ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 58, 2003-10-20 00:00

ראובן ריבלין: היום כ"ד בתשרי התשס"ד, 20 בחודש אוקטובר 2003 למניינם.

ראובן ריבלין: אדוני ראש הממשלה, רבותי השרים, חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

אריה האן: בבקשה לקום.

אריה האן: כבוד הנשיא! (חברי הכנסת מקדמים בקימה את פני נשיא המדינה.

אריה האן: ) בבקשה לשבת.

אריה האן: תודה.

ראובן ריבלין: כבוד נשיא המדינה והגברת קצב, אדוני ראש הממשלה, אדוני ראש האופוזיציה, חבר הכנסת שמעון פרס, רבותי השרים, יושב-ראש הכנסת לשעבר דן תיכון, חברי הכנסת, חברי הכנסת לשעבר, ראשי הסגל הדיפלומטי, ראש המועצה האזורית שער-הנגב, ראש המועצה האזורית חוף-עזה ונציגים נוספים מיישובי קו העימות וגם נציגים מקריית-שמונה אשר הוזמנו לישיבת פתיחה זו של מושב החורף של הכנסת.

ראובן ריבלין: אורחים נכבדים, פעמים רבות, במיוחד בשנים האחרונות וגם הפעם, נפתחת עונת הדיונים במליאה בתחושה שאלו ימים הרי-גורל והנושאים שיעלו על שולחננו להכרעה יהיו כבדי משקל.

ראובן ריבלין: פעמים רבות אנו חשים, ובצדק, כי אין פרלמנטים רבים בעולם הנדרשים לסוגיות אקוטיות רבות כל כך בתדירות שבה מתרחשים הדברים בישראל ובכנסת.

ראובן ריבלין: אבל בפתיחת מושב זה הייתי מבקש להתמקד דווקא בדמותו של הבית שבו תתקבלנה הכרעות, באופיה של הזירה המרכזית שבה מתנהל הוויכוח הציבורי, ברוח השוררת במקדשה של הדמוקרטיה הישראלית - בכנסת עצמה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, ביום שבחרתם אותי לתפקידי, לפני כשמונה חודשים, אמרתי כי אנו דרים בבית זכוכית הניצב בראש גבעה נישאה.

ראובן ריבלין: בית זכוכית, מטבעו הוא שקוף אבל גם שביר.

ראובן ריבלין: נבחרנו לתפקידנו לא כבעלי שררה אלא כמשרתי הציבור.

ראובן ריבלין: תודעת השליחות אמורה ללוות אותנו יום-יום.

ראובן ריבלין: על תודעה זו לכוון את מעשינו, לעצב את סדר-היום הפוליטי והאישי שלנו, לבעור בעצמותיו של הצוות העובד עמנו ולאפיין את המגע שלנו עם אזרחי ישראל - המעסיקים שלנו, הלקוחות שלנו.

ראובן ריבלין: אין זה סוד - תדמיתה של הכנסת ותדמיתם של חברי הכנסת בשפל המדרגה.

ראובן ריבלין: את האשם ניתן לתלות בגורמים רבים, אבל אין ספק כי לפחות חלק ממנו מונח לפתחנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

ראובן ריבלין: כמי שזכה לעמוד, בשליחותכם, בראש הבית הזה, כמי שאין לו כל אג'נדה אחרת מלבד הבית הזה, וכמי שמשתדל להיות מצוי בכל פרטיו ובחייו של הבית הזה, ואף שלא באתי תמול שלשום לפוליטיקה, אני חייב להודות כי לעתים אני נדהם מתהומות השנאה והבוז שרוחשים גורמים מסוימים כלפי הכנסת.

ראובן ריבלין: פעמים, כשאני פותח את העיתון, אינני מצליח להסביר לעצמי את הרכילות המרושעת הכתובה בו על אודות הכנסת, אלא רק בבון-טון של זלזול בכנסת ובפוליטיקה בכלל שהפך כבר לאיבה פתולוגית.

ראובן ריבלין: אם הייתי מצרף את כל דברי הבלע הנכתבים והנאמרים עלינו, היה עלי לדרוש מחברי הכנסת להתנדב לתפקידם, לנסוע לעבודתם רק באוטובוסים ולהקדיש לפחות חודש בשנה לאבטחת קניונים ברחבי המדינה, סתם, כי כך כתב מישהו בעיתון; היה עלי להתייחס גם לאווירה המורעלת שמשרים גורמים מעט יותר רציניים כלפי הכנסת; היה עלי לפעול מייד לשלילת זכותם של חברי הכנסת ליזום חקיקה; לגרום להעברת רוב סמכויותיה של הכנסת לוועדות חיצוניות בראשות שופטים, כמובן, ולהביא לביטולו המוחלט של מימון המפלגות הממלכתי.

ראובן ריבלין: אווירת העוינות כלפי הכנסת, לא רק כאוסף נבחרי הציבור אלא כמוסד הייצוגי העליון של אזרחי המדינה, איננה אופיינית רק לליצני בידור ותקשורת שכל קיומם תלוי ביכולתם ללעוג ולהשפיל אחרים.

ראובן ריבלין: היא נוכחת למגינת לבנו גם בשיח הציבורי הרציני ביותר.

ראובן ריבלין: היא מבצבצת בין כל שורה ושורה במאמריהם של פובליציסטים מרכזיים, והיא מחלחלת, כפי שכבר אמרתי בעבר, גם אל רשויות השלטון האחרות במדינה.

ראובן ריבלין: הכרסום המעמיק והנמשך במעמדה החוקתי של הכנסת מצד רשויות השלטון האחרות מתאפשר במידה רבה מאוד בשל הירידה התלולה בקרנה של הכנסת בעיני הציבור הרחב, וזה, חברי הכנסת, כבר איננו רק עניין של תדמית.

ראובן ריבלין: זה כבר יורד ליסודותיה המרכזיים של הדמוקרטיה שלנו, של שיטת הממשל שלנו.

ראובן ריבלין: חשוב להדגיש, התיעוב והבוז אינם רק כלפי חברי הכנסת, הם מופנים כלפי הכנסת כמוסד.

ראובן ריבלין: אפילו החקיקה עצמה, לב לבו של ההליך הדמוקרטי, נתפסת בעיני רבים כעניין שכלל אינו נוגע לציבור, אלא רק לחברי הכנסת עצמם.

ראובן ריבלין: ועל דיונים, שאילתות והצעות לסדר-היום, או על עבודת הוועדות המאומצת בכלל אין מה לדבר.

ראובן ריבלין: באווירה כזאת אין פלא שכתבות מרושעות, המציגות את חברי הכנסת כמי שעסוקים בעיקר בבולמוס קניות ונסיעות לחוץ-לארץ על חשבון הציבור, נופלות על אוזניים קשובות.

ראובן ריבלין: הרי בעיני ציבור גדל והולך הניזון, או נכון יותר לומר מורעל, על-ידי הסתה ודה-לגיטימציה שיטתית נגד הכנסת, חברי הכנסת עצמם מיותרים.

ראובן ריבלין: ואם הם מיותרים למה להם עוזרים ולשכות, טלפונים או מחשבים?

ראובן ריבלין: ומה פתאום גם נותנים להם משכורות ורכב?

ראובן ריבלין: אבל, הסכנה האמיתית הנובעת מן האווירה המורעלת הזאת חמורה הרבה יותר.

ראובן ריבלין: הכנסת, שלא כבעבר ושלא כבדמוקרטיות פרלמנטריות אחרות בעולם החופשי, מאבדת במהירות לא רק את הלגיטימיות הציבורית שלה, אלא גם את הרלוונטיות המשטרית שלה.

ראובן ריבלין: אם חקיקת בזק, שכל הממשלות חוטאות בה, מוגשת באופן שבמתכוון נועד לשלול כל אפשרות של דיון רציני בפרטיה, ובאופן המונע במתכוון כל אפשרות שמי מחברי הכנסת יבין בכלל על מה הוא נדרש להצביע, לשם מה כל ההצגה הדמוקרטית בכלל?

ראובן ריבלין: ומנגד, אם חקיקה המתקבלת כאן לפי כל הכללים לאחר שקלא וטריא ושלוש או ארבע קריאות, עלולה להתבטל בהינף קולמוס משפטי או בחוק הסדרים דורסני וגורף, למה לנו בית-מחוקקים?

ראובן ריבלין: אם פקידי ממשלה, רמים ונכבדים ככל שיהיו, מתירים לעצמם פעמים רבות מדי להפגין זלזול מוחלט בכנסת, בוועדותיה, ובפרט בחבריה, בשל פשעם הנורא - היותם פוליטיקאים - כמובן לעומת הפקידים, שהם תמיד מקצוענים נטולי פניות, למה לנו פוליטיקאים בכלל?

ראובן ריבלין: למה לנו הבחירות?

ראובן ריבלין: הבה נקים לנו ממשלת חכמים טהורה כהמלצת אפלטון ב"פוליטיאה".

ראובן ריבלין: בהזדמנות זו גם נפיג את הפארסה הזאת, שבה לכל אדם, לכל בור ועם הארץ, ניתנת זכות הצבעה.

ראובן ריבלין: אבל, חברי הכנסת, גם כאן, בתוך הבית פנימה, חלקנו לוקים באי-הבנה בסיסית של תפקידו של בית-המחוקקים בדמוקרטיה פרלמנטרית.

ראובן ריבלין: הייפלא אפוא שיש פקידי ממשלה ונושאי משרות ציבוריות החשים שאנחנו עובדים אצלם ולא להיפך?

ראובן ריבלין: הרי בכל פרלמנט בעולם מופיעים פקידים ונושאי משרות ציבוריות בפני ועדות הפרלמנט בחיל ורעדה; אם לא, לפחות בהכרה ברורה ומוחלטת שהם משרתי הציבור ומחובתם היסודית ליתן דין-וחשבון מלא ומפורט ככל שיידרשו בפני נבחריו של הציבור המשלם את משכורתם.

ראובן ריבלין: אבל כאן, אצלנו, נשמע רעיון זה כמהפכה מסוכנת.

ראובן ריבלין: כמובן, כל פרלמנט מאופיין ברוב התומך בממשלה בין באמצעות מפלגת השלטון לבדה, ובין באמצעות קואליציה של סיעות כמו בכנסת שלנו.

ראובן ריבלין: וכמובן, ניתן להניח שקואליציה יציבה מצליחה בדרך כלל להטיל את מרותה על חברי הפרלמנט ולהבטיח את התוצאה הרצויה לה ברוב ההצבעות.

ראובן ריבלין: ולכן, במידה רבה התוצאות ידועות בדרך כלל מראש.

ראובן ריבלין: ואכן, יש להניח גם, כי לפקידי הממשלה תהיה השפעה מכרעת על תוכנה של חקיקה שהממשלה מעוניינת בה, כי סוף-סוף זהו תפקידם כמשרתי ציבור.

ראובן ריבלין: אך האם בשל כך יש לבטל את ההצבעות מראש?

ראובן ריבלין: האם בשל כך יש לסרס את בית-המחוקקים מסמכותו המרכזית, החקיקה?

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, לא רק באחרים האשם.

ראובן ריבלין: אמרתי בעבר כי דמותה של הכנסת אינה אלא סך דמויותיהם של 120 חבריה, ולכן כשאיש אחד חוטא יוצא הקצף על כל העדה ומוכתם שמו של הבית כולו.

ראובן ריבלין: אכן, ראוי שנשאף כולנו לכך שלא יהיו בקרבנו חוטאים כלל, אך בטרם נגיע עדי אוטופיה שכזאת, ראוי, רצוי וגם ניתן להביא לידי מצב שבו גם אם איש אחד יחטא, חלילה, יצא הקצף עליו, ועליו בלבד, וייראה כמי שמחלל את כבודו שלו ולא את כבודו של הבית הזה.

ראובן ריבלין: היום אנחנו רחוקים מכך בעיני רבים, רבים מאוד.

ראובן ריבלין: גלה כבוד מבית זה.

ראובן ריבלין: היום, ואין טעם להכחיש זאת, רואה בנו חלק גדול בציבור אספת חוטאים העושים כאן בעיקר למען עצמם.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת מדורגים בתחתית הרשימה מכל בחינה, בכל מדגם או סקר הנערך בציבור.

ראובן ריבלין: אם ראשונים כמלאכים, אנו כבני-אדם, ואם ראשונים כבני-אדם, אנו כחמורים, אמרו רבותינו.

ראובן ריבלין: לכן, אם תש כוחנו להיות כולנו נקיים מאלוהים ואדם, הבה נעשה הכול כדי להקיא מתוכנו את החוטאים הבודדים, הבה נראה לציבור כי לא כולם חוטאים ולא כולם מושחתים ולא כולם נהנתנים החיים על גבו של הציבור העשוק.

ראובן ריבלין: הבה נראה לציבור את האמת, שיש כאן שליחי ציבור שרבים מהם עזבו קריירה מכניסה ורבים מהם הגיעו לכאן מתוך תחושת שליחות עמוקה, מתוך רצון אמיתי להשפיע, לשנות ולייצג נאמנה את בוחריהם ואת הציבור כולו.

ראובן ריבלין: לשם כך עלינו לטהר את מחננו.

ראובן ריבלין: בראש ובראשונה, בהקפדה קלה כחמורה על כללי אתיקה מפורטים ומחייבים שיחזירו לבית הזה את כבודו; ובימים אלה ממש יושבת ועדה ציבורית נכבדה על המדוכה ועל כתיבתם.

ראובן ריבלין: איננו חייבים להתנצל כל יום על היותנו חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: איננו חייבים להתנצל על שאנחנו מקבלים משכורת או שמותר לנו לרכוש מחשב לצורך עבודתנו.

ראובן ריבלין: איננו חייבים להתנצל בפני כותבי טורי הרכילויות על שאנו נשלחים לייצג את הכנסת והמדינה בחוץ-לארץ.

ראובן ריבלין: וכמי שהואשם אישית בעיתון שאני יוצא לנפוש בליטא ובלטביה, אני מאחל להולכי הרכיל הללו שחופשותיהם באמת ייראו כמו מסעי המתיש לארצות אלה.

ראובן ריבלין: איננו חייבים להיגרר לעמדת ההתגוננות הקבועה שבה מעמידים אותנו השכם והערב.

ראובן ריבלין: אבל, חברי הכנסת, עלינו להראות לציבור שתקציב הקשר עם הבוחר אכן מנוצל למטרתו - לקשר עם הבוחר; ששליחויות לחוץ-לארץ תהיינה נסיעות עבודה, ועבודה בלבד, ואנו זהירים ביותר בכספו של משלם המסים, שהוא כאמור הלקוח שלנו.

ראובן ריבלין: לא, אין צורך להעמיד פני סובלים.

ראובן ריבלין: איש לא הגיע לכאן בכפייה ואיש איננו נשאר כאן בכפייה.

ראובן ריבלין: איש אינו צריך לעבוד כאן

ראובן ריבלין: בהתנדבות או ללא תנאי עבודה הנחוצים למילוי תפקידו.

ראובן ריבלין: אבל עלינו לזכור כל יום, כל היום, בשוכבנו ובקומנו ובלכתנו בדרך, מה הם צורכי הציבור ומה היא שליחות ציבורית.

ראובן ריבלין: מעמדה של הכנסת מתערער והולך, סמכויותיה מתכרסמות כל העת, הלגיטימיות הציבורית שלה בסכנה.

ראובן ריבלין: עלינו, חברי הכנסת, המלאכה לעמוד בפרץ, לעצור את הסחף המסוכן ולהתחיל להשיב לכנסת ולחבריה את האמון הציבורי.

ראובן ריבלין: זה תלוי קודם כול בנו.

ראובן ריבלין: אני מתכבד להזמין את ראש ממשלת ישראל למסור הודעה על פעילות הממשלה בתקופה שחלפה ועל תוכניותיה למושב הקרוב.

ראובן ריבלין: אדוני ראש הממשלה, בבקשה.

אריאל שרון: כבוד נשיא המדינה והגברת קצב, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מכובדי כולם, אני מתכבד להתייצב בפני הכנסת עם פתיחת המושב השני של הכנסת השש-עשרה, כדי לסקור את אירועי התקופה האחרונה ואת מדיניות הממשלה לתקופה שלפנינו.

אריאל שרון: בתקופה האחרונה הגיע לשיאו המאבק נגד הטרור, האלימות והקיצוניות במזרח התיכון.

אריאל שרון: מאז הפלת משטר הדמים המטורף של סדאם חוסיין בעירק, נדרשים עמי המזרח התיכון לבחור באחת הדרכים: להמשיך בדרך האלימות חסרת השחר תוך כדי שעבוד עמיהם לתוצאות הנוראות של דרכם, או לבחור בדרך חדשה של הוקעת הטרור, האלימות וההסתה ובחירה בחיי שלום, שכנות טובה ושיתוף פעולה.

אריאל שרון: לישראל יש עמדה ברורה.

אריאל שרון: רק דחייה מוחלטת של הטרור, האלימות ותרבות השנאה יכולה להניב עידן חדש של שקט ושלום לכל עמי האזור.

אריאל שרון: כדי שזה יקרה, על הפלסטינים לעמוד בצעדים שעליהם התחייבו - לעקור את הטרור, לבצע רפורמה שלטונית, להקים ממשלה חדשה שעמדתה עקבית נגד הטרור, להפסיק באופן מוחלט את ההסתה לרצח באמצעות טרור בכלי התקשורת ובספרי הלימוד, לפרק את ארגוני הטרור, להפסיק את החסות והמימון הניתנים להם ולהתחיל לפעול ברצינות, כפי שהתחייבו.

אריאל שרון: ישראל קיבלה את היוזמה ההיסטורית של הנשיא בוש, את החזון ואת האופק המדיני שלו.

אריאל שרון: אימצנו בהחלטה רשמית של הממשלה את התוכנית המדינית הקרויה "מפת הדרכים", בצירוף 14 הסתייגויות של ישראל, שהן חלק בלתי נפרד ממנה.

אריאל שרון: ישראל הוכיחה בעבר, שכאשר יש הנהגה אחרת, שאינה תומכת בדרך הטרור, כפי שהיה בתקופת ממשלת אבו-מאזן, נקטנו צעדים מרחיקי לכת לקראת הפלסטינים.

זהבה גלאון: - - -

ראובן ריבלין: תודה רבה.

מוחמד ברכה: - - -

אחמד טיבי: - - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, ראש הממשלה שמע אותך.

זהבה גלאון: - - -

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גלאון, תודה רבה, מספיק.

ראובן ריבלין: הוא שמע.

ג'מאל זחאלקה: - - -

זהבה גלאון: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה.

אחמד טיבי: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, חברת הכנסת גלאון, אני מבקש מכם לשמור על כבוד - - -

זהבה גלאון: - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

עסאם מח'ול: - - -

זהבה גלאון: - - -

ראובן ריבלין: יש שאלות ותשובות לראש הממשלה בשעת שאלות לראש הממשלה.

ראובן ריבלין: לא עכשיו.

לימור לבנת: - - -

ראובן ריבלין: ניתן קרדיט לכל אחד, גברתי שרת החינוך.

עסאם מח'ול: - - -

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת מח'ול, בסדר גמור.

ראובן ריבלין: אני מבקש, חברי הכנסת, יש הרבה אורחים ביציע ורבים רואים אותנו.

ראובן ריבלין: הוויכוח הוא נוקב מספיק, אין צורך להעיר הערות שאין בהן צורך.

זהבה גלאון: זה לא טוב לתדמיתה של הכנסת - - -

ראובן ריבלין: לא, לא, זה לא עניין של תדמית הכנסת.

ראובן ריבלין: הכנסת צריכה לשאת כל דבר שהיא מחויבת בו, גם בחירתם של חברי כנסת כאלה או אחרים.

טלב אלסאנע: איך זה מתקשר למה שראש הממשלה אמר בוועדת החוץ והביטחון - שלא נתנו להם כלום?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, מרגע זה אני מתחיל לקרוא לסדר.

ראובן ריבלין: כך יהיה גם כשיושב-ראש האופוזיציה ידבר, וכך יהיה גם כאשר שני הדוברים מטעם האופוזיציה ידברו בהצעות האי-אמון.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: מרגע זה אני קורא לסדר.

ראובן ריבלין: תודה.

אריאל שרון: אנחנו ננקוט צעדים כאלו עם כל ממשלה פלסטינית שתעמוד בהתחייבויות הפלסטיניות ותילחם בטרור.

עסאם מח'ול: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מח'ול, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אריאל שרון: התוכנית שלנו היא התקווה היחידה להשיג פריצת דרך ממשית ואמיתית בדרך לשלום בינינו ובין הפלסטינים.

אריאל שרון: זו תוכנית שמקובלת על מרבית מדינות העולם.

אריאל שרון: כל סטייה ממנה תשחרר את הפלסטינים מהמחויבות שלהם, שהם קיבלו על עצמם, ומהדרישה הבין-לאומית שמופנית אליהם לעקור מקרבם את הטרור.

אריאל שרון: כל סטייה כזאת רק תעודד את ארגוני הטרור.

אריאל שרון: אין פלא שהם מנסים להשתחרר מהמחויבות הזאת, וחבל שיש כאלה בעולם וגם בישראל שמוכנים לסייע להם על-ידי יצירת מצג שווא של תוכניות אלטרנטיביות - - -

דליה איציק: למה להם?

דליה איציק: - לנו.

זהבה גלאון: אתה עומד כאן על הדוכן ויוצר מצג שווא.

ראובן ריבלין: את לא נואמת כרגע, חברת הכנסת גלאון, את קוראת קריאת ביניים.

ראובן ריבלין: כשראש הממשלה אומר דבר שראוי לקרוא קריאת ביניים, אני לא מתערב, אבל לא אסבול נאומים.

זהבה גלאון: - - -

ראובן ריבלין: לא אסבול נאומים, חברת הכנסת גלאון.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

מוחמד ברכה: שרון המסית.

קריאות: - - -

זהבה גלאון: - - -

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גלאון, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

מוחמד ברכה: - - -

גלעד ארדן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן, אנשים מתקשים לשמוע כאשר - - -

אלי אפללו: אתה המסית הראשון.

אלי אפללו: אתה ראשון המסיתים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו, אתם לא עוזרים לראש הממשלה לשאת את דבריו בצורה מסודרת.

מוחמד ברכה: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, איש לא ביקש ממך לענות לו.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אתה לא מחויב בתשובה.

ראובן ריבלין: רבותי, ראש הממשלה.

אריאל שרון: - - - בלי שהפלסטינים עשו צעד אחד להפסקת הטרור נגדנו.

אריאל שרון: זאת מול אירועי דמים - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שישה שבועות - - -

עסאם מח'ול: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, חבר הכנסת מח'ול, אדוני ביקש "שוואיה שוואיה", אדוני ינהג "שוואיה שוואיה".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שבעה שבועות תמימים - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, אני יודע שאתה משתוקק שאני אקרא אותך לסדר.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אני מבקש מכם, רבותי, אני אומר לכם, לא יהיה מצב שבו ראש הממשלה לא יוכל לשאת את נאומו.

קריאות: - - -

אופיר פינס-פז: - - -

אהוד אולמרט: - - -

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לכם על הערתכם.

ראובן ריבלין: תודה לחברי הממשלה, אדוני ראש הממשלה.

אהוד אולמרט: - - -

ראובן ריבלין: אדוני השר, כל קריאות הביניים נובעות מקריאות ביניים מצד זה גם כן.

ראובן ריבלין: אני אטפל כאשר יהיו קריאות ביניים, בלי שתהיינה הפרעות נוספות.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, אני מבין שברגע שחבר כנסת מסיעה ערבית אחרת אומר דבר ואני מעיר לו, מייד אתם מזדעקים, מדוע אני לא מעיר לכם.

ראובן ריבלין: אני מעיר לכל חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: אני מבקש מכולכם לשבת בשקט.

זאב בוים: אדוני, תקרא לסדר.

ראובן ריבלין: אדוני סגן השר, אני מאוד מודה לך על העצות שאתה נותן לי.

טלב אלסאנע: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כשראש הממשלה ידבר - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, אני מאוד מודה לך.

ראובן ריבלין: כולכם מלאים עזרה, ובאמת הוד והדר.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, ראש הממשלה מדבר, מי שיפריע לו מרגע זה - יוצא.

אריאל שרון: אדוני היושב-ראש, אני פשוט לא יודע איך יהיה להם כוח לצעוק ככה עוד למעלה מארבע שנים.

אריאל שרון: זה מה שמטריד אותי, כן.

קריאות: - - -

אלי אפללו: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו, תודה רבה.

מוחמד ברכה: - - -

טלב אלסאנע: - - -

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, הרשיתי לכם להגיב על דבריו של ראש הממשלה ובזה מספיק.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: על תגובה קצרה יש גם תגובות קצרות.

רן כהן: ארבע שנים תנאם ככה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אריאל שרון: - - - זאת מול אירועי דמים מרצח המשפחות בחיפה, רצח אנשי השגרירות האמריקנית בעזה ועד הפיגוע אתמול ליד עופרה, שמוכיחים כי הטרור מנסה לכבות כל ניצוץ של תקווה לנו ולפלסטינים.

אחמד טיבי: מה עם רפיח?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אריאל שרון: לנסיגה מדרך השלום יש כתובת ברורה.

אריאל שרון: ערפאת הוא האיש שהכשיל וממשיך להכשיל כל התקדמות.

אריאל שרון: לכן הוא הביא לסילוקה של ממשלת אבו-מאזן, כפי שהוא מערים קשיים - - -

טלב אלסאנע: - - -

מגלי והבה: - - -

ואסל טאהא: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלסאנע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת והבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טאהא.

אריאל שרון: - - - כפי שהוא מערים קשיים על ניסיונו של אבו-עלא להקים ממשלה לתמיד.

טלב אלסאנע: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלסאנע, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אריאל שרון: האיש הזה הוא המכשול הגדול ביותר לשלום.

עסאם מח'ול: בשבילך השלום הוא - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מח'ול, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אריאל שרון: לכן ישראל גמרה אומר להביא לסילוקו מהזירה המדינית.

עסאם מח'ול: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מח'ול, אני קורא אותך לסדר פעם שלישית.

ראובן ריבלין: נא להוציא את חבר הכנסת מח'ול מהאולם.

יצחק הרצוג: ככה אתם סותמים פיות.

ראובן ריבלין: לא יכול להיות.

ראובן ריבלין: אדוני, חבר הכנסת הרצוג, לעת עתה האופוזיציה מנסה לסתום פיות.

ראובן ריבלין: לא יכול להיות שראש הממשלה לא יוכל לומר משפט אחד בלי שיהיו שישה צועקים בקריאות ביניים.

דליה איציק: מה זה לא יכול להיות?

דליה איציק: לא היית אף פעם בכנסת?

ראובן ריבלין: הייתי, הייתי.

ראובן ריבלין: לא יכול להיות שלא ייתנו לו לומר משפט אחד.

ראובן ריבלין: כבר ראינו דברים מעולם.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: נא להוציא את חבר הכנסת דהאמשה, סליחה, מח'ול.

ראובן ריבלין: אני מתנצל בפני חבר הכנסת דהאמשה.

ראובן ריבלין: (חבר הכנסת עסאם מח'ול יוצא מאולם המליאה.

ראובן ריבלין: )

אריאל שרון: מדיניות זו שלנו הולכת ונעשית מובנת יותר ויותר לגורמים השונים בזירה הבין-לאומית.

חיים רמון: פחות ופחות מובנת בארץ.

אריאל שרון: אני משוכנע שאנו נצליח במדיניות הזאת.

אריאל שרון: אם נגלה סבלנות, נחישות ואורך רוח, נוכל לממש את התקווה שגנוזה בתוכנית להגיע להסדר מדיני אמיתי, שיבטיח לנו ולפלסטינים שקט ושלום.

אריאל שרון: הדרך הזאת לשלום היא קשה וארוכה ורצופה קשיים ומכשולים, אבל אסור לנו לאבד תקווה.

אריאל שרון: אני מעריך, על סמך כל המידע המצוי ברשותנו, שקיים סיכוי ממשי שכבר בחודשים הקרובים נוכל לשבור את הקיפאון שנכפה עלינו ולחדש את ההתקדמות הממשית לקראת הסדר.

אופיר פינס-פז: תראה מה ביילין עושה לך.

אריאל שרון: זאת תקופה של זעזועים גדולים בעולם בכלל ובאזורנו בפרט.

אריאל שרון: שמענו רק לפני ימים מספר את דברי הבלע של ראש ממשלת מלזיה בוועידת המדינות המוסלמיות ואת ההתייחסות אליהם מצד מדינות המכנות עצמן נאורות.

אריאל שרון: דרוש עוד זמן עד שהעולם הערבי ובמיוחד החברה הפלסטינית יבינו שהאלימות והקיצוניות יובילו אותם רק לאסון.

אריאל שרון: אם אנחנו נהיה נחושים וסבלנים, אם נדע לעבור את תקופת ההמתנה וההבשלה הדרושה, אם נדע לעמוד איתנים נגד הניסיונות לפגוע, לרצוח ולהחליש אותנו, כי אז נזכה לאכול מפירות השקט והשלום.

אריאל שרון: בינתיים אנחנו לא קופאים על השמרים.

אריאל שרון: ישראל ממשיכה במדיניותה להפריד בין האוכלוסייה האזרחית הפלסטינית, שאינה מעורבת בטרור, לבין המחבלים, שולחיהם והמסייעים להם.

אריאל שרון: נמשיך לנסות ולהקל על האוכלוסייה האזרחית ככל הניתן, ובו בזמן נרדוף את המחבלים ונפגע בהם בכל מקום שנוכל.

אריאל שרון: צה"ל וכוחות הביטחון ימשיכו לפעול כדי לסכל פעולות טרור, לתפוס מרצחים ולחסל התארגנויות טרור.

אריאל שרון: אדוני שר הביטחון, העומד בראש המערכה הזאת, אני מבקש - ואני בטוח שחברי הכנסת יצטרפו אלי - למסור את ברכותינו לכל כוחות הביטחון העומדים על משמר חייהם וביטחונם של אזרחי ישראל.

אריאל שרון: צה"ל וכוחות הביטחון ימשיכו לפעול כדי לסכל פעולות טרור, לתפוס מרצחים ולחסל התארגנויות טרור.

אריאל שרון: לצד המשך הפעילות ההתקפית החליטה הממשלה להאיץ ולהשלים את בניית גדר הביטחון, שתהווה מכשול נוסף בדרכם של ארגוני הטרור אל לב הארץ.

אריאל שרון: גדר הביטחון אינה גבול מדיני או ביטחוני, אלא אמצעי נוסף לסיכול טרור ולמניעת חדירה לא חוקית לתוך ישראל.

אריאל שרון: הממשלה החליטה על תוואי ברור להשלמת הגדר, תוואי שייתן ביטחון מקסימלי לישראל, תוך פגיעה קטנה ככל שניתן בשגרת החיים של הפלסטינים.

מוחמד ברכה: רק 200,000 פלסטינים ניזוקים מזה.

מוחמד ברכה: רק 200,000.

אריאל שרון: הקמת הגדר תואץ, וייעשה כל מאמץ לסיים את השלב הבא שלה, לרבות באזור ירושלים, בתוך שנה מהיום.

אריאל שרון: חברי הכנסת, החתירה לשלום והמאבק לביטחון אינם נחלתו של חלק אחד בציבור.

אריאל שרון: זאת משימה לאומית שכל חלקי העם שותפים לה.

אריאל שרון: אין היום סיבה אמיתית לפירוד מלאכותי בעמדותינו.

אריאל שרון: תמיד האמנתי, ואני מאמין בכך גם היום, שההסכמה הלאומית היא מרכיב יסודי בעוצמתנו.

אריאל שרון: התוכנית המדינית שלנו נתמכת על-ידי הרוב הגדול של הציבור בישראל - -

דליה איציק: איפה אתה קורא את זה?

אריאל שרון: - - ועיקריה גובשו בעת כהונת ממשלת האחדות הלאומית בראשותי.

אריאל שרון: אין סיבה אמיתית שלא נוכל לפעול מתוך הסכמה למימושה.

אריאל שרון: אני קורא כאן לגורמים האחראים במפלגת העבודה לעשות חשבון נפש ולהצטרף לתמיכה בתוכנית מפת הדרכים עם ההסתייגויות שאושרו בממשלה - -

אופיר פינס-פז: אנחנו תמכנו במפת הדרכים לפניך.

אריאל שרון: - - בתקווה לפרוץ את המכשולים בדרך להסדר שיבטיח גם שקט וגם שלום.

דליה איציק: דרך אגב, גם בגדר תמכנו לפניך.

יולי תמיר: עד עכשיו אתה הולך בעקבותינו, רק באיחור של 20 שנה.

ראובן ריבלין: תודה, שמעו אותך היטב, חברת הכנסת תמיר.

רן כהן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן, ראש הממשלה פנה למפלגת העבודה.

ראובן ריבלין: הוא פנה למפלגת העבודה.

ראובן ריבלין: הם עונים לו, ואני מרשה את זה.

אריאל שרון: הרי כולנו רוצים שלום.

אריאל שרון: כולנו מקבלים שחובה על הפלסטינים להילחם בטרור ושאין לשחרר אותם ממחויבות זו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה עם הכיבוש?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד מתי?

אריאל שרון: כולנו מסכימים שאסור בשעה זו לתת פרס לטרור על-ידי ויתורים מופלגים ללא הסכם.

אריאל שרון: כולנו בוודאי לא רוצים להחזיר את ערפאת למרכז הזירה המדינית, וכולנו רואים צורך בהנהגה חדשה ואחרת ברשות הפלסטינית, שאתה ניתן יהיה לקדם תהליך מדיני.

אריאל שרון: לכן, הניסיון הרציני באמת לקדם את מדינת ישראל למטרותינו המשותפות יכול להיעשות בהסכמה בין כולנו, תוך קידום האינטרסים האמיתיים של מדינת ישראל.

אריאל שרון: חברי הכנסת, גם במדיניות הכלכלית-החברתית שלנו נעשים דברים גדולים שכמותם לא נעשו שנים רבות.

יצחק הרצוג: הגדלת הפערים.

מוחמד ברכה: זה נכון, מה יש?

מוחמד ברכה: זה נכון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המשפט הראשון שבו הוא דיבר אמת.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחברי הכנסת.

ראובן ריבלין: זה בהחלט מחייב תגובה של כל אחד לאמירתו של ראש הממשלה, רק שלא שומעים אף אחד.

ראובן ריבלין: הדורות הבאים לא יוכלו ליהנות ממה שאתם אומרים.

ראובן ריבלין: תודה רבה, רבותי, המחאה נשמעה.

ראובן ריבלין: לרשום בפרוטוקול – המחאה נשמעה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, אתה לא יכול להגיב על כל דבר, כי עוד מעט תחליף את חבר הכנסת מח'ול ואני לא אסכים.

אריאל שרון: בימים הקרובים תונח על שולחן הכנסת הצעת התקציב לשנת 2004 ואתה שורת הצעות שמהוות יחד מהפכה במבנה המשק בישראל, המשך לצעדים שהתחלנו בהם בתוכנית הכלכלית שאושרה על-ידי הכנסת במושב הקודם.

יצחק הרצוג: חיסול החינוך, חיסול התרבות, חיסול הסעד.

אריאל שרון: מטרותינו העיקריות הן שמירה נחושה על היציבות והקטנת משקלו של המגזר הציבורי הלא-יצרני והמונופוליסטי כדי לפנות מקורות לצמיחה אמיתית על-ידי המגזר הפרטי.

אריאל שרון: התחלנו בצמצום משרדי הממשלה, סגירת משרדים מיותרים ואיחודם.

אריאל שרון: סגרנו את המשרד לשיתוף פעולה אזורי, אנו סוגרים את משרד הדתות - -

אבשלום וילן: כמה שרים יש - - -

אריאל שרון: - - ונסגור במהלך השנה גם את משרד התקשורת - -

קריאה: מה עם התנחלויות?

אריאל שרון: - - לצדם, אנו סוגרים ומאחדים יחידות ממשלתיות רבות.

