא אישי בכלל.

עזמי בשארה: זה מדיני-פוליטי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בשארה, אני מאוד מודה לאדוני.

ראובן ריבלין: עכשיו אין זמן להתוודויות אישיות בעניין היחס של כל חבר מחברי הכנסת אל חבריו, אף שזה דבר חשוב בהחלט.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גילה גמליאל, בבקשה.

ראובן ריבלין: סליחה, סליחה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

ראובן ריבלין: גם אם היא היתה עולה, אתה היית עולה אחריה.

ראובן ריבלין: מה קרה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, איך אנחנו יכולים לקפח את מעמדך – כמעט יושב-ראש האופוזיציה ברוטציה?

טלב אלסאנע: אדוני, אותי אי-אפשר לקפח, כי אני מקופח.

טלב אלסאנע: בתקופה האחרונה חברת הכנסת גמליאל עוזרת מאוד, מכאן ומשם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, גם אני הלכתי פעם לפסיכיאטר; אמרתי לו שאני סובל מרגשי נחיתות, והוא הרגיע אותי, אמר לי שאני לא סובל אלא פשוט אני נחות.

ראובן ריבלין: מאז אני מבין את זה.

טלב אלסאנע: אנחנו לא סובלים מתחושת קיפוח.

טלב אלסאנע: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לציין שהממשלה הזאת, שמלכתחילה כל המדיניות שלה היתה מבוססת על איך לכבוש, לדכא ולהתנכל.

טלב אלסאנע: לא היו זעזועים בתוך הקואליציה של אריאל שרון.

טלב אלסאנע: לאחרונה, האופוזיציה היחידה של הממשלה הזאת היתה הממשלה הזאת, אם היו אלה בני אלון, ליברמן או כל החבורה האחרת.

טלב אלסאנע: השינוי בה היה עקב זה שאריאל שרון, שאמר בתחילת הכהונה שדין נצרים כדין תל-אביב, החל להציג את העמדה שנצרים לא מוסיפה ביטחון למדינת ישראל אלא היא מכשול לביטחון.

טלב אלסאנע: אנחנו בסיעת רע"ם דגלנו מאז ומתמיד בכך שההתנחלויות הן מכשול לשלום ואי-אפשר לדבר על שלום עם המשך הכיבוש.

טלב אלסאנע: אי-אפשר לעשות הפרדה בין שני הדברים ואי-אפשר לעשות הפרדה בין הביטחון לבין השלום כאילו הם שני דברים שונים.

טלב אלסאנע: אנחנו אומרים שהשלום הוא הביטחון, ואין אפשרות לדבר על ביטחון ללא שלום ואין אפשרות להשיג ביטחון אם אין שלום.

טלב אלסאנע: השלום משמעו דבר אחד פשוט: סיום הכיבוש.

טלב אלסאנע: המלה הזאת, כיבוש, לא אוהבים לשמוע אותה, ומנסים לתת לה משמעויות או לנסות לנסח אותה בצורה אחרת – שטחים מוחזקים או מושגים אחרים, אבל המושג האחד והיחיד המוכר במשפט הבין-לאומי, שמבטא את היחס בין מדינת ישראל לבין השטחים הפלסטיניים, הוא כיבוש.

טלב אלסאנע: אין שום מושג אחר.

טלב אלסאנע: הבעיה היא שישראל רוצה להחזיק את השטחים מצד אחד ולקבל ביטחון מצד שני, להקים התנחלויות מצד אחד והפלסטינים יפרגנו להם מצד שני, אבל אין דבר כזה.

טלב אלסאנע: לכן כנראה התחילו סוף-סוף להפנים שאין מנוס מסיום הכיבוש, וכי הכיבוש הזה אינו בעיה של הפלסטינים אלא בעיה של הישראלים.

עסאם מח'ול: גם של הפלסטינים קצת.

טלב אלסאנע: אינו בעיה רק של הפלסטינים.

טלב אלסאנע: הוא בעיה של הפלסטינים, אבל לא רק שלהם.

טלב אלסאנע: מצד אחד מחזיקים את השטחים האלה ולא מספחים אותם, כי אם מספחים אותם חייבים לתת לתושבים אזרחות ישראלית ולאפשר להם להשתתף בבחירות, ואז תקום מדינה דו-לאומית.

טלב אלסאנע: רוצים מדינה יהודית, רוצים להחזיק את הפלסטינים, אבל כאילו הם לא קיימים.

טלב אלסאנע: מצד שני רוצים להחזיק את השטחים כאילו אין בהם אנשים.

טלב אלסאנע: הדבר הזה, אי-אפשר להמשיך בו.

טלב אלסאנע: מדינות יותר גדולות – ארצות-הברית לא הצליחה להמשיך בשליטה בעמים אחרים, האימפריה הבריטית נפלה, ובמדינת ישראל, שלפי ההגדרה של המנהיגים כאן היא מדינה קטנה לעומת ארצות-הברית או לעומת מעצמות-העל שהיו אימפריאליסטיות בתקופה מסוימת, משלמים את הנטל ואת המחיר מבחינה כלכלית, מבחינה חברתית וגם מבחינה מוסרית.

טלב אלסאנע: לכן, לדעתי, אין מנוס מסיום הכיבוש, ואת תחילת הדרך ראינו בצד השני, איך העם הפלסטיני – ואולי זאת הפעם הראשונה בהיסטוריה שעם שנתון תחת כיבוש מנהל מערכת בחירות למופת.

טלב אלסאנע: זה מוכיח דבר אחד: אומנם המולדת שלו כבושה, אבל הרצון שלו חופשי.

טלב אלסאנע: רצון חופשי הוא המבוא לעצמאות ולחירות.

טלב אלסאנע: גם במדינת ישראל, לפני קום המדינה, לפני העצמאות, לא קיימו בחירות, לא ניהלו מוסדות ולא ניהלו משטר דמוקרטי.

רן כהן: היו בחירות ביישוב.

ראובן ריבלין: על הפרק הזה בהיסטוריה אני מציע לך לחזור.

טלב אלסאנע: בחירות למוסדות, להסתדרות, אבל היתה כאן ממשלה?

טלב אלסאנע: היתה כנסת?

טלב אלסאנע: היתה ועדה מכוננת.

ראובן ריבלין: היו הרבה טענות.

ראובן ריבלין: היו הרבה טענות.

ראובן ריבלין: ב-1933 טענו הרוויזיוניסטים שגנבו להם את הבחירות, אבל זה קרה גם בליכוד.

ראובן ריבלין: אני זוכר שבליכוד גנבו בחירות.

טלב אלסאנע: היו מוסדות לא של המדינה, ובכלל לא היתה קיימת מדינה.

טלב אלסאנע: המדינה קמה לאחר החלטת האו"ם, ולכן היו מוסדות, כמו שיש מוסדות בצד הפלסטיני, שמקיימים בחירות, אבל אני מדבר על ישות מדינית, ולא היו בחירות לישות הזאת לפני סיום המנדט הבריטי.

טלב אלסאנע: כאן מנהלים את הבחירות בצורה מצוינת, למרות המחסומים וכל המגבלות, בצורה שמוכיחה שהעם הפלסטיני הוא עם מתורבת, עם דמוקרטי, שמפנים את הכללים האלה, וכשהוא נאבק, הוא לא נאבק נגד מדינת ישראל או נגד היהודים כיהודים.

טלב אלסאנע: הוא נאבק נגד הכיבוש הישראלי, נגד מדיניות הכיבוש הישראלית, והוא בעד זה ששתי המדינות ושני העמים יחיו האחד ליד השני, ולא האחד על חשבון השני.

ראובן ריבלין: אני בטוח שרבים מהפלסטינים חושבים כמו שאתה אומר, אבל השיח' במסגד אמר דברים אחרים.

ראובן ריבלין: אחד השיח'ים במסגד, כשאבו-מאזן היה שם, אמר דברים שלא כל כך עולים בקנה אחד עם מה שאמרת.

ראובן ריבלין: הוא נגד העם היהודי.

ראובן ריבלין: אמרתי שאני לא חושב שכולם חושבים כך.

ראובן ריבלין: זה היה בזמן שאבו-מאזן היה בתוך המסגד.

טלב אלסאנע: בין הנבחרים בכנסת הזאת אין כאלה שאומרים שלא צריך מדינה פלסטינית?

טלב אלסאנע: יש אלפים שמפגינים בחוץ נגד הקמת מדינה פלסטינית, ויש פלסטינים נגד מדינת ישראל, אבל הרוב, המנהיגות הפלסטינית, הרוב המוחץ של העם הפלסטיני – אבו-מאזן, ערב הבחירות, כשהוא היה צריך לשכנע את קהל הבוחרים שלו, אמר שהוא נגד שימוש בנשק במאבק הפלסטיני למען החירות והעצמאות.

טלב אלסאנע: הוא אמר דברים לא כל כך פופולריים, כי הוא מאמין בהם, והוא זכה ב-65% מכלל קולות הבוחרים הפלסטינים.

טלב אלסאנע: זה אומר שידו של העם הפלסטיני אומנם מושטת לשלום, והשאלה היא איפה היד הישראלית כדי לקדם את השלום באזור.

טלב אלסאנע: אנחנו בסיעת רע"ם בעד ההתנתקות, אבל אנחנו דורשים שהיא תהיה חלק מיישום מפת הדרכים.

טלב אלסאנע: היא לא צריכה להיות תחילה וסוף של תהליך.

טלב אלסאנע: אנחנו אומרים שלא יעזור לאף אחד שום דבר, התוכנית הזאת מזמן הפסיקה להיות חד-צדדית.

טלב אלסאנע: היא הפכה להיות רב-צדדית, עם המצרים ועם ארצות-הברית, ובסופו של דבר היא חייבת להיות דו-צדדית, עם בעלי העניין, הצד הפלסטיני.

טלב אלסאנע: מדינת ישראל לא עושה שלום עם עצמה ולא עם ארצות-הברית.

טלב אלסאנע: היא עושה שלום עם הפלסטינים.

קריאה: איך תצביעו?

ראובן ריבלין: אתם תראו איך הוא יצביע.

טלב אלסאנע: זאת שאלה חשובה.

טלב אלסאנע: לכן, אדוני היושב-ראש, מאחר שאנחנו רואים בחיוב את יציאת המפד"ל, בני אלון וליברמן מהממשלה, ואת כניסת אופיר פינס לממשלה, אנחנו נגד אריאל שרון, ולא יכולים להצביע בו אמון, אבל אנחנו נגד המורדים, ולא יכולים להצטרף לחזית אחת עם בני אלון, עם ליברמן ועם המורדים, ולכן נימנע בהצבעה הזאת.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת טלב אלסאנע; הוצאת לי את המלים מהפה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גילה גמליאל, בבקשה.

גילה גמליאל: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי וחברות הכנסת, שמענו כאן מעל הבמה את חבר הכנסת טלב אלסאנע מדבר על כיבוש.

גילה גמליאל: אני רוצה לחדד, גם במונחים הבין-לאומיים, את המושג שלך.

גילה גמליאל: ראשית, כיבוש הוא מושג שאם מתייחסים אליו בבית הזה סוף-סוף בצורה רצינית, צריך להבין דבר אחד: כיבוש זה אם אתה לוקח טריטוריה ממדינה אחרת.

גילה גמליאל: אין מדינה פלסטינית, ואין כיבוש ישראלי כפי שאתם מנסים להגדיר אותו ולעשות שטיפת מוח בכל פעם מחדש.

טלב אלסאנע: לפני 1948 היתה מדינת ישראל?

גילה גמליאל: אני רוצה לומר לך דבר אחד ברור.

גילה גמליאל: אני רוצה לומר לך, שליהודים יש זכויות יותר מאלפיים שנה במדינת ישראל, ואם אתה מתייחס לכיבוש, צריך להתייחס לציר הזמן - -

טלב אלסאנע: זה שחרור, מה שיש בעזה?

טלב אלסאנע: מה צריך להיות בעזה ובגדה?

גילה גמליאל: - - על ציר הזמן מלפני אלפיים שנה, ולא נבוא לדבר על זכויות של מי וכמה.

גילה גמליאל: קיימת מגילת העצמאות, וברוח הדברים האלה אני מסכימה שיש דבר אחד ברור.

טלב אלסאנע: אני רוצה לדעת, אדוני.

גילה גמליאל: חבר הכנסת טלב אלסאנע, מדינת ישראל נותנת זכויות שוות לכל אזרחי המדינה, אם הם ערבים, אם הם יהודים ואם הם נוצרים, ולא משנה מה הם יהיו.

גילה גמליאל: ובעניין הזה לבוא ולטעון כל פעם, ולנסות ולהטעות, סביב מינוחים ומונחים שהם אינם נכונים, שכבר שגורים בפי כל אחד במדינה הזאת - אני חושבת שזה דבר שהגיע הזמן לתקן אותו, גם מעל בימת המליאה, וזה כהערת אגב להיום.

גילה גמליאל: אני רוצה לומר דבר אחד ברור בעניין הזה.

גילה גמליאל: היום הולכים חברינו להצביע בעד הממשלה.

גילה גמליאל: שמעתי לצערי כי חלק מחברי לסיעה בחרו שלא להצביע בעד הממשלה, ואף להתנגד לה - בניגוד לעמדת החברים שלנו ממרכז המפלגה, שנתנו את המנדט ואת הלגיטימציה לראש הממשלה לנהל משא-ומתן עם יהדות התורה, העבודה וש"ס, על מנת לצרף אותם לממשלה.

גילה גמליאל: לפי מיטב ידיעתי, כולנו נראה היום - במיוחד לאור העובדה שמונה יושב-ראש לאופוזיציה בשם טומי לפיד - שהכניסה של ש"ס לממשלה תהיה אפילו יותר מהירה ממה שחשבתי.

גילה גמליאל: בעניין הזה אני רוצה לומר פה לכל החברים בבית הזה: יש חשיבות עליונה, לליכוד בעיקר, להפריד בין סוגיית ההינתקות - וגם אני נגד תוכנית ההינתקות - לבין הקמת ממשלה מטעם הליכוד, וצריך לדאוג לעשות את ההפרדה הזאת.

גילה גמליאל: ומכאן אני קוראת לש"ס שיצטרפו לממשלה על מנת לחזק אותה ועל מנת שהיא תהיה מספיק יציבה להמשיך את כהונתה עד סוף שנת 2006.

גילה גמליאל: כל הדברים שנאמרו כאן על-ידי החברים רק מעידים על מצב של חברי אופוזיציה שבעניין הזה נראה את כולם פה - עוד בראשות טומי לפיד - בכלל כבדיחה, וכל העניין הזה במהלך התקופה הזאת לא יוביל למצב שתהיה ממשלה מקרטעת.

גילה גמליאל: ההיפך הוא הנכון - תהיה ממשלה יציבה.

גילה גמליאל: וכאן אני רוצה לומר לכל החברים, במיוחד לש"ס - במקום להתקוטט באופוזיציה, תצטרפו ותשפיעו בקואליציה, וכאן יהיה ניתן גם בהיבטים החברתיים לקבל ביטוי עבור כלל האוכלוסייה; לא רק בפן של סיוע מבחינת יצירת ממשלה יותר חזקה גם בצד המדיני, אלא גם בנושא החברתי, שזהו בעצם הנס, הדגל.

גילה גמליאל: אז אני רוצה לומר לכל החברים בבית הזה, שהיום תוקם ממשלה חדשה, ואני הייתי מצפה ומקווה שחברי לסיעת הליכוד לא ייתנו יד לכך שתצטייר פה ממשלה שכביכול מושתתת לאו דווקא על אנשי הליכוד; הייתי קוראת להם מעל הבמה הזאת לבחון מחדש את עצם ההחלטה שלהם ולהצביע בעד הממשלה.

גילה גמליאל: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחברת הכנסת גילה גמליאל.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת מלי פולישוק - בבקשה, גברתי.

ראובן ריבלין: אחריה - חבר הכנסת דוד לוי.

מל פולישוק-בלוך: גילה, לא הבנתי, הקריאה להצטרף היתה לש"ס או לשינוי?

ראובן ריבלין: חברת הכנסת פולישוק, אנחנו מתחילים להיות יותר ויותר מצומצמים בזמן.

מל פולישוק-בלוך: הנה, אתה רואה שאני הולכת.

מל פולישוק-בלוך: אתה רוצה שאני אעשה את זה בריצה קלה - אני אנעל נעלי התעמלות.

ראובן ריבלין: ריצה קלה לא, אבל ללכת מעדנות - לרשותך רק ארבע דקות, שכן חברך נטל ממך ארבע דקות.

מל פולישוק-בלוך: הוא לא נטל ממני, אני נטלתי ממנו.

מל פולישוק-בלוך: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת - -

ראובן ריבלין: להגביר רמקולים.

מל פולישוק-בלוך: - - כששינוי היתה בממשלה, היא עשתה זאת בידיעה ברורה מה היא מדיניותה של הממשלה, מה היעדים שהציבה לעצמה ואילו פעולות בכוונתה לנקוט כדי להגשים שאיפות אלו - למשל, ההתנתקות, כלכלה ליברלית, רפורמה אמיתית בחינוך.

מל פולישוק-בלוך: בראש הממשלה עמד מנהיג שהבטיח לכולנו בעיקר שתי הבטחות: האחת - התנתקות כאמצעי להצלת חיים; השנייה היתה - זה נורא קשה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת מהסיעות הערביות, האם אתם עושים רוטציה במשהו?

ראובן ריבלין: תצאו החוצה, אתם מפריעים לחברת הכנסת פולישוק, זה קשה מאוד.

ראובן ריבלין: אם יש לכם בעיה עם חדר משותף, אתם יכולים להשתמש בלשכתי כיושב-ראש הכנסת - מקום מפגש ראוי בין המפלגות המתחרות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

טלב אלסאנע: היושב-ראש, יש לנו שאלה.

ראובן ריבלין: למה לך לשאול שאלות עכשיו?

ראובן ריבלין: חברת הכנסת מלי פולישוק מדברת.

ראובן ריבלין: נא לשבת, או על כל פנים לא להפריע.

ראובן ריבלין: בבקשה.

מל פולישוק-בלוך: ובכן, אני חוזרת ואומרת.

מל פולישוק-בלוך: ההבטחה הראשונה - התנתקות כאמצעי להצלת חיים, והשנייה היתה רפורמה בחינוך כדרך לחיות את החיים, לאיכות חיים.

מל פולישוק-בלוך: שינוי עזבה את הממשלה ביום שבו הבינה, כי ראש הממשלה לא מתכוון לקיים את ההבטחות שלו.

מל פולישוק-בלוך: הקואליציה החדשה שמוקמת כאן היום לא תתנתק מעזה, ככל הנראה, ובוודאי ובוודאי לא תחנך את הדור הבא.

מל פולישוק-בלוך: שותפיו החדשים של ראש הממשלה - יהדות התורה במיוחד - הם נגד ההתנתקות, כך שמענו.

מל פולישוק-בלוך: חבריו בליכוד גם הם, כך שמענו, נגד הממשלה.

מל פולישוק-בלוך: שינוי, לעומת זאת, מאוד בעד ההתנתקות; שינוי מאוד בעד דוח-דברת.

מל פולישוק-בלוך: שינוי קראה תמיד לממשלה ציונית עם הליכוד והעבודה כדי שיישמרו ערכי הדמוקרטיה במדינת ישראל.

מל פולישוק-בלוך: במקום זה קיבלנו ממשלה הנשענת על מפלגה לא ציונית, שבניה לא משרתים בצבא, ומתבטלים מעבודה, כאלו שנהרגים, רחמנא ליצלן, באוהלה של תורה, ואף עוברים על דברי תורה, כנאמר: "בזעת אפיך תאכל לחם", אבל אתם מעדיפים לאכול לחם שאחרים הזיעו עבורו.

