ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 18, 2003-05-05 00:00

ראובן ריבלין: היום יום שני, ג' באייר התשס"ג, 5 במאי 2003, למניינם.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, השרים, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: הודעת יושב-ראש ועדת הכנסת בדבר קביעת הוועדות לדיון בהצעות החוק הבאות: הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004), התשס"ג-2003, קריאה ראשונה; הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 11), קריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: הודעה בלבד, רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: אין צורך בהצבעה.

): למה?

): יש לנו רוב מכריע.

ראובן ריבלין: אם אדוני רוצה להצביע, מייד בתום הישיבה אני אפנה לו את האולם, והוא יוכל להצביע.

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, על-פי סעיף 117(ב) לתקנון הכנסת, הריני להודיעכם כי ועדת הכנסת קבעה את הוועדות שידונו בהצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004), התשס"ג-2003.

): במסמך המונח בפניכם מפורט לגבי כל סעיף בהצעת החוק באיזו ועדה הוא יידון.

): זו אפוא ההודעה: ועדת הכספים תדון בפרקים ובסעיפים הבאים: פרק א' - מטרת החוק, סעיף 1; פרק ב' - רשויות מקומיות ומועצות דתיות, סעיפים 2-3, 9, 11(א); פרק ד' - משק החשמל, סעיפים 26-27; פרק ה' - תעריפי מים והיטלי הפקה, סעיפים 28-33; פרק ו' - חקיקה תקציבית - דחייה וביטול, סעיפים 34, 37-41; פרק ט' - מס הכנסה, סעיפים 55-64; פרק י' - מסים עקיפים, סעיפים 65-67; פרק י"א - היטל על העסקת עובדים זרים, סעיפים 68-72; פרק י"ב - חקלאות, סעיפים 73-87; פרק י"ג - ביטוח לאומי, סעיפים 88-94; פרק י"ד - הצמדת גמלאות החל בשנת 2006, סעיפים 95-97; פרק ט"ו - בריאות, סעיפים 98-102; פרק ט"ז - הסדר קרנות הפנסיה הוותיקות, סעיפים 103-104; פרק י"ז - הפחתת משכורתם של עובדים בשירות הציבורי (הוראת שעה), סעיפים 105-121; פרק י"ח - הפחתת משכורתם של נושאי משרה (הוראת שעה), סעיפים 122-131; פרק י"ט - פיטורי עובדים, סעיפים 132-144; פרק כ' - תשלומי עובדים בפנסיה תקציבית, סעיפים 145-154; פרק כ"א- שונות, סעיפים 155-160 ו-162-172.

): על-פי סעיף 16 לתקנון הכנסת, החליטה ועדת הכנסת כי לצורך הדיון בנושאים מסוימים יוקמו ועדות משותפות כמפורט במסמך, שגם הוא הונח בפניכם.

): ואלה הוועדות המשותפות ותחומי הטיפול שלהן: 1.

): ועדה משותפת של ועדת הכספים וועדת הפנים ואיכות הסביבה, בראשות ועדת הכספים, תדון בפרק ב' - רשויות מקומיות, סעיפים 4(2), 5(2), 6-8, 10, 11(ב), ובפרק ג' - איחוד רשויות מקומיות, סעיפים 12-25.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, האם אין חדרי סיעות שאנחנו יכולים לדבר בהם אם סיעות משותפות רוצות לקיים דיונים?

ראובן ריבלין: חברי סיעת העבודה, אדוני מזכ"ל העבודה, גברתי יושבת-ראש הסיעה, הנואם מנסה פה להוציא את מיטב כוחותיו - - -

): שניים מבין עשרת המועמדים ישנם פה - -

ראובן ריבלין: חברי הכנסת ברכה וטיבי, אין לכם חדר?

ראובן ריבלין: אני מייד אנזוף במזכירות על שלא נתנה לסיעה שלכם חדר, ואתם מנהלים את ישיבות הסיעה כאן.

): מה את צוחקת?

): אני מתכוון לבוז'י ולאופיר, לך אני לא אתן - - -

אופיר פינס-פז: - - - הצרות מעל הדוכן?