קולט אביטל: כמה שרים השארנו - - -

אריאל שרון: אני רוצה לומר לחברי הכנסת משפט שאמרתי בעת הדיון שהיה בממשלה בעניין משרד הדתות - -

קריאה: - - -

אריאל שרון: - - אני אמרתי שם משפט אחד.

אריאל שרון: אמרתי: אני יהודי, בשבילי להיות יהודי זה הדבר החשוב ביותר.

אריאל שרון: אני מחייב את השינוי, עם אותם תיאומים שצריכים להיעשות וייעשו - מתנהל בנושא הזה מגע - אבל אני הוספתי משפט אחד ואמרתי: אני, כיהודי, לא אתן לפגוע בשום דבר הקשור ביהדות.

אריאל שרון: אמרתי את זה לחברי הממשלה בצורה ברורה.

מוחמד ברכה: מה אתה אומר על זה, פרוש?

קריאות: - - -

אריאל שרון: העמקנו - - -

זהבה גלאון: מה הקשר בין היהדות למשרד הדתות - - -

אלי אפללו: - - -

ראובן ריבלין: חברת הכנסת זהבה גלאון, תודה רבה.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חברת הכנסת זהבה גלאון שאלה אותה שאלה, חבר הכנסת וילן.

ראובן ריבלין: לא צריך לחזור על קריאות ביניים.

אלי אפללו: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו, אתה לא עוזר לראש הממשלה.

זהבה גלאון: - - -

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גלאון, אני משחרר אותך מהחובה לענות לאפללו.

ראובן ריבלין: משחרר אותך.

ראובן ריבלין: בבקשה.

מאיר פרוש: - - - המפד"ל - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש, ראש הממשלה שמע אותך.

מאיר פרוש: המפד"ל לא יהודים?

מאיר פרוש: - - -

ראובן ריבלין: ראש הממשלה מדבר פה, לא המפד"ל מדברת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש.

מאיר פרוש: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אריאל שרון: העמקנו את התחרותיות בשווקים שונים, ונמשיך לפרק מונופולים ממשלתיים בתחום הנמלים, התחבורה, המים, הנדל"ן, ולהפריט חברות ממשלתיות, כפי שהתחלנו לעשות בחברת "אל על".

יולי תמיר: - - -

אופיר פינס-פז: כמו שעשית בבתי-הזיקוק - - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מרגי.

אריאל שרון: במסגרת זו הפכנו את רכבת ישראל לחברה ממשלתית עצמאית, היכולה לגייס כסף לטובת פיתוח קווים ושיפור השירות ללקוחות.

מוחמד ברכה: מה עם הנדל"ן ביוון, אדוני ראש הממשלה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת.

אריאל שרון: מה שנעשה בשנתיים האחרונות ברכבת הוא מהפכה של ממש - "מהפכת הרכבת".

אריאל שרון: רק בחודש הקודם חנכנו ארבע תחנות רכבת חדשות – בראש-העין, בראשון-לציון, באשדוד ובבית-שמש.

אריאל שרון: הפיכת הרכבת לחברה תאפשר לה להוציא אל הפועל - -

מאיר פרוש: הפיכת חצר או - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש.

אריאל שרון: - - בחודש הקרוב תוכניות עבודה בכ-20 מיליארד שקל, דבר שיאפשר הגעת הרכבת למקומות רבים נוספים בישראל, ובהם דימונה, שדרות, נתיבות, אופקים - -

דליה איציק: מה, מה קרה שם?

דליה איציק: מה קרה בשדרות?

אריאל שרון: - - ירושלים - בשני קווים; מודיעין - -

ישראל אייכלר: - - - דמי נסיעה - - -

אריאל שרון: - - עפולה, בית-שאן וכרמיאל.

קריאות: - - -

אריאל שרון: נוסף על כך, אני רוצה גם לציין את תחנת הרכבת באוניברסיטת באר-שבע, שתקל על אלפי הסטודנטים - -

אברהם-בייגה שוחט: מתי היא נפתחה - - -

אריאל שרון: - - להגיע לשם.

יולי תמיר: ואת שכר הלימוד של הסטודנטים אתה מעלה - - -

יצחק הרצוג: - - -

אריאל שרון: קיצצנו, לראשונה בתולדות המדינה, בתשלומי ההעברה, שהלכו ותפחו בצורה מעוותת בעשורים האחרונים.

אריאל שרון: במדינת ישראל שיעור האנשים העובדים הוא רק כ-40% מכלל האוכלוסייה, לעומת ממוצע של יותר מ- 50% בעולם המערבי.

יצחק הרצוג: אין מקומות עבודה.

אריאל שרון: לכולם ברור שאי-אפשר לעבוד כמו במדינת עולם שלישי ולדרוש קצבאות כמו במדינות המערב המפותחות.

אריאל שרון: הרי אלה שעובדים ומייצרים, אלה שמשלמים מסים - אינם יכולים לשאת על גבם לנצח את מלוא העול - - -

ישראל אייכלר: אתה - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אייכלר, נא לשבת.

ישראל אייכלר: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אייכלר, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ישראל אייכלר: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אייכלר, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

אופיר פינס-פז: הוא צודק.

אופיר פינס-פז: אתה מתפלא על המובטלים?

אופיר פינס-פז: אני פשוט לא מאמין - - -

ראובן ריבלין: ואדוני לא יקום כשהוא קורא קריאת ביניים.

ראובן ריבלין: הדבר מביע איזה איום.

חיים רמון: - - -

אריאל שרון: אני מאמין שקצבאות צריכות להינתן רק למי שזקוק להן באמת, זה שאינו יכול לעבוד.

מוחמד ברכה: אין עבודה.

אופיר פינס-פז: תייצר מקומות עבודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה.

מוחמד ברכה: - - - אין עבודה - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, מספיק.

מיכאל מלכיאור: למה מורידים 250,000 ילדים מתחת לקו העוני?

מיכאל מלכיאור: גם הם אשמים?

ראובן ריבלין: שאלתך נרשמה.

מיכאל מלכיאור: - - -

ראובן ריבלין: שאלתך נרשמה, חבר הכנסת מלכיאור.

יוסי שריד: האם ראש הממשלה - - -

נסים זאב: - - -

ראובן ריבלין: רבותי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב, מספיק.

ראובן ריבלין: מספיק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - - חייבים להודות - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, לא יכול להיות שכל מלה - - - חבר הכנסת דהאמשה.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, האם ראש הממשלה - - -

אריאל שרון: מי שיכול - - -

נסים זאב: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

נסים זאב: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב, אני קורא אותך לסדר פעם שלישית.

ראובן ריבלין: נא להוציא את חבר הכנסת זאב.

ראובן ריבלין: נא להוציא אותו.

ראובן ריבלין: נא להוציא אותו מייד.

נסים זאב: אני שמעתי פעם שנייה.

ראובן ריבלין: מי שיקרא קריאת ביניים בעמידה - יצא.

נסים זאב: אני שמעתי פעם שנייה.

ראובן ריבלין: אתה שמעת.

ראובן ריבלין: מה שאני אומר יותר חשוב ממה שאתה שומע.

ראובן ריבלין: נא לצאת, להוציא אותו בבקשה.

ראובן ריבלין: (חבר הכנסת נסים זאב יוצא מאולם המליאה.

ראובן ריבלין: ) כן, חבר הכנסת שריד.

יוסי שריד: אני רציתי לשאול אם ראש הממשלה חושב - - -

אריאל שרון: מי שיכול - - -

אלי אפללו: - - -

ראובן ריבלין: אדוני, אין שעת שאלות לראש הממשלה עכשיו.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה יאמר מה שהוא רוצה.

ראובן ריבלין: חשבתי שאדוני רוצה לשאול אותו משהו בקשר לדבריו.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: אם יש קו תחבורה לאי היווני - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לשאול אם יש קו תחבורה - - -

ראובן ריבלין: לא, לא, לא.

ראובן ריבלין: אין שאלות ותשובות עכשיו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אריאל שרון: מי שיכול - שילך לעבוד ולא יחיה על חשבון המדינה.

קריאות: - - -

מוחמד ברכה: אין עבודה - - -

יצחק הרצוג: יש לך שלושה - - - מעבר ל"קו הירוק" - - -

אריאל שרון: כדי לפנות - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן, זעקתך נשמעה.

קריאות: - - -

אריאל שרון: כדי לפנות מקומות עבודה התחלנו במדיניות מסודרת של הוצאת עובדים זרים.

אריאל שרון: למעלה מ-60,000 עובדים זרים כבר עזבו את הארץ בשנה האחרונה - -

יולי תמיר: - - -

קריאות: - - -

זהבה גלאון: - - - מה זה הוצאה.

זהבה גלאון: גירוש - - -

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גלאון, לא יכול להיות שאת תשמשי מקהלה לדבריו של ראש הממשלה על כל מלה.

אריאל שרון: - - ובכוונתנו להמשיך בכך.

אריאל שרון: במקביל, אנו נמשיך ברפורמה במס שעיקרה הפחתת תשלומי המס של הסקטור העובד והמייצר ומתן אפשרות לאדם העובד להתפרנס בכבוד מפרי עמלו.

מוחמד ברכה: כמה עובדים זרים בחווה שלך?

מוחמד ברכה: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה.

אריאל שרון: נושא נוסף - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, זה לא שאלות ותשובות.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה ינאם מה שהוא רוצה, אדוני יקרא קריאת ביניים, אבל לא יחזור עליה.

ראובן ריבלין: מספיק.

ישראל אייכלר: הוא לא יכול להסית נגד - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת, פעם שלישית.

ראובן ריבלין: להוציא את חבר הכנסת אייכלר.

ישראל אייכלר: אני אצא לבד - - -

ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: אל תצא לבד.

ראובן ריבלין: יוציאו אותך.

ישראל אייכלר: אתה מסית נגד החולים, אתה מסית נגד המסכנים - - -

ראובן ריבלין: אל תעמוד, אדוני, כי אדוני לא יצעק בעמידה.

ישראל אייכלר: - - -

ראובן ריבלין: נא להוציא אותו.

ראובן ריבלין: (חבר הכנסת ישראל אייכלר יוצא מאולם המליאה.)

אריאל שרון: נושא נוסף שטיפלנו בו הוא קרנות הפנסיה.

אריאל שרון: אני מודה שרבים וטובים יעצו לנו - לי ולשר האוצר - שלא להיכנס לנושא הזה.

אריאל שרון: אחרי הכול, מדובר בנושא בעל רגישות רבה, שאם לא היינו מטפלים בו, היה מתגלגל לפתחה של ממשלה עתידית ולא לפתחנו.

אריאל שרון: אבל ממשלה אחראית חייבת להתעלות מעל לשיקולים פוליטיים כאלו ואחרים.

משה גפני: זאת לא הממשלה שלך, היא לא ממשלה אחראית.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, תודה.

אריאל שרון: אני גאה בכך - - -

אלי אפללו: אם היית בקואליציה, היא היתה אחראית - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו, אתה לא עוזר לראש הממשלה.

משה גפני: - - - בקואליציה כזאת - - -

אלי אפללו: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו, אם אדוני יצעק - גם הוא יצעק.

משה גפני: - - - לא הצליחה בכלום.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

משה גפני: בסדר, מה לעשות.

ראובן ריבלין: אני לא אמרתי לך שיש מה לעשות.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: מה אפשר לעשות, חבר הכנסת כהן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן, ראש הממשלה, על-פי החוק, מוסר הודעה, ואתם תתאפקו ותשמעו אותה.

ראובן ריבלין: הוא לא מחויב לענות על שאלות.

זהבה גלאון: - - -

טלב אלסאנע: - - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: אתה לא נתת לו אפילו שנייה אחת לדבר ברציפות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני קורא אותך לסדר.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גלאון, לא התמנית פה להיות המקהלה של חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: לא יכול להיות דבר כזה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

טלב אלסאנע: שכחת: ויתורים כואבים.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי.

ראובן ריבלין: אני דורש מכם, חברי הכנסת, לאפשר לראש הממשלה לשאת את דבריו.

דליה איציק: - - -

ראובן ריבלין: גברתי יושבת-ראש סיעת העבודה - - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, אולי אתה לא שומע אותי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אחרי הנאום שלך - - -

ראובן ריבלין: אותך אני קורא פעם שנייה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אבל אחרי הנאום - - -

ראובן ריבלין: אותך אני קורא לסדר בפעם השנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

דליה איציק: תגיד, מה אתה יכול לעשות?

ראובן ריבלין: חברת הכנסת דליה איציק, אני רוחש לגברתי כבוד רב.

מאיר פרוש: מה עם בתי-הדין הרבניים?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת - -

מאיר פרוש: מה עם המפד"ל?

ראובן ריבלין: - - ראש הממשלה בא לכאן על מנת למסור הודעה לפי החוק.

ראובן ריבלין: אתם לא תגרמו למצב שבו הוא לא יוכל למסור את הודעתו.

זהבה גלאון: איפה ההודעה?

אבשלום וילן: על מה ההודעה?

ראובן ריבלין: הוא לא ישאל אתכם מה להודיע.

ראובן ריבלין: תיבחרו לראש ממשלה ותודיעו את ההודעות שלכם.

חיים רמון: חבל שהוא לא שואל, כי יש לנו כמה רעיונות.

ראובן ריבלין: בסדר גמור.

ראובן ריבלין: ומרגע זה, כל רעיון שלכם להעביר בכתב למשרד ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, מספיק, מספיק ודי.

אריאל שרון: אני גאה בכך שבזכות הצעדים שנקטנו, ושבכוונתנו לנקוט, יודעים היום אזרחי ישראל החברים בקרנות הפנסיה שכספם מובטח, מה שלא היה כן לפני כחצי שנה.

אורית נוקד: אדוני, האם קראת את עבודת המחקר של - - -?

אריאל שרון: אני יודע שהמיתון הכבד וההתאמות שהמשק הלאומי חייב לעבור מגבירים את המצוקה החריפה של חלק מאזרחי ישראל.

אריאל שרון: להם אני אומר: אין ברירה, אם לא נעשה את הקיצוצים הללו, המשק הלאומי כולו יידרדר, והשכבות החלשות הן שייפגעו בצורה הקשה ביותר.

קולט אביטל: במי אתה פוגע עכשיו?

אריאל שרון: במיוחד יש לגנות את הניסיונות לשבש את הרפורמות באמצעות איומים, עיצומים ושביתות.

יצחק הרצוג: וחקיקה חפוזה.

אריאל שרון: אלה לא ירתיעו את הממשלה מלבצע את תוכניותיה.

אריאל שרון: אנו רוצים בהידברות עם העובדים, ואני, כמי שעסק הרבה במשאים-ומתנים, מאמין שאפשר להגיע להסכמות.

אריאל שרון: אבל אסור לשתק את המשק, לפגוע בשכבות החלשות, לסכן את פרנסתם של עובדי הייצור, רק כדי להגן על זכויות כאלה ואחרות של הוועדים החזקים.

אריאל שרון: החברה בישראל, עם כל הקשיים, צועדת לכיוון של חברה טובה, עובדת ויצרנית.

אריאל שרון: כבר היום, למרות כל הקשיים, אנו מייצרים תוצר מקומי גולמי ברמה של מדינות אירופה.

אריאל שרון: במקום להתרכז בוויכוח על חלוקת העוגה הציבורית המצטמקת, עלינו להגדיל יחד את סך המקורות שעומדים לרשות המשק, על-ידי עבודה קשה, ייצור וצמיחה.

אריאל שרון: הכלים ליציאה מהמיתון לכיוון של צמיחה ושגשוג הם בידינו, וכולנו יחד צריכים למשוך את העגלה כדי לעלות על דרך המלך.

אריאל שרון: חברי הכנסת, מלאכה רבה לפנינו, אולם עומדת לנו התקווה שבאמצעים שתיארתי נוכל יחד לזכות בשנה טובה באמת, שנה שבה יתגשמו תקוותינו לתחילת שגשוג ופריחה, לשקט ולשלום.

טלב אלסאנע: לא בממשלה הזאת.

אופיר פינס-פז: אנחנו בעד חיסול הטרור.

אופיר פינס-פז: אנחנו בעד חיסול הטרור.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: שמעו אותך, חבר הכנסת פינס.

אריאל שרון: אני רוצה גם לפנות לכל חברי הבית, אנחנו הרי נצטרך לעבוד יחד, כרגע לפחות ארבע שנים.

משה גפני: נשארו לכם כמה חודשים.

אריאל שרון: לפחות ארבע שנים.

אריאל שרון: כולנו עומדים מול אתגרים לא פשוטים, אתגרים קשים.

אריאל שרון: הייתי מציע, ואני פונה פה פנייה חברית, כחבר בבית הזה, להשתדל לטפל באתגרים שלפנינו ברוח טובה, בשקט, מתוך יחס של כבוד הדדי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ויתורים כואבים.

אריאל שרון: לדעתי, רק בדרך הזאת באמת נצליח לתת מענה לבעיות המורכבות שבפנינו ולצאת למרחב.

יוסי שריד: אל תשכח - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד, האם אדוני הפך לחשן?

ראובן ריבלין: אדוני אומר לו מה לומר?

אריאל שרון: אני רוצה לאחל לכל באי הבית הזה מושב מוצלח, פורה ומועיל.

אריאל שרון: תודה רבה לכם.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לראש הממשלה.

ראובן ריבלין: אני מתכבד להזמין את יושב-ראש האופוזיציה, אשר בהתאם לחוק הכנסת אמור לשאת את דבריו בכל פעם שראש הממשלה מוסר הודעה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מח'ול יכול להיכנס, חבר הכנסת אייכלר יכול להיכנס וחבר הכנסת נסים זאב יכול להיכנס.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, יושב-ראש האופוזיציה, ראש הממשלה לשעבר, חבר הכנסת שמעון פרס.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

שמעון פרס: כבוד הנשיא והגברת קצב, אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת הנכבדים, תרשו לי הערה אישית.

שמעון פרס: אני רוחש ידידות לראש הממשלה באופן אישי, ואני גם מעריך את מעלותיו הלא-מבוטלות, אבל זה לא משחרר אותי מחובתי להגיד דברים אמיתיים: ראש הממשלה, החמצת את ההזדמנות, ואין סיכוי שתתקן את זה, לצערי הרב.

איוב קרא: איזו הזדמנות?

שמעון פרס: אני אסביר.

שמעון פרס: אני אסביר.

שמעון פרס: איחרת את כל הרכבות, ואני אומר את זה כאדם, ותאמין לי שהייתי שמח אם היית מצליח.

שמעון פרס: מר בגין, עליו השלום, עשה הסכם, הייתי ראש האופוזיציה, לא חבר הממשלה, ותמכתי בזה בכל כוחי והתווכחתי על זה במפלגה, ואני לא חושב שזה עניין אישי.

שמעון פרס: אני אגיד לך למה אני חושב שהחמצת את ההזדמנות.

שמעון פרס: קודם כול, מה שלא עושים בשנה הראשונה, אבוד.

שמעון פרס: בגין, עליו השלום, התחיל מייד; יצחק רבין, עליו השלום, התחיל מייד.

שמעון פרס: כל מי שרוצה לעשות - אמרתי לך בשיחה חברית, לא פעם ולא פעמיים - מתעורר בוקר בהיר אחד ואומר: אוי, שנה חלפה, ולא קרה שום דבר - -

מיכאל גורלובסקי: יש לו עוד ארבע שנים.

שמעון פרס: - - בוקר שני, עוד שנה חלפה, לא קרה שום דבר.

שמעון פרס: בוקר שלישי, אין שנה שלישית.

שמעון פרס: תסתכל על הרכב הממשלה, יש לך ממשלה שמרשה לך לדבר, היא לא מרשה לך לעשות.

שמעון פרס: יש לך שתי מפלגות בממשלה שאומרות לך: דבר על מה שאתה רוצה, מפת דרכים, לא מפת דרכים, אבל אם תעשה, אנחנו עוזבים, ואם הם עוזבים, אין לך ממשלה לארבעה ימים; אתה תלוי בהם, והעניין אבוד, ואתה כפוף ועצור על-ידם, וכל העם רואה ושומע.

המשפטים יוסף לפיד: אז תצטרף לממשלה.

המשפטים יוסף לפיד: תצטרף לממשלה.

שמעון פרס: ידידי הטוב לפיד - -

קריאות: - - -

שמעון פרס: - - קראתי את דבריך, ואתה באת בהצעה אוריגינלית, שלא שמעתי כמוה.

שמעון פרס: הוא הציע לממשלה יצירתיות.

שמעון פרס: מה זה מזכיר לי?

שמעון פרס: תאר לעצמך שמישהו רץ לפריימריס והוא רוצה להרוויח, הוא נכנס לצבע ואומר: תהיה פיקאסו, אני צריך יצירתיות.

שמעון פרס: איזו יצירתיות יש כאן?

שמעון פרס: יש כאן עמדה נוקשה, חסרת היגיון, חסרת תוחלת.

קריאה: אוסלו.

שמעון פרס: חברי הכנסת, במזרח התיכון, במובן הרחב, חיים היום 8% מכלל תושבי תבל.

שמעון פרס: ההכנסה שלהם היא 2% מכלל ההכנסה של העולם.

שמעון פרס: 65% מהטרור מרוכז כאן.

שמעון פרס: שאול מופז, אני מאוד מעריך אותך - שאול, שאול בנביאים - אתה באמת יודע מה שיקרה כאן?

שמעון פרס: אבל מי שרוצה לעשות שלום, לרבות האמריקנים, תראו מה הם עושים בעירק – לוחמים בטרור, ואומרים לעירקים: לא נישאר כאן, נצא.

שמעון פרס: שמים מיליארדים, באמת, ולא מספרים סיפורים על העלאת רמת החיים.

שמעון פרס: איזו העלאת רמת החיים עשית בשטחים?

שמעון פרס: הכול סגור, אי-אפשר לנוע, את המחסומים לא הורידו, את העבודה לא קידמו.

שמעון פרס: רמת החיים כל הזמן יורדת.

שמעון פרס: אי-אפשר כך לעשות שלום.

מיכאל גורלובסקי: - - -

שמעון פרס: אי-אפשר כך לעשות שלום.

יחיאל חזן: - - -

שמעון פרס: הלוא לך לקח 25 שנים להבין שצריך מדינה פלסטינית.

שמעון פרס: תהיה קצת צנוע.

שמעון פרס: לא נחכה 25 שנים עד שתבין עוד הפעם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חזן.

ראובן ריבלין: סגן השר רצון.

שמעון פרס: אין שום סיכוי בעולם.

אהוד אולמרט: - - -

שמעון פרס: נכנסתי לממשלה מתוך תקווה כנה שתהיה מפת דרכים, והיום אני משתתף כמו כולם בסטטיסטיקה של תאונות דרכים.

שמעון פרס: מה שהיה פעם מפת דרכים - תאונה ועוד תאונה ועוד תאונה.

שמעון פרס: פעם מסבירים ככה, פעם מסבירים ככה.

שמעון פרס: אתה תחליף את ההנהגה?

שמעון פרס: שאול מופז, ידידי שר הביטחון, יודע שאחרי ערפאת יבואו כולם, יתייצבו מתונים, מתוקים, אוהבי ישראל, ישמעו מה שהוא אומר להם.

שמעון פרס: אילו דיבורים אלה?

שמעון פרס: יש לנו עסק עם עם הלוחם על חירותו.

שמעון פרס: אל תזלזלו באף אחד.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דניאל בנלולו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חזן.

שמעון פרס: לא חשוב.

שמעון פרס: היו לנו במצרים שלושה הסכמים.

מיכאל רצון: לוחמי חירות?

מיכאל רצון: רוצחים - - -

אלי אפללו: - - -

ראובן ריבלין: חברי הכנסת מהקואליציה - - -

מיכאל איתן: כשאתה היית ראש ממשלה לא התפוצצו אוטובוסים?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מיכאל איתן, אני יודע שקשה לך לשמוע בגלל התותחנים.

ראובן ריבלין: אני מקבל את הצעתו של סגן השר בוים - - -

אלי אפללו: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו, אני אקבל את הצעתו של חבר הכנסת בוים.

שמעון פרס: במצרים עשינו שלושה הסכמים: הסכם הפרדת הכוחות - - -

אהוד אולמרט: - - -

ראובן ריבלין: אדוני השר, ממלא-מקום ראש הממשלה, אני צריך להעיר לאדוני שאדוני הוא גם חבר כנסת והוא צריך למלא את תקנון הכנסת?

אהוד אולמרט: - - -

ראובן ריבלין: אבל מותר ליושב-ראש גם לקרוא לסדר.

שמעון פרס: היה הסכם הפרדת הכוחות.

שמעון פרס: אנחנו שחררנו את התעלה לפני שהיה הסכם כולל.

שמעון פרס: היה הסכם הפרדת הכוחות, ואחר כך בא מנחם בגין - -

מיכאל רצון: - - -

ראובן ריבלין: אדוני סגן השר רצון, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

שמעון פרס: - - ובניגוד למה שהוא אמר, הוא פינה את כל סיני.

שמעון פרס: בירדן עשינו אותו דבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יתום מהצד הימני.

שמעון פרס: אני משבח את אריאל שרון ואני משבח את ביבי נתניהו שהלכו להיפגש עם ערפאת, ואמרו: נמשיך אתך את אוסלו.

שמעון פרס: אם אוסלו כל כך רע, מדוע לא ביטלתם את זה, בשם אלוהים?

שמעון פרס: מה זה מפת הדרכים, לא המשך אוסלו?

בנימין נתניהו: ערפאת ביטל.

שמעון פרס: עכשיו אני יודע במה הוא אשם.

מיכאל איתן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן, יש לי כבוד גדול לאדוני, לא יפריע - - -

שמעון פרס: מה שאתה אומר, אדוני ראש הממשלה, זה פשוט לא מתקבל מבחינה הגיונית.

שמעון פרס: אתה אומר כך - לישראלים אתה אומר: אין עם מי לדבר, לפלסטינים אתה אומר: אין על מה לדבר.

שמעון פרס: אז מה אתה רוצה שלום?

שמעון פרס: לנו אתה אומר: אין עם מי לדבר.

שמעון פרס: מסתבר שיש עם מי לדבר.

שמעון פרס: אפילו הקבוצה שהיתה בז'נבה הוכיחה שיש עם מי לדבר.

שמעון פרס: לפלסטינים אתה אומר שאין על מה לדבר.

שמעון פרס: מה אתה רוצה להיפגש אתם?

אהוד יתום: מי שלח אותם?

דניאל בנלולו: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יתום, חבר הכנסת בנלולו, לא אקרא לכם בפעם הבאה אלא אזהיר אתכם.

שמעון פרס: אתה אומר: קודם כול, תפסיקו את הטרור.

שמעון פרס: אבל אנחנו אחראים להפסקת הטרור.

שמעון פרס: יש להם אפשרות לעשות משהו?

שמעון פרס: הכול תחת פיקוח שלנו, תחת פיקוח הצבא.

שמעון פרס: אני מצטרף לברכותיך לצה"ל.

שמעון פרס: אני לא מצטרף לברכותיך לשר הביטחון.

אופיר פינס-פז: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פינס, אני עוד לא ראיתי דבר כזה: יושב-ראש האופוזיציה, יושב-ראש תנועתך, על הדוכן, ואתה קורא קריאות ביניים לראש הממשלה שמזמן כבר סיים את דבריו.

אופיר פינס-פז: אני שואל אותו מי בעד חיסול הטרור.

שמעון פרס: באמת אין צורך בעזרה.

איוב קרא: - - -

שמעון פרס: תסביר לי, שאול, למה צריך תקציב ביטחון יותר גדול, למשל כדי לשמור בשני גדודים על נצרים?

שמעון פרס: בשביל מה?

שמעון פרס: אין בזה צורך ביטחוני, אין בזה צורך פוליטי.

שמעון פרס: זה לא יצרני.

אלי אפללו: כדי שלא תהיה מלחמת יום כיפור, שאתה היית בה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו, אנחנו מבקשים שיושב-ראש האופוזיציה יחשוב לסיים.

שמעון פרס: אני גם רוצה להגיד לראש הממשלה, בעניין הכלכלי לא נורא אם היית נותן, לא אגיד תמונה קסטליאנית של המצב אבל לפחות תמונה מדויקת.

שמעון פרס: על מה אתה מדבר בענייני כלכלה?

שמעון פרס: כוח הקנייה במדינה ירד תחת שלטונך ב-20% בשלוש השנים האחרונות.

שמעון פרס: ההכנסה פר-נפש ירדה ב-8%.

שמעון פרס: יש 300,000 מובטלים.

שמעון פרס: אתה אומר שילכו לעבוד, ומי שאין לו עבודה אינו זקוק לעזרה?

שמעון פרס: למה אתה אומר להם: תלכו לעבוד?

שמעון פרס: אני אומר לך, לך אתה ותיצור מקומות עבודה.

שמעון פרס: אתה יכול ליצור מקומות עבודה.

שמעון פרס: הם לא יכולים.

איוב קרא: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת קרא.

מיכאל רצון: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רצון.

שמעון פרס: מדוע יש 300,000 מובטלים?

מיכאל רצון: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רצון, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

שמעון פרס: מה אתם כל כך מתגאים?

שמעון פרס: מה יש לך?

שמעון פרס: אתה כל כך שבע רצון ממה שקורה בערי הפיתוח?

שמעון פרס: את האמת תגיד.

שמעון פרס: אתה שמח על בתי-התמחוי?

שמעון פרס: על זעקות השבר?

שמעון פרס: העוני המשווע?

שמעון פרס: הפגיעה בסטודנטים, בנכים?

שמעון פרס: מה אתה צועק?

שמעון פרס: דבר עם עצמך אמת.

קריאות: - - -

שמעון פרס: חברי הליכוד, תגידו אמת, לא קריאות ביניים.

שמעון פרס: אתם יודעים שזה מצב אומלל בכל שכבות העם.

שמעון פרס: עשיתם שני עמים: עם של עשירים - - -

קריאה: מבחינה פוליטית הם מאוגדים.

שמעון פרס: מבחינה פוליטית, על כן הם מוגנים.

שמעון פרס: מפני שעל השטחים אסור לדבר.

שמעון פרס: על ההוצאות בשטחים אסור לדבר.

שמעון פרס: מפני שעל הגדר, שכולנו בעד, גדר שצריכה לעלות 1.5 מיליארד שקלים, תעלה 4.5 מיליארדי שקלים, מפני שצריך לעשות קפנדריות בשביל סיעה זאת וסיעה אחרת, וסיעה פה וסיעה שם.

שמעון פרס: זו כבר לא גדר, זו גדר קואליציונית.

שמעון פרס: היא לא ביטחונית והיא לא פוליטית.

שמעון פרס: היא קואליציונית.

המשפטים יוסף לפיד: - - -

שמעון פרס: על מה אתה מדבר באמת?

שמעון פרס: מה אתה שולח את המובטלים?

שמעון פרס: לאן?

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: רבותי חברי הממשלה - - -

שמעון פרס: יצחק רבין, עליו השלום, בייגה שוחט, ייבדל לחיים ארוכים, מזה התחילו – כמה מקומות עבודה ממשלה מייצרת.

שמעון פרס: כמה מקומות עבודה אתם ייצרתם?

שמעון פרס: – כלום.

שמעון פרס: רק אחורה.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שוחט, יושב-ראש האופוזיציה לכאורה אינו מוגבל בזמנו, אבל הכנסת מוגבלת בזמנה.

שמעון פרס: חברי הליכוד, הלוא אתם תצטרכו להשיב לחברי מרכז הליכוד, ואתם לא יודעים מה להגיד להם.

שמעון פרס: הלוא הם באים בצעקות אליכם: לך מאשדוד.

שמעון פרס: הם הרי מרביצים לכם מכות.

שמעון פרס: מכות מרביצים לכם.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש האופוזיציה, אם אדוני יפנה לחברי סיעת הליכוד, הם יענו לך, ואז לא אוכל להסות אותם.

שמעון פרס: אני פונה רק ליושב-ראש.

שמעון פרס: אני מכבד את היושב-ראש ופונה רק ליושב-ראש.

דניאל בנלולו: - - -

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בנלולו, מרגע זה הנואם אינו פונה אל סיעות בבית, הוא פונה רק אלי.

יחיאל חזן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חזן - - -

יצחק הרצוג: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הרצוג, אני קורא אותך לסדר.

ראובן ריבלין: רבותי, לא יהיה מצב שלא נוכל לסיים את הדיון הזה.

שמעון פרס: בדבר אחד אני מסכים עם ראש הממשלה: מי היה המגזר היצרני?

שמעון פרס: הקיבוצים, המושבים.

שמעון פרס: במי הממשלה הזאת פגעה יותר מכולם?

שמעון פרס: באנשים שעבדו מצאת השמש עד שקיעתה.

שמעון פרס: אנשים שעבדו על הקרקע.

שמעון פרס: הרסתם אותם, אתם הורסים אותם.

דניאל בנלולו: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בנלולו, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

איוב קרא: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת קרא, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

שמעון פרס: אנחנו לא נסכים ונילחם בכל כוח, אם אתם תהרסו בשם ליברמן.

שמעון פרס: אגב, יצאת בכזאת התרגשות על מה שאמר מישהו מהמשלחת בז'נבה.

שמעון פרס: ואם יושב שר בממשלה שלך, איש רשמי, שאומר שצריך להפציץ את אסואן, ואחר כך את דמשק, ואחר כך את המוקטעה – זה רציני, ואתה לא מעיר לו מלה?

שמעון פרס: איזה רושם זה עושה.

שמעון פרס: יש גם אלופים שדנים בפומבי – צריך להרוג את ערפאת או לא להרוג את ערפאת.

שמעון פרס: כך דנים בארץ מסודרת?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

שמעון פרס: מה אתם מדברים בכלל?

איוב קרא: פיתוח אזורי - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא, תן לו לסיים.

שמעון פרס: עכשיו אני אומר שהסתדרות העובדים היא חלק מהדמוקרטיה של ישראל.

שמעון פרס: מותר לעובדים להתארגן ולעמוד על זכותם.

שמעון פרס: ועכשיו הם לא לוחמים על השכר.

גלעד ארדן: - - -

שמעון פרס: אני מכיר את עמיר פרץ לא פחות טוב מכל אחד אחר.

דניאל בנלולו: - - -

שמעון פרס: הוא לא רוצה שביתות, אבל הוא רוצה כללי משחק הוגנים – אפילו כמו באמריקה.

אלי אפללו: - - -

שמעון פרס: מה, אתם רוצים לבטל את ההסתדרות?

שמעון פרס: כולם יהיו פקידים כפופים לפקידים של הממשלה?

רוחמה אברהם-בלילא: לא, לעמיר פרץ...

שמעון פרס: קודם כול, עובדי הנמלים הם חלק יצרני, לא?

בנימין נתניהו: מיליון שקל בשנה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הממשלה, אם אתם רוצים לקיים דו-שיח עם יושב-ראש האופוזיציה, אני יכול לסדר לכם פגישה אתו.

שמעון פרס: אתם רוצים יציבות כלכלית?

שמעון פרס: רק בהידברות.

שמעון פרס: ואני יודע שאפשר לדבר עם ההסתדרות.

שמעון פרס: הלוא ההסתדרות עשתה לכם דברים שלי לא הסכימו לעשות – שינויים בטלפון ושינויים ברכבת.

שמעון פרס: רק הידברו.

שמעון פרס: פתאום, בוקר בהיר אחד אתם קמים – כפייה.

שמעון פרס: תביאו חוקים, בשביל מה?

שמעון פרס: שבו, דברו עוד יום, עוד לילה.

אלי אפללו: - - -

שמעון פרס: גם אתה, ראש הממשלה, מותר לך להזמין את מזכיר ההסתדרות ולשבת אתו עוד יום ועוד יום.

שמעון פרס: מי מעוניין בשביתות האלה?

שמעון פרס: מי מעוניין בנזק הזה?

שמעון פרס: אז מה, כפייה?

שמעון פרס: אני לא רוצה להראות עכשיו את שרירי, מפני שזה יכול להזכיר מישהו אחר...