מל פולישוק-בלוך: אם לא די בכך שראש הממשלה מתחבר עם המשתמטים שמתנגדים למדיניות שלו, הרי התבשרנו על מאות מיליונים שהובטחו לסקטור החרדי בלבד.

מל פולישוק-בלוך: החמור יותר - קיבלנו היום בבוקר הסכם קואליציוני ששם ללעג ולקלס את מדיניות הממשלה עצמה בתחום החינוך.

מל פולישוק-בלוך: הבוקר, חברי חברי הכנסת, הוגש לוועדת החינוך של הכנסת דוח כוח המשימה הלאומית, הוא דוח-דברת.

מל פולישוק-בלוך: זה היה אמור להיות יום חג, אך הוא הפך ככל הנראה ליום קבורתה של הרפורמה בחינוך.

מל פולישוק-בלוך: נדמה היה לנו, כי סוף-סוף ממשלת ישראל החליטה לשים את החינוך בראש מעייניה.

מל פולישוק-בלוך: שרת החינוך, באומץ רב, החליטה לערוך שינוי מהותי ומקיף במערכת החינוך, כי ידוע לכולנו שלכל ילד וילדה מגיע יותר.

מל פולישוק-בלוך: אבל למרות ועדת-דברת וההמלצות המאוד חיוניות שלה, שעליהן אני מברכת גם את השרה, גם את הנהלת משרד החינוך ובמיוחד את שלמה דברת ביום זה - מעולם, כידוע לכם, לא נערכה בחינה כל כך מקיפה וכל כך יסודית של מערכת החינוך במדינת ישראל.

מל פולישוק-בלוך: התוכנית באמת הופכת כל אבן במערכת החינוך, והגישו לנו תוכנית מאוד אמיצה.

מל פולישוק-בלוך: אבל, צר לי לומר שאף שייחודו של הדוח ביישומו כמקשה אחת, הממשלה היום - ממשלת שרון השנייה, שלישית בעצם - החליטה אחרת.

מל פולישוק-בלוך: במקום חינוך ציבורי, איכותי ושוויוני לכלל תלמידי ישראל - -

ראובן ריבלין: נא להתחיל לסיים.

מל פולישוק-בלוך: כן, כן.

מל פולישוק-בלוך: - - אנחנו נקבל מערכת חינוך שאיננה מלוכדת ואין תחושת שותפות בחברה הישראלית השסועה.

מל פולישוק-בלוך: ציטוט קצר מהדוח: "על החינוך הציבורי להתבסס על מכנה משותף רחב, הכולל ליבה ערכית, המבטאת את ההסכמות הבסיסיות הנגזרות מערכים הומניים אוניברסליים ומהיותה של מדינת ישראל מדינה יהודית ודמוקרטית", ליבה לימודית אחת.

מל פולישוק-בלוך: במקום זה קיבלנו הסכם קואליציוני - הסכם עצוב - עם יהדות התורה, הקובע: ”עצמאותו ומעמדו הייחודי של החינוך החרדי לסוגיו במערכת החינוך יישמרו".

מל פולישוק-בלוך: כלומר, יש פגיעה אמיתית בדוח-דברת, פגיעה שככל הנראה תייתר אותו ותמנע את החלתו על מערכת החינוך בכללותה.

מל פולישוק-בלוך: ובכן, אדוני היושב-ראש, לסיום אומר - - -

משה גפני: - - -

ראובן ריבלין: רק רגע, אין זמן.

ראובן ריבלין: היא כבר סיימה את דבריה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מתנגדים לממשלה הגרועה הזאת.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו תובעים להרכיב ממשלה שאותה רוצה רוב רובו של הציבור בישראל, שתוביל את עם ישראל להתנתקות אמיתית ולרפורמה בחינוך.

מל פולישוק-בלוך: אדוני היושב-ראש, אתמול התבשרנו על - - -

ראובן ריבלין: אי-אפשר להתחיל עכשיו פרק חדש, גברתי.

מל פולישוק-בלוך: לא פרק חדש, אדוני.

מל פולישוק-בלוך: זה באותו עניין, זה משפט סיכום מאוד חשוב.

ראובן ריבלין: בבקשה.

מל פולישוק-בלוך: אתמול התבשרנו על החלטת ראש הממשלה ושר האוצר למנות נגיד אמריקני לבנק ישראל.

ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: זה עניין אחר, חדש כבר.

מל פולישוק-בלוך: לפי שיטתם של ראש הממשלה - - -

ראובן ריבלין: מחר יש דיון על התקציב, גברתי יכולה - - -

מל פולישוק-בלוך: לא, לא, אני לא נכנסת לדיון הזה.

ראובן ריבלין: גברתי, לצערי, פיצלתם את זמנכם.

מל פולישוק-בלוך: אדוני הנכבד, זה פשוט סוף הדיון.

מל פולישוק-בלוך: חצי משפט.

מל פולישוק-בלוך: לשיטתם של ראש הממשלה ושר האוצר, אני רוצה להציע שנייבא גם את ביל קלינטון ומרגרט תאצ'ר למלא את מקומם של ראש הממשלה ושר האוצר.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

ראובן ריבלין: מה, לפיד לא מספיק, ואת?

ראובן ריבלין: למה צריך לייבא?

ראובן ריבלין: מה, שלגי לא מצוין?

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא חבר הכנסת דוד לוי, לפני אחרון הדוברים.

ראובן ריבלין: אחרון הדוברים יהיה חבר הכנסת רוני בר-און.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דוד לוי, בבקשה.

דוד לוי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, חבר הכנסת בריזון, נא לא לנהל דיאלוג עכשיו, דווקא כשחבר הכנסת לוי על הדוכן.

דוד לוי: היום הוצגה לפנינו ממשלה חדשה.

דוד לוי: מקימיה מגדירים אותה כממשלת אחדות.

דוד לוי: השאלה ששואל כל אדם שפוי, הרואה את המציאות כמות שהיא, כל אזרח - על איזו אחדות מדובר כאן, אדוני היושב-ראש?

דוד לוי: ממשלה שרוב בכנסת מתנגד לה; ממשלה שמחצית העם מתנגדת להקמתה; ממשלה שמרכיבה, איש ימין, צופה במציאות הפרלמנטרית, כאשר רוב חברי הכנסת מן הימין מתנגדים לה.

דוד לוי: אדוני היושב-ראש, מה מאפיין ממשלה זו שמציגים לפנינו היום?

דוד לוי: מהו סימן ההיכר שלה?

דוד לוי: התנתקות.

דוד לוי: נסיגה חד-צדדית.

דוד לוי: עקירת יישובים על-ידי זה אשר הטיף עשרות בשנים לאנשים שילכו כמגשימים ויקימו את ביתם בחלקים מארץ-ישראל.

דוד לוי: נסיגה כזאת בפני הטרור המתגבר, חד-צדדית, ללא שלום, ללא תמורה כלשהי, היא פשיטת רגל לאומית ועיוורון מדיני.

דוד לוי: לאן מובילה אותנו תוכנית שכזאת, אליבא דאנשים המכירים את המאטריה ומזהירים, גם בוועדת החוץ והביטחון?

דוד לוי: נסיגה שכזאת, בתנאים שכאלה, תסכן את ביטחונה של מדינת ישראל.

דוד לוי: אנחנו הולכים לקריעה, קריעה חברתית, קריעה לאומית.

דוד לוי: על מה?

דוד לוי: האם בפנינו איזו תוכנית המבשרת שלום, המבשרת התקדמות כלשהי בשאיפתנו לשלום?

דוד לוי: לא ולא.

דוד לוי: זוהי גחמה מדינית, שאין מאחוריה ולא כלום.

דוד לוי: יש גם כאלה שמתפארים כי נעשה זאת וניפטר ממפת הדרכים, ואינם מבינים איזו סכנה יוצאת מפיהם.

דוד לוי: יש כאלה שמשתעשעים, אדוני היושב-ראש - אם רק נעשה זאת, לא נצטרך לעמוד במשא-ומתן, שהוא מסוכן יותר מכל תוכנית אחרת.

דוד לוי: אומרים זאת אלו אשר תמכו במפת הדרכים וניסו לשכנע אותנו כי היא הדרך הטובה ביותר להתקדמות ולאינטרסים שלנו.

דוד לוי: אתה פשוט לא מאמין.

דוד לוי: אתה שומע ונדמה לך שיש כאן לא משנה סדורה - הייתי אומר אפילו מין אשליה עצמית.

דוד לוי: אדוני היושב-ראש, ממשלה זו, שבאה עלינו במניפולציות שלא היו כמותן בכנסת, מציבה סימן שאלה על אופן ניהול העניינים.

דוד לוי: היתה ממשלה יציבה.

דוד לוי: הליכוד בא לכנסת עם 40 מנדטים.

דוד לוי: אדוני היושב-ראש, הסיעות אשר תמכו בעמדת הליכוד - המפד"ל, ש"ס, האיחוד הלאומי ויהדות התורה - מהוות היום קרוב ל-70 חברי כנסת.

דוד לוי: איך הפכו למיעוט כאן על-ידי אימוץ של העמדה של היריב, שאותה דחה העם באופן ברור, ונטישת העמדה שזכתה לרוב דמוקרטי גדול?

דוד לוי: האם באמת אנחנו צועדים על-ידי השינוי הזה, בניגוד לרצונו של העם, לאיזו מציאות טובה יותר?

דוד לוי: הרי רשאי כל אזרח לשאול את השאלה הזאת.

דוד לוי: זאת לא התגרות.

דוד לוי: זאת שאלה לגיטימית, שמחויב בה כל אזרח.

דוד לוי: אנה אנו באים?

דוד לוי: יתירה מזו, אדוני היושב-ראש, איזו בשורה מביאה הממשלה הזאת, שהוצגה בפנינו היום?

דוד לוי: האם זוהי התחנה האחת, שעליה יש הסכמה, או שמא - כמו שנציגי מפלגת העבודה מתפארים - זאת רק ההתחלה; לא נסתפק בזה.

דוד לוי: אנחנו כבר היינו בסרט הזה.

דוד לוי: אנחנו יודעים איך תתחיל ההתרוצצות.

דוד לוי: שקט לא יהיה שם.

דוד לוי: ותעמודנה שאלות קשות, וישאל האזרח, מי דחף אתכם לזאת?

דוד לוי: מדוע נטשתם את הרוב שהיה לכם, נאמן לעמדתכם, וחיפשתם אחרי הרוח?

דוד לוי: איך אתם נושאים דגלה של מפלגת העבודה, של השמאל, בפשיטת רגל שכזאת?

דוד לוי: מה קרה לכם?

דוד לוי: זו השאלה.

דוד לוי: היא נשאלת בעם, היא נשאלת בפרלמנט, ואין עליה תשובה.

דוד לוי: אדוני היושב-ראש, אני חייב לומר, שמעבר למפנה המוזר הזה, כאשר עוזבים שותפים נאמנים והולכים אחרי הדבר שהוא כמו חול נודד, שאין איש יודע איפה ייעצר, השאלה המתבקשת היא אם במצב זה שבו נתון העם אפשר בשוויון נפש להשלים עם השיסוי הנורא שאנחנו שומעים יום-יום, גם מפיהם של שרים, נגד המתיישבים החרדים לגורלם, למשפחתם?

דוד לוי: הכול מותר?

דוד לוי: גם להציגם כאויבי ישראל, או גרועים מאויבי ישראל?

דוד לוי: האם זה מותר באמת?

דוד לוי: האם אנחנו במו ידינו, בקלות דעת, לא מחדירים אש זרה בתוכנו?

דוד לוי: מה חטאו האנשים האלה, אדוני היושב-ראש, שנשמעו להחלטות ממשלות ישראל, שהאמינו בזכותם, שהגשימו את חלומם, שהקימו ביתם, שהקימו משפחותיהם, וסמכו, תוך הישענות על המפלגה הזאת, הליכוד, שתגן עליהם, שתעמוד לימינם, שלא תיתן שיהיו קורבן למניפולציה כלשהי?

גאלב מג'אדלה: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מג'אדלה, הפריעו לחבר הכנסת דוד לוי, ואני מאפשר לו להשלים את הרגעים שבהם חבר הכנסת טיבי הפריע.

ראובן ריבלין: אני אקבע כשהזמן יסתיים.

דוד לוי: במה חטאו האנשים האלה, הזקוקים בימים אלה למלה טובה, לדאגה אמיתית של הממשלה, כמו דאגה של אב כלפי ילדיו?

דוד לוי: גם אם מתנגדים לתוכנית הזאת, שאין בה שום בשורה - -

גאלב מג'אדלה: זה לא בסדר, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מג'אדלה, שמעתי אותך.

ראובן ריבלין: נא לאפשר לדובר לסיים.

ראובן ריבלין: רבים קיבלו היום זמן רב יותר.

ראובן ריבלין: זה לא יום רגיל.

רומן ברונפמן: לא כולם שווים.

דוד לוי: - - אפשר להרגיע אותם, אדוני היושב-ראש.

דוד לוי: צריך לחוש את כאבם, צריך לחבק אותם בימים אלה, ולא להשתלח בהם השתלחות שאני חייב לומר – כמה שזה חמור – שמזכירה תקופה איומה בתולדות ישראל, שחשבנו שלא עוד יטילו יהודים האשמות כאלה ויוציאו את אחיהם מקרב החברה הישראלית.

דוד לוי: לתקופה הזאת, אדוני היושב-ראש, קראו ה"סזון".

דוד לוי: ובמה מדובר?

דוד לוי: באנשים עם אידיאלים, ובהם לוחמים אמיצים, נאמנים, פטריוטים, ובהם משפחות שכל חטאן בכך שהאמינו לנו ושהלכו אל המפעל הזה.

דוד לוי: אדוני היושב-ראש, כל אזרח בימים אלה – ובפרט השרים היו צריכים להיות חרדים.

דוד לוי: אני מתפלא עליהם, איך הם ישנים בלילה כאשר לנגד עיניהם עלול חלילה לקרות הדבר הנורא מכול, יד אח ברעהו, יד אח באחיו.

ראובן ריבלין: חלילה.

דוד לוי: כולנו שוללים אלימות, אבל כאשר המסע הזה מופנה כלפיהם, והם מרגישים את עצמם עזובים, נטושים, מואשמים, מושפלים, אין לדעת מה יכול לקרות.

דוד לוי: דרושה תבונה, דרושה אהבת חינם, דרושה הבנה, דרושה רגישות.

דוד לוי: באחינו מדובר.

דוד לוי: אדוני היושב-ראש, אנחנו, קבוצה של חברי הכנסת הנאמנים להחלטת מפלגתם, עומדים בצדק ובדין כשליחים של מפלגתנו, ומשום שאנחנו חרדים מה עלולה הממשלה הזאת, בגלל הרכבה, להביא על עם ישראל, נצביע נגדה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת דוד לוי.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, בלי כל ספק כולם שווים, אבל יש כמה חברי כנסת שמפריעים להם, והם צריכים להבהיר את עמדתם.

ראובן ריבלין: אני מכיר כמה חברים כאלה, שאני שם לב שההפרעה בהחלט פוגעת בהם, כמו חבר הכנסת שריד ממפלגתך, חבר הכנסת רומן ברונפמן, וחברים אחרים, שאני בהחלט חושב שצריך וראוי לתת להם להשמיע את דברם בלי הפרעות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רוני בר-און, בבקשה, אחרון הדוברים.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, שרי הממשלה שיושבעו כאן בעוד כמה דקות, ברכות לכם, ברכות למשפחות שלכם שנמצאות כרגע ביציע, הלוואי שתצליחו להביא את מדינת ישראל אל המקומות שתוליכו אותה לשם, בהכוונתו ובהובלתו של ראש הממשלה, כדי להביא לכולנו גם שלום, גם ביטחון, גם כלכלה וגם חינוך טוב לילדינו.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, לפני שאבקש מכם לתמוך בממשלה הזאת, ראש הממשלה ביקשני להבהיר עניין אחד.

רוני בר-און: עמדו כאן על הדוכן השרים לשעבר אפי איתם ועוזי לנדאו והאשימו את ראש הממשלה באשמת שקר חסרת יסוד.

רוני בר-און: הם אמרו את הדברים שעה שהם ידעו שהם מצטטים ציטוט שקרי.

רוני בר-און: הם עשו את זה כפי שהם עושים בעת האחרונה, חוזרים פעם אחר פעם על שקר, מתוך אמונה שבסוף איזה אידיוט גם יאמין בו.

אפי איתם: השקר הוא אצלך על הדוכן.

אפי איתם: אתה מביא שקר ואתה שותף לשקר.

רוני בר-און: האמירה שלכם, כאילו ראש הממשלה קרא לשבור ידיים ורגליים למתיישבים, היא שקר, ואתם ידעתם שהיא שקר.

רוני בר-און: אתם ידעתם שגם הייחוס בעיתון הוכחש על-ידי מקורבי ראש הממשלה.

אפי איתם: כולם משקרים חוץ ממך.

אפי איתם: העיתונים, כולם.

רוני בר-און: הייחוס הוכחש, ואתם הפכתם את זה, בדברי הבלע שלכם, להאשמה כלפי ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתם, אתה צריך להיות מרוצה מזה שחבר הכנסת בר-און, בשם ראש הממשלה, מכחיש את הדברים.

ראובן ריבלין: אנחנו רוצים אהבת חינם, לא שנאת חינם.

ראובן ריבלין: חשוב מאוד שהוא אומר את זה, מה אתה רוצה?

רוני בר-און: אתה, חבר הכנסת איתם, ואתה, חבר הכנסת לנדאו, שניכם יודעים שראש הממשלה אוהב את המתיישבים ועשה למענם פי-אלף ממה שאתם עשיתם למענם.

אליעזר כהן: בגלל זה הוא מגרש אותם.

רוני בר-און: כל צקצוק השפתיים שלכם וכל גלגול העיניים שלכם לא יעזרו.

רוני בר-און: שקר הוא שקר הוא שקר.

עוזי לנדאו: נאום היועץ המשפטי לממשלה לשעבר.

רוני בר-און: נאום הפילוסוף הדגול.

עוזי לנדאו: אדוני, הרי לא הקשבת למה שנאמר.

עוזי לנדאו: ציטטתי מהעיתון.

רוני בר-און: מגלגל העיניים, מלכסן המבטים, הנואם הדרמטי שאין מאחורי המלים שלו מאומה.

ראובן ריבלין: למה להיכנס להתרסות אישיות ובוטות מעל הבמה?

ראובן ריבלין: אתה דיברת על גלגול עיניים, אז הוא ענה לך.

רוני בר-און: אני מדבר על גלגול עיניים.

ראובן ריבלין: בבקשה, דבר כמה שאתה רוצה, הרי זה הזמן שלך.

ראובן ריבלין: בבקשה.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, תאמרו מה שתאמרו על הממשלה המורכבת כאן היום, מעולם לא הוקמה ממשלה לצורך ממוקד כל כך ותכליתי כל כך.

רוני בר-און: זאת ממשלה ממוקדת מטרה, ממשלה שהתכליתיות היא הדבר היחיד, החשוב והעיקרי שמגבש אותה והופך אותה לממשלה שראוי להצביע בעדה.

רוני בר-און: על סדר-היום שלה, שהוא סדר-יום ברור ונמרץ, עומדות שלוש מהפכות.

רוני בר-און: כל המהפכות האלה קשות, כל המהפכות האלה כואבות, כל המהפכות האלה הן כורח המציאות.

רוני בר-און: המהפכה האחת היא תוכנית ההתנתקות החד-צדדית של ראש הממשלה; המהפכה השנייה היא המהפכה הכלכלית; המהפכה השלישית היא מהפכת החינוך במדינת ישראל.

רוני בר-און: אמרתי לכם, כולן קשות, כולן כואבות, אבל כולן הן כורח המציאות.

