ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 19, 2003-05-12 00:00

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת, ולפני שאמסור את זכות ההודעה למזכיר הכנסת אבקש, ברשותכם, חברי הכנסת, להודות לקצין הכנסת, יצחק שד"ר, לקציני וקצינות הכנסת, לרס"ר משמר הכנסת ולכל אנשי המשמר על העשייה הגדולה שלהם בכל ימי הזיכרון וביום העצמאות.

ראובן ריבלין: הם הכינו ויצרו את כל אותם אירועים שבהם הובא דבר הכנסת לציבור כולו.

ראובן ריבלין: כמו כן אני מבקש להודות לראש אגף טקסים ואירועים, הגברת מירי יכין, ולכל צוות האגף, וכמובן לכל עובדי הכנסת האחרים, ללא יוצא מן הכלל, שלקחו חלק באירועים וסייעו להצלחתם.

ראובן ריבלין: אדוני מזכיר הכנסת, אבקש להעביר באמצעותך את הוקרתנו לכל עובדי הכנסת אשר השתתפו בהכנת כל האירועים, ובעיקר למשמר הכנסת ולקציני הכנסת, אשר עמלו כה רבות והביאו לשמחה רבה בלבבות המונים גם בהופעתם בהר-הרצל בערב יום העצמאות ובסיום יום הזיכרון.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

אריה האן: ברשות היושב-ראש, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת –      לדיון מוקדם: הצעת חוק אגרות והיטלים למימון מערכות בחירות פנימיות במוסדות מפלגתיים, התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק משפחות חד-הוריות (תיקון - הכרה באפוטרופוס על חסוי כהורה יחיד), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת רשף חן, רוני בריזון, אהוד רצאבי, אילן ליבוביץ ויגאל יאסינוב; הצעת חוק האזרחות (תיקון - ביטול אזרחות), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת יורי שטרן ומיכאל נודלמן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - מענק לימודים למקבלי הבטחת הכנסה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון - סמכות דיון בעניינים הכרוכים בתביעת גירושין בהסכמת הצדדים), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק עדכון הפנסיה למבוטחים בקרן פנסיה, התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל ואילנה כהן; הצעת חוק שיפוט בענייני התרת נישואין (מקרים מיוחדים) (תיקון - רישום והתרת נישואין), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים (עונש מזערי לסוחרי סמים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מיכאל נודלמן, יורי שטרן, אורי יהודה אריאל ואריה אלדד; הצעת חוק המפלגות (איסור חברות ביותר ממפלגה אחת ותקופת צינון), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק העונשין (תיקון - המרדה),  התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אריה אלדד, מיכאל נודלמן ויורי שטרן; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת בן משפחה יחיד), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק הרשות למען הזקן, התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת דוד טל, עמיר פרץ ואילנה כהן; הצעת חוק העונשין (תיקון - הגנת אמת בגילוי בהפרת חובה), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון - אכיפת התקציב), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת רן כהן, רומן ברונפמן ואבשלום וילן; הצעת חוק שירותי דת במערכת הביטחון, התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת רן כהן, איוב קרא ומגלי והבה; הצעת חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים (תיקון - סמכות בית-דין צבאי ברישום פלילי), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אורי יהודה אריאל, מיכאל נודלמן, יורי שטרן ואריה אלדד; הצעת חוק בנק ישראל (תיקון - ניהול מדיניות מוניטרית), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק הקלות למקבלי קצבאות נכות, התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת יורי שטרן, מיכאל נודלמן ואריה אלדד; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון - גמלה לאם חד-הורית), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת דוד טל, עמיר פרץ ואילנה כהן; הצעת חוק שיחה חינם למשרדי הממשלה, התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק תגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם (תיקון - הכנסה מרבית והכנסת בן זוג), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת יורי שטרן, מיכאל נודלמן ואריה אלדד; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – אי-תלות קצבת ילדים בעת גביית חוב), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת איתן כבל; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון - הכרה באפוטרופוס כהורה יחיד), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (ייצור ואספקת תוצרת חקלאית), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק המזונות (הבטחת תשלום) (תיקון - זכאות לכפל קצבה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מיכאל נודלמן, יורי שטרן, אורי יהודה אריאל ואריה אלדד; הצעת חוק איסור הוספת פלואוריד למי השתייה, התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת גילה פינקלשטיין; הצעת חוק משק החשמל (תיקון - אנרגיה נקייה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת יורי שטרן, מיכאל נודלמן ואריה אלדד; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (חלקה של רשות מקומית באגרות), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אורי יהודה אריאל, מיכאל נודלמן, יורי שטרן ואריה אלדד; הצעת חוק הנכים (תגמולים ופיקוח) (תיקון - הגדרת נכות), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת יוסי שריד; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (זיכוי וניכוי בגין הוצאות טיפול בילדים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אורית נוקד ואבשלום וילן; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון - קווי חירום), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת יורי שטרן, מיכאל נודלמן ואריה אלדד; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון - תחולה על בעל עסק), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק הרשויות המקומיות (כהונת סגנים בעיר הבירה) (תיקון - ביטול), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק שותפות יישובים באזורי תעשייה מרחביים, התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת רן כהן; הצעת חוק הפיקדון על מכלי משקה (תיקון - ביטול החוק), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת גילה פינקלשטיין; הצעת חוק כוח-אדם נדרש למשק (הוראת שעה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת יורי שטרן ומיכאל נודלמן; הצעת חוק רשות מים עצמאית, התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מיכאל נודלמן, יורי שטרן, אורי יהודה אריאל ואריה אלדד; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון - סייגים לזכאות למלגה), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון - פיצוי קורבנות השואה), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - ועדה לתכנון ובנייה של תשתיות לאומיות), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת רשף חן, רוני בריזון, אהוד רצאבי, אילן ליבוביץ ויגאל יאסינוב; הצעת חוק פיצויי פיטורים (פטירת עובד), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל ואילנה כהן; הצעת חוק ענישת מבצעי פגיעות איבה ובני משפחותיהם, התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אורי יהודה אריאל, מיכאל נודלמן, יורי שטרן ואריה אלדד; הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון - חסויים נטולי אמצעים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת דוד טל, עמיר פרץ ואילנה כהן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - ביטוח אבטלה של עובד עצמאי), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת יורי שטרן, מיכאל נודלמן ואריה אלדד; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון - הגבלת סמכויות הממשלה), מאת חברי הכנסת יורי שטרן, מיכאל נודלמן ואריה אלדד; הצעת חוק שירות הקבע בצבא-הגנה לישראל (גמלאות) (תיקון - קצבת שאירים ליתום), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי (תיקון - המצאת מידע בשפת אם), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון - הגבלת סמכות דיון), מאת חברי הכנסת אריה אלדד, מיכאל נודלמן ויורי שטרן; הצעת חוק עיבוי וביצור ירושלים רבתי, התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת יורי שטרן, מיכאל נודלמן ואריה אלדד; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הנחה ממס על דמי הבראה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון - חובת לימוד עברית וערבית), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עסאם מח'ול, מוחמד ברכה ואחמד טיבי; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (סמכות לפסילת נהגים מסוכנים), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת איתן כבל; הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון - הנחה בארנונה להורה יחיד), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק בנק ישראל (תיקון - מינוי נגיד לבנק), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - אפליה בקצבאות ילדים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (איסור עקיפה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת איתן כבל; הצעת חוק הטבות בשל איבוד מסמכים על-ידי גוף ציבורי, התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת יורי שטרן, מיכאל נודלמן ואריה אלדד; הצעת חוק האזרחות (תיקון - אזרחות הורי חייל), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק סיוע לגליל (תיקוני חקיקה) (הוראת שעה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק-יסוד: השוויון, מאת חברי הכנסת עסאם מח'ול, מוחמד ברכה ואחמד טיבי; הצעת חוק העונשין (תיקון - איסור עינויים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון - הכללת המורשה הערבית), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עסאם מח'ול, מוחמד ברכה ואחמד טיבי; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פטור לתאגיד לתעסוקת נכים ומוגבלים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק הערבות (תיקון - זכותו של ערב במימוש נכס), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת איתן כבל; הצעת חוק לתיקון דיני המשפחה (מזונות) (תיקון - קביעה והצמדה של מזונות), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עסאם מח'ול, מוחמד ברכה ואחמד טיבי; הצעת חוק לתיקון פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש) (פטור מאחריות לאזרח המסייע לשוטר), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אברהם הירשזון; הצעת חוק הכנסת (תיקון - ביטול נציב הדורות הבאים), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת רומן ברונפמן; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פטור לקצבה המשולמת על-ידי המעביד), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק הכנסת (תיקון - חתימה על הצהרת אמונים), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת איוב קרא; הצעת חוק הבנקאות (מועדי החזר של הלוואה לדיור), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון - אימוץ על-ידי בני הזוג), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אהוד רצאבי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק-יסוד: השוויון האזרחי, מאת חבר הכנסת טלב אלסאנע; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון - הבעת אי-אמון ללא ציון שם מועמד), מאת חבר הכנסת מוחמד ברכה וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון - נכס של בן משפחה), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק איסור לשון הרע (תיקון - אינטרנט כאמצעי תקשורת), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אברהם הירשזון; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הנחה ממס על דמי הבראה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה - מעצרים) (תיקון - תנאי החזקה במעצר), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון - דוחות חסויים), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אברהם הירשזון; הצעת חוק הכנסת (תיקון - שינוי שיטת הבחירות ותיקוני חקיקה), מאת חבר הכנסת יולי-יואל אדלשטיין; הצעת חוק הזמר העברי, התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת גילה פינקלשטיין; הצעת חוק שירותי המדינה (מינויים) (תיקון - העדפת אזרח ישראלי), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת איוב קרא; הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון - התפטרות מנכ"ל אחרי הבחירות), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, מוחמד ברכה ועסאם מח'ול; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון - העלאת אחוז החסימה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת איוב קרא; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון - הגדרת תושב ישראל), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק קביעת אזורי עדיפות, התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון - חברה ביטחונית), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק נכסי נפקדים (תיקון - הגדרת נפקד), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עסאם מח'ול, מוחמד ברכה ואחמד טיבי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - גמלת ניידות), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת חיים אורון, רן כהן וזהבה גלאון; הצעת חוק החברות (תיקון - שוויון בין המינים במינוי דירקטורים חיצוניים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אתי לבני, אילן שלגי, מל פולישוק-בלוך, רשף חן ורוני בריזון; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון - זכאות הורה יחיד לגמלה בזמן לימודים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מיכאל נודלמן, יורי שטרן ואריה אלדד; הצעת חוק בנק ישראל (תיקון - תוכנם של שטרי כסף), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת יאיר פרץ, יצחק וקנין, אמנון כהן ויעקב מרגי; הצעת חוק משפחות חד-הוריות (תיקון - הגדרת הורה יחיד), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון - כפיפות לחוקי מדינת ישראל), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק זכויות החולה (תיקון - הגנה למטפל מפני מטופל שנהג בו באלימות חמורה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת איתן כבל, מרינה סולודקין, יאיר פרץ, אבשלום וילן ואחמד טיבי; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - חישוב מספר המבוטחים המשוקלל), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - עבודה מועדפת), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת חמי דורון, מל פולישוק-בלוך, רוני בריזון, אילן ליבוביץ ויגאל יאסינוב; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - דמי קבורה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - קצבת נכות), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק דמי מחלה (תיקון - פיצוי בגין ימי מחלה בלתי מנוצלים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל ואילנה כהן; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (שכר בכירים), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת חמי דורון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - חישוב התגמול למשרתים במילואים), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת איתן כבל; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - חישוב גמול המילואים), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת איתן כבל; הצעת חוק התרבות והאמנות (תיקון - תקציב שנתי), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת מתן וילנאי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - מינוי נציב קבילות), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת יהודית נאות וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק האזרחות (תיקון - איחוד משפחות), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק הארנונה הכללית (גביית ארנונה מבית-עסק שנסגר) (הוראת שעה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון - איסור נקיבת מחירים מטעים), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אהוד רצאבי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מניעת מטרדים בצמתים), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק השכר בשירות הציבורי (הכנסה מרבית), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת חיים אורון, רן כהן וזהבה גלאון; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - קצבת שאירים וקצבת זיקנה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - זכאות לדמי אבטלה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק הרשויות המקומיות (העברת תשלומים מהמדינה) (תיקון - תשלום פיגורים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עסאם מח'ול, מוחמד ברכה ואחמד טיבי; הצעת חוק מיחזור שאריות צמיגים, התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מיכאל נודלמן, יורי שטרן, אורי יהודה אריאל ואריה אלדד; הצעת חוק הגנת השכר (תיקון - אחריות מעסיק בפועל), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עסאם מח'ול, מוחמד ברכה ואחמד טיבי; הצעת חוק בנק ישראל (תיקון - ניהול מדיניות מוניטרית), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת חיים רמון; הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון - קיצור שעות העבודה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עסאם מח'ול, מוחמד ברכה ואחמד טיבי; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון – יושב-ראש ועדת הבחירות וסמכויותיו), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת רשף חן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הבחירות לגופים ציבוריים (תיקון - חילוקי דעות), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - השלמת מימון הסל), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עסאם מח'ול, מוחמד ברכה ואחמד טיבי; הצעת חוק העונשין (תיקון - קביעת תנאי תשלום בגין קנס בעבירות מין ואלימות), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת זהבה גלאון ואורית נוקד; הצעת חוק-יסוד: נשיא המדינה (תיקון - התייעצות עם בית-המשפט בטרם חנינת עבריינים), מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק עידוד התיישבות, התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אריה אלדד, מיכאל נודלמן, יורי שטרן ואורי יהודה אריאל; הצעת חוק הירושה (תיקון - ירושה מכוח אימוץ), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת זהבה גלאון ואורית נוקד; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי הוצאות שכירות), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק לימוד חובה (תיקון - לימוד חובה חינם מגיל שנה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל ואילנה כהן; הצעת חוק המים (תיקון - איסור הפסקת אספקת מים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק העסקת עובדים על-ידי קבלני כוח-אדם (תיקון - הארכת תקופת העסקת עובד של קבלן כוח-אדם), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון -מעבר מזיכיונות לרשיונות), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אורי יהודה אריאל, מיכאל נודלמן, יורי שטרן ואריה אלדד; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון - היעדרות בשל אשפוז פג), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת שאול יהלום; הצעת חוק רשות השידור (תיקון - ביטול אגרה ומימון באמצעות תקציב המדינה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת חמי דורון, אילן שלגי, מל פולישוק-בלוך, רוני בריזון ויגאל יאסינוב; הצעת חוק טוהר המידות בעיתונות, התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עסאם מח'ול, מוחמד ברכה ואחמד טיבי; הצעת חוק-יסוד: זכויות חברתיות, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון - ביטול מאסר חייבים בשל ביזיון ההוצאה לפועל), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק הטבות ליישובי קו העימות (תיקוני חקיקה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אורי יהודה אריאל, מיכאל נודלמן, יורי שטרן ואריה אלדד; הצעת חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת (הוראת שעה) (תיקון - שידורי רדיו מהכנסת), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אורי יהודה אריאל, מיכאל נודלמן, יורי שטרן ואריה אלדד; הצעת חוק שחרור על תנאי ממאסר (תיקון - פומביות הדיון בוועדה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכויים בגין הלוואה אפותיקאית), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל ואילנה כהן; הצעת חוק-יסוד הכנסת (תיקון - הסמכות לפסילת מועמדים ורשימות), מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - מענק חג), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק-יסוד: שותפות אזרחית ושוויון למיעוט הערבי, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, מוחמד ברכה ועסאם מח'ול; הצעת חוק ממוני ביטחון, התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אורי יהודה אריאל, מיכאל נודלמן, יורי שטרן ואריה אלדד; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון - פיצוי קורבנות השואה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת יורי שטרן, מיכאל נודלמן ואריה אלדד; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי בשל טיפול רפואי וטיפול שיניים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אילנה כהן, עמיר פרץ ודוד טל; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 132) (עולה חדש), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אריה אלדד, מיכאל נודלמן, יורי שטרן ואורי יהודה אריאל; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - זכות שימוע בטרם פגיעה בגמלה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת יורי שטרן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - דמי אבטלה לעצמאי), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק חובת שימוע לעובד מפוטר, התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת קולט אביטל; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - הנחה מוגדלת ברכישת תרופות לאזרחים ותיקים שהם חולים כרוניים), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון - פטור למגורים בבית-אבות לאזרחים ותיקים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת דוד טל, עמיר פרץ ואילנה כהן; הצעת חוק התפזרות הכנסת השש-עשרה, התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (קופות גמל), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון - איסור פרסום סקרים שבועיים לפני הבחירות), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת רן כהן, יוסי שריד, חיים אורון ואבשלום וילן; הצעת חוק פיצוי למפוני שטחי יהודה, שמורון וחבל עזה, התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק האזרחות (ביטול התאזרחות של בעל ואשה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אריה אלדד, מיכאל נודלמן ויורי שטרן; הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון - זכאות ועדכון), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק הגנת יוצרים ואמנים (תיקוני חקיקה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק הודעה מוקדמת לפיטורים ולהתפטרות (תיקון - הבטחת פיצוי), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל ואילנה כהן; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - פרסום מידע), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת רשף חן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הודעה מוקדמת לפיטורים ולהתפטרות (תיקון - היעדרות בתקופת ההודעה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל ואילנה כהן; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת קרוב משפחה בודד), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל ואילנה כהן; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון - חופשת לידה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל ואילנה כהן; הצעת חוק שידורי רדיו ייעודיים, התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אורי יהודה אריאל, מיכאל נודלמן, יורי שטרן ואריה אלדד; הצעת חוק לימוד חובה (תיקון - לימוד חובה עד כיתה י"ב), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת גילה פינקלשטיין; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (אחריות פלילית של מעביד), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל ואילנה כהן; הצעת חוק לימוד חובה (תיקון - איסור תשלומים נלווים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, מוחמד ברכה ועסאם מח'ול; הצעת חוק הרישום למוסדות להשכלה גבוהה, התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת רשף חן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - היטל השבחה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת רשף חן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק נישואין וגירושין, התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עסאם מח'ול, מוחמד ברכה ואחמד טיבי; הצעת חוק הדגל והסמל (תיקון - הצבת הדגל בכיתות לימוד), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אריה אלדד, מיכאל נודלמן ויורי שטרן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - מוגבלות מוטורית קשה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אילנה כהן, עמיר פרץ ודוד טל; הצעת חוק זכות יוצרים (תיקון - אחריות בעלים של אולם שמחות), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, מוחמד ברכה ועסאם מח'ול; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (פטור תשלום אגרת רדיו לרכב לחירשים), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת גילה פינקלשטיין; הצעת חוק טיפול בחולי נפש (תיקון - הגבלת כשירות), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת יורי שטרן, מיכאל נודלמן ואריה אלדד; הצעת חוק משאל עם לפינוי יישובי רצועת-עזה, התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת רן כהן ורומן ברונפמן; הצעת חוק המכס, הבלו ומס הקנייה (ביטול פטור מיוחד) (תיקון - פטור לעיוור), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת דוד טל, עמיר פרץ ואילנה כהן; הצעת חוק הבנקאות (מועדי החזר של הלוואה לדיור), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת איתן כבל; הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון - משפחות חד-הוריות), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת איתן כבל; הצעת חוק הרשויות המקומיות (גמול השתתפות בישיבות לחברי מועצה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת יורי שטרן ומיכאל נודלמן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - שכר עובדים בפשיטת רגל ובפירוק תאגיד), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל ואילנה כהן; הצעת חוק יישוב סכסוכי עבודה (תיקון - הבטחת פתיחת שנת הלימודים בחודש הראשון בגני-חובה ובבתי-הספר), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק יישוב סכסוכי עבודה (תיקון - בוררות חובה בשירות ציבורי חיוני), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת רשף חן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק האפוטרופוס הכללי (תיקון - חקירה לשם איתור נכסים עזובים), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת קולט אביטל; הצעת חוק טיסות חברת "אל על", התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי ריבית של הלוואה לרכישת דירת מגורים), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק אזור סחר חופשי באזור הגליל (פטורים והנחות ממסים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת יורי שטרן, מיכאל נודלמן ואריה אלדד; הצעת חוק מאגר מידע גנטי (היעלמות ילדי עולים מתימן), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מיכאל נודלמן ויורי שטרן; הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון - הגדלת מספר השרים בוועדה לבחירת שופטים), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת גילה פינקלשטיין; הצעת חוק שירות המדינה (משמעת) (תיקון מס' 10) (זכויות נפגעי עבירה - החלת הוראות), התשס"ג-2003, מאת חברות הכנסת זהבה גלאון ואורית נוקד; הצעת חוק גמלאות לנושאי משרה ברשויות השלטון (תיקון - תקרת התקציב לשירותי משרד ולשירותי הסעה לנושא משרה שסיים את כהונתו ברשויות השלטון), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת רן כהן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק עובדים זרים (איסור העסקה שלא כדין והבטחת תנאים הוגנים (תיקון - מעמד העובד), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת יורי שטרן, מיכאל נודלמן ואריה אלדד; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת בן משפחה יחיד), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק משכורות האימאמים הדרוזים, התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת איוב קרא; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - הקמת ועדת ערר להחלטות הוועדה המחוזית), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת איתן כבל; הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון - פטור ממס רכישה לעולים חדשים), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - פטור מתקופת הכשרה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת יורי שטרן ואריה אלדד; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון - חייב מוגבל באמצעים), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - גמלת סיעוד), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת דוד טל, עמיר פרץ ואילנה כהן; הצעת חוק חסינות חברי כנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון - איסור כהונה כנבחר ציבור), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת חמי דורון; הצעת חוק פינוי והקמת תשתיות אנרגיה (הגנת הציבור - במצב חירום), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת יורי שטרן, מיכאל נודלמן ואריה אלדד; הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון - איסור בדיקה שאינה רלוונטית לתפקיד), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק הגבלת דמי שכירות בדירות מגורים (הוראת שעה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל ואילנה כהן; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי שכר הלימוד השנתי למוסד להשכלה גבוהה), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק לתיקון פקודת העיתונות (כשירות עורך עיתון ומינוי נאמן), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון - זכות גישה לערכאות), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק-יסוד: המנון מדינת ישראל, מאת חברי הכנסת מיכאל נודלמן, יורי שטרן ואריה אלדד; הצעת חוק חופשה שנתית (תיקון - חופשה לסטודנט), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל ואילנה כהן; הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון - השוואת זכויות עיון בפנקס), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת דוד טל, עמיר פרץ ואילנה כהן; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון - איסור עבודת יולדת במשמרות), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל ואילנה כהן; הצעת חוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי [נוסח חדש] (הפחתת דמי ביטוח), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אורי יהודה אריאל, מיכאל נודלמן, יורי שטרן ואריה אלדד; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (זיכוי וניכוי בגין הוצאות טיפול בילדים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אריה אלדד, מיכאל נודלמן, יורי שטרן ואורי יהודה אריאל; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון - יחידות נופש), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מיכאל נודלמן, יורי שטרן ואורי יהודה אריאל; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - העלאת קצבת זיקנה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עסאם מח'ול, מוחמד ברכה ואחמד טיבי; הצעת חוק הרשויות המקומיות (מאבק בנגע הסמים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון - מעמדם של יתומי צה"ל), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון - הכנסה מנכס), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון - איסור התקשרות עם גורם מפלה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עסאם מח'ול, מוחמד ברכה ואחמד טיבי; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון - גילוי זהות העוסק), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אהוד רצאבי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מגן-דוד-אדום (תיקון - קריטריונים למתן שירותי עזרה ראשונה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק מינהל מקרקעי ישראל (תיקון - הקצאה שוויונית לאוכלוסייה הערבית), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, מוחמד ברכה ועסאם מח'ול; הצעת חוק תעסוקת נכים, התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עסאם מח'ול, מוחמד ברכה ואחמד טיבי; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מתקן מגביל מהירות), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק ארוחות כשרות בטיסות, התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק הרשות לוועדות רפואיות, התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת שאול יהלום; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון - הצהרת אמונים), מאת חבר הכנסת יגאל יאסינוב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון - נכס של בן משפחה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון - נכס של בן משפחה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אהוד רצאבי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (אגרות), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל ואילנה כהן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - שיעור דמי ביטוח מופחת לסטודנטים), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת יגאל יאסינוב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק פיצויי פיטורים (תיקון - התפטרות בשל אי-קבלת שכר מינימום), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת שאול יהלום; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון - פיטורי עובדת בהיריון), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון - הארכת חופשת לידה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עסאם מח'ול, מוחמד ברכה ואחמד טיבי; הצעת חוק בוררות ממלכתית בשירותים החיוניים, התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת גילה פינקלשטיין; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון - ביטול משרת שר בלי תיק), מאת חברי הכנסת אריה אלדד ואורי יהודה אריאל; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - שינוי שם המוסד), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, מוחמד ברכה ועסאם מח'ול; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - שמירת היריון באופן חלקי), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת קולט אביטל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת הרופאים (בחינות לסטז'רים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, מוחמד ברכה ועסאם מח'ול; הצעת חוק העונשין (תיקון - עונש מינימום בגרימת מוות ברשלנות), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון - התיישנות), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק אמנות בין-לאומיות (אישור הסכם, תרגום וצירוף הצהרה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אריה אלדד, מיכאל נודלמן ויורי שטרן; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון - היעדרות מעבודה של אם מאמצת), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל ואילנה כהן; הצעת חוק חופשה שנתית (תיקון - אורך החופשה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל ואילנה כהן; הצעת חוק פיצויי פיטורים (תיקון - התפטרות עקב אלימות במשפחה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אילנה כהן, עמיר פרץ ודוד טל; הצעת חוק העתיקות (תיקון - הודעה ומחיקת הערה בפנקסי המקרקעין), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אילן שלגי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק חיילי מילואים, התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת יורי שטרן, מיכאל נודלמן ואריה אלדד; הצעת חוק הרשויות המקומיות (גמלאות לראש רשות וסגניו) (תיקון - צירוף תקופות כהונה ללא שכר), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת מיכאל איתן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - תגמול משרת המילואים ב-90 הימים שקדמו למילואים), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת איתן כבל; הצעת חוק הגנת השכר (תיקון - תשלום בעת לימוד והתמחות), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אברהם הירשזון; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - התגמול המזערי למשרתים במילואים),  התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אברהם הירשזון; הצעת חוק העסקת עובדים על-ידי קבלני  כוח-אדם (ביטול החוק), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק-יסוד: גבולות המדינה וריבונותה, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק הנצחת זכרם של קורבנות הטבח בכפר-קאסם, התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי;  הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - תגמולים למשרתים במילואים), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת איתן כבל; הצעת חוק היטל על יבוא שמן וכוספה (הוראת שעה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת יצחק וקנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הבטחת פנסיה וקרן השתלמות לנשים בהיריון (תיקוני חקיקה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל ואילנה כהן; הצעת חוק הרשות הלאומית לתרבות ואמנות, התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת קולט אביטל; הצעת חוק יישובי ישראל (סיפוח שטח C עם הכרזה על הקמת מדינה פלסטינית), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אורי יהודה אריאל, מיכאל נודלמן ויורי שטרן; הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון - איסור פרסום בדבר עבר מיני של נפגע עבירת מין או אלימות), התשס"ג-2003, מאת חברות הכנסת זהבה גלאון ואורית נוקד; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - פטור מתשלום עבור תרופות לקשישים המקבלים השלמת הכנסה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, מוחמד ברכה ועסאם מח'ול; הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 4) (תיקון), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת מתן וילנאי; הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון - איסור בדיקת פוליגרף), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק לתיקון פקודת הבטיחות בעבודה [נוסח חדש] (תיקון - דרגנוע), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק השומרים (תיקון - מעמד העובדים בשמירה), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון - זכויות הורה), התשס"ג-2003,  מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק מפעלים בקשיים (אזהרת תעסוקה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל ואילנה כהן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - גמלת שירותים מיוחדים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אילנה כהן, עמיר פרץ ודוד טל; הצעת חוק רשות הדואר (תיקון - גמלאות עובדי המדינה לשעבר), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל ואילנה כהן; הצעת חוק רכישת מפעלים בידי עובדיהם (מקרים מיוחדים) (תיקון - הרחבת תחולה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל ואילנה כהן; הצעת חוק חקיקה בלשון שני המינים, התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת איתן כבל, מרינה סולודקין, זהבה גלאון וענבל גבריאלי; הצעת חוק המכר (דירות) (תיקון - מינוי מומחה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אילן ליבוביץ וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 22), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת חיים רמון; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (ועד רובע), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת רשף חן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - הבטחת התשלום בפשיטת רגל ובפירוק תאגיד), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל ואילנה כהן; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (אנשים עם מוגבלויות), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עסאם מח'ול, מוחמד ברכה ואחמד טיבי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - השלמת קצבת זיקנה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - פטור ממס על תגמולי מילואים), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת איתן כבל; הצעת חוק טיפול בחולי נפש (תיקון - דיווח על הגבלת זכויות), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת קולט אביטל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (שמירת היריון באופן חלקי), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון - הגבלת פיטורים), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת גילה פינקלשטיין; הצעת חוק חיילים משוחררים (חזרה לעבודה) (תיקון - פיצוי בגין פיטורי חיילי מילואים), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - התאמת מבנים ציבוריים לנכים), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת איתן כבל; הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון - תמיכה בתאגידים שונים), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת רוני בריזון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מס מקביל (תיקון - מימון שירותי הבריאות), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת חיים רמון; הצעת חוק מינהל מקרקעי ישראל (תיקון - דרכי ניהול), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אורי יהודה אריאל, מיכאל נודלמן, יורי שטרן ואריה אלדד; הצעת חוק חופשה שנתית (תיקון - שמירת זכויות בחופשה ללא תשלום), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל ואילנה כהן;  הצעת חוק סלילת כבישים עוקפים (הוראת שעה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מיכאל נודלמן, יורי שטרן ואריה אלדד; הצעת חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (תיקון - ביקור בני משפחה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - תסקיר והשפעה על התחבורה ובטיחות התנועה), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מיכאל נודלמן, יורי שטרן ואריה אלדד;  הצעת חוק שירות הקבע בצבא-הגנה לישראל (גמלאות) (תיקון - קצבה ומשכורת מקופת הציבור, התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל ואילנה כהן; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (זיכוי בעד לימוד לתואר ראשון), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, מוחמד ברכה ועסאם מח'ול; הצעת חוק מס רכוש וקרן פיצויים (תיקון - נציג ערבי בוועדת ערר), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, מוחמד ברכה ועסאם מח'ול; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון - ביטול דרישת כישורים מיוחדים והגדלת הניסיון הנדרש מדירקטורים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת גלעד ארדן, דניאל בנלולו, מיכאל גורלובסקי וענבל גבריאלי; הצעת חוק מס רכוש וקרן פיצויים (תיקון - קרקע חקלאית), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק שוויון הזדמנויות בהשכלה הגבוהה, התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עסאם מח'ול, מוחמד ברכה ואחמד טיבי; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – קופות-חולים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת רשף חן, רוני בריזון, אילן ליבוביץ ויגאל יאסינוב; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי הוצאות בגין טיפול בתלויים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת דוד טל, עמיר פרץ ואילנה כהן; הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון - רישום פרוטוקול של הוועדה לבחירת שופטים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת דוד אזולאי, אמנון כהן וישראל אייכלר; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון - רוב מיוחס לשינוי ולתיקון אחוז חסימה), מאת חבר הכנסת מאיר פרוש; הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון - זכויות הורה), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת קולט אביטל; הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון - חובת דיון על יעדי תקציב), מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק סיוע לעולים בעלי תואר אקדמי (תוספת  שכר), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק הנהגת תלבושת אחידה (תיקוני חקיקה), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת גילה פינקלשטיין; הצעת חוק להקטנת פערי שכר במשק, התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל ואילנה כהן; הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מתן חיסונים חינם), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון - דחיית דורש עבודה), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק העסקת עובדים זרים (תיקוני חקיקה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת רן כהן; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון - חובת שירות ביטחון של בני מיעוטים), התשס"ג-2003, מאת חברי הכנסת אריה אלדד, מיכאל נודלמן ויורי שטרן; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 132) (פטור לקצבה של עולה), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון - מינוי נשיא בית-המשפט העליון, משנהו ושופטיו), מאת חבר הכנסת דוד אזולאי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - גמלת סיעוד), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אליהו ישי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הגבלת כהונה של רשם העמותות ורשם האגודות השיתופיות (תיקוני חקיקה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת דוד אזולאי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק המוזיאונים (תיקון - ביקורי נוער), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת ענבל גבריאלי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק כללי אתיקה לנושאי משרה שיפוטית (תיקוני חקיקה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת מיכאל איתן; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון - פיטורי אשה הרה על-ידי חברת כוח-אדם), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק תגמולים לחיילים ולבני משפחותיהם (חבלה שלא בעת מילוי תפקיד) (תיקון - חיילים בשירות מילואים פעיל), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אברהם הירשזון; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון - העלאת אחוז החסימה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אליעזר כהן.

אריה האן: כמו-כן הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא: הצורך בעדכון סל שירותי הבריאות בישראל לשנת 2003.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה למזכיר הכנסת.

ראובן ריבלין: א.

ראובן ריבלין: אופן טיפולה במצב המדיני, החברתי והכלכלי; ב.

ראובן ריבלין: תוכניתה הכלכלית, סירובה לחדש את המשא-ומתן עם הפלסטינים ומדיניותה בשטחים הכבושים;

ראובן ריבלין: חברות וחברי הכנסת, הצעות סיעות מרצ, חד"ש-תע"ל ויהדות התורה-ש"ס להביע אי-אמון בממשלה בשל: א.

ראובן ריבלין: אופן טיפולה במצב המדיני, החברתי והכלכלי, שהוגשה על-ידי סיעת מרצ.

ראובן ריבלין: ב.

ראובן ריבלין: תוכניתה הכלכלית, סירובה לחדש את המשא-ומתן עם הפלסטינים ומדיניותה בשטחים הכבושים – כך נאמר בבקשה מטעם חד"ש-תע"ל.

ראובן ריבלין: ג.

ראובן ריבלין: מכירת חמץ בחג הפסח ברחבי המדינה בניגוד לאיסור תורה ובניגוד לחוק – יהדות התורה וש"ס.

ראובן ריבלין: אני מתכבד להזמין את חברת הכנסת זהבה גלאון להציג את הצעת האי-אמון מטעם מרצ.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בפתח כנס הקיץ מביעה סיעת מרצ אי-אמון בממשלה ובעומד בראשה, בראש הממשלה.

זהבה גלאון: סיעת מרצ אינה קונה את מצג השווא שמנסה להציג ראש הממשלה, כפי שהוא אמר אתמול בפגישתו עם קולין פאואל.

אורי אריאל: ברשותך, אין פה אף שר, שלא לדבר על ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אריאל, אתה צודק.

ראובן ריבלין: אנחנו פותחים את ישיבות הכנסת בשעה 16:00 בדיוק, והנה, עוד לא הספקת לומר, השר המתאם את פעולות הממשלה נמצא כאן.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גלאון פעלה נכון ואתה הערת בדרך הנכונה.

זהבה גלאון: אני מודה לחבר הכנסת אריאל, שדואג לכבודה של הכנסת ולכבודי.

זהבה גלאון: לכבודו של השר המתאם אני אפתח מחדש.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, כמו שאמרתי קודם לכן, סיעת מרצ מביעה אי-אמון בממשלה ובראש הממשלה.

זהבה גלאון: סיעת מרצ אינה קונה את מצג השווא שמנסה להציג ראש הממשלה שרון, כפי שהוא אמר אתמול בפגישתו עם קולין פאואל, ואני מצטטת: "לאחר המלחמה בעירק נפתח חלון הזדמנויות להסדר במזרח התיכון".

זהבה גלאון: חלון הזדמנויות, רבותי חברי הכנסת.

זהבה גלאון: חלון הזדמנויות?

זהבה גלאון: זה נשמע לנו מוכר מהשנים האחרונות.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, הרטוריקה לא משתנה, ובכלל, יש לי איזו תחושה של דז'ה-וו.

זהבה גלאון: מדובר בריטואל חוזר – מתחילה התרחשות מדינית, מגיע קולין פאואל, הוא נפגש עם ראש הממשלה שרון, אחר כך הוא נפגש עם אבו-מאזן ואולי גם שרון ייפגש עם אבו-מאזן, אחר כך שרון יטוס לארצות-הברית להיפגש עם בוש והוא יחזור מארצות-הברית והוא יצהיר הצהרות ותיווצר תחושה של התרחשות, וכל הזמן יגידו ויגידו נגד, ובממשלה אפי איתם יגיד ככה וסילבן שלום יגיד ככה, וכל הזמן תהיה תחושה שמשהו קורה.

זהבה גלאון: אחרי שאני שומעת את ראש הממשלה שרון אומר לקולין פאואל שההתקדמות במשא-ומתן עם הפלסטינים תלווה בצעדים ממשיים של ישראל, אני מנסה לחשוב על איזה צעדים ממשיים, לאיזה צעדים בוני אמון ראש הממשלה מתכוון; מהן אותן מחוות הומניטריות, כפי שהוא קרא להן, במרכאות או שלא במרכאות, שממשלת ישראל תעשה כלפי הפלסטינים, או במה היא תסתפק?

זהבה גלאון: נדהמתי, ואולי בכלל לא הייתי צריכה להתפלא, אדוני היושב-ראש, שברגע שקולין פאואל עזב, שוב הטילו סגר על עזה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני חושב שחבר באופוזיציה מבקש להציג אי-אמון בממשלה.

ראובן ריבלין: אני מבין את תמיכתך הבלתי-מסויגת בממשלה, אבל אתה לא חייב להפריע בלי הפסקה.

ג'מאל זחאלקה: לפעמים הוא עושה הפסקות.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר לך, שניהול שיחות, כאשר יושבת-ראש סיעת מרצ נואמת.

ראובן ריבלין: ..

ראובן ריבלין: אני מבקש מכם, חברי הכנסת, לתת כבוד לדוברים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, ישראל, בניגוד למחויבותה לאחר מינויו של אבו-מאזן, אינה מסיגה את כוחותיה ממרכזי הערים, אינה מסירה את הסגרים.

זהבה גלאון: ראש הממשלה כל כך תבע שיסולק ערפאת מקדמת הבמה וייבחר ראש ממשלה חדש.

זהבה גלאון: והנה, נבחר אבו-מאזן, ראש ממשלה פלסטיני שמתנגד לטרור.

זהבה גלאון: אומנם עדיין לא נעשו מאמצים מספקים ומספיקים של הפלסטינים להיאבק בטרור, אתמול היה רצח נוסף, אבל בכל זאת נבחרו ממשלה וראש ממשלה שחושבים שצריך לנתב את המהלכים לערוץ המדיני.

זהבה גלאון: איך ישראל מקדמת את פניו של אבו-מאזן?

זהבה גלאון: בחיסול בעזה.

זהבה גלאון: איך ישראל ממשיכה לקדם את פניו של אבו-מאזן?

זהבה גלאון: בחיסולים ממוקדים.

זהבה גלאון: בכלל, לא רק שהיא מחסלת, היא גם לא מסתפקת ב"הודנה" של הפלסטינים, שקוראת לפרק את ארגוני הטרור.

זהבה גלאון: אני מודה שאני לא מתפלאת על כך, כי יש לנו ראש ממשלה, שזה משהו סדרתי אצלו.

זהבה גלאון: מאז פעולות התגמול האיש הזה הוא מבעיר סדרתי.

זהבה גלאון: בכל פעם שיש סיכוי כלשהו להגיע לאיזה הסדר, יש לו הר-בית אחר או חדש שהוא עולה עליו.

זהבה גלאון: עכשיו, אחרי שהגיע לכאן קולין פאואל, אנחנו רואים שהוא ממשיך לתעתע בכולם.

זהבה גלאון: אם ממשלת ישראל באמת רוצה לאותת לפלסטינים שכוונותיה רציניות, קודם כול היא צריכה לפרק את המאחזים, היא צריכה להקפיא את ההתנחלויות.

זהבה גלאון: אני רוצה להזכיר, חברי חברי הכנסת, מדובר בראש הממשלה שאמר שדין נצרים כדין נגבה.

זהבה גלאון: זה ראש ממשלה שבאמת מתכוון לפרק התנחלויות?

זהבה גלאון: רק אתמול שמעתי התבטאות של ראש הממשלה.

זהבה גלאון: אני מודה שנדהמתי.

זהבה גלאון: זאת אומרת, לא נדהמתי רק בגלל הדמגוגיה הזולה והשימוש הציני שהוא עשה.

זהבה גלאון: הוא אמר אתמול לקולין פאואל: האם אתה רוצה שמתנחלות תעשינה הפלות?

זהבה גלאון: בכלל, כל העניין הזה של גיוס הרחם לצרכים לאומיים, ועוד רחם של מתנחלות, רחמנא ליצלן.

זהבה גלאון: מה יקרה אם תצטרכנה לעשות הפלות.

זהבה גלאון: למה צריך לעשות את הגיוס הזה כדי לתת הכשר להתנחלויות?

זהבה גלאון: ואיך הוא קרא להן?

זהבה גלאון: לא מדובר בהתנחלויות, מדובר ביישובים יהודיים.

זהבה גלאון: יישובים יהודיים?

זהבה גלאון: מדובר בחטא הקדמון, בהתנחלויות שמסמלות את הרע שבכיבוש.

זהבה גלאון: כל האמירות הדמגוגיות האלה, כל האמירות האלה.

זהבה גלאון: איך בכלל אפשר לחשוב שמדובר בראש ממשלה שמתכוון להגיע להסדר?

זהבה גלאון: הרי את מפת הדרכים לא במקרה לא הניחו עכשיו על השולחן, כי כל כך הרבה תיקונים רצתה ממשלת ישראל להכניס למפה הזאת, שהיה ברור שהיא תישאר עוד מפה בדרך לשום מקום.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אם ראש הממשלה אומר:

זהבה גלאון: לא אמנע ממיטב הנוער - מדובר על מיטב הנוער - להקים שם בית ביישובים היהודיים האלה, צריך להגיד את זה בכל מקום: קוראים לזה התנחלויות, קוראים לזה שטח כבוש, קוראים לזה מקומות שלא מאפשרים להגיע לשום הסדר להקמת מדינה פלסטינית.

זהבה גלאון: וכל פעם מחדש אני תוהה, כששרון מדבר בכל הראיונות ובכל ההצהרות על הקמת מדינה פלסטינית - למה בדיוק הוא מתכוון?

זהבה גלאון: לאותם 42% מהשטח שהוא מדבר עליהם?

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, תעשיית השקרים של ראש הממשלה וקבוצת יחצניו מהממשלה ומהכנסת ממשיכה לעבוד שעות נוספות.

זהבה גלאון: ראש הממשלה, ואתו כל משווקי השקרים, לרבות חבר הכנסת הנדל, מנסים להרוויח זמן, והם קובעים שורה של תנאים שבלעדיהם הרי אין סיכוי להגיע לחידוש התהליך המדיני, בדיוק כמו שהאמריקנים מבקשים.

צבי הנדל: קצת בושה.

צבי הנדל: הבאתם עלינו רצח, טרור, אוסלו, מלחמה.

צבי הנדל: קצת בושה.

ראובן ריבלין: תודה לסגן השר הנדל.

ראובן ריבלין: בבקשה.

זהבה גלאון: ראש הממשלה שרון ימשיך לתעתע בכולם.

זהבה גלאון: הרי הוא מציע לנו פטה-מורגנה של תקווה, פטה-מורגנה של תהליך.

זהבה גלאון: מדובר בתעתוע, חברי חברי הכנסת, וכדרכם של חזיונות ותעתועים, בחלוף הזמן גם התעתוע הזה ייעלם וכנראה שום דבר לא יקרה.

זהבה גלאון: וזו אחת הסיבות לכך שסיעת מרצ בחרה, בפתח המושב, להביע אי-אמון בממשלה ובעומד בראשה.

ראובן ריבלין: תודה לחברת הכנסת זהבה גלאון.

ראובן ריבלין: אדוני השר, האם אדוני מבקש לענות על כל ההצעות?

גדעון עזרא: אני מבקש לענות על ההצעות של חברת הכנסת זהבה גלאון וחבר הכנסת מוחמד ברכה.

ראובן ריבלין: האם חבר הכנסת ברכה מציג את הצעת האי-אמון מטעם סיעת חד"ש-תע"ל?

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

רוני בר-און: מה יש לך להוסיף על דבריה של חברת הכנסת גלאון?

ראובן ריבלין: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת בר-און.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, המכשיר שנקרא הצעת אי-אמון הוא מכשיר פרלמנטרי חשוב, אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, והוא הבמה של האופוזיציה לניהול ויכוח נוקב ככל שיהיה.

מוחמד ברכה: לכן, אתה, שאמון על סדרי העבודה בבית, אתה צריך להיות האחרון שמזלזל במוסד הזה שנקרא אי-אמון.

רוני בר-און: אני לא מזלזל.

רוני בר-און: נתתי לך עצה חברית.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הוא שמע את הצעתך.

אורי אריאל: שאל אותו מי המועמד לראשות הממשלה.

ראובן ריבלין: לא, לא, לשבת.

ראובן ריבלין: אם אתה רוצה לקרוא קריאת ביניים, רק בישיבה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, קריאות ביניים יהיו רק בישיבה.