שמעון פרס: אני לא רוצה לעשות את זה, את התענוג הזה.

ראובן ריבלין: כבוד יושב-ראש האופוזיציה, הזמן הוא לא בלתי מוגבל.

שמעון פרס: אני רוצה להגיד רק עוד דבר אחד, שלא רק לממשלה יש מונופול לנהל משא-ומתן, אבל יש לה מונופול לחשוב, ויש לה מונופול להציע הצעות - ואסור לאזרחים?

שמעון פרס: איך אמרת?

שמעון פרס: הסכמה לאומית?

שמעון פרס: רק להסכים למה שאתה אומר?

שמעון פרס: מדוע אסור לקיים מפגשים?

קריאה: - - -

שמעון פרס: אני קראתי את הסכם ז'נבה.

שמעון פרס: שם מציעים מודל להסכם קבע.

שמעון פרס: לדניס רוס מותר.

אהוד אולמרט: עם חתימות של ממשלת שווייץ?

שמעון פרס: עזוב אותי מממשלת שווייץ, אתה לך לממשלת שווייץ.

שמעון פרס: אני קראתי את ההסכם.

ראובן ריבלין: אדוני ממלא-מקום ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: רבותי, אולי אתם לא מבינים את חוקי המשחק פה?

שמעון פרס: אם יש לך טענות, לך לממשלת שווייץ, מה אתה רוצה ממני?

חיים אורון: - - -

שמעון פרס: יצאו אנשים, ורצו לעשות שני דברים: להראות שיש עם מי לדבר - והם הראו – ושיש על מה לדבר, אף-על-פי שאני בעצמי לא מסכים עם כל מה שהם אמרו.

שמעון פרס: זאת ארץ דמוקרטית.

שמעון פרס: אבל לדניס רוס מותר להזמין פלסטינים?

שמעון פרס: איש מכם לא הוציא הגה.

שמעון פרס: איש מכם לא שלח מכתב מחאה לאמריקה, מדוע?

שמעון פרס: לכול וכול מותר.

שמעון פרס: לכל אדם מותר.

אברהם-בייגה שוחט: ממשלת יוון יותר טובה?

אברהם הירשזון: - - -

דליה איציק: ולאריק שרון מותר?

רוני בר-און: אתה טועה ומטעה.

אהוד יתום: - - -

שמעון פרס: אהוד, אני מרגיש שיש לך ויכוח עמוק עם ממשלת שוויצריה.

שמעון פרס: אתה צודק במאה אחוז.

שמעון פרס: לך לממשלת שוויצריה, תן לה על הראש, תשאל אותה מה היא עשתה.

שמעון פרס: מה אתה רוצה מהישראלים?

שמעון פרס: הם הולכים ומדברים - - -

אהוד אולמרט: - - -

שמעון פרס: סלח לי, אתה לא תחלק את הארץ למסיתים ולא מסיתים.

שמעון פרס: כולנו בעלי אותה זכות, ואנחנו נקיים מגעים ונקיים דיבורים, ולא ניבהל מאף אחד מכם.

אהוד אולמרט: - - -

ראובן ריבלין: אדוני ממלא-מקום ראש הממשלה, מפאת כבודך, אני לא קורא אותך לסדר.

חיים רמון: - - -

שמעון פרס: הזכות לחפש שלום היא זכות בסיסית.

שמעון פרס: הזכות לחתום הסכם פורמלי היא של הממשלה.

שמעון פרס: אתם אומרים שאין עם מי לדבר – אפילו נדמה לי ששמעתי שאמרת שיחכו עד שיתבגרו.

שמעון פרס: מדוע עם ירדן אפשר לחיות?

שמעון פרס: בירדן חיים פלסטינים.

שמעון פרס: מה יש?

שמעון פרס: החזרנו להם את מה שמגיע להם, ואתם לא מוכנים להחזיר את מה שמגיע.

שמעון פרס: אתם אומרים שאין על מה לדבר.

שמעון פרס: מדוע עם המצרים יש על מה לדבר?

שמעון פרס: מדוע עם המרוקאים - - -

אהוד אולמרט: מה מגיע להם?

אהוד אולמרט: הר-הבית מגיע להם?

ראובן ריבלין: אדוני ממלא-מקום ראש הממשלה, חבר הכנסת אולמרט, אולי אדוני לא שם לב, אבל הנואם סיים את זמנו, ואתם מפריעים לי להסביר לו את זה.

ראובן ריבלין: רבותי, הוא חייב לסיים.

שמעון פרס: אתם רוצים שכולם ייכנעו לכם, ושבארץ יהיה אסור להגיד מלה אחת?

שמעון פרס: מה פתאום.

שמעון פרס: לא נקבל את זה.

שמעון פרס: אתם לא שולטים פה על המחשבה שלנו, לא על הדיבור שלנו, לא על המגעים שלנו ולא על רצוננו בשלום.

שמעון פרס: אנחנו נקבל את מה שנקבע על-פי החוק.

שמעון פרס: לנהל משא-ומתן פורמלי – זה אתם.

שמעון פרס: זכות להידבר, לחפש, להציע מודלים – יש לכל אזרח.

שמעון פרס: ואל תקראו להם מסיתים, מפני שאם אתם תתחילו לקרוא מסיתים, אני יודע מה יקראו לכם.

שמעון פרס: הרוח הטובה שהיתה, ראש הממשלה, בתקופה הראשונה שלך, התחלפה.

שמעון פרס: במקום רוח של אחדות, רוח של פילוג.

רוני בר-און: - - -

שמעון פרס: במקום רוח טובה, רוח רעה.

שמעון פרס: במקום עם של סולידריות, שני עמים – אחד סובל, עני, לא מיוצג, ועל היתר יש או הגנה פוליטית או הגנה פיננסית.

שמעון פרס: אדוני, בממשלה הזאת אין לנו אמון.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הכנסת לשעבר, בזמנו אנחנו סיכמנו על עשר דקות, אבל אנחנו מתירים, אם יש מה לומר.

אברהם בורג: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרס, במשנה מרץ, התחיל להתייחס לכל דבר בהרחבה, וגם הוא עורר תגובות.

ראובן ריבלין: הכנסת מוגבלת בזמנה, שכן אנחנו צריכים לסיים את כנס החורף ערב פסח.

ראובן ריבלין: אנחנו לא יכולים לקיים דיון אחד עד ערב פסח.

אריה האן: בבקשה לקום.

אריה האן: כבוד הנשיא! (חברי הכנסת מכבדים בקימה את צאת נשיא המדינה מאולם המליאה.

אריה האן: )

בממשלה בשל: א.

בממשלה בשל: ההחלטה להעביר את בתי-הדין הרבניים למשרד המשפטים;

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, יש התנגשות בין שני חוקים.

ראובן ריבלין: חוק אחד מחייב אותנו לקיים את פתיחת המושב בהודעת ראש הממשלה, והחוק הנלווה - את תשובתו של ראש האופוזיציה.

ראובן ריבלין: יש חוק נוסף, או יותר נכון לומר שהתקנון בשני המקרים קובע, שכל הצעת אי-אמון תישמע ביום הראשון של שבוע הדיונים.

ראובן ריבלין: לכן אנחנו נקיים דיון משולב.

ראובן ריבלין: עכשיו נשמע את מציעי הצעות האי-אמון.

ראובן ריבלין: ראשון מציעי הצעות האי-אמון הוא חבר הכנסת אלי ישי - הצעת סיעת ש"ס להביע אי-אמון בממשלה בשל ההחלטה להעביר את בתי-הדין הרבניים למשרד המשפטים.

ראובן ריבלין: לאחר מכן נשמע הצעת אי-אמון של חברת הכנסת גלאון, ולאחר מכן נקיים דיון משולב.

ראובן ריבלין: סגן ראש הממשלה לשעבר, יושב-ראש סיעת ש"ס.

ראובן ריבלין: השר המשיב על שתי ההצעות הוא השר מאיר שטרית.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו עוקבים זה חודשים מספר, מיום שהוקמה הממשלה, כיצד היא מצליחה בצעדי ענק ללכת מדחי אל דחי.

אליהו ישי: זאת באמת ממשלה שעשתה דברים, כפי שאמר ראש הממשלה, שאף ממשלה לא עשתה – וזה נכון – בכל המישורים, בכל תחומי החיים: החברתיים, הכלכליים, הדתיים.

אליהו ישי: זו ממשלה שכנראה אין בה ברכה, ואנחנו רואים שבכל תחומי החיים הממשלה הזאת עושה פעם אחר פעם את הצעד הלא-נכון, הפוך מההיגיון.

אליהו ישי: אנחנו רואים פה עוד דברים מאוד מאוד קשים, של זגזוג לאורך כל הדרך של הממשלה, כשכל המגמה והמטרה שלה היא לשרוד כמה שיותר ימים בכס השלטון.

אליהו ישי: זו תופעה מאוד מסוכנת בפוליטיקה, בעבודה הציבורית, באומה דמוקרטית, משום שאותם אנשים שנמצאים במגדל השן, אדוני היושב-ראש, ולא מביטים אל העם ולא יורדים אליו ולא רואים מה קורה למטה, נעלמים מהר מאוד מהזירה הפוליטית.

אליהו ישי: זה מזכיר לי את ממשלת הבורבונים בצרפת, שהיתה מנותקת מהעם.

אליהו ישי: לאנשים לא היה מה לאכול, אבל אנשים בממשלה ישבו וסעדו וחגגו, ולא רק זה, אלא הם שאלו: מה אתם רוצים?

אליהו ישי: אין פה בכלל עניים.

אליהו ישי: מה קורה?

אליהו ישי: מה מפריע למישהו?

אליהו ישי: הכול בסדר גמור.

אליהו ישי: אפשר גם לשבת עם הרבנים הראשיים ביום או בלילה, למחרת להגיד להם: רבותי, לא.

אליהו ישי: ואחר כך, מחרתיים, עוד פעם ניסיונות - הכול בסדר גמור, הכול לגיטימי.

אליהו ישי: אין היגיון, אין צדק, אין סדר, אין יושר, אין אמינות, אין הגינות.

אליהו ישי: אבל המאבק האנטי-חברתי שהממשלה מובילה, הקואליציה הדורסנית הזאת, האכזריות, אטימות הלב של הממשלה והקואליציה לכל דבר רגיש - זה, לצערי הרב, כבר התפרסם ברבים.

אליהו ישי: אני הייתי מציע, אגב, לחברי הליכוד דווקא, באמת לסייר - אתם הרי מסתובבים קצת בקרב העם, אתם נפגשים עם חברי המרכז של הליכוד ואתם רואים בדיוק את המצוקה, את זעקת השבר, את הרעב, העוני, המצוקה.

אליהו ישי: אתם הרי אומרים לי את זה.

אליהו ישי: אנחנו נפגשים במסדרונות הכנסת, אני נפגש אתכם, יושב גם עם שרים, נפגש גם עם חברי כנסת ונפגש עם חברי מרכז.

אליהו ישי: הזעזוע גדול, עמוק.

אליהו ישי: הרי אתם גם מבינים שזה עניין של זמן.

אליהו ישי: אתם מתמוטטים, מתפוררים.

אליהו ישי: יכול להיות שכדאי לכם לחשוב מחשבה שנייה, איך מצילים את המצב הזה - זו סתם הצעה טובה שאני נותן לכל מי שבאמת רוצה להמשיך לכהן, אבל זה לא תפקידי פה.

אליהו ישי: הדבר היותר-כואב לי זה דווקא מפלגה כמו מפד"ל, שחבריה קוראים לעצמם אנשים דתיים ויושבים בממשלה.

אליהו ישי: הם אלה שבעצם הכניסו את הצלם להיכל, הם אלה שהכניסו את טומי לפיד לממשלה, אך ורק משיקול זר, שאמרו:

אליהו ישי: אם אתה רוצה קואליציה עם החרדים - ש"ס, יהדות התורה - חלוקת השרים היא לפני מפתח של 1 ל-5.

אליהו ישי: אבל אם אתה תעשה מאמצים ותיכנס עם שינוי - 1 ל-2.

אליהו ישי: יהיו שני שרים.

אליהו ישי: יש בעיה קשה לאפי איתם מול אורלב, במרכז, מי יהיה שר ומי לא יהיה שר.

אליהו ישי: מה שהיה חשוב זה רק הכיסא.

אליהו ישי: והנה, מה שאמרנו, מורי ורבותי, חברי חברי הכנסת.

אליהו ישי: מה שאמרנו ערב הקמת הממשלה ולפני הקמת הממשלה, ערב הבחירות לכנסת - מה שאמרנו זה מה שקורה: חנויות חזיר לרוב, כנסיות, אזרחות, אזרחויות לעובדים זרים, הפקעת היהדות, רמיסת היהדות, פגיעה בשכבות החלשות, הרס וחורבן.

אליהו ישי: חשבו שהגזמנו.

אליהו ישי: אמרו: זה לא יכול להיות.

אליהו ישי: מה פתאום שהליכוד יעשה דבר כזה?

אליהו ישי: המפד"ל - דתיים, איך הם יעזו?

אליהו ישי: יושבת סיעה שקוראת לעצמה סיעה דתית בתוך הקואליציה, בממשלה - אני מפנה אתכם לקרוא את העיתון של שינוי, שמסביר כמה הם השיגו ואיך הם צוחקים ומתלוצצים.

אליהו ישי: אילן, אתה מסכים אתי, כן?

אליהו ישי: אתה בטח קראת את זה.

רוני בריזון: - - -

אליהו ישי: גם אני קראתי.

אליהו ישי: איך אתם מתלוצצים על אפי איתם, איך אתם צוחקים ממנו, איך אתם לועגים להם.

אליהו ישי: האמת - בצדק.

אליהו ישי: כל הכבוד לכם.

אליהו ישי: אתם לועגים להם, כי יש לכם באמת חברים בממשלה שכל מה שמעניין אותם זה הכיסא ואתם עושים כבתוך שלכם, מה שאתם רק רוצים.

אליהו ישי: אני יכול להרגיע אתכם: הם לא יפרשו מהקואליציה, המפד"ל.

אליהו ישי: הם קשורים מאוד לכיסא.

אליהו ישי: הם לא יפרשו.

אליהו ישי: תעשו מה שלא תעשו - הם לא יפרשו.

אליהו ישי: שעם ישראל ידע מי נותן לכם את היד להרס העם היהודי ולחורבן של העם היהודי.

אליהו ישי: לפחות שעם ישראל ידע שמי שמשתף פעולה ונותן לכם את היד זה המפד"ל.

אליהו ישי: אתם, שרציתם לפרוש מהקואליציה, למדתם גם מש"ס כמה דברים.

אליהו ישי: כשש"ס מאיימת ועומדת על העקרונות שלה, היא שמה בלי בושה מכתבי התפטרות אצל ראש הממשלה.

אליהו ישי: אחד מהשניים: או שתוך 48 שעות נפתר המשבר, או לחלופין פורשים מהממשלה.

אליהו ישי: אחר כך יש משא-ומתן, חוזרים - לא חוזרים, הולכים לבחירות, הממשלה נופלת.

אליהו ישי: ראש הממשלה ישב עם הרבנים הראשיים וראה שאי-אפשר לנתק את בתי-הדין מהרבנות הראשית.

אליהו ישי: מה לעשות?

אליהו ישי: נכון, טומי לפיד רוצה להרוס את בתי-הדין.

אליהו ישי: מה שהוא לא רוצה - הרי הוא הורס.

אליהו ישי: בתי-הדין לעבודה לא טובים לו - לחסל.

אליהו ישי: בתי-דין רבניים - לחסל.

אליהו ישי: יהדות - לחסל.

אליהו ישי: מה הבעיה?

אליהו ישי: שיטה של דיקטטור.

אליהו ישי: דיקטטור לאומי.

אליהו ישי: אין שום בעיה.

אליהו ישי: "ייחודיים" היה אסור כל הזמן, עכשיו הוא רוצה להביא ייחודיים לעצמו - מותר.

אליהו ישי: אין לו שום בעיה.

אליהו ישי: מישהו מחברי הכנסת שלכם מגלה עצמאות פתאום, חותמים על הסכמי ז'נבה.

אליהו ישי: אוי ואבוי.

אליהו ישי: קורא להם הדיקטטור לשיחה: בשום פנים ואופן לא.

אליהו ישי: העיקר, את ש"ס ידעתם לתקוף.

אליהו ישי: מה יש?

אליהו ישי: לנו אסור שתהיה משמעת סיעתית?

אליהו ישי: לרב עובדיה יוסף, למועצת חכמי התורה, אסור לומר מה צריך לעשות ומה לא?

אליהו ישי: טומי לפיד כן יכול לאיים עליכם ולזעזע אתכם ולקרוא אתכם לסדר?

אליהו ישי: אבל זה לא יחזיק מעמד הרבה זמן, זה ברור.

אליהו ישי: מועצת חכמי התורה זה גדולי ישראל, יש משמעת וזה מחזיק מעמד לאורך כל הדרך, אף שבעיניכם זה לא דמוקרטי.

אליהו ישי: אבל הדיקטטורה שלכם היא כן דמוקרטיה, זה כן מותר, זה כן בסדר, זה אפשרי לעשות.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, טומי לפיד למד מש"ס.

אליהו ישי: הוא ראה משהו שלא מוצא חן בעיניו, ישר איים על ראש הממשלה וקיבל.

אליהו ישי: אבל תשימו לב מה קרה למפד"ל.

אליהו ישי: ישבו וראו שאם יהיה משבר הם לא יהיו בממשלה.

אליהו ישי: חז"ל אמרו: הרוצה לשקר ירחיק עדותו.

אליהו ישי: אם אתה רוצה לשקר, תרחיק את העדות.

אליהו ישי: תגיד: רבותי, אחרי החגים נעשה ישיבה, נתכנס, נבדוק מה אפשר לעשות, לדחות את זה.

אליהו ישי: וזה באמת מה שהם עשו ודוחים, ויש איזה רושם של משבר.

אליהו ישי: אז אני רוצה להרגיע את כולם עוד הפעם: אין משבר.

אליהו ישי: המפד"ל יישארו בקואליציה, ייפתחו עוד מאות חנויות למכירת חזיר והמפד"ל בקואליציה.

אליהו ישי: אולי אפילו הכשר של סגן שר הדתות.

אליהו ישי: נישואי תערובת או אזרחויות - אין שום בעיה.

אליהו ישי: יש אישור של אפי איתם.

אליהו ישי: פגיעה בבתי-הדין, פגיעה בחלשים - אורלב מאשר.

אליהו ישי: אין לכם שום בעיה.

אליהו ישי: אין לכם שום בעיה.

אליהו ישי: זו ממשלה שהמפד"ל נותנת בה את הכיסוי, את הגיבוי, לכל ההרס והחורבן.

אליהו ישי: מה שמפלגת העבודה ומרצ לא העזו - אולי דיברו - לא העזו לעשות כל החיים מחשש של פילוג בעם, הנה קמה לה קואליציה בממשלה והשלימה לה את המהפכה החילונית.

אליהו ישי: וגמרה את זה.

מאיר שטרית: המפד"ל לימינך.

אליהו ישי: אגב, מאיר, תאמין לי, ידידי השר - אני מכבד אותך - הרי מרסקים אתכם.

אליהו ישי: המפד"ל הופכים אתכם לגרורות, למריונטות, בידי שינוי.

אליהו ישי: אתם נפגעים קשה.

אליהו ישי: אתה הרי מרגיש את זה בשטח, אתה רואה את זה בחוץ, אתה נפגש עם אנשים.

אליהו ישי: אתה רואה איזה נזק יש לכם מזה.

אליהו ישי: אני לא יודע מתי תתעוררו.

אליהו ישי: אני מניח שבשלב מסוים כן, אבל זה יהיה מאוחר.

אליהו ישי: כי שיכרון הכוח של 40 מנדטים מעביר אתכם על דעתכם.

אליהו ישי: מה אני יכול לעשות?

אליהו ישי: מה לעשות?

אליהו ישי: ובאמת, זה דבר חמור.

אליהו ישי: אחד הדברים החמורים הוא פירוק משרד הדתות.

אליהו ישי: אז אני יודע שמשרד הדתות - יש הרבה אנשים שרוצים לפרק אותו.

יחיאל חזן: מה חמור בזה?

אליהו ישי: אני כבר אגיד לך.

אליהו ישי: את משרד התיירות לא פירקת, נכון?

אליהו ישי: את איכות הסביבה לא פירקתם.

אליהו ישי: זה כל כך חשוב.

אליהו ישי: הרבה משרדים לא פירקתם.

אליהו ישי: משרד הדתות - - -

יצחק כהן: - - -

אליהו ישי: משרד הדתות מטפל ביהדות, במקוואות טהרה, בבתי-כנסיות, בבתי-הדין, במקומות קדושים.

אליהו ישי: רק את זה צריך להרוס?

אליהו ישי: רק את זה צריך לעקור?

אליהו ישי: ולא פחות ולא יותר - למי אתם מפקירים את זה?

אליהו ישי: בידי מי אתם מפקידים את זה?

אליהו ישי: בידי טומי לפיד?

אליהו ישי: בידי טומי לפיד?

אליהו ישי: עכשיו דיבר ראש הממשלה ואמר שבשביל הביטחון של מדינת ישראל הוא רוצה לסלק את ערפאת.

אליהו ישי: הוא לא מסכים להפקיר את ביטחון מדינת ישראל בידי ערפאת.

אליהו ישי: בצדק.

אליהו ישי: יש דברים שבהם אני מסכים אתו.

אליהו ישי: אסור להפקיר את ביטחון מדינת ישראל בידי ערפאת, אבל למה הוא מפקיר - ולמה המפד"ל ואתם מפקירים ומפקידים, או זה וזה גם יחד - את תורת ישראל בידי טומי לפיד?

ראובן ריבלין: לאדוני נותרה דקה וחצי.

אליהו ישי: בידי טומי לפיד כן אפשר להפקיד את זה?

אליהו ישי: הרי מה ההבדל?

אליהו ישי: ערפאת רוצה לחסל אותנו פיזית, טומי לפיד רוצה לחסל את היהדות, את העם היהודי, את הרוחניות ואת תורת ישראל ואת בתי-הדין.

אליהו ישי: את זה כן אפשר להפקיר בידיים שלו?

יצחק כהן: זה הדימוי של המפד"ל.

אליהו ישי: הרי מה הוא רוצה, טומי לפיד?

אליהו ישי: הוא הסתיר?

אליהו ישי: תקראו את המצע שלו.

אליהו ישי: אפילו בתי-דין לעבודה, תאמינו לי, בחיים לא חלמתי שגם אותם הוא רוצה לסגור.

אליהו ישי: כל מה שקשור לחלש, לאדם שצריך סיוע ועזרה, או יהדות, או מסורת.

אליהו ישי: זו מגמה.

אליהו ישי: זה ערב רב.

אליהו ישי: הזוהר הקדוש אמר, שבתקופה של משיח שכולנו מייחלים לו, יקומו הערב רב ויילחמו נגד העם היהודי יותר מאשר שונאי ישראל נגד העם היהודי.

אליהו ישי: עד כדי כך.

אליהו ישי: וזה טומי לפיד, ראש הערב רב.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, אין לנו אמון בממשלה, אנחנו כמובן נצביע אי-אמון בממשלה.

אליהו ישי: אני מעריך שעדיין יש לכם רוב, אף-על-פי שהמפד"ל מנסים פה לשחק או להציג שהם יימנעו - לפחות את זה אולי הרווחנו.

אליהו ישי: אני ציפיתי שחלק מחברי הכנסת, לפחות, יצביעו אתנו.

אליהו ישי: זה קרה בממשלות קודמות, בדברים כל כך עקרוניים וחשובים.

אליהו ישי: אבל אני מניח שזה לא יקרה, כי הם על הכיסא ישמרו, דבוקים ולא יוותרו על הכיסא, ולכן, ככל הנראה, זה לא הולך לקרות.

אליהו ישי: אני מניח שיש לכם רוב, אבל זו תחילת תהליך של זעזוע בממשלה, סדקים בקואליציה, ואני מאוד מקווה שהתקבלה תפילתנו בימים הנוראים ובפרט ביום כיפור: כי תעביר ממשלת זדון מן הארץ.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת אלי ישי, אשר הציג את הצעת האי-אמון.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חברת הכנסת זהבה גלאון להציג את הצעת האי-אמון של סיעת מרצ בעניין המצב המדיני, הכלכלי והחברתי.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, לפני כן יש לי רק הודעה.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה ביקשני להודיעכם, על-פי סעיף 24(א) לחוק-יסוד: הממשלה, כי השר יוסף לפיד ימלא את מקומה של השרה לאיכות הסביבה בעת היעדרה מהארץ, מיום ט"ז בתשרי התשס"ד, 12 באוקטובר 2003 למניינם, עד כ"ו בתשרי התשס"ד, 22 באוקטובר 2003.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת - לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (מס' 18) (חקירת עובדי שירות הביטחון הכללי בידי המחלקה לחקירות שוטרים), התשס"ד-2003; הצעת חוק להגנת חיית בר (תיקון מס' 7), התשס"ד-2003.

אריה האן: לדיון מוקדם: הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון - הסדרת פרסום באמצעות דיוור ישיר), התשס"ד-2003, מאת חבר הכנסת רשף חן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לעידוד העלייה, התשס"ד-2003, מאת חברת הכנסת קולט אביטל; הצעת חוק לתיקון דיני הראיות (הגנת ילדים) (תיקון - עדות קטין שלא בפני הנאשם), התשס"ד-2003, מאת חברת הכנסת גילה פינקלשטיין; הצעת חוק חקירת סיבות מוות (תיקון - נוכחות בני משפחה או מי מטעמם בזמן הנתיחה), התשס"ד-2003, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון - עידוד הנקה לתקופה ממושכת), התשס"ד-2003, מאת חברת הכנסת גילה גמליאל; הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון - הגבלת חסינות מפני חיפוש), התשס"ד-2003, מאת חבר הכנסת רן כהן; הצעת חוק הזנה במוסדות חינוך, התשס"ד-2003, מאת חברת הכנסת יולי תמיר וקבוצת חברי הכנסת.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה למזכיר הכנסת.

בממשלה בשל: א.

בממשלה בשל: ההחלטה להעביר את בתי-הדין הרבניים למשרד המשפטים;

ראובן ריבלין: חברת הכנסת זהבה גלאון, בבקשה.

ראובן ריבלין: גברתי, הואיל ואת תמיד מקפידה על הזמן, אני מפנה את תשומת לבם של חברי הכנסת, שעל המסך למעלה יש מסגרת הזמן, והזמן הולך ופוחת, כך שמפעם לפעם יכולים להעיף מבט לכיוון המסך ולדעת בדיוק כמה זמן נותר להם ולכלכל דבריהם בהתאם.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה.

חיים אורון: האם היושב-ראש יכול לעצור את השעון?

ראובן ריבלין: כן, בוודאי.

ראובן ריבלין: נעשה ניסיון.

ראובן ריבלין: בבקשה, גברתי, נא להתחיל.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שמעתי היום את נאומו של ראש הממשלה, ואני מודה שאני תוהה, איזו מידה של עזות מצח נדרשת לעמוד כאן על הדוכן ולדבר - אני מצטטת - על התקווה הגלומה בתוכנית המדינית של הממשלה.

זהבה גלאון: איזו תוכנית מדינית יש בדיוק לממשלה?

זהבה גלאון: אני מניחה שהוא דיבר על מפת הדרכים.

זהבה גלאון: והוא מציע לנו, הוא המשיך לעמוד כאן ולהציע לנו סבלנות, נחישות, אורך רוח.

זהבה גלאון: הכול דברים של ראש הממשלה, ואני תוהה, אדוני יושב-ראש הכנסת, עד מתי, כמו שנהג ראש הממשלה לומר, עד מתי?

זהבה גלאון: במשך שלוש שנים יש כאן ראש ממשלה וממשלה שמבקשים מאתנו אורך רוח, ויש כאן פיגועים וטרור ושפיכות דמים.

זהבה גלאון: ויש לנו ראש ממשלה שהבטיח שלום וביטחון, וראש ממשלה שהבטיח למגר את הטרור, וראש ממשלה שהשתעבד ושעבד את כולנו למדיניות של אין עם מי לדבר.

זהבה גלאון: יש כאן ראש ממשלה שעמד כאן על הדוכן, תעתע בכנסת ומתעתע במדינה שלמה כבר שלוש שנים.

זהבה גלאון: ראש ממשלה שסרטט ומסרטט מצג שווא, שיש לו פתרון ויש לו תוכנית אופרטיבית למיגור הטרור.

זהבה גלאון: ואני מזכירה לכם, חברי חברי הכנסת, כמו במלחמת לבנון, הוא ממשיך להוליך שולל מדינה שלמה.

זהבה גלאון: ויש כאן מי ששכח כנראה, שכח שיש כאן ראש ממשלה שהבטיח להגיע להסדר, ובמקום להסביר היום לכנסת ולעם, כשהוא עמד כאן מעל הדוכן, למה הוא לא יישם את מפת הדרכים, ולמה הוא מסתפק רק בהצהרות במקום במעשים, הוא ממשיך במסורת ההסתה, כמו שאמרת קודם, אדוני סגן היושב-ראש, מסורת ההסתה של כיכר-ציון.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, הסתה היא ביטוי לפניקה.

זהבה גלאון: אתם יודעים, הזיכרון הקולקטיבי הוא ישות חמקנית, יש מי ששכח את ההסתות של ראש הממשלה.

זהבה גלאון: עכשיו, בימים האחרונים, אנחנו חוזרים ושומעים את ראש הממשלה מדבר על הבוגדנות של השמאל.

זהבה גלאון: מה הוא קפץ פתאום?

זהבה גלאון: בשבוע שעבר פורסמו הבנות ז'נבה - מה הוא קפץ?

זהבה גלאון: למה הוא מסית?

זהבה גלאון: פתאום באה כאן תוכנית להסדר קבע ופתאום רואים בציבור הישראלי שיש עם מי לדבר.

זהבה גלאון: וזה אחרי שראש הממשלה טען כל הזמן שאין עם מי לדבר.

זהבה גלאון: אז במקום שהממשלה הזאת תיקח את ההסכם ותבחן אותו, האם הצד הפלסטיני מוכן להתקדם להסדר קבע?

זהבה גלאון: וחשוב הדיבור על הסדר הקבע, כי לא מדובר כאן על עוד התחייבויות בשלבים שאינן ממומשות.

זהבה גלאון: מדובר על הסכם שמוכיח שיש פרטנר בצד השני, ובניגוד למה שאמר כאן ראש הממשלה על הדוכן שאין עם מי לדבר, יש עם מי לדבר.

זהבה גלאון: כי ראש הממשלה לא אפשר לאבו-מאזן לדבר ולפעול, וראש הממשלה כנראה גם לא יאפשר עכשיו לאבו-עלא לפעול, כי ראש הממשלה והממשלה כולה בראשותו לא מוכנים לקבל את העובדה שיש מי שמציע אלטרנטיבה להפסקת מעגל הדמים.

זהבה גלאון: זה שראש הממשלה והימין כולו, חברי הכנסת ושרי הימין, התקיפו כל כך את ההסכם, בעצם מעיד אולי על כך שיש בכנסת הזאת ובממשלה הזאת מי שפוחד מסיכוי לשלום.

זהבה גלאון: מדובר, חברי חברי הכנסת, על סיכוי לשלום.

זהבה גלאון: יכול להיות שבגלל זה מתלהמים ומסיתים ומפחידים.

זהבה גלאון: פתאום הבנתם, שהציבור הישראלי מבין, ששלוש שנים ניהלו כאן מדיניות של הולכת שולל, של רק כוח צבאי, ותנו לצה"ל לנצח, ואין עם מי לדבר.

זהבה גלאון: פתאום הציבור הישראלי מבין שזה לא עובד יותר.

זהבה גלאון: אמרתם, אדוני השר, לאזרחים, שאם נהיה חזקים נמגר את הטרור; הנה נהיה חזקים, נמגר את הטרור - במקום זה חיסלו ואז בא עוד פיגוע, ואז היה עוד חיסול, ורק היום היו שלושה חיסולים בעזה.

זהבה גלאון: כך נמשך מעגל הדמים, ובאה במקום זה אופוזיציה קונסטרוקטיבית, חברי חברי הכנסת, עם הצעה חלופית למדיניות שננקטת כאן, מדיניות של דשדוש במי אפסיים.

זהבה גלאון: באה תוכנית, מסמך ז'נבה הוא מודל של תוכנית לפעולה, לא מדובר כאן על מסמך רשמי בין ממשלות, יש כאן הצעה להסדר קבע, יש כאן הצעה שמוסכמת על שני הצדדים.

זהבה גלאון: הייחוד של ההצעה הזאת, מזה אתם מתעלמים, כל הדוברים הרשמיים של ממשלת ישראל וחברי הכנסת מהקואליציה, יש כאן הצעה שייחודה בכך שהיא מסמנת את סוף הסכסוך, שהיא אינה מותירה שום סימני שאלה, כל הפרטים סוכמו ואין לשום צד תביעות נוספות.

זהבה גלאון: יכלה לבוא ממשלת ישראל, יכול לבוא ראש הממשלה, לקחת את היוזמה הזאת, את הסכם ז'נבה, לבחון אותו ולאמץ אותו כמו שהוא.

גלעד ארדן: גם ערפאת היה יכול לעשות את זה.

זהבה גלאון: אני מכירה בסמכותה ובמרותה של ממשלה נבחרת, שהיא הממשלה שלי, ואני קוראת לראש הממשלה של הכנסת הזאת, של העם הזה, לאמץ את היוזמה הזאת כי היא יוזמה דרמטית.

זהבה גלאון: באיזה אופן היא דרמטית, חבר הכנסת ארדן?

זהבה גלאון: יש כאן הכרה פלסטינית, הייתי אומרת ראשונה מסוגה, בזכותו של העם היהודי למדינה.

זהבה גלאון: זאת הכרה.

זהבה גלאון: אז במקום שתאמצו את זה, כמו שהציבור הישראלי - אתם רואים את המספרים, למרות כל ההתלהמות שלכם, אתם רואים את המספרים הגבוהים של הציבור בישראל שתומך בהסכם, כי הציבור מאס בכיבוש, כי הציבור מאס במדיניות הדמים של שרון, כי הציבור הבין שיש עם מי לדבר.

גלעד ארדן: ולמי הציבור מצביע?

זהבה גלאון: אנחנו נבחן את זה.

רוני בר-און: שבעה חודשים עברו.

זהבה גלאון: הציבור הבין, חבר הכנסת בר-און, כשאין הסדר מדיני יש אבטלה.

זהבה גלאון: הציבור ראה וקרא את התוצאות הכלכליות בשבוע האחרון, הוא ראה את ירידת המדד ב-0.5%, הוא ראה שזה מצביע על מיתון עמוק במשק, הוא ראה שזאת סטירת לחי לכל מה שאתם קוראים: קדושת הצמיחה.

זהבה גלאון: בשם קדושת הצמיחה הזאת פגעתם בקצבאות לאמהות החד-הוריות ובקצבאות הביטוח הלאומי.

זהבה גלאון: בשם קדושת הצמיחה פגעתם בילדים.

רוני בר-און: אפשר קריאת ביניים?

זהבה גלאון: אפשר קריאת ביניים.

רוני בר-און: עברו שבעה חודשים מהיום שכל הציבור הבין את מה שאת אומרת שהוא הבין, אלא אם באמת את סובלת מחזיונות השווא ותעתועי הדמיון של יושב-ראש האופוזיציה.

רוני בר-און: אני מכיר אותך, ואת לא סובלת מזה.

זהבה גלאון: מי שמביא לכאן חזיונות שווא ומצג שווא ותעתועי שווא הוא ראש הממשלה.

זהבה גלאון: ראש הממשלה שהבטיח שלום ובינתיים הביא לנו את הקריסה החברתית הקשה ביותר שהיתה במדינת ישראל, שפוגעת בעובדים, שפוגעת בקבוצות החלשות והופכת אותן לחלשות יותר.