רוני בר-און: גם אני, אדוני היושב-ראש, מצטרף לברכות לחבר הכנסת אלי אפללו, שאחרי זמן רב נמצא כאן שוב אתנו, וכולנו מאחלים לו בריאות טובה והחלמה מהירה ומקווים שיחזור להיות עמנו גם בימים פחות גורליים מהיום הזה.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, אמרתי המהפכות כואבות, אמרתי המהפכות קשות, אבל הן מקבלות משנה תוקף בעיקר משום תקופת הכהונה השנייה של נשיא ארצות-הברית, הנשיא בוש.

רוני בר-און: הן מקבלות משנה תוקף נוכח – ברוך השם – הסתלקותו של ערפאת ובחירתו של אבו-מאזן ליושב-ראש הרשות הפלסטינית.

רוני בר-און: הן מקבלות משנה תוקף בהיבט הכלכלי, נוכח העובדה שיש לנו כאן ניצני פריחה מחודשת, והן מקבלות משנה תוקף באספקט החינוכי, מה לעשות, נוכח המבחנים העצובים, שמלמדים – סליחה על הביטוי - על הירידה ברמה של ילדי ישראל.

רוני בר-און: אני בטוח שגם חברינו מש"ס, לא ירחק הזמן, יש להם זהות אינטרסים כמעט מוחלטת עם קווי היסוד של הממשלה הזאת, והם יצטרפו אליה חיש מהרה.

רוני בר-און: אני פונה, ממש לפני נעילת שער, לחברי בליכוד.

רוני בר-און: ההיסטוריה של הליכוד תשפוט אתכם בתור אלה, שבפעם הראשונה ירימו יד כקבוצה - - -

גלעד ארדן: היא אולי תשפוט אותנו, אבל היא תרשיע אותך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן, לא לנהל ויכוח עכשיו.

רוני בר-און: יכול להיות.

רוני בר-און: היא תשפוט אתכם בפעם הראשונה כקבוצה שמרימה יד נגד ראש ממשלה של הליכוד, מרימה יד כקבוצה נגד ממשלת ליכוד מכהנת.

רוני בר-און: אני קורא לכם בחברות, אני קורא לכם באמונה, תשקלו פעם נוספת את הצעד הנורא הזה שאתם עומדים לעשות ואל תרימו יד נגד ממשלת ליכוד.

רוני בר-און: אני קורא לחברי הבית להצביע אמון בממשלה שהציג כאן ראש הממשלה על דרך של צירוף השרים, שינויי התפקידים והרחבת המשרדים.

רוני בר-און: אני קורא לכם גם למנוע את הצבעת האי-אמון, ולהצביע נגדה.

רוני בר-און: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא לשבת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און, אל תנחה את היושב-ראש איך לנהל את ישיבותיו, האמן לי שהוא יודע.

ראובן ריבלין: לא ייקח לך הרבה זמן להוציא אותו מפה, אבל הוא יודע היטב מה הוא צריך לעשות.

ראובן ריבלין: נא לשבת ולהתכונן להצבעות החשובות.

ראובן ריבלין: רבים מחברי הכנסת, כל אחד על-פי מידתו ביקש להגיב כתוצאה מכך שהוא נעלב מאמירות כאלה ואחרות.

ראובן ריבלין: אני מבטל את כל האמירות, אלה מול אלה, ומבטל את כל האפשרויות של חברי הכנסת היום להגיב, ובזה מסתיים העניין.

חמי דורון: יש לי הצעה לסדר.

ראובן ריבלין: אין שום הצעות לסדר.

ראובן ריבלין: כל ההצעות לסדר היו יכולות להיות מוגשות לי לפני כן.

ראובן ריבלין: אין הצעות לסדר, נא לשבת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אזולאי שלח לי מכתב, חבר הכנסת ברכה, חברת הכנסת - עניתי לכולם.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, 24 שעות לפני ההצבעה הממשלה צריכה להגיש את המסמכים למזכיר הכנסת, והוא צריך להביא לידיעת

ראובן ריבלין: כם באותה מסגרת של אותו זמן, אין צורך 24 שעות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דורון, אדוני רוצה לשבת?

ראובן ריבלין: לא אתן לו, אני יודע על מה מדובר ולא אתן לו, חבל, בשביל מה?

ראובן ריבלין: אני יודע, היו ויכוחים, חבר הכנסת ברכה היה אצלי, חברת הכנסת גלאון היתה אצלי, כולם היו, ואנחנו ביררנו את העניין, ופסקתי את פסוקי.

ראובן ריבלין: אנחנו מקיימים את ההצבעה היום על-פי החוק.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הממשלה, כרגע אתם נמצאים בעמדות ההצבעה שלכם.

ראובן ריבלין: הכנסת קיבלה לוח חדש של ישיבת שרי ממשלת ישראל, ולאחר ההשבעה נתמקם בהתאם לסדר החדש.

ראובן ריבלין: כבוד ראש הממשלה - בבקשה, אדוני.

אריאל שרון: אני מבקש, ראשית, הצבעה שמית, ודבר שני, הצבעת אמון.

ראובן ריבלין: קודם כול יש הבעות אי-אמון אז ודאי שזה אמון.

ראובן ריבלין: לאחר מכן, אדוני מבקש שההצבעה לאישור הודעת הממשלה תיחשב להצבעת אמון, ושמית.

ראובן ריבלין: אם ראש הממשלה מבקש שמית, אין לי צורך ב-20 חתימות, בקשתו מספקת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים קודם כול להצבעות האי-אמון, שהרי הן קובעות והן צריכות להיות על סדר-היום בכל ישיבה ראשונה המתחילה את השבוע.

ראובן ריבלין: לכן, אנחנו מצביעים על הצעת האי-אמון של סיעות המפד"ל - האיחוד הלאומי על סירובה של הממשלה לפנות להכרעת העם בעניין ההתנתקות.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעות מפד"ל והאיחוד הלאומי – ישראל ביתנו להביע אי-אמון בממשלה - 37 נגד – 67 נמנעים - 12 הצעת סיעות מפד"ל והאיחוד הלאומי – ישראל ביתנו להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 37 בעד, אולם 67 נגד, 12 נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון של סיעות מפד"ל והאיחוד הלאומי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, על סדר-היום הצבעה על הצעת האי-אמון בממשלה של סיעת ש"ס בעניין מדיניותה החברתית המעמיקה את הפערים בחברה, כפי שהדבר מצטייר בדוחות "מרכז אדוה".

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מבקש להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעת ש"ס להביע אי-אמון בממשלה – 47 נגד – 63 נמנעים – 6 הצעת סיעת ש"ס להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 47 בעד, אולם 63 נגד, שישה נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הואיל והצעות האי-אמון נגד הממשלה לא נתקבלו, אנחנו עוברים עכשיו לאישור הודעת הממשלה, כאשר ראש הממשלה רוצה לראות בהצבעה הצבעת אמון בממשלה.

ראובן ריבלין: פירושו של דבר, מי שבעד הוא בעד אמון, ומי שנגד הוא בעד להביע אי-אמון בממשלה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני ראש הממשלה.

אריאל שרון: ביקשתי הצבעה אישית.

ראובן ריבלין: בוודאי.

ראובן ריבלין: קודם כול הסברתי את מהות ההצבעה.

ראובן ריבלין: מאחר שראש הממשלה ביקש הצבעה אישית, וגם 20 חתימות הוגשו לי, שלא היה לי צורך בהן, כי הייתי מקבל את בקשת ראש הממשלה, שביקש לראות בהצבעה הצבעת אמון, אדוני המזכיר, נא להקריא את שמות חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: אני רוצה, לפני הקראתך, לברך בשם כולנו את חבר הכנסת אלי אפללו על כך שהגיע אלינו ונלחם בגבורה במחלה שפקדה אותו.

ראובן ריבלין: ברוך רופא חולים, ובתקווה שמייד תפקוד את הבית מדי יום ביומו.

ראובן ריבלין: ברוך הבא.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, אפשר למחוא כפיים לאלי אפללו.

ראובן ריבלין: ועכשיו לעבודת הדמוקרטיה.

ראובן ריבלין: אדוני המזכיר, נא להקריא את שמות חברי הכנסת.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - בעד רוחמה אברהם - בעד יולי-יואל אדלשטיין - נגד יעקב אדרי - בעד אהוד אולמרט - בעד חיים אורון - בעד זבולון אורלב - נגד דוד אזולאי - נגד ישראל אייכלר - בעד דליה איציק - בעד אפי איתם - נגד מיכאל איתן - בעד אריה אלדד - נגד בנימין אלון - נגד טלב אלסאנע - נמנע אלי אפללו - בעד גלעד ארדן - נגד אורי אריאל - נגד זאב בוים - בעד נעמי בלומנטל - נגד בנימין בן-אליעזר - בעד אלי בן-מנחם - בעד שלמה בניזרי - נגד דניאל בנלולו - בעד רוני בר-און - בעד רומן ברונפמן - בעד רוני בריזון - נגד ויקטור בריילובסקי - נגד מוחמד ברכה - נגד עזמי בשארה - נגד ענבל גבריאלי - בעד אראלה גולן - נגד מיכאל גורלובסקי - נגד זהבה גלאון - בעד גילה גמליאל - בעד משה גפני - בעד עבד-אלמאלכ דהאמשה - נמנע נסים דהן - נגד חמי דורון - נגד אברהם הירשזון - בעד צחי הנגבי - בעד צבי הנדל - נגד יצחק הרצוג - בעד מגלי והבה - בעד אבשלום וילן - בעד מתן וילנאי - בעד יצחק וקנין - נגד נסים זאב - נגד ג'מאל זחאלקה - נגד אליעזר זנדברג - נגד יחיאל חזן - אינו משתתף בהצבעה רשף חן - נגד ואסל טאהא - נגד אחמד טיבי - נגד דוד טל - נמנע יגאל יאסינוב - נגד שאול יהלום - נגד אליהו ישי - נגד אהוד יתום - נגד דני יתום - בעד איתן כבל - בעד אילנה כהן - בעד אליעזר כהן - נגד אמנון כהן - נגד יצחק כהן - נגד רן כהן - בעד משה כחלון - נגד חיים כץ - נגד ישראל כץ - בעד אתי לבני - נגד ציפי לבני - בעד לימור לבנת - בעד דוד לוי - נגד יצחק לוי - נגד אילן ליבוביץ - נגד יעקב ליצמן - בעד עוזי לנדאו - נגד יוסף לפיד - נגד גאלב מג'אדלה - בעד עסאם מח'ול - נגד מיכאל מלכיאור - בעד עמרם מצנע - בעד יעקב מרגי - נגד משולם נהרי - נגד מיכאל נודלמן - בעד דני נוה - בעד אורית נוקד - בעד לאה נס - נגד בנימין נתניהו - בעד מרינה סולודקין - בעד ניסן סלומינסקי - נגד אפרים סנה - בעד גדעון סער - בעד גדעון עזרא - בעד מל פולישוק-בלוך - נגד אברהם פורז - נגד אופיר פינס-פז - בעד גילה פינקלשטיין - נגד מאיר פרוש - אינו נוכח יוסף פריצקי - אינו נוכח שמעון פרס - בעד יאיר פרץ - נגד עמיר פרץ - בעד איוב קרא - נגד אברהם רביץ - בעד ראובן ריבלין - נמנע חיים רמון - בעד אהוד רצאבי -

אריה האן: נגד מיכאל רצון - נגד אברהם בייגה שוחט - בעד יובל שטייניץ - בעד מאיר שטרית - בעד יורי שטרן - נגד אילן שלגי - נגד סילבן שלום - בעד שלום שמחון - בעד אריאל שרון - בעד עמרי שרון - בעד יוסי שריד - אינו נוכח יולי תמיר - בעד

ראובן ריבלין: נא לקרוא פעם שנייה בשמות חברי הכנסת שלא נכחו.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) אני חוזר: יחיאל חזן - נגד מאיר פרוש - נמנע יוסף פריצקי - בעד יוסי שריד - נמנע

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת – בכוונה איני קורא לשרים, כי יש שרים שאינם מצביעים – האם יש מישהו שנמצא באולם ולא הצביע?

ראובן ריבלין: אין.

ראובן ריבלין: נא להביא אלי את תוצאות ההצבעה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, עד שאנחנו מכריזים על תוצאות ההצבעות אני מבקש מכם להתאזר בסבלנות ולשמור על השקט.

ראובן ריבלין: רבותי, נא לשבת במקומותיכם, כי מייד לאחר התוצאות, ואם הן יאפשרו זאת, ניגש להשבעת השרים.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה, חברי הממשלה: נמנעים – 6, נגד – 56, בעד – 58.

ראובן ריבלין: אני קובע שהודעת ראש הממשלה, על כל מרכיביה, אושרה במליאת הכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, השרה המיועדת, תמו ההצבעות.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אני מאחל לכל אחד – ורבים מכם ראיתי בזמן השבעתם; חבר הכנסת יצחק כהן, חבר הכנסת עמיר פרץ, חבר הכנסת אילן שלגי, חבר הכנסת פורז, ראיתי את כולכם מושבעים – אבקש לשמור על הסדר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אדרי.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, תמו ההצבעות.

ראובן ריבלין: אנו עוברים להצהרת האמונים של השרים.

ראובן ריבלין: רבותי, גבירותי, מורי ורבותי, אני מתכבד להזמין את המשנה לראש הממשלה, השר שמעון פרס, לבוא ולהישבע אמונים.

ראובן ריבלין: אדוני.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, כל אחד מהשרים יתפוס את מקומו המיועד ואז נוכל להמשיך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טל, אנא ממך.

ראובן ריבלין: כבוד מלכות.

ראובן ריבלין: המזכיר, נא להשביע את השר שמעון פרס.

שמעון פרס: אני שמעון פרס, בן שרה ויצחק, זכרם לברכה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

שמעון פרס: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: אחריו יבוא חבר הכנסת אופיר פינס-פז, שיהיה לשר הפנים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פינס, תעלה ותבוא ותישבע לראשונה כשר.

אופיר פינס-פז: אני אופיר פז-פינס, בן רות ויהודה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

אופיר פינס-פז: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא הבא אחריו, שר הבינוי והשיכון העתידי, חבר הכנסת יצחק הרצוג.

ראובן ריבלין: רבותי, חברי סיעת העבודה, לברך בתום.

ראובן ריבלין: נא לאפשר לחבר הכנסת יצחק הרצוג לשאת את שבועת האמונים שלו.

ראובן ריבלין: אני מבקש מחברי הכנסת, כל אחד והזמן שלו.

ראובן ריבלין: חברים, נא לשבת ולתת את הכבוד המגיע לחבר הכנסת יצחק הרצוג.

ראובן ריבלין: השבעתו של השר יצחק הרצוג, בבקשה.

יצחק הרצוג: אני יצחק הרצוג, בן חיים, זכרו לברכה, ואורה, תיבדל לחיים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

יצחק הרצוג: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: פעם נוספת יעלה ויבוא על דוכן הכנסת כבוד השר בנימין בן-אליעזר, על מנת לקיים את שבועתו כשר התשתיות הלאומיות.

ראובן ריבלין: רבותי, אומנם השר בן-אליעזר כבר הושבע מספר רב של פעמים, ובכל זאת נמתין עד אשר השר הרצוג, בנו של נשיא המדינה השישי ונכדו של הרב הראשי לישראל, הרב יצחק הרצוג, זכר צדיק לברכה, יתפוס את מקומו ליד שולחן הממשלה.

בנימין בן-אליעזר: אני בנימין בן-אליעזר, בן פרחה וסאלח, זכרם לברכה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

בנימין בן-אליעזר: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: תעלה ותבוא לדוכן שרת התקשורת, השרה דליה איציק, על מנת להישבע פעם נוספת שבועת אמונים כשרה במדינת ישראל.

דליה איציק: אני דליה איציק, בת גרשון בלס, זכרו לברכה, ומרסל בלס, תיבדל לחיים, מתחייבת כחברת הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחברת הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

דליה איציק: (חותמת על ההצהרה)

ראובן ריבלין: השר לאיכות הסביבה, הוא השר שלום שמחון, יעלה פעם נוספת על מנת להישבע שבועת אמונים כשר בממשלת ישראל.

שלום שמחון: אני שלום שמחון, בן מסעוד, זכרו לברכה, וסוזן, תיבדל לחיים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

שלום שמחון: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: אני מזמין את השר מתן וילנאי לבוא ולהישבע פעם נוספת כשר בממשלת ישראל.

ראובן ריבלין: השר מתן וילנאי - בבקשה, אדוני.

מתן וילנאי: אני מתן וילנאי, בן אסתר וזאב, זכרם לברכה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

מתן וילנאי: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: אני מתכבד להזמין את חיים רמון להישבע בפעם השנייה בחייו שבועת אמונים כשר.

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא חיים רמון על מנת להישבע.

חיים רמון: אני חיים רמון, בן אשר, זכרו לברכה, ובינה וישניה, תיבדל לחיים ארוכים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

חיים רמון: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: יש לי הכבוד להזמין לראשונה, לאחר הרבה שנות שירות בכנסת, את חבר הכנסת אברהם הירשזון לבוא ולהישבע כשר בממשלת ישראל.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: נא להמתין.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת המברכים את השר חיים רמון.

ראובן ריבלין: נא להוביל את השר רמון למקומו.

ראובן ריבלין: נא להושיב את השר רמון על מקומו, תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, השר אברהם הירשזון, בבקשה.

אברהם הירשזון: אני אברהם הירשזון, בן מרדכי, זיכרונו לברכה, ולובה, זיכרונה לברכה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

אברהם הירשזון: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: תמו ההשבעות.

ראובן ריבלין: הכנסת מברכת את ממשלת ישראל על הרכבה החדש.

ראובן ריבלין: תם הדיון בנושא הרכבת הממשלה והודעת הממשלה על צירוף שרים.

ראובן ריבלין: אני ממשיך בסדר-היום, אבל מכריז על הפסקה של דקה וחצי, על מנת לאפשר לכל החוגגים והמברכים לברך ולהתברך.

ראובן ריבלין: (הישיבה נפסקה בשעה 20:11 ונתחדשה בשעה 20:17.)

ראובן ריבלין: אני מחדש את ישיבת הכנסת ומבקש מכל המדברים בטלפונים להפסיק לעשות זאת.

ראובן ריבלין: נתוני "מרכז אדוה" על הפער בין עניים לעשירים

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, חברת הכנסת נס נמצאת פה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זבולון אורלב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שלמה בניזרי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דוד טל נוכח כאן; יעלה ויבוא על מנת להעלות את ההצעה לסדר-היום: נתוני "מרכז אדוה" על הפער בין עניים לעשירים, במסגרת הצעות לסדר-היום מס' 5459, 5477, 5496, 5502, 5511 ו-5520.

גאלב מג'אדלה: אדוני, אני פה.

ראובן ריבלין: ברוך תהיה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת מג'אדלה.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ראינו את הנתונים של עבודת הסקר שעשה "מרכז אדוה".

גאלב מג'אדלה: ראינו שמהצמיחה במשק נהנה העשירון העליון, וראינו שהצטרפו למועדון המיליונרים בישראל 1,000 חברים חדשים.

גאלב מג'אדלה: לעומת זאת, הצטרפו לאזרחי ישראל מתחת לקו העוני - - -

דוד טל: אדוני היושב-ראש, אם אפשר, ברשותך, אנחנו בזמנו דחינו את הדיון בנושא הזה כי לא היה אף שר מהממשלה.

ראובן ריבלין: בוודאי, שר האוצר פה והוא מייד בא לענות לכולכם, ובינתיים השר שטרית נמצא פה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טל, לא הייתי חושב אפילו על אפשרות אחרת.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

גאלב מג'אדלה: על מה מתגאה האוצר שהצמיחה במשק בעלייה של 4%?

גאלב מג'אדלה: העלייה בצמיחה היא בעשירון העליון.

גאלב מג'אדלה: האם לזה קורא האוצר עלייה בצמיחה?