מוחמד ברכה: אני מודה ליושב-ראש ועדת הכנסת על העצה, שאני לא מקבל, אף שאני מאמץ את הרוב המכריע של דבריה של חברת הכנסת גלאון, אם לא את כל מה שאמרה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, שני העמים עייפים מהמלחמה, עייפים מחוסר היציבות, עייפים מהמצב הכלכלי, עייפים מהמעמסה על החיים.

מוחמד ברכה: אבל הממשלה הזאת מתעקשת לייצר את תשתית המלחמה, מתעקשת יום-יום להתעלם ולדלג על כל מה שמתבקש כדי לצאת לאופק אחר לטובת שני העמים, הישראלי והפלסטיני, והיא מנהלת מלחמה נגד הפלסטינים, מלחמה נגד העניים, מלחמה נגד התלמידים, מלחמה נגד הגמלאים, מלחמה נגד מעוטי היכולת, מלחמה נגד הרשויות ונגד מי לא.

מוחמד ברכה: רבותי חברי הכנסת מהקואליציה, אתם יודעים שהאופוזיציה להידברות ברשות הפלסטינית נמצאת באמת באופוזיציה לממשלה ומחוץ לממשלה הפלסטינית.

מוחמד ברכה: אבל האופוזיציה להידברות בישראל נמצאת בתוך הקואליציה השלטת.

מוחמד ברכה: היא בעצם השלטת.

מוחמד ברכה: האופוזיציה להידברות בין שני העמים היא הקואליציה במדינת ישראל, ועל זה אנחנו משלמים את המחיר, גם העם בישראל וגם העם הפלסטיני.

מוחמד ברכה: הציניות מרקיעה שחקים במדינת ישראל בתפקודה ובהתנהלותה של הממשלה.

מוחמד ברכה: לקראת הביקור של פאואל הודיעו ראש הממשלה והממשלה שהם יעשו מחוות מוגבלות, על מנת שהמחוות הגדולות ייעשו כשראש הממשלה יבקר בוושינגטון.

מוחמד ברכה: אני אומר, אם המחוות המוגבלות נראות כפי שהן נראות, אני חושב שכדאי לוותר על המחוות הגדולות.

מוחמד ברכה: הממשלה הודיעה ערב בואו של פאואל שהיא מסירה את הסגר מרצועת-עזה.

מוחמד ברכה: הוא רק עלה למטוס והסגר חזר לרצועת-עזה.

מוחמד ברכה: הממשלה הודיעה שהיא משחררת אסירים.

מוחמד ברכה: את מי היא שחררה?

מוחמד ברכה: לא את המנהיגים הפלסטינים הפוליטיים שעצורים בישראל והם באמת פרטנרים למשא-ומתן; הם היו, כל אחד בארגונו, מובילי ההידברות.

מוחמד ברכה: אחד מהם אפילו העז לבוא לכאן, לכנסת, מרואן ברגותי, עבד-אלרחים מלוח, תיאסיר ח'אלד, חוסיין חאדר – אנשים שהם פלסטינים גאים - -

זאב בוים: טרוריסטים.

מוחמד ברכה: - - אבל הם עומדים על זכותו של העם שלהם לחיות בשלום להיפטר מהכיבוש - -

זאב בוים: ממש בשלום.

מוחמד ברכה: - - ולעומת זאת הם היו המובילים בדעת הקהל הפלסטינית ללכת להידברות בגובה העיניים, לא ההידברות בין הכובש לנכבש.

מיכאל רצון: אתה יודע למה בגובה העיניים?

מיכאל רצון: כדי שלא יראו את חגורות הנפץ.

מוחמד ברכה: באמת, באמת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מיכי רצון, אדוני סגן השר, אתה רשום לדיבור.

ראובן ריבלין: הרי תוכל לענות לו.

מוחמד ברכה: אבל מה הממשלה הודיעה כמחווה, אדוני סגן השר?

מוחמד ברכה: שהיא משחררת קרוב ל-60 אנשים, 60 פלסטינים שהם עצורים מינהליים.

מוחמד ברכה: מה זאת אומרת עצורים מינהליים?

מוחמד ברכה: זאת אומרת שהם מוחזקים ללא אשמה, ללא משפט, על-פי שיקול דעתו של קצין בצבא, מפקד צבאי, כשאין תשתית אפילו להגיש כתב אישום.

מוחמד ברכה: אבל בזה לא די.

מוחמד ברכה: בעצורים ששוחררו, העצור שנשארה לו התקופה הכי ארוכה "לבלות" בכלא, הוא עצור שנשארו לו 12 ימים.

מוחמד ברכה: מה זה?

מוחמד ברכה: מה זה?

מוחמד ברכה: עושים צחוק מהשלום?

מוחמד ברכה: עושים צחוק מההידברות?

מוחמד ברכה: עושים צחוק מהעם הפלסטיני?

מוחמד ברכה: את מי מסדרים כאן?

מוחמד ברכה: הרי גם העם בישראל משלם את המחיר של הציניות הפושעת הזאת.

מוחמד ברכה: אתמול קיים ראש הממשלה מסיבת עיתונאים משותפת עם השר פאואל.

מוחמד ברכה: אני לא יודע כמה מכם שמו לב שבמה

מוחמד ברכה: לך כל דבריו של ראש הממשלה הוא לא הזכיר אפילו פעם אחת את צירוף המלים "מפת הדרכים".

מוחמד ברכה: שמתם לב?

מוחמד ברכה: הוא לא הזכיר את צירוף המלים "מפת הדרכים".

מוחמד ברכה: זאת אומרת, הוא מלעיט אותנו בכל מיני דברים על ויתורים כואבים.

מוחמד ברכה: אחר כך הוא שינה את הנוסח הזה ודיבר על עשיית מאמץ מיוחד או מאמץ לא רגיל כדי להתקדם בשלום.

מוחמד ברכה: אבל כנראה שכאשר הוא מדבר על ויתורים כואבים או על מהלכים כואבים, הוא מדבר על מהלכים כואבים לפלסטינים, ולא על מהלכים כואבים במובן הזה של - -

עוזי לנדאו: עשו מהלכים - - -

מוחמד ברכה: אתה לא מתבייש, אתה שר בממשלה, אתה לא מתבייש?

עוזי לנדאו: - - -

מוחמד ברכה: אתה מהלל פה בכנסת את זה שמכאיבים לעם?

מוחמד ברכה: עד התהום הזאת הידרדרת מוסרית?

מוחמד ברכה: מה רע בזה?

עוזי לנדאו: מה דיבור השטויות הזה?

מוחמד ברכה: עד התהום הזאת הידרדרת שאתה שמח, כולך תאווה, איך להכאיב לפלסטינים?

עוזי לנדאו: אתה מדבר על חבורה שרוצחת ושרצחו אנשים שנים ארוכות.

מוחמד ברכה: אתה אדם חסר בושה; היא נעדרת מלבו.

עוזי לנדאו: או שאתה חבר כנסת שנאמן למדינת ישראל, או - - -

מוחמד ברכה: - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, אם אדוני רוצה להעיר הערה, בישיבה.

עוזי לנדאו: - - -

מוחמד ברכה: ממש מביש.

מוחמד ברכה: הדברים שלך הם כתם, בושה.

ראובן ריבלין: אדוני השר, איש לא מנצל שום דבר, כל אחד אומר את אשר על לבו.

ראובן ריבלין: הממשלה תשיב כמובן, וזו הדמוקרטיה שלנו, כמובן.

ראובן ריבלין: אין חידוש בדבריו של חבר הכנסת ברכה.

ראובן ריבלין: אדוני העיר את הערתו, והוא ימשיך את דבריו, ואדוני ודאי ישיב לו, בין בעצמו ובין באמצעות אחד משרי הממשלה, הלוא הוא השר גדעון עזרא.

ראובן ריבלין: בבקשה.

מוחמד ברכה: אני חושב, אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, שדבריו של השר לנדאו הם העדות החותכת לציניות ולשפל שהידרדרה אליו ההתנהלות של הממשלה הזאת.

מוחמד ברכה: שר בממשלה שמדבר בתאווה, בתשוקה - מה רע בלהכאיב לפלסטינים.

מוחמד ברכה: או שבעצם המלה שלום היא מלת גנאי אצל עוזי לנדאו?

מוחמד ברכה: כמעט התפתיתי להתווכח אתו.

מוחמד ברכה: על איזה שלום הוא מדבר ועם מי?

זאב בוים: למה לצעוק את קריאות השלום - - -

ג'מאל זחאלקה: - - -

רוני בר-און: תלוי מי אומר - - -

מוחמד ברכה: אדוני סגן שר הביטחון, אני אגיד לך משהו.

מוחמד ברכה: לפני כמה ימים עלה על הבמה הזאת עמיתך למפלגה, חבר הכנסת מיקי איתן, ואמר שהוא מקווה שייווצרו בקרב הפלסטינים תנאים כאלה שהפלסטינים ידחו את מפת הדרכים ויפטרו אותנו מהעול להתעסק בעניין הזה.

מוחמד ברכה: ממשלה או מפלגת שלטון שמתנהלת בנוסח של עוזי לנדאו ומיקי איתן ובוים וכל החבורה שם, מדרדרת את מדינת ישראל ואת האזור כולו לתהומות ש"התוכנית הכלכלית" שאנחנו מטפלים בה היום, או שבעצם היא מטפלת בנו, תהיה כאין וכאפס לעומת המצוקות שמצפות לנו.

מוחמד ברכה: כי בסופו של דבר, בשום מקרה אי-אפשר לנתק את העניין המדיני מהעניין הכלכלי.

מוחמד ברכה: לפני שאני עובר לנושא הכלכלי בכמה מלים, בעצם, כל הדברים שמופנים לממשלה של אבו-מאזן - על מה מדברים?

מוחמד ברכה: אומרים: לטפל בטרור ושהוא ידכא את הטרור, וכו' וכו'.

מוחמד ברכה: אבו-מאזן מנסה לעשות מהלך, להגיע להבנה עם ארגוני האופוזיציה על הפסקת הפיגועים.

מוחמד ברכה: הימין והממשלה לא רוצים כנראה להפסיק את הפיגועים.

מוחמד ברכה: הם רוצים או פיגועים או מלחמת אחים בקרב העם הפלסטיני.

מוחמד ברכה: ואז, אם תהיה מלחמת אחים, עם מי תעשה הממשלה הזאת שלום?

מוחמד ברכה: עם מי יעשה העם הזה שלום?

מוחמד ברכה: מלחמת אחים זה דבר שלא יהיה.

מוחמד ברכה: על-פי מדיניותו ועל-פי אמירותיו ועל-פי היכרותי אתו, עם אבו-מאזן, דבר כזה לא יהיה.

מוחמד ברכה: מי שמהמר על מלחמת אחים בקרב העם הפלסטיני, עושה טעות עניינית, כי הדבר הזה לא יקרה; אבל הוא עושה טעות טרגית כשהוא מהמר על הנורא ביותר, ואז אני לא יודע אם העם בישראל יצא נשכר מהמונחים והמינוחים האלה.

ראובן ריבלין: אדוני סגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת ברכה, אתה למעשה סיימת את הזמן, אבל הפריעו לך, ואם אתה רוצה לעבור לפרק הבא, אני מציע לך, אחרי שהבעת אי-אמון בממשלת ישראל, לא להביע אמון בממשלה אחרת במסגרת הצעת האי-אמון.

מוחמד ברכה: אתה מתכוון שאני צריך להגיד איזו ממשלה אני רוצה?

ראובן ריבלין: לא, לא, לא.

ראובן ריבלין: אני לא אמרתי זאת.

ראובן ריבלין: ברור לי כשמש איזו ממשלה אתה רוצה.

ראובן ריבלין: לי אין ספק בכנסת ישראל איזו ממשלה אתה רוצה.

ראובן ריבלין: אין לי ספק בכלל.

ראובן ריבלין: אני מדבר כרגע על פרוצדורה, לא על מהות.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, אם אתה רוצה עוד זמן לדבר על הנושא, בסדר, אבל אחרי שהבעת אי-אמון, אתה רוצה להביע אמון.

ראובן ריבלין: אני לא יכול להרשות לך במסגרת הזמן שהוקצה.

ראובן ריבלין: מחר אנחנו מדברים על אבו-מאזן, כנראה אדוני יוכל להופיע עוד פעם.

ראובן ריבלין: אז נא לסיים, אתן לך עוד דקה וחצי.

מוחמד ברכה: אני מסיים.

מוחמד ברכה: לכן, כפי שאמרתי, אי-אפשר לנתק את הטרגדיה הכלכלית-החברתית שאנחנו עומדים בפתחה, מהנושא הזה של הידברות והליכה לכיוון של השלום.

מוחמד ברכה: בעצם, התוכנית הכלכלית האפקטיבית ביותר היא תוכנית השלום.

מוחמד ברכה: והתוכנית האפקטיבית ביותר, שתיטיב עם העם, היא תוכנית שלום והידברות לקראת שלום.

מוחמד ברכה: אבל, ראש הממשלה ושר האוצר מנסים למכור לעם בישראל סחורה שעם ישראל כבר לא יכול לקנות.

מוחמד ברכה: אני אומר לכם, נכנסתי לכנסת לפני כמה רגעים, וראיתי את כל האמבולנסים שממלאים את קריית הממשלה, זה מחזה מחריד.

מוחמד ברכה: אם הממשלה הזאת מגיעה לנגוס ולהכות בכל דבר, אני חושב שהממשלה הזאת אינה ראויה לאמון, לא בגלל התיק הכלכלי, ולא בגלל התיק המדיני.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת ברכה.

ראובן ריבלין: אדוני השר גדעון עזרא יענה על שתי ההצעות, וגם השר עוזי לנדאו ביקש להתערב בדיון בענייני משרדו.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני השר.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שתי הצעות האי-אמון של חד"ש והסיעות הערביות האחרות ושל מרצ – אני מוכרח להגיד כאן בקול רם, שכולם ישמעו: מדינת ישראל רוצה שלום.

גדעון עזרא: מדינת ישראל רצתה לתת כתף - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שלום עם משת"פים.

ראובן ריבלין: התנהגתם כל כך יפה כשברכה דיבר, למה לא תשמעו?

ראובן ריבלין: אפילו עוד לא שמעתם מה הוא אמר.

ראובן ריבלין: האם כשהשר עזרא אומר שממשלת ישראל רוצה שלום, זה מקפיץ אתכם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא לעזוב את הכיבוש - - -

ראובן ריבלין: אתם נגד השלום?

מיכאל רצון: מה רע בשיתוף פעולה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - - מה עם מפת הדרכים, אתם מקבלים אותה בכלל?

טלב אלסאנע: רוצה שלום ועושה מלחמה.

גדעון עזרא: מדינת ישראל עמדה והתבוננה מן הצד כאשר אבו-מאזן היה צריך להיבחר לראש ממשלה עם סמכויות, וראינו איך היה מישהו שדאג לפגוע בסמכויותיו ולהשאיר אותו במידה מסוימת צולע.

גדעון עזרא: ואני מבין את חוסר היכולת שלו לפעול באופן חופשי.

גדעון עזרא: מצד שני, מדינת ישראל צריכה לדאוג לביטחונה, ואני רוצה להגיד לכם כמה דברים שקרו מאז שאבו-מאזן בשלטון.

גדעון עזרא: ואני מוכרח להגיד, שאני לא בטוח שאבו-מאזן יכול היה להתגבר על הבעיות שהיו בשטח, אבל ישראל איננה יכולה להמתין עד אשר אבו-מאזן ישתלט על הבעיות, וישראל צריכה לפעול בינתיים.

טלב אלסאנע: שנתיים אתם בשטח.

גדעון עזרא: אתן כמה דוגמאות.

גדעון עזרא: היום נודע על אודות מחבל משכם שרצה לצאת לפיגוע התאבדות בישראל.

גדעון עזרא: ומה חובתה של ממשלת ישראל לעשות לטובת אזרחיה?

גדעון עזרא: האם להגיב: אבו-מאזן יטפל בהם – והוא לא יכול.

גדעון עזרא: האם לתת לגבר לצאת ולבצע פיגוע, או אולי, וזה הפתרון הרצוי, ללכת ולדאוג לעצור את הגבר, לפני שהוא מבצע את זממו?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, יכולת להגיש הצעת אי אמון ולדבר.

ראובן ריבלין: יכולת לבקש.

גדעון עזרא: דוגמה שנייה מהימים האחרונים – הבוקר התבשרנו שארבעה מחבלים נמלטו מכלא "עופר".

גדעון עזרא: תפקידו של מי לשים עליהם את היד?

מוחמד ברכה: על-פי מה אתה קובע שהם מחבלים?

מוחמד ברכה: על-פי מה?

גדעון עזרא: אני אענה לך.

מוחמד ברכה: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, שאלתך ברורה, והרי השר משיב.

מיכאל רצון: - - -

ראובן ריבלין: אדוני סגן שר המסחר והתעשייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

מיכאל רצון: כל כך הרבה הרוגים בשנתיים האחרונות, במה הם טעו?

גדעון עזרא: אל תעזור לי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רצון, אתה מפריע לשר להשיב על שאלתו של חבר הכנסת ברכה.

גדעון עזרא: אל תטעה את העם.

גדעון עזרא: אתה מטעה את הציבור, חבר הכנסת ברכה.

גדעון עזרא: כאשר עוצרים מישהו למעצר מינהלי, זה לא מתוך חשק.

יוסי שריד: לא מקובל שקוראים קריאות ביניים בכנסת - - -

ראובן ריבלין: לגבי שרים – לא נהוג שהם יקראו קריאות ביניים, אם כי כבר היו דברים מעולם.

ראובן ריבלין: אני אישית מכיר שר אחד שלא יכול היה להתאפק.

ג'מאל זחאלקה: והוא היום יושב-ראש הכנסת.

ראובן ריבלין: אבל גם בקריאות ביניים היתה מידה של הערכה לדוברים ולא הטחה.

ראובן ריבלין: חברי חברי הכנסת, בוודאי סגני השרים, בבקשה תנהגו בהתאם להערתו של חבר הכנסת שריד, הוא צודק.

גדעון עזרא: כאשר מוציאים למישהו צו מעצר מינהלי, מביאים את החומר שיש על אודותיו לפני שופט, והוא מחליט אם להוציא לו צו מינהלי כזה או אחר, כן או לא.

גדעון עזרא: כאשר השופט מחליט - - -

מוחמד ברכה: השופט מחליט על מעצר מינהלי?

גדעון עזרא: בוודאי.

מוחמד ברכה: זאת פארסה.

גדעון עזרא: אתה כנראה לא יודע; תשאל את חבר הכנסת יוסי שריד אם אני צודק או לא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, אם אתה שואל שאלות, אתה צריך לצפות לתשובות.

רוני בר-און: לא רק שופט, גם יש שימוע.

אחמד טיבי: - - -

ראובן ריבלין: האם אדוני מגיש עכשיו אי-אמון במשפט ישראל?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

רוני בר-און: אתה יודע שזה לא נכון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני הופעתי שם, זה כן נכון.

גדעון עזרא: גם אני מכיר את זה מקרוב, תאמין לי.

ראובן ריבלין: רבותי, הסימפוזיון נסתיים.

טלב אלסאנע: הכול על סמך חומר מודיעיני - - -

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, זמנו של השר אינו מוגבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, גם חבר הכנסת שריד ביקש עכשיו רשות לקריאת ביניים, והוא קיבל אותה.

ראובן ריבלין: אתה יכול לבקש בקשה.

יוסי שריד: יש אמירה יפה של טליראן לגבי ההבדל בין בית-דין צבאי לבית-משפט.

יוסי שריד: הוא אמר שזה כמו ההבדל בין תזמורת סימפונית לתזמורת מארשים.

יוסי שריד: משפט צבאי זה כמו תזמורת מארשים.

גדעון עזרא: חבר הכנסת שריד, אני חושב שאתה פוגע במערכת משפט מהוללה.

גדעון עזרא: חבר הכנסת עמרם מצנע יכול לספר לך, כאלוף פיקוד לשעבר, עד כמה המערכת הזאת ניסתה להגיע לדין צדק או לא.

יוסי שריד: משפט צבאי זה לא משפט.

גדעון עזרא: אני רוצה להגיד לך שבהרבה מאוד מקרים - - -

זאב בוים: אותו בית-משפט שאתה רץ אליו כל פעם כשנוח לך ומתאים לך ואז אתה מהלל אותו.

טלב אלסאנע: הם שופטים 2,000 פלסטינים ביום אחד.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו לא נהפוך פה את הדיונים לסימפוזיונים, בוודאי לא להפקרות.

ראובן ריבלין: מבקש חבר כנסת לשאול שאלה, ישאל.

ראובן ריבלין: השר לא יכול בגלל כל מלה שהוא אומר לענות על מאה ועשרים שאלות.

ראובן ריבלין: אני גם מבקש מהחברים מסיעתו של השר לא לעזור לו, כי הוא מסתדר מצוין.

יוסי שריד: - - -

ראובן ריבלין: עכשיו הוא ידבר על השופטים הצבאיים.

ראובן ריבלין: אדוני, נשמעה הערתך.

ראובן ריבלין: אם ירצה – הוא יענה, הוא לא חייב.

גדעון עזרא: חברת הכנסת גלאון או חבר הכנסת ברכה – אני כרגע לא זוכר – ציינו את העובדה, שישראל פתחה את הדרך מעזה לישראל, ואך נסע מכאן מזכיר המדינה פאואל, מייד נסגר הגבול בחזרה.

גדעון עזרא: אני שואל את חברת הכנסת גלאון ושואל אותך, חבר הכנסת ברכה: התקבלה התרעה על אודות כוונה של תושב חבל עזה לחבל במדינת ישראל.

גדעון עזרא: אינך יודע את שמו, אתה יודע שהכוונה היא שזה יבוצע מחר, כפי שזה בוצע ב"סי פוד" וכפי שזה בוצע באלף מקומות אחרים.

גדעון עזרא: כמפקד צבאי, מה אתה עושה, אתה פותח ונותן לפיגוע להתבצע?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

גדעון עזרא: אני אומר לכם בגדול, שראש הממשלה וממשלת ישראל - - -

מוחמד ברכה: אני הייתי מודיע לדחלאן.

גדעון עזרא: אם הייתי יודע שדחלאן ניסה אתמול ושלשום לעצור את ה"קסאמים" - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, באמירתך יש איזו סכנה לפתיחת מלחמת אחים, אני מציע לך להיזהר.

מוחמד ברכה: אדוני השר, אתה הרי "יושב על מקורות", אתה האחראי והאפוטרופוס היחיד על כל מה שיוצא, וזה כפוף לשיקולים פוליטיים - - -

ראובן ריבלין: תודה, הובנת.

ראובן ריבלין: אם אתה תדבר אל חברי כנסת ישירות, גם יענו לך ישירות.

גדעון עזרא: דע לך שאני יושב פה בשקט כל הזמן.

ראובן ריבלין: אתה מאה אחוז.

גדעון עזרא: אני רק מדבר.

ראובן ריבלין: אתה מאה אחוז, אבל אני מציע לדבר על הנושא ולא אל חברי הכנסת.

ג'מאל זחאלקה: תדבר לעניין - - -

ראובן ריבלין: לא, חבר הכנסת זחאלקה.

גדעון עזרא: אתה חוצפן, מה זה לדבר לעניין?

גדעון עזרא: מי אתה שתגיד לי על מה לדבר?

גדעון עזרא: אני עונה לחברים שלך, על מה אתה מדבר?

גדעון עזרא: איזה חוצפן אתה, תתבייש לך.

ואסל טאהא: אתה התחלת את זה.

זאב בוים: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בוים, אתה לא עוזר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, אם לא הייתי נותן לחבר הכנסת ברכה לשאול את השאלה, הייתם אולי טוענים - - -

ג'מאל זחאלקה: ללא קשר לעניין - - -

ראובן ריבלין: אני מבקש ממך, אתה יושב פה שלושה חודשים, אומנם מתמיד, אבל יש לך עוד כמה דברים ללמוד, לפני שבאמת תאמר לשר לדבר לעניין.

ראובן ריבלין: אני מבקש לומר, שהשר גדעון עזרא מעולם לא דיבר שלא לעניין, כי הוא פשוט לא יודע אחרת.

ראובן ריבלין: הוא מדבר תמיד לעניין, לפעמים זה אפילו יוצר סערות לא קטנות.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

גדעון עזרא: נתבשרנו וקיבלנו את הידיעה המרה על הרצח של גדעון ליכטרמן, השם ייקום דמו, בשבוע שעבר.

גדעון עזרא: והנה נודע שהחוליה הזאת איננה חוליה של ה"חמאס" ואיננה חוליה של "הג'יהאד"; זו חוליה של ה"תנזים", קרי: חוליה של ה"פתח".

גדעון עזרא: ואני לא מאשים את אבו-מאזן.

גדעון עזרא: אני לא מאשים את אבו-מאזן ולא מאשים את דחלאן, שעד הרגע הזה לא שם את ידו על המרצחים, מאחר שהוא עדיין לא סיים את ההתארגנות שלו.

גדעון עזרא: אני מבין.

גדעון עזרא: אני רק אומר דבר אחד – האם אבו-מאזן ודחלאן נמצאים בדרך לבצע זאת?

גדעון עזרא: האם הם בכיוון?

גדעון עזרא: או האם ערפאת ממשיך ושולט בעניינים והוא ממשיך ושולח את המרצחים?

גדעון עזרא: זאת השאלה.

גדעון עזרא: ועד אשר יעשה אבו-מאזן - - -

טלב אלסאנע: מה ממשלת ישראל עושה כדי לאפשר לאבו-מאזן להתחיל לנהל את העניינים?

טלב אלסאנע: תגיד מה עושה ממשלת ישראל במקום להגיד לפלסטינים מה לעשות.

גדעון עזרא: אני אומר לך שראש ממשלת ישראל - - -

מיכאל רצון: - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא צריך לעשות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה שרון עושה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה הממשלה עושה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רצון, עוד מעט אתה עתיד לעלות לכאן.

ראובן ריבלין: אם חבריך יעזרו לך בקצב שאתה עוזר לשר, אתה לא תוכל לדבר אפילו מלה אחת.

ראובן ריבלין: לכן אני מבקש, רבותי חברי הכנסת, השר עוד לא הספיק לומר משפט אחד בלי שהפרעתם לו.

ראובן ריבלין: ברגע שחבר הכנסת אלסאנע גומר להגיד משהו, דהאמשה מתחיל.

ראובן ריבלין: אתם מאותה סיעה, רבותי, לא יכול להיות שאתם תפריעו.

גדעון עזרא: ראש הממשלה מתכוון להיפגש עם אבו-מאזן.

גדעון עזרא: גורמי הביטחון מתכוונים להיפגש עם דחלאן.

גדעון עזרא: בואו ניתן לפגישה הזאת לצאת לפועל.

גדעון עזרא: ואשר למה שנקרא "מחוות".

גדעון עזרא: אני אומר לכם, שישראל רוצה לאפשר לפלסטינים לחיות את חייהם, במידה שהדבר איננו מסכן את תושבי מדינת ישראל.

גדעון עזרא: ככל שאבו-מאזן ודחלאן יצליחו להתגבר על המגמות של ערפאת, הסיכויים שהביטחון ישרור יותר בשטח יותר גדולים, אם וכאשר זה יהיה.

גדעון עזרא: אל לכם לקרוא מהבוקר עד הערב איפה הסכמתה של ממשלת ישראל למפת הדרכים, כאשר היחידה שעושה משהו היא ממשלת ישראל.

גדעון עזרא: לא ראיתי שום מהלך, ולו הקטן ביותר - -

טלב אלסאנע: אפילו לא קיימתם ישיבת ממשלה בעניין הזה.

גדעון עזרא: - - מצד הפלסטינים לעשות דבר כלשהו.

מוחמד ברכה: - - -

גדעון עזרא: ואמר ראש הממשלה - - -

טלב אלסאנע: דיון ראשוני לא קיימתם.

ראובן ריבלין: אדוני השר, חבר הכנסת טיבי הצביע יפה.

ראובן ריבלין: האם כשתסיים את רצף דבריך תהיה מוכן לענות על שאלתו?

גדעון עזרא: תמיד.

ראובן ריבלין: עוד שנייה.

גדעון עזרא: אבו-מאזן ציפה לקבל מערפאת את מירב הסמכויות.

גדעון עזרא: לא שמעתי את חברי הכנסת שיושבים כאן בכנסת קוראים לערפאת לתת לאבו-מאזן את הסמכויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

גדעון עזרא: חלקכם כנראה נמצאים בצד של ערפאת.

גדעון עזרא: אם אתם רוצים לתמוך בשלום, תתמכו אולי יותר בצד של אבו-מאזן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, תודה רבה.

גדעון עזרא: אני מציע לכולם לקרוא לפלסטינים ולהסביר להם, שככל שתפחתנה ההתרעות על טרור אפשרי, כך לא תיכנס ישראל לאזורים ולא תצטרך לעצור אנשים.

גדעון עזרא: אשר לשחרורים, דעו לכם דבר אחד: יש קושי לישראל לשחרר אנשים שעם יציאתם וחזרתם לשטח הם יבצעו פיגועים נוספים.

גדעון עזרא: יש לנו ניסיון אוסלו, רבותי.

גדעון עזרא: יש רשימה ארוכה מאוד של אנשים שנכנסו עכשיו לכלא.

גדעון עזרא: אתן לכם דוגמה של אחד מהם שבמקרה זכור לי, וחבר הכנסת טיבי אולי יכול גם לבדוק את זה: יש גבר בשם נאסר אבו-חמד, תושב מחנה הפליטים אל-עמארי.

גדעון עזרא: באינתיפאדה הראשונה הוא רצח שבעה אנשים והועבר ליריחו.

גדעון עזרא: ישראל הסכימה לשחרר אותו במסגרת הסכמי אוסלו.

גדעון עזרא: האיש הזה עמד בראש רשימה ארוכה של פיגועים קשים מאוד נגד ישראל במהלך המלחמה הזאת.

גדעון עזרא: אם אתם חושבים שהיה קל ללכוד אותו פעם נוספת, אתם טועים.

גדעון עזרא: תשאלו, האם כתוצאה ממעצרו פחתו הפיגועים מהכיוון הזה?

גדעון עזרא: התשובה שלי - כן.

גדעון עזרא: מי שישווה את רמת הפיגועים שהיתה לפני שנה לרמה שיש היום יבחין שיש הבדל.

גדעון עזרא: זה לא בגלל רצון טוב של הפלסטינים, זה בגלל הפעולה של כוחות הביטחון.

טלב אלסאנע: אולי כן?

גדעון עזרא: אולי כן ואולי לא.

גדעון עזרא: אני אומר לכם, אנחנו נשמח מאוד לברך על כל פעולה פלסטינית לביעור הטרור.

גדעון עזרא: לבסוף מלה אחת:

גדעון עזרא: כאשר יש חוליה שעושה פיגועים כנגד ערבים, והיו כמה חוליות כאלו, ישראל נלחמת בהן ומנסה להביא את מירב המידע שהיא יכולה על אודות החוליות הללו כדי להענישן ולהרחיק אותן מהציבור.

ג'מאל זחאלקה: השר מספר לנו סיפורים.

ג'מאל זחאלקה: שיענה על השאלות שעלו כאן.

ג'מאל זחאלקה: מה עם מפת הדרכים?

ג'מאל זחאלקה: שידבר על מדיניות הממשלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, הוא יאמר מה שהוא רוצה, כפי שאתה תאמר מה שאתה רוצה.

ראובן ריבלין: אתה לא תגיד לו מה לומר.

ראובן ריבלין: אתה הגשת אי-אמון, אתה תאמר את דברך.

גדעון עזרא: כאשר אנחנו מבקשים מהפלסטינים להילחם בטרור, אומרים לנו, מלחמת אחים.

גדעון עזרא: רבותי, מי שלא יילחם בטרור, הטרור יפעל נגדו.

גדעון עזרא: אשר למפת הדרכים: השלב הראשון של מפת הדרכים הוא המלחמה הפלסטינית בטרור.

גדעון עזרא: אני מציע שתציעו לכולם שיתחילו להתארגן כנגד הטרור.

טלב אלסאנע: למה לא התקיים דיון בממשלה בעניין?

ראובן ריבלין: אדוני השר, האם אדוני מסכים לענות לאנשים שלא זעקו זעקות ביניים אלא באמת הצביעו?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי וחברת הכנסת גלאון, לפי הסדר שביקשו, רצו לשאול.

ראובן ריבלין: האם אדוני מסכים?

גדעון עזרא: כן, ברצון.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אחמד טיבי: אמרת שהרשות הפלסטינית לא עשתה שום דבר בקשר לקיום התחייבויות.

אחמד טיבי: אני רוצה להגיד לך שהרשות הפלסטינית סיכלה בחמשת הימים האחרונים שני פיגועים: האחד, נגד בית-כנסת ביישוב שקד, והשני היה אמור להתבצע בבית-לחם.

אחמד טיבי: שני האנשים שנעצרו הועברו לכלא פלסטיני ביריחו.

אחמד טיבי: כלומר, היה סיכול.

אחמד טיבי: למה אתם לא אומרים את זה לציבור?

אחמד טיבי: למה אתה לא מגלה מה עשתה הרשות הפלסטינית, מה עשו מנגנוני הביטחון הפלסטיניים, שהכיתם ביכולת שלהם?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, תודה, זה כבר נאום.

גדעון עזרא: חבר הכנסת טיבי, אני פשוט לא יודע את הפרטים הללו.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גלאון, בבקשה.

זהבה גלאון: אדוני השר, שמעתי את ההסבר שלך.

זהבה גלאון: אני מבינה שעל-פי ההיגיון שלך צה"ל צריך להישאר בשטחים לנצח, צריך להמשיך להחזיק את כולם במעצר, אף אחד לא יצא, אין יוצא ואין בא, וכך נמנע פיגועים.

זהבה גלאון: האם זה ההיגיון שמאחורי דבריך?

גדעון עזרא: את לא היית כשדיברתי.

זהבה גלאון: הייתי בהתחלה ויצאתי.

גדעון עזרא: הבוקר עצרו בשכם את המחבל שרצה לצאת להתאבד בישראל.

גדעון עזרא: אם אבו-מאזן ודחלאן יצליחו להשתלט על מה שקורה בשכם, ותתקבל הידיעה על-ידם או על-ידינו על אודות המחבל הזה, ונדע שאבו-מאזן ישים עליו את היד, נשלח אותו לחקירה ולבית-משפט.

גדעון עזרא: אני משוכנע שבאותו זמן ישראל לא תצטרך להיות על אדמת שכם.

זהבה גלאון: אבל שאלתי שאלה - - -

ראובן ריבלין: לא, תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לאדוני.

ראובן ריבלין: אין פה שעת שאלות לשר גדעון עזרא.

ראובן ריבלין: השר עוזי לנדאו, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: השר לא נתן תשובות.

ראובן ריבלין: בסדר, אז אתה תצביע בוודאי בהתאם.

ראובן ריבלין: בוודאי תביע את עמדתך בהצבעתך.

ראובן ריבלין: השר לנדאו, בבקשה.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, שמעתי את הפאתוס, את הזעם של חבר הכנסת ברכה, שהתפלא איך אני יכול לפנות ולצפות שגם הוויתורים אצל הפלסטינים יהיו כואבים.

מוחמד ברכה: לא כואבים.

עוזי לנדאו: שיכאב גם להם.

מוחמד ברכה: שיכאב להם.

עוזי לנדאו: תודה, אני מודה לך על התיקון.

מוחמד ברכה: זה שפל מוסרי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, אמרת זאת.

ראובן ריבלין: הוא עונה לך לפי הפרוצדורה.

ראובן ריבלין: כדאי שתשמע מה הוא אומר.

מוחמד ברכה: זו שפלות.

עוזי לנדאו: שמעתי את המתחזה לבעל רגישות אנושית וצדק מוסרי.

עוזי לנדאו: אני רואה את אבו-מאזן והפלסטינים מוסיפים ללמד במערכת החינוך הרגילה החל מגיל הגן את ילדיהם, כי יהודי הוא שטן עלי אדמות, הוא אויב האנושות, וכי יש להרוס את מדינת ישראל.

עוזי לנדאו: הפנייה היא לילדים מן הגיל הרך להיות מוכנים למסור את נפשם ולהתאבד בתוכנו.

ג'מאל זחאלקה: אתה עושה דמגוגיה זולה.

עוזי לנדאו: תקשיב יפה.

עוזי לנדאו: רבים ממאות האנשים שאותם פלסטינים רצחו בנו באו ממערכת החינוך הזאת, שערפאת עמד בראשה, ועכשיו אבו-מאזן אמור לנהלה.

טלב אלסאנע: - - -

עוזי לנדאו: אני ממתין לוויתור הזה,

עוזי לנדאו: שאבו-מאזן יבוא וערפאת יבוא, ויאמרו: רבותי, אנחנו מסלקים את כל ספרי הלימוד ומכניסים ספרי לימוד חדשים ועושים מה שישראל עשתה אחרי הסכם אוסלו.

עוזי לנדאו: אני רוצה רק לרענן את זיכרונך, שמשום-מה הוא קצר: ישראל בשנה הראשונה אחרי אוסלו קראה בבתי-הספר לשנת שלום.

עוזי לנדאו: במשך שנה שלמה לימדנו ילדים מגיל הגן ואמרנו: ערפאת איננו עוד טרוריסט, והפלסטינים הם שכנים, ועמם נעשה שלום.

עוזי לנדאו: לא לימדנו להתאבד בתוכם ולפוצץ אותם.

עוזי לנדאו: אני יודע שלפלסטינים זה ויתור קשה.

עוזי לנדאו: כן, חבר הכנסת ברכה.

עוזי לנדאו: לא רק אני מצפה מהם לוותר את הוויתור הזה.

עוזי לנדאו: כמעט אמרתי שאני משתומם, אבל כבר לא.

עוזי לנדאו: אני מצפה ממך לתבוע מהם שישנו את מערכת החינוך שלהם, שילמדו על שלום.

מוחמד ברכה: - - -

עוזי לנדאו: חבר הכנסת ברכה, צעקותיך כצעקות הקוזק הנגזל.

עוזי לנדאו: ככל שאתה צועק יותר אתה לא נגזל יותר, אתה קוזק יותר.

עוזי לנדאו: אני רוצה עוד דבר להעיר לך.

עוזי לנדאו: זה יירשם בפרוטוקול ואני אמשיך עם הדברים האלה.

מוחמד ברכה: מה הדיבור הזה, אדוני היושב-ראש?

ראובן ריבלין: זה ביטוי פרלמנטרי לחלוטין.

עוזי לנדאו: כדי שיהיה כאן

עוזי לנדאו: שלום אמיתי הפלסטינים צריכים לוותר עוד ויתור כואב מבחינתם, והוא הוויתור על שיבת הפליטים.

עוזי לנדאו: כל עוד הם אינם מוכנים לוותר על כך, אין כוונתם האמיתית לשלום.

עוזי לנדאו: בבקשה, שיוותרו.

עוזי לנדאו: אני קורא לך להודיע להם לוותר.

טלב אלסאנע: - - -

נסים זאב: - - -

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר דברים פשוטים ביותר - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, נא לשבת.

ראובן ריבלין: אל תקרא קריאות ביניים בעמידה.

ראובן ריבלין: קריאת ביניים רק בישיבה.

עוזי לנדאו: חבר הכנסת ברכה, אולי תלמד משהו.

עוזי לנדאו: אם גם תוציא נייר ועיפרון ותרשום את כל ההערות שאני מעיר לך, תהיה גם חבר כנסת הרבה יותר טוב.

עוזי לנדאו: תקשיב טוב.

עוזי לנדאו: תקשיב טוב - - -

מוחמד ברכה: מה ההתנשאות הזאת?

עוזי לנדאו: אני גם אומר, במקום זכות שיבה, שיבת פליטים - -

מוחמד ברכה: מה אתה מטיף לי מוסר?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה.

עוזי לנדאו: - - משום שלצערי רבים מאתנו נופלים והופכים שבויים במלכודת המונחים שלכם, של אש"ף, של אויבינו.

מוחמד ברכה: אין גבול לציניות.

עוזי לנדאו: אין זכות שיבה.

עוזי לנדאו: אין לכם שום זכות כזאת.

עוזי לנדאו: אתמול ראיתי בעיתון שכתוב "פעילי שלום", החבורה הזאת שבאה ליהודה ושומרון - -

ראובן ריבלין: אדוני השר, יש לנו על זה הצעה לסדר-היום.

טלב אלסאנע: מה זה קשור ליהודה ושומרון?

עוזי לנדאו: - - הם לא פעילי שלום, הם אנשי מלחמה ומשתפי פעולה.

טלב אלסאנע: מה הנאום הזה?

עוזי לנדאו: אין מעגל אלימות.

עוזי לנדאו: יש, מצד אחד, טרוריסטים, ומצד שני, משטרה ואנשי כוחות ביטחון שמגינים על הקורבנות, ואין אינתיפאדת אל-אקצא, יש אינתיפאדת אוסלו, בגלל אוסלו.

ג'מאל זחאלקה: אתה רוצה עם דחפורים לדרוס את פעילי השלום.

עוזי לנדאו: זאת לא אינתיפאדה, זה היה טבח, זה רצח עם, זה פשעים נגד האנושות.

עוזי לנדאו: וחבר הכנסת ברכה, זו כבר השנה השלישית שאני מבקש ממך ומכל חבריך מן המגזר הערבי - -

מוחמד ברכה: אתה לא יכול לבקש שום דבר.

מוחמד ברכה: אתה מתחסד והגעת לשפל מוסרי.

עוזי לנדאו: - - לדבר אל הציבור של ערביי ישראל שתמך בכם לסייע למשטרת ישראל במאבקה נגד הטרור.

עוזי לנדאו: את זה עוד לא עשית.

מוחמד ברכה: לא אתה האיש.

מוחמד ברכה: לא אתה האיש שיבקש.

עוזי לנדאו: ולכן, לא רק הפלסטינים נדרשים לוויתורים כואבים, כנראה גם בעבורך זה ויתור כואב לקרוא לאזרחי ישראל הערבים להילחם נגד הטרור ולסייע למשטרה.

עוזי לנדאו: גם בעבורך זה ויתור כואב.

עוזי לנדאו: עד שלא תעשה את זה, לא תהיה ראוי להיות חבר בכנסת ישראל.

ראובן ריבלין: אדוני השר, הוא נבחר לכנסת.

מוחמד ברכה: לא אתה האיש שיבקש.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, איש לא יקבע פה אם אתה ראוי או לא ראוי.

ראובן ריבלין: נבחרת, ובזה נגמר העניין.

ראובן ריבלין: הוא אמר את מה שאמר.

ראובן ריבלין: אתם לא שמים לב מה אתם אומרים כשאתם על הדוכן; ואילו זעקות - - -

טלב אלסאנע: מה ההתבטאויות האלה?

טלב אלסאנע: אתה יושב-ראש, אתה מנהל את הישיבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אדוני הגיש הצעה לסדר-היום.

ראובן ריבלין: למה אתם מנצלים - - -

מוחמד ברכה: הרבה חברי מפלגות ניאו-פאשיסטיות בעולם הרגישו מבוכה אחרי דבריו של עוזי לנדאו.

ראובן ריבלין: לומר, למשל, על מפלגה שהיא ניאו-פאשיסטית זה כמו לומר על מישהו שהוא קוזק נגזל.

ראובן ריבלין: שניהם לגיטימיים.

רוני בר-און: לא.

רוני בר-און: קוזק נגזל זה ביטוי ספרותי.

ג'מאל זחאלקה: אתה יודע מה זה קוזק נגזל, אתה רואה קוזק נגזל בראי כל יום.

ג'מאל זחאלקה: כל יום, כשאתה עומד מול הראי, אתה רואה קוזק נגזל.

ראובן ריבלין: תודה רבה לך, חבר הכנסת זחאלקה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תשמעו, אם תתחילו להפריע יותר מדי, אני איאלץ להיות יושב-ראש מן המניין.

ראובן ריבלין: תודה רבה לאדוני, יושב-ראש ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יעקב ליצמן יעלה ויבוא ויביע את עמדת מפלגתו, מדוע יש להביע אי-אמון בממשלה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו רוצים להגיש אי-אמון בשם סיעות יהדות התורה וש"ס על כך שזו הפעם הראשונה שמכרו חמץ בפסח בגלוי בחסות הממשלה.

אילן שלגי: ממש לא נכון.

יעקב ליצמן: עוד מעט תבדוק אם זה לא נכון.

יעקב ליצמן: מהיום נקרא לממשלה "ממשלת שאור שבעיסה".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך המפד"ל לא שמרו על הכשרות?

יעקב ליצמן: אני חושב שהממשלה הזאת - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם בני אלון לא התעורר.

יעקב ליצמן: עוד מעט נגיע לבני אלון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, חשבתי שעכשיו תורו של חבר הכנסת ליצמן.

משה גפני: חבר הכנסת ליצמן, חבר הכנסת דהאמשה שואל איפה המפד"ל.

יעקב ליצמן: אני מגיע לכך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, האם אדוני רוצה לדבר במקום חבר הכנסת ליצמן?

משה גפני: לא.

ראובן ריבלין: אז למה מפריע אדוני לחבר הכנסת ליצמן?

משה גפני: עזרתי לדהאמשה.

יעקב ליצמן: דהאמשה הרי מכר את החמץ.

יעקב ליצמן: הקונים זה המפד"ל.

משה גפני: על דהאמשה אפשר לסמוך יותר מאשר על המפד"ל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה חוק בכלכלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם יש קונים, יש מוכרים.

יעקב ליצמן: הם קנו.

יעקב ליצמן: חבל שלא יצאת לירושלים לראות איך מכרו חמץ.

ראובן ריבלין: האם אדוני מתכוון גם להגיע לממשלה או שהוא רוצה להישאר אצל דהאמשה?

יעקב ליצמן: עיקר פנייתי הוא לחברי הכנסת המסורתיים בליכוד.

יעקב ליצמן: אני רוצה לשאול אתכם, רבותי, איפה אתם?

יעקב ליצמן: חמץ בפסח זה דבר שכל אבותינו מסרו נפשם בגללו.

יעקב ליצמן: בשואה, אנשים מתו מפני שסירבו לאכול חמץ בפסח.