זהבה גלאון: אני חושבת שהציבור מתחיל להבין, שאי-אפשר, שכל מי שמנסה להציע איזה פתרון - מנסים להציע פתרון, מה הציעו כאן, תוכנית חלופית?

זהבה גלאון: מייד מואשמים בבגידה.

זהבה גלאון: בכלל, איזו מדינה זאת, שרודפי השלום מוקעים, וסרבני השלום מתלהמים.

זהבה גלאון: הייתי אומרת, חבר הכנסת בר-און, אחרי ששמעתי היום את הנאום של ראש הממשלה, שההתקפות של ראש הממשלה ושל חברי הממשלה ושל חברי הכנסת גלעד ארדן ואחרים, מעידות בעיקר על איבוד עשתונות.

זהבה גלאון: אם אין במסמך הזה כלום, כמו שטענתם, מה כל ההתלהמות הזאת?

גלעד ארדן: מוטיבציה של 900 יהודים בשלוש שנים.

זהבה גלאון: תרשה לי, תרשה לי, תרשה לי.

מוחמד ברכה: תודה.

זהבה גלאון: הגיע הזמן שיבינו פה, בכנסת הזאת, שהידברות היא לגיטימית, שהידברות היא מחויבת המציאות, בעיקר נוכח העובדה שיש כאן ממשלה שהיא סרבנית שלום, שהיא פוגעת בציבור, שהיא פוגעת בעובדים, שהיא פוגעת באוכלוסייה, ובעיקר הגיע הזמן שיבינו שהמסמך הזה בא בעצם לומר, שאותן הבנות ז'נבה באות לחלק את ארץ-ישראל בין מדינה פלסטינית למדינת ישראל.

זהבה גלאון: ממה אתם נבהלים?

זהבה גלאון: החלוקה היא באופן שכל אחת תוכל לחיות את חייה, חיים עצמאיים.

זהבה גלאון: הבנות ז'נבה, או מסמך ז'נבה, הוכיחו שפשרה בין ישראל לפלסטינים היא אפשרית, וצריך לקבל את זה שאנחנו חייבים להחליט בין פשרה כואבת לבין המשך החיים על החרב.

זהבה גלאון: אני רוצה לסיים, אדוני היושב-ראש, ולומר, שמי שמסית כמו שהסיתו כאן בימים האחרונים כל דוברי הממשלה וכל דוברי הימין, מי שמסית כנגד הסכם ז'נבה, שיזכור שהדברים - - -

מוחמד ברכה: יש לך דקה.

זהבה גלאון: אני מסיימת, אדוני היושב-ראש.

זהבה גלאון: אנחנו עומדים ימים מספר לפני יום השנה השמיני להירצחו של ראש הממשלה המנוח יצחק רבין.

זהבה גלאון: מי שמסית – הדברים האלה שלו הם כשמן למדורה.

זהבה גלאון: מי ששופך שמן, לא יוכל אחר כך לרחוץ בניקיון כפיו בטענה נואלת שהוא לא הבעיר את המדורה.

זהבה גלאון: שימו לב.

זהבה גלאון: תודה, אדוני.

מוחמד ברכה: תודה, גברתי חברת הכנסת זהבה גלאון.

מוחמד ברכה: את תשובת הממשלה יביא השר מאיר שטרית, השר במשרד האוצר.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להשיב על הצעות האי-אמון, על שתי הצעות בעצם, מטעמו של ראש הממשלה.

מאיר שטרית: ראשית, ביחס להצעה לגבי בתי-הדין הרבניים.

מאיר שטרית: נדמה לי שהרחבתי את הדיבור בעניין הזה בשבוע שעבר בהצעה רגילה לסדר-היום.

מאיר שטרית: אבל היום אתייחס לזה כאל הצעת אי-אמון.

מאיר שטרית: בישיבת הממשלה מיום 8 באוקטובר 2003 בעניין פירוק המשרד לענייני הדתות הוחלט גם על העברת ניהול מערכת בתי-הדין הרבניים, לרבות בתי-הדין המיוחדים לגיור, מהמשרד לענייני דתות למשרד המשפטים.

מאיר שטרית: מכוח סעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה - העברת סמכויות בחוקים המפורטים טעונה אישור הכנסת.

מאיר שטרית: הממשלה סבורה שבצעדים אלה יש שיפור בניהול מערכת בתי-הדין הרבניים, ובכך גם יושלם מעבר כל הגופים השיפוטיים תחת קורת גג אחת, שאין עוררין על מומחיותה ומקצועיותה.

מאיר שטרית: אנו ערים לדאגה שהביעו הרבנים הראשיים וגורמים שונים בציבור הדתי ביחס לעצם העברתם של בתי-הדין הרבניים למשרד ממשלתי אחר, לאחר עשרות שנים שהיו תחת המשרד לענייני דתות.

מאיר שטרית: מדובר בצעד שמטרתו לשפר את השירות לאזרחים ולתת לבתי-הדין הרבניים בית הולם.

מאיר שטרית: עם פירוק משרד הדתות, המקום הטבעי של בתי-הדין היהודיים הדתיים הוא במשרד המשפטים, שם נמצאים גם בתי-הדין הדרוזיים, המוסלמיים, הנוצריים והממלכתיים.

מאיר שטרית: בימים אלה מתקיימת במשרד ראש הממשלה עבודה שתכליתה ליישב את המחלוקות סביב שאלת האחריות לבתי-הדין הרבניים, לרבות נושא הוועדה לבתי-הדין הרבניים, באופן שיהיה מקובל על כל הצדדים הנוגעים בדבר.

מאיר שטרית: אשר לרבנות הראשית – הוחלט כי הרבנות תועבר מהמשרד לענייני דתות למשרד שעליו יוחלט בהתייעצות בין צוות היישום לבין הרבנים הראשיים לישראל, וזאת עד לסיום עבודתו של צוות היישום.

מאיר שטרית: ראש הממשלה הבהיר בכמה הזדמנויות, כי הוא מחויב לשמירה על ערכיה היהודיים של מדינת ישראל וכי יש לו כבוד רב למוסדות הדתיים הממלכתיים שלה.

מאיר שטרית: כאמור, ה"משבר" שאיננו אפילו צל צלו של משבר אלא בעיה שניתנת לפתרון, ייפתר בהסכמה בין מרכיבי הקואליציה והרבנים הראשיים.

מאיר שטרית: במלים אחרות, רוצה לומר שבעבודה שעושים עכשיו במשרד ראש הממשלה המגמה היא לנסות להגיע להסכמה על פתרון המשבר הזה על דעתם.

יוסי שריד: בעניין הזה אתה צודק.

יוסי שריד: אין דאגה.

מאיר שטרית: זה נכון.

מאיר שטרית: זו גם ההערכה שלי, שאפשר לפתור את המשבר ולהגיע להסכמה, ואגב, על דעתם של הרבנים הראשיים, שבעיקר חוששים, חבר הכנסת שריד, מניתוק סמכותם כרבנים ראשיים על בתי-הדין.

מאיר שטרית: עכשיו, מה הבעיה?

מאיר שטרית: הבעיה שלהם היא שהמעבר למשרד המשפטים מדאיג אותם.

מאיר שטרית: אנחנו מנסים למצוא פתרון לעניין הזה.

מאיר שטרית: אני מניח שיימצא פתרון והמשבר הזה יחלוף.

מאיר שטרית: כך שאני לא רואה בזה משבר שיכול לגרום לפירוקה של הממשלה.

מאיר שטרית: זהו, בינתיים אפשר להירגע ולנוח.

מאיר שטרית: בחלק השני אני רוצה לומר, שכמובן אין עוררין על כך שזכותו של כל אחד לדבר עם מי שהוא רוצה.

מאיר שטרית: האם מישהו בא בטענה על כך שישראלים מדברים עם מישהו אחר?

מאיר שטרית: לא על זה הטענה.

מאיר שטרית: נדמה לי שכל עוד הישראלים דיברו עם אדם אחר והציגו גם כאופוזיציה אלטרנטיבה אחרת – זה לגיטימי, זה בסדר גמור, בתנאי אחד, שזה נשאר בארץ.

מאיר שטרית: יכולה לבוא אותה קבוצה ולהגיד: אנחנו מציעים את המודל הזה, ולעבור בישראל מבית לבית, לשכנע כל יהודי וכל אחד לתמוך בתוכנית וללכת עם זה לבחירות.

מאיר שטרית: לדעתי, אתם עברתם את הגבול, ואני אומר זאת לחבר הכנסת אורון, שהיית חבר בצוות הזה.

מאיר שטרית: המעבר של הגבול הוא ברצון להביא את זה לסוג של ועידה בין-לאומית, עם חסות של שלטונות שווייץ, עם מעורבות של מדינות אחרות.

מאיר שטרית: לדעתי, זה מעבר של הגבול וזה לא תקין.

מאיר שטרית: התקין הוא שתדברו.

מאיר שטרית: תקין שתציעו איזה נייר שאתם רוצים, איזו תוכנית שאתם רוצים.

מאיר שטרית: תעבירו אותה בארץ.

חיים אורון: ראיתי השבוע בטלוויזיה שר בממשלה שיושב בהליקופטר ומסביר לסנטור אמריקני מדוע מפת הדרכים שגויה.

חיים אורון: על מה אתם מדברים?

מאיר שטרית: מה הקשר?

חיים אורון: שר בממשלה.

מאיר שטרית: מה הקשר?

מאיר שטרית: מה הקשר לזה?

חיים אורון: האם אנחנו פה במנזר שתקנים?

מאיר שטרית: האם אני אמרתי שתהיה במנזר שתקנים?

מאיר שטרית: תסביר לעם בישראל.

מאיר שטרית: זו הדרך הנכונה.

חיים אורון: אני מסביר - - -

מאיר שטרית: לא, אתם מנסים לעשות ועידה.

חיים אורון: לא עושים שום ועידה.

חיים אורון: לא תהיה שום ועידה בין-לאומית - - -

מאיר שטרית: איך אומרים?

מאיר שטרית: אני חי מהעיתונים, אין לי דרך אחרת.

חיים אורון: תירגע, תירגע.

מאיר שטרית: אני חי מהעיתונים.

מאיר שטרית: אדרבה.

חיים אורון: תעשה טובה, תירגע ותתמודד עם מה שיש בהסכם ועם העובדה שהממשלה שלך לא עושה שום דבר.

מאיר שטרית: ג'ומס, אענה לך על הנקודה הזאת.

מאיר שטרית: תראה, לגבי מה שיש בהסכם – קל מאוד לעשות הסכם כזה; אם אתה מוכן לוותר לצד השני על כל מה שהוא רוצה, אין בעיה לעשות הסכם.

מאיר שטרית: מזמן יכולנו לעשות את זה.

מאיר שטרית: ג'ומס, יש שני דברים שאתה שוכח - בהסכם אוסלו הפלסטינים הכירו במדינת ישראל.

מאיר שטרית: חברת הכנסת גלאון, אני מעיר לך.

מאיר שטרית: את אמרת שזה הישג גדול שהם הכירו - - -

חיים אורון: הם לא הכירו אף פעם, עד עכשיו, במדינה יהודית, במדינת ישראל כמדינתו של העם היהודי.

חיים אורון: אין סוף אנשים אמרו לנו - - -

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אורון, ביום רביעי יתקיים דיון על הצעות דחופות בנושא הזה.

מאיר שטרית: הסכם אוסלו מתחיל מזה שמכירים בקיומה של מדינת ישראל.

חיים אורון: לא, זאת זכות הגדרה עצמית.

מאיר שטרית: אני לא מבין.

מאיר שטרית: האם אתה זקוק להכרה פלסטינית בקיומה של מדינת ישראל?

חיים אורון: לא, אתה זקוק.

מאיר שטרית: לא, אני לא זקוק.

מאיר שטרית: עם כל הכבוד לפלסטינים, אני לא זקוק.

מאיר שטרית: ג'ומס, תראה, אין לי ויכוח עם זה.

מאיר שטרית: זכותך לדבר עם מי שאתה רוצה.

מאיר שטרית: תעשה את זה בארץ.

מאיר שטרית: הגעת להסכם, הגעת לנייר הזה שאתה רוצה – מאה אחוז.

מאיר שטרית: אם אתה אומר לי שמחר אין שום ועידה, שום דבר, שום חסות בין-לאומית – אני שקט באמת.

מאיר שטרית: אבל לא זה מה שהתרשמתי מהעיתונים.

מאיר שטרית: על-פי העיתונים - - -

זהבה גלאון: מה אתה מפחד?

מאיר שטרית: על-פי העיתונים, הרעיון הוא ליזום איזו ועידה בשווייץ, בחסות ממשלת שווייץ, בנוכחות גופים אחרים.

מאיר שטרית: האם זה נראה לך תקין?

זהבה גלאון: כן.

מאיר שטרית: חה, חה, חה.

חיים אורון: מה היא תחליט?

מאיר שטרית: חברים.

מוחמד ברכה: רבותי, לא, באמת.

רן כהן: ברשותך, השר שטרית, אני רוצה לומר משפט אחד.

רן כהן: אילו בא ראש הממשלה ואמר: רבותי, אני מניח עכשיו תוכנית שלגביה יש לי פרטנר ועליה יש לי מה לדבר אתו, ואני מביא את כולה לעם ישראל – היתה לך כל הזכות לתקוף את כל הסכם ז'נבה.

רן כהן: אבל הממשלה הזאת שותקת.

מאיר שטרית: חבר הכנסת רן כהן, להזכירך, ראש הממשלה ברק, בממשלה שאתה היית חבר בה, הציע תוכנית.

מאיר שטרית: אתה לא יכול להגיד שהוא לא הציע תוכנית.

מאיר שטרית: אנחנו לא דחינו את התוכנית הזאת.

מאיר שטרית: כלומר, הכנסת, או עם ישראל, לא דחה את התוכנית.

מאיר שטרית: היא אפילו לא הובאה אליו.

מאיר שטרית: ברק עצמו יצא מהעניין, כי הוא ראה את הפרטנר שאמור היה להסכים לתוכנית הזאת, שהיא מאוד מרחיקה לכת, ודומה פחות או יותר לתוכנית שמוצעת עכשיו בז'נבה, ואולי מרחיקה לכת אפילו יותר.

מאיר שטרית: עכשיו, כאשר הוצגה תוכנית כזאת והצד השני דחה אותה – האם זה לא מעלה אצלך שום ספקות כשאתה יושב עם אותם אנשים ועושה אתם הסכם נוסף, כשהם כבר הפירו את כל ההצעות שהוצעו להם בעבר?

רן כהן: אני אמשיך לדאוג לשלום.

מוחמד ברכה: רבותי.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת רן כהן.

מוחמד ברכה: אני מציע להפסיק את הדו-שיח הזה, את הרב-שיח הזה, ולאפשר לשר שטרית לסיים את נאומו.

מוחמד ברכה: בבקשה.

יוסי שריד: במשך 30-40 שנה, ואולי אלפיים שנה, ראש הממשלה שלך ואתם אמרתם שמדינה פלסטינית היא דבר איום ונורא.

יוסי שריד: אחרי 30 שנה הוא הגיע למדינה פלסטינית.

יוסי שריד: האם זה לא מעורר בך מידה של חשדנות שהוא שינה את דעתו?

יוסי שריד: מה לעשות?

יוסי שריד: הם שינו את דעתם.

יוסי שריד: לאדם מותר לשנות את דעתו.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת שריד, המסר הגיע.

מאיר שטרית: יוסי, על אחת כמה וכמה.

מאיר שטרית: תראה, אתה אומר שראש הממשלה הציג תוכנית.

מאיר שטרית: הוצגה מפת הדרכים שהציעו האמריקנים.

מאיר שטרית: ישראל קיבלה אותה.

מאיר שטרית: הממשלה החליטה עליה ברוב קולות.

מאיר שטרית: נכון, לא בהסכמה.

חיים אורון: איזה רוב קולות?

חיים אורון: היו 14 הסתייגויות.

מאיר שטרית: אז מה?

מאיר שטרית: אז מה?

מאיר שטרית: גם הפלסטינים הגישו הסתייגויות.

מאיר שטרית: אז מה?

מאיר שטרית: אבל החליטו עליה.

מאיר שטרית: מבחן המעשה ומבחן הביצוע הוא המבחן האמיתי.

מאיר שטרית: לצערי הרב, במבחן המעשה ישראל עשתה את שלה.

מאיר שטרית: אני מוכרח לומר שהצד הפלסטיני נכשל ביישום החלק הראשון.

יוסי שריד: - - -

מוחמד ברכה: השר שטרית, אתה מעוניין שהתור שלך יהפוך לסימפוזיון?

מאיר שטרית: לא.

מאיר שטרית: זו תשובה שלי.

מוחמד ברכה: אני מבקש.

מאיר שטרית: אני מוכן לדבר לצד הזה, בסדר?

מאיר שטרית: אני חושב שהממשלה ניסתה, בתום לב, ביושר, להתקדם לכיוון של הקמת מדינה פלסטינית, ושרון היה מספיק אמיץ לומר את זה.

מאיר שטרית: אתה אומר בעצמך שהוא שינה את דעתו.

מאיר שטרית: זה נכון.

מאיר שטרית: הוא אמר את זה בגלוי ועמד על זה בבחירות, אחרי הבחירות בממשלה, חרף ההתנגדויות.

מאיר שטרית: לצערי, החלק הראשון של העסק הזה - הפסקת הטרור - לא קרה.

מאיר שטרית: לכן, בעצם, הכול נתקע במצב הזה.

מאיר שטרית: אני חושב ועדיין מקווה, שאם באמת קמה ממשלה חדשה, היא תוכיח את עצמה ותוכל לעשות את זה.

מאיר שטרית: אז אולי אפשר באמת להתקדם לשלום.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, תודה.

מאיר שטרית: אנחנו, כמובן, דוחים את הצעות האי-אמון.

מוחמד ברכה: תודה לשר שטרית.

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים לדיון בהצעות האי-אמון ובהודעת ראש הממשלה.

מוחמד ברכה: זה דיון משולב, והזמנים הוקצו על-פי סיעות.

מוחמד ברכה: ראשון הדוברים הוא חבר הכנסת רוני בר-און.

מוחמד ברכה: אדוני, לרשותך ארבע דקות.

נסים זאב: אדוני היושב ראש, תעמוד על לוח זמנים, בבקשה.

מוחמד ברכה: כן, אני אעמוד.

מוחמד ברכה: אתה גם יכול לעזור לי.

מוחמד ברכה: אתה רואה שם, בפינה: ארבע דקות.

רוני בר-און: אל תנצל את זה שאני לא רואה עד שם.

מוחמד ברכה: לא.

מוחמד ברכה: הם יראו.

מוחמד ברכה: אם אהיה סלחני כלפיך, הם יאכלו אותי.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שמעתי את הנאום שלך בקשב רב, חברתי חברת הכנסת זהבה גלאון.

רוני בר-און: לא יכול להיות שכל פעם שאנחנו מדברים אתכם דברים שקשורים בהחלטות של המחוקק ובהחלטות שקשורות בבג"ץ, אתם תגידו שזו הסתה.

רוני בר-און: כאשר אתם רצים לבית-המשפט בתלונות שפעם אחר פעם מתבררות כתלונות סרק, אתם פשוט מחפשי חוק.

רוני בר-און: במקום לשאת כאן נאום, בחרתי לתת לכם, או לחברי הכנסת, או לאלה שהם לא חברי כנסת והלכו לכל העניין הזה שנקרא מסמך ז'נבה, עצה משפטית חינם, קצרה ולעניין.

רוני בר-און: אני מבקש שתיתנו לי לומר זאת, כי אני קורא מתוך חוק ומתוך פסק-דין של בית-המשפט הגבוה לצדק.

רוני בר-און: בסימן ב' לחוק העונשין, שהכותרת שלו "בגידה", נמצא סעיף 97.

רוני בר-און: אל תיבהלו, כי תיכף אתן לכם את ברירת המחדל היותר-קלה.

זהבה גלאון: אתה מעלה את המלה "בגידה" בהקשר זה?

רוני בר-און: תקשיבי.

רוני בר-און: אני קורא לךְ חוק.

רוני בר-און: אני קורא לךְ חוק.

זהבה גלאון: עזוב את החוק.

חיים אורון: - - -

רוני בר-און: סליחה, אני קורא לךְ מתוך חוק העונשין, התשל"ז-1977.

רוני בר-און: סעיף 97 אומר: "(א) מי שעשה, בכוונה לפגוע בריבונותה של המדינה, מעשה שיש בו כדי לפגוע בריבונותה, דינו מיתה או מאסר עולם".

רוני בר-און: חלופה (ב) היא: "מי שעשה, בכוונה ששטח כלשהו יצא מריבונותה של המדינה או ייכנס לריבונותה של מדינת חוץ" וגו' - דינו אותו דבר.

רוני בר-און: אבל, אל תיבהלו, כי יש סעיף 100 שאומר: "מי שעשה מעשה המגלה אחת הכוונות האמורות בסעיפים 97 - - - " - קרי להוציא חלק מן המדינה ולהעביר אותו לריבונות של מדינה אחרת - דינו רק מאסר עשר שנים.

רוני בר-און: זו לא הפעם הראשונה שמדברים על זה.

רוני בר-און: לפני 11 שנה הוגש בג"ץ בשם "נאמני הר-הבית" נגד מר רבין המנוח, ממשלת ישראל, פרופסור רבינוביץ, שטיפלו אז בנושא ההסדר עם סוריה, ואמרו: אתם לא יכולים לטפל בנושא הזה, כי יש חוק רמת הגולן.

רוני בר-און: אתם לא יכולים לוותר על שטחי מולדת שסופחו כחוק.

רוני בר-און: בית-המשפט העליון בא ואמר בצורה המפורשת ביותר, ואני קורא מתוך פסק-הדין: "הטענה כי ניהול משא-ומתן מדיני על-ידי ממשלת ישראל, שזכתה לאמון הכנסת כדת וכדין, יש בה כביכול משום עבירה פלילית של בגידה, מוטעית היא מיסודה, ונוח לה שלא נטענה משנטענה.

רוני בר-און: גם אילו לא נאמר דבר מפורש בעניינה של טענה - - - זו" ברור שזה לחלוטין לא שייך.

רוני בר-און: אבל, "העבירות שבסעיפים 97 ו-100" - ואני קורא מפסק-הדין - "האמורים, מדובר בהם, אפוא - - -" - מתי יחול הסעיף הזה?

רוני בר-און: כאשר ממשלה עושה את זה, כנסת עושה את זה, זה לגיטימי.

רוני בר-און: זו כוונת המחוקק, שכנסת וממשלה יכולה לוותר על כל שטחי מדינת ישראל.

רוני בר-און: אבל, כאשר מדובר "ביחיד או בקבוצה הפועלים ללא סמכות כדין, ושלא הוסמכו כדין", שהם לא "ממשלת ישראל, באמצעות העומד בראשה ונציגיה, שעה שהיא מנהלת שיחות" וגו'.

רוני בר-און: את הדברים האלה לא המציאו השופטים של בג"ץ, עם כל הכבוד.

חיים אורון: - - -

רוני בר-און: אני מייד עונה על שאלות, אם היושב-ראש יתיר לי.

מוחמד ברכה: יש לך חצי דקה.

רוני בר-און: אמר את זה המובהק במשפטנים שלכם.

רוני בר-און: לא היה לכם משפטן מובהק כאיש שאמר את זה - פרופסור רובינשטיין.

רוני בר-און: אפנה אתכם ל"משפט הקונסטיטוציוני של מדינת ישראל", מהדורה רביעית, 1991, כרך שני, עמוד 583.

רוני בר-און: עכשיו, אני אומר לכם יותר מזה.

רוני בר-און: תראו מה אמר על זה בית-המשפט העליון - - -

זהבה גלאון: מה עניין שמיטה להר-סיני?

מוחמד ברכה: חברת הכנסת גלאון, חבר הכנסת בר-און צריך לסיים.

מוחמד ברכה: זמנו תם.

רוני בר-און: שני משפטים - סיימתי.

רוני בר-און: אני עונה על כל שאלה, אם היושב-ראש יתיר לי.

רוני בר-און: אם בהסכמים במשא-ומתן ישיר בין מדינת ישראל לבין ארצות ערב יוחלט מה שיוחלט, הרי יוחלט הדבר.

רוני בר-און: אני קורא לכם מתוך דברי הסבר - - -

זהבה גלאון: מאה אחוז.

חיים אורון: - - -

רוני בר-און: תקשיב עכשיו למשפט: אלה דברי הסבר לדיון בהצעת החוק, כפי שאמר את זה יושב-ראש הוועדה המשותפת לוועדת החוקה, חוק ומשפט ולוועדת החוץ והביטחון.

רוני בר-און: אבל, אם מדובר הוא ביחיד או בכנופיה - זה כתוב - או במפלגה שעשתה מעשה ללא רשות וללא סמכות, בלי רשות העם, בלי רשות הכנסת, בלי רשות הממשלה, להוציא שטח מריבונותה של ישראל - - -

חיים אורון: מי הוציא שטח?

חיים אורון: אני קניתי - - -

רוני בר-און: תרשה לי.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אורון, אני לא מסכים.

מוחמד ברכה: זה לא מקובל.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת בר-און צריך לסיים.

מוחמד ברכה: הוא דיבר דקה מעל - - -

רוני בר-און: אני אומר לכם מעומק - - -

חיים אורון: מי הוציא שטח?

חיים אורון: לך ליועץ המשפטי.

רוני בר-און: אני לא רץ להתלונן.

חיים אורון: לך.

רוני בר-און: סלח לי, אני לא רץ להתלונן.

רוני בר-און: אני אומר לכם מעומק החברות שאני חש כלפיכם, כלפיךָ, כלפי בורג - לא כלפי אחרים.

רוני בר-און: אני אומר לך - כלפיך וכלפי בורג - שאתם עושים מעשה, שאתם מאמינים שהוא מצווה מבחינת תפיסת העולם שלכם, אבל אתם עושים מעשה אסור.

רוני בר-און: אני לא מתלהם, אני לא מסית.

רוני בר-און: אני אומר לכם את תפיסת עולמי המשפטית.

רוני בר-און: אני לא אתלונן.

רוני בר-און: אתם עושים מעשה אסור.

רוני בר-און: תודה רבה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת בר-און, תודה.

מוחמד ברכה: רשות הדיבור לחבר הכנסת אופיר פינס-פז, שלרשותו חמש דקות.

מוחמד ברכה: אחריו - חבר הכנסת רוני בריזון.

רוני בר-און: קשה לך?

אופיר פינס-פז: כן, קשה לי.

רוני בר-און: אני אקל עליך.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית, אני מעיר למי שצריך להעיר בממשלה, שלא מקובל שבדיון מהסוג הזה השר לא נוכח.

קריאה: - - -

אופיר פינס-פז: אתה יכול.

אופיר פינס-פז: קטונתי מלמנות אותך.

אופיר פינס-פז: לדעתי זה לא מכובד.

אופיר פינס-פז: אבל, כך נוהגת הממשלה.

אופיר פינס-פז: זה כבודה.

אופיר פינס-פז: לגופו של עניין, אנחנו שמענו היום, באופן מסורתי, את דברי ראש הממשלה בפתיחת המושב.

אופיר פינס-פז: לאחר ששמעתי אותו, אני בתחושה מאוד מאוד קשה.

אופיר פינס-פז: בא ראש ממשלה, ומצד אחד שאלתי את עצמי מה הוא הולך להגיד.

אופיר פינס-פז: הרי אין לו הישגים מדיניים כלל.

אופיר פינס-פז: אפס.

אופיר פינס-פז: לא היתה שום התקדמות מדינית בשום תחום ושום התנהלות מדינית מאז תום כנס הקיץ.

אופיר פינס-פז: אין על זה מחלוקת.

אופיר פינס-פז: אין על זה עוררין.

אופיר פינס-פז: ואז, שמעתי אותו מחויב מחדש למפת הדרכים.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להגיד קודם כול, כל הכבוד ליוסי ביילין.

אופיר פינס-פז: הצליח להשפיע לא מעט על נאום ראש הממשלה.

אופיר פינס-פז: פתאום ראש הממשלה נתפס מחדש למפת הדרכים.

אופיר פינס-פז: חשבתי שכבר אין מפת הדרכים.

אופיר פינס-פז: חשבתי שהכול נגמר אחרי פיגוע הטרור הרצחני בירושלים.

אופיר פינס-פז: מסתבר שכבר נעשה מעשה מדיני.

אופיר פינס-פז: ראש הממשלה מחויב מחדש למפת הדרכים.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שהמחויבות הזאת איננה מן השפה ולחוץ, אלא יבוא בעקבותיה מעשה.

אופיר פינס-פז: אני מודה, ואני אומר זאת לחברי מהקואליציה, ששאלו אותנו: למה לא הייתם אופוזיציה לוחמת במושב הקודם?

אופיר פינס-פז: התשובה ברורה מאוד: אנחנו נתנו קרדיט לראש הממשלה, מאז שהממשלה אימצה את מפת הדרכים, בתקווה שהוא יעשה מעשה מדיני שאנחנו הרי מסכימים לו.

אלי אפללו: משום שלא הייתם בקואליציה.

אלי אפללו: לא בגלל זה.

אופיר פינס-פז: לא.

אופיר פינס-פז: אני מדבר על המושב הקודם.

אופיר פינס-פז: ואז, הסתבר שלא דובים ולא יער, הונאה שלמה.

אופיר פינס-פז: במפת הדרכים לא היתה שום התקדמות, אפילו הקלה שבקלות.

אופיר פינס-פז: לצערי, שני הצדדים הפירו ברגל גסה את המחויבויות שלהם במפת הדרכים: הפלסטינים - בזה שהם המשיכו לקיים פעילות טרור כנגד מדינת ישראל ולהשתמש בנשק הטרור, וישראל לא קיימה אף לא מחויבות אחת ממה שנקרא השלב הראשון של מפת הדרכים.

אופיר פינס-פז: אנחנו גמרנו לתת קרדיט לממשלה הזאת, ואני אומר את זה בפתח המושב.

אופיר פינס-פז: נגמרה הקייטנה.

רוחמה אברהם-בלילא: זה היה עד - - - הכישלון שצברתם.

אופיר פינס-פז: זה גם נכון.

רוחמה אברהם-בלילא: היה קשה.

אופיר פינס-פז: היה קשה.

אופיר פינס-פז: הכול נכון.

אופיר פינס-פז: הקייטנה שהיתה לממשלה הזאת הסתיימה.

אופיר פינס-פז: אנחנו נתווכח אתכם בכל נושא, ולא נעשה לכם הנחה קטנה שבקטנות.

אופיר פינס-פז: אני זוכר את נאומו של ראש הממשלה, מלפני שנים, נגד יצחק שמיר, ייבדל לחיים ארוכים.

אלי אפללו: - - -

אופיר פינס-פז: לא, לא.

אופיר פינס-פז: אמר יצחק שמיר: אתם זוכרים את אריאל שרון לוקח את המיקרופון בוועידת הליכוד ואומר: מי בעד חיסול הטרור?

אופיר פינס-פז: מי בעד חיסול טרור?

אופיר פינס-פז: אדוני ראש הממשלה, אנחנו בעד חיסול הטרור.

אופיר פינס-פז: אתה פשוט לא מסוגל, אתה פשוט לא מסוגל.

אופיר פינס-פז: לצערי, אין לך היכולת.

אופיר פינס-פז: עבדת על ציבור שלם הרבה שנים.

אופיר פינס-פז: הצלחת לעבוד על כולם כל הזמן, זו אמנות.

אופיר פינס-פז: בדרך כלל אפשר לעבוד על כולם חלק מהזמן או על חלק מהציבור כל הזמן.

אופיר פינס-פז: עבדת על כל הציבור כל הזמן.

אופיר פינס-פז: הממשלה הזאת היא כישלון טוטלי.

אופיר פינס-פז: היא לא מסוגלת לתת לציבור שלנו, לציבור הישראלים, את הביטחון האישי.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא יודעים איפה אפשר ללכת לאכול צהריים, הכול פה מתפוצץ.

אופיר פינס-פז: כולם ברווזים במטווח, בושה וחרפה.

אופיר פינס-פז: אם ראש הממשלה הוא אדם רציני הוא היה אומר: אני מחזיר את המנדט, לא מסוגל, לא להביא ביטחון, לא לעשות שלום.

אופיר פינס-פז: התפאר בכלכלה, נגנבתי.

אופיר פינס-פז: אומר ראש הממשלה: מה זה אנשים לא הולכים לעבוד?

אופיר פינס-פז: מה זה קיצצנו בקצבאות.

אופיר פינס-פז: תגיד, אתה לא מתבייש?

אופיר פינס-פז: כל ראש ממשלה בישראל היה רואה את תפקידו הכלכלי הראשון ביצירת מקומות עבודה, כל ראש ממשלה; תסתכלו אחורה - מגולדה מאיר ולוי אשכול ורבין ובגין, היו אומרים: הצלחנו לייצר 50,000 מקומות עבודה, 20,000 מקומות.

אופיר פינס-פז: מה אומר ראש הממשלה?

אופיר פינס-פז: לא הצלחתי לייצר רבע מקום עבודה.

אופיר פינס-פז: הכול נסגר, הכול מתמוטט - אבל מה?

אופיר פינס-פז: אני מכה את המובטלים.

אופיר פינס-פז: כל הכבוד, אתה גיבור על חזקים, אתה ענק.

אופיר פינס-פז: אדוני ראש הממשלה, אחרי דברי הפתיחה שלך כאן, בבית, באמת, איפה החזון?

אופיר פינס-פז: איפה העתיד?

אופיר פינס-פז: אל מי אתה מדבר?

אופיר פינס-פז: אלוהים יעזור.

אופיר פינס-פז: המדינה הזאת קורסת ואין בעל הבית.

אופיר פינס-פז: ולכן, חברי וחברותי חברי הכנסת, יש לנו משימה אחת: לא להציל את ראש הממשלה, ולא לקנות את דברי החנופה שלו.

אופיר פינס-פז: יש לנו משימה להפיל את ראש הממשלה במושב הזה, להפיל את הממשלה הרעה הזאת, ולהמליך תחתיה ממשלה שתהיה מסוגלת להחזיר את מדינת ישראל למה שידענו לעשות - ביטחון, תהליך שלום, כלכלה בריאה וחברה יציבה.

אופיר פינס-פז: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מוחמד ברכה: תודה, חבר הכנסת אופיר פינס.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת רוני בריזון, ואחריו - חבר הכנסת יאיר פרץ.

אורי אריאל: - - - מצב קשה, אלוהים יעזור.

מוחמד ברכה: שבע דקות לרשותך, אדוני חבר הכנסת בריזון, לעומת חמש הדקות של אופיר פינס, וזה לפי חלוקה סיעתית.

מוחמד ברכה: סיעתו הקצתה לו יותר.

רוני בריזון: אדוני היושב-ראש, גברתי, וחצי מניין חברי כנסת נכבדים, אני מוכרח להודות שלי קצת חסרה החגיגיות, אדוני היושב-ראש.

רוני בריזון: אנחנו הגענו אחרי פגרה ארוכה, וכיוון שהקודמים לי לא עשו זאת, אני רוצה קודם כול לברך את חברי הבית, לאחל לכולנו מושב פעיל, מעניין, פורה, מביא תועלת לנו ולכל מי ששלח אותנו הנה.

רוני בריזון: אני גם רוצה להוסיף דברים בשבח האכסניה.

רוני בריזון: מצאנו מערכת חדשה ממתינה לנו כאן.

רוני בריזון: צריך לומר דברים טובים לאלה שהקימו אותה והציבו אותה.

רוני בריזון: כמי שמתמצא קצת בנושאים האלה, צריך להודות להם על שעמדו בלוח הזמנים, מה שבדרך כלל לא קורה בפרויקטים כאלה, ואני רוצה לקוות שגם עמדו בתקציב, מה שגם כן לא קורה בפרויקטים כאלה.

רוני בריזון: עכשיו, כיוון שענייננו דיון משולב שבו צריך להגיב גם על דבריו של ראש הממשלה וגם על ההצעות לאי-אמון בממשלה שהיו כאן לפנינו, ראוי לומר כך.