גאלב מג'אדלה: האם המשק הישראלי בצמיחה?

גאלב מג'אדלה: צמיחה של העשירון העליון בלבד, וראינו – רק העשירון העליון נהנה מהצמיחה, משתי סיבות: א.

גאלב מג'אדלה: בגלל הנהירה למקצועות היוקרתיים של ההיי-טק, וב.

גאלב מג'אדלה: השכר של הבכירים במשק הוא פי-30 מהשכר הממוצע, דבר כמעט בלתי סביר.

גאלב מג'אדלה: אי-אפשר להאמין שהפער החברתי במדינת ישראל הולך ומעמיק עד כדי כך.

גאלב מג'אדלה: השכבה האמצעית בישראל – השכבה שהיתה הגדולה ביותר בישראל, השכבה האמצעית של העם – נעלמה.

גאלב מג'אדלה: בחברה הישראלית היום יש עניים ויש עשירים מאוד: עשירון עליון, ומיליון ו-472,000 מאזרחי המדינה שחיים מתחת לקו העוני.

גאלב מג'אדלה: האם לזה אפשר לקרוא גאווה של הממשלה, של האוצר?

גאלב מג'אדלה: צמיחה במשק הישראלי?

גאלב מג'אדלה: האם זוהי צמיחה?

גאלב מג'אדלה: האם זה מה שהיינו רוצים, שמדיניות כלכלית-חברתית תביא לצמיחה של העשירון העליון?

גאלב מג'אדלה: על כן, אין לממשלה שום סיבה לגאווה על כך שיש צמיחה במשק.

גאלב מג'אדלה: זו לא צמיחה במשק, זו הגדלת הפערים החברתיים בין עשירים לעניים, דבר שהוא בעוכרינו.

גאלב מג'אדלה: זה יחזור כבומרנג נגד החברה הישראלית כולה; זה יביא להעמקת הניכור של אזרחי ישראל כלפי הממשלה שמתגאה בצמיחה כזאת.

גאלב מג'אדלה: על כן, אדוני היושב-ראש, הצמיחה הזאת אינה מביאה שום גאווה, היא אינה נותנת לאזרחי מדינת ישראל שום סימני אור בקצה המנהרה.

גאלב מג'אדלה: הצמיחה הזאת היא צמיחה מלאכותית, שנובעת משני הדברים שציינתי.

גאלב מג'אדלה: אני מקווה שבמשק הישראלי תהיה צמיחה כאשר יהיו בו ממשלה ואוצר שיראו לנגד עיניהם את טובת - - -

ראובן ריבלין: סיימת את הזמן, אבל אני נותן לך להמשיך לדבר.

גאלב מג'אדלה: אני אומר, אדוני היושב-ראש, שהייתי רוצה להיות שותף לגאוות הממשלה והאוצר על כך שיש צמיחה בישראל.

גאלב מג'אדלה: זאת לא צמיחה, זאת צמיחה של עשירון אחד – העשירון העליון.

גאלב מג'אדלה: זו העמקת העוני בחברה הישראלית, ולא הייתי קורא לזה צמיחה.

גאלב מג'אדלה: תודה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: אני מאוד מאוד מודה לחבר הכנסת מג'אדלה, שגם עמד בסדר ובלוח הזמנים.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת דוד טל, שבשמו קראתי קודם לכן, מן הטעם שכל חברי הכנסת שבינו לבין מג'אדלה אינם נוכחים באולם.

ראובן ריבלין: אחריו תעלה ותבוא חברת הכנסת אתי לבני.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, ההבדלים בין העשירונים העליונים לבין העשירונים התחתונים והפערים הגדולים ביניהם במדינת ישראל הם הגדולים ביותר בעולם, גדולים אפילו יותר מאלה שבארצות-הברית של אמריקה, ואני שמח שכבוד השר ידידי שטרית נמצא פה, מפני שאני רוצה להזכיר לו נשכחות.

דוד טל: אני רוצה להזכיר לו מה הוא אמר לי על הצמיחה, ואז הודיתי שהוא צדק, ואני רוצה להזכיר לו גם מה אני אמרתי לו בעניינה של אותה צמיחה.

דוד טל: אם כן, אדוני היושב-ראש, האוצר, כמנהגו, מפרסם נתונים רק במספרים, ודואג שלא לפרסם את משמעותם בשפה פשוטה, שכולם יבינו.

דוד טל: כולם – הכוונה היא לכולם בבית.

דוד טל: למען הצופים בנו, אני רוצה לחשוף בלשון פשוטה את ההסבר למספרים: יש צמיחה של 4.2%, אבל רק העשירון העליון נהנה מפירותיה ומגדיל את הכנסתו.

דוד טל: יש צמיחה של 4.2%, אבל מצבם של כל השאר מידרדר.

דוד טל: יש צמיחה של 4.2%, אבל שיעור המובטלים גדל.

דוד טל: יש צמיחה של 4.2%, אבל מספר הילדים הרעבים מתעצם.

דוד טל: יש צמיחה של 4.2%, אבל אזרחים רבים מתים כי אין להם הכסף הדרוש כדי לקנות תרופות.

דוד טל: אז מי, לכל הרוחות, אדוני היושב-ראש, צריך צמיחה שכזאת, של מתים, של קשישים שאינם חיים בכבוד, של מחוסרי דיור, של מובטלים, של מחסור בתרופות, של ילדים רעבים?

דוד טל: וככל שהצמיחה תגדל במתכונתה הנוכחית, יהיו מעט יותר עשירים, ומולם מיליוני עניים חולים ורעבים.

דוד טל: כבר בדיון על התקציב ב-4 בינואר 2004, לפני כשנה, כאן, מעל הדוכן הזה, התרעתי על כך שהצמיחה לא תיגע לא בשדרות, לא בדימונה ולא בירוחם.

דוד טל: ושוב, ב-3 בנובמבר, אדוני היושב-ראש, זעקתי אל הממשלה ותבעתי לשנות את הסעיפים בספר התקציב כך שגם המחוסרים יחושו קורטוב של צמיחה.

דוד טל: ואני מצטט: "אני פונה מכאן לממשלה לשנות את הסעיפים בספר התקציב.

דוד טל: אחרי הגזירות שהיו בתקציב הקודם, הגיע הזמן אולי" - השר שטרית, אני מצטט את מה שאמרתי אז - "שהצמיחה תחלחל עד למטה, שהצמיחה לא תישאר רק בעשירונים העליונים, אלא תרד עד לעשירונים התחתונים".

דוד טל: ושוב, אדוני השר שטרית, בדיון ב-5 במאי 2004 צעקתי ואמרתי - תשנו משהו, הצמיחה לא תחלחל לעשירונים התחתונים, ואני מצטט: "עכשיו צועקים שיש צמיחה.

דוד טל: אדוני השר", ואז אני פונה אליך, השר שטרית, "אתה צודק, יש צמיחה, אבל אצל מי זה צומח?

דוד טל: רק אצל העשירונים העליונים.

דוד טל: האם זה יחלחל ביום מן הימים למטה?

דוד טל: אני לא מאמין בזה.

דוד טל: כפי שאמרתי לך, אתה אמרת לי שאומנם תהיה צמיחה, ואני מודה שאמרת וראית את הנולד, אבל אמרתי לך אז, ואני אומר לך גם היום - - -

ראובן ריבלין: גם הוא לא חלם על צמיחה כזאת.

מאיר שטרית: מי שיש לו קרחת לא צומח אצלו כלום.

דוד טל: אני ממשיך לצטט את מה שאמרתי לך אז, השר שטרית: "אבל אמרתי לך אז ואני אומר לך גם היום: הצמיחה הזאת לא תחלחל לעשירונים התחתונים.

דוד טל: תמיד יישארו העשירים והעשירים יותר.

דוד טל: הפערים שאופיר פינס דיבר עליהם ילכו ויגדלו, ואנחנו נשמור על המקום הראשון בעולם מבחינת פערי השכר".

דוד טל: אבל אין שומע, אין פוצה פה, לצערי יש מצפצף, ואין עונה.

דוד טל: לא הייתי צריך את דוח "מרכז אדוה" כדי לדעת מה מצבם של הזקנים, של המובטלים, של החד-הוריות ושל כל נתמכי שולחן העוני של המוסד לביטוח לאומי.

דוד טל: פשוט רואים את זה, חשים את זה בבית-התמחוי, במספר המתאבדים, ברחוב, בשכונה ממש ליד הבית.

דוד טל: אגב, לצערי גם הרפורמה בחינוך, על ההמלצה לעבור לחמישה ימי לימודים, עתידה בקטעים מסוימים להעצים את הפערים, וחייבים לתת על זה מענה.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאנחנו צריכים היום, יותר מבכל זמן אחר, לתת פתרון, אבל פתרון של אמת, ולא להשתמש במספרים ולהראות קבל עם ועדה מספרים שונים ומשונים שלא מחלחלים ולא יורדים עד לעשירונים התחתונים.

דוד טל: אני סיימתי, אני מודה מאוד ליושב-ראש.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת דוד טל, ואני מזמין את חברת הכנסת אתי לבני.

ראובן ריבלין: בבקשה, גברתי.

ראובן ריבלין: האם אדווה היא קצף הגלים?

ראובן ריבלין: במילון העברי "אדווה" היא הקצף הלבן שעל הגלים.

אתי לבני: אדוני היושב-ראש, חברותי וחברי חברי הכנסת, אני רוצה להתייחס לממצאים של תמונת המצב החברתית של "מרכז אדוה", אחד מכמה דוחות שמונחים עכשיו על שולחן חברי הכנסת.

אתי לבני: בדוחות האחרים תמונת המצב החברתית דומה בעיקרה – נמסרה עכשיו תמונת המצב של מרכז טאוב, שחוזר פחות או יותר על הדברים שנאמרים.

אתי לבני: כולם מסכימים, כל מכוני המחקר מסכימים, שהיתה מדיניות של צמיחה מסוימת בשנת 2004.

אתי לבני: היא לא המשיכה להתקיים במחצית השנייה של שנת 2004.

אתי לבני: אנחנו, כמפלגה שהיתה חלק מהקואליציה, תמכנו במדיניות שהוביל שר האוצר, מתוך כוונה לצאת מהמצב שהמשק היה בו ברגע שהקואליציה הזאת קיבלה את השלטון במדינת ישראל, לפני כשנתיים.

אתי לבני: אבל הססמאות שאנחנו קיבלנו, התחזיות שקיבלנו, החזון שהובילו אותנו אליו לא הצדיק את עצמו.

אתי לבני: הפערים במדינת ישראל הפכו בלתי נסבלים.

אתי לבני: אם אנחנו נבדוק פרקים-פרקים בתוך הדוחות האלה נוכל לראות שהמצב בהרבה מאוד תחומים – ואני אמנה רק אחד או שניים מתוכם – הוא בלתי נסבל.

אתי לבני: בואו נראה מה קורה בחינוך.

אתי לבני: כולנו מדברים עכשיו על דוח ועדת-דברת; יצאנו לדרך ליישום הדוח הזה, והקשיים שהוא מעורר הם קשיים שמי ישורם.

אתי לבני: אבל אנחנו חייבים היום להתעשת ולראות מה קורה אצלנו בתחום החינוך.

אתי לבני: אנחנו לא יודעים שרק פחות מ-50% מקבלים תעודת בגרות.

אתי לבני: בהשכלה הגבוהה בישראל יש לנו פחות מ-20% מאלה שסיימו את בתי-הספר התיכוניים.

אתי לבני: בתוך ההשכלה הגבוהה, בואו תראו את ההתפלגות: 21% מהיהודים הם סטודנטים, 11% בלבד מהערבים.

אתי לבני: מתוך הסטודנטים בהשכלה הגבוהה 28% הם ממשפחות שמוצאן מאמריקה ואירופה, המזרחיים הם רק 15%.

אתי לבני: מתוך האשכול החברתי הגבוה יש לנו 37% שהולכים להשכלה גבוהה – האשכולות הנמוכים הם רק 8%.

אתי לבני: יש לנו קיבוע של העוני לדור הבא ולדור הבא, כי בלי החינוך ובלי ההשקעות המסיביות בחינוך לא נוכל לצאת מהמצב שבו אנחנו נמצאים.

אתי לבני: בואו נסתכל רגע על השוויון או האי-שוויון בין גברים לבין נשים.

אתי לבני: אתם יודעים שהנשים משכילות יותר בשוק העבודה, אבל שכרן החודשי הוא רק 62% משכר הגברים.

אתי לבני: אז אפשר לומר שהנשים עובדות רק במשרות חלקיות או לא עושות שעות נוספות או לא מקבלות הטבות שכרוכות במילוי מלוא השעות החודשיות.

אתי לבני: אבל כשבודקים את השכר לשעה, הן מקבלות רק 83% משכר הגברים.

אתי לבני: כוונת מדיניות האוצר היתה לטפח את הצמיחה, ובסופו של דבר תופח וגדל ההבדל בין המעמד הגבוה לבין מעמד הביניים והמעמד הנמוך.

אתי לבני: מעמד הביניים שעליו אנחנו מדברים, שהוא עמוד השדרה של כל חברה יצרנית, כל חברה מתפתחת, מעמד הביניים במדינת ישראל הולך ומצטמק.

אתי לבני: המדיניות החברתית והכלכלית גורמת לכך, שמעמד הביניים קטן בשנים האחרונות ב-15%.

אתי לבני: לפני כעשר שנים 33% מהציבור היו מעמד הביניים, והוא זה ירד ל-28%.

אתי לבני: החלוקה בהכנסות ירדה גם היא למעמד הביניים: מ-27% - חלקו של מעמד הביניים בהכנסות – הוא ירד ל-21% מתוך ההכנסות.

אתי לבני: הצמיחה במדינת ישראל היא כל כך לא שוויונית, ובסופו של דבר, בסופן של כל התוכניות האלה, אנחנו נישאר עם מעמד גבוה דק, צר, שמשתכר שכר שהוא מעבר לכל פרופורציה, שמושך את כל הסטטיסטיקות כלפי מעלה, נישאר עם 20% עניים - עניים עובדים, לא עניים שאינם עובדים - ועם מעמד בינוני שהולך ומתקרב למעמד הנמוך.

ראובן ריבלין: תודה לחברת הכנסת אתי לבני.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת מוחמד ברכה.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת רן כהן.

ראובן ריבלין: אם הוא לא יהיה נוכח - חבר הכנסת זחאלקה.

ראובן ריבלין: נא להזמין את שר האוצר ואת השר שטרית.

מאיר שטרית: אני פה.

ראובן ריבלין: השר שטרית פה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אולי לא היינו צריכים את הדוח של "מרכז אדוה" כדי לדעת כמה מצבנו גרוע, אבל הדוח ממחיש בצורה חד-משמעית, קיצונית, הייתי אומר, את המציאות הקיצונית שבה כלאה אותנו הממשלה.

מוחמד ברכה: כשאני אומר "ממשלה", יש ספורט נפוץ בכנסת לייחס את המצב הכלכלי ואת המצוקות הנגזרות ממנו למשרד האוצר.

מוחמד ברכה: אני נוטה לחשוב שיש להתייחס לממשלה כולה שהיא מדרדרת את הציבור בישראל בכללותו לתהומות מאוד מסוכנות של מצוקה ושל עוני.

מוחמד ברכה: אנחנו ידענו גם קודם שהפער בין העושר לבין העוני במדינת ישראל הוא הגבוה בעולם, וזה כמה שנים הוא מככב במקום הראשון או במקום השני, אבל דווקא בימים האלה הוא במקום הראשון, וזה מתלווה לעובדה שהבורסה בשנה האחרונה רשמה רווחים אדירים – כ-75% יותר בתשעה חודשים; החברות הגדולות רשמו הכפלה של הרווחים שלהן, ובאותו זמן המצוקה העמיקה והעוני העמיק עוד יותר.

מוחמד ברכה: בעצם, הולך ונכחד מעמד הביניים.

מוחמד ברכה: נראה שהניסיון של השכבות החלשות לצאת מהתהום הזאת ולטפס למעמד הביניים ייתלה עכשיו באוויר, והחברה הישראלית הופכת להיות שכבה דקיקה של בעלי הון אדיר תחת הקפיטליזם הדורסני החזירי של הממשלה, והרוב המכריע נמצא למטה למטה.

מוחמד ברכה: גם לעוני יש, כנראה, פרצוף ופנים אתניות או לאומיות: כשב"מרכז אדוה" קבעו שממוצע השכר הוא 100, יצא שיהודים ממוצא מערבי נמצאים בממוצע של 126, בני עדות המזרח – 101, והערבים – 72.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, פער של 25% בין יהודים מזרחיים לבין יהודים מערביים, ופער של קרוב ל-80% בין ערבים לבין יהודים מערביים, או בעצם מתחת לממוצע הכללי ב-28%.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה לא מקרה.

מוחמד ברכה: ההזנחה של הציבור הערבי, של מצוקותיו ושל צרכיו, ההזנחה של הפריפריה, של עיירות הפיתוח, היא דבר שכבר הפך לאבן יסוד בהתנהלות של הממשלות, אבן יסוד במובן הכי גרוע והכי נורא שיכול להיות, ולכן יש פריחה, כביכול, בשכבה דקיקה ויש צלילה לתהומות בקרב ציבור רחב ביותר בקרב היהודים והערבים במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אני חושב שכל הניסיונות של הממשלה, של משרד האוצר ושל ראש הממשלה לפאר את המדיניות הכלכלית ולשוות לה אופי של צמיחה ולמסור כל מיני מספרים שלדעתי הם מפוברקים, כי הם נטולי האלמנט האנושי – כלומר, גם כשמדברים על צמיחה של 3%-4%, אנחנו יודעים לאילו כיסים הם מתועלים או הולכים, וכשאנחנו מדברים על המצוקה, אנחנו יודעים איפה היא נמצאת.

מוחמד ברכה: דווקא היום, כשאנחנו מקיימים את הדיון הזה ערב הצגת התקציב בפעם השנייה בקריאה ראשונה – זה פרצופו של תקציב שהיה, אבל זה גם פרצופו של התקציב שיהיה, והממשלה הזאת היא ממשלת האכזריות וההתעמרות בשכבות החלשות של כלל הציבור בישראל, יהודים וערבים.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה, חבר הכנסת ברכה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן.

ראובן ריבלין: לא, חבר הכנסת זחאלקה, חבר הכנסת רן כהן ספון במשרדו, שומע ומקשיב לדיוני הכנסת ויודע מתי להגיע, אין לו שום בעיה.

דוד טל: - - -

ראובן ריבלין: עוד מעט אנחנו באים להצביע על חוקיך.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, השר אופיר פינס, אני רוצה לברך אותך.

רן כהן: זאת הפעם הראשונה שאני נואם כאשר אתה נוכח כאן כשר ומציל את כבודה של הממשלה.

רן כהן: רק נכנס לתפקיד וכבר מציל את כבודה של הממשלה ליד שולחן הממשלה.

ג'מאל זחאלקה: יש שר במליאה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, זאת הפעם הראשונה שאני מדבר לאחר השבעת הממשלה החדשה.

ראובן ריבלין: השר שטרית נמצא פה כל הזמן.

רן כהן: גם השר שטרית נמצא כאן, כך שהמציאות הרבה יותר אופטימית.

רן כהן: השרים פינס ושטרית, תארו לעצמכם לאן הידרדרתי שהגעתי למצב שבו הצבעתי בעד ממשלת שרון.

רן כהן: פשוט לא ייאמן.

זבולון אורלב: לאן באמת הידרדרת?

רן כהן: אמון לא הצבעתי, אבל הצבעתי בעד הודעת ראש הממשלה, ולמען האמת, הסיבה מאוד פשוטה, חבר הכנסת זבולון אורלב.

רן כהן: אתה יודע בהחלט מה עמדתי, ומלכתחילה עמדתי היתה בעד תוכנית ההתנתקות של ראש הממשלה שרון.