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת בר-און, אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, להמשיך.

ראובן ריבלין: הרי הדברים הם טכניים.

): פרק ג' - איחוד רשויות מקומיות, סעיפים 12-25.

): הוועדה תמנה 15 חברים - שמונה חברים מוועדת הכספים ושבעה חברים מוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

): שמות החברים יימסרו במועד מאוחר יותר.

): 2.

): ועדה משותפת נוספת של ועדת הפנים ואיכות הסביבה וועדת הכספים, בראשות ועדת הפנים ואיכות הסביבה, תדון בפרק ב' - רשויות מקומיות ומועצות דתיות, סעיפים 4(1) ו-5(1).

): הוועדה תמנה תשעה חברים - חמישה חברים מוועדת הפנים ואיכות הסביבה וארבעה חברים מוועדת הכספים.

): שמות החברים יימסרו במועד מאוחר יותר.

): 3.

): ועדה משותפת של ועדת החינוך והתרבות וועדת הכספים, בראשות ועדת החינוך, תדון בפרק ו'- חקיקה תקציבית - דחייה וביטול, סעיפים 35-36.

): הוועדה תמנה שבעה חברים - ארבעה חברים מוועדת החינוך והתרבות ושלושה חברים מוועדת הכספים.

): שמות החברים יימסרו במועד מאוחר יותר.

): 4.

): ועדה משותפת של ועדת החוקה, חוק ומשפט וועדת הכספים, בראשות ועדת החוקה, תדון בפרק ו' - חקיקה תקציבית - דחייה וביטול, סעיפים 42-46.

): הוועדה תמנה שבעה חברים - ארבעה חברים מוועדת החוקה, חוק ומשפט ושלושה חברים מוועדת הכספים.

): שמות החברים יימסרו במועד מאוחר יותר.

): 5.

): ועדה משותפת של ועדת הכספים וועדת החוקה, חוק ומשפט, בראשות ועדת הכספים, תדון בפרק ז' - חברות ממשלתיות, סעיפים 47-48.

): הוועדה תמנה שבעה חברים - ארבעה חברים מוועדת הכספים ושלושה חברים מוועדת החוקה, חוק ומשפט.

): שמות החברים יימסרו במועד מאוחר יותר.

): 6.

): ועדה משותפת של ועדת הכלכלה וועדת הכספים, בראשות ועדת הכלכלה, תדון בפרק ח' - תקשורת, סעיפים 49-54.

): הוועדה תמנה 15 חברים - שמונה חברים מוועדת הכלכלה ושבעה חברים מוועדת הכספים.

): שמות החברים יימסרו במועד מאוחר יותר.

): 7.

): ועדה משותפת של ועדת החוץ והביטחון וועדת הכספים, בראשות ועדת החוץ והביטחון, תדון בפרק כ"א - שונות, סעיף 161.

): הוועדה תמנה תשעה חברים - חמישה חברים מוועדת החוץ והביטחון וארבעה חברים מוועדת הכספים.

): שמות החברים יימסרו במועד מאוחר יותר.

): ועדת הכנסת, בהחלטה פה-אחד, הסמיכה את יושב-ראש הוועדה, את יושב-ראש הקואליציה ואת יושב-ראש מפלגת העבודה לקבוע את הרכב הוועדות המשותפות ואת מספר חבריהן.

גדעון סער: לא את יושב-ראש מפלגת העבודה.

גדעון סער: את יושב-ראש סיעת העבודה - - -

): אמרתי יושב-ראש סיעת העבודה.

אחמד טיבי: ידעתי שזה יבוא ממנו - - -

ראובן ריבלין: אמרת לפרוטוקול - יושב-ראש מפלגת העבודה.

): אתמול היה רשום אצלי יושב-ראש סיעת העבודה - - -

דליה איציק: כשהיושב-ראש שלך יתפטר, אנחנו לא נתנהג - - -

): דליה, אתמול היה רשום לי יושב-ראש סיעת העבודה, והבוקר בהגהה המעודכנת תיקנתי ליושב-ראש מפלגת העבודה.

): אבל, זה יושב-ראש סיעת העבודה, כמובן.