רוני בריזון: קודם כול, שמחנו מאוד לשמוע, אני וחברי משינוי, את דברי ראש הממשלה, להיווכח שהמאבק נגד הטרור הוא בשיאו.

רוני בריזון: בעניין זה הרי כולנו מסכימים שיש להיאבק בטרור בכל דרך אפשרית.

רוני בריזון: צריך גם לציין אולי במאמר מוסגר, שעושה רושם שגם הטרור הוא בשיאו, ואולי מן הדין היה לחשוב גם על שיטות אחרות להיאבק בו, שונות מן השיטות שנעשה בהן שימוש זה עידנים.

רוני בריזון: אנחנו גם שמחנו מאוד לשמוע שהממשלה מחויבת למפת הדרכים, לרבות ההסתייגויות, ושמדיניות הממשלה הולכת ומתקבלת יותר ויותר בקהילה הבין-לאומית, והחידוש הגדול - שכבר בחודשים הבאים נוכל לראות התקדמות לקראת הסדר מדיני.

רוני בריזון: בעניין הזה אני מחזק את ידיה של הממשלה, אני וסיעת שינוי, שיש לי הכבוד לייצג אותה כאן, ובאמת מבקש מן הממשלה בכל דרך של בקשה, שההתקדמות לקראת הסדר מדיני אומנם תיעשה, ומהר, מפני שהסכמי ז'נבה והסכמים אחרים שיבואו במקומם נושפים בעורף כולנו.

רוני בריזון: הרי אנחנו איננו רוצים שמלאכתנו תיעשה בידי אחרים, אף שכולנו צדיקים.

רוני בריזון: גם בעניין בנייתה של גדר הביטחון, מדיניותה של הממשלה מקובלת עלינו לחלוטין, אף שאנחנו איננו עיוורים לכל העוולות וההפקעות וההפרדות ותפיסות הקרקע ודברים אחרים שנעשים שם שאינם לרוחנו.

רוני בריזון: העובדה שהגדר נבנית ומתקדמת היא עובדה חשובה, ויש לברך על כך את הממשלה וגם לחזק את ידיה.

רוני בריזון: בכל מה שנוגע למצב הכלכלי, הכלכלי-החברתי, אנחנו עומדים לפני תקציב 2004, והמשך יישום התוכנית הכלכלית החדשה של שר האוצר כבר בא לידי ביטוי בהחלטות ממשלה שנתקבלו בשבועות האחרונים.

רוני בריזון: אין זה סוד, אדוני היושב-ראש, ששינוי תומכת במדיניות של הממשלה, במדיניותו של שר האוצר.

רוני בריזון: לפעמים יש לנו רושם שאנחנו תומכים במדיניות הזאת יותר מאחדים מחברינו בקואליציה.

רוני בריזון: אנחנו איננו עיוורים ואנחנו איננו אטומים ולא גס לבנו בקשיים ובמצוקות; בתוך עמנו אנחנו יושבים.

רוני בריזון: אנחנו רואים את הדברים האלה היטב, ועם זאת אנחנו משוכנעים שהדרך שבה אנחנו הולכים היא הדרך הנכונה ושהשיטות שאנחנו נוקטים הן השיטות היחידות שצריך ואפשר לנקוט כדי להוציא את המדינה מן המיתון המתמשך, מן הבעיות הכלכליות והחברתיות שבהן היא מוצאת את עצמה בשנים האחרונות.

רוני בריזון: אנחנו כמעט משוכנעים שזאת הדרך היחידה, ואנחנו מחויבים לסייע לממשלה בנושא זה ככל יכולתנו.

רוני בריזון: כיוון שאחת מהצעות האי-אמון עסקה בנושא העברת מינהל בתי-הדין הרבניים למשרד המשפטים, וכמי שהיה אמון על הנושא הזה כאחראי מטעם שינוי בנושא דת ומדינה, מרכז הנושא מטעם המפלגה, היתה לי יד גם בהחלטת הממשלה, וגם עכשיו בכל מה שמתרחש אחריה - לכן, אינני רוצה להוסיף שמא אקלקל, אני רק אומר כך.

רוני בריזון: קודם כול, לנו אין שום עניין לפרק את הקואליציה, אין לנו גם שום סיבה להיבהל מאיומים לפירוק הקואליציה.

רוני בריזון: אני מניח שהמשברון הזה - ובכך אני אינני מחדש דבר, שכן כבר קידמוני רבים וטובים שעלו כאן לדוכן ואמרו שהמשבר איננו משבר, המשברון הזה ייפתר.

רוני בריזון: הוא ייפתר, ואנחנו לא נסכים בשום פנים ואופן לפסילה אישית של יושב-ראש המפלגה.

רוני בריזון: עושה רושם שהסכסוך הזה, המשברון הזה, כל כולו על עניינים אישיים, ואת הדבר הזה אנחנו בשום פנים ואופן לא נוכל לקבל.

רוני בריזון: אנחנו לא נרשה שאדם ייפסל רק משום שהוא זה.

רוני בריזון: אנחנו איננו עושים כך ואנחנו איננו מוכנים שיעשו לנו כך.

רוני בריזון: ובדברים אלה, אדוני היושב-ראש, אני מודה לך ומסיים את דברי.

מוחמד ברכה: תודה, חבר הכנסת בריזון.

מוחמד ברכה: רשות הדיבור לחבר הכנסת יאיר פרץ.

מוחמד ברכה: אחריו - חבר הכנסת אליעזר כהן.

מוחמד ברכה: בבקשה.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, לפני חודשים מספר הלך עם ישראל לבחירות, בחירות שנבחר בהן לראשות הממשלה ראש הממשלה חבר הכנסת אריאל שרון.

יאיר פרץ: תומכי הליכוד, כשהלכו להטיל את הפתק לקלפי, אותם בוחרים שעמם נמנים חברים רבים שלי, בני משפחה שלי, לא שיערו בנפשם שהממשלה שתקום תהיה ממשלה שקבעה וחרתה על דגלה להילחם בכל הערכים המקודשים של העם היהודי.

יאיר פרץ: וראו זה פלא, הממשלה הזאת קמה, חיבורים לא ברורים, אבל קמה ממשלה כזאת.

יאיר פרץ: מתברר, כשיש אחדות במלחמה נגד הערכים היהודיים, זה גם מחזיק מעמד.

יאיר פרץ: הנה קמה הממשלה הזאת, ושימו לב אחת לאחת - לא רק בנושאים החברתיים, לא רק בנושא האבטלה, לא רק בנושא דיכוי אותם אנשים שלא שפר עליהם גורלם, הממשלה הזאת החליטה לעקור כל דבר שהוא יהודי, את כל הסמלים, את כל הערכים המקודשים שאבותינו ואבות אבותינו נלחמו עליהם, חירפו את נפשם בכל התקופות, בכל הגלויות.

יאיר פרץ: והנה, אותם הורים שלנו שהיתה להם כמיהה וקיוו להגיע למדינת היהודים, למדינת ישראל, והתפללו: "ותחזינה עינינו בשובך לציון", וכשהורי הגיעו לארץ הם באו במטרה אחת ויחידה, לשמר את הערכים המקודשים, אותם ערכים שנלחמנו ונאבקנו למענם בכל הדורות, יהודים דתיים וחילונים - ראו זה פלא, במדינות ערב, במרוקו הגויים כיבדו אותנו, כיבדו את השבת.

אלי אפללו: אני לא מבין מה אתה רוצה להגיד, מישהו לא מכבד?

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אפללו, אתה לא יושב פה מטעם הצנזורה.

מוחמד ברכה: הוא ידבר את מה שהוא יגיד.

יאיר פרץ: אני אגיע בדיוק, אני אסביר לך בדיוק.

יאיר פרץ: אם היום ממשלת ישראל לא אוכפת את חוק הפסח, את חוק החמץ, מבטלת את חוק תשעה באב – רק לפני כמה ימים שמעתי את השר אולמרט - - -

אלי אפללו: חוק ש"ס.

יאיר פרץ: סליחה, חבר הכנסת אפללו, ודאי שאתה לא רוצה להפריע לי, תאמין לי, מכאב לבי אני מדבר, ומטרתי אינה לנגח את הממשלה הזאת.

יאיר פרץ: אני רוצה לומר לכם, שמעתי את השר אולמרט לפני כמה ימים, והשר אולמרט אמר שהוא מבכה על כך שהפקירו בהסכם ז'נבה את הר-הבית – געוואלד.

יאיר פרץ: והנה, אותה ממשלה כלאחר יד, חוק תשעה באב, יום האבל הלאומי, יום שחרב בית-המקדש, אותו בית שאולמרט צעק וזעק עליו, מחקו אותו, אין זכר לזה.

יאיר פרץ: הכול פרוץ, רומסים ברגל גסה כל חוק.

יאיר פרץ: זה מה שאני מתכוון, חבר הכנסת אפללו.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה מדבר על הסכם ז'נבה?

יאיר פרץ: לא, אני לא מדבר על הסכם ז'נבה, אני מדבר על דבר פשוט.

יאיר פרץ: אולמרט בא ואמר שהוא זעק על כך שבהסכם ז'נבה ויתרו על הר-הבית.

יאיר פרץ: אני אומר, לצערי, הממשלה ויתרה עליו בזה שהיא ביטלה את יום האבל הלאומי על אותו בית שאנחנו כמהים אליו.

אלי אפללו: מה זה געוואלד?

יאיר פרץ: אני אסביר לך אחר כך.

יאיר פרץ: חברת הכנסת נעמי בלומנטל תסביר לך אחר כך מה זה געוואלד.

מוחמד ברכה: כן, אדוני.

יאיר פרץ: עמיתי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, באה עכשיו הצעת חוק חדשה, הצעת ממשלה, ושימו לב, הממשלה החליטה על פירוקם של חמישה משרדי מממשלה.

יאיר פרץ: חמישה.

יאיר פרץ: ועל מה מתנפלים?

יאיר פרץ: ואני רוצה לומר לחבר הכנסת בריזון, שעמד כאן לפני ואמר שפסלו את האיש טומי לפיד - חלילה וחס.

יאיר פרץ: אין לי דבר וחצי דבר נגד השר טומי לפיד.

יאיר פרץ: הלוואי שהוא היה בא ומצהיר כאן ואומר: אני רוצה לקחת היום את בתי-הדין הרבניים, לפתח אותם, להקים מכוני גיור, להקים עוד הרכבים על מנת למנוע סבל מאנשים, לשכלל, לפתח, לעשות, לתגבר עוד תקציבים, לתת לאותם דיינים ומזכירי בתי-דין השתלמויות.

יאיר פרץ: אדרבה ואדרבה.

יאיר פרץ: אבל, לצערי הרב, המרצע יצא מהשק.

יאיר פרץ: ומה טומי לפיד כותב בעיתון שלו?

יאיר פרץ: מה הוא כותב?

יאיר פרץ: רבותי, שימו לב, וזו הכוונה וזה הפחד שלנו, שאנחנו נאבד את עצמנו כעם.

יאיר פרץ: מה הוא כותב?

יאיר פרץ: "מה שעדיין לא השגנו זה הכרה בנישואים אזרחיים" – שזה הפירוק של העם היהודי.

יאיר פרץ: והדבר השני, ביטול חוק טל.

יאיר פרץ: טוב, מילא.

יאיר פרץ: הדבר השלישי, תחבורה ציבורית בשבת, להפסיק את הכשרויות.

יאיר פרץ: כל מי שרוצה, מה שרוצה, הכול פרוץ, כמו כל מדינה.

אלי אפללו: געוואלד.

יאיר פרץ: והדבר האחרון זה השוואת כל הזרמים ביהדות, דבר שיביא להתבוללות.

יאיר פרץ: חבר הכנסת אפללו, ההורים שלך וההורים שלי שמרו בין הגויים בחירוף נפש שלא נתבולל, ודווקא במדינת היהודים, במדינת ישראל, במדינה יהודית - אביך ואבי באו ונישקו את עפרה של ארץ-ישראל, הציונים האמיתיים - דווקא פה אנחנו נצטרך לשמור ולנהל מגילת יוחסין?

יאיר פרץ: ולכן, אדוני היושב-ראש, הממשלה הזאת לא ראויה לאמון, ואנחנו נצביע אי-אמון בממשלה הזאת.

מוחמד ברכה: תודה לחבר הכנסת יאיר פרץ.

מוחמד ברכה: רשות הדיבור לחבר הכנסת רומן ברונפמן.

מוחמד ברכה: סליחה, אני קראתי קודם לחבר הכנסת אליעזר כהן, כנראה בטעות, לכן, אתה אחריו.

מוחמד ברכה: אליעזר כהן עכשיו, ואחר כך רומן ברונפמן.

מוחמד ברכה: בבקשה.

אליעזר כהן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, עמדת האיחוד הלאומי כלפי הצהרתו המדינית של ראש הממשלה ובעניין הצעת האי-אמון שעומדת בפנינו היום - האיחוד הלאומי יצביע נגד האי-אמון, אבל אני רוצה לציין שכשאנחנו מפרקים את הנושאים שהועלו היום לדיון בדבריו של ראש הממשלה, כשאנחנו מפרקים את הנושאים אחד לאחד, יש לנו בעיה.

אליעזר כהן: אנחנו בקואליציה ונצביע עם הקואליציה, אבל אנחנו רוצים לציין שהעמדה של האיחוד הלאומי בעניין חילופי השבויים - אנחנו בעד מצב שמי שנותן הרבה מקבל הרבה, ואסור לעשות עסקה חפוזה בעניין השבויים.

אליעזר כהן: בעניין העברת בתי-הדין הרבניים למשרד המשפטים, אדוני ידידי חבר הכנסת יאיר פרץ, העמדה של האיחוד הלאומי היא חד-משמעית.

אליעזר כהן: כשהדגל של שר המשפטים הוא לא רק אנטי-דתי, הוא אנטי הדת היהודית, אנחנו לא מוכנים שחילוני אנטי-דתי בפועל - זה לא אישי, אבל זה עובדתי - שחילוני אנטי-דתי בפועל, לא בהסתייגות פסיבית, אלא מי שנלחם במוסדות הדתיים, לא ייתכן שהוא יהיה ראש מוסדות הדת או ינהל אותם.

אליעזר כהן: זה בדיוק כמו לדרוש ממני לנהל את הרשות הפלסטינית.

אליעזר כהן: זה לא מתקבל על הדעת.

אליעזר כהן: אשר למלחמה בטרור.

אליעזר כהן: כל ערב, כל יום יש פיגוע, בכלל זה הלילה.

אליעזר כהן: הרי לכל ילד ברור כי עלינו לצאת במלחמת הכרעה נגד הטרור.

אליעזר כהן: אני שואל את ראש הממשלה ואת שר הביטחון - -

עסאם מח'ול: - - -

אליעזר כהן: - - למה אנחנו ממתינים?

אליעזר כהן: למה?

אליעזר כהן: למה אנחנו ממתינים?

אליעזר כהן: בפיגוע ב"דולפינריום" כל עם ישראל ציפה שלפחות נעשה את מה שהנשיא בוש עשה באפגניסטן, אלפי מיילים מביתו ומארצו, ואצלנו בבית לא קרה כלום.

אליעזר כהן: באיחור הגיע מבצע "חומת מגן", והחומה נעצרה בתחילת בנייתה.

אליעזר כהן: אחרי פיגוע האוטובוס במאה-שערים ציפינו שלפחות נעשה מה שהנשיא בוש עשה בעירק, ודבר לא קרה.

אליעזר כהן: כל שבוע אנחנו כועסים ומאיימים שנמצא את הזמן לגרש את ערפאת, ודבר לא קורה.

אליעזר כהן: אחרי הפיגוע במסעדת "מקסים", כולנו מכירים את האמירה: כשאתה רוצה לירות ואתה חייב לירות - תירה, אל תדבר.

אליעזר כהן: אנחנו רק דיברנו ופתאום ראש הממשלה מעלה לנו באוב את מפת הדרכים.

אליעזר כהן: זה המזל שלנו, כי אפשר היה להעלות באוב את הסכם אוסלו.

אליעזר כהן: הסכם אוסלו תקע את המדינה הזאת לעשר שנים, מ-1993 ועד היום.

אליעזר כהן: עשר שנים המדינה הזאת שקועה עמוק בבוץ מהסכם אוסלו.

אליעזר כהן: מה זה מפת הדרכים?

אליעזר כהן: מפת הדרכים של מי?

אליעזר כהן: אפילו האמריקנים לא מתייחסים אליה ברצינות יותר.

אליעזר כהן: על מה אנחנו מדברים?

אליעזר כהן: לכן, אדוני ראש הממשלה ויושב-ראש הקואליציה, אנחנו נצביע עם הקואליציה, אך בפירוק לגורמים עם מכנה משותף של כל גורם, כל גורם היה מטופל על-ידי מפלגתנו אחרת לגמרי.

אליעזר כהן: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: רשות הדיבור לחבר הכנסת רומן ברונפמן.

מוחמד ברכה: לרשותך, אדוני, חמש דקות.

מוחמד ברכה: אחריו - חבר הכנסת שאול יהלום, וגם לרשותו חמש דקות.

מוחמד ברכה: אחרי יהלום ידברו חברי הכנסת גפני, מח'ול ודוד טל.

רומן ברונפמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, התפתח בפוליטיקה הישראלית מנהג מאוד מסוכן, והמנהג הוא: אחד בפה ואחד בלב.

רומן ברונפמן: אמר ראש הממשלה לפני חצי שעה מעל הבמה הזאת שכולנו רוצים בשלום.

רומן ברונפמן: אם כולנו רוצים בשלום, מה מונע מאתנו להגיע לשלום?

רומן ברונפמן: מה שמונע מאתנו להגיע לשלום זה ההרכב הקואליציוני של הממשלה.

רשף חן: זה מה שמונע?

רומן ברונפמן: כן, כי לא כל הממשלה רוצה להגיע לשלום.

רשף חן: לפלסטינים אין שום נגיעה בדבר.

רומן ברונפמן: רק שנייה, מר חן.

רומן ברונפמן: כשאני אסיים תוכל לקבל זמן לשאלות ולתשובות.

רומן ברונפמן: יש שתי מפלגות בקואליציה שלא רק שהן לא רוצות להגיע לשלום, אלא הן מזהירות באופן פומבי – כדאי שתשמע את זה, אתה אחד מיושבי-ראש סיעות הקואליציה - הן מסיתות באופן פומבי למלחמה ולא מסתירות את עמדותיהן.

רומן ברונפמן: אם ראש הממשלה באמת רוצה להגיע לשלום ואם מפלגת שינוי, שהיא מפלגה קואליציונית, רוצה להגיע לשלום, צריכים לקום שני המנהיגים, אחד של הליכוד ואחד של שינוי, ולהזהיר את שרי המלחמה על דיבוריהם.

רומן ברונפמן: לא כל הממשלה רוצה להגיע לשלום.

רומן ברונפמן: אתה שואל על הפלסטינים.

רומן ברונפמן: לידיעתך, אני לא מייצג את העם הפלסטיני.

רומן ברונפמן: אני מייצג את העם הישראלי בגדול או בקטן, בקואליציה או באופוזיציה, ולכן אני מדבר אל בוחרי ובשם בוחרי.

רומן ברונפמן: הפלסטינים ידאגו לעצמם, אבל אתם תלויים באי-רצון הפלסטינים להגיע לשלום.

רומן ברונפמן: זה כמו שני לוליינים, אחד תלוי בשני, ואם אחד ייפול, מה יעשה השני?

רומן ברונפמן: פרצופו האמיתי יתגלה.

רומן ברונפמן: אני אגיד לך למה אני חושב שהאחריות עלינו, בסופו של דבר, ולמה אני מדבר על הממשלה הישראלית ולא על הממשלה הפלסטינית - כי אנחנו עדיין נמצאים בשטחי הרשות הפלסטינית, כי אנחנו עדיין מחזיקים את הצבא וכי אנחנו עדיין מחזיקים את השטחים הכבושים או המוחזקים בשלטון צבאי ולא בשלטון אזרחי.

רומן ברונפמן: לו היו מעניקים ל-3.5 מיליוני פלסטינים זכויות אזרחיות - חלופה שאני נגדה - או שהיינו יוצאים מהרשות הפלסטינית, אז הטענות שלך היו מוצדקות.

רומן ברונפמן: אז יכולת להפנות את האצבע המאשימה אל העם הפלסטיני ובעיקר למנהיגיו.

רומן ברונפמן: אבל כל עוד אתה עומד עם שתי הרגליים גם פה וגם שם, האחריות המלאה, מאה אחוז האחריות היא עליך.

רומן ברונפמן: עליך.

רומן ברונפמן: הציבור הישראלי, אומנם לאט מאוד, פוקח את עיניו.

רומן ברונפמן: מה שהוא לא יכול היה לקבל דרך הלב וגם לא רצה לקבל דרך המוח, יקבל דרך הכיס, והכיס בסופו של דבר יכריע.

רומן ברונפמן: צדק יושב-ראש האופוזיציה – כוח הקנייה הצטמצם, ההכנסה פר-נפש הצטמצמה, והמיתון כבר לא בפתח, הוא בעיצומו.

רומן ברונפמן: מה עושה המפלגה הנאורה ששמה שינוי?

רומן ברונפמן: היא טומנת את ראשה בחול.

רומן ברונפמן: היא לא רואה, היא לא מבחינה, היא לא מבינה, היא לא עושה שום דבר.

רומן ברונפמן: כשנמצאו שני חברים שעשו מהלך של התקרבות - שחלילה וחס ידעו שגם בשינוי יש דעות אחרות, סתמו את פיותיהם.

שאול יהלום: לזה אתה קורא התקרבות?

רומן ברונפמן: כן, אני חושב שזאת דעה אישית שלהם.

רומן ברונפמן: אני לא סניגורם ולא פרקליטם, אבל אני מסתכל על ההתנהגות של המפלגה.

רומן ברונפמן: אני לא מדבר לגופו של עניין, אלא איך המפלגה מגיבה על זה.

רומן ברונפמן: 40% ממצביעיה, לא יותר, חושבים כמו אילן ליבוביץ ואתי לבני, אבל הכיסאות המיניסטריאליים הרבה יותר חמים מספסלי האופוזיציה.

רומן ברונפמן: לכן, אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצביעות של שינוי היא זמנית, כמו גם המפלגה.

מוחמד ברכה: אתה אומר שהצביעות היא זמנית?

רומן ברונפמן: הצביעות היא זמנית, בוודאי.

רומן ברונפמן: הצביעות היא זמנית כי האובייקט הוא זמני.

רומן ברונפמן: הצביעות יכולה להישאר רק כשהאובייקט בשטח, אבל כשהאובייקט ייעלם, גם הצביעות תיעלם.

רומן ברונפמן: התופעות האלה הן בנות חלוף, אבל אנחנו נזקקים להרבה סובלנות וסבלנות, ויש לנו.

רומן ברונפמן: לאופוזיציה יש המון סבלנות, והעם לאט לאט, באמצעות המצב הכלכלי שהממשלה הנוכחית הביאה אותו אליו, יבין את הקשר הפוליטי, המדיני, הביטחוני, הכלכלי והחברתי.

רומן ברונפמן: בסופו של דבר, כמו שאמרנו במולדת הקודמת, יהיה חג גם ברחוב שלנו וגם ברחוב של הציבור כולו.

מוחמד ברכה: תודה לחבר הכנסת ברונפמן.

מוחמד ברכה: רשות הדיבור לחבר הכנסת שאול יהלום, ואחריו - לחבר הכנסת משה גפני.

מוחמד ברכה: אם הוא לא יהיה, ידבר חבר הכנסת עסאם מח'ול.

מוחמד ברכה: מיותר לומר שאם חבר הכנסת גפני או כל חבר כנסת אחר לא יתייצב בזמן, הוא יאבד את רשות הדיבור שלו.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני, חמש דקות לרשותך.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לייחד את דברי לנושא המשבר הקואליציוני בנושא בתי-הדין הרבניים - הצעת האי-אמון של ש"ס.

שאול יהלום: כשאנחנו אומרים שמדינת ישראל היא מדינה יהודית ודמוקרטית, הרי שהדברים הם לא ססמאות ולא מלים בעלמא.

שאול יהלום: יש דברים שנקבעו במדינה, שיוצרים את האופי היהודי שמרשה לנו ומאפשר לנו לראות במדינת ישראל מדינה יהודית.

שאול יהלום: יש כאלה שאומרים שמדינה יהודית היא בעצם העובדה שגרים פה יהודים או שיש פה רוב יהודי.

שאול יהלום: זה לא מספיק, כי רוב יהודי יכול להיות מחר באיזה אי או באיזו מדינה או בכל עיר בעולם, והיו מקרים כאלה.

שאול יהלום: לצערנו הרב, נכחדו עיירות שהיה בהן רוב יהודי לפני השואה, אבל זה לא הופך את המקום למקום יהודי.

שאול יהלום: מה שהופך את מדינת ישראל למדינה יהודית הוא מערכת חוקים ומערכת של הנהגות, כך שאם אדם מסתכל על המדינה מבחינת ספר החוקים שלה, הוא אומר שזאת מדינה שונה ממדינה אחרת, ממה שקרוי - ולא ניכנס כרגע להבדל - מדינת כל אזרחיה.

שאול יהלום: אחד הדברים הוא, שהשיפוט בנושא המעמד האישי הוא בידי המשפט העברי דרך בית-הדין הרבני.

שאול יהלום: אחד הדברים הוא שיש במדינת ישראל רבנות ראשית.

שאול יהלום: לא רבנות קהילתית, לא הקהילה של הדתיים בוחרת רב ראשי, אלא כל מדינת ישראל בוחרת רב ראשי, בוחרת רבנות ראשית.

שאול יהלום: יש עוד הרבה אפיונים, שבת לדוגמה, אבל לא ניכנס לכך.

שאול יהלום: במשך השנים הצטברו הרבה מהאפיונים האלה במשרד הדתות, שמטבעו היה מקור משיכה ומקור ריכוז לאפיונים האלה.

שאול יהלום: הרבנות הראשית שכנה בו, בית-הדין הרבני שכן בו, כל נושא הישיבות, לימוד תורה ועוד.

שאול יהלום: לבושתנו, אני חייב לבוא ולומר שהגיע הרגע שבו גם אנחנו הגענו להסכמה שבגלל פעולות בלתי תקינות של משרד הדתות יש צורך, והסכמנו לכך, לפרקו ולסגור אותו.

שאול יהלום: אבל המפד"ל באה ואמרה בהסכם הקואליציוני בצורה מפורשת: כל תחום ותחום, כל חוק וחוק שאנחנו עוסקים בו, חייב לקבל משמעות מלאה, אופטימלית, במשרדי הממשלה האחרים, בדיוק כפי שהוא קיבל במשרד הדתות, ויותר מכך.

שאול יהלום: עד כאן מה שכתוב בהסכם הקואליציוני.

שאול יהלום: ולכן, כשבאה היום סיעת שינוי ואומרת:

שאול יהלום: אני דורשת שחלק זה או אחר של משרד הדתות יעבור למשרד זה או אחר - זה לא כתוב בהסכם.

שאול יהלום: ההסכם דיבר על פירוק בלבד, הוא לא קבע לאן יעבור כל חלק.

שאול יהלום: וכאשר באים היום רוב רובם של דייני ישראל, רוב רובם של השופטים באותו בית-דין רבני, רוב רובה של מועצת הרבנות הראשית, ואומרים: אנחנו איננו יכולים לתפקד בצורה אוטונומית, בצורה עצמאית, בצורה חופשית, במשרד המשפטים - כיום אומרים את זה בעיקר בגלל התנועה שמנהלת את משרד המשפטים - הרי שצריך לבוא ולהבין שאין לנו דרך אחרת.

שאול יהלום: ואנחנו, המפד"ל, באנו ואמרנו - לא שאנחנו רוצים להרוויח מהעניין, לא שרוצים להעביר איזה נתח לאחד ממשרדי הממשלה שהמפד"ל עוסקת בהם.

שאול יהלום: מעבירים את זה לראש הממשלה.

שאול יהלום: ינהל ראש הממשלה, ינהל משרד ראש הממשלה את אותם תחומים שהרבנים, הרבנות הראשית מתנגדת, הדיינים, אנשי בית-הדין הרבני מתנגדים להעבירם למסגרת משרד המשפטים.

שאול יהלום: העובדה ששינוי מתנגדת לכך ויוצרת את המשבר שבגללו אנחנו איננו יכולים להפקיר את הרבנות הראשית, אנחנו איננו יכולים לבוא ולומר: אנחנו, גם כשלא נותנים לכם את מבוקשכם, הרי שאנחנו לא עומדים מאחוריכם, היא סתם היטפלות למשבר.

שאול יהלום: אין שום CASE כאן לתנועת שינוי לבוא ולומר: אנחנו דורשים שהדברים האלה יהיו במשרד שלנו.

שאול יהלום: זה לא כתוב בשום מקום, ואם מישהו צריך לדעת איפה הדברים צריכים להיות, הוא צריך לשאול את בעלי הדברים עצמם - את הדיינים, את הרבנים הראשיים.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

שאול יהלום: מייד אני מסיים.

שאול יהלום: אני רוצה לבוא ולומר עוד נקודה לראש הממשלה.

משה גפני: אבל מה יהיה אם שינוי תתעקש?

מוחמד ברכה: אדוני, חבר הכנסת יהלום צריך לסיים.

מוחמד ברכה: משפט אחרון בבקשה.

שאול יהלום: משפט אחרון.

שאול יהלום: אני רוצה גם לבוא ולומר - מעבר לעניין המהותי, אין להתנהג ככה לרבנים הראשיים.

שאול יהלום: הרבנים הראשיים, ובייחוד הרב עמר, באו לממשלה ואמרו: הרעיון הזה שאתם רוצים להעביר, אנחנו מבקשים כמה עשרות ימים כדי לדון בו.

שאול יהלום: העובדה שהממשלה אמרה, על אפכם ועל חמתכם, אנחנו לא מחכים לכם ולו גם יום אחד, מעבירים את ההחלטה היום - זו סטירת לחי למוסד הרבנות הראשית - -

מוחמד ברכה: תודה.

שאול יהלום: - - ולא ראוי שראש הממשלה וממשלת ישראל יעשו זאת.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

מוחמד ברכה: אחריו - חבר הכנסת עסאם מח'ול.

מוחמד ברכה: לחבר הכנסת גפני יש חמש דקות - עד חמש דקות, אפשר פחות.

מוחמד ברכה: יש לך עד חמש דקות.

משה גפני: אפשר פחות?

מוחמד ברכה: אפשר פחות.

משה גפני: האמת היא, אדוני היושב-ראש, לדבר על הממשלה הזאת דקה מספיק.

משה גפני: הרי באמת - - -

יולי יואל אדלשטיין: תעשה את זה.

יולי יואל אדלשטיין: נראה אותך גבר.

משה גפני: לא, אבל צריך למנות את שורת ה- - -

מוחמד ברכה: אני קורא לך למצות את כל חמש הדקות.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת - אתה שמעת, אדוני היושב-ראש, את נאום ראש הממשלה?

מוחמד ברכה: כן, כמובן.

משה גפני: אני לא יודע, אני ישבתי והקשבתי, והוא דיבר הרבה זמן.

משה גפני: הפריעו לו אומנם, אבל הקשבתי.

משה גפני: הרי הוא ראש הממשלה בישראל, ורציתי לדעת.

משה גפני: חלק מהעניין היה הודעה מדינית, אבל סקירה על מה עשתה הממשלה שלו.

מוחמד ברכה: הוא אמר - הממשלה עשתה דברים שאף אחד לא עשה קודם.

מוחמד ברכה: משהו כזה.

משה גפני: כן, נכון.

משה גפני: חיפשתי באמת.

משה גפני: מלבד הנזקים, חיפשתי באיזה תחום הממשלה הזאת הצליחה.

משה גפני: חבר הכנסת שאול יהלום, באיזה תחום?

משה גפני: תחום אחד.

משה גפני: בנושא המדיני התקדם משהו?

משה גפני: דיברו עם מישהו?

משה גפני: חבר הכנסת רשף חן - - -

רשף חן: הורדנו את התשלומים לבני הישיבות.

משה גפני: יופי, יופי, יופי.

משה גפני: הגעת.

משה גפני: יופי.

משה גפני: דיברו עם מישהו, עשו משהו?

משה גפני: על זה דבר עם שאול יהלום, על בני הישיבות.

משה גפני: אני לא הפרטנר שלך.

רשף חן: שאלת.

רשף חן: עניתי לך.

משה גפני: אתם שותפים.

משה גפני: בנושא המדיני - שום דבר.

משה גפני: כלום.

משה גפני: אפס.

משה גפני: בנושא הביטחוני - שהשם ישמור.

משה גפני: שהשם ישמור, לא היה מצב כזה.

רשף חן: זה מה שמפריע לך? הנושא הביטחוני?

משה גפני: רשף חן, בחייך, תקשיב גם למה שלא נוח לך.

משה גפני: זה לא מועצת שינוי כאן.

משה גפני: שום דבר - -

רשף חן: - - -

משה גפני: - - לא רק ששום דבר.

משה גפני: שהשם ישמור.

משה גפני: איך אמר השר שלך, פורז?

משה גפני: אני לא צריך סייעתא דשמיא.

משה גפני: לצערי הרב, אין לכם סייעתא דשמיא.

משה גפני: הנה התוצאות.

רשף חן: גם את זה מה שהקדוש-ברוך-הוא - - -

מוחמד ברכה: חבר הכנסת רשף חן, בבקשה.

מוחמד ברכה: אתה לא חייב להגיב אחרי כל משפט.

רשף חן: אבל יש לי מה להגיב.

משה גפני: אתה יודע מה, אין לך מה להגיב - אל תגיב.

משה גפני: לא חייבים לדבר בכל מקרה.

משה גפני: קודם יושב-ראש הכנסת דיבר על הרמה של הכנסת.

משה גפני: מה שלא לעניין - לא מדברים.

משה גפני: הדבר השלישי - הנושא הכלכלי.

משה גפני: נדמה לי שראש הממשלה דיבר על צמיחה.

משה גפני: הוא אמר את המלה הזאת, או שהוא לא אמר?

משה גפני: שאנשים ילכו לעבוד.

משה גפני: איפה ילכו לעבוד?

משה גפני: איזה מקום עבודה אחד יצר ראש הממשלה?

משה גפני: אני בכוונה לא אומר שר התעשייה, המסחר, התיירות, התעסוקה - לא התיירות.

משה גפני: התעסוקה, התקשורת, מינהל מקרקעי ישראל.

משה גפני: מה עוד הוא היה צריך לקבל תמורת זה שביבי שר האוצר?

מוחמד ברכה: רשות השידור.

משה גפני: רשות השידור?

משה גפני: אה, הוא קיבל כבר?

משה גפני: קיבל.

משה גפני: מה הוא הולך לקבל בשבוע הבא?

משה גפני: אבל הוא לא יכול לקבל מפני שהוא בחוץ-לארץ רוב הזמן, אולמרט.

יצחק כהן: אולמרט?

יצחק כהן: הוא לא שר.

יצחק כהן: הוא שרים, אולמרט.

משה גפני: אין מקום עבודה אחד.

משה גפני: אחד.

משה גפני: ועומד פה בעזות מצח, בגסות רוח, ראש ממשלה בישראל ומדבר על האנשים שילכו לעבוד.

משה גפני: איפה ילכו לעבוד?

יצחק כהן: בחוות-השקמים.

משה גפני: מה, כולם הם שרים בממשלה שיכולים לקבל כיסאות ליד שולחן הממשלה?

משה גפני: את משרד הדתות - שאול יהלום - הולכים לפרק.

משה גפני: אתה יודע שאני הייתי מאוד בעד זה כשהיתה לנו האפשרות לעשות את זה, ולעשות את זה נורמלי.

משה גפני: את משרד המדע לא מפרקים.

משה גפני: מעבירים את כל הפונקציות - מעבירים למשרד החינוך - אבל חייבים להשאיר לשינוי, המפלגה הרעה הזאת, שרק יודעת לבזבז כסף - משאירים את זה למודי זנדברג - - -

אלי אפללו: הם למדו את זה.