רן כהן: אני חושב שזו תוכנית טובה לישראל, טובה לעם ישראל, טובה לביטחון ישראל, ומאחר שההתנתקות היא שריסקה את הממשלה הקודמת, שהיית חבר בה, ההתנתקות היא גם זו שבנתה את הממשלה החדשה.

רן כהן: לכן היה לי עניין שהיא תקום, ולא לתת למורדי הליכוד ולימין הקיצוני להפיל אותה.

זבולון אורלב: אז תיכנסו.

זבולון אורלב: היית מצביע בעד והייתם נכנסים אליה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן לא יכול להיכנס לממשלה שהיא כה קיצונית בעמדותיה השמאלניות.

רן כהן: בינתיים זה ההרכב שנוצר על-ידי ראש הממשלה.

רן כהן: אתה יודע שאני לא יכול להיכנס לממשלה וגם אתה לא.

רן כהן: אתה יודע איך נכנסים לממשלה, כי אתה כבר עברת את זה ואני כבר עברתי את זה.

רן כהן: אני גם לא בטוח שזה בדיוק הטעם של הפה שלי, זה לא התה שלי, ודאי לא לשבת עם שר האוצר נתניהו, עם התוכנית הכלכלית-החברתית האנטי-חברתית שלו.

זבולון אורלב: יושב-ראש הכנסת נמנע, ורן כהן מ"שלום עכשיו" מצביע בעד.

רן כהן: אתה מתאר לעצמך מה אתם במפד"ל, איזה "צימעס" תעשו?

רן כהן: הרי אתם תעשו "צימעס" ציבורי רק מהעובדה שהצבענו בעד ואתם תרדו לחייו של ראש הממשלה רק על זה.

רן כהן: תאר לך שהיינו מצטרפים.

ראובן ריבלין: כבוד שר האוצר צריך להגיע הנה, ומייד, על מנת להשיב על ההצעות בהתאם למוסכם.

רן כהן: נדמה לי שהדיון בממצאים של "מרכז אדוה" הוא בעל חשיבות עצומה דווקא לנוכח ממצאים כל כך חדים וכל כך קשים, שטופחים על פני הממשלות בישראל, ובמיוחד על פני הממשלה הזאת.

רן כהן: רבותי חברי הכנסת, 17% מהשכירים במשק היום חיים מתחת לקו העוני.

רן כהן: לאיזו תוצאה רצה שר האוצר להגיע?

רן כהן: אם יש תוצאה נוראה, הרי זה להגיע למצב שבו יש אנשים שעובדים והם עניים.

רן כהן: זה שאבטלה היא אחת הסיבות המובילות, אולי הסיבה המובילה לעוני, את זה כולנו יודעים וגם שר האוצר יודע.

רן כהן: אבל איך שר האוצר יוצא מזה שהממשלה שהוא מוביל אותה בתחום הכלכלי מובילה למצב שבו יש 17% מהעובדים שחיים מתחת לקו העוני?

רן כהן: גם עניים וגם עובדים, או גם עובדים וגם נשארים עניים, משום שהשכר הוא ברמה כל כך נמוכה.

רן כהן: זה גם מה שמסביר את הירידה טיפ-טיפה, בשברי אחוזים, באבטלה.

רן כהן: הירידה הזאת איננה ירידה לתחום התעסוקה והפרנסה.

רן כהן: זאת ירידה לתחום התעסוקה הסטטיסטית, אבל אין אתה פרנסה, משום שאם אדם לא מרוויח ולא משתכר סכום ראוי ואלמנטרי של השכר הממוצע במשק או קרוב לו, הוא לא יכול לחיות מזה, הוא לא יכול להתקיים מזה.

רן כהן: שמעתי את יושב-ראש האופוזיציה מתפאר בתוכנית הכלכלית שהוא היה אחראי לה.

רן כהן: טוב שהיום הוא לא נמצא שם.

רן כהן: הסיבה השנייה, אדוני היושב-ראש, היא העובדה שיש ממש הצטמקות של מה שנקרא מעמד הביניים בישראל.

רן כהן: אם ב-1988 כשליש מהמפרנסים בישראל היו שייכים למה שנקרא מעמד הביניים, הרי השיעור הזה ירד והתכווץ ל-21% בשנה שעברה.

רן כהן: כלומר, יש נשירה גדולה מאוד של מעמד הביניים אל השכבות המוחלשות בחברה הישראלית, אל תחתית הסולם הכלכלי במדינה.

רן כהן: זאת תוצאה מהמסוכנות ביותר, משום שהתרסקות מעמד הביניים היא התרסקות של השכבה הבסיסית שמקיימת גם את שכבת השכירים וגם את שכבת העצמאים במשק.

רן כהן: אני מוצא באותה סקירה של "מרכז אדוה", שגם הפער בין אשכנזים, מזרחים וערבים הוא קשה מאוד, ואם ההכנסה הממוצעת במשק היא 100, מתברר שהאשכנזים מרוויחים 128, אפשר לומר אחוז, אם זה ניתן להבנה, בני עדות המזרח 101, מזל שקצת מעל ה-100, ואילו הציבור הערבי 79, כלומר 21% פחות מהממוצע.

מוחמד ברכה: 72.

רן כהן: אני רואה פה 79 לפי הנתונים שיש לי.

רן כהן: הפער הזה הוא פער קטלני, משום שהוא נוגע גם לחינוך, גם לשירותים החברתיים, גם לבריאות, גם לשירותי הרווחה, גם למה שהרשויות המקומיות נותנות לאזרחים.

רן כהן: כלומר, הממשלה, בו בזמן שהיא יצרה את הפערים האדירים האלה, היא גם ריסקה את שירותי הרווחה ואת השירותים הציבוריים, שהם אלה שקובעים את רמת חייו הממוצעת של האזרח בישראל.

רן כהן: לכן נדמה לי שמגיעה סטירת לחי מאוד מאוד קשה למשרד האוצר, לשר האוצר ולמה שהממשלה ביצעה בשנתיים האחרונות והביאה לתוצאות הקטלניות האלה, שבושה להסתכל עליהן ובושה להיווכח לאיזה שפל ירדנו תחת שלטונה של הממשלה הזאת.

רן כהן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת רן כהן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, ואחריו - אחרון הדוברים, חבר הכנסת זבולון אורלב.

ראובן ריבלין: אני מודיע שאם שר האוצר לא יגיע, אני אפסיק את הישיבה ואחדש אותה כשהוא יהיה פה.

ראובן ריבלין: אני מבקש משר האוצר להגיע הנה תוך שתי דקות.

ראובן ריבלין: אנחנו לא יכולים להגיע לאותו מצב בפעם השנייה.

רן כהן: זה זלזול בכנסת ולא רק זלזול בחברי הכנסת.

ראובן ריבלין: למה אדוני צריך להוסיף על דברים שאני אומר בצורה מפורשת?

זבולון אורלב: דחינו את הדיון משום שהוא לא היה פה.

ראובן ריבלין: הנה השר נכנס ובזה נסתם העניין, כי השר שטרית עדכן אותו בדברים שנאמרו קודם לכן.

בנימין נתניהו: גם שמעתי את זה בטלוויזיה, גם אותך.

בנימין נתניהו: כל מלה.

ראובן ריבלין: דחינו בשבוע שעבר.

ראובן ריבלין: אדוני עוד לא עולה.

ראובן ריבלין: אדוני ישב וישמע בסבלנות עוד שש דקות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - בבקשה, אדוני.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, חשיבותו של דוח "מרכז אדוה" בעניין האי-שוויון היא משני טעמים עיקריים.

ג'מאל זחאלקה: הראשון בהם – הוא מפרק את המושג "ממוצע".

ג'מאל זחאלקה: אנחנו מורגלים לקבל בתקשורת ממוצעים, שכר ממוצע במשק, צמיחה ממוצעת.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו מורגלים לקבל ממוצעים, והממוצעים בדרך כלל מטעים ולפעמים מטעים מאוד.

ג'מאל זחאלקה: הבאתי לא פעם - ואני רוצה ששר האוצר ישמע את זה - -

בנימין נתניהו: אני שומע כל מלה.

ג'מאל זחאלקה: - - את השיעור הראשון בסטטיסטיקה שלמדתי באוניברסיטה.

ג'מאל זחאלקה: מישהו מנסה לצוד ברווז, יורה חמש יריות מימין לברווז וחמש יריות משמאל לברווז ובממוצע הברווז מת.

ג'מאל זחאלקה: זאת סטטיסטיקה.

ראובן ריבלין: יש לך תותחן פה, רן כהן.

ג'מאל זחאלקה: זה בדיוק מה שעושים.

ג'מאל זחאלקה: אומרים שהשכר הממוצע במשק הוא 7,000, שקל, ואנשים חושבים שהממוצע מפוזר פיזור רגיל.

ג'מאל זחאלקה: ובכן, יותר מ-70% מהשכירים מקבלים פחות מהשכר הממוצע.

ג'מאל זחאלקה: כשליש מהשכירים משתכרים פחות מהשכר המינימלי, שכר המינימום במשק.

ג'מאל זחאלקה: מה שמעלה את השכר הממוצע זה דווקא העשירון העליון, העשירונים העליונים, שיש להם משכורות עתק.

ג'מאל זחאלקה: הם מנהלים בהיי-טק והם מנהלים בכירים והם מעלים את הממוצע באופן דרמטי.

ג'מאל זחאלקה: ממוצע יכול להיות של 7,000 שמתפזר בין 6,000 ל-8,000, והוא יכול להתפזר גם בין 2,000 ל-30,000, ויש הבדל גדול בין הדברים.

ג'מאל זחאלקה: לכן "מרכז אדוה" עשה שירות טוב מאוד בכך שהוא פירק את המושג "ממוצע", וכשמדובר בצמיחה הוא הסביר איפה הצמיחה.

ג'מאל זחאלקה: הוא מוכיח חד-משמעית, שהצמיחה הזאת היא צמיחה דיפרנציאלית, ויש מקומות שבהם יש אפילו נסיגה בצמיחה.

ג'מאל זחאלקה: יש נסיגה בהכנסות ויש מקומות שבהם יש יותר עניים, אף שהשכר הממוצע עולה כביכול; אפילו באופן מתון, אבל עולה.

ג'מאל זחאלקה: לכן, לא צריך ללכת אחרי מקסם השווא של הממוצע.

ג'מאל זחאלקה: הדבר השני חמור לא פחות.

ג'מאל זחאלקה: דוח "מרכז אדוה" מטפל במגמות, והוא לוקח את העניין של האי-שוויון, משנת 1990 עד היום, ומראה בצורה חד-משמעית, שהאי-שוויון בכל התחומים כמעט עולה כל הזמן עלייה קונסיסטנטית, ופה קבור הכלב, אם תרצו.

ג'מאל זחאלקה: יש אי-שוויון.

ג'מאל זחאלקה: בואו נתחיל מהיום.

ג'מאל זחאלקה: השאלה מה המגמה - האם אנחנו רואים תהליך של צמצום האי-שוויון - - -

ראובן ריבלין: אתה שכנעת אותנו מדוע צריך להעלות את זה על סדר-היום.

ראובן ריבלין: בכל שאר הדברים אנחנו נדון כשנעלה את זה על סדר-היום, כי אדוני סיים את זמנו כבר בגדול.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לסיים בעניין אחד.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לחזור על דבר שקראתי לו כל הזמן.

ג'מאל זחאלקה: אם נותנים לשוק החופשי את החופש המלא, כללי השוק יגבירו את הפערים.

ג'מאל זחאלקה: צריך מדיניות חברתית.

ג'מאל זחאלקה: אפילו דוד קליין, הנגיד הקודם, אפילו הוא - -

ראובן ריבלין: השר ישיב לך על זה, אני יכול להבטיח לך.

ג'מאל זחאלקה: - - שהוא יותר קיצוני משר האוצר מבחינת הקפיטליזם שלו, הוא התעורר מאוחר ואמר: צריך יעדים חברתיים, פעם ראשונה - זו כמעט קללה בישראל - להציב יעדים.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להגיד, שזו לא מדיניות תאצ'ריסטית אפילו.

ג'מאל זחאלקה: תאצ'ר הרחיבה את מעמד הביניים, וכאן אנחנו רואים צמצום של מעמד הביניים - -

ראובן ריבלין: הנקודה ברורה לחלוטין.

ג'מאל זחאלקה: - - תאצ'ר התבססה על התרחבות מעמד הביניים.

ג'מאל זחאלקה: זה אפילו אנטי-תאצ'ר - -

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, עכשיו - - -

ג'מאל זחאלקה: - - תאצ'ר היתה מתפטרת והיתה מגנה את זה.

ג'מאל זחאלקה: אפילו תאצ'ר היתה מגנה את המדיניות.

ראובן ריבלין: עמדתך הובהרה, השר ישיב לך בוודאי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זבולון אורלב, אחרון הדוברים.

ראובן ריבלין: אדוני, הואיל ואני נותן לך את הרשות לחזור, אף שלא היית פה, אדוני מקבל שלוש דקות, לא יותר, כי אנחנו צריכים להתחיל לסיים את היום הארוך והמפרך.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בראש ובראשונה, הואיל ואנחנו מקיימים את הדיון הזה מייד לאחר שאושרה הרחבת הממשלה, אני רוצה לחזור ולמחות על שאין שר רווחה.

זבולון אורלב: שר האוצר, יש לך עכשיו הזדמנות - - -

בנימין נתניהו: אתה מוזמן.

זבולון אורלב: אני מוזמן, תודה רבה לך, אבל אם מיניתם 23 שרים, שר רווחה - - -

בנימין נתניהו: יש מקום.

זבולון אורלב: - - - אין אבא ואין אמא לכל האוכלוסיות.

זבולון אורלב: הרי אני לא גורשתי, אני התפטרתי מרצוני, מאחר שאני בדעתך, שתוכנית ההתנתקות היא רעה, ואינני יכול לעשות עוד שקר בנפשי.

זבולון אורלב: לכן התפטרנו.

זבולון אורלב: אז אינני יכול לחזור כל עוד הממשלה הזאת הולכת על תוכנית ההתנתקות.

זבולון אורלב: אבל מכאן ועד - - -

ראובן ריבלין: יש חכמים הרואים את הנולד ומתפטרים לפני - - -

זבולון אורלב: יכול להיות.

זבולון אורלב: אני חושב שראינו את הנולד.

ראובן ריבלין: זה לא רק אתה היית.

ראובן ריבלין: היו עוד כאלה.

זבולון אורלב: בהחלט, לא רק אני.

זבולון אורלב: אני חושב שהעובדה שאין שר רווחה מלמדת על גישה לא ראויה.

זבולון אורלב: אם יש 23 שרים ושרים בלי תיק, יכלו להפקיד את התיק – בעצם, אין אבא ואמא לאוכלוסיית הרווחה.

זבולון אורלב: לגופו של דבר – אגב, אני הכנתי נאום אחר, אבל אחרי שאישרו היום את הממשלה אמרתי לעצמי: נפל לי האסימון למה יש עוני בישראל.

זבולון אורלב: באמת, הרי בסך הכול כולנו רוצים שלא יהיה עוני, כולנו רוצים שלא יהיה פער.

זבולון אורלב: גם שר האוצר, שכולנו מתנפלים עליו - ויש לו גישה מאוד מאוד ליברלית ומאוד מאוד קפיטליסטית - אני אומר לכם גם משיחות אתו, הוא לא שמח מזה שיש עניים, הוא היה רוצה שמספר העניים יפחת.

זבולון אורלב: אלא מה שאני רואה - היו פה שתי מפלגות שבשנתיים האחרונות מיררו את חייה של הממשלה בגישתה החברתית: גם מפלגת העבודה, אגב גם מרצ, וגם יהדות התורה, ממש מיררו את חיי הממשלה, על כל דבר.

זבולון אורלב: יהדות התורה על קיצוץ קצבאות הילדים, אופיר פינס, ו"הקפיטליזם החזירי" של פרס, וכולם.

זבולון אורלב: ודליה איציק.

זבולון אורלב: מה זה, איזה נאומים חוצבי להבות.

זבולון אורלב: ותראה, יום בהיר אחד, למען ההתנתקות, הכול מת.

זבולון אורלב: הכול מת.

זבולון אורלב: כלומר, מוכנים עכשיו להיכנס לממשלה, עם אותה מדיניות - עם אותה מדיניות - לתמוך בה, וכל העניים וכל העוני זז הצדה.

זבולון אורלב: גם כלפיך, חבר הכנסת רן כהן, ואני מאוד מכבד אותך, יש לי ביקורת על מרצ - - -

רן כהן: חבר הכנסת אורלב, אל תשכח שאתה עזבת - - -

חמי דורון: זה לא בגלל ההתנתקות - - -

זבולון אורלב: - - - נואמת פה נאומים חוצבי להבות, אבל מי בעד הממשלה - הם מצביעים בעד.

זבולון אורלב: הממשלה הזאת – רבותי, תעשו סדר חשיבות - -

רן כהן: אל תשכח שאתה - - -

ראובן ריבלין: לא להפריע לו.

זבולון אורלב: - - כלומר, אם ההתנתקות יותר חשובה מהעוני, תאמרו זאת.

זבולון אורלב: תאמרו שאתם מוכנים לעקור יישובים, כי התוכנית המדינית - - -

רן כהן: למה אתה עזבת את הממשלה - - -

זבולון אורלב: - - - אבל, שהעניים ימשיכו להיות עניים.

רן כהן: אבל אתה לא עזבת בגלל העוני.

רן כהן: אתה עזבת בגלל ההתנתקות.

ראובן ריבלין: גם על זה בוודאי ישיב לך שר האוצר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן, אין לו זמן כמו שהיה לך.

זבולון אורלב: מאה אחוזים.

זבולון אורלב: אני אדם ישר, לא התפטרתי.

זבולון אורלב: נאבקתי בממשלה, יעיד על כך שר האוצר, ואני חושב ש-2005 שונה מ-2003, אבל הצביעות הזאת - -

ראובן ריבלין: נא לסיים.

זבולון אורלב: - - כפל הלשון.

זבולון אורלב: אני אומר לכם, היום הבנתי למה יש עוני.

זבולון אורלב: עולים פה לבמה באופוזיציה, מדברים גבוהה גבוהה.

זבולון אורלב: רק מציעים פה איזו כורסה, רק מציעים איזה רבע תפקיד - אין עניים, אין פער, אין כל הבעיות החברתיות.

ראובן ריבלין: אדוני הבהיר את עמדתו בצורה נחרצת.

זבולון אורלב: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה.

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא כבוד שר האוצר על מנת להשיב לכל המציעים בנושא דוח "מרכז אדוה".

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני מצטער שהפרעתי לחבר הכנסת אורלב, אבל מה לעשות, גם הוא לא עזב את הממשלה בגלל העוני הרב, שהוא היה ממונה עליו.

ראובן ריבלין: ועל כך אמר המשורר: כולם היו בני, כולם יושבים על-תנאי.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: כבוד שר האוצר - בבקשה, אדוני.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש וחברי הכנסת, הדוח שמובא כאן מתייחס לשנת 2003.

בנימין נתניהו: אין להכחיש שהדוח הזה הוא דוח קשה, אבל הוא מתייחס גם לעשור שקדם לשנת 2003, ואמר כאן בצדק חבר הכנסת זחאלקה, שאנחנו רואים שהעוני והאי-שוויון עולים בהתמדה בעשור הזה.

בנימין נתניהו: אנחנו בדקנו מה עוד עלה בהתמדה בעשור הזה, וגילינו שיש חפיפה מוחלטת - הייתי אומר זהות - בין עליית מספר מקבלי הקצבאות ועליית העוני והאי-שוויון.