יעקב ליצמן: איפה אתם?

יעקב ליצמן: אני לא מדבר על המפד"ל, עוד מעט אנחנו נגיע למפד"ל, עוד מעט נגיע לבני אלון.

יעקב ליצמן: אבל בליכוד יש אנשי מסורת, איפה אתם?

יעקב ליצמן: איך אתם נותנים לזה לקרות?

יעקב ליצמן: הכול ברשות שינוי?

יעקב ליצמן: איך אתם שותקים על זה?

יעקב ליצמן: הציבור המסורתי שמצביע עבור מפלגת

יעקב ליצמן: כם גדול מציבור המצביעים עבורנו.

יעקב ליצמן: למה אתם שותקים?

יעקב ליצמן: למה אתם לא צועקים, חמץ בפסח?

יעקב ליצמן: מה אבא שלך היה עושה לך על דבר כזה, רחמנא ליצלן?

יעקב ליצמן: מה הוא היה עושה לך אם הוא היה רואה חמץ אצלכם?

יעקב ליצמן: ואתם שותקים, הכול בסדר.

יעקב ליצמן: איפה הליכוד?

יעקב ליצמן: איפה מנחם בגין, איפה?

יעקב ליצמן: כולם שותקים.

אבשלום וילן: ז'בוטינסקי היה חילוני.

יעקב ליצמן: רבותי, אם יש אפשרות לסרב לאכוף חוקים, ואת זה למדנו מהשר פורז, מה ההבדל בין חמץ ושבת אצל אולמרט לבין מס הכנסה?

יעקב ליצמן: יבוא מישהו ויגיד: אני לא רוצה לאכוף את חוק מס הכנסה.

יעקב ליצמן: הוא חייב?

יעקב ליצמן: מה ההבדל?

יעקב ליצמן: יש הבדל בין חוקים לחוקים?

יעקב ליצמן: מה יהיה הדין אם מישהו יבוא ויגיד, למשל, שביום הזיכרון הוא לא רוצה לאכוף את החוק לסגור חנויות, הוא רוצה לפתוח חנויות?

יעקב ליצמן: מה יגידו לו?

אבשלום וילן: יש כאלה שלא מבצעים זאת.

יעקב ליצמן: יש חוקים שצריך לאכוף ויש חוקים שלא צריך לאכוף, שאסור לאכוף?

יעקב ליצמן: מותר לרשום גויים כיהודים?

יעקב ליצמן: רבותי, אם אתם רוצים מדינת חוק, תאכפו את כל החוקים; לא רוצים מדינת חוק, אל תבואו בטענות על הפרת שום חוק אחר.

אילן שלגי: אתה מכבד שתי דקות עמידה ביום הזיכרון?

יעקב ליצמן: אני מכבד את החוק פי-עשרה יותר ממך ומהשר שלך.

יעקב ליצמן: מי שיודע רק לעשות נגד, זה חלק מהגזענות שאתם מדברים עליה כאן.

יעקב ליצמן: מי שיודע רק ללחום נגד הדתיים, נגד החרדים, זה חלק מהגזענות.

אילן שלגי: זה נגד הכפייה.

יעקב ליצמן: אני לא שומע אותך.

יעקב ליצמן: תגיד מה שאתה רוצה, אני רוצה לשמוע מה שאתה אומר.

ראובן ריבלין: הוא אמר שזה נגד הכפייה.

אילן שלגי: אנחנו נגד הכפייה, לא נגד הדת.

יעקב ליצמן: איזו כפייה?

יעקב ליצמן: מה אתה מדבר על כפייה?

יעקב ליצמן: איפה הכפייה במס הכנסה?

יעקב ליצמן: למה אתה אוכף את חוק מס הכנסה?

יעקב ליצמן: תגיד, מבחינה מצפונית אני לא רוצה מדינה דמוקרטית.

יעקב ליצמן: מה ההבדל?

יעקב ליצמן: האם מפני שזה חוק דתי?

יעקב ליצמן: עם חוק דתי מותר לעשות הכול?

ראובן ריבלין: יושב-ראש ועדת החינוך, תמיד עומדת בפני הכנסת אפשרות לשנות חוקים, אבל כל עוד היא לא שינתה, החוק קיים.

יעקב ליצמן: רבותי, יש לי טענה עוד יותר גדולה ליועץ המשפטי לממשלה.

יעקב ליצמן: אני לא מבין איפה היועץ המשפטי לממשלה.

יעקב ליצמן: אני חייב להגיד שאני לא רואה את מפלגת המפד"ל כאן, כנראה הם מתביישים.

מל פולישוק-בלוך: גם אנחנו לא רואים אותם.

יעקב ליצמן: כנראה הם מתביישים, כי הם הגישו את החוק על חמץ בפסח, הם רצו שיאכפו את החוק.

יעקב ליצמן: לא רואים אותם כאן.

יעקב ליצמן: הם מתביישים, הם לא יכולים להצביע אי-אמון, הם היו צריכים להגיש את האי-אמון.

אילן שלגי: אולי הם הלכו למילואים.

יעקב ליצמן: אותו דבר גם לגבי האיחוד הלאומי, לגבי השר בני אלון.

יעקב ליצמן: דווקא טסתי אתך לארצות-הברית באותו מטוס.

יעקב ליצמן: ראיתי אותך, עמדתי במרחק של כמה אנשים לפניך בבדיקת הדרכונים.

יעקב ליצמן: מה אתה מחפש שם תיירות, כשמוכרים חמץ?

יעקב ליצמן: שם מישהו היה מעז למכור חמץ ב"בורו פארק"?

יעקב ליצמן: מישהו בחוץ-לארץ, ב"בורו פארק" או באזור היהודי, היה מעז למכור חמץ?

יעקב ליצמן: איפה אתם?

יעקב ליצמן: אתה היית צריך להגיש את האי-אמון הזה.

אילן שלגי: למה אתה מרשה לי לנסוע במכונית שלי בשבת?

יעקב ליצמן: אני פונה שוב, רבותי, לחברי הכנסת של הליכוד.

יעקב ליצמן: אני חוזר ואומר: רבותי, אתם אנשי מסורת, ואתם מכבדים את המסורת, וחבל שאתם הורסים דרך הראשים שלכם, הורסים את הדבר שאבא שלכם וסבא שלכם מסרו נפשם עליו.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת ליצמן.

ראובן ריבלין: השר גדעון עזרא ישיב בשם הממשלה.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת ליצמן, אתה צודק בכל מאת האחוזים שחוק הוא חוק, ולא משנה איזה חוק, וצריך לאכוף אותו במדינת ישראל.

גדעון עזרא: ואומנם זאת גם כוונתו של ראש הממשלה, שהודיע שהממשלה מחויבת לקיים את החוק באשר הוא חוק.

גדעון עזרא: ראש הממשלה מאמין ששמירת החוקים, אם אלה שנוח לנו עמם ואם אלה שלא, היא הכרחית.

גדעון עזרא: במקרה הזה צריך לדעת שאכיפת אי-מכירת חמץ בפסח מצויה בתחום הפעולה של הרשויות המקומיות, לפי החוק.

גדעון עזרא: אף רשות מקומית לא ביקשה את הסמכתו של שר הפנים לביצוע האכיפה הזאת.

גדעון עזרא: למשרד הפנים אין פקחים יהודים לאכיפת חוק החמץ.

גדעון עזרא: בעבר, שר הפנים אלי ישי השתמש בסמכותו כשר הפנים להסמיך פקחים של משרד העבודה והרווחה.

גדעון עזרא: זן פעולה ששר לא חייב לנקוט, מכיוון שאין למשרד הפנים המשאבים לכך.

גדעון עזרא: ראש הממשלה מבטיח שהוא יקפיד שהשרים יפעילו את סמכותם באופן כזה שהחוק יקוים, ולעת עתה לא תיבחר לראשות הממשלה.

גדעון עזרא: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: נפתח את הדיון.

ראובן ריבלין: ראשון הדוברים, חבר הכנסת אופיר פינס, בבקשה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, מטבע הדברים אתייחס לשני הנושאים המרכזיים שעומדים על סדר-יומה של הכנסת היום ועל סדר-יומו של הציבור - ביקור פאואל והיכולת להתחיל את מפת הדרכים, ותוכנית הגזירות הכלכליות והשביתה במשק.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהביקור של פאואל אתמול היה ביקור מוחמץ, ואני חושב שראש הממשלה החמיץ את הביקור הזה באופן מתוכנן ויזום.

מוחמד ברכה: מוחמץ וחמוץ וחמץ.

אופיר פינס-פז: כמי שחרד למה שקורה כאן במדינה, אני סבור שראש הממשלה, ביכולת שלו להפוך את האסטרטגיה לטקטיקה ואת הטקטיקה לאסטרטגיה, עלול לסגור חלון הזדמנויות חשוב מאוד מאוד, אני לא רוצה לומר בלתי חוזר, שיכול לעשות את השינוי במדינה הזאת ובאזור הזה, את השינוי המיוחל שרוב רובו של הציבור בישראל רוצה בו - מפת הדרכים.

אופיר פינס-פז: יכול להיות שכל חבר כנסת כאן היה מסרטט את המפה הזאת אחרת, ולא בטוח שזאת המפה הכי טובה, לא לנו ולא לפלסטינים.

אופיר פינס-פז: אבל זאת תוכנית שאפשר לקבל עליה קונסנזוס רחב בארץ, ברשות הפלסטינית, בעולם כולו, ובלי כל ספק זאת יכולה להיות תוכנית שדרכה אפשר להפסיק את הטרור ואת שפיכות הדמים הנוראה שאנחנו חיים בתוכה בשנים האחרונות ולפתח הזדמנות להידברות מדינית שיכולה להוביל כאן תהליך מדיני עד כדי חתימת הסכם שלום.

אופיר פינס-פז: הביקור אתמול היה ביקור מוחמץ, משום ששום דבר ממה שאמרתי עכשיו לא קרה, ופאואל – כפי שהוא בא כך יצא.

אופיר פינס-פז: נשארנו במין ערפל קרב לא ברור, שלא מוביל לשום מקום חוץ מאשר לתסכול.

אופיר פינס-פז: נבחר ראש ממשלה לרשות הפלסטינית, אבו-מאזן.

אופיר פינס-פז: פרט לדיבורים סבירים, ראש הממשלה מתייחס לאבו-מאזן גרוע מאשר הוא התייחס לערפאת - אני אומר את זה כאן ועכשיו, למה?

אופיר פינס-פז: ראש הממשלה לפחות התייחס לערפאת כשערפאת הוביל את העם הפלסטיני.

מוחמד ברכה: הוא עדיין מוביל.

אופיר פינס-פז: הוא עדיין מוביל, אבל הוא היה מתייחס אליו ואומר לו: טפל בטרור, אתה נושא באחריות.

אופיר פינס-פז: אפילו את זה הוא לא אומר לאבו-מאזן.

אופיר פינס-פז: איך אומרים אצלנו בשפת החבר'ה?

אופיר פינס-פז: הוא לא סופר אותו.

מיכאל רצון: גם ערפאת לא סופר אותו.

אופיר פינס-פז: הוא לא מבקש ממנו לטפל בטרור, הוא לא מתייחס אליו ואומר לו: אדוני, ראש ממשלת הרשות הפלסטינית, תעשה סדר, תטפל באנשיך.

אופיר פינס-פז: הוא פשוט נכנס לעזה ועושה בה כבתוך שלו.

אופיר פינס-פז: הוא לא סופר לא ממשלה פלסטינית ולא ראש ממשלה פלסטינית ולא שום דבר.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהגישה הזאת תוביל להחלשת מעמדו של אבו-מאזן, בסופו של דבר, ולחיזוק של ערפאת, תתפלאו, בסופו של דבר.

אופיר פינס-פז: כי היום יש ציפייה ברשות הפלסטינית מאבו-מאזן, וברגע שהיא לא תתממש כולם יחזרו לאופציית ערפאת.

אופיר פינס-פז: מי שיגיד לי שזה לא מתוכנן ואין כאן מחשבה מאחורי המהלכים האלה, יהיה לי קשה לקבל את זה, או אקבל את זה בספקנות.

אופיר פינס-פז: בנושא הכלכלי-החברתי, תוכנית הגזירות של הממשלה היא תוכנית מרחיקה לכת בכל המובנים שלה – גם ביחסי עובדים--מעבידים, גם בנושא הרווחה – דברים קשים ביותר.

אופיר פינס-פז: אני אומר לכם זאת כמי שקרא את התוכנית הזאת.

גדעון סער: אתה פתרת את הבעיה הכלכלית של מפלגת העבודה, עם גירעון של 140 מיליון שקלים?

גדעון סער: אני שואל אותך כיושב-ראש אופוזיציה.

אופיר פינס-פז: תשאיר לי את הבעיה הכלכלית של מפלגת העבודה, תהיה רגוע.

אופיר פינס-פז: אני שואל אותך כיושב-ראש קואליציה, האם זה נכון לנקוט את כל הצעדים הדרסטיים האלה, שלצערי הם נובעים לא רק מהמציאות אלא גם מאיזו השקפת עולם כלכלית ימנית קיצונית ביותר.

אופיר פינס-פז: מנסים כאן היום לשבר את מדינת הרווחה במדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: ואני אומר לך: זה לא במקרה.

גדעון סער: צריך לנקוט צעדים דרסטיים כדי לשנות את מפלגת העבודה.

נסים דהן: חבר הכנסת סער, הערת ביניים אפשר, אבל לא דיונים.

נסים דהן: את הדיונים תעשו בוועדות.

אבשלום וילן: - - - ביבי הציל אותך עם מיליונים שהביא מאמריקה.

אבשלום וילן: מי שמדבר.

אבשלום וילן: מי שיש לו חמאה על הראש שלא יצא לשמש.

אופיר פינס-פז: הצעדים שהממשלה נוקטת אינם תוכנית כלכלית.

אופיר פינס-פז: הם לא יביאו לצמיחה, אין להם עתיד ואין בהם חזון.

אופיר פינס-פז: למה?

אופיר פינס-פז: משום שהממשלה הזאת לא מוכנה לעשות את המעשה המדיני, שיש לו מבחינה כלכלית חשיבות מכרעת, וכל מה שהם עושים זה אוסף של גזירות, שלדעתי הן מוגזמות, פוגעניות, בחלקן לא נחוצות ובחלקן אכזריות, שנשלם עליהן כחברה מחיר יקר מאוד מאוד עוד הרבה מאוד שנים.

אופיר פינס-פז: לכן אני מציע לכנסת לעשות כל מאמץ כדי לפרק את התוכנית של הגזירות של נתניהו, להוציא ממנה כמה שיותר סעיפים ולהשאיר אותה עירום ועריה.

אופיר פינס-פז: תודה.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת מיכאל רצון, בוודאי תרצה לענות על כל מה שנאמר.

נסים דהן: עומדות לרשותך חמש דקות, בבקשה.

מיכאל רצון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, נפלה לידי זכות גדולה לשרת בכנסת הזאת תחת ראש ממשלה, שלדעתי הוא אחד מגדולי המנהיגים של עם ישראל ושל מדינת ישראל מאז הקמתה.

מיכאל רצון: אני יושב פה ומקשיב להצעות אי-אמון, ולא מאמין למשמע אוזני.

מיכאל רצון: עולה לפה חברת הכנסת גלאון ומביעה אי-אמון בממשלה בתחום המדיני-הביטחוני, ואני שומע את הצד הימני שלי כרגע - הצד השמאלי בבית - לרבות חברי הכנסת הערבים, שהם צועקים, צועקים חמס.

מיכאל רצון: רק לפני שנתיים וחצי, או נתחיל אפילו לפני ארבע שנים - בשנת 1999 - אתם שלטתם במדינה, קיבלתם מנדט לשלוט במדינה.

מיכאל רצון: אגב, זה קרה גם ב-1992 - לאן הבאתם את המדינה הזאת?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו שלטנו?

מיכאל רצון: לא, אתם לא.

מיכאל רצון: אבו וילן, זהבה גלאון, מפלגת העבודה.

מיכאל רצון: בשנת 1993 הביאו לפה את כל המחבלים מתוניס, עם נשק, ונתנו להם את הרשות להרוג בנו.

מיכאל רצון: בשנת 1999 קם ראש ממשלה, אהוד ברק - אמיץ, אבל אמיץ עד כדי שיגעון - היה מוכן לתת את הכול, חבר הכנסת ברכה, הכול.

מיכאל רצון: ומה הוא קיבל?

מיכאל רצון: הוא קיבל אינתיפאדה עם 800 הרוגים, הוא קיבל אינתיפאדה עם אלפי פצועים - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

מיכאל רצון: - - והוא קיבל מלחמה מאותו ערפאת שאתם כה גאים בו - עם רוצח בדם קר.

מיכאל רצון: ואותו איש, שחלק מאתנו טוענים שהוא לא רלוונטי - אני מוכרח לומר בצער וביגון שהוא עדיין רלוונטי, לצערנו הרב.

מיכאל רצון: ואם אנחנו לא מסכימים שהוא רלוונטי, אפשר לשאול את אבו-מאזן.

מיכאל רצון: אבו-מאזן יגיד כמה הוא רלוונטי, כי גם אבו-מאזן לא מסוגל לעשות דבר.

מיכאל רצון: וכל מי שתולה בו היום תקוות כאלה גדולות, כנראה איננו יודע מה הוא סח.

מיכאל רצון: עד שאותו ערפאת לא יסור ולא יצא מהבמה הפוליטית - ככל הנראה נגזר יהיה עלינו עדיין להילחם, ולהילחם בטרור בראש ובראשונה, ולקיים את עצמאות מדינת ישראל.

מיכאל רצון: אבל אותו ראש ממשלה - דווקא ראש הממשלה הזה - שעושה כל מאמץ וניסיון גם לפתור את בעיית הביטחון וגם לקדם את תהליך השלום - דווקא אותו אתם תוקפים.

מיכאל רצון: אני חושב שאין זה ראוי ואין זה נכון.

מיכאל רצון: ולעניין הכלכלי - הממשלה הזאת, מאז קמה, מטפלת באופן אינטנסיבי בתוכנית הכלכלית על מנת לפתור את הבעיות הכלכליות של מדינת ישראל.

מיכאל רצון: עושים כל דבר - גם אם הוא קשה - - -

נסים דהן: דקה וחצי לסיום.

מיכאל רצון: - - - ממשלה שיש לה אומץ הלב לומר לציבור את האמת, ורק את האמת, ולהביא את מדינת ישראל לגאולה כלכלית וחברתית.

מיכאל רצון: ואני רוצה לומר בהפתעה רבה: מאז קמה הממשלה הזאת, השווקים - לא רק הציבור שנתן אמון בלתי מסויג בממשלה הזאת, ובליכוד - השווקים נותנים את האמון.

מיכאל רצון: הריבית יורדת; הבורסה גואה; הדולר יורד.

מיכאל רצון: מה יותר מאשר האינדיקטורים האלה - האובייקטיביים - מביע אמון בממשלה ובתוכנית הכלכלית?

מיכאל רצון: אני מאמין שאם הממשלה הזאת תלך באומץ לב ותגיש את התוכנית הזאת לקריאה שנייה ושלישית - הגם שאני מקווה שתגיע להבנה ולהסדר עם ההסתדרות, אבל לא תיכנע ולא תפגע בתוכנית הזאת, כי התוכנית הזאת יש לה סיכוי טוב להצעיד את מדינת ישראל אל חוף מבטחים מבחינה כלכלית.

נסים דהן: תודה.

מיכאל רצון: אני רוצה מלה אחת, ברשותך - -

נסים דהן: עוד מלה, בבקשה.

מיכאל רצון: - - לחבר הכנסת ליצמן, שהגיש את הצעת האי-אמון.

מיכאל רצון: כמובן אני מתנגד להצעת אי-אמון, אבל בלי ספק - בלי ספק, חברים, וכדאי שנעשה את זה, כל סיעות הבית - את החוק במדינת ישראל צריך לקיים, אם אנחנו אוהבים אותו ואם איננו אוהבים אותו.

מיכאל רצון: ביום שבו נפסיק לקיים את החוקים במדינת ישראל - אז איש את רעהו יאכלו.

מיכאל רצון: תודה רבה.

נסים דהן: תודה גם לך, וגם על הדייקנות בזמן.

נסים דהן: בפעם הבאה תקבל בונוס.

נסים דהן: חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך, גם לרשותך חמש דקות.

אחמד טיבי: מי אחריה?

נסים דהן: חבר הכנסת אלי ישי.

נסים דהן: אם אתה מתעקש לדעת מתי אתה מדבר, אז אחרי אורי אריאל, אחרי אבשלום וילן, אחרי שאול יהלום, אחרי מאיר פרוש, יגיע גם התור שלך ידידי.

נסים דהן: חמש דקות, בבקשה.

מל פולישוק-בלוך: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בהצעת האי-אמון של מרצ מלינה חברת הכנסת זהבה גלאון על המצב המדיני, החברתי, הכלכלי, שבו אנחנו שרויים.

מל פולישוק-בלוך: יש לי הפתעה בשביל חברת הכנסת גלאון - גם אנחנו מלינים על כך, ולכן באנו לכאן - אנחנו, אנשי שינוי - לכנסת בכוחות מתוגברים והצטרפנו לממשלה כדי לעשות את השינוי, את השינוי במצב הכלכלי שבישלו לנו בעבר, את המדיניות הכלכלית של ממשלות העבר - - -

נסים דהן: חבר הכנסת טיבי, לא ראוי להפנות גב לדוברת.

אחמד טיבי: סליחה.

מל פולישוק-בלוך: אני מציעה לחבר הכנסת בורג: אולי תבוא לוועדת המדע באותה הזדמנות, שם תדבר.

אברהם בורג: אני לא חבר.

מל פולישוק-בלוך: ככה כתוב, שכן.

נסים דהן: זה על חשבונך, גברתי חברת הכנסת - ההערה הזאת.

אברהם בורג: אני ביקשתי להיות חבר בוועדה אחת בלבד כי אני חושב - - -

מל פולישוק-בלוך: - - - את המדיניות הכלכלית של הממשלות הקודמות, שעודדו קצבאות, עודדו עבודה זרה, תרתי משמע, והביאו ליותר עוני.

מל פולישוק-בלוך: המטרה של התוכנית הכלכלית שבה אנחנו עוסקים בימים אלו - ובגינה ההסתדרות משביתה בחוסר אחריות מוחלט את המשק - היא להוציא את המשק ואת המדינה מהמצב הכלכלי הקשה.

מל פולישוק-בלוך: התוכנית אכן פוגעת באוכלוסיות רבות - אף אחד לא מסתיר את זה, אף אחד לא מנסה להתכחש לזה.

מל פולישוק-בלוך: כל תוכנית כלכלית שבאה לצמצם את ההוצאות הציבוריות, פוגעת באוכלוסיות רבות.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו עושים כמיטב יכולתנו כדי לצמצם את הפגיעה.

מל פולישוק-בלוך: אני אתן לכם דוגמה.

מל פולישוק-בלוך: אני מסכימה עם אלה הטוענים שפיטורים יביאו להתכנסות נוספת של המשק ולצמצום כוח הקנייה של הציבור, ולכן צריך להימנע ככל האפשר מפיטורים.

מל פולישוק-בלוך: צריך ללחוץ ולהביא לפרישה מרצון של אנשים רבים ככל האפשר בסקטור הציבורי.

מל פולישוק-בלוך: מורה שהגיעה לחוסר יכולת לתפקד מפני שהיא מותשת - וזה קורה הרבה - מייצרת תפוקה של חינוך פחותה בהרבה מזו של מורה צעירה, שהיא האחרונה שבאה והיא הראשונה לצאת בגלל הפיטורים.

מל פולישוק-בלוך: ההפסד בתוצר - החינוכי, במקרה זה - יהיה גדול בהרבה ממה שיתקבל אם רק נחשב את מספר השעות שאנחנו מוותרים עליהן.

מל פולישוק-בלוך: לעומת זאת, אני כן מסכימה עם העקרונות הבסיסיים של התוכנית לצמצם את משקל הסקטור הציבורי במשק; אני כן מסכימה שצריך לדאוג, ובהקדם, לכך שישראלים יחזרו לעבוד - לא לעבודה, אלא לעבוד - ולא יתפרנסו מקצבאות; אני כן מסכימה שצריך להפחית - מהר ככל האפשר - את המיסוי כדי לאושש את המשק היצרני כי רק הוא משלם מסים ורק הוא מהמסים האלו יכול ליצור אותה מדינת רווחה שגם אני וחברי בשינוי רוצים להשיג.

אבשלום וילן: במודל של צמיחה, לא במודל של מיתון.

מל פולישוק-בלוך: כן חסר לי - ואני עונה על הקריאה שלך - - -

אבשלום וילן: - - - מי שנדפק זה המעמד הבינוני - - -

נסים דהן: חבר הכנסת אבשלום וילן, הנה היא עונה.

מל פולישוק-בלוך: כן חסר בתוכנית הזאת דגש רב יותר בהשקעות להגברת הצמיחה, בהחלט חסר.

מל פולישוק-בלוך: אני מצפה מהממשלה שתיערך להשקעה מסיבית במיוחד בענף ההיי-טק - במדע ובטכנולוגיה.

מל פולישוק-בלוך: זה התחום היחיד שבו יש לנו יתרון יחסי ובו אנחנו יכולים להביא לצמיחה כבר השנה.

מל פולישוק-בלוך: אני הכנתי תוכנית עבודה - ואני מקווה שהממשלה תאמץ אותה - שתביא ליצירת עשרות אלפי מקומות עבודה, שתוציא את המשק מהבוץ, וחשוב לא פחות מכך - היא תשאיר את הצעירים ואת הצעירות המוכשרים שלנו כאן בישראל, וזה חשוב מאוד לעתידנו.

נסים דהן: דקה.

מל פולישוק-בלוך: כל הצעדים האלה ביחד חייבים לבוא עם מאמץ בלתי נלאה להסדר שלום, ומכיוון שיש לי רק דקה - אולי דקה וחצי, אני מקווה - אני רוצה לשלוח מכאן תמיכה בראש הממשלה, ואני מברכת אותו על כל ההכרזות שלו שהוא רוצה - באמת רוצה - להגיע להסדר עם הפלסטינים.

מל פולישוק-בלוך: אני קוראת לכם, חברי הכנסת הערבים: אתם מייצגים קהילה מאוד חשובה, מאוד גדולה, במדינת ישראל, ויש לכם קשרים טובים עם הפלסטינים.

מל פולישוק-בלוך: תהיו אתם הגשר שמוביל לשלום.

מל פולישוק-בלוך: אל תהיו אלה שאומרים, אי-אפשר להאמין לאף אחד - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - - כיבוש - - -

אילן שלגי: - - - אתה לא זוכר איך זה התחיל?

אילן שלגי: אתה לא זוכר את מאי 1967?

אילן שלגי: - - -

קריאות: - - -

מל פולישוק-בלוך: - - אני קוראת לכם להיות אלה שעושים, שמשכנעים את הפלסטינים להביא לפשרות.

מל פולישוק-בלוך: אי-אפשר - - -

קריאות: - - -

מל פולישוק-בלוך: זה לא על חשבוני.

נסים דהן: חבר שלך מפריע לך.

מל פולישוק-בלוך: אז מה אני אשמה?

מל פולישוק-בלוך: אולי הוא לא חבר?

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת דהאמשה, תן לי לומר דבר פשוט.

נסים דהן: חבר הכנסת שלגי, חברה מדברת מעל הדוכן, אתה דווקא לה מפריע?

נסים דהן: אל תעזור לה, היא יודעת לדבר יפה מאוד.

מל פולישוק-בלוך: ראש הממשלה שלנו כבר הודיע, חבר הכנסת דהאמשה, שהוא יהיה מוכן לוויתורים מכאיבים.

מל פולישוק-בלוך: לא שמעתי הצהרות כאלה מכם, לא מאבו-מאזן - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

נסים דהן: חבר הכנסת דהאמשה, אתה כבר מנהל כאן דיון חדש.

מל פולישוק-בלוך: לא שמעתי הצהרות כאלה מכם; לא מאבו-מאזן, בוודאי לא מערפאת, אבל אפילו לא מכם, חברי הכנסת נציגי המגזר הערבי, אזרחי מדינת ישראל.

נסים דהן: חבר הכנסת דהאמשה, אתה מפריע.

מל פולישוק-בלוך: גם אתם צריכים להצהיר את ההצהרות האלה, גם אתם צריכים להפנים את המסר שצריכה להיות כאן פשרה כדי להגיע להסדר, וככל שיותר מהר כן ייטב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתם יכולים למסור - - -

נסים דהן: חבר הכנסת דהאמשה, אתה מפריע, כי התור שלך מגיע, ואתה רק דוחה אותו.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לסיים.

נסים דהן: גברתי, 20 שניות, זמן פציעות.

נסים דהן: בבקשה.

מל פולישוק-בלוך: ממש בקצרה.

מל פולישוק-בלוך: לפני כמה ימים – בשבוע שעבר – ציינו את יום הזיכרון לחללי צה"ל במערכות ישראל.

מל פולישוק-בלוך: בעומדי דום לזכרם של הקורבנות הרבים שהיו לנו הבטחתי לעצמי, שאני אחת מתוך ה-120, אבל אני אעשה הכול כדי שנגיע להסדר מדיני.

מל פולישוק-בלוך: אני קוראת לכם להצטרף אלי כדי שנוכל לומר לילדינו שעשינו הכול כדי שיהיה כאן יותר טוב, שיהיה כאן עתיד, שתהיה כאן חברה בריאה, סובלנית, ששמה את כל מרצה בחינוך, במדע ובתרבות.

מל פולישוק-בלוך: זה בידיים שלנו וזו החובה שלנו.

מל פולישוק-בלוך: בואו נעשה את מה שמוטל עלינו.

מל פולישוק-בלוך: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת אורי אריאל - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

נסים דהן: חמש דקות לרשותך, אדוני, מהרגע שתגיע לדוכן.

נסים דהן: בבקשה.

אבשלום וילן: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מפת הדרכים – יש עמה סיכוי לישראל.

אבשלום וילן: פעם ראשונה שהקהילה הבין-לאומית כולה – ארצות-הברית של אמריקה, אירופה, האו"ם ורוסיה – באה עם עמדה משותפת.

אבשלום וילן: בפני הפלסטינים, לראשונה בהיסטוריה שלהם, הועמדה תביעה חד-משמעית על-ידי הקהילה הבין-לאומית להילחם עד חורמה בטרור.

אבשלום וילן: ערפאת, לאורך כל השנים, עבד רק כאשר הוא גיבש קונסנזוס טוטלי, לרבות עם הארגונים הקיצוניים.

אבשלום וילן: זו הפעם הראשונה שבעצם יש סיכוי שבמחנה הפלסטיני יתחיל מאבק אמיתי כנגד ארגוני הטרור.

אבשלום וילן: במקום שנראה את ההזדמנות ונבין זאת, מה אנחנו עושים?

אבשלום וילן: שתי מפלגות בתוך הקואליציה הנוכחית חוזרות השכם והערב על כך שהן נגד כל סוג של פתרון פוליטי.

אבשלום וילן: כאשר אריאל שרון, ראש הממשלה, נתבע לעצור לפרק זמן של כמה שבועות את מדיניות החיסולים כדי לאפשר לפלסטינים להתחיל את המאבק, הוא שולח את שר הביטחון מופז להסביר לנו מדוע הדבר הזה בלתי אפשרי.

אבשלום וילן: רק בשלושת הימים האחרונים קמים שלושה מאחזים בלתי חוקיים בעליל – עם פרסומה של מפת הדרכים, כאשר שר החוץ האמריקני פה באזור - והממשלה הזאת משחקת ב"לא יודעת ולא רואה".

אבשלום וילן: מצד אחד, אריאל שרון מצהיר הצהרות מרחיקות לכת על נכונות לוויתורים; מצד אחר, בשטח הוא מאשר כל חיסול באופן אישי, לא נוגע במאחזים הבלתי-חוקיים וחושב שבאיזה מקום אפשר – בלשון העם – לעבוד על כולם בעיניים.

אבשלום וילן: מה הבעיה?

אבשלום וילן: הבעיה היא שמהר מאוד תאבד ישראל, ראשית, את הסיכוי הממשי היחיד כרגע להתקדם במסלול המדיני; שנית, במקום להפעיל את הלחץ על הפלסטינים כדי שתתחיל התמודדות אמיתית עם הטרור בדרך לאפשרות להסדר, מעגל הקסמים – וצר לי לומר זאת – של שני המבוגרים שבזירה, ערפאת, מצד אחד, ולהבדיל, שרון, מצד אחר, יוצר מערכת פוליטית שבה זה מחזיק את זה, ואין התקדמות מדינית.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, באורח פרדוקסלי הצמד-חמד, שרון את ערפאת, מזינים זה את זה, מחזיקים זה את זה, ולא מאפשרים - - -

אהוד יתום: - - -

אבשלום וילן: אמרתי להבדיל, ואמרתי: אם אריאל שרון היה באמת רוצה להתקדם, היה באמת רוצה לבודד את ערפאת, לתת לדחלאן ולאבו-מאזן להתקדם, הוא היה צריך לעצור עכשיו את החיסולים, הוא היה צריך להוריד מייד מאחזים בלתי חוקיים, של השבוע האחרון – אני לא מדבר כרגע על ההיסטוריים, עמדתי ידועה – והיה באמת מראה, במעשים, לא בדיבורים, שישראל רצינית.

אבשלום וילן: תראה, אדוני היושב-ראש, אנחנו עכשיו בעיצומם של דיונים על תוכנית כלכלית.

אבשלום וילן: רוב הציבור הישראלי לא רוצה את התוכנית הזאת.

אבשלום וילן: מי כמוך שמכיר את כל המספרים הקטנים יודע את זה, אבל רוב הציבור, כנראה, חושב שאין ברירה.

אבשלום וילן: אבל מי שלא מבין שהשילוב של מדיניות כלכלית אנטי-חברתית בהגדרה – הרי אלה אינם רק צעדים הכרחיים, זאת תפיסה אידיאולוגית שבעצם מפריטה את כל הסולידריות החברתית במדינת ישראל.

אבשלום וילן: המסכנים – זאת בעיה שלהם; הנכים – זאת בעיה שלהם.

אבשלום וילן: אין שום אחריות חברתית ואידיאולוגיה.

אבשלום וילן: אז באים ומספרים לנו סיפורים על השמן והרזה – שקר - וכאילו בשם הסקטור הציבורי המנופח ממוססים את שאריות מדינת הרווחה החברתית האלמנטרית.

נסים דהן: חצי דקה לסיום, בבקשה.

אבשלום וילן: ולכן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שממשלה שמבחינה חברתית נוקטת ביודעין צעדים שיידרשו הרבה מאוד שנים לתקן אותם – הם לא יובילו לשום צמיחה כלכלית, הם יביאו לכאוס חברתי – ואיננה מנצלת את ההזדמנות המדינית שנקרתה בדרכה, היא ממשלה שביסודו של דבר פועלת כנגד המטרה הבסיסית ביותר של החברה הישראלית, והיא צמיחה, גם כלכלית, גם מדינית וגם חברתית.

אבשלום וילן: תודה, אדוני היושב-ראש.

נסים דהן: תודה, גם על הדיוק.

נסים דהן: חבר הכנסת שאול יהלום - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת הרב מאיר פרוש, ואחריו - חבר הכנסת אחמד טיבי.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, על הנימוקים להצעת האי-אמון שיהדות התורה הגישה כבר דיבר חברי הרב ליצמן במסגרת הודעות הסיעות, ואני גם כן מבקש לומר כמה מלים.

מאיר פרוש: אני חושב שקורה משהו חמור ביותר בתולדות מדינת ישראל.

מאיר פרוש: אנחנו יודעים שכל אזרח מחויב לשמור על החוק ואנחנו יודעים שזה הדבר המינימלי שנדרש מכל אחד שרוצה להיות כאן, ואם חלילה כל אחד יעשה ככל העולה על רוחו, הרי פשוט לא יהיה ממשל, לא יהיה שלטון, לא יהיו סדרי ממשל, לא יהיה שום דבר תקין במדינה הזאת.

מאיר פרוש: מה שקורה הוא, שבא שר בישראל, אומנם ממפלגה שיש לה 15 מנדטים, אומנם הוא בעל מפלגה שמחזיקה בגרון את ראש הממשלה – ואולי זו הסיבה ששרי שינוי עושים ככל העולה על רוחם בכל מה שקשור לנושאי דת – בא שר בממשלה, שר הפנים, שהוא לכאורה אחראי על הרשויות המקומיות, וברשויות המקומיות האלה יש מכירת חמץ, ואומר: אני את החוק הזה לא מבקש לאכוף.

מאיר פרוש: דהיינו, יש שני סוגי חוקים במדינת ישראל: יש חוקים שהם חשובים לשינוי, יש חוקים שהם חשובים לשמאל, ויש חוקים שהם לא חשובים וכל אחד יעשה ככל העולה על רוחו.

מאיר פרוש: ואותו שר הפנים גם לא מתבייש להודיע ולבקש מהפרקליטות לומר בשמו שאפשר למכור חזיר במדינת ישראל, ובמקרה של בית-שמש ביקש שר הפנים פורז שהפרקליטה תאמר בשם הפרקליטות שאפשר למכור חזיר והוא לא בעד אכיפת החוק נגד מכירת חזיר.

מאיר פרוש: אותו שר הפנים, כאשר עלה על דעתו רעיון שצריך לצרף עוד ועוד קהלים לעם היהודי, מודיע שכל מי שיגיש בקשה ויעשה את מה שנראה לשר פורז חשוב שייעשה למדינת ישראל – ויהיה חשוב ככל שיהיה – נחשב יהודי.

מאיר פרוש: ואני רוצה לשאול כאן מעל הדוכן, אפילו נאמר שמדובר בכאלה ששירתו בצה"ל - דבר חשוב, הם מגינים על המדינה, בעזרת השם - אני שואל את חבר הכנסת איוב קרא, הדרוזים שגאים באמונתם ובדתם, האם הדרוזים שמשרתים בצה"ל, מוכנים לוותר על דתם ואמונתם ולהפוך להיות יהודים?

מאיר פרוש: ברור לי שלא.

מאיר פרוש: מתוך ההיכרות הקרובה שיש לי עם בני העם הדרוזי, שהם משרתים בצה"ל, בשבילם זה כבוד לשרת בצה"ל, הם נשארים דרוזים והם עושים את השירות הצבאי.

מאיר פרוש: מה הקשר, אם מישהו עשה דבר חשוב וטוב למדינת ישראל, לכך שהוא ייחשב יהודי?

מאיר פרוש: לאורך כל ההיסטוריה היו לנו חסידי אומות העולם.

מאיר פרוש: האם חסידי אומות העולם הפכו להיות יהודים?

מאיר פרוש: חברי הכנסת, מוטלת עלינו חובה, ואני פונה אליכם, חברי הליכוד, לגברת רוחמה אברהם, לחבר הכנסת בנלולו, לחבר הכנסת יתום, לחבר הכנסת אדלשטיין, לחבר הכנסת בוים ולחבר הכנסת קרא, אתם חייבים לבער את החמץ הזה.

יולי יואל אדלשטיין: איזה מהם?

מאיר פרוש: בא שר הפנים ומבקש לגרום לכך שיוכלו למכור חמץ.

מאיר פרוש: מחובתכם, אתם חייבים לבער את החמץ.

מאיר פרוש: רק אם אתם תבערו את החמץ, רק אם תצביעו אתנו אי-אמון בממשלה הזאת, על רקע זה, אנחנו נוכל לבער את החמץ.

מאיר פרוש: אותו דבר, אני פונה אליך, שר התיירות בני אלון, מחובתך, מוטלת עליך החובה לבער את החמץ.

מאיר פרוש: וגם אליכם, חברי הכנסת אורי אריאל ואריה אלדד, מחובתכם לבער את החמץ.

מאיר פרוש: חבר הכנסת אלדד, שנים רבות הייתי בעיריית ירושלים, עם אמך, תיבדל לחיים טובים - - -

בנימין אלון: זיכרונה לברכה.

מאיר פרוש: זיכרונה לברכה.

מאיר פרוש: אני בטוח, שאם אתה רוצה לגרום לה נחת היום, תצביע אי-אמון בממשלה על רקע זה.

מאיר פרוש: אין לי ספק שזה נחת רוח שאתה צריך לעשות.

אריה אלדד: אני מבער את החמץ.

מאיר פרוש: אנחנו חייבים לבער את החמץ כמו בפסח, לבער את שר הפנים בממשלת ישראל.

נסים דהן: משפטים אחרונים.

מאיר פרוש: אני מסיים, אדוני היושב-ראש, ורוצה לומר לכם, חברי הכנסת, כמו שבפסח אנחנו מבערים את החמץ, שר הפנים פורז מחמיץ את פניה של המדינה, הוא מחמיץ את פנינו היהודיים.

מאיר פרוש: אנחנו מבקשים ממנו שיסתלק מהממשלה; מוטב לנו שיסתלק לגמרי מהבמה הפוליטית.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: יושב-ראש תנועת ש"ס, חבר הכנסת אלי ישי, חמש דקות.

קריאה: למה חמש דקות?

נסים דהן: כמו כולם.

דניאל בנלולו: אני מוכן לתת לו עוד חמש דקות מזמני.

נסים דהן: טוב, מחקתי אותך, אפילו שאתה לא רשום.

נסים דהן: בבקשה, אדוני.

אליהו ישי: אני מדבר כאן אל חברי הכנסת, חלקם ותיקים, חלקם חדשים, אבל כל חבר כנסת יודע לכבד את חוקי המדינה גם אם כשחוק לא מוצא חן בעיניו, גם כשחוק סותר את דעותיו או את הדרך שבחר.

אליהו ישי: קורה כאן משהו.

אליהו ישי: מדינת ישראל מתחילה להידרדר.

אליהו ישי: לצערי הרב, ממשלת ישראל מובילה את מדינת ישראל לאחור בהידרדרות גדולה, הייתי אומר בכל המישורים של המדינה, אדוני היושב-ראש, אם בהיבט החברתי - ואגע בזה מעט - אם בהיבט הכלכלי ואם בהיבט המדיני.

אליהו ישי: יש פה דבר, תעלומה מאוד מוזרה, אני חושב שאפילו התקשורת עדיין לא מצליחה לבחון את התעתועים או הניסיונות לתעתע ובלבד שיהיה אפשר לתפוס חזק מאוד את הכיסא.

אליהו ישי: אני אסביר בכמה דקות, אבל אתחיל בדבר החמור שעליו הגשנו את הצעת האי-אמון, מכירת חמץ.

אליהו ישי: נכון, מה לעשות, יש כאלה שאוכלים חמץ בפסח.

אליהו ישי: אגב, רוב העם היהודי לא אוכל חמץ בפסח.

אליהו ישי: חבר הכנסת בנלולו מסכים אתי, גם רוחמה אברהם, כולם, גם חבר הכנסת אדלשטיין, אפילו חברי הממשלה, אפילו השר עוזי לנדאו והשר הנכבד שמפריע לי כרגע, יסכימו אתי שרוב עם ישראל לא אוכלים חמץ בפסח, אוכלים כשר, בטח לא להכעיס.

אליהו ישי: גם אם יש מישהו שלא יכול להתאפק ורוצה לאכול פיתה, למרוח אותה בחומוס, מה הוא עושה?

אליהו ישי: הוא מורח זאת, לא בפרהסיה, לוקח את הפיתה ואוכל.

אליהו ישי: גם אם יש כאלה, תאמינו לי, אני לא מכיר הרבה כאלה.

אליהו ישי: מישהו סיפר שנשיא מצרים, מובארק, פעם תקף, דיבר באחת השיחות עם אחד השרים בממשלה, הוא אמר אז על שולמית אלוני, שהלכה לאכול חמץ בפסח, דווקא, להכעיס, הוא אמר: אני לא מבין אותה, היא כל כך רוצה לאכול את הלחם הזה; למדינת ישראל יש ערכים כמו לכל מדינה ששומרת על הדת שלה, למה להכעיס עד כדי כך.

אליהו ישי: מובארק אמר זאת, כך שמעתי.

אליהו ישי: אני רוצה להגיע לעניין.

אליהו ישי: זה חוק במדינת ישראל, מה לעשות.

אליהו ישי: יש גם חוקים שמפריעים לכמה אנשים מבין חברי הבית - חוק השבת, חוק החמץ הם חוקים.

אליהו ישי: אמר פעם נשיא בית-המשפט העליון על חוק שעות עבודה ומנוחה: נכון, זה חוק שקשור לזהות היהודית של מדינת ישראל.

אליהו ישי: או להבדיל, בארצות-הברית אמר אחד מנשיאי בית-המשפט העליון שם: נכון, על-פי המסורת, יום ראשון על-פי המסורת הוא יום שבתון אצלנו, אדרבה, נשלב את החוק הסוציאלי לחוק שעות עבודה ומנוחה.

אליהו ישי: כנ"ל גם פה.

אליהו ישי: אבל היום נוצר מצב חדש, אדוני היושב-ראש, שהוא מאוד מסוכן.

אליהו ישי: כל דבר שקשור ליהדות, כל דבר הקשור לזהות היהודית, כל דבר הקשור לתורת ישראל, יש מצב שכולם צריכים לקום, לעקור אותו, לפגוע בו, להילחם נגדו.

אליהו ישי: למה?

אליהו ישי: ריבונו של עולם, למה?

אליהו ישי: למה במדינות בעולם יש חוקים שונים, חוקים של אדם מסוים שמחוקק, למשל, חוק שאסור לגעת בלווייתן - באירלנד, בהולנד, לא יודע איפה, קם מישהו והחליט שהחוק הזה הוא חוק טוב, הוא עבר אצלם בפרלמנט וזה בסדר גמור.

אליהו ישי: אבל לגבי חוק שלנו, שיהיה החוק הכי טוב שיכול להיות, עצם העובדה שהוא קשור לתורת ישראל, פתאום כולם קמים נגדו.

אליהו ישי: ראו איזה פלא.

אליהו ישי: קם שר הפנים במדינת ישראל והחליט שלא לאכוף את החוק.