אלי אפללו: הם למדו את זה ממי?

משה גפני: - - - רק לשכה.

משה גפני: אפללו - - -

אלי אפללו: הם למדו ממי?

אלי אפללו: - - -

משה גפני: אפללו, תאמין לי, היות שיש בליכוד חברי כנסת טובים - - -

מוחמד ברכה: ריבלין היה קורא אותך לסדר על קריאות ביניים בעמידה.

משה גפני: היות שיש בליכוד חברי כנסת טובים, תאמין לי - יגיע הזמן, והוא לא רחוק, שאתם תתקוממו על ההתנהגות הזאת.

משה גפני: תאמין לי, אני מכיר חברים מסוימים בליכוד - אני כמובן לא אזכיר את שמותיהם.

משה גפני: הנושא החברתי.

משה גפני: מה נעשה בחצי שנה - חבר הכנסת אלי אפללו - מה נעשה בחצי השנה הזאת בנושא החברתי במדינת ישראל?

משה גפני: מה?

משה גפני: - - -

אלי אפללו: - - -

יצחק כהן: - - -

מוחמד ברכה: הוא שאל.

מוחמד ברכה: הוא לא התכוון שתענה לו באמת.

משה גפני: היה פעם, באיזה שלב - - -

אלי אפללו: - - -

מוחמד ברכה: אדוני חבר הכנסת אפללו, בבקשה.

מוחמד ברכה: הוא שאל כדי שלא תענה.

אלי אפללו: - - -

מוחמד ברכה: אני אודיע לך כשאפשר לענות.

מוחמד ברכה: בבקשה.

יצחק כהן: את בתי-הזיקוק העבירו - - -

אלי אפללו: - - -

מוחמד ברכה: חבר הכנסת איציק כהן.

משה גפני: היתה איזו ממשלה בישראל - - -

קריאות: - - -

יצחק כהן: 500 מיליון - - -

מוחמד ברכה: חבר הכנסת איציק כהן.

משה גפני: זה לא על חשבוני, אדוני היושב-ראש.

מוחמד ברכה: אני עוצר שעונים.

מוחמד ברכה: שיסיימו.

קריאות: - - -

מוחמד ברכה: לא, לא, אני אעצור את השעון.

מוחמד ברכה: בבקשה, תגמרו את המשחק שלכם.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת איציק כהן, תודה רבה.

יצחק כהן: - - -

מוחמד ברכה: איך אני אגיד?

מוחמד ברכה: אני יכול להגיד?

קריאות: - - -

אברהם בורג: - - -

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

מוחמד ברכה: תודה, רבותי.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אפללו.

מוחמד ברכה: תמשיך, אדוני חבר הכנסת גפני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש - - -

יצחק כהן: מושחתים, נמאסתם - - -

אלי אפללו: - - -

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אין נושא אחד - נושא אחד - שהממשלה - - -

אהוד אולמרט: - - - לידי, אבל - - -

מוחמד ברכה: השר אולמרט, מה זה?

מוחמד ברכה: יש נואם והוא מדבר, ואתה צועק באמצע האולם, מנהל שיחות חולין.

אברהם בורג: הוא מבקש שאני אסביר לו למה הנואם מתכוון.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

אהוד אולמרט: - - - א.

אהוד אולמרט: אני באמת מצטער, במיוחד אם חס וחלילה הפרעתי למשנתו המלומדת של חבר הכנסת גפני - -

מוחמד ברכה: אתה הפרעת.

אהוד אולמרט: - - שהיא מאוד חשובה, אין ספק - - -

מוחמד ברכה: הפרעת, אבל הוא הפנה לכתובתך הרבה דברים שהיה ראוי שתשמע, ויש לך הזדמנות לענות בתור שר בממשלה, שיכול לעלות על הדוכן מתי שהוא רוצה.

אהוד אולמרט: מה שאני אמרתי בראשית דברי, לא התכוונתי להגזים בצורך שלי להקשיב לכל ניואנס - - - רציתי לומר שנזכרתי בראשית הישיבה וחשבתי לעצמי שאני דיברתי הרבה פחות מכפי ששמעתי את קולו של כבודו - - -

מוחמד ברכה: כשישבתי שם, היה מישהו שישב כאן וטיפל בקריאות שלי.

מוחמד ברכה: עכשיו אני מטפל בקריאות שלך.

מוחמד ברכה: בבקשה, חבר הכנסת גפני, חצי דקה.

מוחמד ברכה: תודה.

קריאות: - - -

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מבקש, אם אפשר, לא להפריע לי.

משה גפני: אין תחום אחד שהממשלה הזאת יכולה לבוא אתו - יעמוד פה ראש הממשלה בפתיחת המושב ויגיד: השגנו, עשינו משהו לטובת האזרחים.

משה גפני: כפי שאמרתי, לא בתחום הכלכלי, לא בתחום החברתי, לא בתחום המדיני, לא בתחום הביטחוני, לא בשום דבר.

משה גפני: עכשיו אני אגיד לכם מה הממשלה כן עושה.

משה גפני: הממשלה מפרקת את משרד הדתות.

משה גפני: אני פונה אליך, חבר הכנסת יהלום, בידידות.

משה גפני: היה ברור לכל עם ישראל ששתי מפלגות לא פורשות מהקואליציה הזאת בשום מקרה, יתהפך העולם - שינוי ומפד"ל.

משה גפני: לא פורשות.

משה גפני: הגמרא אומרת: "פוק חזי מאי עמא דבר" - צא לרחוב ושאל מי המפלגה שעלולה או עשויה, כל אחד לפי ראות עיניו, לצאת מהקואליציה הזאת.

משה גפני: כולם יגידו לך: המפד"ל ושינוי לא פורשות.

משה גפני: אין בהסכם הקואליציוני סעיף שלפיו בתי-הדין הרבניים עוברים למשרד המשפטים.

משה גפני: אין.

משה גפני: קראתי את ההסכם הקואליציוני, הוא הונח על שולחן הכנסת.

משה גפני: אגב, גם ראיתי אותו קודם.

משה גפני: מופיע שם שיפורק משרד הדתות.

משה גפני: בסדר, הסכמתם.

משה גפני: הסכמתם לפגיעה בקצבאות הילדים, הסכמתם.

משה גפני: בשום מקום לא נאמר שזה עובר למשרד המשפטים.

משה גפני: נאמר שתוקם ועדה, עשרה חודשים, והיא תחליט לאיזה משרד עובר מה.

משה גפני: מגיע טומי לפיד בוקר אחד, מתברר לו שיש לו בעיה מבחינת דעת הקהל.

משה גפני: יושבת מפלגה של 15 מנדטים בממשלה, בקואליציה, ומאזן ההישגים שלה הוא אפס, חוץ מלדבר על החרדים, שגם את זה הם כבר הפסיקו.

משה גפני: כלום.

משה גפני: שום דבר.

משה גפני: עם מה הוא בא?

משה גפני: הוא אומר שהוא יפרק את משרד הדתות.

משה גפני: אתם מפלגה דתית.

משה גפני: מן הדין היה שאתם תבואו ותגידו: יש הסכם קואליציוני, צריכה להיות ועדה, אחרי עשרה חודשים נראה לאן עוברים בתי-הדין.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת גפני, תודה.

משה גפני: אם תהיה אביר, תיתן לי עוד דקה.

מוחמד ברכה: מיציתי את כל האבירות שלי.

מוחמד ברכה: כל האבירות שלי.

משה גפני: חצי דקה, אני מסיים.

מוחמד ברכה: חצי דקה זה יותר מדי.

מוחמד ברכה: משפט.

משה גפני: ראש הממשלה שלך נפגש עם הרבנים הראשיים בלילה.

משה גפני: הוא אמר להם: אני נותן לכם ארכה.

משה גפני: למחרת בבוקר ראש הממשלה, טומי לפיד, מחליט שלא תהיה החלטת ממשלה, ואתם נשארים בקואליציה?

מוחמד ברכה: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

מוחמד ברכה: בשאלה המהדהדת הזאת הוא סיים.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה.

מוחמד ברכה: אחריו - חבר הכנסת דוד טל.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אולי אם חבר הכנסת גפני היה מאזין לדברים של שר הביטחון מסוף השבוע, הוא היה מגיע למסקנה שהממשלה הזאת עושה, והיא מנסה לעשות הרבה.

עסאם מח'ול: שר הביטחון בישר השבוע לקציני צה"ל, שאנחנו נכנסים עתה לתקופה ממושכת של ריק מדיני, ואקום, שתתאפיין בהתחככות עם הפלסטינים.

עסאם מח'ול: אפשר להבין שעד עכשיו הממשלה הזאת לא התחככה עם הפלסטינים ושהממשלה הזאת לא עסקה בעיקר ביצירת ריק מדיני, ואקום מדיני.

עסאם מח'ול: מובן שהקצינים שנמצאים בשטח ניהלו אתו ויכוח, אולי זה יהפוך גם לוויכוח נוקב, שהוא הופך את המצב לסיר לחץ, שבסופו של דבר ימצא ביטויו בהתפוצצות, בפיגועים, בשפיכות דמים, בפעולות התנגדות ללחץ הזה והתנגדות לפשעים האלה שמיוצרים ומבוצעים בהשראתו של שר הביטחון מופז והקונספציה שלו.

עסאם מח'ול: כנראה הוא טרם עיכל מה שקורה בחברה הישראלית וטרם עיכל מה שרואים כולם בימים אלה, שהתפיסה הזאת קרסה.

עסאם מח'ול: האופציה הצבאית הזאת נכשלה.

עסאם מח'ול: האופציה הכוחנית הזאת הגיעה למבוי סתום.

עסאם מח'ול: זה מה שקורה וזה מה שמביא את שר הביטחון ואת הממשלה הזאת להתנהג עם עצבים ולהסתובב עם עצבים חשופים.

עסאם מח'ול: הוא ממשיך ואומר: אם עזה הפכה להיות כלא, רפיח תהפוך להיות הצינוק.

עסאם מח'ול: הוא הבטיח שהוא ידאג לכך שהיא תהיה צינוק.

עסאם מח'ול: והקצינים שלו מרימים גבה ואומרים: אתה שולח אותנו לבצע פשעי מלחמה.

עסאם מח'ול: אני אומר שאותו שר ביטחון הוא הוא שיעמוד בפני בית-המשפט לפשעי מלחמה, והוא שיצטרך לתת את הדין על המדיניות שהוא מנהל ברפיח ועל המדיניות של שפיכות הדמים, שדרכה הוא מנסה לטפל בבעיה של הוואקום.

עסאם מח'ול: אומרים שהממשלה הזאת היא ממשלה לא יצירתית.

עסאם מח'ול: ממשלת שרון-מופז, ודאי שהיא יצירתית.

עסאם מח'ול: זאת ממשלה שמציעה אסטרטגיה של מדיניות הריק המדיני, מדיניות הוואקום.

עסאם מח'ול: זאת ממשלת ואקום.

עסאם מח'ול: זאת ממשלת ואקום.

עסאם מח'ול: תנו לה חלל ריק, תנו לה ריקנות, תנו לה ואקום, ותראו איך שרון ומופז ימלאו אותו.

עסאם מח'ול: הם ימלאו אותו וידאגו שהוא יתמלא בדם ובדמעות, ממחנה ג'נין ועד למסעדת "מקסים" ועד לצינוק ברפיח.

עסאם מח'ול: זו הממשלה הזאת, ואלה המאפיינים של הממשלה זאת.

עסאם מח'ול: הוא ימלא את הוואקום הזה על-ידי הזמנת אנשי מילואים ממורמרים, שמרגישים שהוא שולח גם אותם לעשות פשעי מלחמה.

עסאם מח'ול: הוא ימלא את הוואקום הזה ברעבים, במובטלים, בעניים, באנשים שישלמו את מחיר הפשעים האלה, באנשים שישלמו את המחיר.

עסאם מח'ול: ועל-פי אומדני האוצר, המלחמה האומללה הזאת, האיומה הזאת, נגד העם הפלסטיני, עולה לאוצר הישראלי, לכלכלה הישראלית, 2 מיליארדי שקלים בחודש, 2 מיליארדי שקלים שאתם באים לגנוב, לשדוד ממקבלי הקצבאות, מהעניים, מהמובטלים.

עסאם מח'ול: זו המדיניות.

עסאם מח'ול: לכן, את המדיניות הזאת צריך לעצור.

עסאם מח'ול: ראש הממשלה איננו אומר אמת כאשר הוא אומר שהוא רוצה לחסל את יאסר ערפאת או להסיר אותו מבמת ההיסטוריה מכיוון שיאסר ערפאת הוא מכשול לשלום.

עסאם מח'ול: הוא רוצה להסיר אותו מכיוון שהוא רוצה להסיר את השלום שהוא רואה בו מכשול בדרכה של הממשלה הזאת, המדיניות שלה והחשיבה שלה.

עסאם מח'ול: הוא רוצה להציל את הכיבוש, את ההתנחלויות.

עסאם מח'ול: זאת האמת.

רוחמה אברהם-בלילא: על מה אתה מדבר?

רוחמה אברהם-בלילא: שהרשות הפלסטינית תפסיק לממן פעולות טרור.

עסאם מח'ול: הוא לא רוצה לחסל את תשתיות הטרור, הוא משקר כשהוא אומר שהוא מחפש את חיסול תשתיות הטרור.

עסאם מח'ול: הוא רוצה לחסל כל תשתית לכל פתרון מדיני אפשרי.

עסאם מח'ול: זאת האמת של הממשלה הזאת ושל ראש הממשלה הזה, שעמד כאן היום ואמר כלום.

עסאם מח'ול: הם עצבנים.

עסאם מח'ול: הצמד רק שמע על אופציה, על הבנות לפתרון מדיני, הבנות ז'נבה, והצמד ברק-שרון איבד את העשתונות, כי הוא ידע שהאופציה הזאת, ההבנות האלה, חושפות את האמת - הממשלה בישראל היא המכשול העיקרי לשלום, היא המכשול העיקרי ליציאה מהדם, המוות והדמעות, היא זו שגוררת את שני העמים לשפיכות הדמים, לים הזה, את הישראלים ואת הפלסטינים כאחד.

מוחמד ברכה: תודה רבה לחבר הכנסת מח'ול.

מוחמד ברכה: רשות הדיבור לחבר הכנסת דוד טל, אחריו - לחבר הכנסת עזמי בשארה, ואחריו - לחבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה, ברשותך, להתייחס למה שנקרא הסכם ז'נבה.

דוד טל: היום בוועדת הכנסת ביקש חבר הכנסת אריאל להעמיד לדין את האנשים שהשתתפו בדיון או בסיכום הזה של ז'נבה.

דוד טל: מאוד התפלאתי, ואמרתי שם את דברי, ואני חושב שנכון שאגיד אותם גם פה, משום שעם כל הכבוד לחבר הכנסת אריאל, ידידי הטוב, אין מקום למנוע מאנשים - הגם שאני מתנגד חד-משמעית להסכם ז'נבה, לא מקבל אותו.

דוד טל: אמרתי לך, הייתי פעם שם.

דוד טל: הייתי בהסכם אתונה, הסכם בריסל והסכם רודוס.

דוד טל: לא היה הסכם.

דוד טל: קראו לזה נייר אתונה, נייר בריסל.

דוד טל: ניסינו לדבר עם הפלסטינים.

דוד טל: אני לתומי סברתי כך.

דוד טל: לצערי, טעיתי.

דוד טל: סברתי שיש מקום להפיל מחיצות, לבנות איזה גשר לפלסטינים, כדי להפסיק את שפיכות הדמים.

דוד טל: טעיתי.

דוד טל: אני מודה שטעיתי.

דוד טל: לכן, כשנתבקשתי להצטרף לנושא הזה, דחיתי זאת מכול וכול.

דוד טל: אבל מכאן ועד להעמיד לדין את האנשים שחשבו, שיש להם מחשבה אחרת – איך אמר פעם מישהו, נדמה לי ב-1789, במהפכה הצרפתית?

דוד טל: - אני לא מסכים לאף מלה מדבריך, אבל אלחם בכל כוחי כדי שתוכל לומר אותם.

דוד טל: אז הוא אומר אותם.

דוד טל: נכון, כפי שאמר שמעון פרס היום, ואני מקבל זאת, יש ממשלה, היא תחתום על הסכמים.

דוד טל: לא ידידי מהשמאל, לא מפה ולא משם.

דוד טל: אבל אי-אפשר למנוע מאנשים לשבת ולחשוב.

דוד טל: זו האג'נדה שלהם, זו השקפת העולם שלהם, והם סבורים שזה ימנע מרחץ דמים.

דוד טל: לצערי, ואני מודה ומכה על חטא, ישבתי הרבה שעות עם מרואן ברגותי, ואחרי שראיתי מה שקרה לפני שלוש שנים, אני מוכרח להודות שנוצר אצלי שבר עמוק יותר מהשבר הגדול של ברק.

דוד טל: כשראיתי שהוא רוחץ את ידיו בדם תינוקות ישראל, הזדעזעתי ואמרתי - חלקי לא יהיה אתם עוד.

דוד טל: אבל מכאן ועד להעמיד אותם לדין, אני חושב שהמרחק גדול.

דוד טל: עכשיו לעצם הנושא, אדוני היושב-ראש.

דוד טל: עם כל הכבוד, אנחנו רואים שבעצם, פעם אחר פעם, מדינת ישראל מציבה לה יעדים, בנק ישראל מציב לו יעדים, ואף לא אחד מהיעדים הללו מושג.

דוד טל: נוצר מצב, והתרענו על כך, ודיברנו על כך כאן מעל הבמה הזאת.

דוד טל: אבל מה לעשות, חכמי האוצר הם חכמים גדולים יותר, הם החליטו לפתוח את כל המגירות, להוציא את התוכניות השונות ולזרוק הכול לחלל.

דוד טל: ומה לעשות, בכוח הדורסני של עמיתי חבר הכנסת אפללו וידידתי חברת הכנסת רוחמה אברהם, יש להם הרוב הדרוש והם מצליחים להעביר כל דבר, בניגוד לדעתנו.

דוד טל: אנחנו אומרים את שלנו והם עושים.

דוד טל: מה לעשות, זו הממשלה שנבחרה ואין לי אלא להצטער שכך הם פני הדברים.

דוד טל: אבל פעם אחר פעם אנחנו נוכחים לדעת שאנחנו צודקים.

דוד טל: ראו מה קורה.

דוד טל: כתוצאה מהקיצוצים, מהמערכת הלא-הגיונית הזאת, נוצר מצב שהצריכה יורדת, וממילא כשהצריכה יורדת אין מי שייצר, מפני שלא צריך לייצר.

דוד טל: אם לא צריך לייצר, ממילא צריך לפטר אותם אנשים.

דוד טל: לא צריך לייצר כל כך הרבה.

דוד טל: אם מפטרים אנשים, יותר אנשים נכנסים למעגל האבטלה.

דוד טל: כשיותר אנשים במעגל האבטלה, הצריכה פוחתת עוד יותר.

דוד טל: כך אנחנו נכנסים למעגל קסמים עוד פעם ועוד פעם, והממשלה הזאת טחו עיניה מראות, והיא אינה רואה את אשר קורה סביבה, והיא נותנת יד לדריסה של כל חלקה טובה במדינת ישראל, כל נושא חברתי.

דוד טל: פעם קראו למדינת ישראל מדינת רווחה.

דוד טל: לצערי, היא חוזרת להיות מדינת סעד.

דוד טל: אבל גם במדינת סעד, חבר הכנסת אריאל, שהיינו בה, אני זוכר שכאשר הייתי ילד זכיתי לקבל שוקו בכוס אלומיניום עבה וכבדה.

דוד טל: זה היה משהו.

דוד טל: זה היה שוקו חם, ובחורף זה עזר מאוד.

דוד טל: לימים אפילו היתה מערכת הסעדה.

דוד טל: אכלנו ארוחה חמה בצהריים.

דוד טל: אני מדבר על השנים 1959, 1960, 1962.

דוד טל: אז, במדינת ישראל שעוד היתה בחיתוליה, אפשר היה לתת את זה לילדים, והיום לא נותנים את זה במדינת הרווחה.

דוד טל: מה קרה לנו?

דוד טל: מה קורה לנו?

דוד טל: תראו מה קורה בביטוח הלאומי.

דוד טל: אנשי האוצר השתלטו על הביטוח הלאומי.

דוד טל: יש לנו שר אוצר שבא עם גישה אמריקנית – המשק החופשי.

דוד טל: אפשר להתווכח על יותר משק חופשי, פחות משק חופשי, תזה כזאת, תזה אחרת.

דוד טל: אבל אני רוצה לשאול את שר האוצר:

דוד טל: אם הוא היה יושב-ראש מועצת המנהלים של "ג'נרל מוטורוס", למשל, והיה לו צוות שבחמש השנים האחרונות נכשל פעם אחר פעם, האם הוא לא היה מסיק מסקנות כבר אחרי השנה הראשונה?

דוד טל: כלום הוא היה משאיר מישהו על כנו?

דוד טל: הוא לא היה מדיח אותם?

דוד טל: וכאן שום דבר לא קורה.

דוד טל: עולם כמנהגו נוהג, והכול הולך למישרין כאילו שום דבר לא קרה.

דוד טל: אני רוצה לקרוא לחברי בימין, לאנשי הליכוד, תראו, כשחבשתי את ספסלי חברי מש"ס, גם כשהיינו בש"ס וש"ס היתה בתוך הממשלה, היו נושאים שהצבענו נגד, הגם שהיינו חברי ממשלה.

דוד טל: שיהיה לכם האומץ.

דוד טל: אני לא בא לחמם אתכם ולא בא להגיד לכם, תפילו ממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: כמה פעמים זה היה?

רוחמה אברהם-בלילא: רק פעם אחת.

דוד טל: זה היה הרבה פעמים, ואני יכול לתת לך הרבה דוגמאות בנושא הזה.

דוד טל: אבל שיהיה לכם האומץ להצביע בנושאים חברתיים שאתם מאמינים בהם, שהם כה קרובים לחלק מכם, שיהיה לכם האומץ להצביע בניגוד לממשלה, או לשנות את דעתה – לגרום להפסקת הדריסה של השכבות החלשות במדינת ישראל.

דוד טל: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה לחבר הכנסת דוד טל.

מוחמד ברכה: רשות הדיבור לחבר הכנסת עזמי בשארה.

מוחמד ברכה: אחריו – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, האמת היא שאפשר היה להתעכב על הנושא החברתי, כי הרישא של נאומו של ראש הממשלה אינו משאיר אבן על אבן, ובעצם המדיניות ההרפתקנית של ראש הממשלה תימשך.

עזמי בשארה: ואם כך, לא רק שלא תישאר רווחה אלא גם לא תישאר חברה ולא יישאר סעד, כשבכל העולם - בארצות-הברית, באנגליה ובצרפת – עושים "רגע, חושבים", בשביל לצמצם את ממדי העימות במזרח התיכון.

עזמי בשארה: אנחנו מסתכלים על אנגליה, שיש לה דעת קהל מאוד חזקה לגבי המדיניות של בלייר שהובילה לעימות הזה.

עזמי בשארה: התחזקותו של קלארק בארצות-הברית מסמנת מחנה שלם שרוצה לצמצם את העימות.

עזמי בשארה: גם צרפת עמדתה ברורה.

עזמי בשארה: כל הישיבות האחרונות של האו"ם היו שונות לגמרי מהישיבות ערב המלחמה.

עזמי בשארה: אבל ראש הממשלה ממשיך בכוח האינרציה להרחיב את מעגל העימות.

עזמי בשארה: הבשורה שאנחנו שומעים היום בהודעתו המדינית, שהוא בעצם בורח קדימה, כאשר מדיניותו נתקעה במשבר אמיתי גם מבחינה ביטחונית.

עזמי בשארה: ה"טיקט" הרציני שלו, שהגיע בו לראשות הממשלה, היה נושא הביטחון.

עזמי בשארה: המצב הביטחוני אף פעם לא היה כל כך גרוע מבחינת נושא הביטחון האישי, כפי שהדבר מכונה בעגה הישראלית.

עזמי בשארה: הנושא הכלכלי קשור לגמרי בנושא הביטחוני והמדיני.

עזמי בשארה: אין לו מה להציע חוץ מלהרחיב עוד יותר את מעגל העימות.

עזמי בשארה: אנחנו מגיעים לממדים חסרי תקדים אפילו בהשוואה לממדים של השנים שעברו, גם ברפיח וגם בעזה.

עזמי בשארה: כנראה אין לו משהו אחר להציע.

עזמי בשארה: כל הסיפור הזה של מפת הדרכים, שהוא מדגיש כאן את 14 הנקודות – 14 הנקודות של הממשלה, ההערות של הממשלה על המפה שהוא אומר היום שהן חלק בלתי נפרד ממנה – אם הוא היה מדגיש אותן באוזני העולם, אף אחד לא היה לוקח אותו ברצינות.

עזמי בשארה: במיוחד כאשר קוראים את 14 הנקודות - - -

רוחמה אברהם-בלילא: - - - לא לקחתם.

רוחמה אברהם-בלילא: על מה אתה מדבר?

עזמי בשארה: - - - בנוגע ל-14 הנקודות, גברתי חברת הכנסת, אם מישהו היה שומע בפירוט את מה שהממשלה אומרת ב-14 הנקודות, אף אחד לא היה לוקח את הסכמת הממשלה למפת הדרכים ברצינות.

עזמי בשארה: בעצם אין לראש הממשלה תוכנית של שלום.

עזמי בשארה: יש לו כמה רעיונות מדיניים מאמצע שנות ה-80, ואנחנו מכירים אותם, ואם ראש הממשלה היה מציע אותם בצורה מפורשת, הוא לא היה מוצא לא פרטנר פלסטיני אחד ולא פרטנר ערבי אחד למה שהוא מציע.

עזמי בשארה: בעצם אין לו מה להציע.

עזמי בשארה: אין לו, ובעצם בישראל הרשמית היום אין פרטנר לערבים ולפלסטינים, כי הערבים והפלסטינים הציעו הצעת שלום בביירות.

עזמי בשארה: יש יוזמת שלום ערבית שאין לה פרטנר ישראלי בעצם.

אלי אפללו: ברק - - -

עזמי בשארה: אתה יודע מה?

עזמי בשארה: אני אגיד לך את האמת.

עזמי בשארה: מי שענה לברק הם חברי מפלגתו, שהמשיכו בטאבה ועכשיו חתמו בז'נבה, או בים-המלח להבדיל, תשובה לברק.

עזמי בשארה: למה ברק המשיך להתקיף את ההסכם הזה, אף שהשמיטו מההסכם הזה את זכות השיבה?

עזמי בשארה: כי בעצם מה שטרפד לו את קמפ-דייוויד לא היה זכות השיבה, אלא עמידתו על הגבולות ועל האדמה.

אלי אפללו: - - -

עזמי בשארה: על כל פנים, אני לא רוצה להגיד מלה.

עזמי בשארה: תגיד לברק שיגיד לך.

עזמי בשארה: ברק יגיד לך שהוא מתנגד להסכם, גם בלי זכות שיבה.

עזמי בשארה: גם בלי זכות שיבה הוא התנגד.

עזמי בשארה: עזוב, זאת לא היתה הסיבה.

עזמי בשארה: הסיפור הזה חשף אותו לגמרי.

קריאה: - - -

עזמי בשארה: לא, תשמע את ברק עצמו.

עזמי בשארה: למה לך? הוא אמר לך: לא נתתי להם כלום וכו'.

אלי אפללו: הכול "חארטה ברתה".

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, עכשיו הוא ממשיך להרחיב את מעגל העימות.

עזמי בשארה: זה מה שאני שמעתי היום משרון.

עזמי בשארה: לדעתי, זה מסוכן לגמרי.

עזמי בשארה: הם לגמרי לא עוצרים.

עזמי בשארה: אפילו את מה שהוא לא הזכיר, כלומר התעלם לגמרי מחימום האווירה עם סוריה.

עזמי בשארה: עצם זה שהוא שתק לגבי זה, אפילו זה מחשיד, לדעתי.

עזמי בשארה: הוא לא התייחס לזה כלל בכל דבריו היום, כאשר יש הדלפות שנמשיך בדרך הזאת.

עזמי בשארה: זה לא מבשר טובות, אדוני.

עזמי בשארה: זה לא מבשר טובות.

עזמי בשארה: זה אומר שיש ראש ממשלה בישראל שמוביל את עמו לקטסטרופה, כאשר כל העולם רוצה, כפי שאמרת, לצמצם את מעגל העימות במזרח התיכון.

עזמי בשארה: תסתכלו סביבכם, בארצות-הברית עצמה או באנגליה.

אלי אפללו: תגידו את האמת, זכות השיבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אם לא היית מסית - - -

עזמי בשארה: ראש ממשלת ישראל, במקום להגיד שאנחנו רוצים להוציא את זה מהזירה המדינית ואת ההוא מהזירה המדינית, צריך להבין שיש הנהגה נבחרת לעם הפלסטיני, שהוא צריך לשבת ולדבר אתה ולהכריז על נכונות לא רק לא לשלוט בעם אחר, אלא לא לשלוט גם באדמתו של העם האחר, כלומר לסגת לגבולות ה-4 ביוני 1967.

יחיאל חזן: - - -

עזמי בשארה: אין סיכוי אחר, אין גם פרטנר – לא ערבי ולא פלסטיני, אתה יודע מה?

עזמי בשארה: אפילו לא אירופי, לשום דבר אחר.

עזמי בשארה: אין סיכוי לשום דבר אחר.

עזמי בשארה: תוכניתו להקים מדינה פלסטינית בשטחי A ו-B על 40% מהאדמה לא תמצא לה שום פרטנר פלסטיני, אפילו פחות מהאוטונומיה של קמפ-דייוויד, שעליה בגין חתם.

עזמי בשארה: זה כלום.

עזמי בשארה: הוא ממשיך גם בהסלמה נגד העם הפלסטיני ונגד הנהגתו, ובעצם ממשיך גם במדיניות ההתנחלויות, ואתם רואים מה התוצאות.

עזמי בשארה: ממשלת ישראל נכנסת כמעט כל שבוע לג'נין, ומה יוצא מג'נין כל שבועיים-שלושה?

רוחמה אברהם-בלילא: תפסיקו לחמש - - -

עזמי בשארה: וממשלת ישראל ממשיכה להיכנס.

עזמי בשארה: מי שולט היום בג'נין?

עזמי בשארה: הרשות הפלסטינית שולטת בג'נין?

עזמי בשארה: ישראל שולטת בג'נין.

עזמי בשארה: היא נמצאת שם כל שבוע, וזה לא מביא לפתרון.

עזמי בשארה: מה מייצרים שם בג'נין?

עזמי בשארה: מה מייצרת מדיניותה של הממשלה בג'נין?

עזמי בשארה: אנחנו רואים את התוצאות, וכולנו לא שבעי רצון מהתוצאות.

עזמי בשארה: כולנו מרגישים שזאת טרגדיה של שני העמים.

עזמי בשארה: לדעתי, ראש ממשלת ישראל, כפי שאני שמעתי אותו היום, מוביל רק לקטסטרופה.

עזמי בשארה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מוחמד ברכה: תודה רבה, חבר הכנסת עזמי בשארה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו - חברת הכנסת רוחמה אברהם.

מוחמד ברכה: אני לא ארשה שיפריעו לך, אבל - - -

רוחמה אברהם-בלילא: אתם יכולים, אין בעיה, אהלן וסהלן.

מוחמד ברכה: בסדר, את אומרת שזה רצוי אפילו, אז אני יורד עכשיו לעשות את המלאכה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, ממשלה שאיננה - איפה הממשלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: במושב הראשון, בשעה הראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אה, יש שר? יופי.

יולי יואל אדלשטיין: ממלא-מקום ראש הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נעים מאוד לראות אותך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יואיל אדוני לשבת, כדי שאוכל לדבר אליו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם אתה רוצה לייצג את הממשלה, אנחנו רוצים לפנות אליך.

אהוד אולמרט: אתה יכול לפנות אלי גם כשאני עומד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא, אבל לא יכולתי לפנות כשלא ראיתי אותך בכלל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני פשוט מסתכל על מושב הממשלה.

אהוד אולמרט: על זה אני מצטער.

אהוד אולמרט: אני מצטער שלא ראית אותי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד השר, אני בכלל שואל: עוד לא ישבנו שעתיים, אחרי חודשים ארוכים של חופש, והכיסאות הם כל כך דוקרניים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא נוח לכם בממשלה, את זה אני יודע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תאמין לי, גם הציבור יודע.

אהוד אולמרט: חבר הכנסת דהאמשה, אני רוצה להעיד עדות אישית: הכיסא הזה שעליו אני יושב מאוד נוח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז למה אתם לא יושבים כאן?

אהוד אולמרט: אני יושב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: באופן אישי, אתה השר שיושב הכי פחות במליאה, במיוחד בתקופה הקודמת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נראה איך זה יהיה עכשיו.

אהוד אולמרט: אילו כל השרים היו נואמים כל כך טוב כמוך - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מכובדי השר, אני חייב לומר לך, גם אם הכיסאות מרופדים היטב, הישיבה בממשלה הזאת היא רעה מאוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לכם הרגשה רעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתם חייבים פשוט להריח, להרגיש, מה הציבור חושב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתם חייבים גם לראות ולהרגיש מה יש בשטח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה עשתה הממשלה הזאת?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איפה יש פה הישגים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: במה ניצחתם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל הזמן אמרו, שכאשר ממשלת העבודה ישבה בממשלת האחדות היא כאילו כבלה את ידי שרון, כבלה את ידי הממשלה, משום שהיא עשתה את טעות חייה שהיא ישבה שם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא יודעת את זה היטב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך אמר עכשיו פרס - החמצת כל הזדמנות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הזדמנות אחת הוא לא החמיץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא לא החמיץ את ההזדמנות שפרס יעשה לו שירותים טובים בעולם כולו, ומפלגת העבודה תציג את שרון כיונת שלום צחורה ממש, והנה עכשיו הוא ממשיך עם ההישגים האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: את זה שרון לא החמיץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מקווה ששרון יחמיץ את זה עכשיו עוד הפעם, כאשר אנחנו רואים שהממשלה עומדת בצורה כלשהי להתפוגג.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זמנם תם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי זה מפתיע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש שיגידו בציבור: מה זה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זמנם תם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת חזן, הרי רק לפני כמה חודשים הצבעת פעמיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זמנם תם כאשר הצבעת פעמיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תאמין לי, אז היתה ההכרזה שהזמן הזה תם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאשר הצביעו פעמיים בצד הזה, זאת היתה הכרזה שיושבים פה בצד הזה חברי כנסת שאינם ראויים להיות בכנסת.

יחיאל חזן: - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היושב-ראש מדבר על כך שפני הכנסת לא טובים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה זה לא טובים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי השחרתם את פני הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאשר מרכז הליכוד שולח נבחרת כזאת, שאיננה מכבדת אלף-בית של כללי הגינות, כשמצביעים פעמיים, ריבונו של עולם, אז נשאר פה כבוד לכנסת?

רוחמה אברהם-בלילא: סליחה, אצלכם לא הצביעו בטעות פעמיים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בטעות אמרת, נכון?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בטעות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קרה פעם אחת שמישהו הצביע בטעות.

יחיאל חזן: אתה ראית שזה צולם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המשטרה גם קבעה מי הצביע בטעות, וקבעה שבליכוד לא הצביעו בטעות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש כתבי אישום עכשיו, רוחמה.

רוחמה אברהם-בלילא: היא לא קבעה שום דבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש הסרת חסינות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מחר זה יגיע לוועדת הכנסת.