בנימין נתניהו: במקום להביא להורדת האי-שוויון וליציאה המיוחלת מהעוני, מדיניות הקצבאות של ממשלות ישראל בעצם הביאה לתוצאה ההפוכה.

בנימין נתניהו: אנחנו יכולנו להסיק מכך מסקנות, או לא להסיק מכך מסקנות.

בנימין נתניהו: ואנחנו בחרנו להסיק מסקנה אחת, שהיא מאוששת ומאומתת מניסיון של מדינות וכלכלות רבות: הדבר העיקרי שצריך לעשות כדי להוציא אנשים מהעוני הוא להכניס אותם לשוק העבודה.

בנימין נתניהו: אתם כבר עייפתם מלשמוע את הסטטיסטיקה המדהימה, שאנחנו רואים שמשפחות שבהן שני המפרנסים הפוטנציאליים אינם עובדים - 70% או 65% מהמשפחות האלה הן מתחת לקו העוני.

דוד טל: אולי אדוני השר - - - על התוצאה.

דוד טל: עייפנו לשמוע את הדבר הזה.

דוד טל: באמת - - - תוצאה, תוצאה.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טל, הוא לא דיבר על השמן והרזה עכשיו.

בנימין נתניהו: כשמישהו עובד - חכה, אם תרצה אני גם אוסיף בסוף על השמן והרזה - - -

ראובן ריבלין: אבל הוא עדיין לא דיבר על זה.

בנימין נתניהו: בשבילך אני מוכן, אבל אני לא חושב שזאת דרישה כללית פה.

בנימין נתניהו: ברשותך, אני אשלים את הנקודה שאני חושב שאולי לא חודדה מספיק, אני הולך לחדד משהו תיכף.

בנימין נתניהו: אנחנו רואים שכשאחד מהמפרנסים הפוטנציאליים עובד, שיעור העוני יורד ל-20%; כששניהם עובדים - הוא זניח, הוא אחוזים בודדים.

בנימין נתניהו: כלומר, עבודה, אפילו עבודה חלקית שהופכת אחר כך לעבודה קבועה, שמשדרגת את עצמה בשכר - זה הניסיון הבין-לאומי וזה מה שאנחנו עושים כאן.

דוד טל: אבל צריך מקומות עבודה.

דוד טל: לא יכול להיות בלי מקומות עבודה - - -

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת טל.

בנימין נתניהו: ולכן, השאלה המרכזית הראשונה היא באמת איך מייצרים מקומות עבודה.

בנימין נתניהו: אנחנו בחרנו לייצר את מקומות העבודה באמצעות שחרור הכלכלה והפחתת נטל המס.

בנימין נתניהו: היה ויכוח פה - אני יכול לצטט לכם כמה מחבריכם - אמרתם: איזו צמיחה זה יביא?

בנימין נתניהו: מה צמיחה?

בנימין נתניהו: הורדת המס רק תיצור גירעון, שום צמיחה.

בנימין נתניהו: אני גרסתי אחרת, אבל שוב - זאת לא המצאה שלי.

בנימין נתניהו: זו אפילו לא המצאה של סטנלי פישר, זו לא המצאה של אף אחד.

בנימין נתניהו: זה פשוט ניסיון אמפירי.

בנימין נתניהו: אפשר להסביר אותה בכל מיני תיאוריות, זה לא חשוב כרגע, אבל הניסיון בעולם הוא, שכשאתה מוריד את המסים אתה מקבל צמיחה, במיוחד בכלכלות עתירות מס כמו הכלכלה שלנו.

בנימין נתניהו: ואכן זה מה שקרה, ואתה שואל: אין מקומות עבודה?

בנימין נתניהו: לא נכון.

בנימין נתניהו: בשל הצמיחה – והצמיחה היא משמעותית – ובשל החלפת, שחלוף עובדים זרים בישראלים, יצאו כ-90,000 ישראלים ממעגל האבטלה, שהוא מעגל העוני, לתוך מעגל העבודה.

בנימין נתניהו: זה עדיין לא פותר את הבעיה; עדיין יש מספר גדול של ישראלים במעגל העוני, אבל זה בפירוש שינוי.

בנימין נתניהו: אנחנו ראינו את עקומת האבטלה, שעלתה ברציפות עד שיא של 11% כשיישמנו את התוכנית הכלכלית – זה היה בשיא.

בנימין נתניהו: עכשיו כמובן היא ירדה ל-10.1%, והיא תמשיך לרדת כל עוד נמשיך ליישם את המדיניות הזאת.

בנימין נתניהו: ובכן, הדבר הראשון ביציאה מהעוני הוא כניסה לעבודה, וייצור מקומות עבודה מחייב כמובן הורדת מסים.

בנימין נתניהו: והנה באה הנקודה השנייה שאני רוצה לחדד, ואני חושב שעדיין לא אמרנו אותה כאן.

בנימין נתניהו: הרי אמרנו שהעיקרון שמנחה אותנו הוא כפול – מי שיכול לעבוד, שילך לעבוד, ונייצר את התנאים לצמיחה; מי שאינו יכול לעבוד, אנחנו נסייע לו.

בנימין נתניהו: כיצד נסייע לו?

בנימין נתניהו: הרי היינו במשבר פיננסי, לא היה לנו כסף; נוכל לסייע כי נקבל יותר תקבולי מס בכלכלה צומחת.

בנימין נתניהו: אבל כדי לקבל יותר תקבולי מס היינו צריכים לעשות דבר שאיננו אינטואיטיבי, דבר שהוא הפוך מהאינטואיציה: היינו צריכים להוריד את שיעורי המס.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, גבירותי ורבותי, שאלה פשוטה: כשהעלינו את שיעורי המס בממשלה הקודמת – או אם תרצו, תמיד אתה טורח להגיד לי שזו אותה ממשלה – מה קרה לתקבולי המס שלנו?

בנימין נתניהו: האם הם גדלו או קטנו?

בנימין נתניהו: אני אתן לכם את התשובה: הם קטנו באופן דרסטי.

בנימין נתניהו: נפתח לנו גירעון ענק, שאיים להגיע עד 7%.

בנימין נתניהו: הורדנו את שיעורי המס – מה שאתם קוראים: נתנו הפחתות מס לעשירים; זה לא נכון, כי נתנו הפחתות מס גם למעמד הביניים ולבעלי ההכנסות הנמוכות, אבל לצורך העניין הדמגוגי הפופוליסטי: נתתם הפחתות מס לעשירים.

בנימין נתניהו: מה קרה, היה לך יותר כסף?

דוד טל: 15 שקלים לעני ו-1,500 שקלים לעשיר.

בנימין נתניהו: אבל השאלה המעניינת היא אם קיבלנו יותר כסף או פחות כסף.

בנימין נתניהו: קודם כול, קיבלנו יותר כסף.

בנימין נתניהו: משקיבלנו יותר תקבולי מס הורדנו את שיעורי המס וקיבלנו יותר תקבולי מס – יותר כסף לקופת המדינה – ומשקיבלנו אותם יכולנו לעבור גם לדבר השני:

בנימין נתניהו: לקחת את תקבולי הכסף הללו ולשים אותם ברווחה צודקת, כלומר לתת, לדוגמה, לקשישים שהם נעדרי מקורות הכנסה ולמעשה תלויים רק בהבטחת הכנסה, שקר להם בחורף ושאין להם אוכל.

בנימין נתניהו: והנה יכולנו לתת להם – היה מאין; היה יש כדי לתת להם.

בנימין נתניהו: כלומר, עשינו שני דברים: בהפחתת שיעורי המס – במדיניות האחרת שעשינו, הרפורמות – העלינו את המשק ממינוס 1% לפלוס 4.2% צמיחה; הבאנו קרוב ל-100,000 ישראלים לתוך מעגל העבודה, ועוד ידנו נטויה, ואתם תראו את זה.

בנימין נתניהו: אבל הנקודה שאני מדגיש כאן היום, ביחס לדוח העוני, היא שפתאום קיבלנו, בהפחתת שיעורי המסים, יותר תקבולי מס – לא פחות – והנה אנחנו, בתקציב הזה, שיובא אליכם מחר - -

דוד טל: לפי ההיגיון הזה תמשיך להוריד ותקבל עוד הרבה.

אתי לבני: - - -

בנימין נתניהו: - - נתנו לאלה שאינם יכולים - -

ראובן ריבלין: השר שמע, חברת הכנסת לבני.

בנימין נתניהו: - - אנחנו באים ונותנים להם דברים כמו מפעלי ההזנה, כמו אותם פרויקטים.

אתי לבני: אבל מה אנחנו עושים עם אלה שאינם משלמים מס?

אתי לבני: שליש מכלל העובדים אינם משלמים מס.

בנימין נתניהו: אז עכשיו הם מקבלים הנחה.

אתי לבני: זה מס הכנסה שלילי.

אתי לבני: תאפשר להם לחיות.

בנימין נתניהו: אנחנו בודקים גם את מס ההכנסה השלילי, חברת הכנסת לבני.

בנימין נתניהו: מלבד זאת, השליש הזה, שאינו משלם מס, כן משלם מס.

בנימין נתניהו: מה לעשות?

בנימין נתניהו: הוא משלם מע"מ.

בנימין נתניהו: כל 1% במע"מ הוא 4% בהכנסה הפנויה.

בנימין נתניהו: 4% – מהעשירון התחתון.

בנימין נתניהו: אתה מוריד את המע"מ – פינית עכשיו 4% מההכנסה הפנויה של העשירון התחתון.

בנימין נתניהו: אתה מוריד את מסי הקנייה על מוצרי היסוד האלה, אתה מוריד עוד אחוזים.

בנימין נתניהו: ועוד ועוד.

בנימין נתניהו: זה לא נכון שהם אינם משלמים מס.

בנימין נתניהו: הם משלמים.

בנימין נתניהו: אני מסיים.

בנימין נתניהו: תודה רבה, עליזה.

בנימין נתניהו: בקיצור, יש לי שתי אבחנות כאן היום.

בנימין נתניהו: לאלה שמדברים על העוני - - -

דוד טל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, בכל הכבוד, עליזה לא תקבע לנו כמה זמן השר יסביר לנו או לא יסביר לנו.

דוד טל: בכל הכבוד.

רומן ברונפמן: - - -

ראובן ריבלין: עליזה בראשי תקבע את מדד הדיבור.

ראובן ריבלין: "חברת הכנסת" בראשי, אני רוצה להזכיר לך - - -

בנימין נתניהו: עליזה, מה קרה?

בנימין נתניהו: את רוצה ללכת הביתה?

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: נא לסיים.

דוד טל: אנחנו דנים בדברים מהותיים, ואת אומרת לשר להפסיק לדבר.

דוד טל: לא מקובל עלי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טל, לא להפריע לשרים.

בנימין נתניהו: חבר הכנסת טל צודק.

ראובן ריבלין: השר לא מתחשב - - -

בנימין נתניהו: אני דווקא מתחשב בדבריו של חבר הכנסת טל, אבל אני לא רוצה להאריך בדברים.

בנימין נתניהו: רציתי לתמצת את דברי.

בנימין נתניהו: אם אנחנו רוצים לטפל באמת בבעיית העוני – ואגב, אנחנו מתחילים לטפל בה, את התוצאות אני מבטיח לכם שתראו.

בנימין נתניהו: אני לא יודע אם תראו אותן ב-2004, אבל אנחנו נראה אותן בוודאות, את זה אנחנו יודעים סטטיסטית, ב-2005.

בנימין נתניהו: למה אנחנו יודעים שנראה אותן?

בנימין נתניהו: אני אגיד לכם למה: כי אנחנו יודעים מה הולך לקרות סטטיסטית לאותם קשישים נעדרי הכנסה נוספת שאנחנו הולכים לתת להם, שהולכים לצאת מרמת העוני.

בנימין נתניהו: כלומר, אנחנו מוציאים אנשים מהעוני בשתי דרכים: במדיניות של הורדת מסים ושל רפורמות אחרות שמצמיחות את המשק ומייצרות מקומות עבודה – ואנחנו מעודדים אנשים להיכנס למקומות עבודה – ובאמצעות תקבולי מס גדולים יותר, שמאפשרים לתת לנזקקים האמיתיים.

בנימין נתניהו: אני מדגיש את המלה "האמיתיים".

בנימין נתניהו: אתם תשמעו על זה בזמן הקרוב, כי יש הבדל גדול בין נזקקים אמיתיים לבין נזקקים מדומים, ואנחנו מתכוונים לנפות את אלה מאלה.

בנימין נתניהו: יש לנו דרך לעשות זאת.

בנימין נתניהו: היא לא היתה קיימת עד עכשיו, אבל היא קיימת.

בנימין נתניהו: זהו מכשיר רב-עוצמה, כי אנחנו חושבים שמי שצריך לקבל את העזרה הם אלה שבאמת אינם יכולים לעבוד, ולא אלה שמתחזים לאלה שאינם יכולים לעבוד.

ראובן ריבלין: אף שאין לאדוני התנגדות שזה יישמע במליאה, הוא מציע להעביר לוועדה.

בנימין נתניהו: על כן, אדוני, קיבלתי את המלצתך, ואנחנו אומנם נעביר את זה לוועדה.

בנימין נתניהו: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אתה מסכים להעביר את זה לוועדה, אם כי אין לך שום התנגדות לכך שזה יהיה גם במליאה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לשר האוצר.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, שלוש הצעות אחרות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב - בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: כל אחד דקה – אני עומד על כך.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני אדבר פחות מדקה.

נסים זאב: צריכים לראות בפועל: היום יש מאות עמותות הפרוסות ברחבי הארץ ומחלקות מזון לנזקקים ולילדים רעבים.

נסים זאב: מה כל הסיפור הזה על הצמיחה ועל כך שאנחנו פועלים להוריד את המס הזה ואת המס ההוא?

נסים זאב: האם בהורדת המס יהיו פחות עניים?

נסים זאב: הלוא התוצאה היא שבעלי המפעלים מרוויחים יותר, והעשירון העליון מתעשר יותר, ואילו העניים, הנזקקים והרעבים הם יותר רעבים, אדוני היושב-ראש.

נסים זאב: מה פירוש – יש כאן נזקקים מדומים?

נסים זאב: מתחזים?

נסים זאב: אנחנו נעשה סלקציה?

נסים זאב: אנחנו נעשה את ההערכה שלנו מי נזקק באמת ומי נזקק מדומה?

נסים זאב: מה הדברים האלה?

נסים זאב: זו תשובה של שר?

נסים זאב: עומד כאן על הבמה ואומר שיש כאן ציבור שמתעתע בממשלה וגונב את הכספים מהמדינה – זאת תשובה?

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת נסים זאב.

ראובן ריבלין: תמיד כשאתה אומר שאין לך אפילו דקה אני מתחיל לחשוש.

ראובן ריבלין: דבר דקה, אבל לא יותר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אילן שלגי - בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אחריו - אחרון הדוברים, חבר הכנסת חמי דורון.

אילן שלגי: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, בדוח "מרכז אדוה" מוצגים כמובן נתונים עגומים, אבל, אדוני שר האוצר, שדיבר ועזב אותנו, אני רוצה בכל זאת לומר לך, שההסכמים הקואליציוניים החדשים, שאתה הסכמת להם, מחזירים אותנו שוב למשטר החלוקה והקצבאות.

אילן שלגי: אתה דיברת כאן על כך שצריך להוציא אנשים למעגל העבודה, אבל אתה הולך לתת כסף לאנשים שישבו בישיבות ובכוללים ולא יצאו לעבוד, ואלמלא הוספת להם כסף אולי כן היו יוצאים לעבוד, ולא היו רק שולחים את האשה לעבוד, כאשר היא צריכה גם לטפל בעשרה ילדים.

אילן שלגי: וגם את הרפורמה בחינוך אתה הולך לעקר, משום שאתה הולך להוציא ממנה את כל החינוך החרדי – שוב אנשים לא ילמדו מתמטיקה, אנגלית ומחשבים ולא יוכלו להשתלב במעגל העבודה.

אילן שלגי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חמי דורון, גם לרשות אדוני עומדת דקה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת דהאמשה.

ראובן ריבלין: אנחנו נשאל אם אתם מסכימים.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, אדוני שר הפנים החדש – הוא עוד לא רגיל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דורון, הוא יתרגל, השאלה היא אם אתם תתרגלו.

חמי דורון: תאמין לי שאנחנו נתרגל.

חמי דורון: לנו אין בעיה להתרגל, אנחנו כבר התרגלנו.

חמי דורון: כפי שאדוני בוודאי יודע, אנחנו התרגלנו לאופוזיציה כבר מזמן.

דוד טל: למה אדוני זורה מלח על הפצעים שלו?

דוד טל: הציניות הזאת, הנימה הזאת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טל, חלילה.

ראובן ריבלין: הציניות ממני והלאה.

חמי דורון: חבר הכנסת טל עדיין לא החליט איפה הוא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דורון, אדוני לא מורה נבוכים פה.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, אני מצטער ששר האוצר לא נמצא כאן, כי הוא נתן כל מיני נתונים יפים.

חמי דורון: הוא רק שכח להגיד דבר אחד.

חמי דורון: הוא דיבר על צמיחה, על 90,000 משרות, הכול יפה.

חמי דורון: 22.8% בדוח העוני הם אנשים זקנים.

חמי דורון: אותם אי-אפשר לשלוח לעבוד.

חמי דורון: 18 שקלים או 65 שקלים שהוא מדבר עליהם כדי להוציא אותם ממעגל העוני – זה לא מה שיעזור להם, כשאין לאנשים כסף לקנות תרופות היום, בייחוד תרופות למחלות כרוניות.

חמי דורון: הם מוותרים לפעמים על תשלום חשבון חשמל, כדי שיהיה להם אולי לקנות אותה תרופה, או להיפך, כי השאלה היא על מה מוותרים.

חמי דורון: לכן, אדוני שר האוצר, ואולי אדוני שר הפנים החדש, כדאי שתבינו, שלשפוך את המים עם התינוק זה לא חוכמה.

חמי דורון: צריך לעשות תוכנית כלכלית, זה נכון.

חמי דורון: צריך ללכת בכיוון מסוים, זה נכון.

חמי דורון: אבל מצד שני, גם אי-אפשר לשכוח את אלה שאינם יכולים לצאת לעבודה.

חמי דורון: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ולאחר מכן אשאל אתכם אחד אחד ונראה איך אנחנו מצביעים.

דוד טל: אדוני, חבר הכנסת דהאמשה לא יכול לדבר, יש פה רק שלושה מציעים.

ראובן ריבלין: אדוני טועה.

ראובן ריבלין: נמצאים פה חבר הכנסת רן כהן, חבר הכנסת ברכה, חבר הכנסת טל וחבר הכנסת זבולון אורלב.

ראובן ריבלין: אל תאמר דברים שאינם נכונים.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: את חברת הכנסת אתי לבני אני אפילו לא צריך לספור, כי היא מעבר לספירה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר הטרי, ברכות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו מקווים שעכשיו שולחן הממשלה לא יהיה ריק, תמיד יהיה שר שלפחות ישמע אותנו ויענה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש, לא צריך פה הרבה מלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם יש צמיחה בכלל ואם יש איזה הישג כלכלי, הרי זה רק בחלקו של המאיון העליון, אפילו לא העשירון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל הכסף שצמח, צמח אצל העשירים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אצל השכבות החלשות, אצל העניים, אצל מקבלי הקצבאות, זה הולך ומעמיק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלה הם הנתונים, וכאילו שר האוצר לא רוצה לראות את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כולנו חייבים לראות את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הממשלה שהושבעה עכשיו, עם התוספות האלה – יש לה עכשיו אתגר ויש לה מבחן, לא רק בעניין המדיני אלא בעניין החברתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שלא נחטא אם נאמר שהא בהא תליא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא יהיה עניין מדיני מצליח אם לא תהיה התקדמות גם בעניין החברתי, והפיגור בעניין החברתי הוא שורש כל הרע גם מבחינה מדינית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, האם אדוני מוכן להעביר לוועדה?