אליהו ישי: אני שואל את חברי הכנסת, את חברי הממשלה, האם שר יכול לבחור איזה חוק הוא אוכף ואיזה חוק הוא לא אוכף?

אליהו ישי: האם שר יכול לקום ולומר שהחוק הזה לא מוצא חן בעיניו?

אליהו ישי: יקום השר לביטחון פנים ויאמר: חגירת חגורת בטיחות בשטח בנוי - אני מבקש שלא יאכפו.

אליהו ישי: האם אותו שר לביטחון פנים מסוגל לעשות זאת?

אליהו ישי: האם יכול שר הפנים לומר: מי שבונה ללא רשיון מרפסת שגודלה פחות ממטר וחצי, אני לא אוכף עליו את החוק.

אליהו ישי: מי שסוגר מרפסת עד מטר - אני לא אוכף.

אליהו ישי: מה יקרה באותו יום בממשלה, מה יקרה בכנסת?

אליהו ישי: מה יעשו אותם אנשים ששלטון החוק חשוב להם כל כך?

אליהו ישי: מה יעשה שר המשפטים?

אליהו ישי: איך יתמודד היועץ המשפטי לממשלה או שר המשפטים, עם שר שקם במדינת ישראל ואומר, החוק הזה לא מעניין אותי.

אליהו ישי: שערורייה.

אליהו ישי: רעש.

אליהו ישי: בלגן.

אליהו ישי: אף אחד לא יקבל את זה, כולם יתקפו אותו.

אליהו ישי: תראו, היום, למשל, לא הסירו את החסינות של חברת הכנסת בלומנטל.

אליהו ישי: אגב, עזרנו לה שלא יסירו לה את החסינות.

אליהו ישי: דווקא החברים שלה ניסו להפיל אותה אבל לא הצליחו, אנחנו בחרנו לעזור לה.

רוחמה אברהם-בלילא: - - -

אליהו ישי: כל מי שתמך, חברת הכנסת רוחמה אברהם, ההערה שלך במקום, אני מקבל אותה, כל מי שתמך - יבורך.

אליהו ישי: אני שמח שהיא הצליחה; אני לא רוצה להיכנס כרגע לפרטים משום שלא לזה עליתי לדוכן היום.

יולי יואל אדלשטיין: הצדק ניצח.

אליהו ישי: יפה.

אליהו ישי: במקרה הזה, אתה אומר שהצדק ניצח, בסדר גמור.

רוני בר-און: אני שמח שהצלחתי לעשות סדר אצלכם בבית.

אליהו ישי: נו, אתה רואה, זה אומנם מפריע להרבה אנשים, אבל ברוך השם, הסדר אצלנו תמיד היה, להבדיל ממפלגות אחרות.

אליהו ישי: אני אספר לך, חלק מהשרים מסיעתך, שנמצאים בממשלה, כשהיה משבר, גם בעבודה אגב, אמרו לי, תשאיל לנו לחמש דקות את מועצת חכמי התורה.

אליהו ישי: תן לנו חמש דקות את הרב עובדיה ועושים סדר מוחלט אצלנו.

אליהו ישי: תראה את ההבדל.

אליהו ישי: איך אמר השופט שטרוזמן, כמדומני, הוא כתב ב"מעריב", אני חושב, על השערורייה של הפריימריס, ומי כמוך יודע מה קרה.

אליהו ישי: היום יש חקירות על הדבר הזה, איזה בלגן, זה קונה את ההוא וזה משכנע את ההוא.

אליהו ישי: לעומת זאת, מועצת חכמי התורה היא הוועדה המסדרת הכי טובה שיכולה להיות.

אליהו ישי: אתה מסכים אתי?

אליהו ישי: זה כבר טוב, רוני בר-און מסכים.

אליהו ישי: בוחנים על-פי כישורים, על-פי יכולות, וברוך השם שקט, דממה והצלחה גדולה מאוד.

אליהו ישי: יש הבדל, מה לעשות?

אליהו ישי: אתם מודים בזה וזה לא נורא, מותר גם להודות.

אליהו ישי: נחזור לענייננו – מכירת החמץ.

דניאל בנלולו: חוץ מרוחמה, כולם מסכימים.

אליהו ישי: אם אנחנו נשים אשה, היא גם כן תסכים.

אליהו ישי: מבחינת הסדר היא תסכים.

אליהו ישי: היא לא מסכימה לכך שאין אשה, וזה לגיטימי, אבל על הסדר היא מסכימה מאה אחוז.

אליהו ישי: רוחמה אברהם נבחרה בזכות האישיות שלה והכשרון שלה.

אליהו ישי: אני מכיר אותה עוד מהתקופה שהיא היתה מנהלת לשכתו של בנימין נתניהו.

אליהו ישי: היא הצליחה והגיעה לאן שהגיעה הרבה בזכות העשייה שלה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

אליהו ישי: מגיע לך.

אליהו ישי: אני לא אכנס כרגע לשיטות, אם כי כולכם מסכימים אתי.

אליהו ישי: אגב, מי שלא מסכים באמצעי התקשורת או בצורה גלויה בכנסת, מסכים אתי בארבע עיניים, באוזן, שזאת השיטה הכי נכונה.

אליהו ישי: אבל נחזור לענייננו, חבר הכנסת יהלום.

אליהו ישי: מכירת חמץ היא חוק, חוק במדינת ישראל שלא אוכפים אותו, כי זה לא מעניין את השר פורז.

אליהו ישי: זה לא מעניין אותו.

אליהו ישי: יותר טוב לו לקום ולהגיד שאותו אדם לא יהודי שהוא רוצה לתת לו אזרחות, הוא יותר טוב מיהודי שומר תורה ומצוות.

אליהו ישי: הוא יותר טוב מאתנו, מה לעשות?

אליהו ישי: הוא מפריד, הוא גורם לאיזו אפליה ואומר שאנחנו פחותים בעיניו.

אליהו ישי: אלה אותן התבטאויות אומללות - כמו שהוא אומר למשפחה אומללה, שאין לה כסף לשלם מים וניתקו לה את המים.

אליהו ישי: מה הוא אומר לה?

אליהו ישי: שתאסוף מי גשמים.

אליהו ישי: מה זה מזכיר?

אליהו ישי: משפחות נאנקות, מתמוטטות, והוא יושב עם כפית זהב בפה, כך הוא גדל, ואומר לאותה משפחה לאסוף מי גשמים.

אליהו ישי: זאת לא רשעות?

אליהו ישי: זאת לא אכזריות?

אליהו ישי: אותו שר הפנים לא אוכף את חוק החמץ כי זה לא מעניין אותו בכלל.

אליהו ישי: יש ממשלה עם קואליציה.

אליהו ישי: לשינוי שיחק המזל.

אליהו ישי: אין פה חברי כנסת או שר משינוי?

אליהו ישי: אין פה.

אליהו ישי: שיחק להם המזל, הם הקימו ממשלה עם מפלגה שלצערי הרב הזניחה את נושא השבת, את נושא היהדות ואת נושא תורת ישראל וזה כנראה לא מעניין אותם.

אליהו ישי: אמר אותו ראש מפלגה, אפי איתם, שאין לו קווים אדומים ואין לו בשום דבר קווים אדומים.

אליהו ישי: הקימו את הקואליציה, ואולי, במרכאות, יש תחושה שיש דתיים בממשלה הזאת ואפשר בהזדמנות הזאת ללכת למכירת חיסול – שבת, חמץ, מוסדות התורה ועולם התורה.

אליהו ישי: כל דבר שיש בו זיקה או זיק לתורת ישראל, למסורת ישראל ולערכים של העם היהודי, אפשר לחסל אותו.

אליהו ישי: זאת ההזדמנות של מכירת חיסול, וממשלה כזאת יכולה לעשות הכול, מה עוד שגם הרגש החברתי והרגש היהודי אינם שוררים היום בממשלת ישראל או בין חברי ממשלת ישראל.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר שזה אחד הדברים הקשים והחמורים ביותר בממשלה, שהיא מאבדת את העוצמה הדמוקרטית של מדינת ישראל.

אליהו ישי: כשאתה קם ואומר: החוק הזה לא מוצא חן בעיני, זה אסון.

אליהו ישי: זה אסון.

אליהו ישי: אפשר לומר: בואו נשנה את החוק.

אליהו ישי: ויסכימו אתי חברי הכנסת רוני בר-און ואברום.

אליהו ישי: נכון או לא?

אברהם בורג: תמיד.

אליהו ישי: מי שרוצה לשנות חוק - יבוא לכנסת.

אליהו ישי: יש ממשלה חילונית - ישנו את החוק פה.

אליהו ישי: לא יכול להיות שיקום שר ויאמר שהחוק הזה לא מוצא חן בעיניו והוא לא אוכף אותו.

אליהו ישי: הוא הצהיר אמונים מעל דוכן הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: עוד כמה זמן, אדוני?

נסים דהן: עוד 1.32 דקה מתוך שבע הדקות שמגיעות לו.

אליהו ישי: אם אני מפריע לך, אני מוכן לקצר.

נסים דהן: מרגע שהוא עלה לדוכן יש שעון.

נסים דהן: אולי זה לא מוצא חן בעיניך, אבל זה הזמן.

אליהו ישי: יושב-ראש הכנסת לא עושה מחווה.

אליהו ישי: דווקא היום התלונן בפני בסיעה חבר הכנסת נהרי ואמר: היושב-ראש התורן לא נתן לי לסיים את הדברים שלי.

אליהו ישי: עד כדי כך הוא לא רצה להיראות חשוד.

נסים דהן: עוד דקה, אדוני.

נסים דהן: אדוני, יושב-ראש התנועה שלי, יש לך עוד דקה.

דניאל בנלולו: מפריעים לו.

אליהו ישי: אני אומר את הדברים האלה באמת בצער, בצער גדול.

אליהו ישי: יכול להיות שכותרת בעיתון יותר מעניינת משליחות ציבורית.

אליהו ישי: הציבור בוחן בשבע עיניים, האם באמת נבחרי הציבור פועלים מתוך אמונה, מתוך השקפת עולם, מתוך מה שהם מאמינים בו, או שהם פועלים לפי קפריזה כזאת או אחרת.

אליהו ישי: אני חושב שהממשלה מקבלת החלטות אומללות, למשל בנושא האזרחות.

אליהו ישי: 10,000 עובדים זרים יקבלו אזרחות.

אליהו ישי: מישהו חשב, השר בני אלון, על כך שיכול לקום אבו-מאזן ולומר: אני מבקש את זכות השיבה לאלה שהיו פה ועזבו.

אליהו ישי: אתה מביא מפולין, אתה מביא מרומניה 10,000 עובדים זרים ונותן להם אזרחות.

אליהו ישי: מטבע הדברים, השר אלון, אם אתה נותן אזרחות ל-10,000 עובדים זרים, אתה לא יכול שלא לתת להורים שלהם.

אליהו ישי: מכובדי המלומד בר-און, מבחינה משפטית אתה יכול לתת אזרחות לילד ולהשאיר את אבא ואמא שלו בחו"ל?

אליהו ישי: לא.

אליהו ישי: אתה נותן גם לאבא ולאמא, נכון?

אליהו ישי: זה 10,000 ועוד 20,000, כלומר 30,000.

אליהו ישי: אני, שהייתי שר הפנים, יכול לומר לך בוודאות, שאם ההורים האלה יגיעו לארץ על-פי חוק הכניסה, הם יהיו רשאים להביא גם את ההורים שלהם, וביחד זה 50,000.

אליהו ישי: אין כסף לקצבאות, אין כסף לילדים, אין כסף לנכים, אין כסף למוגבלים, המדינה מבחינה חברתית מתפוררת ומתמוטטת, ויביאו עוד 50,000 או אולי עוד 100,000.

אליהו ישי: למה שלא ייתנו מחר את זכות השיבה?

אליהו ישי: לא שמעתי קול זעקה משום שר בממשלה, וזו טענה לגיטימית.

אליהו ישי: הוא יבוא אתה לאו"ם, ואיך אנחנו נתמודד עם זה כמדינת ישראל?

אליהו ישי: טוב מאוד, אפשר להביא את הכול בשקט.

אליהו ישי: זהו מצב שלא קרה פה מעולם – הכול עובר בדממת אלחוט.

אליהו ישי: אין פה אידיאולוגיה, שום דבר לא מעניין אף אחד, רק הכיסא.

אליהו ישי: אפשר לקום ולומר את האמת.

אליהו ישי: אתה יודע מה?

אליהו ישי: הייתי מעריך אם מישהו מהשרים, אפילו שר הרווחה, היה קם ואומר את זה.

אליהו ישי: המצב הכלכלי בכי רע, קטסטרופה.

אליהו ישי: הצוות המקצועי משתולל, הצוות המקצועי זועק.

אליהו ישי: לא ראיתי שקם מישהו ומגן או אפילו מנסה.

אליהו ישי: הייתי במשרד העבודה והרווחה והיו ניסיונות לפגוע ולקצץ בכמה דברים שהם קשים וכואבים, אבל כשלמדינה אין כסף, לפעמים באמת אין ברירה.

אליהו ישי: מה שהולך להיות פה זה אסון.

אליהו ישי: אסון.

אליהו ישי: לדוגמה, עקרות-בית, משפחות חד-הוריות, נכים ואנשים מוגבלים יצטרכו לשלם דמי בריאות בסך 85 שקל בחודש.

אליהו ישי: הורידו להם את הקצבה, פוגעים להם בהכנסה, הם ישלמו יותר ארנונה, לא יקבלו הבטחת הכנסה – פגיעה משמעותית בהבטחת הכנסה – אין להם ממה להתקיים, פגיעה בקצבאות הילדים, ועכשיו הם גם ישלמו 85 שקלים דמי בריאות.

אליהו ישי: על מה?

אליהו ישי: ואם אותה אשה לא תשלם?

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, אתה יושב בוועדת כספים.

אליהו ישי: יש לי שאלה – אם היא לא תשלם יעקלו לה את המקרר?

אליהו ישי: מה יעשה הביטוח הלאומי?

אליהו ישי: ייקח את התנור שכבר ככה הוא מקולקל?

אליהו ישי: מה הוא יעקל, את התינוק?

אליהו ישי: את הבן הנכה בבית?

אליהו ישי: את מי הוא יעקל?

נסים דהן: על-פי החוק אי-אפשר לעשות כלום.

אליהו ישי: אז מה הקשקוש הזה?

אליהו ישי: מה ההתעללות הזאת?

אליהו ישי: תביא לכאן עוד 10,000 עובדים זרים, תן להם אזרחות, תן להם סל קליטה, תן להם תקציב מקצבאות ילדים.

אליהו ישי: לזה כן יש כסף?

אליהו ישי: קם מישהו ושאל למה?

אליהו ישי: מה קרה פה?

אליהו ישי: איזה מין החלטה?

אליהו ישי: הממשלה לא שותפה למחדל כזה?

אליהו ישי: אבל זה מתחיל כשאותו שר קם ואומר:

אליהו ישי: את החוק הזה אני לא רוצה לאכוף, חוק החמץ לא מעניין אותי, חוק השבת לא מעניין אותי, אבל הרומנים והפולנים, העובדים הזרים, הם כן מעניינים אותי.

אליהו ישי: קם חבר הכנסת חמי דורון משינוי - הוא לא נמצא פה -ובהתבטאות אומללה וחסרת תקדים, חמורה מאין כמוה, הוא אמר: אתה הבאת את האתיופים לארץ.

אליהו ישי: בושה וחרפה.

אליהו ישי: הוא משווה בין יהודי אתיופי לבין עובד זר מרומניה או מפולין?

אליהו ישי: זאת לא בושה וחרפה?

אליהו ישי: תראו לאן הממשלה הזאת הולכת, לאן היא מידרדרת.

רוני בר-און: בשביל מה אתה חוזר על זה?

אליהו ישי: אני אסביר לך למה אני חוזר על זה.

אליהו ישי: אני חוזר על זה מסיבה אחת פשוטה: יש פה שקט לא מובן, גם בתקשורת.

אליהו ישי: לא ראיתי למחרת אפילו כותרת בעיתון.

אליהו ישי: לו אתה היית אומר את זה, רוני, מה היה קורה לך?

אליהו ישי: לו היה אומר את זה חבר כנסת מש"ס מה היה קורה?

אליהו ישי: איזה כותרות היו בעיתון?

אליהו ישי: מה היו עושים לו? שקט, דממה.

אליהו ישי: התבטאות אחרי התבטאות, החלטות קשות ונוראיות, אכזריות ואומללות, ושקט, פשוט שקט דממה.

אליהו ישי: אף אחד לא מדבר.

אליהו ישי: אף אחד לא מדבר.

אליהו ישי: יושב-ראש סיעת מפלגת העבודה, כל מפלגה עוברת משברים, וזה דבר מאוד טבעי.

אליהו ישי: זה קרה לכולם וזה יקרה לכולם.

אליהו ישי: אתם תצאו מהמשבר הזה ואתם - לא שינוי, מפלגה שהיא חולפת, שינוי חולפת - אתם עוד תחזרו לעצמכם, ואני מאחל לכם שתחזרו לעצמכם.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, אני מייד מסיים.

רוני בר-און: קח את הזמן שלך.

אליהו ישי: דווקא בתקופה הזאת, בימים קשים ושחורים לחברה בישראל, הולך לעבור פה תקציב נוראי.

אליהו ישי: דווקא בשעות האלה של משבר, שצריך להתגבר עליו ותתגברו עליו, אני מקווה וגם מאמין, בואו נחשוב ביחד למרות כל המשבר, למרות ההתפטרות של יושב-ראש המפלגה עמרם מצנע, איך עושים שלא יהיו חיים קלים לממשלה, שהכול עובר אצלה בשקט כרגע, כי כל אחד מעניין אותו רק הכיסא שלו.

אליהו ישי: אנחנו מוכנים לעשות כל דבר.

אליהו ישי: אנחנו מובילים, אנחנו עושים כל מה שאנחנו רק יכולים, אבל חשוב פה שהאופוזיציה תהיה יותר מלוכדת.

אליהו ישי: זה שאתם כרגע במשבר פנימי, זה משפיע מאוד בשבועיים-שלושה הקרובים.

אליהו ישי: בואו נחשוב איך עושים - - -

אברהם בורג: שניפגש על הבימה?

אליהו ישי: אני מוכן בכל רגע בכל מקום שתרצה.

נסים דהן: כאן זה לא ועדת כנסת, פה זה המליאה בינתיים.

אליהו ישי: אני מוכן באמת לשיתוף פעולה - - -

רוחמה אברהם-בלילא: - - -

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, תגיד ליושבת-ראש סיעת העבודה כמה זמן ארך הוויכוח אם ש"ס תקבל שבע דקות או חמש דקות.

נסים דהן: אתה תשאל אותה ישירות אחר כך.

נסים דהן: נא לסיים.

נסים דהן: חבר הכנסת בר-און יושב על קוצים.

נסים דהן: הוא צריך להודיע הודעה עוד לפני הטלוויזיה.

אליהו ישי: אני אשמח מאוד אם נשב ביחד: מפלגת העבודה, ש"ס, מרצ, כדי לראות ביחד מה עושים.

אליהו ישי: אני מאמין, שאם נקים קול זעקה, נעורר את הציבור ונצא לרחובות, אז אולי סוף-סוף דרך השטח, דרך הרחוב, הממשלה תבין שהם הולכים לקטסטרופה כזאת, שמהר מאוד היא תסיים את כהונתה.

אליהו ישי: אולי לפחות הם ירחמו על הכיסא שלהם ובסופו של דבר הם יבינו שהם גורמים פה לנזק בלתי הפיך.

אליהו ישי: ייקח הרבה שנים, עשרות שנים, עשרות מיליארדי שקלים, אם בכלל יהיה ניתן לשקם את הנזקים הכבדים שהממשלה הזאת מביאה לעם ישראל.

אליהו ישי: תודה רבה על הסבלנות, אדוני היושב-ראש.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת בר-און, בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום, כי ועדת הפנים ואיכות הסביבה תדון בהצעה לסדר-היום בנושא: גל אלימות כלפי נבחרי ציבור, הצעתו של חבר הכנסת אהוד יתום.

יוסי שריד: איפה יש אלימות נגד נבחרי ציבור?

): שאל את חבר הכנסת אהוד יתום.

): תבוא לוועדת הפנים, שם תשמע, אין שום ספק.

נסים דהן: חבר הכנסת שריד, אתה שואל איפה יש אלימות?

נסים דהן: אתה המאוים הכי גדול.

): אבל הוא רגיל.

יוסי שריד: מה קרה עכשיו?

): ועדת הכספים תדון בהצעות לסדר-היום בנושא: העלאת הריבית של משיכות היתר, הפחתת הריבית על פיקדונות ועליית שער הדולר, הצעותיהם של חברי הכנסת אמנון כהן ויעקב ליצמן.

): ועדת החוץ והביטחון תדון בהצעות לסדר-היום בנושא: מינויו של אבו-מאזן לראש ממשלה ברשות הפלסטינית - הצעותיהם של חברי הכנסת מתן וילנאי, אחמד טיבי, חיים אורון, אריה אלדד, דוד אזולאי, ניסן סלומינסקי ועזמי בשארה.

): ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תדון בהצעת חוק עסקאות גופים ציבוריים (אכיפת נוהלי חשבונות, תשלום חובות מס, העסקת עובדים זרים כדין ושכר מינימום) (תיקון – מניעת פיטורי חיילי מילואים), התשס"ג-2003, של חבר הכנסת אבשלום וילן; וכן בהצעת חוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה) (תיקון – הארכת תקופת האיסור על פיטורי אנשי מילואים ואיסור הפליה בקבלה לעבודה בשל שירות מילואים), התשס"ג-2003, של חבר הכנסת גלעד ארדן וקבוצת חברי הכנסת.

): תודה רבה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: א.

נסים דהן: אופן טיפולה במצב המדיני, החברתי והכלכלי; ב.

נסים דהן: תוכניתה הכלכלית, סירובה לחדש את המשא-ומתן עם הפלסטינים ומדיניותה בשטחים הכבושים; ג.

נסים דהן: מכירת חמץ בחג הפסח ברחבי המדינה בניגוד לאיסור התורה ובניגוד לחוק

נסים דהן: ה

נסים דהן: יו"ר נסים דהן:

נסים דהן: חבר הכנסת אורי יהודה אריאל.

נסים דהן: חמש דקות לרשותך.

נסים דהן: אחריו – חבר הכנסת שאול יהלום.

נסים דהן: אחרי חבר הכנסת שאול יהלום ידבר חבר הכנסת אחמד טיבי.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני שר התיירות, הגיע המשיח, יש התבטאויות כאלה בעולם הערבי, וקוראים לו: אבו-מאזן.

אורי אריאל: מי זה האיש הזה, חבר הכנסת טיבי?

אורי אריאל: זה האיש שהוא מכחיש שואה מקצועי?

אורי אריאל: זה האיש שמסביר שהציונים מנפחים את ממדי השואה כדי לזכות בכסף מהעולם?

טלב אלסאנע: - - -

נסים דהן: הוא לא שואל כדי שתענו.

נסים דהן: אתם לא צריכים לענות.

אורי אריאל: האם האיש הזה היה שותף למימון הטבח במינכן?

אורי אריאל: מי זה האיש הזה?

אורי אריאל: האם אנחנו מכירים את הנציג החדש שמכונה בפי רבים ראש ממשלה?

אורי אריאל: ממשלה של מי, של מה?

טלב אלסאנע: - - -

נסים דהן: לא להפריע, חבר הכנסת טלב אלסאנע.

נסים דהן: הוא כבר היה גומר אם לא היית מפריע לו.

נסים דהן: עכשיו אתה תשמע את המשפט הזה עוד הפעם כיוון שהפרעת.

נסים דהן: יותר טוב שתשתוק.

טלב אלסאנע: - - -

נסים דהן: חבר הכנסת טלב אלסאנע, עכשיו אתה תשמע את המשפט בפעם השלישית.

נסים דהן: אם לא תפריע תשמע את המשפט פעם אחת.

אורי אריאל: הכחשת השואה, כידוע בוודאי למחוקקים, היא עבירה בישראל ודינה מאסר עד שלוש שנים.

אורי אריאל: לכן, חברי, אני אגיש תלונה למשטרת ישראל אם יימצא שהאיש הזה נכנס למדינת ישראל.

אורי אריאל: אני עובר לנושא של מכירת חמץ בפסח, אדוני יושב-ראש סיעת ש"ס.

אורי אריאל: היה פה לפני חבר הכנסת מאיר פרוש והוא איננו.

אורי אריאל: אני הייתי רוצה שהוא יחזור בו, כי הוא אמר דבר קצת קשה.

יאיר פרץ: - - -

נסים דהן: חבר הכנסת יאיר פרץ, הוא לא שאל אותך.

נסים דהן: אל תענה.

נסים דהן: קודם כול תשב, לא מדברים בעמידה.

יאיר פרץ: איך אבו-מאזן קשור למכירת החמץ?

נסים דהן: תיכף תשמע.

אחמד טיבי: - - -

אורי אריאל: אני אסביר לך, חבר הכנסת טיבי.

אורי אריאל: חבר הכנסת מאיר פרוש אמר על שר הפנים, שצריך לסלק אותו כמו חמץ בפסח.

אורי אריאל: ואני אומר לכם שזה לא יעלה על דעתנו, ואני קורא לחבר הכנסת מאיר פרוש לחזור בו, שהרי חמץ בפסח בל ייראה ובל יימצא.

אורי אריאל: זה נכון לגבי אבו-מאזן.

אורי אריאל: אבל איך הגענו לשר הפנים פורז?

אורי אריאל: בל ייראה ובל יימצא, ואין לו שיעור.

אורי אריאל: זה לא שהוא בטל בשישים, אין לו שיעור.

אורי אריאל: בל ייראה ובל יימצא.

נסים דהן: רק בפסח הוא לא מתבטל, לפני פסח כן.

אורי אריאל: לא רק שהוא צריך להתבטל בפסח, אלא הוא חמץ שעבר עליו הפסח.

אורי אריאל: ודאי שאסור לא בהנאה ולא בשום דבר.

נסים דהן: הגיעו ימות המשיח, שיעור הלכתי בתוך הכנסת.

אורי אריאל: לכן ראוי שממשלת ישראל לא תנהל אתו משא-ומתן לא כזה ולא אחר.

אורי אריאל: ראוי לדאוג שלא יהיה טרור במדינה הזאת ושהרוצחים שיצאו מהמוקטעה בחסות היושב-ראש, כך אתם קוראים לו - אתה היית יועצו של הרוצח, כן, מר טיבי?

נסים דהן: דקה לסיום.

אורי אריאל: אני אגמור בזמן, בניגוד לקודמי.

אורי אריאל: ואם לא יצאו הרוצחים מהמוקטעה אלא רק ליד המוקטעה, הרי הדברים האלה מחייבים לסדר את העניין - - -

אחמד טיבי: - - -

אורי אריאל: מה זה משנה?

אורי אריאל: סליחה, הידיעה לא נכונה.

אורי אריאל: הם לא יצאו מהמוקטעה, הם יצאו מרמאללה בעידודם של אנשי אש"ף, במימונם של אנשי אש"ף, ואתם רוצים לנהל אתם משא-ומתן?

אורי אריאל: טועה ראש הממשלה בדבר אחד מרכזי כשהוא אומר שזו טקטיקה: נגיד ככה, נעשה ככה, יבוא פאואל, נגיע לבוש, נסתדר.

אורי אריאל: זהו דבר לא נכון, שלא ראוי לעשותו גם במצבים קשים, כי יש פה פגיעה קשה בתחום החינוך של עם בקשר למולדתו.

נסים דהן: חצי דקה לסיום.

אורי אריאל: הסר דאגה מלבך, אדוני היושב-ראש, האמן לי, בעוד 27 שניות אני ארד מפה.

אחמד טיבי: לא רק משם תרד.

אורי אריאל: יש פה פגיעה קשה בחינוך ובמורל של עם שלם, עם ששב לארצו, עם ששב לציון.

אורי אריאל: הדבר הזה איננו ראוי.

אורי אריאל: ראוי שראש הממשלה יגיד דברים אחרים, יגיד דברים ברורים ונחושים.

אורי אריאל: זוהי ארצנו, זוהי מולדתנו.

אורי אריאל: לא נחלוק אותה עם איש.

אורי אריאל: מעבר לירדן תהיה רק מדינה אחת.

אורי אריאל: מי שרוצה מדינה, ילך למקום אחר, ויפה שעה אחת קודם.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת שאול יהלום, חמש דקות לרשותך, אדוני, מהרגע שתגיע לדוכן.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אין שום הצדקה למה שעשה שר הפנים בנושא החמץ בפסח.

שאול יהלום: לא זו בלבד שהוא עבר על ההסכם הקואליציוני, שכן ההסכם הקואליציוני מדבר על המשך הסטטוס-קוו, והיה צריך לשמור עליו, אלא שראוי שר, ובפרט שמפלגתו מחזיקה גם במשרד המשפטים, לשמור על חוקי המדינה.

שאול יהלום: ואין שר יכול לבוא ולמיין: חוקים אלה ברצוני לשמור, חוקים אלה אין ברצוני לשמור, וליצור מצב שבו אף רשות מקומית לא תבקש רשות לפיקוח.

שאול יהלום: אבל, רבותי, ואני אומר את זה דווקא לסיעה שמיוצגת כאן על-ידי רוב החברים הנוכחים, סיעת ש"ס, ואני אומר את זה אחרי דברי אלי ישי, היושב-ראש שלכם: באיזה מקום צריך להוריד את המסווה ולדבר אמת.

שאול יהלום: לא מסיעת ש"ס אנחנו נלמד איך לשמור על היהדות.

שאול יהלום: אפילו החוק הזה, אותו חוק שמדובר בו, שהגשתם עליו אי-אמון, הוא חוק שהגישה המפד"ל.

שאול יהלום: זאת הצעת חוק פרטית שהגיש פרופסור אבנר שאקי, איש המפד"ל בזמנו.

שאול יהלום: אנחנו היינו עדים לכך שבמשך כל תקופת שלטונכם במשרד הפנים שיניתם שם את התקנות.

שאול יהלום: במקום שיהיו לצורך זה פקחים קבועים, השארתם את הדבר לפי בקשת הרשויות המקומיות, ובכך נתתם אפשרות פיקוח לרשויות מקומיות שרוצות לעשות זאת, ורשויות מקומיות שאינן רוצות בפיקוח, לא מפקחות.

שאול יהלום: בכל השנים שאתם שלטתם במשרד הפנים, האם צומצמה הצגת החמץ בפרהסיה במדינת ישראל?

שאול יהלום: כולנו יודעים שלא.

שאול יהלום: ואם ניקח את הנושא השני - כשהייתם במשרד העבודה והרווחה עם כוח מאוד מרכזי, עד 17 מנדטים, האם אתם הגברתם את יחידת הפיקוח של חוק שעות העבודה והמנוחה?

שאול יהלום: כפי שקיבלתם אותה מאורה נמיר, כך המשכתם, שניים, שניים-וחצי עד שלושה פקחים.

שאול יהלום: וברור ששלושה פקחים לא יכולים לעמוד בפרץ.

יצחק וקנין: אתה לא מדייק.

שאול יהלום: אני מדייק מאוד.

שאול יהלום: סיימתם את הקדנציה עם שלושה תקנים לפקחים במשרד העבודה והרווחה.

שאול יהלום: אני ערב לכל מלה שאני אומר.

שאול יהלום: אלא מה?

שאול יהלום: זה נכון שסיעת שינוי היא אנטי-דתית במוצהר, ומלכתחילה ידענו זאת כולנו.

שאול יהלום: אבל מה שהדהים אותנו, ואמרנו שבאיזה מקום זה שווה חשבון נפש גם של היהדות הדתית - ולכם זה לא נגע כנראה - איך מפלגה כזאת, שמשדרת בעיקר שנאה לדת, מקבלת 400,000 קולות.

שאול יהלום: הבעיה היא לא רק הצמרת, הבעיה היא 400,000 איש, 15 מנדטים.

שאול יהלום: האם זה לא מחייב באיזה מקום את הסיעות הדתיות לבוא ולהגיד, מה תרמנו לעניין?

שאול יהלום: אולי אנחנו גם אשמים בשנאה הזאת לדת של 400,000 איש?

שאול יהלום: אולי גם אנחנו הבאנו לכך שלא מכבדים את הדת?

נסים זאב: - - -

שאול יהלום: אתה לא יכול להישאר בתוך הבועה שלך, ואנחנו לא נשארנו, ולכן אנחנו בחרנו בדרך הקשה, המתסכלת, של ישיבה עם שינוי.

שאול יהלום: ועיניכם הרואות שהיא מתסכלת.

שאול יהלום: הדבר האחרון שנעים לנו זה להגן היום על ממשלה שהשר שלה עשה כך כלפי חוק מכירת חמץ.

שאול יהלום: אבל באיזה מקום הבנו שצריך לדבר גם כן, שצריך לגשר, שההסתכלות על עצמנו בתוכנו לא תביא ל-400,000 אלא ל-800,000.

נסים זאב: שינוי מצפצפים עליכם.

נסים דהן: חבר הכנסת נסים זאב, אתה מפריע.

נסים דהן: הוא צריך לסיים ואני אוסיף לו זמן.

שאול יהלום: ולכן, חבר הכנסת זאב, מן הראוי שכל סיעה דתית - ואני לא מוציא את עצמי מן הכלל, ואני יכול להאשים סיעות אחרות, וזה קל - תבוא ותגיד עד כמה במעשיה, בהליכותיה, במה שהיא תמכה, במה שהיא לא תמכה, בעובדה שהיא משאירה בנושא דם ודם, בנושא של בני הישיבות, את המצב כפי שהוא, עד כמה היא אשמה ב-400,000 מצביעים כאלה לשינוי.

שאול יהלום: אנחנו את חשבון הנפש שלנו עושים על-ידי ישיבה בצוותא, על-ידי רצון לדבר.

שאול יהלום: זה קשה, הם עדיין לא מסכימים.

שאול יהלום: הם עושים, כפי שאתה אומר, הרבה דברים מרגיזים ומתסכלים, אבל לפחות אנחנו מנסים.

שאול יהלום: אנחנו לא מוכנים לקבל את העובדה כפי שהיא.

שאול יהלום: זה קל להתקיף אותנו - - -

יצחק וקנין: - - -

נסים דהן: לא להפריע, הוא כבר מסיים.

נסים דהן: זה לא דיון.

שאול יהלום: אני בא ואומר, ידידי היקר, חבר הכנסת יצחק וקנין, קודם כול בוא ונחשוב מה לעשות.

שאול יהלום: ברגע שנחשוב כולנו, פתרונות יימצאו, אבל אל תחפשו, אני אומר את זה במלוא הכאב, את הדרך הקלה להתקיף את המפד"ל שיושבת עם שינוי בקואליציה.

שאול יהלום: מה האלטרנטיבה?

שאול יהלום: האלטרנטיבה היתה שמפלגת העבודה היתה יושבת בקואליציה.

שאול יהלום: זה יותר טוב?

שאול יהלום: לו יצויר שאנחנו עכשיו יוצאים, הרי מפלגת העבודה במצבה ההנהגתי, בתוך דקה נכנסת.

שאול יהלום: זה יותר טוב למדינה, לארץ-ישראל, לתורה, לעם ישראל?

שאול יהלום: מה נוביל בזה?

שאול יהלום: לכן אני בא ואומר, באיזה מקום, אנא, חפשו את הגשר, חפשו גם אתם את ההידברות, ולאו דווקא את מציאת הדרך להתקיף את מי שעושה זאת.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת אחמד טיבי, חמש דקות.

נסים דהן: השר בני אלון, אפשר שתישאר כדי שתייצג את הממשלה גם כשאחמד טיבי מדבר?

בנימין אלון: אין לי בעיה.

בנימין אלון: אני לא בתורנות, אבל אשמח.

נסים דהן: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אין ספק שאנחנו ניצבים לפני מצב מדיני מעניין, שבו ארצות-הברית והקוורטט הציגו תוכנית ברורה, מפת הדרכים שמה.

אחמד טיבי: הרשות הפלסטינית והממשלה הפלסטינית קיבלו אותה ואישרו אותה שלוש פעמים.

אחמד טיבי: פעמיים בתקופת הממשלה הקודמת ועכשיו עוד הפעם, לרבות הוועד הפועל, כאשר השותף השני, החזק יותר, יש לומר, מסרב עד לרגע זה להביא אותה לאישור ממשלת ישראל.

אחמד טיבי: וכל השרים שדיברו על מפת הדרכים, דיברו נגד, חוץ מהשר גדעון עזרא, שאמר כאן לפני שבוע: אנחנו בעד.

אחמד טיבי: הוא לא מעודכן.

אחמד טיבי: בדקנו, והתברר שהוא לא מעודכן.

אחמד טיבי: אגב, סמנטית יש משהו מעניין.

אחמד טיבי: באנגלית זה ROAD MAP, כלומר, מפת הדרך.

אחמד טיבי: בערבית זה גם מפת הדרך – ח'ריטת אלטריק.

אחמד טיבי: רק בעברית זה מפת הדרכים.

אחמד טיבי: וכי למה?

אחמד טיבי: הרי אתם יודעים למה, זו הסיבה שאתם מחייכים.

אחמד טיבי: למה בעברית קוראים לה מפת הדרכים, כאשר קוראים לזה באנגלית ROAD MAP?

אהוד יתום: כי ברשות הפלסטינית יש שתי דרכים, אחת של ערפאת ואחת של אבו-מאזן.

דניאל בנלולו: - - -

אחמד טיבי: אתם רוצים לפצל את התוכנית הזאת, דרכים רבות לה, פרגמנטים, שברים.

אחמד טיבי: כל מפלגה בקואליציה והדרך שלה.

נסים דהן: חבר הכנסת טיבי, אם אתה תענה להם, זה על חשבונך.

אחמד טיבי: הרבה דרכים ומפה אין.

אחמד טיבי: אבל באותו עניין, אם ממשלת ישראל לא תקבל את מפת הדרכים – ואלה הם פני הדברים – זו תהיה עוד תוכנית שגורלה להיזרק אל הפח.

אחמד טיבי: כאשר עמד כאן השר גדעון עזרא ואמר שהרשות הפלסטינית לא עושה דבר, אני התערבתי ואמרתי שלפחות בשבוע האחרון היו שני סיכולים מטעם הרשות הפלסטינית ללא תיאום.

אחמד טיבי: לפעמים ישראל מעבירה מידע, ועל-פיו יש מעצרים.

אחמד טיבי: לא, הרשות הפלסטינית עם המנגנונים המרוסקים, הפגועים, סיכלה שני פיגועים נגד אזרחים בשבוע אחד.

אחמד טיבי: בחודש סוכלו שמונה.

אחמד טיבי: מישהו מכם יודע את זה?

אחמד טיבי: מישהו שמע על זה?

אחמד טיבי: עמד כאן השר ואמר "אני לא יודע", בשם הממשלה.

אחמד טיבי: למה הוא לא יודע, אם האנשים שנעצרו הועברו ליריחו, בתיאום עם צה"ל?

אחמד טיבי: כלומר, ראש הממשלה יודע.

אחמד טיבי: לכן, הממשלה דואגת לפמפם ולטמטם את הציבור.

אחמד טיבי: לכן, חבר הכנסת יתום, היום בבוקר קראנו בעיתון "הארץ" ושמענו ברשת ב', שכאילו החוליה שביצעה את הפיגוע אתמול יצאה מהמוקטעה.

אחמד טיבי: ואתה יודע שזה לא נכון, אמרת שזה לא נכון.

אחמד טיבי: זו הודעה שקרית.

אחמד טיבי: זה "ספין" תקשורתי.

אהוד יתום: אמרתי לך שלא.

דניאל בנלולו: מי אמר את זה?

אחמד טיבי: מקורות צבא.

אחמד טיבי: מקורות צבא ישראליים נתנו הודעה שקרית, שמטרתה אך ורק להשתמש בקלף הזה של עוד סגר על יאסר ערפאת והמוקטעה מול דרישה פלסטינית של אבו-מאזן ואחרים, של האירופים, שרוצים לבוא לפגוש אותו ולהסיר מעליו את הסגר.

יוסי שריד: אגב, זה היה אפילו יותר מלוכלך, כי אמרו "הערכה".

יוסי שריד: או שאתה יודע או שאתה לא יודע, מה זאת הערכה?

יוסי שריד: או שאני יושב פה או שאני לא יושב.

אחמד טיבי: מדובר ב"ספין" תקשורתי שהוא שקר.

אהוד יתום: - - -

אחמד טיבי: לא, חבר הכנסת יתום, אתה יודע מי הדליף לו, וגם ב"בוקר טוב ישראל" אריה גולן התחיל לראיין את השרים, ושאל: "אבל מה דעתכם על זה שהמחבלים יצאו מהמוקטעה?

אחמד טיבי: סימן שיאסר ערפאת מימן אותם, שלח אותם.

אחמד טיבי: זה "ספין" תקשורתי.

אחמד טיבי: "ספין" – בעברית סחרור.

דניאל בנלולו: עכשיו אולי הוא הפסיד.

אחמד טיבי: ולכן נוח לכם להיות תחת מתקפת שקר הסברתי, שלא רוצה לתת לעובדות לבלבל אותו.

אחמד טיבי: ולכן עושים את המוות לממשלה של אבו-מאזן.

אחמד טיבי: אבו-מאזן נואם את נאום ההשבעה, ואז מעלים מסוקים ומחסלים פלסטינים, תוך כדי ההשבעה.

אחמד טיבי: חיסולים – אנחנו תמיד התנגדנו לחיסולים, אבל גם לעשות את זה ביום ההשבעה שלו?

אחמד טיבי: ואז בא רב-אלוף יעלון ואומר שהחיסולים נועדו לעזור לאבו-מאזן.

אחמד טיבי: ושוב חזר על זה אריאל שרון, ראש הממשלה, לפני יומיים.

אחמד טיבי: האם יש משפט שהוא יותר מרושע ונבזי מאשר להרוג ערבים בשביל ערבים, מאשר לומר שאנחנו הורגים את בני העם שלך למענך?

אחמד טיבי: קראתי באיזה עיתון, שבכיר פלסטיני אומר:

אחמד טיבי: תארו לעצמכם, שאנחנו נתחיל להגיד שהשר זאבי נהרג או נרצח על מנת לעזור לשרון, האם יש משהו יותר נורא מזה?

אחמד טיבי: זו ההקבלה.

אחמד טיבי: זו הקבלה נוראית, אבל מי שמעז לומר משפטים כאלה, יקבל תשובות כאלה.

נסים דהן: תסיים, בבקשה.

אחמד טיבי: אגב, תמיד ישראל עושה מחוות.

אחמד טיבי: הפלסטינים, רבותי, לא רוצים מחוות; אל תעשו להם טובות.

אחמד טיבי: להסיר סגר זה מחווה?

אחמד טיבי: זה מופיע ב-stage one של מפת הדרכים.

אחמד טיבי: תקראו, יש מחויבות.

אחמד טיבי: יש 14 מחויבויות ישראליות לביצוע במפת הדרכים.

ואסל טאהא: מפת הדרך.

אחמד טיבי: מפת הדרך.

אחמד טיבי: יש 16 מחויבויות פלסטיניות, וצריך לעשות את זה בהקבלה.

אחמד טיבי: אגב, אתמול, אחרי ביקור כושל, אמר פאואל לפלסטינים שיש חילוקי דעות.

דניאל בנלולו: למה כושל?

נסים דהן: לא מנהלים כאן דיון.

נסים דהן: חבר הכנסת אחמד טיבי, נתתי לך אפשרות לסיים את המשפט, ואתה עושה לי ועדה חדשה עכשיו.

אחמד טיבי: זה מידע חדש, אתה רק תלמד מזה.

נסים דהן: מידע חדש מביאים לבית-משפט.

אחמד טיבי: הוא אמר שיש נקודות משותפות ויש נקודות מחלוקת.

אחמד טיבי: מה הנקודות המשותפות?

אחמד טיבי: המחויבויות הפלסטיניות.

אחמד טיבי: ומה נקודות המחלוקת?

אחמד טיבי: כל ההתחייבויות הישראליות.

אחמד טיבי: לכן, תתחילו אתם לעבוד.

אחמד טיבי: את זה אומר שר החוץ, שהציג את מפת הדרך.

דניאל בנלולו: מפת הדרכים.

אחמד טיבי: ולכן, למרות כל ההסתייגות שלי ממפת הדרך – או הדרכים, כפי שאתם מכנים אותה – שמלאה חורים; אגב, בגלל ההתנהגות הזאת גורלה כנראה להגיע לפח האשפה, כיוון שממשלת ישראל מאוד מאוד מאוד מתנגדת למפת הדרך.

אחמד טיבי: תודה רבה.

נסים דהן: תודה גם לך.

נסים דהן: נציג בל"ד, חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

נסים דהן: חמש דקות לרשותך.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, משום-מה בציבוריות הישראלית, גם במזג שהפוליטיקאים הישראלים מפיצים, יש מצב-רוח מרומם אחרי עירק, כאילו הפלסטינים נחלשו, או השאלה הפלסטינית נחלשה.

עזמי בשארה: אני רוצה לנצל הזדמנות זו, אדוני, כדי לנסות לשכנע אתכם שהנושא הפלסטיני אחרי עירק התחזק.

עזמי בשארה: הוא התחזק ונהיה נושא של קונסנזוס בין-לאומי, כפי שהוא לא היה אף פעם מאז הצהרת בלפור.

עזמי בשארה: עוד לא היה הנושא הפלסטיני כל כך נושא של התנצלות של הפוליטיקאים המערביים בגלל עמדתם בעירק, וגם הוא לא היה אף פעם דגל של האופוזיציה במערב.

עזמי בשארה: אני נכחתי בהפגנת המיליון בלונדון.

עזמי בשארה: הדגל היחיד שם היה הדגל הפלסטיני.

עזמי בשארה: אף פעם הוא לא הורם כך בלונדון, אף פעם, לא בפריס, לא ברומא ולא בשום מקום.

עזמי בשארה: פתאום הוא נהיה דגל האופוזיציה באירופה נגד המלחמה.

עזמי בשארה: מתי האופוזיציה האירופית היתה בעד הפלסטינים?