): הוועדות המשותפות - וזה חשוב, תקשיבו לזה בבקשה - תסיימנה את דיוניהן לא יאוחר מסיום הדיונים בהצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004), התשס"ג-2003, בוועדת הכספים.

): הצעות החוק שהכינה כל אחת מהוועדות המשותפות ימוזגו ויובאו כהצעת חוק אחת במסגרת הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) התשס"ג-2003, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

): עד כאן בעניין הצעת חוק זו.

): כמו כן קבעה ועדת הכנסת, כי ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בהצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 11), לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

): ככל שניתן תובא הצעת חוק זו לאישור ביחד עם הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית - - -

מיכאל איתן: לא ביחד, באותו מועד.

): לא ביחד, באותו מועד.

): ככל שניתן תובא אפוא הצעת חוק זו לאישור באותו מועד שתובא הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל.

): עד כאן ההודעה.

): אדוני, יש לי עוד הודעה קצרה על חילופי גברי, שאני כבר סוחב אותה.

ראובן ריבלין: תמתין שנייה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, הודעתו של יושב-ראש ועדת הכנסת בעניין הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004), התשס"ג-2003, קריאה ראשונה; והצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 11), קריאה ראשונה, הובאה על-ידי יושב-ראש ועדת הכספים ובכך אושרה בלי צורך בהצבעה.

): הובאה על-ידי יושב-ראש ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: על-ידי יושב-ראש ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: אני מתנצל בפני אדוני.

): זה בסדר גמור.

): עלבונות כאלה אני מוכן לספוג.

ראובן ריבלין: בסדר, רק הוספתי לאדוני תואר.

ראובן ריבלין: ליושב-ראש ועדת הכנסת הודעה נוספת, בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע בזאת כי: א.

): את המקום הפנוי לסיעת רע"ם בוועדה למאבק בנגע הסמים ימלא חבר הכנסת טלב אלסאנע; ב.

): בוועדה לקידום מעמד האשה - מטעם סיעת שינוי, במקום חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך, יכהן חבר הכנסת אילן שלגי; ג.

): בוועדה לענייני ביקורת המדינה - מטעם סיעת רע"ם, במקום חבר הכנסת טלב אלסאנע, יכהן חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה; ד.

): את המקום הפנוי לסיעת מרצ בוועדה המשותפת של ועדת החוץ והביטחון וועדת הכספים לתקציב הביטחון ימלא חבר הכנסת אבשלום וילן.

): תודה.

): עד כאן.

ראובן ריבלין: תודה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: חוק המועצה להנצחת מורשת יהדות ספרד והמזרח, התשס"ג-2002;

ראובן ריבלין: תקנות התכנון והבנייה (בקשה להיתר, תנאיו ואגרות) (הוראת שעה), התשס"ב-2002,

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הסעיף הבא בסדר-היום: הודעת הממשלה על החלטתה להעביר את סמכויות הנתונות לשר המדע והטכנולוגיה לשרת החינוך, התרבות והספורט לפי הפירוט כדלקמן: חוק התרבות והאמנות, התשס"ג-2002; חוק המועצה להנצחת מורשת יהדות ספרד והמזרח, התשס"ג-2002; חוק הבטיחות במקומות ציבוריים, התשכ"ג-1963; תקנות התכנון והבנייה (בקשה להיתר, תנאיו ואגרות) (הוראת שעה), התשס"ב-2002, ופקודת סרטי הראינוע.

ראובן ריבלין: יציג את ההודעה השר גדעון עזרא.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: רבותי, לעניין זה יכול להתקיים דיון.

ראובן ריבלין: רק חבר כנסת אחד נרשם, חבר הכנסת מיכאל איתן.

ראובן ריבלין: אני סוגר את הרשימה בעוד חצי דקה.

ראובן ריבלין: הרי לא הודעתי שסגרתי.

ראובן ריבלין: אני סוגר את הרשימה בעוד חצי דקה.

ראובן ריבלין: בבקשה, מי שיעמוד בתור, גם אם יארך, יוכל לומר.