מוחמד ברכה: כן.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מג'אדלה - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת לאה נס - אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זבולון אורלב, מוכן לוועדה?

זבולון אורלב: כן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טל, האם אדוני מוכן לוועדה?

דוד טל: כן.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת לבני, מוכנה לוועדה?

אתי לבני: כן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן?

רן כהן: מוכן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה?

ג'מאל זחאלקה: מוכן.

ראובן ריבלין: ובכן, אנחנו מצביעים.

ראובן ריבלין: הצבעה בעד היא בעד להעביר לוועדה.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

דוד טל: לוועדת העבודה.

ראובן ריבלין: ודאי שזה הולך לוועדת הכספים, אבל אם אדוני אומר ועדת העבודה, מייד זה הולך לוועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 23 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

ראובן ריבלין: 23 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שלפי הצעת המציעים, הנושא יועבר לוועדת העבודה, אלא אם כן יש למישהו משהו לומר.

אופיר פינס-פז: יש לי משהו לומר לגבי ההצבעה שלי.

אופיר פינס-פז: אני הצבעתי ממקומי.

ראובן ריבלין: אתה עדיין צריך להצביע במקומך הקודם.

ראובן ריבלין: השר פינס הצביע על מקומו של השר דני נוה, וזיכה אותו, אבל צריך לחייב את חשבונו של השר פינס.

ראובן ריבלין: [מס' כ/58; "דברי הכנסת", חוב' ט', עמ' 17370; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מבקש את תשומת לבכם.

ראובן ריבלין: כבוד השר פינס, כחבר הכנסת, העביר הצעת חוק אשר הגיעה לעמדה של קריאה שנייה וקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: מובן שהיום בחנו את האפשרות להצביע עליה לפני השבעתו כשר, שכן חשבנו שחבר הכנסת אשר הופך לשר, הצעתו יורדת מסדר-היום.

ראובן ריבלין: אולם אם סיימה הוועדה את הכנת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית והניחה אותו על שולחן הכנסת, מזכים את השר, גם אם הוא עשה זאת במעמדו כחבר הכנסת.

ראובן ריבלין: יש לנו הזכות הגדולה היום, מייד לאחר השבעתו של השר פינס, לתת לו מתנה מטעם הכנסת ולהצביע על החוק אשר הוא העביר ביוזמתו כחבר הכנסת, להעבירו בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, שהרי העניין מונח גם על סדר-היום.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת איתן כבל על מנת להציג את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 15), התשס"ה-2005, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: אין הסתייגויות.

יגאל יאסינוב: מי מייצג את הממשלה לעניין זה?

ראובן ריבלין: השר פורז.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יאסינוב, על כל שאלה יש תשובה.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בפניכם לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 15), התשס"ה-2005, ומייד אחריה את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 16), התשס"ה-2005.

איתן כבל: שתי הצעות חוק אלה, כפי שאפרט לגבי כל אחת מהן, עניינן בקביעת נורמות שיביאו להגנה איכותית יותר על הצרכן בישראל, וישפרו, כך אני מקווה, את הליכות המסחר ההוגן במדינה.

איתן כבל: את הצעת החוק הראשונה – תיקון מס' 15 – יזמו בכנסת החמש-עשרה חברי הכנסת נעמי חזן, תמר גוז'נסקי, אבשלום וילן, מוחמד כנעאן, אברהם רביץ, אופיר פינס-פז וסופה לנדבר, והנוסח לקריאה הראשונה אף פורסם ברשומות, אך עקב פיזור הכנסת לפני הקריאה הראשונה לא הושלמה חקיקתה.

איתן כבל: לשמחתי, חברי הכנסת אופיר פינס-פז ואורית נוקד הגישו אותה מחדש בכנסת השש-עשרה, וכעת היא מובאת בפניכם לאחר שוועדת הכלכלה השלימה את הכנתה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

איתן כבל: לפי הצעת חוק זו, יחויבו עוסקים לגלות לצרכן באופן נאות את מדיניותם לגבי החזרת טובין.

איתן כבל: מדובר בהחזרה של טובין שלא בשל פגם או ליקוי שיש בטובין, שכן לסוגיה זו מתייחסות הוראות אחרות בדין.

איתן כבל: הצעת חוק זו עוסקת, אם כן, בהחזר מוצרים הנובע מכך שהצרכן, מסיבותיו הוא, מבקש להחזיר את הטובין שרכש.

איתן כבל: לפי המוצע, יתוקן חוק הגנת הצרכן כך שעוסק יהיה חייב לגלות לצרכן את מדיניותו לגבי החזרת טובין שלא עקב פגם, באמצעות מודעה שיציג במקום עסקו.

איתן כבל: במודעה יחויב העוסק לפרט אם ניתן להחזיר את הטובין, מה הם תנאי ההחזרה, וכן את סוג ההחזר שיקבל הצרכן.

איתן כבל: במקרה שמדיניות העוסק היא שלא ניתן להחזיר טובין, יחויב העוסק להודיע לצרכן גם כי הדבר אינו עומד בסתירה להסדרים אחרים לביטול עסקה, הקבועים בחוק או לפיו.

איתן כבל: כלומר, מדיניותו אינה יכולה לגרוע מזכויות הצרכן לפי כל דין.

איתן כבל: עוד מוצע לקבוע, כי במקרה שבו הצרכן מבקש להחזיר טובין כאמור, והעוסק אינו ממלא אחר מדיניות החזרת הטובין שאותה קבע והציג במקום עסקו, יהיה רשאי הצרכן להחזיר את הטובין בתוך שבעה ימים מיום שסורב, ולקבל את מלוא התמורה ששילם, כל עוד לא חלה הרעה במצב הטובין.

איתן כבל: יש לציין, כי פתיחת האריזה כשלעצמה לא תיחשב להרעה במצב הטובין, אלא אם שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, באישור ועדת הכלכלה, קבע אחרת לגבי טובין או סוגי טובין.

איתן כבל: על מנת להעניק הגנה משמעותית יותר לצרכן, קובעת הצעת החוק הוראה, שלפיה עוסק שלא הציג מודעה כאמור לגבי מדיניותו, יראו אותו כמי שמאפשר לצרכן להחזיר את הטובין, דהיינו, הצרכן יהיה זכאי להחזיר את הטובין ולקבל את כספו.

איתן כבל: הצעת החוק קובעת חריגים לתחולת הוראותיה, כך שאלה לא יחולו על מוצרי מזון או טובין פסידים, טובין הניתנים להקלטה, לשעתוק או לשכפול שהצרכן פתח את אריזתם המקורית, טובין שיוצרו במיוחד לפי הזמנה של הצרכן, טובין שאין להחזירם מכוח הוראות שניתנו לפי דין, וכן טובין שיקבע שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

איתן כבל: הרציונל העומד מאחורי הוראה זו הוא לקיים איזון בין זכויות הצרכנים, שעליהם באה הצעת החוק להגן, לבין זכויות העוסקים.

איתן כבל: אני מבקש שוב להדגיש, כי אין בהוראות החוק המוצע כדי לגרוע מכל זכות המוקנית לצרכן על-פי כל דין במקרה של הפרת תנאי העסקה.

איתן כבל: חובת גילוי נאות מהווה אבן יסוד בהתקשרות חוזית, והוכנסה גם לחוק הגנת הצרכן, שהוראותיו מחייבות עוסק לגלות לצרכן פרטים מהותיים לגבי הנכס או השירות הנצרכים על-ידו.

איתן כבל: הצעת החוק המחילה חובה זאת גם על מדיניות החזרת הטובין שנקט העוסק תעודד תחרות בין העוסקים בכלל, ונוהג של החזרת טובין במיוחד, שכן מדיניות העוסק תהווה שיקול מהותי לעניין בחירת בית- העסק שבו ירכוש הצרכן טובין.

איתן כבל: אני מבקש לשוב ולהודות לחבר הכנסת אופיר פינס-פז, שכידוע לכם הוא אלוף המחוקקים - אני רוצה לברך אותך, היום הושבעת לשר, ואתה מפסיק.

איתן כבל: תן לנו, גם לאחרים, לנסות להיות האלופים - כמובן, לחברת הכנסת אורית נוקד, על שקידמו הצעת חוק ראויה זו.

איתן כבל: להצעת החוק המונחת לפניכם לא הוגשו הסתייגויות, ולכן אני קורא לכם להצביע בעדה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת איתן כבל.

נסים זאב: - - - אפשר לענות לי?

נסים זאב: אני רוצה להצביע, אני רוצה להבין.

ראובן ריבלין: אז תיגש אליו ותשאל אותו.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, זאת מתנת הכנסת, החוק לא קונטרוברסלי, הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 15), של חבר הכנסת אופיר פינס, אשר היה היום לשר - -

אופיר פינס-פז: ואורית נוקד.

ראובן ריבלין: - - וחברת הכנסת אורית נוקד.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על כל החוק בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 1-2 – 29 נגד – 1 נמנעים – אין סעיפים 1-2 נתקבלו.

ראובן ריבלין: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 15), של חברת הכנסת אורית נוקד וחבר הכנסת אופיר פינס - 29 בעד ואחד נגד בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, נעבור להצבעה על החוק בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 30 נגד – 1 נמנעים – אין חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 15), התשס"ה-2005, נתקבל.

ראובן ריבלין: 30 בעד, אחד נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שחוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 15), התשס"ה-2005, עבר ונכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: אני מברך את חבר הכנסת אופיר פינס, ומברך את השר פינס על כך שביום שבו היה לשר עוד חוק שלו עבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פינס, נא לעלות.

אופיר פינס-פז: תודה, אדוני היושב-ראש.

אופיר פינס-פז: בשמה של חברת הכנסת אורית נוקד ובשמי אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת השר שלום שמחון, שקידם את הצעת החוק הזאת במהלך הקריאות השונות, ולצוות הוועדה בראשות מנהלת הוועדה לאה ורון, היועצת המשפטית וכל יתר הצוות, על כל מה שנעשה בקשר לחוק הזה.

אופיר פינס-פז: אני מודיע על פרישתי ממהלך החקיקה כחבר הכנסת.

אופיר פינס-פז: איתן, אני מאחל לך שתוביל את נס החקיקה בכנסת.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות לכם.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לכבוד השר אופיר פינס-פז.

ראובן ריבלין: נעים לומר כבוד השר פינס.

ראובן ריבלין: ["דברי הכנסת", חוב' י"ג, עמ' 18389.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, בסדר-היום יש לנו הצעת חוק למניעת העסקת עברייני מין במוסד המכוון למתן שירות לקטינים (תיקון מס' 2).

ראובן ריבלין: בעניין זה נפלה טעות בהצבעת הכנסת ולא הצבענו במסגרת מהלך ההצבעה בקריאה שנייה על סעיף 6.

ראובן ריבלין: לכן אני מבקש, לתיקון הטעות, להצביע פעם נוספת על סעיף 6.

ראובן ריבלין: לא היו הסתייגויות לסעיף הזה.

ראובן ריבלין: זה תיקון טעות, לכן אני מצביע עליו בלבד בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 6 בעד סעיף 6 – 26 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 6 נתקבל.

ראובן ריבלין: 26 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק כולה עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצבעה על החוק בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 29 נגד – אין נמנעים – אין חוק למניעת העסקת עברייני מין במוסד המכוון למתן שירות לקטינים, (תיקון מס' 2), התשס"ה-2005, נתקבל.

ראובן ריבלין: 29 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהחוק למניעת העסקת עברייני מין במוסד המכוון למתן שירות לקטינים (תיקון מס' 2), של חבר הכנסת יצחק הרצוג, שהיה לשר יצחק הרצוג, עבר בקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: [מס' כ/58; "דברי הכנסת", חוב' ט', עמ' 17370; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 16), התשס"ה-2005, שהיא יוזמה של חברי הכנסת איתן כבל, גלעד ארדן, אבשלום וילן, מרינה סולודקין, יאיר פרץ ושלום שמחון – שהיה חבר כנסת והיה לשר.

ראובן ריבלין: אם נצביע כולנו בעד, ניתן לחבר הכנסת שמחון את המתנה הראויה של הכנסת לחבר כנסת מצטיין.

ראובן ריבלין: הואיל וחוק הגנת הצרכן צריך להיות מוצג על-ידי חבר הכנסת איתן כבל, אולי תסביר לחברי הכנסת על מה מדובר.

שלום שמחון: הוא הסביר קודם.

ראובן ריבלין: הסברת קודם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כבל, תן כבוד לכנסת ותן כבוד לחבריך, נא להסביר במלים מספר, אני לא שמעתי והפרוטוקול לא קורא דברים לאחור.

ראובן ריבלין: תאמר בכמה מלים ואנחנו נצביע.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 16), התשס"ה-2005, המונחת לפניכם, נועדה לצמצם את הקשיים שהצרכן עשוי להיתקל בהם בבואו להחזיר מוצרים לחנות לאחר ששילם עבורם.

איתן כבל: כיום נוהגים רוב בתי-העסק לתת לצרכן זיכוי תמורת המוצר שהחזיר ואינם מחזירים לו כסף מזומן, אף אם התחרט זמן קצר לאחר ביצוע העסקה.

איתן כבל: יתירה מזו, במקרים רבים תוקפם של הזיכויים הניתנים עבור המוצרים המוחזרים מוגבל בזמן, והם ניתנים למימוש בתוך פרק זמן שקובע העוסק, שלעתים אינו עולה על חודשיים.

איתן כבל: החוק כלשונו כיום מקנה לצרכן זכות לבטל עסקה ומחייב את העוסק להחזיר לו תשלום ששילם, אך הסדר זה מוגבל לסוגי עסקאות במפורט בחוק.

איתן כבל: כאמור, מטרתה של הצעת חוק זו היא לשנות את המצב החוקי בעניין.

איתן כבל: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני קורא לכם להצביע בעדה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: תודה רבה, אדוני, חבר הכנסת כבל.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הצעת חוק הגנת הצרכן אין בה הסתייגויות, אבל יש לוח תיקונים, כפי שהונח על שולחנכם.

ראובן ריבלין: תיקון לסעיף סעיף 14ו(ב) ברישא - במקום "כספי" צריך להיות "הכספי".

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים בקריאה שנייה על הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 16), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת שלום שמחון, שהיה לשר שמחון, ואחרים.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 8 בעד סעיף 1 – 21 נגד – 2 נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

ראובן ריבלין: 21 בעד, שניים נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 16), לרבות לוח התיקונים, עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, נעבור מייד להצבעה בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 18 נגד – 12 נמנעים – אין חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 16), התשס"ה-2005, נתקבל.

ראובן ריבלין: 18 בעד, 12 נגד.

ראובן ריבלין: אני קובע שחוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 16), התשס"ה-2005, עבר בקריאה שלישית ונכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שמחון - בבקשה, אדוני.

שלום שמחון: אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי להודות לארבעת המציעים, גם של החוק הקודם: חבר הכנסת פינס וחברת הכנסת אורית נוקד, ושל החוק שלנו, חבר הכנסת כבל ואנוכי, וכמובן למנהלת הוועדה לאה ורון, ליועצת המשפטית, המשנה ליועצת המשפטית של הכנסת, אתי בנדלר, וכמובן לחברי הוועדה.

שלום שמחון: אני חושב שהנחנו היום שני חוקים חשובים מאוד, שמגינים על הצרכן במדינת ישראל, ובעצם מסיימים את תפקידי בוועדת הכלכלה של הכנסת.

שלום שמחון: תודה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לכבוד השר שלום שמחון, אשר העביר כחבר כנסת את הצעת החוק לתקופה זו.

ראובן ריבלין: תודה רבה על היותך יושב בין המשפתיים ומחוקק חוקים כאן בכנסת.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: [מס' כ/50; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ו, עמ' 14547; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים.

ראובן ריבלין: עוד שני סעיפים על סדר-היום.

ראובן ריבלין: הצעת חוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (מס' 7).

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כבל, האם יש הסתייגויות?

איתן כבל: יש הסתייגות אחת.

ראובן ריבלין: של מי ההסתייגות?

איתן כבל: של חבר הכנסת פורז.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת דוד טל ואברהם פורז אינם נוכחים.

ראובן ריבלין: בבקשה, להעלות את זה.

ראובן ריבלין: מסתייגים שאינם נוכחים תמיד רצויים.

ראובן ריבלין: בבקשה.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (מס' 7), התשס"ה-2005.

איתן כבל: הצעת החוק האמורה היא פרי יוזמתה של חברת הכנסת אורית נוקד, ונועדה להשוות את הזכויות של תושב קיבוץ ומושב שיתופי לזכויות המוקנות לכל אזרח בישראל לעניין הליך פשיטת רגל.

איתן כבל: ברצוני להודות בהזדמנות זו לחברת הכנסת נוקד על יוזמתה החשובה.

איתן כבל: בחוק ההוצאה לפועל ובפקודת פשיטת הרגל קבועות הוראות שעניינן הגנת בית-מגורים המשמש את החייב.

איתן כבל: הוראות אלה מבקשות להגשים שתי תכליות עיקריות ולאזן ביניהן: האחת עניינה יצירת מנגנון יעיל ומהיר לגביית חובות, והשנייה עניינה מניעת קריסתם הכלכלית של חייבים והפיכתם לנטל על החברה, על-ידי הגבלת האפשרות לפנותם מדירות מגוריהם, בתנאים הקבועים בחוקים האמורים.

איתן כבל: האיזון בין שתי התכליות נובע מהמישור החוקתי, שכן מדובר באיזון בין ההגנה על קניינו של הנושה לבין השמירה על כבודו ועל חירותו של החייב.

איתן כבל: הוראות אלה, כדברי כבוד השופט טירקל בערעור אזרחי 3295/94, פרמינגר נגד מור, "במהותן הן סוציאליות ומושתתות על השיקול האנושי של הבטחת קורת-גג לחייב ולבני משפחתו".

איתן כבל: הזכות למדור, במסגרת הזכות לתנאי קיום אנושיים מינימליים, נתפסת כזכות יסוד בעלת תוקף חוקתי, כדברי הנשיא ברק בספרו "פרשנות במשפט": "אדם המתגורר בחוצות ואין לו דיור, הוא אדם שכבודו כאדם נפגע".

איתן כבל: הצעת החוק משקפת איזון הולם בין זכות הנושה לגבות את חובו תוך הגנה על קניינו ובין כבודו של חבר קיבוץ והזכות הנגזרת ממנו ליהנות מקורת-גג לו ולבני משפחתו.

איתן כבל: נוסף על כך ראוי לציין, כי קיבוצים ומושבים שיתופיים רבים נתונים במצב כלכלי קשה, ועל כן ראוי לעגן בחקיקה הגנה נאותה על בתי-המגורים של תושביהם.

איתן כבל: להצעת החוק הוגשו כמה הסתייגויות, אשר נועדו לצמצם את תחולת ההגנה שמוצע להקנותה לחברי הקיבוצים והמושבים השיתופיים.

איתן כבל: על כן, ולאור האמור לעיל, אני קורא לכם לדחות את כל ההסתייגויות שהוגשו ולהצביע בעד הצעת החוק המונחת בפניכם בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

איתן כבל: תודה, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, חמישה מסתייגים נמצאים באולם, ואלה אנשי סיעת שינוי הנוכחים.

ראובן ריבלין: אתם מבקשים לנמק את כל ההסתייגויות, כל אחד ואחד מכם?

ראובן ריבלין: אני מבין שכן.

חמי דורון: אני מבקש.

ראובן ריבלין: אמרתי לך משהו?

ראובן ריבלין: אני מכבד את מה שאמרת.

ראובן ריבלין: [נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הואיל ואמרו לי שמדובר פה בחוק בלי הסתייגויות, יש לנו הודעה לפי סעיף 121, ולא צריך לעכב אותה.