עזמי בשארה: בדרך כלל היא היתה בעד ישראל.

עזמי בשארה: הסוציאל-דמוקרטיה האירופית היתה בעד ישראל ב-1967 ואחרי זה.

עזמי בשארה: הנושא הפלסטיני הפך לדגל ה-fairness, לדגל הצדק, לדגל ה-justice.

עזמי בשארה: זה סיפור חדש, זה נושא חדש.

עזמי בשארה: אף פעם הוא לא היה כזה, אני אומר לכם.

עזמי בשארה: הוא נבדל מהאפרטהייד בדרום-אפריקה והוא נבדל מכל מאבק קולוניאלי אחר בעולם, בגלל השאלה היהודית באירופה, כיוון שהאירופים והאמריקנים עירבו בין השאלה הפלסטינית לשאלה היהודית, והשאלה היהודית ריסנה את כולם מלשאת את הדגל הפלסטיני.

עזמי בשארה: הדגל הפלסטיני הפך להיות דגל של האופוזיציה באירופה, וחלק מהממשלות באירופה – חלק גדול מממשלות אירופה - תומכות בעמדה הרשמית הפלסטינית בעניין השלום הצודק כמעט.

עזמי בשארה: ההשוואה הזאת בין פלסטין לעירק, אין לה על מה לסמוך.

עזמי בשארה: אין שום דבר שיכול להסתמך עליה.

עזמי בשארה: הפלסטינים לא כבשו אף אחד, הם בעצמם כבושים.

עזמי בשארה: גם אי-אפשר לאיים בכיבוש, כי הם ממילא כבושים.

עזמי בשארה: אני חושב שאם אמריקה תאיים על הפלסטינים שהיא תכבוש אותם, הם יגידו לה: "יאללה תבואו, אין שום בעיה".

עזמי בשארה: אי-אפשר לאיים על הפלסטינים בדברים כאלה.

עזמי בשארה: אין שם שאלה של אי-ביצוע הצהרות או"ם; הם דורשים לבצע החלטות או"ם.

עזמי בשארה: בקונטקסט הישראלי-הפלסטיני הם הקורבן, כך מובן בעולם, כך כל האנושות היום מבינה, שהם ה-underdogs.

עזמי בשארה: הנה מומחה רפובליקני מספר לי, שבזמן הפגישות עם פאואל, הוא סיפר לאנשים במשרד ראש הממשלה אתמול, שהמצב בדעת הקהל האמריקנית משתנה.

עזמי בשארה: אני גם הבחנתי בזה בכמה ערים בארצות-הברית, בכמה אוניברסיטאות בארצות-הברית.

עזמי בשארה: אומנם יש הרבה ביקורת על ההנהגה הפלסטינית, שלא קיבלה את קמפ-דייוויד וכו', אבל יש תמיד אבל – הדרישות הפלסטיניות צודקות וכו'.

עזמי בשארה: אדוני, אז פה מתקשטים – גם חלק מהמחנה הדתי היהודי, זה מה שמזעזע - חלק מתקשטים בפונדמנטליזם הפרוטסטנטי הנוצרי בארצות-הברית.

עזמי בשארה: מעניין מאוד, מאוד מעניין.

עזמי בשארה: יש אנשים שרצו לנסוע לעשות לובי אצל האנשים האלה.

עזמי בשארה: מעניין מאוד, פונדמנטליסטים הם פונדמנטליסטים, אבל זאת לא דעת הקהל המערבית.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, זו טעות לחשוב שהנה עכשיו זה המצב, שהפלסטינים חלשים ואפשר להכתיב להם תכתיבים.

עזמי בשארה: חשבו כך בקמפ-דייוויד וזה לא הלך.

עזמי בשארה: זה הביא לקטסטרופות, גם למפלגה שחשבה זאת.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, עכשיו יש אנשים שחושבים שאפשר לתמרן את הפלסטינים כלפי תכתיבים, כמו למשל להגיד "מפת הדרכים" - קודם כול מפת הדרך, road map.

עזמי בשארה: בואו נגיד לפלסטינים, שקודם כול החלק הראשון, שזה כמעט שליש ממה שנקרא "תוכנית המפה", ואחר כך נחזור בעצם לטנט-מיצ'ל - כי מה ברור בתוכנית הזאת חוץ מלחזור לגבולות 28 בספטמבר 2000?

עזמי בשארה: חוץ מזה הכול צריך משא-ומתן.

עזמי בשארה: חוץ מהחלק הזה, שבו הפלסטינים נדרשים לבצע א', ב', ג', ד' וכו', ותמורת זה ישראל תחזור לתקופה שלפני האינתיפאדה, אז מה יהיה?

עזמי בשארה: אז נחזור עוד פעם לאותן שאלות: הפליטים, ירושלים, התנחלויות, גבולות.

עזמי בשארה: שום תזוזה.

עזמי בשארה: ולישראל יש דעה בנושאים האלה, והאמריקנים לא מוכנים להגיד את דעתם בפירוש על ארבע השאלות האלה.

עזמי בשארה: לכן יש צד בישראל שאומר: קודם כול נבצע את מה שברור שם, מה שקונקרטי שם, כל השאר נתון לדיון ועוד דיון ועוד דיון.

עזמי בשארה: הרי האמריקנים לא דורשים מישראל פירוש מסוים של החלק השני של המפה, ולכן בישראל אוהבים את החלק הראשון.

עזמי בשארה: זה החלק שבאמת התבטא בנאומו של בוש, לכן אדון שרון מתעקש על נאומו של בוש, כי הנאום של בוש ברובו הוא החלק הראשון של המפה, והסוף הוא מדינה פלסטינית.

עזמי בשארה: גם שרון הוא בעד מדינה פלסטינית בשטחים של א' וב', וגמרנו את פשרת אלון, רק לא עם ירדן אלא עם הפלסטינים, אותם אזורים צפופי אוכלוסין וכו'.

עזמי בשארה: כך לא פותרים שום שאלה.

עזמי בשארה: ישראל היא לא אימפריה כמו ארצות-הברית, שיכולה להתנהג כמו ארצות-הברית בעירק.

עזמי בשארה: היא לא יכולה, כי קשה לה לסחוב את מה שיש לה.

עזמי בשארה: היא לא יכולה לכבוש יותר, היא לא יכולה להתנהג כמו שארצות-הברית מתנהגת.

עזמי בשארה: בסופו של דבר זאת השאלה הקולוניאלית האחרונה בעולם.

רוני בר-און: אל תנסו אותנו.

עזמי בשארה: מי מנסה אותך?

עזמי בשארה: אני מדבר על בימת הכנסת עכשיו, אני מנסה אותך?

עזמי בשארה: אני מנסה שתשמע אותי, זה הכול.

רוני בר-און: שומע.

עזמי בשארה: במה אני מנסה אותך, בזה שאתה שומע?

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אני חושב שישראל סוחבת עכשיו על גבה לא עניין של דיקטטורה מושחתת או לא מושחתת, נשק כימי או לא נשק כימי.

עזמי בשארה: היא סוחבת על גבה את השאלה הקולוניאלית האחרונה בעולם, היא צריכה לפתור אותה.

עזמי בשארה: אין מנוס מזה.

עזמי בשארה: תודה רבה.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת אהוד יתום, חמש דקות לרשותך.

נסים דהן: אחריו - חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו - חברת הכנסת דליה איציק.

אהוד יתום: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ברשותך, אדוני, אני מבקש להצטרך לכל שומרי הכשר ושוללי החמץ.

אהוד יתום: אני חושב שאלה מעשים לא יאים לעם היהודי, בעיקר בארץ-ישראל ובכל העולם כולו, ואני מגנה את התופעה הזאת.

אהוד יתום: כאדם חילוני, אבל כשומר מסורת, אני מגנה בכל תוקף ואני חושב שזאת לא תעודת כבוד לשום יהודי שנוקט את הדרכים האלה.

אהוד יתום: לעצם העניין, אני מבקש לפתוח ולברך את ראש הממשלה לקראת מסעו החשוב ביותר לארצות-הברית, ידידתה האמיתית של ישראל.

אהוד יתום: אומנם נוהגים לקשור במפת הדרך את הקוורטט לארצות-הברית, אבל הבדלי הגישה ביניהם קיימים, וראינו את ביקורו החשוב של פאואל כהכנה לביקורו היותר חשוב של ראש ממשלתנו בארצות-הברית לקראת סוף השבוע.

אהוד יתום: מעל במה זו, אדוני היושב-ראש, אני מברך אותו ב"דרך צלחה", בשמירת האינטרסים הישראליים למען גאון ישראל וישיבה שלנו בארצנו המובטחת בשלום לנצח נצחים.

אהוד יתום: אני מבקש לומר, אדוני היושב-ראש, שמפת הדרכים היא היגוי נכון לרשות הפלסטינית, חבר הכנסת טיבי.

אהוד יתום: יש דרכים רבות לרשות הפלסטינית, אבל שתי דרכים מאוד מאוד בולטות היום בהבדל ביניהן, והן דרך ערפאת לעומת דרך אבו-מאזן.

אהוד יתום: כך זה למעשה בא לידי ביטוי בעת האחרונה, ולצערי ולצער רבים מחברינו, היום דרך ערפאת גוברת ברחוב הפלסטיני על דרך אבו-מאזן - על-פי הבנתי, ואני מאוד מקווה ומאמין שאני טועה.

אהוד יתום: חלוקת הכוחות שם איננה שווה, עדיין ערפאת שולט על יותר משליש או משני-שלישים ממנגנוני הביטחון.

אהוד יתום: ידידי וחברי חברי הכנסת, בעיקר הערבים, אני חושב שהנושא הכאוב ביותר הוא שערפאת פשוט לא יאפשר לאבו-מאזן לשלוט, בשל רצונו בכישלונו של אבו-מאזן.

טלב אלסאנע: שרון יאפשר לאבו-מאזן לשלוט?

אהוד יתום: בהחלט כן.

אהוד יתום: חבר הכנסת אלסאנע, אני אתייחס לדבריך.

אהוד יתום: אדוני היושב-ראש, אני חושב שבימים כאלה, כאשר מסתמנת תפנית היסטורית, גם בתחום המדיני וגם בתחום הכלכלי, ואני מדבר גם על הנושא הכלכלי, חייבים להתאחד כולם.

אהוד יתום: נפגשתי עם ברנס לפני שבוע ואמרתי לו בדיוק את מה שאני חושב.

אהוד יתום: אמרתי את זה גם לפישר, שר החוץ הגרמני, ואני אומר את זה בכל נושא ועניין.

אהוד יתום: האי-רלוונטיות של ערפאת היום היא רלוונטית ביותר לסיכול הרצון הכן, גם של אבו-מאזן וגם של ראש ממשלתנו, אריק שרון.

אהוד יתום: אני קורא לכם בחברות ובידידות: אתם צריכים לסייע לעולם לפתור את הנושא הזה.

אהוד יתום: גם ארצות-הברית הוכיחה שהיום היא הולכת ישר על ראשי הטרור.

אהוד יתום: היא עשתה את זה עם בן-לאדן, עוד לא שמענו שהוא נתפס אבל הוא ייתפס, זה רק עניין של זמן.

אהוד יתום: היא עשתה את זה עם סדאם חוסיין, ובסיכומו של דבר חבל שהיא תזדקק לעשות את זה גם עם ערפאת, כאשר המושג "מפת הדרכים" תואם גם את המושגים הפלסטיניים.

אהוד יתום: נכון שהוא תואם גם את המושגים הישראליים.

אהוד יתום: יש 15 נקודות שצריך לעמוד עליהן.

אהוד יתום: יש חלק מהנקודות שהוא חשוב ביותר, כמו למשל שאין תזכורת כלל להכרה בעם היהודי בארץ-ישראל, ואין תזכורת לחלום הפלסטיני שצריך להתמוסס, החלום על זכות השיבה, שהרי לא נסכים לעניין הזה, ואנחנו אומרים את זה בגלוי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפילו לחלום אסור להם?

אהוד יתום: חבר הכנסת דהאמשה, חלום פלסטיני, שחבל בכלל להעלות אותו אם רוצים להגיע להסכמה כלשהי בעולם, שהגיע הזמן שהוא יהיה עולם של שלום וסוף למלחמות.

אהוד יתום: אי-אפשר בשום פנים ואופן לבוא בטענות לשום גורם ישראלי שמחליט מחר לבצע סיכול ממוקד על מי שעתיד להתפוצץ באחד מבתי-הקפה שלנו.

אהוד יתום: זאת זכות מוסרית.

אהוד יתום: גם הפלסטינים היו נוקטים צעד כזה וגם האמריקנים היו נוקטים וגם האירופים היו נוקטים.

אהוד יתום: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

נסים דהן: תודה רבה, גם על שמירת הזמן המדויקת.

נסים דהן: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, חמש דקות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שמענו פה מצד הממשלה ודובריה הרבה דיבורים, מה צריך אבו-מאזן לעשות ומה צריך ערפאת להיות ולא להיות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא שמענו מלה מה ישראל עושה, מה ישראל מוכנה לעשות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם ישראל רוצה שלום, חבר הכנסת יתום?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם היא תהיה מוכנה אי-פעם לוותר על הכיבוש?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם היא מוכנה להכיר במדינה פלסטינית כשמה, או שמא היא קובעת מראש שלפלסטינים אסור לחלום אפילו על זכות השיבה, לפלסטינים אסור שתהיה מדינה, לפלסטינים אסור שיהיה יותר ממשת"פ ואנשים יקבלו פקודות ממדינת ישראל וממר שרון?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפלסטינים אסור אפילו לנסות בצורה כלשהי לבנות איזה קיום עצמי, והם חייבים רק לשמוע ולהישמע ולציית לפקודות, ובסוף גם מדינה לא יקבלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדברים ברורים, חבר הכנסת יתום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם מר שרון היה באמת רוצה שיהיה פה שלום ושהסכסוך הזה סוף-סוף יצא ממעגל שפיכות הדמים, יש לו אפשרות לעשות את זה בתוך 24 שעות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי הוא אפילו לא קיבל את מפת הדרכים באופן פומבי, הוא קיבל את זה בהסתר, שם בבית, בלי שאף אחד יראה, כאילו משהו צנוע, משהו שצריך להתבייש בו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מר פאואל הגיע לפה ודיבר, והוא אמר לו במלים האלה: יותר טוב שלא תיכנס למלים, אל תדבר, אל תדרוש ממני דרישות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז מה מר פאואל בא לעשות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה יש לו לעשות אם לא לדרוש דרישות ולא לקבל ממר שרון שום מלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה יש בביקור הזה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא שמענו, ואני יודע למה לא שמענו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי מר שרון יודע שברגע שהוא מביא את המפה הזאת להחלטה ממשלתית, יש לו קרע; ממש באותו רגע יש לו קרע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: וכאן הוא צריך להחליט אם הוא רוצה לעשות שלום באמת ולאפשר גם לפלסטינים וגם למדינת ישראל לצאת ממעגל שפיכות הדמים, או שמא הוא רוצה לתחזק ולהמשיך להחזיק את הקואליציה הזאת ולחלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ולמה אני אומר לחלום?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כי אלה חלומות שיתנפצו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לחלום על זה שיצא ויעלה בידו פעם גם להכניע את הפלסטינים, גם להפוך את מנהיגיהם למשת"פים וגם להחזיק את כל השטחים וגם לעשות שלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי כל שנות קיומה של מדינת ישראל הוכיחו, ובמיוחד בשנים האחרונות, וזה מה שאתם מרבים לספר על הפארסה הזאת של ברק, שרצה לתת ולא רצה לתת – כל זה הוכיח רק דבר אחד: שלום יכול - - -

אהוד יתום: 98%, חבר הכנסת דהאמשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם מר שרון מוכן עכשיו לתת את זה?

אהוד יתום: מזלנו שערפאת אז לא רצה לשמוע את מה שהוצע לו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה אומר שהוא רצה לתת 98%.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי הפלסטינים, גם כשיקבלו את ה-98% האלה, יהיו להם 20% בסך הכול מאדמת המריבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם מוכנים להסתפק ב-20% האלה, נניח שהיו מקבלים את תוכנית ברק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בהנחה שהיה פה משהו רציני ובאמת משהו שרצו אכן להגשים אותו, האם מדינת ישראל היתה עומדת בזה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם היא עכשיו רוצה לתת את זה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם הליכוד שבשלטון, מר שרון והקואליציה שלו, רוצים לעשות משהו דומה לזה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האמן לי שהם רוצים לעשות רק דבר אחד: הם רוצים לצאת ידי חובה בפני דעת הקהל, בפני ארצות-הברית, בפני הקוורטט, פשוט להוכיח כביכול לעולם שישראל רוצה אבל הפלסטינים לא רוצים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל מטרתה של ישראל עכשיו בדיונים האלה וכל מה שהיא עושה זה לצאת מהסיפור הזה כאשר היא תוכל להגיד: לא אנחנו דחינו את מפת הדרכים, לא אנחנו לא הבאנו אותה להחלטה ממשלתית, לא אנחנו נושאים באחריות לכישלון המהלך הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו רצינו, אבל הפלסטינים לא נתנו לאבו-מאזן לעשות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאילו אבו-מאזן אשם והפלסטינים אשמים וישראל רוצה שלום וישראל רוצה לעשות את המחויבות שלה ולצאת מהכיבוש ולצאת מהשטחים, אבל הפלסטינים כביכול לא רוצים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הפארסה הזאת מתנפצת, פשוט המציאות איננה מרשה לה להמשיך לצעוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מר שרון יכול לשכנע את עצמו ואולי חלק גדול מהציבור שהוא אכן רוצה שלום אבל הפלסטינים לא רוצים, אבל הפארסה הזאת חייבת להתנפץ על קרקע המציאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם מר שרון רוצה שלום, הוא יכול לעשות את זה בתוך 24 שעות.

גלעד ארדן: הפלסטינים רוצים 60% - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי הקואליציה היתה מתפרקת, אבל במהלך נועז של שרון הוא היה עושה את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: והוא לא רוצה לעשות את זה, הוא גם לא יעשה את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חברת הכנסת דליה איציק, חמש דקות.

דליה איציק: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מבקשת ששר מטעם הממשלה ישב כאן.

נסים דהן: בהחלט, דרישתך צודקת.

נסים דהן: אנחנו דואגים ששר ייכנס כל רגע.

נסים דהן: אם את רוצה את יכולה להמתין, אבל זה יהיה על חשבונך.

דליה איציק: אדוני היושב-ראש, אני שמחה שיושב-ראש הנהלת הקואליציה נמצא כאן אתנו והוא מקשיב לדברינו, כי יצא לי לשמוע את יושב-ראש הנהלת הקואליציה לא מעט פעמים, ותמהתי איך חבר כנסת – מוכשר ככל שיהיה, אכן מוכשר; מבטיח ככל שיהיה, אכן מבטיח – ובכל זאת, איך יושב-ראש הנהלת קואליציה מחזיק קואליציה ממושמעת כזאת, עד כדי איבוד האישיות.

דליה איציק: אני מסתכלת פה על חברי כנסת צעירים.

דליה איציק: גם אני נכנסתי כחברת כנסת צעירה, חבר הכנסת גלעד ארדן, לא צעירה כמוך, אבל צעירה מתחילה.

דליה איציק: ראש הממשלה היה רבין, לא בדיוק הדמות הכי שולית בהיסטוריה, אומרים אפילו מרכזית מאוד, סמכותית מאוד - -

גדעון סער: מה עשיתם לאלי דיין כשפעם אחת הוא הצביע נגד?

גדעון סער: את זוכרת מה עשיתם לאלי דיין?

דליה איציק: - - משמעותית מאוד.

דליה איציק: היה תקציב, באתי ואמרתי לו: אדוני ראש הממשלה, אני על התקציב הזה לא אצביע.

דליה איציק: האם אין לכם מה להגיד?

דליה איציק: כלום?

דליה איציק: מלה?

גלעד ארדן: תראי לאן הגעתם, אנחנו לא שמחים להגיע לאן שאתם הגעתם.

דליה איציק: איך זה יכול להיות?

דליה איציק: מה הם עושים לכם שם?

דליה איציק: מה הם שמים לכם בתה או בקפה שאתם ממושמעים כך?

גלעד ארדן: חוש אחריות.

דליה איציק: אחריות כלפי מי?

גלעד ארדן: כלפי הציבור שבחר בנו.

דליה איציק: אין מדינה, אין עניים, אין אמהות חד-הוריות, אין מסכנים, אין אומללים.

דליה איציק: מה קורה לכם?

דליה איציק: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, אני רוצה לספר לכם סיפור.

דליה איציק: אדוני יושב-ראש הנהלת הקואליציה, בהיותי יושבת-ראש סיעת העבודה הוצאתי מכתב רשמי אל שר האוצר של מדינת ישראל.

דליה איציק: אגב, גם טלפנתי אליו ולא זכיתי לתשובה, שאני הרי אחרון האזרחים.

דליה איציק: אמרתי לו: אדוני שר האוצר, הרי אתה מבזבז כל כך הרבה כסף בשביל להגיע אל הציבור, אגב מספיק כסף בשביל לפרנס עיירה שלמה – מודעות גדולות, ענקיות, קמפיין, פרסומים.

דליה איציק: אני לא מכירה אף שר אוצר שעשה קמפיין כזה – לזה בדיוק יש כסף.

גלעד ארדן: בדיוק עובר פה עכשיו שר אוצר לשעבר, שגם הוא פרסם את הרפורמות שלו.

דליה איציק: אני מטלפנת לשר האוצר הנ"ל, יושבת-ראש הסיעה, לא סיעה מאוד גדולה, אבל די גדולה, ואומרת לו: אדוני שר האוצר, אני משיאה לך עצה, בוא אלינו לשעתיים ושכנע אותנו.

דליה איציק: הרי בכל פעם שאנחנו אומרים משהו, אתה אומר שאנחנו לא מכירים את התוכנית, אנחנו לא בקיאים בפרטיה.

דליה איציק: הנה לך במה ישירה, בוא דבר אתנו ותסביר לנו מה אנחנו ממציאים.

דליה איציק: עד לרגע זה לא זכיתי לתשובה.

דליה איציק: עד לרגע זה אפילו לא חשב שר האוצר להשיב לנו, כי יותר פשוט להוציא כסף של המדינה ולפרסם בקמפיין שעולה הון תועפות למדינת ישראל.

דליה איציק: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, שמעתי את בנימין נתניהו אומר שאין קשר בין התהליך המדיני לבין התהליך הכלכלי.

דליה איציק: ברוך השם, ראש הממשלה כבר מבין את זה, כנראה מבין את זה.

דליה איציק: בחודשים הבאים נראה אם הוא מבין, שאם הוא רוצה לשנות את פניה של המדינה הזאת, מוכרח להיות תהליך מדיני.

דליה איציק: מדוע היתה צמיחה בימי ממשלת רבין?

דליה איציק: למה היתה צמיחה כלכלית?

דליה איציק: בייגה יושב פה, הוא בטוח שזה רק בגללו.

דליה איציק: זה לא רק בגלל בייגה, האמינו לי.

אברהם-בייגה שוחט: רק בגללי.

דליה איציק: רק בגלל בייגה, כן.

נסים דהן: והסגן שלו.

דליה איציק: מי היה הסגן שלך, בייגה, נסים דהן?

דליה איציק: זה לא בגלל בייגה ואפילו לא בגלל הסגן שלו ואפילו לא בגלל הסיעה המוצלחת שהיתה לו.

דליה איציק: מה שהפך את הכלכלה אז לכלכלה צומחת היה תהליך מדיני.

דליה איציק: לא צריך להיות כלכלן גדול וחשוב כדי להבין שיש קשר ישיר בין אווירה – כלכלה אוהבת אווירה בטוחה, כלכלה אוהבת אווירה ידידותית, תומכת.

דליה איציק: משקיעים לא באים לאזור מסוכסך, לכן אלף תוכניות לא יצליחו לשפר את הכלכלה הישראלית אם בסוף בסוף זה לא יהיה קשור לתהליך מדיני.

דליה איציק: אני מקווה מאוד שראש הממשלה מבין את זה.

דליה איציק: שמעתי קודם את חבר הכנסת דהאמשה, ואני גם מקווה מאוד שבצד הפלסטיני, שתמיד יש שם אחד שעוזר לימין הקיצוני, שגם הם יבינו שעם טרור לא נגיע לשום מקום, ושהם לא ייתנו תירוצים לכאלה שהיו רוצים להשתמש בתירוצים הללו.

דליה איציק: אני גם רוצה להגיד, שבמה שקשור לטרור אין ימין מבחינתי ואין שמאל.

דליה איציק: מה שקשור לטרור – לא בבית-ספרנו.

דליה איציק: בעניין זה אנחנו נתבע מאבו-מאזן - ואני מאחלת שהוא יצליח, בשביל העם שלו וגם בשביל העם כאן - שלא ישתמשו עוד בטרור.

דליה איציק: זה היה הרעיון המרכזי של הסכם אוסלו.

דליה איציק: מה שלא יהיה, איך שלא יהיה, בלי טרור.

דליה איציק: אבל הייתי רוצה בכל זאת להשיא עצה לראש הממשלה.

דליה איציק: אומרים שיש כאן איזה חבר כנסת שמאוד קשור אליו, והייתי מאוד רוצה להשיא עצה לראש הממשלה.

דליה איציק: אבו-מאזן הוא לא ראש הממשלה של מדינת ישראל.

דליה איציק: בכל פעם שקורה משהו ראש הממשלה אומר, זה יאסר ערפאת.

דליה איציק: אני לא דורשת ביטחון מיאסר ערפאת כאן.

דליה איציק: ראש הממשלה שלי זה אריק שרון.

דליה איציק: ראש הממשלה של ישראל זה אריק שרון.

דליה איציק: הוא אחראי לשלומה ולביטחונה של מדינת ישראל.

דליה איציק: לפיכך הוא זה שצריך להנפיק ולספק את השלום והביטחון שהוא הבטיח.

דליה איציק: לפיכך, אם הוא רוצה לעזור לאבו-מאזן כדי לעזור לעצמנו - אבו-מאזן לא עובד אצלנו.

דליה איציק: צריך להבין את זה.

דליה איציק: שמעתי לא מזמן שר בכיר שמתראיין ואומר: "אם אבו-מאזן יעשה את העבודה".

דליה איציק: הרי האיש הזה מחר הולך לפני העם הפלסטיני וברגע הם מחסלים אותו.

דליה איציק: הם מחסלים אותו לא פיזית, מחסלים את התדמית שלו כי הם אומרים לו: אתה משת"פ, מה שהוא לא.

דליה איציק: גם הרטוריקה שלנו היתה צריכה להיות מאוד זהירה.

דליה איציק: מה שאני רוצה לבקש מראש הממשלה זה לחוש את חלון ההזדמנויות שנוצר.

דליה איציק: אני מניחה שגם לו, לאבו-מאזן, מאוד מסובך שם.

דליה איציק: מוכרחים לעשות כמה ג'סטות, שיהיה generous, שיעשה מחוות.

דליה איציק: מותר.

דליה איציק: מחוות שלא מסכנות את מדינת ישראל.

דליה איציק: אני משוכנעת שמותר.

דליה איציק: קראתי על חלק מהן.

דליה איציק: אני גם שמחה על הרטוריקה של ראש הממשלה.

דליה איציק: אני חושבת שהיא משנה את האווירה.

דליה איציק: אני מעריכה רטוריקה, אבל לא רק רטוריקה.

דליה איציק: הרטוריקה מוכרחה להיות מלווה במעשים.

דליה איציק: חבר הכנסת שרון, אספר לך סוד: אומר לי אחד מחברי הבכירים, מה עשיתם?

דליה איציק: אתם בחוץ עכשיו, יבוא ראש הממשלה, ייקח לכם את האג'נדה, יביא שלום ואולי ייתר אתכם.

דליה איציק: אני אומרת לך, הלוואי.

דליה איציק: אני מתפללת בשביל ראש הממשלה, שייקח לנו את האג'נדה וייתר אותנו וישנה את פניה של המדינה הזאת.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת יאיר פרץ, חמש דקות לרשותך.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, בימים אלו שכיכר המדינה מחליפה את שמה לכיכר הלחם, בימים שעשרות ואלפי עסקים נסגרים, בימים שמעגל המובטלים הולך ומתרחב, בימים שאלפי מורים מפוטרים, בימים שהממשלה פוגעת ברבבות גמלאים, במשפחות חד-הוריות, בקצבאות הנכים, במשפחות ברוכות ילדים, במשפחות מצוקה ובילדים, בהומלסים, ומקצצים ומקצצים; בימים שהממשלה עומדת, עמיתי חברי הכנסת, לקצץ מחצית מגמלת הסיעוד שמקבלים אותם גמלאים, מחצית, דבר שיגרום לתמותה אצל אותם קשישים, שיגרום סבל רב למשפחות שלהם; בימים אלו, אדוני היושב-ראש, מצא לנכון שר הפנים של מדינת ישראל, של המדינה היהודית היחידה, לקום ללא בושה ולהכריז בשער בת-רבים שהוא, שר הפנים, הוא, שר במדינת ישראל, לא מתכנן לאכוף את חוק החמץ.

יאיר פרץ: שערו בנפשכם, עמיתי חברי הכנסת, אם שר לשעבר מש"ס היה אומר דבר כזה.

יאיר פרץ: היתה קמה שערורייה במדינה, איך יכול להיות ששר במדינת ישראל אינו אוכף חוק.

יאיר פרץ: היו אומרים, אתם רומסים את החוק ברגל גסה.

יאיר פרץ: ופה הכול עובר בשתיקה.

יאיר פרץ: איש הישר בעיניו יעשה.

יאיר פרץ: וזאת, חבר הכנסת טיבי ידידי, אחרי ששר הפנים טיפל בצורה אינטנסיבית ברשויות המקומיות, פתר את בעיות הרווחה, החינוך, הארנונה, כיסה את הגירעונות של הרשויות.

יאיר פרץ: הכול בסדר, הכול טוב, הכול על מי מנוחות.

יאיר פרץ: מה שנותר לו ומה שהפריע לו זה למכור חמץ בפסח.

יאיר פרץ: זה מה שנותר לשר הפנים שלנו במדינת ישראל לעשות.

גדעון עזרא: זו לא האחריות שלו.

יאיר פרץ: אני אגיע גם לאחריות שלו.

יאיר פרץ: רבותי, על כל זה אין מי שמגיב, אין מי שמתריע.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, זו פגיעה באחד הערכים המקודשים לעם היהודי.

יאיר פרץ: שר הפנים לא פגע בחרדים או בדתיים או במסורתיים.

יאיר פרץ: שר הפנים פגע בערך העליון, בנשמתו של העם היהודי.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, כל ממשלות ישראל התעלו על עצמן ושמרו על הסטטוס-קוו, וזאת במטרה לשמור על אחדותו של העם היהודי היושב בציון.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, בנושאים מהותיים, שרוב העם מאוחד סביבם, חבל מאוד ששר הפנים במדינת ישראל, שעליו מוטלת אחריות ממלכתית לשמור על איזון בין כל שכבות העם למצות את המאחד - - -

נסים דהן: מפלגת העבודה, את הדיונים תנהלו מחוץ למליאה.

יאיר פרץ: - - - אדוני היושב-ראש, במקום זאת הוא גורם לפילוג העם בצורה הכי בוטה.

יאיר פרץ: אדוני השר, הכתובת רשומה על הקיר, ובתוצאות יישאו כל אלה שמטפטפים שנאה כלפי כל סממן יהודי.

יאיר פרץ: אל לנו להתפלא על שבתוך פרק זמן קצר, דבר ששמרנו עליו לאורך כל הדורות, במקום למצוא את המאחד נמצא את עצמנו בשנאת אחים, במלחמת אחים.

יאיר פרץ: זה מה שרוצה שר הפנים, זה מה שרוצים כל מי שמנסים לבוא ולהטיף, לבוא ולהכריז בשער בת-רבים על מכירת חמץ בפסח, אלה שנותנים אזרחות למי שלא צריך לתת לו אזרחות, ועוד כהנה וכהנה.

יאיר פרץ: לכן, אדוני היושב-ראש, ממשלה שיושב בתוכה שר כזה שבז לקודשי ישראל, איננה ראויה לאמון כנסת ישראל.

יאיר פרץ: לכן, אדוני היושב-ראש, סיעת ש"ס תביע אי-אמון בממשלה הזאת.

יאיר פרץ: תודה רבה.

נסים דהן: תודה, אדוני, גם על הזמן.

נסים דהן: חבר הכנסת רוני בריזון - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת אברהם שוחט, לרשותך חמש דקות.

נסים דהן: חבר הכנסת שוחט הרגע היה כאן.

נסים דהן: חבר הכנסת גדעון סער, הגיע תורך.

נסים דהן: או, חבר הכנסת בייגה שוחט נכנס.

גדעון סער: אני אחרון?

נסים דהן: אתה אחרון, אבל קראנו בשמו של חבר הכנסת שוחט והוא לא היה, ואתה אחריו.

נסים דהן: אבל עכשיו הוא נכנס.

נסים דהן: בבקשה.

נסים דהן: חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט, שר האוצר לשעבר, שר מצוין, ואחריו - אחרון הדוברים, חבר הכנסת גדעון סער.

נסים דהן: תישאר כאן במליאה, חבר הכנסת סער.

אברהם-בייגה שוחט: תודה רבה.

אברהם-בייגה שוחט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה בדברי הלא-ארוכים להתייחס לשלוש נקודות.

נסים דהן: יש לך חמש דקות.

אברהם-בייגה שוחט: האחת, הנושא של התוכנית הכלכלית, הביצוע, הדברים כפי שהם עומדים היום.

אברהם-בייגה שוחט: השנייה, הסיכוי לתהליך מדיני.

אברהם-בייגה שוחט: השלישית, דבר שאולי הוא מאוד לא נעים, אבל אני חושב שאי-אפשר שלא להזכיר אותו:

אברהם-בייגה שוחט: פרסום ההסכם בין דוד אפל לבין בנו של ראש הממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: אני אתחיל בנושא הראשון.

אברהם-בייגה שוחט: דובר כבר רבות על התוכנית הכלכלית, ודובר על המרכיבים השליליים שבה, אבל, אדוני היושב-ראש, יש בה גם מרכיבים חיוביים.

אברהם-בייגה שוחט: המרכיבים השליליים הם בנושא החקיקה, שכרגע מתנהל עליה משא-ומתן, שאני לא יודע אם הוא יושלם.

אברהם-בייגה שוחט: אני מקווה שהוא יושלם.

אברהם-בייגה שוחט: צריך לזכור שמעבר לנושא החקיקה - ההסכמים בנושא שכר, פנסיה ופיטורים, שאותם מייצגת ההסתדרות, יש בתוכנית דברים שאי-אפשר להאמין.

אברהם-בייגה שוחט: הייתי רוצה שחברי חברי הכנסת ישמעו, למשל, את הדבר המטורף, הייתי אומר, של הטלת מס בריאות על עקרת-בית.

אברהם-בייגה שוחט: זה הדבר הכי רגרסיבי שאפשרי בכלל במערכת מס.

אברהם-בייגה שוחט: יש לנו במדינת ישראל כחצי מיליון נשים, חבר הכנסת יתום - יתום מימין, יתום משמאל - שהן עקרות-בית שאינן עובדות.

אברהם-בייגה שוחט: על-פי חוק ביטוח בריאות, מס הבריאות נגבה בשיעורים מסוימים ממי שעובד.

אברהם-בייגה שוחט: באה הממשלה ואומרת: רגע אחד, אם יש עקרות-בית שאינן עובדות, יואילו לשלם מס בריאות בגובה של 84 שקל בחודש, בערך 1,000 שקל בשנה.

אברהם-בייגה שוחט: תראו כמה המס הוא מה שנקרא במונח המקצועי - רגרסיבי.

אברהם-בייגה שוחט: רגרסיבי זה אומר שהחלש משלם פי כמה מהחזק.

אברהם-בייגה שוחט: כיוון שזה סכום קצוב, הרי עקרת-בית שבעלה מרוויח רבע מיליון שקל בחודש תשלם 84 שקל, אבל גם אם חד-הורית שהיא עקרת-בית, שחיה על 3,000 שקל, גם היא תשלם 84 שקל בחודש, שזה 3% מהכנסתה.

אברהם-בייגה שוחט: לכן כל מס שהוא קצוב, כל היטל שהוא קצוב, הוא היטל רגרסיבי.

אברהם-בייגה שוחט: אבל זה לא מספיק.

אברהם-בייגה שוחט: רוב הנשים שאינן עובדות והן עקרות-בית הן מהעשירונים התחתונים.

אברהם-בייגה שוחט: אני יכול להגיד לכם, ש-50% מעקרות-הבית הן בשלושת העשירונים התחתונים, ורק 13% מעקרות-הבית נמצאות בשלושת העשירונים העליונים.

אברהם-בייגה שוחט: מה משמעות העניין?

אברהם-בייגה שוחט: שיש כאן החלטה שהיא רגרסיבית, פעם אחת באוכלוסייה, ופעם שנייה בעובדה שהדבר קצוב.

אברהם-בייגה שוחט: לפי דעתי, אפילו לפי תפיסת עולמו הליברלית של שר המשפטים שנכנס זה עכשיו, לא מקבלים החלטה שבה מטילים מס קצוב על עקרת-בית שהכנסתה 2,500 שקל, שהיא תשלם 84 שקל, ואילו על עקרת-בית שבעלה מרוויח 100,000 שקל - גם כן 84 שקל, וכאשר יודעים שעקרות-הבית שאינן עובדות באות ברובן מהאוכלוסייה החלשה.

אברהם-בייגה שוחט: זה רוחה של התוכנית.

אברהם-בייגה שוחט: יש דברים שצריך לשפר במשק הישראלי, יש דברים שצריך לעשות, אבל אנחנו רואים לפנינו דוגמה קטנה, שכן אני לא יכול לשאת נאום ארוך, והייתי רוצה שחברי הכנסת ידעו דרך הדוגמה הקטנה הזאת שהתוכנית רצופה בדברים מהסוג הזה.

אברהם-בייגה שוחט: הדבר השני הוא התהליך המדיני - כל אחד שמסתכל נכוחה מבין שאנחנו הולכים להיות בתהליך שלא יביא לשום דבר.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו נמצאים בתהליך שבו אין בכוונתם של ראש הממשלה והממשלה להגיע לאיזה פתרון, אין בכוונתם לקדם תהליך, כל רגע יש סיפור חדש.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא אומר שצריך להיכנע לכל הגחמות, לא של האמריקנים ובוודאי לא של הפלסטינים, אבל, בסופו של דבר, כאשר בוחנים את הדברים ורואים אותם אנחנו רואים שלפנינו ראש ממשלה שכל דיבוריו - גם היום באיזה מפגש עם עיתונאים - וממשלה - - -

נסים דהן: רק רגע.

נסים דהן: יש כאן רעש באולם, וחבר הכנסת בייגה שוחט באמצע הדברים.

נסים דהן: אני מבקש מחברי הכנסת לשמור על שקט.

אברהם-בייגה שוחט: הם כולם יחד מבטאים מעשה רמייה אחד גדול.

אברהם-בייגה שוחט: וכאשר נמשיך את חיינו בארץ הזאת ונשלם את המחירים, גם הפוליטיים, גם החברתיים וגם הכלכליים, נדע שהמשחקים האלה הם לב לבו של העניין.

אברהם-בייגה שוחט: הדבר האחרון - הייתי מבקש מחברי לסיעה, חבר הכנסת הרצוג, לתת לטומי לפיד לשמוע, שכן דברי מכוונים גם אליו - לפני כמה ימים פורסם בעיתון במלואו ההסכם בין דוד אפל לבין בנו של ראש הממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: לא צריך להיות משפטן, לא צריך להיות חכם גדול, לא צריך להיות בעל ניסיון מי יודע מה גדול כדי להבין, אדוני שר המשפטים, שההסכם הזה רווי בצחנה, רווי בחוסר תקינות, רווי בשערורייה שאין כמותה.

אברהם-בייגה שוחט: כאשר, אדוני שר המשפטים, עוד נאמר שכבר למעלה משנה - אני לא יודע אם זה נכון, על כל פנים לא יצאה הכחשה - שוכבת במשרדו של היועץ המשפטי לממשלה המלצה של המשטרה להעמיד את ראש הממשלה לדין, וכאשר מתפרסם הסכם מהסוג הזה, ואנחנו יודעים מי הצדדים להסכם, הייתי אומר שהדבר הזה במדינה תקינה לא יכול היה להתקיים.

אברהם-בייגה שוחט: שר משפטים שמכבד את עצמו לא היה נותן למצב הזה להתקיים.

אברהם-בייגה שוחט: ראש ממשלה שמכבד את עצמו לא היה ממשיך בתפקידו אפילו רגע אחד.

אברהם-בייגה שוחט: הוא היה משעה את עצמו, היה נותן למערכת המשפטית למצות את העניין, היה נותן למשטרה לגמור את החקירה, היה עושה את מה שצריך לעשות.

אברהם-בייגה שוחט: אני אומר את הדברים אפילו בכאב.

אברהם-בייגה שוחט: אני אומר אותם בכאב, מכיוון שאני גם אזרח המדינה.

אברהם-בייגה שוחט: אין לי שום דבר אישי נגד אריק שרון, אבל אני אומר את זה גם כאזרח שמבין מה משמעות מצב כזה מבחינת תקינות השלטון, מבחינת טוהר המידות, מבחינת אופיה של מדינת ישראל ומבחינת כל אותם דברים שלא היינו רוצים שיהיו כאן.

אברהם-בייגה שוחט: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת אברהם בייגה שוחט.

ראובן ריבלין: אחרון הדוברים - חבר הכנסת גדעון סער.

ראובן ריבלין: אדוני, בבקשה.

ראובן ריבלין: לאחר מכן הממשלה רוצה לענות.

ראובן ריבלין: לאחר שאחרון הדוברים, יושב-ראש הקואליציה, יאמר את דבריו, יעלה השר גדעון עזרא לסיכום הדיון, ואנו נצביע.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שמעתי פה את חבר הכנסת אופיר פינס, המזכיר הכללי של מפלגת העבודה - אני מקווה שהוא עוד ייכנס במהלך הדיון - מטיף לנו בנושא הכלכלי, עם חוב של 140 מיליון שקל.

יצחק הרצוג: מה זה קשור?

גדעון סער: הרי אתם יודעים שאתם על סף פשיטת רגל, על סף פשיטת יד.

גדעון סער: הוא יבוא להטיף לנו איך לנהל את כלכלת המדינה?

ג'מאל זחאלקה: גם הליכוד היה במצב כזה.

גדעון סער: מעולם לא.

אבשלום וילן: קרן "תל-חי".

קריאות: - - -

חיים אורון: - - - קרן כזאת, קרן אחרת.

גדעון סער: אתה כמעט חוזר לרצח ארלוזורוב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, בתקופתו של גדעון סער לא היו חובות כאלה מעולם.

אברהם-בייגה שוחט: גדעון סער, אל תגיע לדבר מושחת כזה.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת דהאמשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, כל דבר ראוי להעיר הערה?

ראובן ריבלין: לאט לאט.

גדעון סער: בנק הפועלים כבר הסכים להסדר חובות אתכם?

גדעון סער: כבר הגעתם להסדר חובות?

אברהם-בייגה שוחט: מה זה שייך?

יצחק הרצוג: מה זה קשור?

גדעון סער: אני אגיד לך למה זה קשור, חבר הכנסת הרצוג.

גדעון סער: אתה מכיר את האמרה ממקורותינו: "טול קורה מבין עיניך".

גדעון סער: לא מכם נשמע הטפת מוסר איך לנהל את כלכלת ישראל.

אברהם-בייגה שוחט: מה זה שייך לשוחד שקיבל ראש הממשלה?

גדעון סער: אתה לא היית פה, לא שמעת את דבריו של מזכ"ל מפלגת העבודה.

גדעון סער: אני רוצה בהזדמנות הזאת - מאחר שאני עדיין מתייחס אליכם, אני מבקש מכם לנסות להקשיב לדברים - לברך את חברת הכנסת דליה איציק על כניסתה לתפקיד של יושבת-ראש האופוזיציה.

ראובן ריבלין: היא עדיין לא הוכרזה, אדוני.

גדעון סער: כן, אבל אני מניח - מאחר שראיתי את מכתבו של יושב-ראש המפלגה - אני מניח שזה הליך טכני, ואני מרשה לעצמי לברך אותה - לא כי אני חושב שהיא לא תהיה ראש אופוזיציה תקיפה - אני משוכנע בזה - אבל אני חושב שעצם העובדה שבראש האופוזיציה תעמוד אשה, זה דבר חשוב ביותר.

מיכאל רצון: יש לי שאלה.

מיכאל רצון: זה עם ה"קדילק" או בלי?

גדעון סער: ראש אופוזיציה, אדוני סגן השר, זה תפקיד סטטוטורי - יש לו זכויות, יש לו חובות - זה בכלל לא מותנה בשיקול דעת של נושא המשרה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רצון, אני מציע גם לסגני שרים, שהם רק קדנציה שנייה בכנסת - כי אדוני הוא קדנציה שנייה - שכדאי שיקראו את החוקים וידעו בדיוק.

רוני בר-און: יש יושב-ראש אופוזיציה זמני?

ראובן ריבלין: אין דבר כזה.

גדעון סער: יש דבר שנקרא יושב-ראש אופוזיציה - - -

רוני בר-און: לא יותר משלוש שנים.

גדעון סער: - - - היה ערפל, ואני שמח שחברת הכנסת איציק נעתרה לבקשתי שלא להביך את חבר הכנסת מצנע כאן היום והסירה את הצעת האי-אמון, אבל היו גם הצעות אי-אמון של הסיעות מהשמאל הקיצוני - גם הסיעות הערביות וגם סיעת מרצ.

גדעון סער: שמעתי את הדברים.

גדעון סער: דבר אחד לא שמעתי מכם - חבר הכנסת טיבי, זה מיועד גם לך - שום דבר על העובדה שחברך, שעכשיו הוא הנשיא, מכשיל באופן עקבי כל ניסיון להתקדם בתהליך המדיני.

גדעון סער: ואיך הוא עושה את זה, חבר הכנסת טיבי?