יחיאל חזן: ישבת בבית-סוהר, אתה טרוריסט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל זה לא הרע היחיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה נכנסנו לזה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה מופתע לשמוע שהזמן תם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הציבור לא ירשה לנבחרת כזאת להמשיך לשלוט בסדר-יומו, להמשיך לקבוע את גורלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הממשלה הזאת הביאה חורבן בכל תחום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאשר ישבה מפלגת העבודה בממשלה, אמרו: בסדר, היא כובלת אותנו, תנו לצה"ל לנצח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ממשלת העבודה יצאה מהממשלה, וטוב עשתה שיצאה, אפילו שזה היה קצת מאוחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל מה עוד לא עשה צה"ל?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איזה חיסול אתם יכולים להמציא עוד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איזה אמצעי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איזה סיכול?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איזה סגר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איזו הרעבה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איזה חיסול?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה שלא יהיה, מישהו כובל אתכם עכשיו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפילו דעת הקהל בעולם כבר לא מדברת על זה.

רוחמה אברהם-בלילא: אם הרשות הפלסטינית לא תפסיק לשלוח - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפילו דעת הקהל הערבית לא מדברת על זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפילו דעת הקהל בישראל מעט מאוד מתעסקת בזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפעמים רואים מי אמר פה ומי אמר שם בעיתון "הארץ", זה הכול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי כובל את הידיים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אגיד לכם מי כובל, המציאות כובלת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האשליות שהחייתם בהן את הציבור, הן שמביאות עכשיו לכישלון הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין פה דרך לנצח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש דרך אחת לנצח אומנם, לא על-ידי כוח ועוד יותר כוח ויותר חיסולים ויותר חיסולים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי זה נוסה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: במשך שלוש שנים, אין דבר שלא נוסה, והמציאות אומרת שאין תוצאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה לעשות, הדרך הזאת לא מביאה תוצאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נוסף על חוסר תוצאות וכישלון בצד המדיני, אנחנו רואים את הכישלון ואת חוסר התוצאות גם בצד החברתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מתקרב לסיום, אדוני?

יולי יואל אדלשטיין: לא, אתה עברת את הסיום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה רק תרשה לי לומר עוד שני משפטים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם בצד הכלכלי אנחנו רואים חורבן בכל התחומים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא רוצים לאפשר אפילו לפועלים לשבות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רוצה שביתות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני גם לא רוצה אבטלה ועוני, ואף אחד לא רוצה בזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איפה ההישגים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה עושה הממשלה בעניין הזה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הולכת מדחי אל דחי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא שמענו מראש הממשלה אפילו מלה טובה אחת, לא בשורה אחת שהוא משנה משהו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא פשוט דיבר פה שלושת-רבעי שעה, ולא שמענו מלה חדשה אחת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק להתנגח ולדבר על טרור ועל טרור?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המלה טרור כבר הפסיקה להקסים את כל העולם ואת דעת הקהל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הגיע הזמן שהממשלה הכושלת, שסובלת מאוזלת יד, תלך הצדה, ולכן הזמן תם, חבר הכנסת חזן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו סיבה נוספת – הזמן תם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הציבור ראוי לממשלה טובה יותר, וראוי לכנסת טובה יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הליכוד הוכיח את אוזלת ידו ואת כישלונו, ולכן הגיע הזמן שהוא ירד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת רוחמה אברהם, ארבע דקות לרשותך.

רוחמה אברהם-בלילא: רק?

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: אחרייך - חבר הכנסת אלי אפללו, ואחריו - חבר הכנסת יחיאל חזן.

נסים זאב: - - -

יולי יואל אדלשטיין: אני לא יכול להתייחס להערה שלך, אני מנוע מלעשות זאת, כי הדובר הראשון שדיבר כאן בנוכחותי זה עתה ירד מן הבמה.

יולי יואל אדלשטיין: כך שאם יש לך טענות למישהו, אני לא יכול לענות עליהן.

רוחמה אברהם-בלילא: חמש דקות.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת ולאחל לבית הזה שתהיה לנו שנה טובה, מבורכת, בעיקר בעשייה פורייה ועשייה טובה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לנצל את הדוכן ולשלוח מכאן תנחומים למשפחות השכולות מאמש.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לדבר על הנושא של הסכם ז'נבה המפואר והידוע, ואני שמחה שגם חברי חבר הכנסת אורון וגם חבר הכנסת מצנע נמצאים באולם.

רוחמה אברהם-בלילא: לצערי, בתקופה האחרונה אנחנו עדים למבול של הסכמים שמוצעים לנו.

רוחמה אברהם-בלילא: הסכמים, מבחינתי, במרכאות - -

עמרם מצנע: חוץ מהממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: - - כי על הסכם מדיני, חבר הכנסת מצנע, חותמות רק ממשלות נבחרות.

עסאם מח'ול: לכן צריך ממשלה שתחתום.

רוחמה אברהם-בלילא: והסכמים אלה, כמו אלה שקדמו להם, רק יקדמו את תוכנית השלבים של ערפאת ולא יביאו לא שלום ולא ביטחון.

רוחמה אברהם-בלילא: הצד הפלסטיני בוחר לו כל פעם מחדש גנרל תורן, שייתן לו את הלגיטימציה הדרושה, כי אחרי הכול - חתימה של גנרל על מסמך פלסטיני מצטלמת מצוין בכל העולם.

רוחמה אברהם-בלילא: והנה, בוקר אחד קמה לה קבוצת אנשים - - -

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להבין: אלופי ישראל, אלופי צה"ל, עכשיו נקראים גנרלים?

רוחמה אברהם-בלילא: אם הם גנרלים תורנים שחותמים לתעתועים של ערפאת, בוודאי.

מיכאל מלכיאור: הקבוצה הזאת של אלופי צה"ל, אם הם לא מסכימים לדעותייך אז הם גנרלים?

מיכאל מלכיאור: הם לא אלופי צה"ל?

אלי אפללו: - - -

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה, חבר הכנסת מלכיאור.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אפללו, אתה תיכף תעלה ונשמע אותך.

אליעזר כהן: - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת כהן, תודה רבה.

אלי אפללו: - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אפללו, עוד מעט תורך, אבל אתה מעכב את התור שלך.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: והנה, בוקר אחד, כך לפתע פתאום, קמה לה קבוצת אנשים שחושבת - אבל רק חושבת - שהיא יכולה לנהל את המדינה הזאת יותר טוב מהממשלה שנבחרה ברוב עצום.

חיים אורון: שנתיים ימים, לא בוקר אחד.

חיים אורון: ולא מחליפים אותה.

חיים אורון: לא מחליפים את הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת אורון, אין לי ספק שזו קבוצה של אנשים טובים וגם מוכשרים, שכל החוכמה שלהם והידע שלהם לא עמדו להם, לא בקלפי ולא ביום הבחירות.

רוחמה אברהם-בלילא: ויותר מזה - חלקם הגדול גם לא הצליח להיכנס לכנסת והציבור שלח אותם הביתה.

חיים אורון: בסדר, נו.

חיים אורון: את זוכרת שבגין היה באופוזיציה שבע כנסות?

אלי אפללו: - - -

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת אורון.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת אפללו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: עם כל הכבוד, ראש הממשלה המנוח מנחם בגין לא הלך לחתום על הסכמים כאלה ואחרים שעוד יהיו בעוכרינו.

חיים אורון: - - - בהסכמים.

חיים אורון: תגידי מה יש בהם.

חיים אורון: תתייחסי למה שיש בהם.

אהוד אולמרט: זו לא הטעות היחידה של חבר הכנסת אורון.

אהוד אולמרט: בגין היה באופוזיציה שמונה כנסות.

יולי יואל אדלשטיין: כבוד השר אולמרט, רוחמה אברהם בטוח יודעת זאת.

יולי יואל אדלשטיין: תסביר את זה ישירות לג'ומס.

חיים אורון: - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורון, חבר הכנסת אורון, אני מזמין אותך ואת השר לשם, ליד הדלת, לספר אחד לשני את כל המעשיות על בגין.

אליעזר כהן: תלך לבגין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת כהן, מספיק.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה, אדוני היושב-ראש.

רוחמה אברהם-בלילא: מה שחשוב זה שמעבר לכל הפעילויות והחגיגות למיניהן, האנשים האלה עושים עוד כמה דברים.

רוחמה אברהם-בלילא: הם מבצעים מאחורי גבה של ממשלה נבחרת פעילות במימון של ממשלות זרות.

רוחמה אברהם-בלילא: צל"ש.

רוחמה אברהם-בלילא: השותפים לחתימה על המסמך המתחזה לרשמי הם ישראלים שחלקם מכהנים כחברי הכנסת, יחד עם עושי דברו של ערפאת, והם יוצרים מצג שווא בקהילה הישראלית, הבין-לאומית והמערבית.

רוחמה אברהם-בלילא: רבותי, עוד לא נולד הסכם בינינו לבין הפלסטינים שהחזיק מעמד לאורך כל הדרך.

רוחמה אברהם-בלילא: והרי הרבה מאתנו יודעים שנחתמו הסכמים רבים כאלה.

רוחמה אברהם-בלילא: ובניגוד לכל ההסכמים האלה, הרשות הפלסטינית ממשיכה בהסתה, היא ממשיכה להתחמש באופן בלתי חוקי והיא ממשיכה לממן פעולות טרור רצחניות.

רוחמה אברהם-בלילא: תשאלו את כל החיילים שמוצאים את הנשק שמוברח דרך המנהרות ותבדקו מי עומד מאחורי הפיגועים הללו.

רוחמה אברהם-בלילא: רבותי חברי הכנסת, אני למדה מההסכם - ואמר אותו גם חברי למושב, חבר הכנסת עזמי בשארה - שחלום זכות השיבה לא פס מן העולם.

רוחמה אברהם-בלילא: המסמך לא מתייחס לכך בצורה ברורה, ויותר מזה, אדריכל ההסכם יוסי ביילין כבר הודיע שישראל תיאלץ, לפי ההסכם, לקלוט רבבות של פליטים פלסטינים.

יולי יואל אדלשטיין: אבקש לסיים.

רוחמה אברהם-בלילא: שוב קבוצה מכובדת נופלת למלכודת דבש של מלים המשמשות כסות לפיגועים רצחניים.

רוחמה אברהם-בלילא: ההיסטוריה מכירה את התופעה של משא-ומתן בשעת מלחמה, וכולנו יודעים מה עלה בגורלם של הסכמים שהבטיחו לנו עתיד טוב יותר.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת אורון וחברי חברי הכנסת, גם אני בעד יוזמות שלום, אבל אני בעד יוזמות נכונות, ובראש ובראשונה כאם, וכאזרחית המדינה הזאת, אני רוצה שילדי יחיו במדינה הזאת קודם כול בביטחון.

רוחמה אברהם-בלילא: היוזמה הזאת היא מסוכנת ככל קודמותיה.

רוחמה אברהם-בלילא: רבותי, חבר הכנסת אורון, תתפכחו: ערפאת שוב מתעתע בכם.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחברת הכנסת אברהם.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלי אפללו, ואחריו - חבר הכנסת יחיאל חזן.

חיים אורון: מה אתם היסטריים?

רוחמה אברהם-בלילא: אני דואגת.

נסים זאב: אני מבקש לקזז מחבר הכנסת אפללו כמה דקות עבור כל הפרעה שלו - - -

יולי יואל אדלשטיין: הצעה מאוד מעניינת.

יולי יואל אדלשטיין: חוששני שכולנו נישאר ללא זכות דיבור, וכבודו במיוחד, אחרי כמה ישיבות של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, ארבע דקות לרשות אדוני, אני מבקש להקפיד על הזמן.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, אדוני השר ממלא-מקום ראש הממשלה, חברי הכנסת, אני רוצה לדבר על העברת בתי-הדין הרבניים למשרד המשפטים.

אלי אפללו: השר טומי לפיד, שבאמת אני רואה בו - הדבר הכי פחות שהוא עושה זה לנסות לעשות פילוג בין אחים, בין יהודים במדינה הזאת, בנושא של דתיים וחילונים.

אלי אפללו: במיוחד במצב שיש קרע בין חילוניים לדתיים, אסור לנו להמשיך ולגרום לכך שזה יביא לשנאת חינם.

אלי אפללו: ואני מבקש פה, אני מבקש: צדק לא רק צריך להיעשות אלא גם להיראות.

אלי אפללו: טומי לפיד אמר את זה.

אלי אפללו: אז אם אתה מסכים אתי בזה, חבר הכנסת חן, בוא לא נעשה בינינו שנאת חינם.

רשף חן: חס וחלילה.

אלי אפללו: בוא ניתן להבנה בין הרבנים להחליט איך לעשות את זה, אולי בהסכמה ולא בכפייה.

רשף חן: - - -

אלי אפללו: לא.

אלי אפללו: מי שמצהיר בלי סוף על שנאת חינם זה שר המשפטים.

רשף חן: לא נכון.

אלי אפללו: כן נכון.

מיכאל מלכיאור: רגע, אתה תומך בו או לא?

אלי אפללו: אני מבקש ואומר לכם פה: אנשי הליכוד לא הולכים, כמו שנאמר פה - אמר לנו דוד טל שאנחנו הולכים ומצביעים פה-אחד.

אלי אפללו: לא.

אלי אפללו: אני אומר לכם פה במלוא האחריות: אנחנו מסכימים להסכם שיהיה מוסכם על הרבנים הראשיים, שישמור על כבודם, כי כבודם זה כבודנו.

אלי אפללו: אני אומר את זה בפה מלא, אמרתי את זה בסיעת הליכוד ואני אומר זה גם כאן:

אלי אפללו: בהסכמה ולא בכפייה.

אלי אפללו: אז להסיר ספק מכל העניין הזה.

אלי אפללו: אנחנו מדברים - - -

יולי יואל אדלשטיין: יידיש צחה.

אלי אפללו: בעברית ולא ביידיש.

אלי אפללו: בעניין התוכנית הכלכלית, רבותי, השאלה היא, האם יש אפשרות אחרת?

אלי אפללו: זאת השאלה.

אלי אפללו: המדינה במצב קטסטרופלי מבחינה כלכלית.

אלי אפללו: כל אחד מאתנו רוצה למשוך את הסדין לכיוון שלו בלי לחשוב על הצד השני.

אלי אפללו: גם לי כואב כאשר מגיעים לקיצוץ בכל נושא חברתי, זה כואב לי בדיוק כמו לך.

מיכאל מלכיאור: אבל אתה מתגבר על הכאב.

אלי אפללו: חבר הכנסת יאיר פרץ, אני אומר לך, אף אחד מאתנו לא היה רוצה לפגוע באף אחד מהם, היינו רוצים להוסיף להם, אבל הגענו למצב שאין לנו ברירה.

אלי אפללו: נכון, אני תומך ברוב רובה של התוכנית, ובחלק קטן אני לא תומך.

אלי אפללו: וכאן תפקידנו בוועדת הכספים לנסות ולשנות, לראות מהם סדרי העדיפויות, לא לאשר את התוכנית כמו שהיא, לתקן היכן שצריך.

אלי אפללו: אתם יודעים, חברים שיושבים אתנו בוועדת הכספים, שפה אנחנו מסתכלים לגופו של עניין ולא מצביעים בעיניים עיוורות אלא לפי מה שצריך.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, אני אומר בפה מלא, כחבר הקואליציה, שאנחנו מסתכלים לגופו של עניין, מצד אחד אנחנו רואים את הכאב, מצד שני אין לנו ברירה אחרת אלא להציל את המדינה.

אלי אפללו: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אתה משמש דוגמה אישית מבחינת שמירת לוח הזמנים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת יחיאל חזן.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו - חבר הכנסת מיכאל מלכיאור.

יחיאל חזן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברי חברי הכנסת, היום הגישה סיעת ש"ס הצעת אי-אמון בממשלה בעניין מוסד הרבנות במדינת ישראל.

יחיאל חזן: אני כחבר כנסת בקואליציה מתנגד לכך שתהיה פגיעה במוסד הרבנות במדינת ישראל.

יחיאל חזן: אנחנו קודם כול מדינה יהודית.

יחיאל חזן: כאשר הורי ואחרים, יהודים רבים מכל ארצות הגולה, הגיעו לכאן, הם הגיעו לכאן רק משום שאנחנו יהודים.

יחיאל חזן: לכן, אני קורא לממשלה ולראש הממשלה, שבשום פנים ואופן לא ייתנו יד לפגיעה במוסד הרבנות, כי גם אני וגם חברי מטעם הקואליציה נתנגד לכך ולא ניתן לזה לעבור.

יחיאל חזן: לא יכול להיות מצב שאנחנו נפגע במי שמייצג את תורת ישראל.

יחיאל חזן: אני אומר שהדבר הזה לא יעבור.

יחיאל חזן: עם כל הכבוד לשר לפיד, ואולי הוא צודק, צריך לטפל בעניין של משרד הדתות, אולי צריך לעשות שינוי בעניין של משרד הדתות, אני לא מתווכח - אני חושב שצריך לשנות את כל אותם קריטריונים, שמצד אחד מובילים לחלוקת כספים למשכורות, ומצד שני לא נותנים כמעט דבר לשירותי הדת.

יחיאל חזן: אבל אני מתנגד לפגיעה במוסד הרבנות ואני משוכנע שממשלת ישראל - גם ראש הממשלה אמר פה היום, שהוא קודם כול יהודי - אני משוכנע שהמוסד הזה לא ייפגע.

אילן שלגי: המוסד הזה לא רוצה לפגוע ברבנות.

יחיאל חזן: יש חילוקי דעות בעניין הזה, חבר הכנסת שלגי.

יחיאל חזן: אני מודיע שאעשה הכול על מנת שמוסד הרבנות לא ייפגע.

אילן שלגי: הוא לא ייפגע.

יחיאל חזן: לא ייפגע.

יחיאל חזן: וגם לא כבודם של הרבנים הראשיים.

יחיאל חזן: אני רוצה להזכיר לכל חברי הכנסת שנמצאים פה, שלצערי הרב, חלפו עשר שנים מאז הסכם אוסלו, וכאילו לא קרה כלום.

יחיאל חזן: יש אנשים שפשוט לא למדו דבר.

יחיאל חזן: נמצא כאן חבר הכנסת מצנע, שאותו אני מכיר עוד מהתקופה שהיה קצין בצה"ל.

יחיאל חזן: באותו יום שהפלסטינים זרקו אבנים על מתיישבים, הוא לא היה מוכן להיכנס לעיר אריאל ולהידבר עם מנהיגי היישוב.

יחיאל חזן: הוא עמד בצומת ולא היה מוכן להיכנס.

יחיאל חזן: אבל למה הוא כן מוכן?

יחיאל חזן: הוא מוכן ללכת להידבר עם הפלסטינים ולחלק להם את המדינה, את ירושלים, לתת להם את העיר אריאל, את עמנואל, ודאי את קדומים, ודאי גם את היישוב בית-אריה.

יחיאל חזן: אבל, אדוני חבר הכנסת מצנע, מה אתה חושב, פעם אחת היית שייך לאותה אסכולה שהביאה עלינו את אסון אוסלו, 1,000 הרוגים.

יחיאל חזן: כבר ראינו את הרב הראשי, מר יוסי ביילין, שמטיף יום ולילה - - -

עמרם מצנע: למה אתם לא נותנים לצה"ל לנצח?

יחיאל חזן: הוא מטיף יום ולילה כיצד לחלק את הארץ, כיצד לתת למרצחים את הבית שלי וגם את הבית שלך בחיפה.

עמרם מצנע: חבר הכנסת חזן, למה צה"ל לא מנצח?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מצנע, הוא כבר סיים את דבריו, אין זמן לקרוא קריאות ביניים.

יחיאל חזן: אותו ביילין, שלא נבחר במפלגת העבודה, ולא נבחר במפלגת מרצ, ואותם אנשים שאמרו: רוץ ביילין רוץ, ממשיכים למכור את אותה אשליה, שכאשר ניתן לפלסטינים את הארץ המובטחת יהיה כאן שקט.

יחיאל חזן: אני מאחל לעם ישראל, שההתיישבות ביהודה ובשומרון תמשיך לפרוח ולצמוח, כי זאת התשובה האמיתית לטרור.

יחיאל חזן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת חזן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, בבקשה, ויסיים חבר הכנסת גדעון סער.

ראובן ריבלין: לאחר מכן נעבור להצבעות, רבותי חברי הכנסת.

יצחק כהן: מתי ההצבעות, אדוני?

ראובן ריבלין: ההצבעות - לאחר שחבר הכנסת סער יעלה ויבוא על דוכן הנואמים אנחנו נצלצל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סער ידבר ארבע דקות ולאחר מכן נצביע.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, כבוד השרים שאני לא רואה אותם - - -

ראובן ריבלין: רבותי, נא לקרוא לשר.

מגלי והבה: יש, השרה לבני.

ראובן ריבלין: השרה לבני נמצאת כאן.

ראובן ריבלין: גברתי השרה, אני מתנצל, לא ראיתי.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להתייחס לשני הנושאים שעל סדר-היום.

מיכאל מלכיאור: ראשית, נושא הרבנות הראשית.

מיכאל מלכיאור: לצערי, עמיתי מהמפד"ל אינם נמצאים בחדר, אבל הייתי מציע להם אולי לבדוק, מי הציע להעביר את בתי-הדין הרבניים למשרד המשפטים?

מיכאל מלכיאור: זה לא אחר ממנהל בתי-הדין הרבניים, הרב אלי בן-דהן.

מיכאל מלכיאור: הוא הציע את הדבר הזה בתמיכת שני אנשים שהם לא אנשים קטנים, האחד הרב לאו, הרב הראשי האשכנזי, והשני היה הרב בקשי-דורון, הרב הראשי הספרדי.

מיכאל מלכיאור: כל האנשים האלה, לרבות הרב אלי בן-דהן, שהיום הוא גם מכהן כמנכ"ל משרד הדתות, הציעו להעביר את בתי-הדין הרבניים למשרד המשפטים.

מיכאל מלכיאור: למה הם הציעו כך?

מיכאל מלכיאור: כי זה ישפר את מעמד בתי-הדין הרבניים מבחינת המינהל, מבחינת סדרי השלטון.

ראובן ריבלין: אני עוצר לרגע את השעון.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת הנכבדים מטעם הליכוד והשר הנכבד, נא לקיים את הדיון מחוץ לאולם.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

מיכאל מלכיאור: אז אם רוצים לפסול, את זה אני יכול להבין.

מיכאל מלכיאור: אבל מי קבע שיש פה הסכם בין שתי מפלגות - הציגו את שתי המפלגות הללו כזוג יונים, המפד"ל ושינוי, שינוי והמפד"ל, איתם ולפיד, לפיד ואיתם.

מיכאל מלכיאור: הם זוג יונים.

מיכאל מלכיאור: מי קבע שהוא יהיה שר המשפטים במדינת ישראל?

מיכאל מלכיאור: אתה קבעת, המפד"ל קבעה.

מיכאל מלכיאור: אם אתה לא שבע רצון משר המשפטים במדינת ישראל, תמצא לך קואליציה אחרת.

מיכאל מלכיאור: הציגו את זה כאילו יש פה איזה דבר שמשפר את היחסים בין דתיים וחילונים במדינה.

מיכאל מלכיאור: ומה התברר?

מיכאל מלכיאור: שזו היתה אהבה התלויה בדבר, ואנחנו יודעים מה קורה עם אהבה התלויה בדבר.

מיכאל מלכיאור: אהבה כזאת, כמו האהבה בין המפד"ל ושינוי, שבה הכול תלוי בכיסאות בממשלה, סופה שכל יום לא רק שהיא לא גורמת לאהבת ישראל ולקירוב לבבות, אלא היא גורמת לקרע, לשסע ולחילול השם כל יום, וכל יום, וכל יום.

מיכאל מלכיאור: אל יתפלאו אנשי המפד"ל - ואני מבין למה הם לא נמצאים באולם עכשיו.

מיכאל מלכיאור: הרי הם ביקשו את הזיווג הזה ולא אף אחד אחר.

מיכאל מלכיאור: שלא יתפלאו ולא יתלוננו.

מיכאל מלכיאור: על פירוק משרד הדתות כתוב בהסכם הקואליציוני.

מיכאל מלכיאור: על מי הם מתלוננים?

מיכאל מלכיאור: זה לגבי הנקודה הזאת של משרד הדתות.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שראוי ללמוד ולא לעשות את כל המשחקים האלה, למכור לנו יום אחד דבר אחד ויום אחר את היפוכו.

מיכאל מלכיאור: אעבור לנושא החשוב, הנושא החברתי.

מיכאל מלכיאור: הרי ראש הממשלה הציג פה עמדה כאילו הממשלה השיגה כל כך הרבה הישגים אדירים בשביל העניים, בשביל המצב הכלכלי, בשביל המלחמה באבטלה.

מיכאל מלכיאור: אני מציע להם לא להקשיב לדברי האופוזיציה.

מיכאל מלכיאור: תקשיבו למה שאומרים חברים בכירים בממשלת ישראל.

מיכאל מלכיאור: מי אמר שכל התוכניות של הממשלה לא הביאו לשום דבר, לשום שיפור כלכלי ולא למקום עבודה אחד?

מיכאל מלכיאור: שרת החינוך במדינת ישראל הסבירה זאת בצורה הכי ברורה.

מיכאל מלכיאור: לא צריכים להקשיב לאופוזיציה.

מיכאל מלכיאור: מי אמר שזו ממשלה אטומה לגמרי לצרכים החברתיים במדינת ישראל?

מיכאל מלכיאור: אמר זאת מי שאחראי על הנושאים החברתיים, שר הרווחה בממשלת ישראל.

מיכאל מלכיאור: הוא זה שהסביר לנו שיש רק אטימות במשרד האוצר, במשרד ראש הממשלה ובקואליציה הזאת, שלוקחת את כל הנושא החברתי והופכת אותו ללעג לרש.

מיכאל מלכיאור: היא זורקת 250,000 ילדים.

מיכאל מלכיאור: ראש הממשלה עמד פה ואמר שהוא לא רוצה לפגוע באנשים החלשים יותר בחברה שלנו.

מיכאל מלכיאור: אז מה זה 250,000 ילדים בשביל ראש הממשלה?

מיכאל מלכיאור: הם אנשים שאשמים במצבם?

מיכאל מלכיאור: הם אשמים במה שעושים להם במשרד האוצר?

מיכאל מלכיאור: לכן, אני מציע לראש הממשלה ולשרה המכובדת שיושבת אתנו הצעה.

מיכאל מלכיאור: גם מצב העלייה והקליטה אינו בכי טוב בממשלה הזאת.

מיכאל מלכיאור: לא היה שפל כדוגמת המצב הזה.

מיכאל מלכיאור: באמת, בנושא הקליטה היו קיצוצים.

ציפי לבני: יש תוספת - - -

מיכאל מלכיאור: אז אני שמח מאוד.

מיכאל מלכיאור: אבל עולים אין.

מיכאל מלכיאור: זה קשור למצב שלנו, המצב הביטחוני והחברתי, שהוא באחריות הממשלה.

מיכאל מלכיאור: לכן, אני אומר שיבוא ראש הממשלה ויקשיב לשרים שלו, יקשיב לשרת החינוך, יקשיב לשרת הקליטה ולשר הרווחה, ואנחנו בהחלט נצטרף לעמדות החשובות הללו במאבקים הבאים עלינו לטובה בחורף הזה.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מודה לחבר הכנסת הרב מלכיאור גם על הדיוק הרב בזמן בסיום דבריו.

ראובן ריבלין: יעלה חבר הכנסת גדעון סער, אחרון הדוברים.

ראובן ריבלין: אדוני המזכיר, נא לצלצל.

ראובן ריבלין: בטרם הצבעה לגופן של ההצעות אנחנו נערוך איזה תרגיל הצבעה כדי לראות שכולנו מתורגלים בהצבעה, כוותיקים ומנוסים.

קריאה: שידבר בקצרה.

ראובן ריבלין: הוא חייב לשכנע את הבית עד אשר יהיה לו רוב.

ראובן ריבלין: הוא לא יכול לשכנע את הבית בקצרה.

ראובן ריבלין: כמובן, השרה ציפי לבני ביקשה להתערב בדיון אם יהיה צורך.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו נמצאים בימים קשים, ויכולתי לבוא ולדבר כאן על כל אותם מעללים חמורים של האופוזיציה, החל מתמיכה בשביתות פראיות ועד אותה חתרנות מדינית שמתגלמת בהבנות המכונות הבנות ז'נבה.

גדעון סער: אבל נדמה לי שאקח רק נקודה אחת, או רק נושא אחד, שמתמצת את הכשל המוסרי החמור שבו מצויה היום האופוזיציה בישראל.

גדעון סער: אני רוצה להתייחס לדברים שכתב – ואני מניח שהוא ייכנס לכאן בדקות הקרובות – חבר הכנסת אברהם בורג.

גדעון סער: הדברים פורסמו גם אצלנו, אבל יותר חמור מזה, הם פורסמו ב"הרלד טריביון".

גדעון סער: מה כותב אדם שהיה יושב-ראש כנסת ישראל על מדינת ישראל?

גדעון סער: אני מצטט: "מדינת גנבים ומתנחלים.

גדעון סער: האומה הישראלית נשענת היום על פיגומים של שחיתות ועל יסודות של עושק וחוסר צדק".

אברהם בורג: נכון.

גדעון סער: "כך שסוף המעשה הציוני כבר נמצא בפתח ביתנו".

אברהם בורג: נכון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, לא קוראים קריאות ביניים בעמידה.

גדעון סער: "כן", הוא כותב, "יש סיכוי סביר ביותר שדורנו הוא הדור הציוני האחרון.

גדעון סער: המסקנה הבלתי-נמנעת היא – המהפכה הציונית מתה".

גדעון סער: סוף המעשה הציוני?

גדעון סער: הדור הציוני האחרון?

קריאה: מי זה הגאון שאמר זאת?

גדעון סער: אולי בבית-מדרשכם, אלה שדוגלים בהתקפלות טוטלית מהר-הבית, ממגדל-דוד, מהר-הזיתים, אלה שמוכנים למסור שטחים בנגב, אלה שמוכנים להכניס רבבות פליטים לישראל, אצלכם סוף הציונות.

יולי תמיר: תגיד, גדעון, זה יותר טוב להשאיר פה מיליון פלסטינים?

גדעון סער: אני מוסיף ומצטט.

גדעון סער: שימו לב, חברי הכנסת, איך מתייחס חבר כנסת בישראל לטרור הרצחני של המתאבדים.

גדעון סער: כך הוא כותב: "ישראל, שלא אכפת לה מילדי הפלסטינים, לא צריכה להתפלא כשהם באים ספוגי שנאה ומתאבדים במוקדי האסקפיזם הישראלי.

גדעון סער: הם מרטירים במקומות הבילוי שלנו" – מרטירים – "כי חייהם הם עינוי.

גדעון סער: הם מקדישים עצמם לאללה במרכזי הקניות, כי להם לעולם לא תהיה אפילו תקווה לפינוקים כאלה.

גדעון סער: הם שופכים את דמם במסעדות כדי להרוס לנו את התיאבון, כי להם יש בבית ילדים והורים רעבים ומושפלים".

גדעון סער: אפשר לחשוב שטרור המתאבדים הוא בכלל תולדה של מצוקה סוציאלית והוא לא תולדה של שנאת ישראל ורצון להשמידה.

גדעון סער: זו בכלל בעיה חברתית.

גדעון סער: הוא ברח, חבר הכנסת בורג?

גדעון סער: – ממש סניגוריה על הטרור.

גדעון סער: לא רק קטיגוריה על ישראל, אלא סניגוריה על הטרור.

גדעון סער: הפכת עצמך לסניגור על הטרור.

גדעון סער: ובזמן מלחמה מה שעשית הוא שהענקת לגיטימציה לטרור, כאשר במלחמה אנחנו כולנו יודעים שהנשק הכי חשוב הוא המורל, האמונה בצדקת הדרך.

גדעון סער: אנחנו כבר למדנו וכל יום אנחנו למדים מחדש שאין לכם יותר גבולות, אין לכם יותר מעצורים, אין לכם יותר קווים אדומים.

גדעון סער: אתם אינכם מהססים להצדיק את אויבי ישראל.

גדעון סער: אתם אינכם מהססים לחבור לאויבי ישראל.

גדעון סער: אתם עושים את זה כבר כמקצוע.

גדעון סער: ואתם עושים עוול אדיר לעם הזה, כי אתם הופכים, או מנסים להפוך את הקורבן לנאשם.

גדעון סער: ולזה מתפללים כל אויבי ישראל.

גדעון סער: איזו תחמושת טובה יותר יכולים לקבל אויבי ישראל בכל העולם ממאמרו של יושב-ראש הכנסת לשעבר ב"הרלד טריביון"?

גדעון סער: אני רוצה לסיים, אדוני היושב-ראש, בשירתו של נתן אלתרמן, כי הוא את הסיטואציה הזאת, את הטירוף של השמאל, היטיב לבטא יותר מכולנו: "אז אמר השטן: הנצור הזה,/ איך אוכל לו,/ אתו האומץ וכשרון המעשה וכלי מלחמה ותושייה עצה לו.

גדעון סער: / ואמר: לא אטול כוחו/ ולא רסן אשים ומתג,/ ולא מורך אביא בתוכו,/ ולא ידיו ארפה כמקדם,/ רק זאת אעשה: אכהה מוחו ושכח שאתו הצדק.

גדעון סער: // כך דיבר השטן וכמו/ חוורו שמים מאימה/ בראותם אותו בקומו/ לבצע המזימה".

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת גדעון סער, אחרון הדוברים.

ראובן ריבלין: השרה ציפי לבני, גברתי ביקשה לומר עוד כמה דברים; או השר שטרית.

ראובן ריבלין: השר שטרית, האם אדוני רוצה לסכם את הדיון, כי זכותו לענות?

מאיר שטרית: - - -

ראובן ריבלין: כן, הוא גמר.

ראובן ריבלין: אדוני, יעלה בבקשה.

ראובן ריבלין: אני מבקש מחברי הכנסת לשים את לבם, כאשר הם מציגים במסך ומצלצלים, מתחילה הספירה לאחור של חמש דקות שמחייבות אותי לפני הצבעה.

ראובן ריבלין: הדובר נמצא למעלה.

ראובן ריבלין: אם, למשל, עכשיו אני נותן לדובר שתי דקות, מייד יהיה רשום: שתי דקות, ועכשיו כשאני אתחיל, יתחילו שתי הדקות לחזור אחורה.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, אם הקואליציה - - - יוכל להודיע הודעה אישית?

ראובן ריבלין: לא, אין שום צורך בהודעה אישית.

ראובן ריבלין: השר שטרית זכאי לפי התקנון.

מאיר שטרית: אדוני, אני מקווה שאתה לא מגביל אותי בשתי דקות.

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: רציתי רק לתת דוגמה.

מאיר שטרית: רצית להדגים.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מובן שאנחנו דוחים את הצעות האי-אמון בממשלה בשני הנושאים.

מאיר שטרית: הנושא הראשון, בתי-הדין הרבניים, כפי שכבר הודעתי לכנסת בשמו של ראש הממשלה, המשבר הזה הוא משבר בר-חלוף והוא צל צלו של משבר.

מאיר שטרית: במשרד ראש הממשלה הוקם צוות שמטפל בסוגיה הזאת, והצוות הזה, לעניות דעתי וגם לדעת ראש הממשלה, יגיע בסופו של דבר לפתרון המשבר בהסכמתם של הרבנים הראשיים.

מאיר שטרית: כך שאני מניח שהמשבר הזה יחלוף ולא יהיה קיים עוד.

מאיר שטרית: חברי הכנסת, תזכרו שכדי שהתהליך זה בכלל יצא אל הפועל צריך חקיקה בכנסת.

מאיר שטרית: לכן, בכל מקרה, עד 1 בינואר 2004 לא יכול לקרות שום דבר - עד שהכנסת תחוקק את חוק התקציב ואת חוקי ההסדרים, תחוקק את החוקים הרלוונטיים, כדי להביא לשינוי במקומם ובמעמדם של בתי-הדין הרבניים ואחרים.

מאיר שטרית: עד אז יש מספיק זמן, ואין שום סיבה עכשיו לחולל משבר, לא בממשלה ולא מחוצה לה.

מאיר שטרית: להערכתי, עד אז המשבר הזה ייפתר.