ראובן ריבלין: נא לצלצל.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת בנלולו.

ראובן ריבלין: אדוני הוא ממלא-מקומו של יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

חמי דורון: רשמת אותי?

ראובן ריבלין: אנחנו מייד חוזרים.

ראובן ריבלין: ההודעה הזאת טעונה אישור הכנסת.

ראובן ריבלין: אדוני רוצה לדבר?

ראובן ריבלין: הוא יוכל לדבר, בלי ספק.

מל פולישוק-בלוך: למה אתה מחליף?

ראובן ריבלין: מל פולישוק תדבר.

ראובן ריבלין: יש הרבה מסתייגים, אז אני קודם גומר דבר שאין בו הסתייגות.

ראובן ריבלין: בשביל מה לעכב כשאין צורך?

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

דניאל בנלולו: אדוני היושב-ראש, ידידי השרים, חברי הכנסת - -

חמי דורון: אדוני, אני לא רשום במחשב?

ראובן ריבלין: לא נרשמת.

חמי דורון: אדוני, אני מודיע לך שהעוזר שלי רשם אותי במחשב.

ראובן ריבלין: אז תקבל רשות דיבור.

ראובן ריבלין: לא קיבלנו, אבל תקבל רשות דיבור.

ראובן ריבלין: מאה אחוז, בסדר.

ראובן ריבלין: הרשימה סגורה.

דניאל בנלולו: - - על-פי הצעת ועדת הפנים ואיכות הסביבה מחליטה הכנסת, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת, להרשות לוועדת הפנים ואיכות הסביבה לדון ולהביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית חלק מהצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה), התשס"ד-2003, כך שחלק ההצעה שיובא בפני הכנסת יכלול את סעיף 15(א)(3) בהצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה), התשס"ד-2003.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת מל פולישוק לא רוצה לדבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חמי דורון, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת אורי אריאל.

ראובן ריבלין: ובזה יסתיימו הדברים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חמי דורון, בבקשה, שלוש דקות.

ראובן ריבלין: מה קרה?

ראובן ריבלין: מה זה?

ראובן ריבלין: זה פה כנסת.

ראובן ריבלין: יש תקנון ויש זכות דיבור.

ראובן ריבלין: זו לא תוכנית כבקשתך.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, כנראה לחלק מחברי הליכוד יש בעיה.

ראובן ריבלין: אין שום בעיה.

ראובן ריבלין: לאף אחד בכנסת אין בעיה.

חמי דורון: הם לא כל כך מבינים שחלק גדול מאוד מלהיות באופוזיציה זה באמת להביא דבר לאומה.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני בהחלט חושב שמן הצורך ומן הדין היה לעשות פיצול הרבה יותר גדול בחוק ההסדרים.

חמי דורון: אני מבין גם שמחר מובא חוק ההסדרים, למעשה כמו שהוגש לכנסת, יחד עם התקציב.

חמי דורון: הדבר נראה לי מוזר, בייחוד לאור העובדה שכבר נאמר בבית-המשפט העליון, שראוי היה שחוק ההסדרים יהיה הרבה יותר רזה ממה שהוא, כי החוק הזה הוא חוק אנטי-דמוקרטי ממדרגה ראשונה.

חמי דורון: זה חוק שבו בהליך מזורז מנסים לשנות עשרות חוקים, דברים שהם בלתי סבירים, בלתי הגיוניים, ומי שיפשפש ויבדוק - את הדברים האלה, אדוני היושב-ראש, אמרתי גם כשהייתי בקואליציה בשנה שעברה, ולכן אין בזה שום דבר חדש.

חמי דורון: מה שכן רציתי לומר ולהוסיף, שזכינו היום, אדוני היושב-ראש, לראות את תחיית המתים.

חמי דורון: התחלתי להאמין בחזון העצמות היבשות.

חמי דורון: ראיתי היום במזנון ובכנסת עשרות חברי מרכז מפלגת העבודה.

חמי דורון: ממש היתה תחיית המתים כאן.

חמי דורון: זה דווקא לא רע, אפשר להאמין בזה.

חמי דורון: אפשר להאמין בתחיית המתים.

ראובן ריבלין: לזכות תנועתך, כשהייתם בממשלה אף חבר מרכז שלכם לא היה פה.

חמי דורון: נכון.

עמרי שרון: אין להם.

ראובן ריבלין: כי אין להם.

חמי דורון: נכון.

חמי דורון: חבר הכנסת שרון, אני לא רוצה לדבר על לשכת העבודה שהיתה פתוחה ליד החדר שלי, שלושה חדרים אחרי.

רוחמה אברהם-בלילא: או...

חמי דורון: אז בואו לא נדבר על העניין.

קריאות: או...

חמי דורון: אה, כואב למישהו?

ראובן ריבלין: רבותי, להירגע.

חמי דורון: חברים, עוד יכאב לכם לכאן ולכאן.

חמי דורון: יהיה שמח.

חמי דורון: מה לעשות?

חמי דורון: כואב לכם, זו המציאות.

דניאל בנלולו: בינתיים רק לכם כואב.

חמי דורון: ממש לא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בנלולו, יש לו 53 שניות.

חמי דורון: כל אחד בוכה איפה שכואב לו.

חמי דורון: אתה רואה אותנו בוכים?

חמי דורון: אנחנו לא.

דניאל בנלולו: רק לכם כואב.

חמי דורון: חבר הכנסת בנלולו, זה שבועיים אני נושם לרווחה.

חמי דורון: אני יכול לומר את מה שאני חושב בדיוק על הממשלה.

דניאל בנלולו: גם אז אמרת.

חמי דורון: הצנעתי לכת, השתדלתי לא לומר, השתדלתי להתאפק.

חמי דורון: עכשיו סוף-סוף נתתם לנו את ההזדמנות לומר את האמת, לומר את מה שאני חושב על הממשלה הזאת.

עמרי שרון: - - -

חמי דורון: חבר הכנסת שרון, התעוררת?

חמי דורון: תמשיך לשחק ב"פאלם", הכול בסדר.

ראובן ריבלין: תנו לו לסיים, זמנו עבר.

ראובן ריבלין: זמנו עבר.

חמי דורון: אדוני, אולי הזמן הסתיים אבל לא עבר.

ראובן ריבלין: לא, זמנך לא עבר, זמנך לעניין זה.

דניאל בנלולו: זה יום עצוב בשבילכם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בנלולו, אדוני לא רוצה להצביע על הצעתו?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דורון, נא לסיים.

ראובן ריבלין: משפט אחרון.

חמי דורון: אני פונה לשר האוצר בבקשה אחת.

חמי דורון: אדוני השר, הגיע הזמן שהאוצר יפסיק לעבוד עם חוק ההסדרים בשיטה שהוא עובד.

חמי דורון: זה מהלך לא דמוקרטי, זה מהלך לא חוקתי.

חמי דורון: הגיע הזמן שתעשו את הדברים בצורת החקיקה הנכונה.

חמי דורון: תפזרו ותרזו, תעשו דיאטה לחוק ההסדרים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שרים, שר האוצר, כשאתה מבקש שנאשר את פיצול חוק ההסדרים ודברים אחרים, על מי אתה סומך?

אורי אריאל: על חברי הכנסת שהם בעד טרנספר של יהודים?

אורי אריאל: אולי על דהאמשה, שהוא ידיד ותיק של הציונים פה בארצנו?

אורי אריאל: לא, אין לך רוב אתם, זו בדיוק הטעות, ומי כמוך יודע, הרי ספרת את זה 1,548 פעם.

אורי אריאל: על מי אתה סומך?

אורי אריאל: מי נעשה הלוביסט שלך פה?

אורי אריאל: חבר הכנסת יוסי שריד?

אורי אריאל: אני מברך את חבר הכנסת הרצוג, אני מבין, זו טעות כמובן, בעוד כמה חודשים ייערכו בחירות, אבל זו זכותכם.

אורי אריאל: אתם בוודאי בעד ההתנתקות.

אורי אריאל: יושב פה חבר הכנסת עמרם מצנע; אתם הסברתם חודשים רבים, בעלות גדולה מאוד, למה אסור לקבל אף דבר מדבריו.

אורי אריאל: על מי אתה סומך, אדוני שר האוצר, כשאתה מבקש?

אורי אריאל: על מי, על חבר הכנסת שרון?

בנימין נתניהו: כן.

אורי אריאל: כן?

אורי אריאל: אתה יודע מה?

אורי אריאל: זה יעמוד למבחן.

אורי אריאל: היום במבחן 13 - י"ג צדיקים - עשו אחרת.

אורי אריאל: הם לא נתנו אמון בראש הממשלה ולא בממשלה שאתה חבר בכיר בה.

אורי אריאל: האם יכול להיות שזה יהיה 15?

אורי אריאל: האם תמיד היושב-ראש יימנע?

אורי אריאל: מי יודע, לפעמים יצביע כן ולפעמים לא, מן הסתם לפי שיקול דעתו ומצפונו.

אורי אריאל: הוא ישר.

אורי אריאל: אבל אתם מסובבים בכחש.

אורי אריאל: עכשיו תביא תקציב שעיקרו 2.5 מיליארדי שקל לגרש יהודים.

אורי אריאל: כמה עולה לגרש יהודי, אדוני שר האוצר?

אורי אריאל: אתה יודע?

אורי אריאל: אה, זה לא 2.5, כי ב-2006 זה עוד 2.5 או 3.

ראובן ריבלין: זו לא שעת שאלות.

אורי אריאל: אני גם לא מחכה לתשובה.

אורי אריאל: כמה יעלה משאל עם כדי שיהיה שקט בעם?

אורי אריאל: שר האוצר יודע?

אורי אריאל: לפי דעתי הוא יודע.

אורי אריאל: לצורך העניין נניח שזה עולה 300 מיליון שקל.

אורי אריאל: חברי הליכוד, זה לא שווה לכם?

אורי אריאל: מותר שיהיה הכול, כי זה עולה כסף, כי ראש הממשלה משטה בכם?

אבשלום וילן: אם יהיה משאל עם, אתה לא תהיה בפינוי, אורי אריאל?

אורי אריאל: אני לא אהיה בפינוי אם יהיה משאל עם.

אורי אריאל: הנה, קיבלת תשובה פה, אתה עדי.

אורי אריאל: אתה יכול לעשות עם הראש 17 פעם, עד שתקבל נקע, חס וחלילה, ואני עונה לך שאם יהיה משאל עם אני לא אהיה שם.

אורי אריאל: אבל אתם הרי בעלי אובססיה לגרש יהודים, גזענים שכמותכם, ויחד אתכם נמצאים גם חברי הליכוד.

אורי אריאל: למה?

אורי אריאל: כי הבטיחו לאחת סגנית ולאחד להיות שר - - -

אבשלום וילן: - - - אתה אבי אבות הגזענות.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, פעמים רבות נשמעת מכם כאשר מדברים נגד ערבים המלה "גזענים".

ראובן ריבלין: מה שאמר חבר הכנסת אריאל הוא, שאתם מתייחסים לגירוש של יהודים בלבד, ולכן הוא קורא לכם גזענים.

ראובן ריבלין: מובן שאני לא מסכים לומר את הדברים שהוא אומר ולא מסכים אתם, כי אתם ציונים מעולים ומצוינים, אבל לפי דעתו אתם טועים.

אורי אריאל: אין לי בעיה להצטרף לדברי יושב-ראש הכנסת.

אורי אריאל: חבר הכנסת וילן, אני חושב שאתם ציונים.

אורי אריאל: אני חושב שאתם טועים, ואם המלה "גזענים" פוגעת בכם, כנראה לא במקרה, אני מוכן למשוך אותה.

אורי אריאל: אני מציע לשר האוצר, כמו גם לחברי הליכוד, לא על הדרך הזאת תהיה תפארתכם, שחברי הכנסת מהסיעות הערביות הם אלה שמחזיקים אתכם ונושאים אתכם על כפיים.

אורי אריאל: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אורי אריאל.

בנימין נתניהו: לא הבנתי, אמרת: אם יהיה משאל עם, אני לא אהיה שם.

בנימין נתניהו: מה זאת אומרת אם יהיה משאל עם?

אורי אריאל: אמרתי שאם יהיה משאל עם, אני מאמין שאנחנו נשכנע את העם בצדקת דרכנו.

אורי אריאל: אתה חושב אחרת, ונניח שאתה צודק, ואנחנו אחרי משאל עם, ויהיה רוב בעד גירוש היהודים, אני אקבל את זה.

אורי אריאל: אולי אמחה בכיכר העיר בירושלים, אבל אני לא אתנגד התנגדות כמו היום, כאשר עמד פה עוזי לנדאו ואחרים ואמרו, ובצדק: גנבתם את המדינה.

אורי אריאל: תודה.

ראובן ריבלין: אני מודה.

ראובן ריבלין: השר קיבל תשובה ברורה, ותשובה שהוא גם ציפה לה.

בנימין נתניהו: ציפיתי שלא תהיה מחאה; אם הוא מקבל, אז הוא מקבל.

ראובן ריבלין: בוודאי ציפה לה מתוך תקווה שכך תהיה.

רן כהן: אני רוצה לומר משהו.

ראובן ריבלין: מהצד, כדי שלא יהיה פה תקדים.

ראובן ריבלין: אדוני לא נרשם וסגרתי את הרשימה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אדוני שר האוצר, חברות וחברי הכנסת, חבר הכנסת אריאל, אולי כדאי שתטמיע שכל חברי הכנסת שווים.

רן כהן: זה שאתה מדביק לכל אחד את הסטיגמה, זה בא מפה, זה בא משם - כולם שווים.

רן כהן: שריד מצביע איך שהוא מצביע ואני מצביע איך שאני מצביע ואתה מצביע איך שאתה מצביע ואף אחד לא מיוחס ואף אחד לא נקלה.

רן כהן: זה דבר אחד.

רן כהן: דבר שני, לא מגרשים יהודים.

רן כהן: יהודים שיצאו להתנחלויות מעבר לגבולות מדינת ישראל חוזרים הביתה.

רן כהן: תטמיע כבר את העניין הזה.

רן כהן: מה שהיום הולכים לעשות גם שרון, גם נתניהו, גם מופז וכל הממשלה הזאת, זה להחזיר את היהודים הביתה.

רן כהן: תפסיק לאיים אלינו במה שאתה תעשה אם לא יהיה משאל עם.

רן כהן: מה תעשה אם לא יהיה משאל עם?

רן כהן: אתה תלך להרביץ לשוטרים, לחיילים?

רן כהן: ואחר כך אתם בוכים שמאיימים עליכם?

רן כהן: ואם לא יהיה משאל עם ורק הכנסת מחליטה, זו לא דמוקרטיה?

צבי הנדל: לא תהיה התנתקות, תכניס לראש.

צבי הנדל: לא לגיטימי.

רן כהן: אני מודיע לך שתהיה התנתקות.

רן כהן: אדוני שר האוצר, לפני שבוע הרציתי על עבודת הכנסת והדמוקרטיה בכפר-הירוק.

רן כהן: אחת השאלות הכי קשות שהיו - אני שוטח את זה בפניך, כדי שתדע - היתה: מה זה כל העניין הזה עם חוק ההסדרים?

רן כהן: שאלו אותי תלמידים בי"ב: מה זה כל הנושא הזה של חוק ההסדרים?

רן כהן: אתם לא מתביישים?

רן כהן: ככה אתם נוהגים בחוקים של הכנסת, שביעף אתם מעבירים את זה במליאת הכנסת?

רן כהן: צריך להוריד את הקללה הזאת משולחן החקיקה של הכנסת ולא לפצל.

רן כהן: לכן אני אצביע נגד, רק כדי למחות על מה שמופיע כחוק הסדרים פעם אחר פעם בכנסת.

רן כהן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הואיל וכל המתדיינים לא דנו לגופו של סעיף 121, אדוני השר, רק אדוני רוצה, הוא ישיב.

ראובן ריבלין: איש לא טען טענה לנושא.

ראובן ריבלין: אין צורך להשיב, כי אין על מה להשיב, אבל אם אדוני רוצה להתייחס למשאל העם, בבקשה.

בנימין נתניהו: אני רוצה לספור.

ראובן ריבלין: ובכן, אנחנו עוברים להצבעה על הודעת יושב-ראש הוועדה לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת בדבר חלוקת הצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים.

ראובן ריבלין: העניין הוא עניין טכני.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 12 בעד הצעת ועדת הפנים ואיכות הסביבה – 14 נגד – 10 נמנעים – 1 הצעת ועדת הפנים ואיכות הסביבה בדבר חלוקת הצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה), התשס"ד-2003, נתקבלה.

ראובן ריבלין: 15 בעד - בצירוף קולו של שר האוצר, שעבר ממקומו למקומו של שר הביטחון ומעכשיו שם מקומו - עשרה נגד ונמנע אחד.

ראובן ריבלין: אני קובע שהבקשה לפי סעיף 121, של חבר הכנסת בנלולו בשם ועדת הפנים, נתקבלה.

ראובן ריבלין: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

ראובן ריבלין: אנחנו חוזרים להצעת החוק אשר הוצגה על-ידי חבר הכנסת איתן כבל.

ראובן ריבלין: האם יש מסתייגים?

ראובן ריבלין: האם הם נוכחים?

ראובן ריבלין: אין מסתייגים.

ראובן ריבלין: יש ויתור על טיעון ההסתייגויות.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, חבר הכנסת טל אינו נוכח.

ראובן ריבלין: אברהם פורז אינו נוכח.

ראובן ריבלין: האם קבוצת מלי פולישוק מסירה את ההסתייגות?

מל פולישוק-בלוך: כן.

ראובן ריבלין: לכן, אין הסתייגויות לפנינו, חברי הכנסת, ואנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (מס' 7), התשס"ה-2005, מטעם חברת הכנסת אורית נוקד.

ראובן ריבלין: נא להצביע בקריאה שנייה, רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 13 בעד סעיף 1 – 22 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

ראובן ריבלין: 22 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק לתיקון פקודות האגודות השיתופיות (מס' 7) עברה בקריאה שנייה, ואנחנו עוברים להצביע בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 14 בעד החוק – 22 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (מס' 7), התשס"ה-2005, נתקבל.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אורית נוקד, תתכבדי לעלות.

ראובן ריבלין: ובכן, חברי הכנסת, בעד הצעת חוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (מס' 7) הצביעו 22 חברי כנסת, נגד אין, נמנעים אין.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: רשות הדיבור ליוזמת החוק, חברת הכנסת אורית נוקד, בבקשה.

אורית נוקד: ראשית, אני רוצה להודות לכל חברי הכנסת שנשארו ותמכו בהצעת החוק.

אורית נוקד: אני חושבת שתיקון החוק הזה הוא נכון ונחוץ, מהטעם שהוא משווה את הזכויות של חברי הקיבוצים לאלה של אזרחי המדינה.

אורית נוקד: אני מקווה שהקיבוצים לא יגיעו למצב של פירוק או כינוס נכסים, אבל חשוב היה לי להבטיח את ההגנה על בית-המגורים.

אורית נוקד: אני רוצה להודות לממשלה על תמיכתה בהצעת החוק, ליושב-ראש ועדת הכלכלה, השר שלום שמחון, למנהלת הוועדה לאה ורון, ליועצת המשפטית אתי בנדלר, לכל חברי הוועדה שתמכו בהצעת החוק, וכמובן לעוזרות הפרלמנטריות שלי, ליאת לנדמן ומיכל דגון.

אורית נוקד: תודה רבה לכולכם.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחברת הכנסת נוקד.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, תם סדר-היום.

ראובן ריבלין: ישיבת הכנסת הבאה - מחר, יום שלישי, א' בחודש שבט תשס"ה, 11 בינואר 2005 למניינם, בשעה 16:00.

ראובן ריבלין: ישיבת הכנסת נעולה.