גדעון סער: אני אספר לך, אף שאתה יודע.

גדעון סער: קודם כול, למרות הסיפור של הרפורמות הביטחוניות, הוא ממשיך לשלוט בכל מנגנוני הביטחון החשובים - - -

אחמד טיבי: - - -

גדעון סער: - - - אתה הרי מכיר אותו.

גדעון סער: קודם כול, במודיעין הכללי של טיראווי הוא שולט?

אחמד טיבי: - - -

גדעון סער: שולט.

גדעון סער: מאה אחוז.

גדעון סער: בכוח-17 הוא שולט?

אחמד טיבי: - - -

גדעון סער: שולט.

גדעון סער: גם בביטחון הלאומי הוא שולט.

גדעון סער: זה עמוד השדרה של מה שמתקראים מנגנוני הביטחון, והם ארגוני טרור לכל דבר ועניין של הרשות הפלסטינית.

גדעון סער: זאת הרפורמה הביטחונית המהוללת - - -

אחמד טיבי: ולכן - - -

גדעון סער: אני רק מדבר.

גדעון סער: הרי אתה מכיר טוב את נאומו של הנשיא בוש, כי אתה - שהיית בעבר פעמים רבות בוושינגטון - לא יצא לך להיות שם בשנים האחרונות ואתה משתוקק לחזור לבירה האמריקנית.

גדעון סער: ואני רוצה להגיד לך - אם חברך, יאסר ערפאת, ימשיך למנוע ממוחמד דחלאן קבלת סמכויות בתחום הביטחוני, גם בזה הוא מכשיל את הרפורמות.

אחמד טיבי: - - -

גדעון סער: הוא גם לא מאפשר להתחיל בעשייה הביטחונית.

גדעון סער: אתה הרי יודע שלא נעצר אדם אחד, אין פירוק של תשתיות טרור; אתה הרי יודע את כל העובדות האלה.

אחמד טיבי: אתה מטעה את הכנסת.

גדעון סער: אתה גם יודע שהוא ממשיך להיות אחראי על חלק בלתי מבוטל מכספי הרשות הפלסטינית.

אחמד טיבי: - - -

גדעון סער: זו לא קופה קטנה.

גדעון סער: זו קופה גדולה מאוד.

גדעון סער: אנחנו - ואני אומר את זה לכל סיעות האופוזיציה שהעלו את הנושא המדיני - הממשלה הזאת תחדש את התהליך המדיני - -

אחמד טיבי: - - -

גדעון סער: - - אבל לא נחזור על שגיאות העבר.

גדעון סער: זה קו מציאותי, חבר הכנסת טיבי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, אם אדוני רוצה - - -

גדעון סער: אנחנו לא נחזור על שגיאות העבר, וזה אומר שהפלסטינים יצטרכו למלא את מחויבויותיהם, ועד שהם לא יעשו את זה - וכפי שאתה מכיר את נאום הנשיא בוש - הרפורמות והפסקת הטרור, אלה שני השלבים הראשונים - - -

אחמד טיבי: - - - שמעת על מפת הדרכים?

אחמד טיבי: - - -

גדעון סער: בוודאי.

גדעון סער: אתה בוודאי שמעת - אתה מעת לעת מתעדכן - בהידברות שיש בין הממשל האמריקני לממשלת ישראל, שמטרתה השגת הבנות.

ראובן ריבלין: אדוני סיים את זמנו.

ראובן ריבלין: אם הוא רוצה עוד דקה, אני אתן לו.

גדעון סער: הם קצת הפריעו לי.

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

ראובן ריבלין: אני אומר - סיימת את זמנך, אתה רוצה עוד שתי דקות?

גדעון סער: לכן, אנחנו כולנו - בכך שנסיר מעל סדר-היום את הצעות האי-אמון של האופוזיציה, על כל גווניה - נקדם גם בברכת הדרך את ראש הממשלה, שיוצא לשליחות מדינית חשובה בוושינגטון.

גדעון סער: אני זוכר שמפלגת העבודה, בתעמולת הבחירות ב-2001, הסבירה לנו כיצד - ואפילו היו להם סרטונים על זה - אריאל שרון יביא לבידוד מדיני, כיצד הוא יהרוס את היחסים עם ארצות-הברית.

גדעון סער: אבל מה לעשות, היחסים עם ארצות-הברית של אמריקה בתקופת שלטונה של הממשלה הראשונה - וכך זה יהיה גם בתקופת שלטונה של הממשלה השנייה בראשותו של אריאל שרון - הם יחסים מהטובים ביותר שידענו, והם מבוססים מצד אחד על הבנה ועל ידידות, אבל מצד שני - ואת זה כדאי שתדעו אם אתם רוצים יום אחד להתמודד באופן רציני על הנהגת המדינה - הם מבוססים קודם כול על נכונות לעמוד בצורה האיתנה על האינטרסים החיוניים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת גדעון סער.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, הממשלה אינה רואה צורך להוסיף על הדברים שאמר השר עזרא בתחילת הדברים וכתשובה על טענות המבקשים את האי-אמון.

ראובן ריבלין: אנחנו, חברי הכנסת, עוברים להצבעה, ולכן אני מבקש מכולם לתפוס את מקומותיהם, לבל יאמר אדם לא נקלטה הצבעתי.

ראובן ריבלין: אנחנו בדקנו את כל מקומות ההצבעה וכולם מצוינים ומסודרים ופועלים ופעילים.

ראובן ריבלין: נא לשבת, נא לא לדבר בפלאפון.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, אנחנו נצביע על שלוש הצעות האי-אמון.

ראובן ריבלין: קודם נצביע על הצעת סיעת מרצ - על אופן טיפולה במצב המדיני, החברתי והכלכלי, מתבקשת הכנסת להביע אי-אמון בממשלה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: מי בעד אי-אמון?

ראובן ריבלין: מי נגד אי-אמון?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת מרצ להביע אי-אמון בממשלה - 31 נגד - 52 נמנעים - אין הצעת סיעת מרצ להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, אני קובע, שברוב של 52 נגד, בעד - 31, הצעת האי-אמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצבעת האי-אמון השנייה - הבעת אי-אמון על תוכניתה הכלכלית, סירובה לחדש את המשא-ומתן עם הפלסטינים ומדיניותה בשטחים הכבושים, כדברי הבקשה לאי-אמון של חד"ש-תע"ל.

ראובן ריבלין: אני מבקש להצביע - מי בעד, מי נגד.

ראובן ריבלין: נא להצביע, רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעות חד"ש-תע"ל להביע אי-אמון בממשלה - 24 נגד - 53 נמנעים - 3 הצעת סיעות חד"ש-תע"ל להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, רוב של 53 נגד לעומת 24 תומכים, ואני קובע שגם הצעת האי-אמון של חד"ש-תע"ל לא עברה.

ראובן ריבלין: ועכשיו נעבור להצעת האי-אמון של יהדות התורה--ש"ס - על מכירת חמץ בחג הפסח ברחבי המדינה בניגוד לאיסור התורה ובניגוד לחוק, מתבקשת הכנסת להביע אי-אמון בממשלה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעות יהדות התורה-ש"ס להביע אי-אמון בממשלה - 23 נגד - 51 נמנעים - 12 הצעת סיעות יהדות התורה-ש"ס להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ובכן, רוב של 51 נגד, בעד 23, ו-12 נמנעים, ואני קובע שגם הצעת האי-אמון של יהדות התורה--ש"ס לא עברה.

מאיר פרוש: - - -

מאיר פרוש: חוק המועצה להנצחת מורשת יהדות ספרד והמזרח, התשס"ג-2002;

מאיר פרוש: תקנות התכנון והבנייה (בקשה להיתר, תנאיו ואגרות) (הוראת שעה), התשס"ב-2002, ופקודת סרטי הראינוע

מאיר פרוש: ["דברי הכנסת", חוברת ז'.]

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים עכשיו לפני הצבעה נוספת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, לא ידבר אדם בזעקה אלא אם הוא יושב.

ראובן ריבלין: לא יצעק פה אדם - שב, נא לשבת, חבר הכנסת גפני.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה הבאה על סדר-היום, על הודעת הממשלה על החלטתה להעביר את הסמכויות הנתונות - - -

משה גפני: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, האם שמעת אותי?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, האם אתה רוצה לשבת?

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו נצביע עכשיו על הודעת הממשלה על החלטתה להעביר את הסמכויות הנתונות לשר המדע והטכנולוגיה לשרת החינוך, התרבות והספורט, לפי הפירוט כדלקמן - - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש, חבר הכנסת כהן, אולי רק לרגע אני מבקש את הקשבתכם.

ראובן ריבלין: אני לא נואם, ולכן אין צורך בקריאות ביניים כאשר - - -

מאיר פרוש: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש, אני לא נואם.

מאיר פרוש: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש, אני לא נואם.

משה גפני: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, שב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש, אני איאלץ לעשות דבר שמתחילת הכנסת - - -

מאיר פרוש: - - -

ראובן ריבלין: אם אדוני מבקש זאת.

ראובן ריבלין: אני לא נואם, אל תקרא לי קריאות ביניים.

מאיר פרוש: - - - מה עם אבו-מאזן?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש, חבר הכנסת פרוש.

ראובן ריבלין: נושא הודעת הממשלה נדון במליאה, וההצבעה היום.

ראובן ריבלין: הפירוט המתבקש להעברת הסמכויות הוא: חוק התרבות והאמנות, התשס"ג-2002; חוק המועצה להנצחת מורשת יהדות ספרד והמזרח, התשס"ג-2002; חוק הבטיחות במקומות ציבוריים, התשכ"ג-1963; תקנות התכנון והבנייה (בקשה להיתר, תנאיו ואגרות) (הוראת שעה), התשס"ב-2002; פקודת סרטי הראינוע.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו מצביעים הצבעה אחת.

ראובן ריבלין: נא להתכונן להצבעה.

ראובן ריבלין: ההצבעה החלה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: בשעת ההצבעה לא מדברים.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 4 בעד הודעת הממשלה – 53 נגד – 31 נמנעים – אין הודעת הממשלה על העברת הסמכויות הנתונות לשר המדע והטכנולוגיה על-פי חוק התרבות והאמנות, התשס"ג-2002; חוק המועצה להנצחת מורשת יהדות ספרד והמזרח, התשס"ג-2002; חוק הבטיחות במקומות ציבוריים, התשכ"ג-1963; תקנות התכנון והבנייה (בקשה להיתר, תנאיו ואגרות) (הוראת שעה), התשס"ב-2002, ופקודת סרטי הראינוע לשרת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

ראובן ריבלין: ובכן, אני קובע שברוב של 53 בעד ו-31 נגד הועברו הסמכויות כפי שביקשה הממשלה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: ["דברי הכנסת", חוברת ה', עמ' 680.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אנחנו נעבור עכשיו להצעת סיעות מרצ, חד"ש-תע"ל, בל"ד ורע"ם שלא להחיל דין רציפות על הצעות החוק שאני אציין עכשיו ועברו בשעתן קריאה ראשונה בכנסת החמש-עשרה: הצעת חוק התאגידים הביטחוניים (הגנה על אינטרסים ביטחוניים), התשס"ג-2002; הצעת חוק מאבק בארגוני פשיעה, התשס"ב-2002; הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (מס' 18) (אירוע אסון המוני), התשס"ג-2002; הצעת חוק סמכויות חיפוש לשם שמירה על ביטחון הציבור, התשס"ב-2002; הצעת חוק הסדרת הביטחון בגופים ציבוריים (תיקון), התשס"ב-2002; הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 21), התשס"ג-2002.

ראובן ריבלין: ינמקו מטעם סיעת מרצ חבר הכנסת חיים אורון, חברת הכנסת זהבה גלאון וחבר הכנסת אבשלום וילן.

ראובן ריבלין: לכל אחד מהם חמש דקות.

ראובן ריבלין: לאחר מכן – סיעת חד"ש-תע"ל.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אורון.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש – לא, אי-אפשר ברעש כזה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, כל מי שעומד יואיל בבקשה לצאת לאכסדרה ולא לנהל שיחות כאן באולם, שכן הדבר אינו מאפשר לחבר הכנסת לשאת את דבריו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון על במת הנואמים והוא לא יכול לנהל דיון כאשר אנשים מדברים.

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: אנחנו קבענו את סדרי הדיון.

ראובן ריבלין: אין בעיה, לכל אחד חמש דקות.

ראובן ריבלין: אני מבין שכך הסכימו.

חיים אורון: יש עשר דקות משום - - -

ראובן ריבלין: בבקשה, עשר דקות לכל נואם, אין לי בעיה.

ראובן ריבלין: אתם צודקים.

ראובן ריבלין: בבקשה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש - - -

יצחק כהן: ג'ומס, איפה אולמרט?

ראובן ריבלין: אדוני השר, אדוני שר החקלאות – כמה נעים לי לומר כך, אבל שר החקלאות לשעבר על הבמה.

חיים אורון: גם נעים לך לומר.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת פרוש, אני מציע לך להפסיק לחפש.

חיים אורון: אל תחפש את אולמרט, לא תמצא.

חיים אורון: עזוב את זה.

יצחק כהן: - - -

חיים אורון: עזוב את זה, תירגע.

יצחק כהן: - - -

חיים אורון: אי-אפשר ברעש כזה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אדוני שר הרווחה, במטותא.

קריאות: - - -

חיים אורון: אברום, זה מאוד מפריע.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אי-אפשר כך לדבר.

מיכאל נודלמן: אני מבקש סדר.

מיכאל נודלמן: חברי הכנסת, חברי הכנסת, אני מבקש סדר.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת בייגה שוחט, בבקשה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, גם בהצעות האי-אמון היום – בייגה, אני ממש מבקש, אי-אפשר, יש פה רעש נוראי.

חיים אורון: אי-אפשר להתגבר על זה.

מיכאל נודלמן: שר החקלאות.

חיים אורון: אבו, אי-אפשר לדבר פה.

חיים אורון: יש פה רעש נוראי.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, גם בהצעות האי-אמון שהובאו כאן, ועליהן הצבענו קודם, לא במפתיע לממשלה יש רוב, והרוב הזה הופיע, אדוני השר המתאם, והממשלה ממשיכה לפעול.

חיים אורון: ובכל זאת, מעבר לרוב שמשיגים פה במליאת הכנסת, יש שאלות שדנים בהן עכשיו בוועדות הכנסת באופן מאוד מאוד אינטנסיבי, ובעיקר בוועדת הכספים, במה שנקרא התוכנית הכלכלית של הממשלה להבראת המשק.

חיים אורון: ואני כבר אומר לך, השר המתאם, אין לך מה להיות מודאג; הקואליציה – להוציא חבר כנסת אחד והיושב-ראש – לא נמצאים בדיוני הוועדה.

חיים אורון: הם לא צריכים להתמודד עם בעיות החוק.

חיים אורון: בסופו של דבר החוק יוצבע ויאושר על-ידם בלי שמעניין אותם מה שקורה בו.

חיים אורון: אבל, כמי שישב שנים רבות בוועדת הכספים אני רוצה לומר לחברי הכנסת, שבחוק הזה שני דברים מהותיים אין, ודבר אחד מרכזי יש.

חיים אורון: חבר הכנסת מלכיאור, בכל זאת.

חיים אורון: חבר הכנסת בורג, בחוק הזה אין אפילו יומרה לצמיחה.

חיים אורון: עד כדי כך אין יומרה, שבמטרת החוק שכחו לכתוב אפילו את המלה "צמיחה".

אברהם בורג: - - -

חיים אורון: הרי אתה ואני יודעים, שגם אם כותבים את המלה "צמיחה" שום דבר לא צומח מזה, אבל לפחות מראית עין.

חיים אורון: אין צמיחה.

חיים אורון: הנושא הזה איננו.

חיים אורון: וגם אין שום הבראה למשק.

חיים אורון: אבל יש הרבה מאוד, וככל שחופרים יותר ויותר בחוק מתברר שיש הרבה מאוד - יש בחוק תוכנית חברתית-כלכלית של הממשלה הזאת, ששר האוצר מוליך אותה, שסיעת שינוי תומכת בה באופן מלא, ומשמעותה מהפכה במדינת ישראל.

חיים אורון: אדוני שר הרווחה, היום דנו בסעיפים שקשורים במשרד הרווחה.

חיים אורון: יושב שר הרווחה בוועדת הכספים של הכנסת ואומר לנו: בתיקונים המאוד-מהותיים האלה שמוגשים לכם הממשלה בכלל לא דנה; לא התקיים דיון בשום מקום.

חיים אורון: השר יושב פה והוא שומע את דברי - המקום הראשון שבו אני משתתף בדיון, למשל, על שינויים מרחיקי לכת בביטוח הלאומי, בחוק הסיעוד - תיכף אפרט - הוא בוועדת הכספים של הכנסת, כאשר מתקיים דו-שיח בנוכחותנו בין הפקידים, ובדרך כלל משתתפים בו בעיקר חברי אופוזיציה.

חיים אורון: אבל שר הרווחה יודע, ואם הוא לא יודע אז אני אומר לו, מי שכתב את חוק הסיעוד ידע בדיוק מה הוא כותב.

חיים אורון: איך אני יודע?

חיים אורון: כי הרציונל הזה מופיע בסעיף אחד ובסעיף שני ובסעיף שלישי ובסעיף רביעי.

חיים אורון: ועיקרו, צמצום מרחיק לכת בתשתית של מדינת הרווחה, מדינת ישראל.

חיים אורון: מי נפגע?

חיים אורון: קודם כול השכבות החלשות.

חיים אורון: מי הן השכבות החלשות במדינת ישראל?

חיים אורון: זה הפריפריה, האוכלוסייה הערבית, החרדים.

חיים אורון: אבל לא רק הם.

חיים אורון: נפגעת באופן מודע ומתוכנן אותה שכבת מעמד הביניים, חברת הכנסת אתי לבני.

חיים אורון: מעמד הביניים שהלכו בשמו למערכת הבחירות.

חיים אורון: כאשר בחוק הסיעוד מורידים שעות סיעוד לקשיש, הקשיש העשיר יסתדר.

חיים אורון: איזה קשישים יש רק במעמד החלש?

חיים אורון: כאשר מציעים בביטוח הלאומי שחיקה קיצונית של קצבאות הילדים, מתכוונים בעצם לבוא ולומר, אנחנו נקטין באופן משמעותי, אדוני שר הרווחה, את רשת הביטחון של מדינת ישראל, את רשת הביטחון החברתית.

חיים אורון: בסעיף אחרי סעיף, בנושאים שאין להם שום משמעות תקציבית.

חיים אורון: העברת טיפת-חלב לקופות-החולים, אין לה שום משמעות תקציבית.

חיים אורון: יש לה משמעות אחת, להכניס את זה לתוך הסל של קופות-החולים, ובעתיד, השירות החשוב והמוצלח הזה, שהוא לתפארת מדינת ישראל, ילך ויישחק, ילך ויקטן.

חיים אורון: ידידי שר האוצר לשעבר, חבר הכנסת בייגה שוחט, כבר ציין את זה כאן ואני כבר ציינתי את זה באחד מדברי הקודמים.

חיים אורון: ההתגשמות של כל הטמטום והרוע בתוכנית באה לידי ביטוי, אדוני השר המתאם, ואני מקווה שאת זה אתה כבר יודע, בשני מסים, האחד שמורידים אותו - 2.5 מיליארדי שקלים מס הכנסה.

חיים אורון: מורידים אותו כדי להקטין את נטל המס.

חיים אורון: והשני, שמעלים אותו, מס בריאות על עקרות-הבית.

חיים אורון: אני לא רוצה לעשות חידון לשר, אבל נדמה לי שהשר המתאם, כמו סגן שר הביטחון, בטוחים שעוד חצי מיליארד השקל שייגבו מעקרות-הבית, הולכים למס בריאות.

חיים אורון: נכון, אדוני סגן שר הביטחון?

חיים אורון: לא ולא.

חיים אורון: המס הזה הולך לקופה הכללית.

חיים אורון: ישבו פקידי האוצר ובכל מדינת ישראל מצאו עוד מקום אחד שבו אפשר לגבות מס.

חיים אורון: הייתם לפחות אומרים שזה מס למערכת הבריאות.

חיים אורון: גם אז הייתי מתנגד לו, כי הוא נגד כל עקרונות מס הבריאות.

חיים אורון: אבל אפילו למען מראית העין הזאת לא היה לכם שכל להגיד.

חיים אורון: אז מצאו מקום שממנו ניתן לקחת חצי מיליארד שקל.

חיים אורון: חצי מיליארד שקל זה מספר שאף אחד מאתנו לא מכיר.

חיים אורון: אדוני השר, זה 84 שקל בחודש, זה 1,000 שקל בשנה.

חיים אורון: ממי?

חיים אורון: 50% משלושת העשירונים התחתונים.

חיים אורון: 70% מחמשת העשירונים התחתונים.

חיים אורון: תגידו לי, אין לכם בושה, אפילו מעט בושה?

חיים אורון: וזה לא לחוק הבריאות, זה לקופה.

חיים אורון: היו באים אלי, ביבי נתניהו, אין לי בעיה עם פקידי האוצר, הייתי נותן להם מאה מקומות במשק הישראלי שאפשר לגבות מהם חצי מיליארד שקל.

חיים אורון: לא מעקרות-הבית הכי מסכנות.

חיים אורון: למה הלכתם אליהן?

חיים אורון: למה אף אחד מכם לא שאל את השאלה הזאת?

חיים אורון: למה הלכתם אליהן, חברת הכנסת לבני?

חיים אורון: לא מצאתם שום כתובת אחרת, רק לקבוצה החלשה הזאת?

אתי לבני: אנחנו מטפלים בזה.

חיים אורון: אני יודע, אתם מטפלים בזה, אני יודע גם שבסוף - - -

אתי לבני: אתם מדברים ואנחנו מטפלים.

חיים אורון: כולם מדברים פה.

חיים אורון: המקום הזה מדברים בו.

אתי לבני: יש גם מטפלים וגם מדברים.

חיים אורון: אבל יש בו גם אחריות.

חיים אורון: אגב, שמעתי מכמה מחברי בוועדת הכספים, נדמה לי, אני מעז לומר בחוסר צניעות מסוים, שהיה לי חלק בזה שחלק מחבריכם הבינו שזה זועק לשמים.

חיים אורון: תגידו, אתם גם מטפלים בקיצוץ מענק האיזון ב-400 מיליון שקל, שפוגע קודם כול בשכבות החלשות?

חיים אורון: למי יש מענק איזון?

חיים אורון: ברעננה אין מענק איזון.

חיים אורון: בהרצלייה אין מענק איזון.

ואסל טאהא: ברשויות הערביות.

חיים אורון: תאמין לי שאני יודע.

חיים אורון: בהרצלייה אין מענק איזון.

חיים אורון: מי שמקצץ במענק איזון בהגדרה, מקצץ בשכבות החלשות.

חיים אורון: זה לא השכבות החלשות של העשירון התחתון.

חיים אורון: זה אותם ערים ויישובים ערביים, יישובים בפריפריה, בת-ים, חולון - - -

גדעון עזרא: דימונה.

חיים אורון: אמרתי, יישובים בפריפריה, דימונה.

חיים אורון: אז כשמישהו מקצץ בזה, לא פוגעים בשכבות החלשות.

חיים אורון: במי פוגעים?

חיים אורון: בוא נלך הלאה.

חיים אורון: מה זה הקיצוץ בקצבאות הילדים?

חיים אורון: אתם רוצים האחדה של קצבאות הילדים?

חיים אורון: אני בעד האחדת קצבאות הילדים.

חיים אורון: אתם מורידים אותן ב-40%.

מיכאל נודלמן: תסיים, בבקשה.

חיים אורון: לא, בהתחלה הפריעו לי.

מיכאל נודלמן: עברו עשר דקות.

חיים אורון: עוד שתי דקות ואני מסיים.

חיים אורון: אתם מורידים אותן ב-40%.

חיים אורון: אתם רוצים לעשות מערכת קצבאות אחרת?

חיים אורון: אני בעד.

חיים אורון: קחו את הסכום, חלקו אותו למספר הילדים, ואז הילד הראשון יקבל 250, השני 250, השלישי 250.

חיים אורון: מי שיש לו שבעה ילדים, יש לו גם ילד ראשון, ומי שיש לו עשרה ילדים יש לו ילד שני.

חיים אורון: ומי שיש לו רק שני ילדים, יקבל מה שהוא מקבל.

חיים אורון: לא זה מה שאתם עושים, ואתם תמכרו פה שסידרתם את החרדים והערבים.

חיים אורון: אתם לא מסדרים אף אחד, אתם פוגעים בקבוצות שבלבה של החברה הישראלית; בעוד סעיף ועוד סעיף ועוד סעיף, ורק שם.

חיים אורון: האמן לי, היושבים בוועדת הכספים, באים השרים שלכם, ביקשתי היום - בזה אני מסיים – מיושב-ראש ועדת הכספים שתי בקשות.

חיים אורון: בקשה אחת, שסוף-סוף יביא לנו שר אחד לוועדה שיגיד שהוא תומך בהצעה, שפה יצביעו עליה כולם כמו קודם, במשרדו.

חיים אורון: אחד.

חיים אורון: בא שר הבריאות, אני לא.

חיים אורון: פורז הכי תמך, אבל גם הוא, כששאלנו אותו על התקציבים שלו, הוא התחיל להגיד, יש לי משא-ומתן.

חיים אורון: היום היה שם שר הרווחה, הוא בא בשביל שהסעיפים לא יתקבלו.

חיים אורון: תגידו, מה אתם בדיוק?

חיים אורון: הבקשה הראשונה שהיתה, שיבוא שר אחד ויאמר, אני תומך בתוכנית.

חיים אורון: יהיה עם מי ללכת מכות.

חיים אורון: יהיה עם מי לריב.

חיים אורון: כי לצערי הרב, בוועדה, בלי לפגוע באף אחד, אין כל כך עם מי לריב, או שמסכימים אתנו או שאינם.

חיים אורון: את הבקשה השנייה קיבלנו, אחרי ששר אחד ושר שני ושר שלישי אמרו: לא דנו בסעיף הזה.

חיים אורון: אני ביקשתי מיושב-ראש הוועדה שיפנה למזכיר הממשלה, ואם הוא לא מצליח, למזכיר הממשלה הקודם, שהוא יושב-ראש הקואליציה, שייתנו לנו רשימה של החוקים שבהם דנו ברצינות וחוקים שלא דנו בהם בכלל.

חיים אורון: לפחות שבוועדה נדע מה יש לנו ביד.

חיים אורון: יש לי הרגשה, שכמו כל מיני בקשות נוספות, לא נקבל על זה תשובה.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו - חברת הכנסת זהבה גלאון.

גדעון עזרא: היושב-ראש, עשר דקות לכל אחד?

אבשלום וילן: יש לנו שש הסתייגויות ולכל הסתייגות יש חמש דקות.

אבשלום וילן: ביקשתם שש הצעות חוק ועל כל הצעת חוק מותר לנו להסתייג חמש דקות.

אבשלום וילן: ביחד זה חצי שעה, ואתם תשמעו אותנו יחד עם כל הציבור הישראלי.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, לשאלתו של השר גדעון עזרא, אתם תשמעו עכשיו את ביקורת האופוזיציה במשך חצי שעה - מה אנחנו חושבים עליכם, על המדיניות הכלכלית שלכם, על המדיניות החברתית שלכם - -

זאב בוים: תמשיכו ככה לדבר כמה שאתם רוצים.

אבשלום וילן: - - על אופן ניהול תהליך השלום, וישפוט הציבור.

זאב בוים: תדברו כמה שאתם רוצים.

זאב בוים: אתם תדברו ואנחנו נעשה.

אבשלום וילן: אדוני סגן שר הביטחון, חבריך בוועדת הכנסת עשו היום מעשה נבלה.

זאב בוים: תדבר כמה שאתה רוצה.

אבשלום וילן: כאשר הגיע היועץ המשפטי לממשלה וביקש את הסרת חסינותה של חברת הכנסת נעמי בלומנטל, כדי להביא את המקרה המצער לערכאות שיפוטיות, אנשי ליכוד וימין, חברי הממשלה הזאת, במצח נחושה, בבושה לבית-המחוקקים הישראלי, עשו את שלטון החוק פלסתר.

אבשלום וילן: בלי להתבלבל, בלי להתבייש, כאשר הם מצפצפים על כל נוהל אלמנטרי של הפרדת רשויות.

אבשלום וילן: יש רשות מחוקקת, יש רשות מבצעת ויש רשות שופטת.

אבשלום וילן: כאשר בא היועץ המשפטי לממשלה ואומר: רבותי, אחד מאנשי הרשות המחוקקת כנראה טעה או לא, הדרך היחידה לברר זאת היא בבית-המשפט.

אבשלום וילן: אין ברירה, על-פי חקירת המשטרה, אלא להסיר חסינות.

זאב בוים: למה אתה לא מציע לבטל את הסמכות של ועדת הכנסת?

זאב בוים: תציע חוק כזה, להפקיע את הסמכות מוועדת הכנסת.

אבשלום וילן: אתם, עם כל דגי הרקק ועם כל החשבונות הציניים והלא-הגונים ולא-ענייניים, עשיתם את שלטון החוק פלסתר.

אבשלום וילן: אבל זאת איננה הפעם הראשונה, משום שאנחנו רואים בעיתונות הישראלית, בכתב ההגנה שהגיש "ידיעות אחרונות" לפני שבוע, בתביעה שהגיש נגדו שר המסחר, התעשייה, העבודה, ממלא-מקום ראש הממשלה, חבר הכנסת, השר אהוד אולמרט, שאת רוב זמנו כרגע - -

דוד אזולאי: נמצא בשליחות לאומית חשובה.

אבשלום וילן: - - עושה בשליחויות ממלכתיות עלומות אי-שם מעבר לים.

אבשלום וילן: ומה אנחנו קוראים באותה עדות של "ידיעות אחרונות"?

אבשלום וילן: אנחנו קוראים שתמורת ייעוץ של יועץ כלכלי מצטיין, צעיר, רב כישורים, איש כלכלה מבריק, בעל ניסיון עשיר במקצוע – אולי שנה-שנתיים במקצוע, לא יותר מזה – הוא מקבל שכר של 20,000 דולר אמריקניים לחודש, מתורגם לשקלים, עבור חוות-השקמים.

אבשלום וילן: וכל זאת על שום מה?

אבשלום וילן: משום שכנראה יש איזה אי יווני ברקע.

אבשלום וילן: אני רוצה להגיד לך, אדוני סגן שר הביטחון, שאני מבין שבעצם הכול מותר, וזאת איננה הפעם הראשונה שראש הממשלה מסתבך בסוג כזה של מעשים לא הכי הגונים ולא הכי ישרים.

אבשלום וילן: זורקים את זה על הבנים – פעם זה בן כלכלן, פעם זה החווה, פעם זה החברים ופעם זה החבר מדרום-אפריקה.

אבשלום וילן: אתה יודע מה?

אבשלום וילן: אני מאוד מקווה שכל הפרשיות האלה ייגמרו ונתחיל באמת להתדיין על הנושאים עצמם, אבל אני חושב שמי שלא מבין שמראית עין, שמינהל ציבורי תקין, שאמות מידה של שלטון חוק חייבים להיות נר לרגלינו, אל ייתמם אחרי זה כאשר יראה לאן אנחנו מתגלגלים.

אבשלום וילן: אבל למה נלך לעבר?

אבשלום וילן: פנינו אל העתיד.

אבשלום וילן: אדוני השר גדעון עזרא, על שולחנך מונחת היום הצעת חוק.

אבשלום וילן: חברי הכנסת שלך מציעים בהצעת חוק שהונחה היום על שולחן הכנסת לבטל את כל האיסורים למינוי חברי מרכז לדירקטורים בחברות ממשלתיות, ובדברי ההסבר שלהם הם כותבים דברים – אוזניים תצילנה.

אבשלום וילן: הם אומרים שהם אינם מבינים מדוע חברי מרכז ראויים אינם יכולים לקבל ג'ובים ובעצם להיות דירקטורים ממשלתיים ששכר נאה בצדם, ואין שום קשר לתביעות לכישורים, לתביעה שלמה שהעמידה ועדת-רביבי וכו'.

אבשלום וילן: מעניין מי עושה את זה – הצעירים שבין חברי הכנסת של הליכוד דרכם אצה.

אבשלום וילן: הם רוצים להבטיח לעצמם את מחוז הבחירה, ואז הם מבקשים בהצעת חוק לשנות את כל המגבלות שהטילה הכנסת על מינוי דירקטורים.

אבשלום וילן: לתפקידי דירקטורים בחרו אנשים ראויים, בדרך כלל בלתי תלויים בממסד הפוליטי.

אבשלום וילן: הנה, גלעד ארדן למשל, כבר אצה לו הדרך לשים חברי מרכז בג'ובים.

אבשלום וילן: אני מבין אותו.

אבשלום וילן: השר צחי הנגבי, במשרד קטן כמו המשרד לאיכות הסביבה, היה אלוף הג'ובים.

זאב בוים: איך זה הולך אצלכם עם הדירקטורים?

אבשלום וילן: לנו אין דירקטורים ואין ג'ובים לחלק.

זאב בוים: צחי-לשון, איך זה אצלכם?

אבשלום וילן: וכאשר שרי מרצ היו בממשלה, לך ותבדוק את זה, הם לא מינו מינויים פוליטיים ולא חילקו ג'ובים בדירקטוריונים.

זאב בוים: לא, חס וחלילה.

אבשלום וילן: מה לעשות?

אבשלום וילן: אנחנו היינו בין אלה שחוקקו את החוק.

זאב בוים: צחים כשלג.

אבשלום וילן: אנחנו לא צחים כשלג.

אבשלום וילן: אנחנו בסך הכול מנסים להכניס תרבות שלטון אחרת, וזה כל ההבדל.

אבשלום וילן: מי כמוך, זאב בוים, מחנך לשעבר בישראל, יודע כמה אני צודק.

אבשלום וילן: אתה כבן-אדם יודע איזה גועל נפש ציבורי יצא מסוג כזה של - - -

זאב בוים: אתה יודע בדיוק שפוליטיקה זה פוליטיקה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת בוים, פה לא מנהלים דו-שיח.

אבשלום וילן: אני לא מדבר על פוליטיקה.

זאב בוים: המפלגה שלך לא יותר נקייה ממפלגות אחרות.

זאב בוים: אל תשימו את עצמכם מעל מפלגות אחרות.

אבשלום וילן: אני לא מדבר אתך על פוליטיקה.

אבשלום וילן: ראיתי היום בעיתון שראש הממשלה אריאל שרון רוצה למנות את א' ליושב-ראש דירקטוריון מפעל הפיס, ובמקרה חבר הכנסת עמרי שרון רוצה למנות את ב'.

אבשלום וילן: שואל העיתונאי שאלה גדולה: מי, בסופו של דבר, יכריע?

אבשלום וילן: זה פוליטיקה.

אבשלום וילן: את זה אני מבין.

זאב בוים: כ"ץ-עוז זה לא פוליטיקה?

זאב בוים: זה המינוי הכי מקצועי בעולם.

זאב בוים: מה הטענה?

זאב בוים: מה הטענה?

אבשלום וילן: מה שאני לא מבין זה את הריצה המטורפת שלכם, השיטה הרקובה הזאת, שבה אתה תלוי בחברי מרכז, וכדי לפצות אותם ולשפות אותם אתה הופך אותם לדירקטורים בחברות ממשלתיות.

זאב בוים: אתה הולך ועושה בדיוק אותו דבר.

זאב בוים: אל תעשה מעצמך משהו אחר.

אבשלום וילן: צחי הנגבי הוא אלוף המינויים, ואז בא ישראל כץ, שר החקלאות ופיתוח הכפר, וגם הוא רוצה.

אבשלום וילן: הוא הצליח למנוע בממשלה, במאבק שבירכתי אותו עליו מעל כל במה אפשרית, את כל הגזירות הכלכליות.

אבשלום וילן: מה הוא השאיר?

אבשלום וילן: הוא השאיר את איחוד מועצות הייצור.

אבשלום וילן: שאלתי: כיצד מאחדים את מועצת הלול עם מועצת הירקות?

אבשלום וילן: כתוב בהחלטת הממשלה שחור על גבי לבן, שכל הכוונה היא להשיג 30-40 ג'ובים, דירקטורים במועצות ייצור, כדי שחבר הכנסת ישראל כץ, שר החקלאות ופיתוח הכפר, יוכל להתחרות עם השר צחי הנגבי בשאלה מי יהיה אלוף המינויים.

גלעד ארדן: - - - זה מה שמפריע לך.

אבשלום וילן: אלא אם חבר הכנסת גלעד ארדן, שהוא מאוד אמביציוזי, יצליח לשנות את החוק ולמנות עוד חברים שלו לדירקטורים.

זאב בוים: כאשר ג'ומס היה שר החקלאות, אתה יכול להגיד לי איך הוא מינה?

אבשלום וילן: תשאל אותו, אני אתן לו לענות לך.

אבשלום וילן: אתה עולה על מוקש, תשאל אותו.

חיים אורון: תשאל את - - - אם תמצא אחוז אחד - -

מיכאל נודלמן: חברים, אני קורא אתכם לסדר.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת בוים, אני מבקש לשתוק.

מיכאל נודלמן: תנו לו לסיים.

אבשלום וילן: אני בהחלט מוכן שתבדוק את המינויים של מרצ במשרד החינוך, במשרד החקלאות ובמשרד המסחר והתעשייה, ואם תראה לי שיש שם מינויים פוליטיים - - -

גלעד ארדן: בחייך.

אבשלום וילן: לא, לא.

אבשלום וילן: אל תגיד לי "בחייך".

אבשלום וילן: לך תבדוק את העובדות, הרי הכול פתוח.

חיים אורון: תבדוק, יאללה תבדוק.

אבשלום וילן: עכשיו תשמע, לא בציניות.

אבשלום וילן: אמרתי שאני הרי מבין מה הם חיים פוליטיים.

אבשלום וילן: לא דיברתי על יושב-ראש דירקטוריון מפעל הפיס.

אבשלום וילן: אמרתי שמה שקורה הוא, שאתם מנסים להפוך את זה לשיטה.

אבשלום וילן: אתם מביאים את זה לשיא הציניות.

אבשלום וילן: היום הונחה הצעת חוק, גם היא לקריאה טרומית, של חברי הכנסת מהאיחוד הלאומי.

אבשלום וילן: תקשיב טוב, סגן שר הביטחון.

אבשלום וילן: חסר כסף במקומותינו – מציעים אנשי האיחוד הלאומי, לא פחות ולא יותר, לא תוכנית כלכלית, לא מה שתיאר כאן חבר הכנסת חיים אורון על כל התוכנית הכלכלית הבעייתית הזאת, מה היא עושה למדינת הרווחה, כיצד בעצם אתם הולכים לשנות את החברה הישראלית באופן שאתם לא תדעו לתקן אותה אחרי זה, אבל יש להם הצעה מאוד מקורית.

אבשלום וילן: הם אומרים: אדם דתי, שאיננו נוסע – תקשיב, עמרי שרון, זו הצעה שאתה צריך לתמוך בה.

עמרי שרון: אני שומע.

אבשלום וילן: חברי הקואליציה שלכם מציעים הצעה: מי שיש לו רכב והוא אדם דתי, הוא לא נוסע בשבת, שבת וחגים זה 15% מהזמן, לכן הוא יקבל הנחה של 15% בביטוח חובה של הרכב, משום שהוא לא נוסע בשבת.

אבשלום וילן: ואז הם מציעים, למען השוויון, שגם אדם חילוני, שיהיה מוכן להצהיר שגם הוא איננו נוסע יום בשבוע, גם הוא יקבל את ההנחה של 15%.

אבשלום וילן: אין גבול לפופוליזם, אין גבול לציניות.

אבשלום וילן: מה אני אגיד לכם, הציבור ישפוט.

אבשלום וילן: הרי בסופו של דבר הולכים לצעדים כלכליים מאוד מאוד כואבים.

אבשלום וילן: אני מקווה, בהסכמת

אבשלום וילן: כם - כי הרי אני לא משלה את עצמי, יש לכם רוב בכנסת - שנצליח לתקן חלק מהדברים.

אבשלום וילן: אני חושב שבתחום החקלאות, הקרוב ללבי, מחירי המים – צעקתם, מיניתם ועדה בלתי תלויה.

אבשלום וילן: קבעה רק השבוע ועדת-פיינרמן מהם מחירי המים הראויים, לא כפי שאתם עם האוצר רציתם להעביר.

אבשלום וילן: נקווה שאת זה תתקנו.

אבשלום וילן: נקווה שבכל התחום של הפגיעה החברתית תהיו עם קצת יותר חמלה, יותר רגישים.

אבשלום וילן: זה לא הרבה כסף, אבל זה סמן מאוד משמעותי כלפי החברה הישראלית.

אבשלום וילן: אם יש דברים שהם מעבר למרצ, ליכוד, עבודה, חרדים, ערבים - משהו בכל אופן מאחד את החברה הישראלית.

אבשלום וילן: וכל מה שקורה עם קצבאות הסיעוד לגמלאים, ועם מענק לידה ליולדות, שורה שלמה של דברים, אני מקווה מאוד שתהיה לכם תבונה ביחד לשנות את זה, ולא כל מאבקי הבלוף האלה: עמיר פרץ נגד ביבי נתניהו, קסיוס קליי נגד חלפון, מי ניצח ומי הפסיד, והתקשורת יורה, ובסוף על מה הסתדרו או לא הסתדרו – את כל הדברים הקשים באמת, שפוגעים באנשים מסכנים ללא צורך וללא הצדקה, שכל הסיפור הוא אולי 150-200 מיליון שקל בתוכנית של 11 מיליארד, את כל זה יהיה להם השכל לבטל.

אבשלום וילן: אבל לא תוכלו לברוח מהשאלה הבסיסית: מהן הנורמות הבסיסיות שאתם כשלטון רוצים להשריש פה.

אבשלום וילן: ואני חושב שזה לטובת החברה הישראלית, שכל השיטה הזאת של מינויים פוליטיים בתוך החברות הממשלתיות, בתוך מוקדי השלטון, לא לתפקידים פוליטיים אלא לתפקידים כלכליים, תעבור מן העולם.

גלעד ארדן: למה אדם שפועל למען אידיאולוגיה צריך להיענש על כך?

אבשלום וילן: אני חושב מאוד ברור.

אבשלום וילן: אם אתה רוצה להיות חבר דירקטוריון בחברה ממשלתית, אל תהיה חבר מרכז.

אבשלום וילן: אם אתה רוצה להיות חבר מרכז, זה לגיטימי, זה בסדר גמור, תהיה פעיל פוליטי.

אבשלום וילן: כי ברגע שאתה קושר טובת הנאה, כאשר אתה אומר לו: אני מיניתי חבר מרכז, אתה תתמוך בי, נוצר פה קשר מאוד מאוד בעייתי.

גלעד ארדן: אתה חושב שצריך למנוע את הקשר הזה?

אבשלום וילן: תפתח את דוח מבקר המדינה.

אבשלום וילן: הרי לא אתם המצאתם את זה, מפא"י המציאה את זה, מפא"י ככה שלטה וזו היתה רעה חולה.

אבשלום וילן: לא מקרה הוא שבכל מדינות המערב אין דברים כאלה, נפרדו מזה.

גלעד ארדן: בארצות-הברית אין?

אבשלום וילן: סלח לי, בארצות-הברית, שופטי בית-המשפט העליון הם מינויים פוליטיים.

אבשלום וילן: יש שם שיטה אחרת.

אבשלום וילן: אבל דירקטורים, מה שאתם עושים בחברות ממשלתיות, זה עבר מהעולם בכל המדינות הנאורות.

אבשלום וילן: תבין, התלות פה של שלטון באמצעות דירקטורים וחברי מרכז היא תלות הרסנית.

אבשלום וילן: בפריימריס אתה יחסית מקטין אותה, אבל בגדול זאת שיטה הרסנית.

אבשלום וילן: לא במקרה מבקר המדינה ולא במקרה הכנסת, ביוזמת מרצ, לפני עשר שנים, שינתה את החקיקה.

אבשלום וילן: אתם פעם אחר פעם עושים את הטעות הגסה הזאת, מנסים לשנות אותה.

אבשלום וילן: אתם כבולים בתוך מלכודות.

אבשלום וילן: אני מסכים, חבר הכנסת בוים, הפוליטיקאים מהליכוד הם לא פחות ישרים מהפוליטיקאים במרצ, אבל השיטה שלכם גורמת לכך שאתם פעם אחר פעם הולכים ומסתבכים, משום שהקשר ביניכם כנבחרים לבין טובות ההנאה שאתם צריכים לתת לבוחריכם חברי המרכז הוא קשר משחית ומושחת, וצריך לנתק אותו.

אבשלום וילן: אתה כחבר כנסת צעיר, במלוא מובן המלה, שהצעת החוק השנייה או השלישית שלו עוסקת דווקא בלתת עוד פעם ג'ובים לחברי מרכז - אתה נכנס לביצה שאני מציע לך, לפני שאתה טובע בה, צא ממנה.

גלעד ארדן: - - -

אבשלום וילן: הלוואי שהייתם הולכים בקטן.

אבשלום וילן: לצערי - תשאלו את עצמכם איך קרה לכם שבבחירות האחרונות, תוך כדי הפריימריס, הסתננו לתוככם אלמנטים פליליים בריש גלי.

אבשלום וילן: איך קרה לכם שכמה מלווייתני הפשע במדינת ישראל הצליחו לחדור לתוך מוקדי הבחירה שלכם בלי שמישהו מכם באמת רצה בכך, ולא היתה לכם שום אפשרות למנוע את זה.

זאב בוים: איך קרה שירדתם מעשרה מנדטים לשישה?

אבשלום וילן: מאוד מאוד פשוט, ביושר מלא.

אבשלום וילן: הציבור שבחר בנו ב-1999, פחות אנשים ממנו בחרו בנו ב-2003.

אבשלום וילן: לא קנינו, לא מכרנו, לא רימינו, שום דבר.

אבשלום וילן: לנו לא היו אלפרונים.

גלעד ארדן: מי שבחר בנו, קנינו אותו?