מאיר שטרית: אני רוצה להרגיע את חבר הכנסת אלי ישי שהעלה את ההצעה: חבר הכנסת אלי ישי, אל תדאג.

מאיר שטרית: לא יהיה המשבר הזה, כי אמרתי שהוא בר-חלוף.

מאיר שטרית: הוא ייפתר, והמפד"ל תישאר בממשלה.

דוד אזולאי: אנחנו לא חושדים במפד"ל.

מאיר שטרית: הוא ייפתר על דעתם של הרבנים הראשיים.

משולם נהרי: - - -

ראובן ריבלין: אתה דואג מדעתם של הרבנים הראשיים?

משולם נהרי: לא.

משולם נהרי: שהם - - -.

משולם נהרי: אין סכנה שהם יצאו.

מאיר שטרית: נכון, כי המשבר ייפתר באמת על דעתם של הרבנים.

מאיר שטרית: לכן, אין שום סכנה שהם יפרשו.

מאיר שטרית: חבר הכנסת נהרי, אתה יכול להירגע.

משולם נהרי: אין סכנה.

משולם נהרי: אתה יכול להיות רגוע.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, החלק השני - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נהרי, עם כל הכבוד לאדוני, אי-אפשר לדבר בכנסת בעמידה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

מאיר שטרית: אני גם רוצה לומר לחברי הכנסת מסיעת ש"ס: אני יכול לספר לכם שגם בהיות שר המשפטים בקדנציה הקודמת הוצע לא אחת, על-ידי מנהל בתי-הדין הרבניים בעצמו, להעביר את בתי-הדין הרבניים, ת"פ - לאחריות משרד המשפטים.

יאיר פרץ: אתה היית השר.

מאיר שטרית: נכון.

יצחק כהן: אתה היית השר.

מאיר שטרית: נכון.

מאיר שטרית: אתם תסכימו אתי שהמקום הנכון לבתי-הדין הרבניים הוא משרד המשפטים, כיוון ששם נמצאים בתי-הדין הדרוזיים, השרעיים והנוצריים.

מאיר שטרית: לדעתי, דרך אגב, משרד המשפטים ייתן לבתי-הדין הרבניים מסגרת הרבה יותר יעילה, מינהל הרבה יותר טוב, והוא יכול להרים את הרמה של בתי-הדין הרבניים מבחינת המינהל שלהם, המחשוב שלהם והכלים העומדים לרשותם בצורה מאוד מאוד משמעותית.

מאיר שטרית: צריך באמת לפתור את בעיית סמכותם של הרבנים הראשיים לגבי בתי-הדין.

מאיר שטרית: חבר הכנסת יאיר פרץ, אני חושב שלא צריך לפגוע בסמכותם של הרבנים לגבי בתי-הדין ואין כוונה לפגוע בה.

מאיר שטרית: לדעתי, לא תהיה פגיעה.

מאיר שטרית: ניתן להבטיח שלא תהיה פגיעה בסמכותם של הרבנים הראשיים בנושא בתי-הדין.

מאיר שטרית: לכן גם אין סיבה למשבר.

מאיר שטרית: אני מאמין שתימצא הדרך, על-ידי הצוות שהקים ראש הממשלה, לפתור את הבעיות הכרוכות בכך, כדי שגם הרבנים הראשיים יהיו בטוחים שאין שום כוונה לנתק ביניהם לבין בתי-הדין הרבניים או שום סכנה לסמכות שלהם כלפי בתי-הדין הרבניים.

מאיר שטרית: זאת אומרת, על הצד שאתם חוששים לו, וגם אני חושש לו - חבר הכנסת יאיר פרץ, אני אומר לך: גם אני לא הייתי רוצה לראות את בתי-הדין הרבניים ואת סמכותם של הרבנים נפגעים בשום צורה שהיא.

מאיר שטרית: אף אחד לא רוצה לראות את זה.

מאיר שטרית: אני חושב שניתן לפתור את הבעיות בצורה שתניח את דעתם של הרבנים הראשיים, שלא תהיה פגיעה בסמכותם כלפי בתי-הדין.

מאיר שטרית: מה שיעבור מינהלית, לדעתי, זה רק לטובה, כי הוא ייעל את העבודה של בתי-הדין הרבניים.

מאיר שטרית: כמי שמכיר את הנושא, והייתי חבר - - -

יעקב מרגי: בתי-המשפט - - -

מאיר שטרית: גם בתי-המשפט עברו תהליך ארוך מאוד של התייעלות.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, זמן ההצבעה תלוי ברגע סיום דבריו של השר, שאיננו מוגבל בזמן.

מאיר שטרית: הם עברו תהליך של התייעלות, ואני מאמין שגם שם נציע לעשות את זה.

מאיר שטרית: מכל הבחינות, המערכת תצא מורווחת.

מאיר שטרית: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מציע לחברי הכנסת לדחות את שתי הצעות האי-אמון.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מבקש את תשומת לבכם כי אני לא מדבר על נושא פוליטי כרגע.

ראובן ריבלין: אנחנו מבקשים לערוך הצבעה, וכדי שנתרגל את ההצבעה ולא נטעה כבר בהצבעה הראשונה, נקיים שתי הצבעות ניסיון, כמובן על נושאים וירטואליים.

ראובן ריבלין: ברגע שאני מפעיל את כפתור ההצבעה, לרשותכם עשר שניות לבוא וללחוץ על "בעד", "נגד" או "נמנע", כאשר אתם צריכים גם ללחוץ על כפתור הנוכחות שנמצא לידכם מצד שמאל.

ראובן ריבלין: בבוהן יד שמאל או באחת האצבעות אתם לוחצים על כפתור הנוכחות, ובאצבע אחרת אתם לוחצים על המסך את ההצבעה הרצויה לכם.

ראובן ריבלין: כל חבר כנסת יכול לשנות הצבעתו במסגרת עשר השניות.

ראובן ריבלין: אנחנו נערוך הצבעת ניסוי אחת, ונושא ההצבעה הראשונה יהיה: מי בעד חיסול הטרור בכל מקום שיהיה?

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע.

ראובן ריבלין: 65 בעד חיסול הטרור בכל מקום שיהיה, ארבעה נגד ושישה נמנעים.

קריאה: לא לחצתי בצג?

ראובן ריבלין: אני מודיע לכם פעם נוספת.

ראובן ריבלין: לכן, יש לנו עוד הצבעת ניסיון.

נסים זאב: - - -

ראובן ריבלין: רבותי, קודם כול, יש לכם ספר הדרכה לידכם.

ראובן ריבלין: הדבר האחר הוא, שעל הצג כתוב לכם: "הצבעתך נקלטה", או לא.

ראובן ריבלין: אם כתוב שההצבעה לא נקלטה, סימן שלא לחצתם על כפתור הנוכחות.

ראובן ריבלין: לכן, אני מציע לעשות זאת פעם נוספת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן, בבקשה.

ראובן ריבלין: מה אדוני רצה?

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, על חלק מהשאלה ענית.

יעקב ליצמן: איך אנחנו יודעים אם נקלט או לא?

ראובן ריבלין: זה כתוב.

ראובן ריבלין: זה על הצג.

ראובן ריבלין: כתוב "הצבעתך נקלטה", או לא.

יעקב ליצמן: אם לא כתוב כלום, סימן שלא נקלט.

אופיר פינס-פז: כתוב.

ראובן ריבלין: כתוב רק אם הצבעתך נקלטה.

יעקב ליצמן: כלומר, אם זה נשאר אותו דבר, ולחצתי בעד - - -

מאיר פרוש: אי-אפשר להצביע פעמיים.

ראובן ריבלין: כן, אי-אפשר פעמיים.

ראובן ריבלין: אפשר פעמיים, ואז הצבעתך משתנה.

ראובן ריבלין: את השאלה הזאת אני מבקש לשאול את החוקרים ביאח"ה.

ראובן ריבלין: כרגע לא עובד כלום, כי לא הפעלתי.

ראובן ריבלין: רק אני יכול להפעיל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בניזרי, באמצעותך לשאר חברי הבית: כדי להצביע, צריכים ללחוץ על כפתור ההצבעה, כלומר הנוכחות, ולאחר מכן גם להצביע על המסך.

שלמה בניזרי: - - -

ראובן ריבלין: אני לא שומע מה שאומר חבר הכנסת בניזרי.

ראובן ריבלין: ברשותכם, החונך והאחראי לכל מערכת ההצבעה - נאפשר לו להיכנס בזמן דיון למליאה על מנת להסביר לחברי הכנסת, שלא תיפול שגגה מידינו.

נסים זאב: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב, למה אדוני תמיד צריך לזעוק כל כך?

ראובן ריבלין: כל זעקה נשמעת כקורעת לב.

ראובן ריבלין: אנחנו מדברים על דבר נינוח.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נקיים הצבעה ניסיונית נוספת והצבעת הניסיון השנייה אומרת - - - מה נושא הצבעת הניסיון השנייה?

ראובן ריבלין: כן.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, מי בעד בחירות חדשות רק של חברי הסיעה שלו?

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע.

ראובן ריבלין: רגע, אני מבטל את ההצבעה, אני מבטל את ההצבעה.

ראובן ריבלין: אנחנו מקיימים את ההצבעה פעם נוספת.

ראובן ריבלין: רק רגע, עצור שעון, סיים הצבעה, שעון עצור.

ראובן ריבלין: או.קיי., אנחנו מקיימים את ההצבעה הבאה, ואני אלחץ לאחר שאודיע על מה ההצבעה.

ראובן ריבלין: מי בעד בחירות חדשות רק של חברי הסיעה שלו?

ראובן ריבלין: נא להצביע, רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: ובכן, 32 בעד, 33 נגד ו-12 נמנעים, ורבים מהחברים לא הצביעו.

ראובן ריבלין: האם מישהו עדיין לא מבין את תכלית ההצבעה?

ראובן ריבלין: בבקשה, גברתי, נא לגשת.

ראובן ריבלין: קולט אביטל, לפתוח לה את המיקרופון.

קולט אביטל: אני מבינה ששום דבר לא מונע בעדי להצביע גם בשביל השכן עכשיו.

ראובן ריבלין: נכון.

קולט אביטל: אז מה השתנה?

ראובן ריבלין: לא השתנה שום דבר מבחינה זו.

ראובן ריבלין: יכולנו לקבוע שכפתור הנוכחות הוא כפתור ביומטי, שרק במקומך יכולת את להצביע ולא אחר.

ראובן ריבלין: רוב חברי הכנסת כתבו לי מכתב שהם מתנגדים למרות החלטת ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: אני מכבד את רוב חברי הכנסת ולכן לא קבעתי שום דבר.

ראובן ריבלין: אני מקווה שהמשמעת העצמית של חברי הכנסת ושל כל אותם אלה שהתברר להם שאסור להצביע פעמיים - לא מצביעים פעמיים.

קריאה: ביומטרי, לא ביומטי.

ראובן ריבלין: יכול להיות, אתה צודק.

ראובן ריבלין: ביומטרי, ביומטי זה אדם שהוא מחלל אחר, מחלל חיצוני.

ראובן ריבלין: צריך עוד ניסיון?

ראובן ריבלין: מי בעד לאחל לחברת הכנסת דליה איציק ולשר בנימין נתניהו מזל טוב ליום-הולדתם המתקיים היום?

ראובן ריבלין: נא להצביע, נראה מי מצביע נגד.

ראובן ריבלין: 64 בעד, ובכל זאת שבעה נגד ושישה נמנעים.

מיכאל מלכיאור: למה זה יותר טוב ממה שהיה?

שלמה בניזרי: ההצבעה שלי - - -

ראובן ריבלין: או.

ראובן ריבלין: קיי.

ראובן ריבלין: , חבר הכנסת בניזרי, אני ארשום את הצבעתך לאחריה, אדוני לא השתתף בהצבעה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אם זכור לכם, בשל בניזרי שינינו את כל המערכת, ומבניזרי עד בניזרי לא קם כבניזרי, ועוד הפעם יש לנו איזו תקלה במערכת שלו האישית.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה הראשונה, על הצעת האי-אמון מטעם סיעת ש"ס, המבקשת להביע אי-אמון בממשלה בשל ההחלטה להעביר את בתי-הדין הרבניים למשרד המשפטים.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע, רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי, נא להצביע תוך לחיצה גם על - - -.

ראובן ריבלין: בזמן ההצבעה לא לשאול אותי שאלות.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 6 בעד הצעת סיעת ש"ס להביע אי-אמון בממשלה – 21 נגד – 45 נמנעים – 19 הצעת סיעת ש"ס להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 45 נגד, 20 בעד, 19 נמנעים.

ראובן ריבלין: סליחה, 21 בעד, 45 נגד, 19 נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון לא עברה.

ראובן ריבלין: כן, אדוני.

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: הם הגישו בהצעת האי-האמון את מי הם רוצים לראות ראש ממשלה.

ראובן ריבלין: אדוני רוצה לדעת?

ראובן ריבלין: מי ראש הממשלה מטעמך, חברת הכנסת גלאון?

ראובן ריבלין: מי ראש הממשלה המיועד, חבר הכנסת אורון או פרס?

ראובן ריבלין: האם חבר הכנסת פרס מסכים להיות המועמד לראשות ממשלה אם האי-אמון יתקבל?

דליה איציק: על אפו וחמתו הוא יהיה.

ראובן ריבלין: אני לא אמרתי.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, חבר הכנסת פרס, אדוני, האם אדוני מסכים שאם הממשלה תיפול ותהיה הצבעת אמון הוא יהיה ראש הממשלה?

שמעון פרס: בהתחשב ב- - - אני מסכים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: המועמד הוא שמעון פרס.

ראובן ריבלין: הצבעתו של השר טומי לפיד לא נרשמה, אף שהוא הצביע.

ראובן ריבלין: אני מבקש להוסיף אותו לרשימת המתנגדים.

ראובן ריבלין: אנחנו נבדוק לאחר מכן אם היא נרשמה או לא.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת האי-אמון מטעם סיעת מרצ, המבקשת להביע אי-אמון בממשלה בשל המצב המדיני, הכלכלי והחברתי.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 7 בעד הצעת סיעת מרצ להצביע אי-אמון בממשלה - 30 נגד- 53 נמנעים - אין הצעת סיעת מרצ להצביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 53 נגד, 30 בעד, אפס נמנעים.

ראובן ריבלין: האם הצבעתו של השר נקלטה?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: 31 נגד כי חבר הכנסת בניזרי - - -

קריאות: בעד.

ראובן ריבלין: אתה בעד, אתה נמנע, לא השתתף.

ראובן ריבלין: ובכן, 30 בעד, 53 נגד.

ראובן ריבלין: אני מאשר את ההצבעה.

ראובן ריבלין: הצעת האי-אמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נא לבדוק את המכשיר אצלה.

ראובן ריבלין: אם הצבעתה של חברת הכנסת נס לא נתקבלה, נא להוסיפה לרשימת המתנגדים.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעות הבאות.

ראובן ריבלין: הודעות סיעות בקשר להודעת ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: הודעת סיכום מטעם סיעת הליכוד, אני מזמין את יושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת סער, מטעם סיעות הליכוד, שינוי, האיחוד הלאומי, מפד"ל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סער, נא לקרוא בבקשה ולהחזיר לי.

גדעון סער: הכנסת רושמת לפניה את הודעת ראש הממשלה ומחזקת את ממשלת ישראל בפעולותיה למען ביטחון ישראל, הבאת שלום אמיתי והבראת כלכלת ישראל.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת סער.

ראובן ריבלין: נא להעביר לי את זה.

ראובן ריבלין: הצעת החלטה מטעם סיעת מרצ - נא לקרוא.

ראובן ריבלין: יושבת-ראש הסיעה, חברת הכנסת גלאון, בבקשה.

ראובן ריבלין: הודעות סיעות קוראים מהבמה.

ראובן ריבלין: נא לשבת בשקט ולשמוע את הודעת הסיכום מטעם סיעת מרצ.

ראובן ריבלין: בבקשה.

זהבה גלאון: הכנסת דוחה מכול וכול את הודעת ראש הממשלה היום במליאה, שהיתה הודעה מביכה, המעידה יותר מכול על אובדן דרך גם בתחום המדיני-הביטחוני וגם בתחום החברתי-הכלכלי.

זהבה גלאון: הכנסת רואה בעין יפה ואוהדת את מסמך ז'נבה, ומצפה מהממשלה לבחון את המסמך לגופו, בלי הסתה נגד יוזמיו.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחברת הכנסת גלאון.

ראובן ריבלין: הצעת סיכום מטעם סיעת בל"ד על הדיון בהודעת ראש הממשלה יציג חבר הכנסת זחאלקה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ג'מאל זחאלקה: הכנסת קוראת לממשלה לנטוש את דרך העימות ולעלות על דרך ההידברות.

ג'מאל זחאלקה: 2.

ג'מאל זחאלקה: הכנסת קוראת לממשלה לנטוש את דרך העימות עם העם הפלסטיני, להפסיק את בניית ההתנחלויות ולפרק אותן, לבטל את הסגרים, לפרק את המחסומים ואת גדר ההפרדה, להפסיק את מעשי ההתנכלות והדיכוי בשטחים הכבושים.

ג'מאל זחאלקה: 3.

ג'מאל זחאלקה: הכנסת קוראת לממשלה לעלות על דרך ההידברות עם ההנהגה הנבחרת של העם הפלסטיני על בסיס החלטות האו"ם.

ג'מאל זחאלקה: 4.

ג'מאל זחאלקה: הכנסת קוראת לממשלה לנטוש את דרך העימות עם סוריה ולצנן במהירות את ההסלמה המסוכנת שיצרה בעקבות ההפצצה בשטחים הסוריים.

ג'מאל זחאלקה: 5.

ג'מאל זחאלקה: הכנסת קוראת לממשלה לפתוח בהידברות מחודשת עם סוריה מהנקודה שבה הופסק המשא-ומתן.

ג'מאל זחאלקה: 6.

ג'מאל זחאלקה: הכנסת קוראת לממשלה לנטוש את דרך העימות עם ציבור העובדים והשכבות החלשות ולפתוח בהידברות עם הנהגת העובדים, תוך כיבוד הסכמים והתחייבויות קודמות ושמירה על הזכויות הכלכליות והסוציאליות של ציבור העובדים והציבור בכלל.

ג'מאל זחאלקה: 7.

ג'מאל זחאלקה: הכנסת קוראת לממשלה לנטוש את דרך העימות עם הציבור הערבי ולבטל את התוכנית הדרקונית של הרס הבתים.

ג'מאל זחאלקה: 8.

ג'מאל זחאלקה: הכנסת קוראת לממשלה לעלות על דרך ההידברות עם נציגי הציבור הערבי למציאת פתרונות לבעיות הבוערות של המגזר הערבי.

ג'מאל זחאלקה: 9.

ג'מאל זחאלקה: הכנסת מציעה לממשלה להקפיא את תוכנית הריסת הבתים ולפתוח במשא-ומתן עם נציגי הציבור הערבי למציאת הסדר לעניין הליגליזציה של הבנייה במגזר הערבי.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת זחאלקה.

ראובן ריבלין: הודעת סיכום מטעם סיעת חד"ש-תע"ל - חבר הכנסת ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: הודעת סיכום מטעם סיעת חד"ש-תע"ל לסיכום הדיון על הודעת ראש הממשלה על פעילות הממשלה בתקופה שחלפה ועל תוכניותיה למושב הקרוב: 1.

מוחמד ברכה: הכנסת דוחה את הודעת ראש הממשלה.

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: נוכח כישלון מדיניות הממשלה בתחומי החיים השונים, הכלכלי, החברתי, המדיני והביטחוני, הכנסת קוראת לממשלה: א.

מוחמד ברכה: לפתוח במשא-ומתן מיידי עם ההסתדרות והאיגודים המקצועיים כדי להביא למניעת המשך הפגיעה בעובדים, בשכבות החלשות ובשכבות הביניים, וכן שלילת זכויות סוציאליות שהשיגו העובדים במשך עשרות שנים.

מוחמד ברכה: רק על-ידי כך אפשר להביא לרגיעה ולצמיחה כלכלית.

מוחמד ברכה: ב.

מוחמד ברכה: להפסיק את כל פעולות הדיכוי בשטחים הכבושים, להסיר את הסגרים והכתרים מהערים הפלסטיניות.

מוחמד ברכה: רק חידוש המשא-ומתן עם אש"ף והרשות הפלסטינית, שיוכתר בהסכם המבוסס על זכות הגדרה עצמית לשני העמים – הפלסטיני והישראלי, במסגרת שתי מדינות, ישראל ופלסטין, זו לצד זו, יביא את השלום והביטחון.

מוחמד ברכה: ג.

מוחמד ברכה: להימנע מכל פעולה צבאית הרפתקנית נגד לבנון וסוריה, נוסח ההפצצה האווירית בעומק השטח הסורי.

מוחמד ברכה: הדבר עלול לדרדר את כל האזור למלחמה.

מוחמד ברכה: ממשלת ישראל חייבת לחזור למשא-ומתן עם סוריה, תוך הבעת נכונות לנסיגה מלאה מכל רמת-הגולן במסגרת הסכם שלום ויחסים נורמליים.

מוחמד ברכה: 3.

מוחמד ברכה: הכנסת מברכת על ניסיון ההידברות בין ישראלים לפלסטינים, במטרה לקדם את השלום וההבנה בין שני העמים.

מוחמד ברכה: הכנסת קובעת שיש עם מי לדבר ויש על מה לדבר בצד הפלסטיני, ועל הממשלה לזנוח את דרך הכוח, הכיבוש, הדיכוי ושפיכות הדמים וללכת בדרך השלום.

ראובן ריבלין: הודעת סיכום מטעם סיעת רע"ם - חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה, אדוני.

טלב אלסאנע: הודעת סיכום מטעם סיעת רע"ם: 1.

טלב אלסאנע: הכנסת קובעת כי הממשלה והעומד בראשה נכשלו כישלון חרוץ בקידום השלום, הביטחון והצמיחה הכלכלית.

טלב אלסאנע: 2.

טלב אלסאנע: הכנסת קובעת כי לראש הממשלה אין תוכנית מדינית או כלכלית, וכי המצב הביטחוני והכלכלי הולך ומחמיר וילך ויחמיר.

טלב אלסאנע: הודעת ראש הממשלה בפני הכנסת היום איננה כוללת שום בשורה והיא רצופה ססמאות שחוקות ונבובות.

טלב אלסאנע: 3.

טלב אלסאנע: הכנסת קוראת לממשלה להפסיק את ההשקעות בהתנחלויות, לקצץ בתקציב הביטחון, להשקיע בחינוך, ברווחה ובצמיחה על מנת לספק מקורות תעסוקה.

טלב אלסאנע: 4.

טלב אלסאנע: הכנסת קוראת לממשלה להקצות את המשאבים באופן שוויוני, על מנת להגשים וליישם את סגירת הפערים.

טלב אלסאנע: 5.

טלב אלסאנע: הכנסת קוראת לממשלה לקדם את תהליך השלום על-ידי הפסקת הקמת התנחלויות, הסרת הסגרים והכתרים, שחרור אסירים ומילוי התחייבויותיה על-פי מפת הדרכים.

טלב אלסאנע: 6.

טלב אלסאנע: הכנסת קוראת לממשלה לחתור לשלום אמיתי המבוסס על סיום הכיבוש, הקמת מדינה פלסטינית ליד מדינת ישראל בגבולות 1967, כאשר ירושלים המזרחית היא בירתה, דבר אשר יבטיח שלום, ביטחון וצמיחה כלכלית.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן, בבקשה.

יצחק כהן: הודעת סיכום מטעם סיעות יהדות התורה וש"ס: א.

יצחק כהן: הכנסת מביעה את מחאתה על דברי ההסתה של ראש הממשלה נגד העניים, החולים והזקנים מקבלי הקצבאות.

יצחק כהן: ב.

יצחק כהן: הכנסת דוחה את הניסיון לכסות על הפגיעה של הממשלה בחברה ובבריאות הציבור.

יצחק כהן: ג.

יצחק כהן: הכנסת מביעה אי-אמון בממשלה.

ראובן ריבלין: גברתי יושבת-ראש סיעת העבודה.

דליה איציק: הצעת סיכום מטעם סיעת העבודה: הכנסת דוחה את הודעת ראש הממשלה.

דליה איציק: הכנסת רושמת לפניה את הודעת יושב-ראש האופוזיציה; עקרונות ההודעה הם שיביאו לביטחון, לשלום, לשגשוג ולצדק חברתי.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעות.

ראובן ריבלין: הצבעה ראשונה היא על הצעת סיעת רע"ם.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 8 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת טלב אלסאנע – 13 נגד – 54 נמנעים – 11 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת טלב אלסאנע לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 54 נגד, 13 בעד, 11 נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהודעת הסיעה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להודעת סיעת בל"ד.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 9 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – 12 נגד – 58 נמנעים – 12 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 58 נגד, 12 בעד, 12 נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שההצעה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נא לראות עכשיו, כולכם יכולים לראות איך הצבעתם.

ראובן ריבלין: הודעת סיעת חד"ש-תע"ל - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 10 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת מוחמד ברכה – 17 נגד – 57 נמנעים – 9 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת מוחמד ברכה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ובכן, 17 בעד, אבל 57 נגד ותשעה נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שההצעה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החלטה מטעם סיעת מרצ.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 11 בעד הצעת הסיכום שהביאה חברת הכנסת זהבה גלאון – 17 נגד – 54 נמנעים – 16 הצעת הסיכום שהביאה חברת הכנסת זהבה גלאון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 17 בעד, 54 נגד ו-16 נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שההצעה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעת מפלגת העבודה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 12 בעד הצעת הסיכום שהביאה חברת הכנסת דליה איציק – 24 נגד – 52 נמנעים – 9 הצעת הסיכום שהביאה חברת הכנסת דליה איציק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 52 נגד, 24 בעד ותשעה נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת סיעת העבודה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני חוזר להצעת סיעת ש"ס.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 13 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת יצחק כהן – 36 נגד – 50 נמנעים – 1 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת יצחק כהן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 50 נגד, 37 בעד, בתוספת קולו של חבר הכנסת בניזרי, ואחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת הסיכום שהביאה סיעת ש"ס לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעת סיעות הליכוד, שינוי, האיחוד הלאומי ומפד"ל.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 14 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת גדעון סער – 50 נגד – 38 נמנעים – אין הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת גדעון סער נתקבלה.

ראובן ריבלין: 50 בעד, 38 נגד ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת הסיכום מטעם סיעות הקואליציה נתקבלה.

ראובן ריבלין: השרה ציפי לבני התבלבלה והצביעה נגד במקום בעד ולכן יש לשנות את הצבעתה ובהתאם לכך גם לקבוע את תוצאות ההצבעה.

ראובן ריבלין: כמו כן אני מבקש לצרף את קולו של חבר הכנסת מח'ול נגד הצעת סיעות הקואליציה.

ראובן ריבלין: ["דברי הכנסת", חוב' י"ח, עמ' 4219.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להמשך סדר-היום: הצעת סיעת בל"ד שלא להחיל דין רציפות על הצעת חוק כתוביות ושפת סימנים בשידורי טלוויזיה, התשס"ב-2002.

ראובן ריבלין: ינמק חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, ולאחר מכן נצביע על הצעת סיעת בל"ד.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הקואליציה, אתה משיב ומצביעים.

ראובן ריבלין: אין התנגדות להצבעה?

ראובן ריבלין: לאדוני יש מספיק אנשים שיצביעו בעד הרציפות?

ראובן ריבלין: בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, אנחנו בסיעת בל"ד לא מתנגדים לחוק הזה, אבל אנחנו מסתייגים ומתנגדים כמעט לכל פעולה שהממשלה הזאת עושה, כי דרכה היא דרך שמובילה לאסון.

ג'מאל זחאלקה: ככל שיתקצרו ימיה של הממשלה הזאת ייטב, וכל מי שמתנגד לפעולתה ונאבק נגדה עושה מעשה – בהשאלה מבחינתי – של כמעט מצווה.

ג'מאל זחאלקה: הקשבנו היום לנאומו של ראש הממשלה.

ג'מאל זחאלקה: זה היה נאום מסוכן.

ג'מאל זחאלקה: בעצם מר שרון אמר – אם אנחנו לוקחים את השורה התחתונה של דבריו – שהמצב יהיה גרוע יותר בכל התחומים: בעניין המדיני, בעניין הכלכלי, בעניין החברתי.

ג'מאל זחאלקה: לא היתה בפיו בשורה, זולת העובדה שממשלתו תעשה יותר ויותר מאותו הדבר, תמשיך במדיניותה.

ג'מאל זחאלקה: בנושא הכאוב והקטסטרופלי, העימות עם העם הפלסטיני, הוא בעצם אימץ את הססמה: מה שלא הולך בכוח, הולך בכוח גדול יותר.

ג'מאל זחאלקה: כעדות לכך שמענו בחדשות על מה שנעשה היום ברצועת-עזה: שלוש התקפות של F-16 ושל מסוקים, הרג של אנשים, פציעה של עשרות והרס של בניינים.

ג'מאל זחאלקה: כשהוא דיבר על שלום, חיל האוויר הפציץ בעזה.

ג'מאל זחאלקה: ככה הורסים כל אפשרות לשלום בעתיד הנראה לעין.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, יש נושא חשוב שראש הממשלה לא דיבר עליו ולא התייחס אליו, ולא במקרה, לדעתי.

ג'מאל זחאלקה: זהו נושא ההסלמה עם סוריה.

ג'מאל זחאלקה: אנשים שאלו אותי למה שרון לא דיבר על הנושא הזה, ואני נזכרתי בהצהרה של שרון לפני ימים מספר לעיתון "ג'רוזלם פוסט", כשהוא נשאל על הנושא הסורי.

ג'מאל זחאלקה: על השאלה האם ישראל תתקוף שוב בסוריה הוא אמר: יש דברים שאנחנו לא רוצים לדבר עליהם.

ג'מאל זחאלקה: אני אפילו אנסה לצטט את דבריו, ברשותך, אדוני היושב-ראש.

ג'מאל זחאלקה: הוא גם אמר תוך איום שהוא יכול היה לגרום לפגיעות עוד יותר גדולות.

ג'מאל זחאלקה: הוא סירב להבטיח שההתקפה שהיתה בסוריה לא תישנה ולא תיעשה שוב.

ג'מאל זחאלקה: נוצרה הסלמה מסוכנת ואנחנו שמענו את הרמטכ"ל הסורי מצהיר שבסוריה מרגישים שנוצר מצב נפיץ ושממשלת ישראל גוררת את סוריה לעימות ובעצם רוצה להפוך את העימות עם העם הפלסטיני למשבר כלל-אזורי.

ג'מאל זחאלקה: אנשים שואלים מה ההיגיון בכך, ואני אומר שיש היגיון, היגיון מעוות כמובן, והוא אומר שצריך ליצור מצב - זאת מדיניותו של שרון, והוא מקיים אותה בעקביות – מצב של כאוס של דמים.

ג'מאל זחאלקה: במצב כזה חושבים מר שרון, יועציו ושריו, לפחות חלק משריו, שאולי תצמח הנהגה פלסטינית חלופית ובעצם הוויכוח על הכיבוש ייעלם.

ג'מאל זחאלקה: אנשים יתחילו לדבר איך לפתור את בעיית האנדרלמוסיה והכאוס שנוצרה על-ידי הסדרים שקשורים להמשך החיים הרגילים בנושאים אזרחיים בלי לגעת בנושאים המדיניים האמיתיים, שהם שורש העניין.

ג'מאל זחאלקה: ממשלת ישראל מתעלמת בעקביות ואף דוחה הצעות סוריות לנהל משא-ומתן.

ג'מאל זחאלקה: הרמטכ"ל הסורי, כשהוא דיבר על הסלמה, אמר: אנחנו עדיין דבקים בשלום צודק.

ג'מאל זחאלקה: פה עדיין יש תופים של מלחמה.

ג'מאל זחאלקה: איפה ההיגיון?

ג'מאל זחאלקה: לכן, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להזהיר כאן שנרקמות תוכניות להמשך ההסלמה עם סוריה בעידוד, לא בתמיכה ובשתיקה, של ארצות-הברית, כדי ליצור מצב של שפיכות דמים באזור.

ג'מאל זחאלקה: אני מזהיר מפני זה, כי אני חושב שזה יהיה אסון לכולנו, יהודים וערבים כאחד.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת זחאלקה.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, נא לנמק מדוע יש להחיל דין רציפות, ואנחנו נעבור להצבעה.

ראובן ריבלין: אדוני צריך לזכור שלמעשה הדובר אמר שאיננו מתנגד.

ראובן ריבלין: לכן, אני מציע לך לחוס על חבריך, שרוצים לעזור לך.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת חוק כתוביות ושפת סימנים בשידורי טלוויזיה מסדירה חובת שילוב כתוביות לשפת סימנים בשידורי טלוויזיה, דבר שיאפשר לקהילת החירשים וכבדי השמיעה להשתלב במרקם הרגיל של חיי החברה.

שאול יהלום: המצב החוקי הקיים היום, שלפיו רוב רובם של השידורים אינם נגישים להם, אינו מתיישב עם המחויבות של החברה לעקרונות השוויון וכבוד האדם - עקרונות יסוד אשר עוגנו בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

שאול יהלום: אני מציע לדחות את ההתנגדות ולאשר את החלת דין הרציפות על הצעת החוק כדי שוועדת העבודה, הרווחה והבריאות תוכל להמשיך בהכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

שאול יהלום: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה ליושב-ראש ועדת העבודה והרווחה.

ראובן ריבלין: ובכן, אדוני, אנחנו ניתן לך את ההזדמנות לעבור למקום מושבך על מנת להצביע, ואנחנו נעבור, חברי חברי הכנסת, להצבעה, שתכליתה לקבוע אם מתקבלת הצעתה של ועדת העבודה והרווחה להחיל דין רציפות על - - -

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: פירושו של דבר, נגד הצעת סיעת בל"ד שלא להחיל דין רציפות.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, מי שנגד - הוא בעד החלת דין רציפות; מי שבעד - הוא בעד אי-החלת דין רציפות.

ראובן ריבלין: נא להצביע, רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: ההצבעה החלה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 10 בעד הודעת הוועדה - 6 נגד - אין נמנעים - 1 הודעת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק כתוביות ושפת סימנים בשידורי טלוויזיה, התשס"ב-2002, נתקבלה.

ראובן ריבלין: ובכן, שישה נגד הצעת סיעת בל"ד שלא להחיל דין רציפות, אפס בעד, אחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע שעל הצעת החוק יחול דין רציפות, וההתנגדות הוסרה.

ראובן ריבלין: לכן, אנחנו נעביר את ההצעה לוועדת העבודה והרווחה להכנת החוק לקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: אני מודה לחבר הכנסת יהלום על כך שהעביר את הנושא.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת - - -

שאול יהלום: משהו לא בסדר בצבעים.

ראובן ריבלין: מדוע?

ראובן ריבלין: נגד הצביע היושב-ראש, כשרואים את האדום.

שאול יהלום: כמה - - -

ראובן ריבלין: שישה.

שאול יהלום: מה הכחולים בצד שמאל?

ראובן ריבלין: הכחולים - זה אדם שנוכח ולא משתתף בהצבעה.

ראובן ריבלין: האם פשר הכחולים ברור?

ראובן ריבלין: אלה אנשים שהיו נוכחים - לחצו על כפתור ההצבעה ולא הצביעו על דעתם, בעד, נגד או נמנע.

ראובן ריבלין: ויש לנו גם מישהו שנמנע - הנה אחד צהוב שהוא נמנע.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, תם סדר-היום.

ראובן ריבלין: ישיבת הכנסת הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, כ"ה בתשרי התשס"ד, 21 בחודש אוקטובר 2003, בשעה 15:00, בישיבה מיוחדת של הכנסת לציון שלושים שנה למלחמת יום הכיפורים.

ראובן ריבלין: ישיבת כנסת זו נעולה.