אבשלום וילן: אמרתי שקניתם?

אבשלום וילן: אתה לא מקשיב למה שאני אומר.

אבשלום וילן: חבר הכנסת ארדן, בסופו של דבר, הרי מה שיקרה, זה יהיה חרב פיפיות.

אבשלום וילן: אתם תאבדו את השלטון, בבוא יומכם כמובן, לא בגלל התהליך המדיני, אף שאני חלוק עליכם, וגם לא בגלל התוכנית הכלכלית-החברתית, שאני מאוד מאוד נגדה.

אבשלום וילן: אתם תאבדו את השלטון בגין מעשי השחיתות, בגין השתלטות אלמנטים פליליים בתוככם, שלא תדעו איך לצאת מהם.

אבשלום וילן: ואל תגיד לי שזה לא קורה.

אבשלום וילן: קח דוגמאות אחרות בעולם.

אבשלום וילן: הבאת דוגמה של ארצות-הברית.

אבשלום וילן: תראה מה קרה כאשר אלמנטים פליליים חדרו לתוך מערכות השלטון שם.

אבשלום וילן: אנחנו לא המדינה הראשונה.

אבשלום וילן: ולכן, אדוני היושב-ראש, לא במקרה התחלתי את דברי הפעם בפרשת חברת הכנסת נעמי בלומנטל.

אבשלום וילן: מי שלא מבין ששלטון החוק הוא מעל לחישובי טווח קצר, ומי שלא מבין שאמות מידה ציבוריות נקיות ביסודו של דבר הן לטובת מפלגת השלטון ולא נגדה, סופו שנופל על חרבו, ואותם אלמנטים מושחתים שחדרו לתוכו בעצם מביאים אותו לאובדן שלטונו.

אבשלום וילן: תודה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: מטעם סיעת חד"ש-תע"ל, הדובר הראשון הוא חבר הכנסת מוחמד ברכה.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני חושב שהתנהגותו של השר עוזי לנדאו – ואני אומר זאת אף שהוא אינו באולם - בזמן הצגת האי-אמון של הסיעה שלנו, חד"ש-תע"ל, היא התנהגות שאין לה מקום על-פי שום פרמטר של התנהגות פרלמנטרית או אנושית או מוסרית.

מוחמד ברכה: כשדיברתי על כוונת הממשלה למהלכים כואבים, שהם כואבים לפלסטינים, השר עוזי לנדאו – אני מתאר לי שהוא לא לבד במחשבה הזאת, יש רבים בליכוד שדוגלים באסכולה הזאת – אומר: ומה רע בזה, להכאיב לפלסטינים?

מוחמד ברכה: אני חושב שזה מחזה שחוזר על עצמו בצורה רצופה ושגרתית כמעט, שכל חבר כנסת בימין שעובר תסכול מסוים, יש לו בעיה להשתלב בממשלה או להשתלב בסיעה, או שהוא לא קיבל את מבוקשו בעת הרכבת הממשלה וחלוקת השלל, הוא מוצא לעצמו שיטה זולה, כנראה שבחשיבה הסטנדרטית של הימין היום היא גם מועילה, הוא "מטפס" על פלסטינים, על ערבים, על חלשים, ואז כנראה זה מקנה לו עוד נקודות, או זה מין שדרוג קליל בלבות תומכיו.

גלעד ארדן: כמו שאתם תומכים באויבי ישראל.

גלעד ארדן: זה על אותו עיקרון.

מוחמד ברכה: מה שאני אומר, אני אומר כאן.

מוחמד ברכה: בשבוע שעבר זה היה חבר הכנסת מיקי איתן שעשה את הפוזה הזאת.

אחמד טיבי: כל מי שנופל.

מוחמד ברכה: כן, כן.

מוחמד ברכה: אני אומר, כל מי שעובר תקופת שפל, משתמש בכלים שפלים, שפלים במלוא מובן המלה.

מוחמד ברכה: כל עוד זה בא מספסלי חברי הכנסת - הם לא פטורים מהתנהגות הולמת, אף שהיה אפשר להבין כל מיני תסכולים, אבל שר בממשלה?

מוחמד ברכה: וזו אמירה, למרבה הצער, כפי שאמרתי, שאינה חריגה בנוף הפוליטי במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: היא כנראה הפכה לחם חוק של הימין, שאפשר למחול לו, במרכאות, על דרדור המצב המדיני-הביטחוני, על דרדור המצב הכלכלי-החברתי ועל ההידרדרות המוסרית שעוברת עליו ועל כמה מקברניטיו ומנהיגיו.

מוחמד ברכה: המחזה של חברת הכנסת בלומנטל הבוקר והחלטת ועדת הכנסת מעידים לא רק על המקרה שהיה הבוקר, אלא כנראה על מקרים אחרים שיבואו, ואני מקווה שיעמדו כוחות הנפש וכוחות המשפט ליועץ המשפטי לממשלה, לפרקליטות המדינה ולמשטרה, כדי להוציא כל מיני אמיתות לגבי כל מיני סוגיות שנדונו ברמה הציבורית במדינת ישראל.

גלעד ארדן: לפעמים אתה תומך בהחלטות של רובינשטיין.

מוחמד ברכה: עוד לא יצא לי, האמת, אבל אני מקווה שזה יקרה פעם.

מוחמד ברכה: תעזוב את ההתנגחויות עכשיו.

מוחמד ברכה: אני בדרך כלל לא נוטה להצביע או להרים יד בעד הסרת חסינות.

מוחמד ברכה: אני חושב שהחסינות, על-פי הגדרתה בתקנון הכנסת, היא קניין הכנסת, ולא קניינו של חבר הכנסת, החסינות המהותית.

מוחמד ברכה: היא באה ככלי שאמור לתת לחבר הכנסת כלים כדי למלא את תפקידו, מעבר לכל מיני שאלות ומכשלות ומגבלות למיניהן.

מוחמד ברכה: לכן, כחלק מהתפיסה שלי בנוגע לכל העניין של עבודה פרלמנטרית ופרלמנטריזם, אני לא חושב שצריך לשחק בעניין הזה.

מוחמד ברכה: בזמנו, עם כל חוסר הסימפתיה, בלשון המעטה, לשר ליברמן, גם כשהייתי חבר ועדת הכנסת, אני לא הצבעתי בעד הסרת חסינותו.

מוחמד ברכה: אבל כשהדברים גובלים בפלילים ממש, אני חושב שהאינטרס הציבורי מחייב.

מוחמד ברכה: מי שחושב שהוא זך כבדולח, אני חושב שיש לו האינטרס לברר את העניין הזה ולא להשאיר את השאלות באוויר.

מוחמד ברכה: לכם כמפלגה יש אינטרס, אם אתם חפצי חיים וחפצי שלטון, להסיר את הכתם הזה אם אתם חושבים שהדבר לא נכון ולא צודק.

מוחמד ברכה: זה האינטרס שלכם, אני מתאר לעצמי, ועל אחת כמה וכמה שזה אינטרס ציבורי רחב יותר, במיוחד כאשר מדובר בדברים שהם פליליים או גובלים בפלילים, שהדברים יתבהרו והאמת תצא לאור.

מוחמד ברכה: לכן, כל הערבוב הזה של מכות לחלשים, שהם יכולים להיות, כאמור, פלסטינים תחת כיבוש, והם יכולים להיות גם אזרחי מדינת ישראל תחת השלטון הזה של הימין ושל הניאו-ליברליזם שמייצג השר נתניהו, שר האוצר - שיום אחד הוא מביא הצעות חוק כדי לקעקע את האיגוד המקצועי, ואחר כך, כשהאיגוד המקצועי גם במצבו היום רוצה לשבות, הוא יוצא בהברקה של שביתת מנע של הממשלה.

מוחמד ברכה: זה פשוט מדרדר את כל המערכת החברתית והפוליטית במדינת ישראל למין דיקטטורה צרה של הקפיטל, של ההון הגדול, ורוצים שכל האנשים יעמדו דום מול הדרך הנואלת והטרגית הזאת.

מוחמד ברכה: למשל, לפני כמה ימים יצא לי לשבת, אדוני היושב-ראש, עם כמה מדריכות בעניינים של בטיחות בדרכים במערכת החינוך.

מוחמד ברכה: פה זה לא נושא של יהודים וערבים.

מוחמד ברכה: אומנם אלה שישבתי אתן היו ערביות, אבל על-פי התוכנית כולן יפוטרו, אדוני השר עזרא.

מוחמד ברכה: כ-400 מדריכים ומדריכות, אבל רובן המכריע מדריכות, אמורות להיות מפוטרות מהפרויקט לבטיחות בדרכים שמתקיים בכל מערכת החינוך היהודית ובחטיבות הביניים במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: גם על-פי הניסיון ועל-פי הבדיקות של משרדי הממשלה הנוגעים בדבר, משרד החינוך ומשרד התחבורה, כולם מכירים בעובדה שהפרויקט הזה הביא תוצאות בכל מה שקשור למחויבות של הילדים, להכרת הסיכונים וכו' וכו'.

מוחמד ברכה: אז פה נכון שזורקים כ-400 מדריכות ומדריכים לאבטלה - אבל זה גובל בפיקוח נפש, זה מסכן חיי תלמידים.

מוחמד ברכה: סגירת לשכות הרווחה בכל המועצות המקומיות תביא לאסונות.

מוחמד ברכה: השתתפתי לפני שבוע בכנס של העובדים הסוציאליים פה בכנסת, באודיטוריום, ובאו עובדים סוציאליים, כמובן, אבל באו אתם אנשים שזקוקים לסעד הזה ולעזרה הזאת.

מוחמד ברכה: המחזות קורעי לב.

מוחמד ברכה: אם הלשכות האלה ייסגרו, אנשים כאלה יכולים להיזרק לרחוב.

מוחמד ברכה: אתמול, למשל, הודיע האחראי על תיק החינוך בשלטון המקומי שכנראה, על-פי התוכנית הזאת, יהיה קיצוץ בתקציב הרשויות לעזרה לתלמידים חלשים בשיעור של 50%.

מוחמד ברכה: מה זאת אומרת, ייתנו חצי עזרה, או ייתנו לחצי מהתלמידים?

מוחמד ברכה: מה יעשו, יעזרו לחצי מהתלמידים החלשים, או שיעזרו לכולם בחצי?

מוחמד ברכה: מחיקת המושג הזה של תקציבי פיתוח – אז יכול להיות שרשויות מקומיות משגשגות ויציבות ומוצקות, שיש להן הכנסה עצמית מאזורי תעשייה, מבתי-מסחר וכו', יכול להיות שהן יוכלו להתקיים.

מוחמד ברכה: אבל הרשויות הערביות, שמובילות בראש הרשויות החלשות, וגם הרשויות היהודיות החלשות בפריפריה, מה יעשו עם זה?

מוחמד ברכה: איזה שירות ייתנו?

מוחמד ברכה: מהתקציב הרגיל ישלמו משכורות וכל מיני דברים דחופים.

מוחמד ברכה: תקציב הפיתוח, שזה היה האשנב שממנו מציצים לעולם אחר, טוב יותר, מנסים, משתדלים להציץ, זה הולך ונמחק.

מוחמד ברכה: ובאים ומספרים סיפורים, נוסף על מיזוג רשויות.

מוחמד ברכה: למזג מה עם מה?

מוחמד ברכה: כלום עם כלום?

מוחמד ברכה: שום דבר עם שום דבר?

מוחמד ברכה: למזג מה?

מוחמד ברכה: אין לשכות רווחה, יש קיצוץ במערכת החינוך, יש פיטורי מורים, יש סגירת לשכות הרווחה, כפי שאמרנו, יש קיצוץ בעזרה לתלמידים החלשים.

מוחמד ברכה: אז מה למזג למה?

מוחמד ברכה: למזג עוני לעוני, מצוקה למצוקה, נחשלות לנחשלות?

מוחמד ברכה: אני חושב שפה, על-פי התוכנית הזאת שמוצגת בפנינו, מה שקרוי התוכנית הכלכלית, מתרחש לא פשע כלכלי, פשע חברתי שהמדינה יכולה לגרור אותו לשנים רבות.

מוחמד ברכה: אבל בסופו של דבר טועה מי שחושב שזה יותר זול.

מוחמד ברכה: כי סגירת מעון לילדים חוסים לא חוסכת.

מוחמד ברכה: בסופו של דבר המדינה והחברה ישלמו שבעתיים מעצם העובדה שהאנשים האלה יסתובבו ברחוב או יעסקו בעבריינות או בסמים; או להחזיק אותם בכלא, או לממן את המשפחות שלהם שיישארו מאחוריהם, במקום להכשיר אותם לחיים אחרים.

מוחמד ברכה: בסופו של דבר התפיסה הדורסנית הזאת, שרואה בחלש נטל, אינה זולה יותר.

מוחמד ברכה: זו תפיסה שיש בה אלמנטים של פשע חברתי.

מוחמד ברכה: ובאים לספר לנו: הכלכלה, המצב הכלכלי קשה.

מוחמד ברכה: מה זאת אומרת המצב הכלכלי קשה?

מוחמד ברכה: נכון, המצב הכלכלי קשה, אבל תיקח ממי שיש לו.

מוחמד ברכה: פה קורה ההיפך, נותנים למי שיש לו ולוקחים ממי שאין לו.

מוחמד ברכה: לא ברור איך זה קורה שהעשירים מתעשרים יותר והעניים גדלים מבחינה מספרית.

מוחמד ברכה: יש כל מיני תשלומים שהממשלה משלמת במקום המעסיקים.

מוחמד ברכה: למה שלא יטפלו בזה?

מוחמד ברכה: מיסוי אמיתי של הרווחים הפיננסיים, הבורסה וכו', למה לא הולכים לשם?

מוחמד ברכה: הניפוח בתקציבי ההתנחלויות בצורה שאין לה אח ורע על-פי שום קריטריון, למה לא מטפלים בזה?

מוחמד ברכה: הולכים על המשפחה החד-הורית, ולא מעדכנים את סל הבריאות, ולכן ראינו את מה שראינו היום בקריית הממשלה – את כל האמבולנסים.

מוחמד ברכה: זה מחזה מחריד.

מוחמד ברכה: עובדי אמבולנסים, במקום שיעסקו בהצלת אנשים, נלחמים על פת הלחם, על הקיום הבסיסי.

מוחמד ברכה: לאן תוביל הממשלה הזאת?

מוחמד ברכה: לאילו חרפות תוביל אותנו הממשלה הזאת, גם בתחום הפוליטי, גם בתחום החברתי, גם בתחום הכלכלי וגם בתחום המוסרי?

מוחמד ברכה: לאן מובילים אותנו?

מוחמד ברכה: לפי קברניטי הכלכלה, הכלכלה במצב קשה, כאילו הכלכלה היא ערך שכל האנשים צריכים לסגוד לו.

מוחמד ברכה: הכלכלה היא כלי כדי להיטיב עם אנשים, או כלי כדי להרע לאנשים.

מוחמד ברכה: הממשלה הזאת משתמשת במושג הזה של כלכלה כדי לדפוק את החלשים.

מוחמד ברכה: יש ערך מוסרי, ערך אנושי-הומני שנקרא כלכלה?

מוחמד ברכה: הערך העליון בכל חברה הוא האדם.

מוחמד ברכה: אפילו המדינה עצמה היא לא ערך עליון.

מוחמד ברכה: המדינה היא כלי כדי להיטיב את חיי האנשים, מין מניפסט, מין חוזה חברתי, כדי לסדר ולתאם את החיים בין האנשים.

מוחמד ברכה: פה רוצים לסגוד לכלכלה, שהציבור יסגוד לכלכלה, יסגוד למדינה כערך מופשט, ומה זה המדינה?

מוחמד ברכה: המדינה זה אתה, זה אני, זה הוא, זו היא, זה בעיקר אלה שזקוקים להגנת המדינה - זו המדינה.

מוחמד ברכה: החזקים העשירים אינם זקוקים למערכות של שלטון כדי להיטיב את חייהם, הם יכולים לקנות מכל טוב.

מוחמד ברכה: אבל מי שזקוק להתערבותה של המדינה – במרכאות או בלי מרכאות – זה החלשים.

מיכאל נודלמן: תסיים, בבקשה.

מוחמד ברכה: כן, אני מסיים.

מוחמד ברכה: פה יש שימוש ציני בכל מיני מושגים כדי להשתמש בכלכלה כשוט ובמדינה כשוט, כדי להכות בעזרתו באנשים החלשים.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כל זה אינו יכול להיות מנותק מהשאלה העיקרית שעליה מוציאים את הכסף ועליה משלמים בחיים, והיא שאלת השלום והמלחמה.

מוחמד ברכה: אני לא רוצה להתחיל פרק חדש בדברים, כי אני יודע שאני אמור לסיים את דברי, אדוני היושב-ראש, אבל לא ייתכן לבקש מה שקרוי "להילחם בטרור", אדוני השר, ויומיים אחרי השבעת הממשלה של אבו-מאזן לעצור את אחד ממפקדי הביטחון המסכל בעזה.

מוחמד ברכה: בשביל מה?

מוחמד ברכה: הוא לא היה מבוקש, הוא עבר במקרה במחסום, ומישהו החליט שעוצרים אותו – סלימאן מחמוד אבו מותלק.

מוחמד ברכה: בשביל מה?

מוחמד ברכה: כדי לעזור לאבו-מאזן כמובן.

אחמד טיבי: לדחלאן.

מוחמד ברכה: ביומיים האחרונים נעקרו 700 עצי דקל וזיתים ברצועת-עזה – למה, כדי לקדם את השלום?

מוחמד ברכה: אתמול עקרו מתנחלים עשרות גפנים באזור חברון, ואפילו גנבו אדמה משם, את אדמתו של אדם שקוראים לו עבד- אלרחמן סולטאן – זה מקדם מה?

מוחמד ברכה: זה להתעמר בעם שחי תחת כיבוש, וכדי להזין עוד ועוד את התסכול בקרב העם הפלסטיני.

מוחמד ברכה: אז זה יזין את זה וזה יזין את זה, ואנחנו נמשיך להיות במערבולת, שכנראה טובה לממשלה הזאת, כי הליכה לכיוון של השלום היא סיום העידן של הממשלה שלכם.

מוחמד ברכה: ולכן, ממשלה שמתפרנסת ממצוקה ומדיכוי, היא תשמר אותם כדי שהיא תתקיים, אבל אנחנו כולנו משלמים את המחיר.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

מיכאל נודלמן: תודה רבה, אפילו 15 דקות לא הספיקו לך.

מיכאל נודלמן: שלוש דקות לא מספיקות, חמש דקות לא מספיקות, 15 דקות לא מספיקות.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אני מבקש ממך לעמוד בזמנים.

מיכאל נודלמן: 15 דקות זה הרבה זמן.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת עזמי בשארה.

ג'מאל זחאלקה: זחאלקה.

מיכאל נודלמן: עזמי בשארה לא יהיה?

גדעון עזרא: אי-אפשר להחליף.

מיכאל נודלמן: גם הוא נמצא ברשימה.

ג'מאל זחאלקה: זה דיון סיעתי.

אחמד טיבי: השם שלו מופיע ברשימה.

מיכאל נודלמן: בבקשה, 15 דקות.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני אנצל את הזמן המועט של 15 דקות שניתן לנו כדי להתרכז בכמה נושאים.

אחמד טיבי: אני אפתח בנושא מפת הדרכים, מפת הדרך כפי שאני ביקשתי לקרוא לה, ואעבור לנושא הכלכלי-החברתי.

אחמד טיבי: רבים בציבור לא יודעים מה מופיע במפת הדרכים.

אחמד טיבי: כל הציבור שומע מה הן ההתחייבויות הפלסטיניות – 16 במספר, כפי שאמרתי, אבל משום-מה מדחיקים מהתודעה הציבורית ומהתקשורת מה צריכה ישראל לעשות בתמורה.

אחמד טיבי: נכון, כפי שאמרתי, יש 16 התחייבויות פלסטיניות ביצועיות: הפסקת אלימות, הפסקת הסתה וכדומה.

אחמד טיבי: הפלסטינים אומרים: קיבלנו זאת, אנחנו מקבלים זאת, רוצים ליישם, אבל לא באופן יונילטרלי, מנותק מהחלק של השותף, של הפרטנר.

אחמד טיבי: אני שומע את השר סילבן שלום, ושמעתי גם את חבר הכנסת ארדן יותר מפעם אחת, מדברים על הפסקת ההסתה אצל הפלסטינים.

אחמד טיבי: הם אומרים לתת הוראה ופקודה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ארדן, כנראה לא הספקת לקרוא את מפת הדרכים.

אחמד טיבי: נכון, כתוב במפת הדרכים שהפלסטינים צריכים להפסיק את ההסתה: המנהיגות הפלסטינית תפרסם הצהרה חד-משמעית שתחזור על זכותה של ישראל להתקיים בשלום ובביטחון, ותקרא להפסקת אש מיידית וברורה, שתשים קץ לכל הפעילות החמושה ולכל גילויי האלימות כלפי ישראלים בכל מקום שהוא.

אחמד טיבי: כל המוסדות הפלסטיניים הרשמיים יפסיקו את ההסתה נגד ישראל.

אחמד טיבי: ניסוח מתאים מבחינתך, מתאים גם מבחינתך, אדוני השר.

אחמד טיבי: אני אגיד לך מה המשפט המקביל של ההתחייבות הישראלית.

אחמד טיבי: נראה אותך – אותך או את השר גדעון עזרא, לא את ראש הממשלה – עומד כאן מעל לדוכן ומקריא את מה שכתוב כאן במפת הדרכים: המנהיגות הישראלית, בזו הלשון – זה ציטוט – תפרסם הצהרה חד-משמעית, שתאשר את התחייבותה לחזון של שתי מדינות, הכולל מדינה פלסטינית עצמאית בת-קיימא, ריבונית, החיה בשלום ובביטחון לצד ישראל, כפי שהציג זאת הנשיא בוש, ותקרא להפסקה מיידית של אלימות כלפי הפלסטינים בכל מקום, וכל המוסדות הישראליים הרשמיים יפסיקו את ההסתה נגד הפלסטינים.

אחמד טיבי: אתה יודע מה?

אחמד טיבי: אם זה יקרה, לא יהיה לכם מה להגיד כאן.

אחמד טיבי: הם מתייחסים אליך, הם מתייחסים אליכם כאן בבית הזה, שהוא מוסד רשמי.

אחמד טיבי: יום-יום יש פה הסתה.

אחמד טיבי: יום-יום מבקשים לחסל, לגרש את יאסר ערפאת, את הפלסטינים.

אחמד טיבי: אפילו שר התריס כנגד חבר הכנסת ברכה, ושאל אותו מה רע בלהכאיב לפלסטינים.

אחמד טיבי: לפי מפת הדרכים, אנשים כמו השר לנדאו צריכים לעמוד דום ולא לדבר, כי הוא לא יכול להגיד דברים מיושבים.

אחמד טיבי: הוא צריך להסית, להתלהם.

גלעד ארדן: - - -

אחמד טיבי: ולפי מפת הדרכים, יש לכם בעיה מול מרכז הליכוד, יש בעיה.

אחמד טיבי: מפת הדרכים מקשה עליכם, נכון.

אחמד טיבי: היא מקשה.

אחמד טיבי: אתה מתאר לעצמך שראש הממשלה יעלה ויאמר – אגב, בשידור באותו יום ובאותו זמן בהודעות מקבילות של ראש הממשלה הפלסטיני מצד אחד וראש ממשלת ישראל מצד שני – שהוא הורה לכל המוסדות הרשמיים במדינת ישראל להפסיק את ההסתה נגד הפלסטינים?

אחמד טיבי: מה תעשו?

אחמד טיבי: לבי לבי לך, חבר הכנסת ארדן.

אחמד טיבי: איך תסתגל למצב החדש?

גלעד ארדן: דיה לצרה.

אחמד טיבי: דג שיוצא מהמים, אתה וחבריך לסיעה.

טלב אלסאנע: הוא אומר לך "דיה לצרה".

אחמד טיבי: זאת צרה רצינית.

אחמד טיבי: מה יקרה כשאתם תפסיקו או יורו לכם להפסיק להסית נגד פלסטינים?

אחמד טיבי: חכה, חכה, מה יש במפת הדרכים?

אחמד טיבי: כתוב: ממשלת ישראל תפתח שוב את לשכת המסחר הפלסטינית ומוסדות פלסטיניים אחרים, לרבות ה"אוריינט האוס", שנסגרו במזרח-ירושלים, בהתבסס על התחייבות המוסדות האלה שיפעלו בתיאום מלא עם הסכמים קודמים בין הצדדים.

אחמד טיבי: נו, תפתחו את המוסדות האלה או לא, אדוני השר?

אחמד טיבי: כתוב שצריך לפתוח את המוסדות.

גדעון עזרא: אחרי שיסגירו את הנשק.

אחמד טיבי: לא כתוב.

אחמד טיבי: הנה, זה ההסכם.

אחמד טיבי: זו מפת הדרכים.

גלעד ארדן: מי אמר שבליכוד יש רוב למפת הדרכים?

אחמד טיבי: אני רוצה שראש הממשלה יגיד את מה שאתה אומר.

אחמד טיבי: הרי לזה אני דוחף אתכם.

אחמד טיבי: אני רוצה לשמוע אתכם.

אחמד טיבי: כי עמד כאן השר גדעון עזרא בשבוע שעבר, מול כל הציבור, והתרסנו נגדו, הקשינו: אתם לא מקבלים את מפת הדרכים, והוא אמר: כן, אנחנו מקבלים.

אחמד טיבי: השר עזרא אמר: אנחנו מקבלים.

גלעד ארדן: עם 15 הערות.

אחמד טיבי: הוא לא אמר 15 הערות.

אחמד טיבי: הוא אמר: אנחנו מקבלים.

אחמד טיבי: מה זה מקבלים?

אחמד טיבי: - צריך להעביר אותה, לאשרר את ההחלטה הזאת במועצת השרים.

אחמד טיבי: כלומר, בישיבת הממשלה.

טלב אלסאנע: למה אתה מפחיד אותם בדבר שהם ממילא לא מתכוונים לאשר?

אחמד טיבי: כי אלה שלא מסכימים קראו את ההסכם, חבר הכנסת טלב אלסאנע.

אחמד טיבי: אני לא מזלזל לא בראש הממשלה ולא בשרים המתנגדים, כי למרות כל ההערות וההסתייגויות והחורים שיש במפת הדרכים, גם מבחינת הפלסטינים, בסופו של דבר מופיעות המלים - סוף הכיבוש, מדינה פלסטינית ריבונית, בת-קיימא.

אחמד טיבי: תוכלו לחיות עם מצב כזה?

אחמד טיבי: על מה נתווכח אחר כך?

אחמד טיבי: על התוכנית הכלכלית.

אחמד טיבי: אתם תלכו מדחי אל דחי.

גלעד ארדן: אתה בבעיה.

גלעד ארדן: על מה יבחרו אותך לכנסת?

אחמד טיבי: בוא נדבר על התוכנית הכלכלית.

אחמד טיבי: מתי משנת 1948 ועד היום אמבולנסים במדינת ישראל נשאו את השלט: "למכירה, לפרטים לפנות למשרד האוצר"?

אחמד טיבי: זה רק בתקופה שלכם.

גלעד ארדן: עמיר פרץ הכריח אותם.

גלעד ארדן: עמיר פרץ נתן להם הוראה.

אחמד טיבי: רק בתקופה שלכם זה קורה עם אמבולנסים.

אחמד טיבי: ראית את התמונה של הקשישים אתמול בטלוויזיה?

אחמד טיבי: קשישים קשי-יום.

אחמד טיבי: הלב נקרע.

אחמד טיבי: קצבאות ביטוח לאומי, אמהות חד-הוריות, המגזר הציבורי.

אחמד טיבי: מה זה המגזר הציבורי?

אחמד טיבי: - מורים, רופאים, מהנדסים, פקידי ממשלה, מעמד בינוני שבגללו שינוי, שאף אחד מנציגיה לא נמצא כאן, הגיעה לכנסת עם כל כך הרבה מושבים.

אחמד טיבי: פגיעה קשה גם בשכבות החלשות וגם במעמד הבינוני.

אחמד טיבי: שמענו הרבה על הנושא של המחוות, אדוני השר.

אחמד טיבי: אנחנו תמיד אומרים שבסכסוך לאומי לא צריך טובות.

אחמד טיבי: אם אתם חושבים שאתם עושים מחוות באופן חד-צדדי כדי לעשות טובה או להצטייר יפה בפני הנציב העליון, לא צריך טובות.

אחמד טיבי: לבקש מדובר ראש הממשלה, פרלמן, להדליף - דובר, אגב, מאוד מאוד שנון וחריף - שהוסר הסגר מעל השטחים; הוסר הסגר מעל השטחים אבל אף לא פלסטיני אחד הרגיש בזה.

אחמד טיבי: למחרת, רק המטוס של מזכיר המדינה המריא והסגר נחת.

טלב אלסאנע: זה הוסר באופן סודי.

אחמד טיבי: כן.

אחמד טיבי: עכשיו שחרור העצירים, אלה שנשארו להם עשרה עד 12 ימים.

אחמד טיבי: אתה מכיר את הנושא, אדוני השר?

אחמד טיבי: הופסק גם השחרור המיניאטורי הזה.

אחמד טיבי: אתה יודע מה?

אחמד טיבי: אם כבר באופן חד-צדדי, אתן לך דוגמה שכדאי להתייחס אליה ללא קשר למפת הדרכים.

אחמד טיבי: אתה מכיר את חווארה, אדוני השר?

אחמד טיבי: אתה מכיר את מחסום חווארה?

אחמד טיבי: אתה יודע איך קוראים לו הפלסטינים?

אחמד טיבי: - חאג'ז א-ד'ל, מחסום ההשפלה.

אחמד טיבי: אתה יודע למה?

אחמד טיבי: אתה יהודי, ואתה במיוחד, חבר הכנסת הירשזון.

אחמד טיבי: כאשר חיילים, זה יכול להיות הבן שלך - לא, הבן שלך דווקא נחמד, הוא לא יעשה את זה - זה יכול להיות חייל שאתה מכיר, בן השכנים.

אברהם הירשזון: למה דווקא אני?

אחמד טיבי: תיכף תדע למה, ואני מקווה שזה יכאב לך.

אחמד טיבי: מעמידים את הפלסטינים בשורה - מרצים באוניברסיטה, נשים - וחותמים להם בדיו כחולה על היד מספרים, זה מקומם אותך או לא מקומם אותך?

אחמד טיבי: חותמת של מספרים על היד - "עובר", "לא עובר".

אחמד טיבי: חצי מהאנשים לא הסכימו, חזרו.

אחמד טיבי: הם היו צריכים לעבור, אדוני השר.

אחמד טיבי: הם לא עברו, כי הם לא הסכימו להיות מושפלים.

אחמד טיבי: זה בחווארה.

גדעון עזרא: למה מספרים?

אחמד טיבי: לעמוד בתור ואחר כך "עובר", "לא עובר".

אחמד טיבי: מישהו קראו לו, הוא לא הסכים, אז החייל פתח לו את היד בכוח וחתם לו "לא לעבור".

גדעון עזרא: סיפור יפה.

אחמד טיבי: אדוני השר, אני שם את האמינות שלי מול האמינות שלך.

אחמד טיבי: אתה אומר שזה סיפור יפה.

אחמד טיבי: בוא נבדוק.

גדעון עזרא: למה שמו מספרים?

אחמד טיבי: זאת לא השאלה.

אחמד טיבי: נגיד שהם רוצים להסדיר את התור.

אחמד טיבי: חייבים לשים חותמת עם דיו על היד?

אחמד טיבי: זה לא מזכיר לך דברים נוראיים מלפני 50-60 שנה?

גדעון עזרא: לא ראוי.

אחמד טיבי: לא ראוי זה understatement, אדוני השר.

אחמד טיבי: זה בלשון המעטה.

אחמד טיבי: מחסום אחר, בית-חנינא.

אחמד טיבי: אתה מכיר?

אחמד טיבי: ליד פיקוד מרכז?

גדעון עזרא: הכול אני מכיר.

אחמד טיבי: היות שאתה מכיר, אני מנסה להיעזר בידע הרב שיש לך.

גלעד ארדן: למה אתה לא מייעץ לראש הרשות בעוד כמה דברים?

אחמד טיבי: לפני 12 יום, בשעה 02:00, מגיע רכב עם שני אזרחים פלסטינים, תושבי ירושלים בעלי תעודה כחולה.

אחמד טיבי: 02:00, לפנות בוקר.

אחמד טיבי: אין אנשים במחסום, רק הרכב הזה.

אחמד טיבי: השניים, אחד נהג והשני יושב לידו.

אחמד טיבי: החייל באופן רגיל הלך ופתח את הבגאז' בשביל לבדוק, ואז צעק: פצצה, של מי הפצצה הזאת?

אחמד טיבי: מי שם אותה?

אחמד טיבי: חבריו הקיפו את הרכב, דרכו נשק.

אחמד טיבי: אומר לי הנהג: אתה מתאר לעצמך מה עבר עלי.

אחמד טיבי: הוא אומר לחייל: אני לא יודע מאין באה הפצצה, מאין בא הרימון.

אחמד טיבי: זה לא שלי.

אחמד טיבי: אחרי חמש דקות חייכו החיילים ואמרו: חייך, אכלת אותה.

אחמד טיבי: זו מצלמה נסתרת.

אחמד טיבי: אנחנו שמנו את הפצצה.

אחמד טיבי: ולקחו את הפצצה בחזרה.

אחמד טיבי: אין להם מה לעשות.

אחמד טיבי: הם היו פנויים, חבר הכנסת ברכה.

אחמד טיבי: אני מודה, הגשתי תלונה.

אחמד טיבי: התקשר אלי מפקד מג"ב ירושלים ואמר: אנחנו מתייחסים ברצינות לתלונה, רוצים יותר פרטים.

אחמד טיבי: גילוי נאות.

אחמד טיבי: הפרשה נבדקת.

אחמד טיבי: אני לא יודע מה יקרה.

אחמד טיבי: בדרך כלל במקרים חריגים יש הסקת מסקנות.

אחמד טיבי: אבל יכול להיות שהם יתאמו גרסאות, כמו שמקובל במג"ב.

אחמד טיבי: מתאמים גרסאות, אלא אם מצלמים אותם.

אחמד טיבי: מתי חיילים "אוכלים אותה"?

אחמד טיבי: אם יש מצלמה מרחוק, או אם מישהו נשבר בחקירה, כפי שקרה עם הארבעה במקרה שהרגו את הנער הפלסטיני והפילו אותו מהג'יפ.

אחמד טיבי: אחד מהם נשבר בחקירה והודה: נכון, זרקנו אותו והוא מת.

גדעון עזרא: מי ששומע אותך מהצד אומר:

גדעון עזרא: אצל הפלסטינים מדינה מתוקנת ובישראל ברדק אחד גדול.

אחמד טיבי: נתתי לך שתי דוגמאות.

גדעון עזרא: איפה הסדר ואיפה הברדק?

גדעון עזרא: אתה מביא לי דוגמאות שאני לא יודע מאין אתה מביא אותן.

גדעון עזרא: אני מאמין שאתה לא ממציא אותן.

גדעון עזרא: אבל זה מה שמאפיין את הישראלים?

אחמד טיבי: דיברתי על ישראלים?

אחמד טיבי: אני מדבר על חיילים, על כיבוש; על תופעות של כיבוש.

אחמד טיבי: אני מנסה לעשות דיפרנציאציה בין ישראלים באופן כללי לבין ישראלי שנמצא בשטחים.

אחמד טיבי: שם זה משהו אחר.

אחמד טיבי: היחס שלי אליו שונה.

אחמד טיבי: אתה צריך להיות מודאג מזה שיש חיילים ששמים חותמת "לעבור", "לא לעבור", בדיו כחולה על היד.

אחמד טיבי: זה צריך להרגיז אותך.

אחמד טיבי: התגובה שזו התנהגות לא ראויה אינה מספקת, אדוני השר.

מיכאל נודלמן: תסיים, בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, שוב, בכל תוכנית כלכלית השכבות החלשות הן הנפגעות, והמגזר הנפגע ביותר הוא המגזר הערבי, לרבות הערבים הבדואים, שסובלים מגזירות התוכנית הכלכלית הוא הקשה ביותר.

אחמד טיבי: הבדואים סובלים כיום, וסובלים יותר.

גדעון עזרא: זה עוד לפני התוכנית.

אחמד טיבי: נכון.

אחמד טיבי: הם סובלים לפני התוכנית, וסובלים יותר אחרי התוכנית.

גדעון עזרא: התוכנית באה בשביל לתקן.

אחמד טיבי: תגיד לי דבר אחד שהתוכנית הזאת עוזרת בו לבדואים.

מוחמד ברכה: היא עוזרת למישהו שחי במשכורת של 6,000 שקלים ומטה.

אחמד טיבי: נמשכת ואף מעמיקה אפליית האזרחים הערבים בתקציבים של הממשלה.

אחמד טיבי: הפגיעה הקשה בקצבאות הביטוח הלאומי של ילדים ומובטלים תעמיק את העוני.

אחמד טיבי: 42% מהמשפחות הערביות חיות מתחת לקו העוני.

אחמד טיבי: 43% מהעשירון התחתון הם ערבים, ומשקלם בעשירונים העליונים אפסי.

אחמד טיבי: שיעור האבטלה גבוה מאוד, והוא ממשיך לעלות מדי חודש.

אחמד טיבי: רוב היישובים מוכי האבטלה, על-פי נתוני לשכות התעסוקה החודשיים, נמצאים במגזר הערבי, כמובן.

אחמד טיבי: 52% מהיישובים הערביים נמצאים בשני האשכולות הנמוכים, ו-96% נמצאים בארבעת האשכולות הנמוכים ביותר.

אחמד טיבי: 65% מכוח העבודה המועסק הם עובדים מקצועיים ולא מקצועיים בענפי הבינוי, התעשייה הקלה והשירותים.

מיכאל נודלמן: כאשר אתה מדבר לעניין, אין זמן.

אחמד טיבי: אני אסיים.

אחמד טיבי: אתה מתכוון לעניין שמעניין אותך.

אחמד טיבי: מצוקת הדיור במגזר הערבי ממשיכה להיות קשה.

אחמד טיבי: שיעור הזכאים לתעודת בגרות נמוך בהרבה מהממוצע הארצי.

אחמד טיבי: אגב, שיעור בגרות נמוך הולך עם מצב סוציו-אקונומי נמוך בכל היישובים, גם ערביים וגם יהודיים.

אחמד טיבי: שיעור הנשירה מבתי-ספר גבוה.

אחמד טיבי: אין פתרון יעיל לגירעונות המצטברים ברשויות המקומיות הערביות.

אחמד טיבי: גם השנה, ועל אף המצב הקשה של האוכלוסייה הערבית בנגב, אין תקציב ייעודי לפיתוח היישובים הערביים בנגב.

אחמד טיבי: בכלל, יש בעיה עם תקציבי הפיתוח המיועדים למגזר הערבי, כאשר הפער בין תקציבי פיתוח ליישובים היהודיים לתקציבי פיתוח ליישובים הערביים הוא עצום.

אחמד טיבי: תודה רבה לך, אדוני.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: מטעם סיעת בל"ד, חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: השעה מאוחרת, ואני נעתר לבקשת היושב-ראש לקצר בדברים.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הנושא שאנחנו דנים בו היום הוא החלת דין רציפות על הצעות חוק מהכנסת הקודמת.

ג'מאל זחאלקה: אני מזכיר את נושא הדיון.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שלממשלה הנוכחית יש יותר מקורטוב של חוצפה בבואה להציע רציפות; ממשלה שברוב הדברים היא נגד רציפות.

ג'מאל זחאלקה: אני אגיד במה דברים אמורים.

ג'מאל זחאלקה: ממשלה זו בנושא החשוב ביותר התנגדה לרציפות.

ג'מאל זחאלקה: היא התנגדה לרציפות פוליטית במשא-ומתן עם הפלסטינים.

ג'מאל זחאלקה: כל מה שהיה בעיני ממשלה זו בשנים האחרונות, אם זה משא-ומתן בקמפ-דייוויד, אם זה משא-ומתן בטאבה, אם זה סיכומים בעל-פה או סיכומים בכתב, סיכומים בהסכם אוסלו - כל מה שהיה עד עכשיו, מבחינת הממשלה הזאת בטל ומבוטל.

ג'מאל זחאלקה: אין שום רציפות.

ג'מאל זחאלקה: זו ממשלה נגד רציפות.

ג'מאל זחאלקה: ממשלה זו באה וביטלה את הרציפות בתוכנית שאושרה באופן רשמי בממשלה, של 4 מיליארדי שקל למגזר הערבי.

ג'מאל זחאלקה: גם זה "פאסה".

ג'מאל זחאלקה: זו תוכנית זיכרונה לברכה מבחינת הממשלה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: ממשלה זו נגד רציפות גם בנושא הזה.

ג'מאל זחאלקה: כל ההתחייבויות של ישראל, של מדינת ישראל, כלפי הפלסטינים, בכל נושא שהוא, בטלות ומבוטלות.

ג'מאל זחאלקה: אין שום רציפות.

ג'מאל זחאלקה: זו ממשלה שבאה נגד הרציפות.

מגלי והבה: גם השר גדעון עזרא וגם אני היינו מקורבים לשיחות, להסכמים, והרבה דברים כן התרחשו.

ג'מאל זחאלקה: אני שואל, האם אתם מוכנים להחיל דין רציפות עכשיו עד לנקודה שהיו בה שיחות טאבה, למשל?

ג'מאל זחאלקה: האם אתם מוכנים להחיל רציפות בעניין תוכנית 4 מיליארדי השקלים למגזר הערבי?

מגלי והבה: מה זה קשור?

ג'מאל זחאלקה: זו רציפות.

ג'מאל זחאלקה: ממשלה החליטה.

ג'מאל זחאלקה: באה ממשלה חדשה, והיא אינה מכירה במה שהממשלה הקודמת עשתה.

ג'מאל זחאלקה: אפילו ממשלת נתניהו, הידועה לשמצה, כשעלתה לשלטון, היא החילה רציפות, לפחות באופן מוצהר.

ג'מאל זחאלקה: הוא בא ואמר: אפילו שאני מתנגד לסיכומים של הממשלה הקודמת, אני מחיל דין רציפות, אני עושה רציפות.

ג'מאל זחאלקה: הוא התחייב קבל עם ועדה שהוא מחיל רציפות על החלטות הממשלה שבאה לפניו.

ג'מאל זחאלקה: ממשלה זו ביטלה כל רציפות בנושא המדיני.

ג'מאל זחאלקה: ממשלה זו ביטלה כל רציפות בהתחייבויותיה הכתובות והמוצהרות כלפי האוכלוסייה הערבית בישראל.

ג'מאל זחאלקה: באים אלינו כאן ומציעים תוכנית כלכלית ואומרים: העת היא עת חירום.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר לכם, שאפילו היה המצב הכלכלי הכי טוב שאפשר, והיתה צמיחה, ביבי נתניהו היה בא עם תוכנית דומה בעקרונותיה.

ג'מאל זחאלקה: זו לא תוכנית חירום כלכלית שבאה לפתור בעיות אקוטיות, בוערות, אלא תוכנית שבאה לנצל את המשבר הכלכלי בשביל לערוך שינויים ארוכי טווח בכלכלה לטובת העשירים ונגד העניים.

ג'מאל זחאלקה: ליברליזם.

ג'מאל זחאלקה: דרוויניזם חברתי - החזק ישרוד, החלש ייזרק החוצה.

ג'מאל זחאלקה: זו הפילוסופיה הניאו-ליברלית, הקפיטליסטית הקיצונית, של ביבי נתניהו ושל חלק גדול מהממשלה.

ג'מאל זחאלקה: אפילו אלה שראיית עולמם אינה כזאת ממלאים פיהם מים, ובאים ומסבירים לנו שאין כסף, והבעיה היא בעיה של משבר כלכלי.

ג'מאל זחאלקה: לא ולא.

ג'מאל זחאלקה: זה שקר, עבודה בעיניים.

ג'מאל זחאלקה: מספרים סיפורים לאנשים.

ג'מאל זחאלקה: ונניח שהממשלה הזאת צודקת.

ג'מאל זחאלקה: רק נניח לרגע שאף אחד לא יחשוב שהיא צודקת.

ג'מאל זחאלקה: נניח לרגע שהיא צודקת, ויש משבר כלכלי, ועניין 4 מיליארדי השקלים למגזר הערבי זה קשה עכשיו, אז יש לי כמה הצעות שיכולות לשנות את המצב בצורה יסודית ולא עולות פרוטה אחת למשרד האוצר.

ג'מאל זחאלקה: למשל, הממשלה יכולה, בהחלטה שלא עולה כסף, אולי כסף הדיו שבו מודפס הנייר שעליו כתובה ההחלטה, להכיר בכפרים הלא-מוכרים, שזה בפני עצמו שם מוזר.

ג'מאל זחאלקה: הכפרים האלה היו קיימים לפני קום מדינת ישראל.

ג'מאל זחאלקה: זו החלטה שלא עולה לאוצר כסף.

ג'מאל זחאלקה: אם יש רצון לשוויון, הבעיה היא לא בעיה של כסף.

ג'מאל זחאלקה: למשל, הממשלה יכולה לבוא היום ולאשר תוכניות מיתאר מתאימות וראויות לשמן, תוכניות שיתאימו לצרכים של הכפרים והערים וכל היישובים הערביים לצרכים העכשוויים ולצרכים בעתיד, וזה לא יעלה לאוצר כסף.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה יכולה גם להחליט להרחיב את תחומי השיפוט של היישובים הערביים, וזה לא יעלה לאוצר כסף.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה יכולה גם להחליט על השוואת התנאים של האסירים הפוליטיים, הביטחוניים, הערביים בבתי-הסוהר לאלה של שאר האסירים, וזה לא יעלה לאוצר כסף.

ג'מאל זחאלקה: הרבה דברים הממשלה יכולה לעשות בלי שזה יעלה כסף, אבל הפילוסופיה של הממשלה וראיית עולמה ומדיניותה הן נגד שוויון.

ג'מאל זחאלקה: השוויון הוא רק ברטוריקה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו כל הזמן שומעים מלים-מלים, ואין כלום, כמו שנאמר: נשיאים ורוח וגשם אין.

ג'מאל זחאלקה: התוכנית הכלכלית המוצעת תפגע ברוב-רובה של האוכלוסייה במדינת ישראל - בכל השכבות החלשות, בכל היישובים בפריפריה, אבל אני אומר לכם - במיוחד באוכלוסייה הערבית.

ג'מאל זחאלקה: אם יש פגיעה כללית בכלל האוכלוסייה, באוכלוסייה הערבית הפגיעה היא כפל כפליים.

ג'מאל זחאלקה: לפי תוכנית זו, האבטלה תעלה.

ג'מאל זחאלקה: יש פיטורים המוניים של מורים, של עובדי מועצות מקומיות, של פקידים בכל מיני מקומות, ואין תוכנית לתעסוקה.

ג'מאל זחאלקה: הכפרים הערביים היום - היישובים הערביים - הם ב-25 המקומות הראשונים באבטלה.

ג'מאל זחאלקה: כל שכיר ערבי שיפוטר היום מעבודתו יהיה לו קשה למצוא מקום עבודה - גם בגלל המצב הכלכלי, גם בגלל הגזענות הגואה וגם בגלל מדיניות הממשלה, שסוגרת הרבה מקומות תעסוקה בפני האוכלוסייה הערבית.

ג'מאל זחאלקה: אז אנחנו בפני מצב, שאם תהיה אבטלה, היא תהיה כפל-כפליים באוכלוסייה הערבית.

ג'מאל זחאלקה: הקיצוץ בקצבאות הילדים, כשהוא מלווה באבטלה גואה, יחמיר את המצב עוד ועוד.

ג'מאל זחאלקה: אם היום משפחה בת שמונה נפשות מקבלת 4,000 שקל מהביטוח הלאומי, והמפרנס או המפרנסת של המשפחה מקבלים 3,000 שקל, אז 7,000 שקל מעבירים את החיים בצורה כלשהי.

ג'מאל זחאלקה: לפי התוכנית הכלכלית הזאת, במקום 4,000 שקל, המשפחה הזאת תקבל 1,250 שקל - תקנו אותי אם אני טועה, משהו כזה.

ג'מאל זחאלקה: איך יחיו האנשים האלה?

ג'מאל זחאלקה: ועוד, המפרנס או המפרנסת של המשפחה חיים תחת איום של אבטלה, הם יכולים למצוא עצמם מחר מובטלים.

ג'מאל זחאלקה: אז הפגיעה באוכלוסייה הערבית גדולה כפל כפליים.

ג'מאל זחאלקה: הקיצוץ בתקציב הרשויות המקומיות, בתקציבי האיזון, יפגע בראש ובראשונה ביישובים הערביים, שהם נחשלים מבחינה כלכלית - ושלא יספרו לנו את הסיפורים על הארנונה.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה לא מפנה - לפני שבועיים דיבר כאן שר האוצר, ואני שאלתי אותו.

ג'מאל זחאלקה: הוא אמר: אנחנו נפנה יזמים לפריפריה, אנחנו ניתן סיוע ליזמים, ישראל - כך אמר - תהיה גן-עדן ליזמות.

ג'מאל זחאלקה: אני שאלתי אותו שאלה פשוטה, כמה מהיוזמות האלה הוא יפנה לסקטור הערבי.

ג'מאל זחאלקה: שאלתי שוב ושוב, והוא לא ענה.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע למה הוא לא עונה: כי גם בעבר וגם עכשיו לא מפנים יזמות ליישובים הערביים - בכלל, אם יש שם אזורי תעשייה, זה סיפור אחר.

ג'מאל זחאלקה: אז אנחנו נהיה במצב שהתוכנית הזאת תפגע עוד ועוד באוכלוסייה הערבית, וגם כשתהיה צמיחה כלכלית זה לא ישפר את המצב, כי אנחנו הגענו למצב - ואני מדבר בשם ציבור, אני נציג ציבור כאן - הגענו למצב שהאבטלה בקרב האוכלוסייה הערבית היא אבטלה סטרוקטורלית-מבנית, היא לא תוצאה של משבר חולף.

ג'מאל זחאלקה: השכירים הערבים לא יכולים לחזור לתעסוקות מסורתיות שהיו קיימות בעבר ולא קיימות כיום, מסיבות שונות, והם לא יכולים להשתלב בתעשיית ההיי-טק החדשה שהשוק הישראלי מתפתח בכיוונה בעשר השנים האחרונות.

ג'מאל זחאלקה: צריך לעשות תוכניות כאלה שיכשירו לפחות את הדור הצעיר להיכנס לשוק העבודה, וצריך להקים מפעלים.

ג'מאל זחאלקה: אפשר לבנות תוכניות.

גדעון עזרא: מה אתם צריכים לעשות?

גדעון עזרא: מה אתה צריך לעשות?

גדעון עזרא: דבר אחד.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו אנשים עובדים - -

גדעון עזרא: מה אתה עושה לטובת המדינה?

גדעון עזרא: - - -

ג'מאל זחאלקה: - - מרוויחים את לחמנו ביושר.

ג'מאל זחאלקה: אתה רואה באוכלוסייה הערבית מהנדסים, רופאים, פועלים, עובדים.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו תורמים ליצירת העושר הציבורי - -

ואסל טאהא: לא נותנים להם את ההזדמנות.

ג'מאל זחאלקה: - - ומגיע לנו חלקנו בעוגה הציבורית שאנחנו יצרנו.

ואסל טאהא: לא נותנים הזדמנות - - -

ג'מאל זחאלקה: היום, קח למשל את הנגב.

ג'מאל זחאלקה: בוכים שאין חקלאות, אנשים לא רוצים לעבוד בחקלאות.

ג'מאל זחאלקה: יש אנשים שרוצים לעבוד בחקלאות, הערבים בנגב רוצים לעבוד בחקלאות, אבל כשהם עובדים בחקלאות, שולחים אווירונים בשביל להשמיד את התוצרת שלהם, שולחים אווירונים עם חומרים כימיים - -

גדעון עזרא: זה בניגוד לחוק.

ג'מאל זחאלקה: - - שמשמידים את התירס, את החיטה, את השעורה, את הבצל.

ג'מאל זחאלקה: אז יש אנשים שרוצים לפלח את הקרקע ולזרוע ולהרוויח את פת לחמם ביושר על-ידי עבודה בחקלאות, רק הממשלה מונעת זאת מהם.

גדעון עזרא: זה בניגוד לחוק.

ג'מאל זחאלקה: מה בניגוד לחוק?

גדעון עזרא: זו לא האדמה שלהם.

ג'מאל זחאלקה: מה בניגוד לחוק?

ג'מאל זחאלקה: זה האדמה שלהם, זו האדמה שלהם.

טלב אלסאנע: אתה שופט שתקבע - - -?

גדעון עזרא: אתה גם נהיית משטרה - - -

טלב אלסאנע: בניגוד לך, לאף ערבי לא מגיע גרגיר אדמה אחד - - -

גדעון עזרא: אתה יודע מה קורה בנגב יותר טוב ממני.

טלב אלסאנע: - - -

מיכאל נודלמן: חברים.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, על התוכנית הכלכלית אנחנו נדבר שוב ושוב, ואנחנו צריכים להבהיר שוב ושוב, שזו תוכנית שבה משקרים לנו כשאומרים אין כסף.

ג'מאל זחאלקה: יש כסף, השאלה לאן הולך הכסף.

ג'מאל זחאלקה: האוכלוסייה הערבית תורמת ביצירת המשאב הציבורי, ביצירת העושר הציבורי, והיא לא מקבלת את חלקה בעוגה שהיא משתתפת ביצירתה.

ג'מאל זחאלקה: זה האבסורד.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להעיר רק הערה אחת על מפת הדרכים.

גדעון עזרא: תגיד לי, כמה זמן הסיפור - - - מה קרה?

מיכאל נודלמן: יש עוד הרבה זמן.

ג'מאל זחאלקה: במסיבת העיתונאים של שר החוץ פאואל וראש הממשלה אריאל שרון לא הוזכרה מפת הדרכים, ואני אומר לכם - לא במקרה.

ג'מאל זחאלקה: לא במקרה.

ג'מאל זחאלקה: כנראה בעקבות לחץ של אריאל שרון וממשלתו, ארצות-הברית החליטה להשעות את מפת הדרכים ולהתמקד בצעדים שמנותקים ממפת הדרכים.

ג'מאל זחאלקה: זה המצב לאמיתו, וכשבאים כאן ונואמים לנו נאומים ארוכים, שוב - נשיאים ורוח וגשם אין.

ג'מאל זחאלקה: דיבורים דיבורים בשביל להסוות את המציאות ולא בשביל להגיע לשלום.

ג'מאל זחאלקה: זו המציאות שבה אנחנו חיים.

ג'מאל זחאלקה: יש היום ממשלה שלא רוצה להגיע להסכם שלום כי היא לא רוצה לסגת מהשטחים הכבושים, כי היא רוצה להמשיך בהתנחלויות; ממשלה שלא מכירה בצורך בהקמת מדינה פלסטינית; ממשלה שיש לה פחד משלום, ממשלה שנגועה ב-peace פוביה.

ג'מאל זחאלקה: זו האבחנה היחידה לממשלה הזאת, והיא צריכה ללכת מהר ככל האפשר.

מיכאל נודלמן: חבר כנסת ואסל טאהא, בבקשה.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בריאיון של ראש הממשלה שרון ל-Ynet הוא ניסה כל הזמן לא לענות על שאלות וניסה כל הזמן להתחמק מתשובות לשואל, העיתונאי, כמנהגו.

ואסל טאהא: הוא היה כל הזמן אמן בהתחמקות, לא רצה להגיד שכן, הוא יתמוך במפת הדרכים.

ואסל טאהא: תמיד הערים מכשולים בפני תהליך השלום, ובפעם הזאת, תחת לחץ בין-לאומי אירופי-אמריקני שמופעל כעת על ישראל על מנת שיאשרו את מפת הדרכים, יצאו לדרך לשלום, יתמכו בממשלה הפלסטינית של אבו-מאזן, שכביכול כל הזמן דיברו שהם מחכים לממשלה הפלסטינית שבאמת תישא ותיתן על השלום – אני אומר כאן שהם כל הזמן התחמקו והם מנסים לנהוג במדיניות של הפרד ומשול, כאילו ערפאת זה מישהו אחר ואבו-מאזן זה מנהיג חדש.

ואסל טאהא: רבותי, דעו ששניהם ממייסדי ה"פתח", שניהם מנהיגים היסטוריים של המהפכה, שניהם בראש אחד.

ואסל טאהא: כל עוד מאשימים את ערפאת כאילו הוא מנווט ומכשיל את השלום, זו סיבה להתחמק, להכשיל את תהליך השלום.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, כששמעתי את תשובתו של השר לנדאו התמלא לבי חרדה ממה שקורה וממה שנבנה בארץ הזאת, ממה שעלול לפגוע לא רק באזרחים הערבים ולא רק בפלסטינים, אלא גם עלול לפגוע בישראלים וגם ביהודים.

ואסל טאהא: הוא אומר: לא רע להכאיב לפלסטינים.

ואסל טאהא: מדובר בשר שהיה מופקד על ביטחון הפנים.

ואסל טאהא: אלה דעות מושרשות, מתחזקות בממשלה הימנית הזאת.

ואסל טאהא: זה פאשיזם.

ואסל טאהא: לא אכפת לו שיכאיב לאחר, לאחר שחותר וטוען שהוא עושה מאמצים כדי לכונן שלום עמו.

ואסל טאהא: אבל הוא חוזר ומדגיש: לא רע להכאיב לפלסטינים.

ואסל טאהא: אדם שלא רע לו להכאיב לאחר, האמינו לי שגם לא רע לו להכאיב לישראלים.

ואסל טאהא: והוא אחד התומכים בתוכנית הכלכלית, שמנהיגו לשעבר נתניהו הוא מקברניטיה, והוא בנה תוכנית שכן מכאיבה לכל האזרחים, ערבים ויהודים.

ואסל טאהא: היא מכאיבה לשכבות החלשות, מכאיבה לכל אדם שזקוק לעזרה, לכל המשפחות הסיעודיות.

ואסל טאהא: למי היא לא מכאיבה?

ואסל טאהא: רק ל-10% מהתושבים.

ואסל טאהא: לכן, אנשים שיש להם דעות פוליטיות ימניות פאשיסטיות – לא אכפת להם אפילו לפגוע בבני הבית שלהם.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, התוכנית הכלכלית מכאיבה לכולם.

ואסל טאהא: היא פגעה בחינוך, פגעה באמהות חד-הוריות, פגעה בפנסיונרים, פגעה ברשויות מקומיות תחת הכותרת "חיסכון – מיזוג ואיחוד", על מנת להציל את השלטון המקומי.

ואסל טאהא: אני אומר לקברניטי התוכנית הזאת, למתכנני המיזוג: אתם הורסים את השלטון המקומי במדינה, אתם פוגעים קשות במועצות החלשות כשאתם נוגעים בתקציבי הפיתוח.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, תקציבי הפיתוח מהווים 40% מהתקציב הרגיל של הרשויות המקומיות הערביות.

ואסל טאהא: תאר לעצמך שהם פוגעים בתקציב הזה, מה יקרה בשלטון המקומי בסקטור הערבי וגם בפריפריה?

ואסל טאהא: הרס טוטלית של השלטון המקומי, הרס טוטלי של הרשויות המקומיות הערביות.

ואסל טאהא: פוגעים בתקציבי הפיתוח שעליהם נשען השלטון המקומי הערבי במדינה ושבלעדיהם לא יכולים להתקין מנורה ברחוב, לא יכולים לספק נייר טואלט לבתי-הספר, בלעדיהם לא יכולים להזיז דבר ביישובים הערביים.

ואסל טאהא: ובאים ומתגאים, ובחוצפה רבה אומרים: מה אתם עשיתם?

ואסל טאהא: שמעתי את השר גדעון עזרא אומר: מה אתם עושים?

גדעון עזרא: מה עשיתם עם התקציבים שלכם?

גדעון עזרא: איפה הם?

גדעון עזרא: איפה הכסף שהיה לכם?

גדעון עזרא: איפה הכסף שהיה לך?

ואסל טאהא: התקציבים דלים.

ואסל טאהא: אנחנו בנינו בתי-ספר, סללנו כבישים, יצרנו תשתיות.

ואסל טאהא: במקום שתתמוך בנו, אתה כשר שיודע את האמת לגבי מה שקורה בסקטור הערבי, אתה מתפלסף ותוקף.

גדעון עזרא: אני תומך באנשים הישרים.

ואסל טאהא: אנחנו ישרים, כל הזמן היינו ישרים.

גדעון עזרא: אני יודע מה יש בכפר-כנא, אתה יודע.

ואסל טאהא: אנחנו כוח יוצר ועובד במדינה, אתה לא יכול להכחיש את זה.

גדעון עזרא: יש כאלה, לא אתה.

ואסל טאהא: כולם.

ואסל טאהא: לכן קשה מאוד שאנחנו נתמוך במדיניות הממשלה המתחמקת.

ואסל טאהא: ראש הממשלה הוא אמן בהכשלות תהליך השלום.

ואסל טאהא: הם אמנים בכיצד מכשילים, כיצד עושים חורים בכל סעיף וסעיף, כיצד מחרחרים ריב גם בין הפלסטינים לבין הישראלים.

ואסל טאהא: ממשלה כזאת, אדוני היושב-ראש, לא ראויה להנהיג עם ולא ראויה להנהיג מדינה במצב שבו אנחנו חיים במזרח התיכון.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אחרון הדוברים, בבקשה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השר המקשר, יש להזכיר שמפת הדרכים איננה החזון של העם הפלסטיני.

טלב אלסאנע: זאת לא יוזמה של ערפאת, אפילו לא של אבו-מאזן.

טלב אלסאנע: שוב ושוב חוזרים על זה שיש שתי דרכים, של ערפאת ושל אבו-מאזן, אבל לדעתי יש דרך אחת שהיא דרכו של העם הפלסטיני, שכולו שוחר שלום וכל מבוקשו ושאיפתו הם להגיע לעצמאות, לחירות ולסיום הכיבוש.

טלב אלסאנע: מפת הדרכים היא יוזמה של ארצות-הברית, והיא יוזמה של המנהיגות הקיימת בארצות-הברית, של ג'ורג' בוש, המוכר בתמיכתו הנלהבת והלא-מתפשרת בממשלת ישראל הימנית הקיימת היום.

טלב אלסאנע: זאת אומרת, זה המינימום שבמינימום שיכול לבטא רצון של עם פלסטיני.

טלב אלסאנע: ואף שזאת יוזמתו של הנשיא בוש, המנהיגות הפלסטינית הודיעה מלכתחילה שהיא מאמצת את היוזמה הזאת.

טלב אלסאנע: אבל ראה זה פלא, ממשלת שרון, שכל הזמן מדברת ומכריזה על תיאום אסטרטגי בינה לבין המנהיגות בארצות-הברית, דורשת מהצד הפלסטיני למלא אחר התחייבויותיו על-פי מפת הדרכים, להילחם בטרור.

טלב אלסאנע: לא רק לנסות לעצור אנשים פלסטינים שכביכול מנסים לפגוע בהסכמי השלום במידה שיהיו, אלא גם לפרק ולחסל, וכל מיני מושגים כאלה, והיא דורשת מהם לעשות את זה מכוח מה?

טלב אלסאנע: - מכוח מפת הדרכים, כאשר ממשלת ישראל בעצמה לא אישרה את המפה הזאת.

טלב אלסאנע: אז באיזו זכות?

טלב אלסאנע: מכוח מה היא יכולה לדרוש מהצד הפלסטיני למלא את התחייבויותיו על-פי מפת הדרכים כאשר ממשלת ישראל טרם קיימה דיון ענייני בישיבות הממשלה, לא אישרה את התוכנית הזאת?

טלב אלסאנע: מה הוא מקור הלגיטימציה של הדרישות הישראליות?

טלב אלסאנע: כדי שמדינת ישראל תוכל לדרוש מהצד הפלסטיני לקיים את התחייבויותיו על-פי מפת הדרכים, קודם כול צריך לאשר אותה, שתהיה בסיס לפעולה משותפת.

טלב אלסאנע: נוסף על כך, ממשלת ישראל חייבת גם למלא את חלקה בהתחייבויות, כי אנחנו רואים שבפועל הצד הפלסטיני החל בכך.

טלב אלסאנע: יש ההכרזה של הנשיא ערפאת להפסיק את פעילות האלימות נגד מדינת ישראל, אם כי אין לו שליטה, כי השלטון של ממשלת שרון במשך השנתיים חיסל את השליטה הפלסטינית בערים ובכפרים הפלסטיניים.

טלב אלסאנע: והחלו ברפורמות.

טלב אלסאנע: בחירת ראש ממשלה היא בהתאם למפת הדרכים.

טלב אלסאנע: מהצד השני ממשלת ישראל לא עשתה מאומה, לא על מנת לקדם את מפת הדרכים ולא על מנת לעזור לפלסטינים לקדם את התחייבויותיהם על-פי מפת הדרכים.

טלב אלסאנע: מה שאתה אומר, חבר הכנסת ואסל טאהא, הוא הנכון.

טלב אלסאנע: המומחיות של שרון שהתגלתה במשך השנתיים האלה היא היכולת לומר דבר ולעשות היפוכו: לומר שהוא רוצה לקדם את השלום, ולקדם את המלחמה; הוא אומר שהוא מקדם את הצמיחה, והוא גורם לאבטלה.

טלב אלסאנע: והוא מצליח למכור לוקשים לאזרחים במדינה.

טלב אלסאנע: הססמה שלו היא שהעם רוצה את שרון.

טלב אלסאנע: העם קיבל את שרון, אבל קיבל את שרון האמיתי, עם מלחמה, עם אבטלה, עם הכול.

טלב אלסאנע: במשך שנתיים הוא ניסה כל דבר.

טלב אלסאנע: דבר אחד הוא לא עשה, ללכת ולדבר עם הפלסטינים במקום לשלוח אליהם טנקים ומטוסים ומסוקים.

טלב אלסאנע: הוא מדבר על כך שהוא מוכן למחוות.

טלב אלסאנע: מה, הפלסטינים מחפשים מתנות?

טלב אלסאנע: מה, הם מחפשים טפיחות על השכם?

טלב אלסאנע: הפלסטינים מחפשים עצמאות, מחפשים את סיום הכיבוש.

טלב אלסאנע: האויב של מדינת ישראל הוא לא הפלסטינים; האויב המשותף גם לפלסטינים וגם למדינת ישראל הוא הכיבוש הישראלי.

טלב אלסאנע: ולכן, הדרישה והתביעה היא אחת: סיום הכיבוש.

טלב אלסאנע: לא מחוות, לא מתנות, לא פרסים.

טלב אלסאנע: אבל מה הוא עושה בפועל, לאחר ששנתיים הוא נכשל על-פי מבחן התוצאה?

טלב אלסאנע: ולצד הפלסטיני אין האפשרויות שיש לממשלת ישראל – לא המטוסים ולא המסוקים ולא הצבא – ולמרות כל מה שיש לממשלת ישראל, אחרי יותר משנתיים היא נכשלה.

טלב אלסאנע: הגישה הזאת נכשלה.

טלב אלסאנע: אתם לא יכולים להגיד: על-פי מידע שיש לנו, אמור לצאת מישהו מרצועת-עזה - וכתוצאה מכך להטיל סגר על יותר ממיליון פלסטינים, ילדים, נשים וזקנים, כולם, כי יכול להיות שמישהו יכול לצאת משם, כשאנחנו יודעים שבמשך השנתיים כמעט לא יצא אף אחד, חוץ מאלה שהשתמשו בדרכון בריטי בתקופה האחרונה.

טלב אלסאנע: אז הולכים להעניש יותר ממיליון אנשים תושבי רצועת-עזה בטענה שיש כביכול מישהו כזה.

טלב אלסאנע: אם יש לכם אינפורמציה על מישהו כזה, תמסרו את האינפורמציה לצד הפלסטיני, כי הפלסטינים אמרו שהם מוכנים לטפל בכך, והם החלו לטפל בפועל.

טלב אלסאנע: אבל, בעצם אתם רוצים להכשיל את אבו-מאזן ואתם רוצים להכשיל כל יוזמה של שלום: את תוכנית מיצ'ל ואת טנט וגם את מפת הדרכים.

טלב אלסאנע: אתם אומרים שאתם בעד ואתם עושים את ההיפך, כי האיום העיקרי על ממשלת שרון הוא השלום, וראש הממשלה הנוכחי נתון במצב של ניגוד אינטרסים.

טלב אלסאנע: ראש הממשלה הנוכחי נתון במצב של ניגוד אינטרסים, כאשר מצד אחד, חבר הכנסת דהאמשה, הוא צריך - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

טלב אלסאנע: כן, עכשיו זה לא כבוד גדול.

טלב אלסאנע: אתה רואה שאין ממשלה, לא כאן ולא בחוץ; יש רק צבא.

טלב אלסאנע: זו מדינה שלא הממשלה מנהיגה אותה.

טלב אלסאנע: ברגע שנבחר ראש הממשלה, הוא נתן לצבא לנהל את המדינה, וקציני הצבא עושים מה שעולה על רוחם.

טלב אלסאנע: ואני רוצה לומר לך, שראש הממשלה הנוכחי נתון במצב מסוים, שבו הוא חצוי בין שמירה על שלום הקואליציה הימנית שלו עם ליברמן ובני אלון לבין בחירה בדרך של שלום, שתביא שלום לאזרחי המדינה.

טלב אלסאנע: ואז הוא מעדיף את שלמות הקואליציה שלו.

טלב אלסאנע: הוא לא רוצה להרגיז את בני אלון ולא רוצה להרגיז את ליברמן.

טלב אלסאנע: הוא רוצה לחבק אותם, ואת המחיר משלמים אזרחי המדינה, ואת המחיר הם משלמים לא רק על-ידי המצב של חוסר הביטחון הקיים, המחיר הוא גם המחיר של מלחמה, ולמלחמה יש מחיר, כמו שלשלום יש מחיר, לרבות התוכנית הכלכלית הזאת, שלדעתי היא המחיר של המצב המדיני הקיים.

טלב אלסאנע: ואני רוצה לומר לכם, רבותי, שהתוכנית הזאת חושפת את חוסר הרגישות ואת האטימות המוחלטת של הממשלה כלפי כל השכבות החלשות במדינה.

טלב אלסאנע: זו ממשלה שדואגת לעשירים, לאלה שמשקיעים בבורסה, לעשירון העליון, ולכן היא עושה להם הנחות ונותנת להם הטבות, ואנחנו שמענו את השר נתניהו אומר:

טלב אלסאנע: לא יכול להיות שאנחנו נפגע באותם אנשים שמובילים את המשק הישראלי.

טלב אלסאנע: אז לפגוע בחינוך זה הפתרון?

טלב אלסאנע: לפגוע במשפחות ברוכות הילדים, לגרום לכך שהעניים יהיו יותר עניים ולגרום לכך שתהיה יותר נשירה מבתי-הספר ועלייה ברמת הפשיעה ועבריינות, זה הפתרון?

טלב אלסאנע: להקצות יותר להתנחלויות ולמתנחלים, להקים יותר מאחזים ולשמור על מאחזים ולפגוע בקצבאות של ילדים, של משפחות חד-הוריות ושל זקנים?

טלב אלסאנע: איזה היגיון כלכלי יש מאחורי הדבר הזה?

טלב אלסאנע: ואני רוצה לומר לכם, שבמדינה הזאת אין בעיה של תקציב.

טלב אלסאנע: אין בעיה של תקציב.

טלב אלסאנע: הבעיה היא בחלוקת התקציב, בסדר העדיפויות של הממשלה.

טלב אלסאנע: היא לא מציבה את האדם בראש סדר העדיפויות שלה.

טלב אלסאנע: היא לא מסתכלת על העבודה לא כשיקול כלכלי אלא כעניין ערכי, שאדם יקום בבוקר ויש לו מקום עבודה, יש לו סדר-יום, כי מקום עבודה הוא כבודו של אדם.

טלב אלסאנע: ולכן הם מרשים לעצמם לפטר אנשים באופן סיטוני.

טלב אלסאנע: המצב בקרב האוכלוסייה הערבית הוא הרבה יותר חמור, ואתם יודעים מה הסיבה?

טלב אלסאנע: הסיבה היא שבמשך שנים היתה מדיניות של אפליה, מדיניות של אפרטהייד.

טלב אלסאנע: מפלים את הציבור הערבי.

טלב אלסאנע: היום, כשהולכים לקצץ, מקצצים באופן שוויוני, אבל אז, כשהיו צריכים לתת, לא נתנו באופן שוויוני.

טלב אלסאנע: הערבים קיבלו אז פחות, אבל עכשיו הם צריכים לשלם באופן שווה, והם ייפגעו יותר, מה גם שהיתה מדיניות של כלכלת תלות.

טלב אלסאנע: במשך עשרות שנים היתה מגמה עקבית ליצור תלות כלכלית מוחלטת של האוכלוסייה הערבית במשק הישראלי.

טלב אלסאנע: ביישובים הערביים, בכפרים הערביים, אתה תראה שאין אזורי תעשייה, אין אזורי מסחר, אין תיירות, ומי שרוצה לעבוד חייב לעבוד ביישובים הסמוכים.

טלב אלסאנע: בנגב, למשל, אין בדואי אחד שיש לו מכסת מים לחקלאות.

טלב אלסאנע: זה סביר?

טלב אלסאנע: אין בדואי אחד שיש לו מכסת מים לחקלאות.

טלב אלסאנע: אין בדואי אחד שיש לו אפשרות לפתח רפת או לול בנגב, כשאנחנו יודעים שיש שם אבטלה.

טלב אלסאנע: העניין שם אינו כפי שאתה אומר, סגן השר, שאנשים הלכו ותפסו אדמות.

טלב אלסאנע: יש עניין עקבי, שיטתי, לנשל את האנשים האלה מהאדמות שלהם, לא לאפשר להם לפתח כלכלה חקלאית.

טלב אלסאנע: איך אתה מסביר את זה שבכל מדינת ישראל אין מושב חקלאי ערבי, אין קיבוצים ערביים, אין בקרב האוכלוסייה הערבית יוזמה התיישבותית כלשהי שקשורה לחקלאות?

טלב אלסאנע: מדוע?

טלב אלסאנע: מה הסיבה?

טלב אלסאנע: הערבים לא יודעים לפתח חקלאות?

טלב אלסאנע: והיום, כשהולכים לפגוע על-פי התוכנית הכלכלית בהכנסות שלהם, איך הם יתקיימו?

טלב אלסאנע: איך הם יתפרנסו?

טלב אלסאנע: אני רוצה לומר, שהתוכנית הזאת היא מסוכנת מאוד, לא מבחינת מספר האנשים שיהיו מובטלים, אלא מבחינת הגישה וההשלכות החברתיות שלה.

טלב אלסאנע: הכוח והעוצמה של מדינה לא נמדדים במספר הטנקים והמטוסים שיש לה; הכוח והעוצמה של מדינה נמדדים גם ביחס שלה לאוכלוסייה שחיה בה.

טלב אלסאנע: וראינו מדינות חזקות מאוד שיש להן ארסנל צבאי, אטומי וגרעיני, והן קרסו, כמו ברית-המועצות לשעבר, שקרסה לא משום שלא היה נשק או צבא, אלא בגלל היחס שלה לאוכלוסייה שבתוכה, בגלל המצב הכלכלי, בגלל המצב החברתי.

טלב אלסאנע: מדינת ישראל שמשתלטת ומתפארת בכוח הצבאי שלה, לדעתי התוכניות והגישה הכלכלית מכרסמת במבנה החברתי שבתוכה.

טלב אלסאנע: במיוחד כאשר הולכים ופוגעים בחינוך, כי אז נפגע המשאב האנושי החשוב ביותר, הנכס החשוב ביותר, שהוא האדם.

טלב אלסאנע: אני רוצה לסכם ולומר, שמענו כאן לא אחת במהלך הדיון שרים או סגני שרים שמתחילים לדבר או להסית כנגד הציבור הערבי, כנגד האוכלוסייה הערבית.

טלב אלסאנע: ואני שואל, סגן השר - - -

גדעון עזרא: השר.

טלב אלסאנע: השר, שאז היה סגן השר לביטחון פנים.

טלב אלסאנע: במסגרת התפקיד שלך גם התייחסת לעניינים כמו ההתנהגות של האוכלוסייה הערבית.

טלב אלסאנע: אני רוצה לתת כמה דוגמאות רק מהחודש האחרון, איך גורמים בשלטון מתייחסים לציבור הערבי, וההתנהגות הזאת עברה בשקט מוחלט.

טלב אלסאנע: מפקד "הסיירת הירוקה", קוראים לו גלעד אלטמן - אותה סיירת שכל פעם מופיעה לנו בצבע אחר, בכובע אחר, פעם כנציגי מינהל מקרקעי ישראל, כדי לשמור על אדמות המינהל, פעם כנציגי הצבא, כדי לשמור על אדמות הצבא, פעם כנציגי אגף פיקוח הבנייה, כדי להרוס בתים, כל פעם היא מופיעה בצורה אחרת אבל כל הזמן בהקשר שלילי - הוא שולח מכתב למנכ"ל הקודם של משרד התשתיות הלאומיות, מר מעיין, ואומר לו, שלרגל פרישתו הוא מעניק לו מתנה.

טלב אלסאנע: אתם יודעים איזו מתנה הוא מעניק למנכ"ל משרד התשתיות לרגל הפרישה שלו?

טלב אלסאנע: מפקד "הסיירת הירוקה", דבר ירוק, מה הוא מעניק לו?

טלב אלסאנע: הוא מעניק לו כמתנת פרישה ריסוס של 6,500 דונם אדמות של בדואים בנגב.

טלב אלסאנע: הוא רואה בריסוס של אדמות, בחומר כימי, במטוסים, דבר טוב מאוד, דבר שמעורר בתוכו שמחה, עד כדי כך שהוא רואה בזה פרס והוא מעניק זאת כמתנה לרגל פרישה.

טלב אלסאנע: האדם הזה מופקד על "הסיירת הירוקה", שנמצאת כל יום במגע עם האוכלוסייה הערבית.

טלב אלסאנע: עם התפיסה הזאת, עם המנטליות הזאת, מה אתה אומר, למה זה יוביל, לאן זה יוביל, מה ההשלכות של התפיסה הזאת?

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת טלב אלסאנע, לסיים, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה מכיר את "הסיירת הירוקה", לא פלא שזאת המטרה שלה.

טלב אלסאנע: כנראה עם כל מעשה רע יותר שלו, הוא יקבל קידום.

טלב אלסאנע: אדם כזה צריך לבטל אותו באופן מיידי, אדם עם גישה סדיסטית, אכזרית, איננו ראוי לכהן בתפקיד ציבורי כזה.

מיכאל נודלמן: תסיים, בבקשה.

טלב אלסאנע: אני מסיים.

טלב אלסאנע: הדוגמה השנייה: לפני יומיים, בחור משבט אל-הוזייל, ברהט, המשטרה ביקשה ממנו לעצור, הוא פחד וברח לביתו.

טלב אלסאנע: רדפו אחריו - בחור צעיר, פחות מ-18 - נכנסו אל תוך הבית, יחידות של יס"מ ומג"ב, והחלו להכות את הילד ואת האחים שלו, האחיות שלו ואמא שלו, בצורה ברוטלית, עד שהם נזקקו לטיפול רפואי.

טלב אלסאנע: ההתנהגות הזאת היא לא מקרה ראשון.

טלב אלסאנע: אנחנו יודעים על מקרים של יחידות בילוש שלא מזדהות.

טלב אלסאנע: אנחנו יודעים גם על התנהגות של אנשי מג"ב.

טלב אלסאנע: הדברים האלה מגיעים למח"ש, המחלקה לחקירות שוטרים, אחרי חקירה ממציאים לנו תשובה סטנדרטית, שהתיק נסגר מחוסר ראיות.

טלב אלסאנע: ההתנהגות הזאת לדעתי מכתימה את כלל ציבור השוטרים במדינת ישראל.

טלב אלסאנע: אני לא מאשים את כלל ציבור השוטרים, כי לדעתי רובם מתנהגים בצורה מצוינת, ממלאים את תפקידם בצורה טובה, אבל כאשר לא מעמידים לדין את אותה קבוצה קטנה, היא לא משלמת על התנהגותה, לא מוציאים אותה מקרב המשטרה, לא מוקיעים אותה, לדעתי היא מכתימה את כלל ציבור השוטרים במדינה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת דהאמשה, אתה נותן לך את הדקות שלך?

טלב אלסאנע: לכן, אנחנו נצביע נגד החלת דין רציפות בהצעות החוק הללו.

מיכאל נודלמן: בבקשה, חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, מכובדי השר, חברי הכנסת אלסאנע וטאהא הנוכחים באולם, הנושא הוא החלת דין רציפות על הצעות חוק שהממשלה מעוניינת בהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמובן זה חלק בלתי נפרד מהמדיניות הממשלתית כולה, מאופן ההתנהלות של הממשלה המכובדת שלנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לך, כבוד השר, אני אומר, לא אלאה אותך ואת המעטים שנשארו באולם בשעה הזאת, אבל מסר אחד חייבים להעביר, ואני שואל אותך כשר, מהי טובת המדינה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם באמת טובתה של מדינת ישראל לעשות שלום עם הפלסטינים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי זו הנחה מוטעית, אולי בזה לא מסכימים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם בזה מסכימים, ואני מניח שהממשלה, גם ראש הממשלה עם ההצהרות הבלתי- פוסקות שהוא כן מעוניין לעשות ויתורים כואבים, כל יום אנחנו שומעים זאת מחדש - אם באמת ובתמים הוא רוצה לעשות שלום, למה הוא עושה דברים שרק מרחיקים את השלום ומשכיחים אותו ועושים אותו לבלתי אפשרי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לי כשלעצמי אין ספק שהשלום הוא הכרחי וחיוני למדינת ישראל ולפלסטינים בו זמנית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אף אחד לא עושה לשני טובה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הפלסטינים חיים באושר ובעושר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם הם סובלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אגב, סובלים הרבה יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בחודש האחרון נהרגו - אני לא רוצה לומר נרצחו, כפי שרגילים לעשות לגבי הקורבנות מהצד שלנו, אבל בשטחים הפלסטיניים נהרגו בחודש האחרון 58 אזרחים, עד לפני יומיים-שלושה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני בטוח שהיום ואתמול נהרגו עוד שניים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בממוצע, נהרגים בקרב הפלסטינים שניים ביום, נוסף על חיסול התשתיות, חיסול כל מקורות הפרנסה, והעוני, כל הדיכוי שחיים בו זו השנה השלישית ברציפות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז ודאי שהם רוצים שלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדינת ישראל היא הצד החזק, היא שמפעילה את הכוח, בידיה כל החוטים, בידיה מפת הדרך - אני רוצה להבדיל בעניין הזה בין מפת הדרך שאני מתכוון אליה עכשיו לבין מפת הדרכים שמדובר בה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא יודע איזה תנאים רוצה מר שרון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בתחילת האינתיפאדה הוא אמר, אני רוצה שקט למשך 48 שעות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פעם ירד ל-24 שעות, עם טנט, כולנו זוכרים זאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו יש לך שקט לפעמים שבוע, שבועיים, חודש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תקופות של שבועות, אבל הוא שכח מזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם באמת הוא שכח, או שמא לא התכוון לזה כאשר אמר, תנו לי שקט של 24 שעות ונתחיל לדבר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האמרה האחרונה שלו - אני רוצה שייפסקו כל הפיגועים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואני שואל, האם מישהו מסוגל להפסיק את כל הפיגועים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם כאשר שלטה ישראל בכל השטחים הפלסטיינים, מימים ימימה, היא הצליחה להפסיק את כל הפיגועים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה נפסק באינתיפאדה הראשונה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה נפסק באינתיפאדה השנייה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מישהו מסוגל להפסיק את זה הרמטית בכלל?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי זה בלתי אפשרי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לא ניתן להשגה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואם הוא שם כזה יעד ביודעו, מי כמוהו יודע, הוא מקבל את כל התזכירים ואת כל התדריכים ואת כל המידע, ואתה כאיש שב"כ לשעבר יודע את זה טוב מאוד, ראש הממשלה מקבל את כל חוות הדעת, הוא יודע באלף אחוז שזה לא ניתן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא אבו-מאזן, לא ערפאת, לא דחלאן ולא שום ממשלה, ולא ממשלת ישראל כאשר היא כובשת ונמצאת בכל השטחים, כל אלה יחד אינם מסוגלים להפסיק את ההתנגדות הפלסטינית לתקופה ארוכה ובאופן הרמטי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לא ניתן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה כן ניתן?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ניתן לצמצם את זה, ניתן לפעול נגד זה, ניתן להתחיל לצעוד בדרך אחרת כאשר כל אחד מהצדדים תורם את חלקו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן, כאשר הוא מציב תנאי בלתי אפשרי, הוא כאילו אומר: אני רוצה להוכיח לעולם שאני כן רוצה שלום, אבל בפועל הוא לא רוצה שלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא יודע שבתנאי הזה לא יכול להיות שלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומר שמה שנחוץ למדינת ישראל, גם למצב המדיני, גם למצב הכלכלי, בתנאים הקיימים, הוא שלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאשר העם הפלסטיני מוכן להסתפק ב-20% משטח המריבה, שלא ימשיכו להערים תנאים ולא יערימו קשיים ולא יציבו לנו, כאזרחים, כחברי הכנסת וכבאי עולם התניות ותנאים בלתי אפשריים, שאף פעם לא יתממשו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם מישהו חושב שבמצב הקיים יגיע אי-פעם מר שרון לשלווה, למנוחה ולנחלה וישלוט בעם הפלסטיני עד אין-סוף בלי שתהיה לו מדינה ובלי שיקבל את המינימום שהוא מוכן לקבל לגבי הזכויות שלו – דיברת על 20%, בגבולות 1967 – אם מישהו חושב שניתן לעשות את זה אחרת, הרי הוא טועה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא רק ימשיך להלאות את כולנו יחד ולסכן גם את הכלכלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, אני רוצה להבהיר עוד נקודה אחת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי זה לא קורה כל יום, וגם התנאים האובייקטיביים במזרח התיכון ובמדינות בכלל מאפשרים להגיע לפשרות כאלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היו זמנים שבהם לא ניתן היה להגיע לזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אף אחד לא יכול להיות ערב באלף אחוזים שהזמנים האלה לא יחזרו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו חיים עכשיו בעידן שבו כל מדינות ערב, ביוזמת ביירות ובהחלטה של הליגה הערבית, החליטו שהן מוכנות לאמץ אל חיקן את מדינת ישראל, בתנאי שהיא תעשה שלום עם הפלסטינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה יותר מזה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תנאים יותר טובים לא ניתן להשיג.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם מישהו חולם על זה שהעם הפלסטיני ירד על הברכיים ויהפוך את ממשלתו ואת פרנסיו למשת"פים, ששומעים לממשלת ישראל ומרכינים ראש, זה חזיון בלהות שאף פעם לא יתממש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם עושים שלום, עושים שלום עם יריבים, עושים שלום עם אנשים כאשר שני הצדדים מכבדים זה את זה ומתייחסים זה לזה בגובה העיניים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה יכול להיות שלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל כפייה אחרת וכל דרך של דיכוי ושל הכנעה ושל מלים כמו: להוריד אותם על הברכיים, יכולה להביא כניעה מסוימת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כניעה זו כניעה, דיכוי זה דיכוי, אבל זה יהיה זמני וזה תמיד יצמיח את ההתנגדות ואת האינתיפאדה הבאה, אם לא את האינתיפאדה הנמשכת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה להניח שאפילו ניתן לעשות את זה לתקופה של חודשים, שבהם הפלסטינים לא יצליחו לעשות כלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז מה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לא שלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לא שלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כדי לעשות שלום צריך להגיע להסכמה, וכדי להגיע להסכמה צריך לכבד את זה שנסכים אתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל עוד מחלקים את הפלסטינים: זה ערפאת, זה רלוונטי וזה לא רלוונטי - אתה יודע מה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תאר לך שהמצב היה הפוך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תאר לך שמר ערפאת היה יוצא בהצהרה כזאת: מר שרון הצהיר קבל עם ועדה שלעולם לא ילחץ את ידי, ומי שלא מוכן ללחוץ את ידי, איך אעשה אתו שלום?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא לא פרטנר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני דורש שממשלת ישראל תחליף את ראש הממשלה שלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך היית אתה כשר מסתכל על זה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך היה הציבור מסתכל על זה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה זה חשוב אם העם הפלסטיני בוחר את מנהיגיו ומוצא את הדרך הנכונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבו-מאזן או לא אבו-מאזן או ערפאת, הם מצאו את הדרך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם ביניהם לא רבים ויש ביניהם הסכמה כללית איך לעשות ומה לעשות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה אנחנו מתחילים להגיד: את זה תוציא, את זה תוריד, את זה תעשה, זה מקובל וזה לא מקובל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק מי שרוצה לשחק במשחקים, רק מי שלא לוקח את העניין הזה ברצינות ורק מי שלא רוצה להגיע לשום מקום מתנהג כך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מקווה שהמסר הובן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הייתי מציע לך בתוקף תפקידך כשר מקשר להעביר את המסר הזה לראש הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי באמת הוא רוצה שלום?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש אחוז אחד של סיכוי שהוא רוצה שלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שיחשוב על זה פעם נוספת, למה לא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומר שאם ייפול האסימון, כמו שאומרים בעברית, מר שרון מסוגל לעשות שלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא יותר מכולם מסוגל לעשות את זה, הוא יותר מכולם יכול לעשות את זה ותהיה לו הכי מעט התנגדות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התנאים ממש בשלים, שייכנס להיסטוריה בדרך הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לא מזיק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני אומר את עיקר דברי לשומעינו הערבים בדקה או שתיים שנשארו לי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום, אחי המאזינים בכל מקום, נושא הדיון היום הוא מדיניות הממשלה וניסיון הממשלה לזכות בתמיכת בית-הנבחרים לחוקים ולהצעות שהיא מעוניינת בהסכמה עליהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי בקיצור, שלא ייתכן שנסכים לחוקים אלה ולמדיניות זו, שכן מדיניות זו היא ביסודה מדיניות העוינת את השלום, מדיניות שאין מטרתה להוציא את ישראל, את המדינה הפלסטינית והעם הפלסטיני ממעגל שפיכות הדמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המבקש להשיג שלום – קל לו לעשות זאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על מדינת ישראל, ובפרט על מר שרון, לכבד את הצד הפלסטיני על-פי כלליו שלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם העם הפלסטיני מוכן להגיע לפשרה, מסכים לתנאי שלום צודק ומוכן להסתפק עתה בגבולות מינימליים – גבולות 1967, כלומר מה ששווה ל-20%, 22% בלבד משטח פלסטין ההיסטורית – הרי שבפועל, למעשה, לא קיים כל מכשול העומד בפני השגת שלום, וזאת אם מדינת ישראל והעומד בראשה מעוניינים בכך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דומה שמר שרון אינו רוצה שלום, אבל רוצה להצטדק לפני דעת הקהל והעולם באומרו: "אני רוצה שלום", בשעה שהוא עושה כל שביכולתו למנוע אפשרות להשיג שלום זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יברככם האל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שלום עליכם ורחמי האל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

מיכאל נודלמן: חברי הכנסת, סיימנו את הדיון על הצעות סיעות מרצ, חד"ש-תע"ל, בל"ד ורע"ם שלא להחיל דין רציפות על הצעות חוק שעברו בשעתן קריאה ראשונה.

מיכאל נודלמן: תשובה והצבעה יתקיימו ביום ד'.

מיכאל נודלמן: תם סדר-היום.

מיכאל נודלמן: הישיבה הבאה תתקיים מחר, י"א באייר התשס"ג, 13 במאי 2003, בשעה 15:00.

מיכאל נודלמן: ישיבת הכנסת נעולה.