משה גפני: שר המדע נמצא?

ראובן ריבלין: נמצא השר המקשר והוא בסדר גמור.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, שאלות חבר הכנסת יכולות להישאל רק ממקום מושבו, כי אחרת יש בכך משום התרסה כלפי הדוכן.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני השר.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הנני מתכבד להודיע לכנסת, כי בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, החליטה הממשלה להעביר את הסמכויות הנתונות לשר המדע והטכנולוגיה לשרת החינוך, התרבות והספורט לפי הפירוט כדלקמן: 1.

גדעון עזרא: חוק התרבות והאמנות, התשס"ג-2002; 2.

גדעון עזרא: חוק המועצה להנצחת מורשת יהדות ספרד והמזרח, התשס"ג-2002; 3.

גדעון עזרא: חוק הבטיחות במקומות ציבוריים, התשכ"ג-1963; 4.

גדעון עזרא: תקנות התכנון והבנייה (בקשה להיתר, תנאיו ואגרות) (הוראת שעה), התשס"ב-2002; 5.

גדעון עזרא: פקודת סרטי הראינוע.

גדעון עזרא: בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, אני מבקש שההצבעה על אישור ההצעה תהיה במועד אחר.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הדיון עכשיו, ההצבעה במועד אחר.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו פותחים בדיון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מיכאל איתן - ראשון הדוברים.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

ראובן ריבלין: כשאתה נרשם בזמן לא מקפחים אותך, חבר הכנסת טיבי.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת אופיר פינס, אני לא יודע איפה שר המדע והטכנולוגיה הנוכחי, אבל אני גם לא רואה את שר המדע הקודם, חבר הכנסת מתן וילנאי, שיכול היה בהזדמנות חגיגית זו להסביר לנו מדוע כשהוא היה שר המדע, ואני אומר המדע, הוא העביר תקציבים שנועדו למדע לטובת ספורט וכל מיני דברים אחרים.

מיכאל איתן: חבל באמת שהוא לא משתתף בדיון.

מיכאל איתן: אני חושב שההצעה הזאת נועדה לעשות סדר ולהפריד בין המדע - ואני מקווה שהמדע יקבל את מה שמגיע למדע - לבין תחומים אחרים שצורפו, אני לא יודע למה ואיך, למשרד המדע.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ביקשתי את רשות הדיבור בנושא הזה משום שהיום הכנסת מתכנסת לדון במפת הדרכים ובתוכנית הכלכלית, ועדיין מהדהדים באוזני דבריו של שר האוצר לשעבר, איש האופוזיציה היום.

מיכאל איתן: שמעתי את אחד המועמדים המתמודדים על תפקיד יושב-ראש מפלגת העבודה, חבר הכנסת בייגה שוחט, כאשר הוא עמד כאן על הבמה ואמר שהתוכנית הכלכלית היחידה שהוא מכיר זו מפת הדרכים.

מיכאל איתן: אני חושב שהדברים האלה הם דברים חמורים מאוד כששוקלים ובודקים אותם.

מיכאל איתן: האם כשאנחנו נמצאים היום במשבר כלכלי, צריכים לבוא ולומר שאי-אפשר לפתור את הבעיות הכלכליות של מדינת ישראל אלא אם כן הפלסטינים יסכימו לזנוח את דרך הטרור?

מיכאל איתן: ואני שואל את עצמי: ידידי, בייגה שוחט, איש מפלגת העבודה, צאצא של אנשי התיישבות ומאבק מאז תחילת התנועה הציונית בארץ-ישראל, בעצמך היית חניך תנועת נוער חלוצי, איך אתה לא מתבייש?

מיכאל איתן: באנו הנה לארץ הזאת לבנות את מדינתו של העם היהודי, לבנות כלכלה.

מיכאל איתן: באנו לארץ שוממה.

מיכאל איתן: גרו בה אנשים, אבל היא היתה ארץ, גרו בה אנשים.

ג'מאל זחאלקה: הם לא נחשבים בעיניך - - -

מיכאל איתן: אני אסביר.

מיכאל איתן: אל תתנהג כמו מפגר.

מוחמד ברכה: מה זה?

ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן.

מיכאל איתן: אדוני, הוא דוקטור והוא מבין טוב מאוד.

אחמד טיבי: הוא ערבי, הוא מפגר.

מיכאל איתן: אתה תלך לערפאת, תעזור לו להמשיך בטרור.

מיכאל איתן: זה מה שאתה עושה.

מיכאל איתן: לך לשדך בין ערפאת לאבו-מאזן.

מיכאל איתן: אתה היועץ של ערפאת, תשב שם.

אחמד טיבי: סתום את הפה שלך.

ג'מאל זחאלקה: אני מבקש שהוא יחזור בו.

אחמד טיבי: ערבים מפגרים גם כשהם דוקטורים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן, אני מבקש ממך שתחזור בך מהמלה שכינית בה את חבר הכנסת זחאלקה - כאילו הוא מדבר כמו, אמרת: מפגר.

ראובן ריבלין: אני מבקש ממך לחזור בך מדבריך.

מיכאל איתן: אני מוכן לבדוק את הדברים.

מיכאל איתן: אמרתי לו שהוא לא ידבר כמפגר.

מיכאל איתן: אני פונה אליו, אני יודע שהוא דוקטור, הוא איש בעל השכלה אקדמית, ולא מתאים לו להתנהג כמו מפגר.

מוחמד ברכה: מה זה?

מיכאל איתן: מה קרה?

מיכאל איתן: זו דעתי.

מיכאל איתן: אני מעריך אותו ואני אומר את זה ואני אגיד את זה עוד הפעם.

מיכאל איתן: מה קרה?

מוחמד ברכה: - - -

מיכאל איתן: חבר הכנסת ברכה, עליך אני לא אומר את זה.

מיכאל איתן: לך מותר להתנהג ככה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן, למה ללבות יצרים?

מוחמד ברכה: אתה מתנהג כבריון.

מוחמד ברכה: זו בריונות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, היושב-ראש ביקש להגן על חבר הכנסת.

ראובן ריבלין: אני מציע לא להשתמש בזה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן בחר להשתמש בזה – חבר הכנסת זחאלקה יחליט מה הוא רוצה לעשות, והוא יפעל בהתאם.

ראובן ריבלין: אני הערתי את הערתי.

אחמד טיבי: אבל הוא ערבי – דוקטור ערבי, מפגר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, הוא לא אמר את זה, ולא כדאי שאתה תאמר את זה.

מיכאל איתן: חבר הכנסת אחמד טיבי, אתה לא קובע פה דבר.

מיכאל איתן: לך לערפאת – שם יש לך מלה, פה אין לך שום מלה, אתה לא מנהל פה שום דבר, ואני לא חייב לשמוע ממך שום דבר.

מיכאל איתן: אני רואה בך אדם שמסכן כאן את קיומי, אדם שמסייע לטרור.

מיכאל איתן: ככה אני רואה אותך.

אחמד טיבי: תסתום את האוזניים ותצא החוצה.

מוחמד ברכה: בדיוק כמוך - - -

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת ברכה.

מיכאל איתן: כך אני רואה את הדברים, זכותי לומר אותם, ואני אלחם ואתגונן על-פי החוק, על-פי החוק במדינת ישראל, מתוך נאמנות למדינת ישראל.

מיכאל איתן: אני לא מוכן שתסתמו לי את הפה ולא תיתנו לי לדבר פה בכנסת.

מוחמד ברכה: אתה משתלח.

מיכאל איתן: אני מדבר, אתה משתלח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן וחבר הכנסת ברכה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן, המתן שנייה.

ראובן ריבלין: קודם כול, הזמן שלך תם, אבל מובן שיותר ממחצית הזמן הפריעו לך, כי יצרת מצב של ליבוי יצרים.

ראובן ריבלין: ללא קשר לנושא עצמו, אדוני גם כינה חבר כנסת בכינוי כזה או אחר, ואדוני עומד על כך.

ראובן ריבלין: פתוחה הדרך בפני החברים לעשות את אשר הם מוצאים לנכון.

ראובן ריבלין: אבקש מרגע זה לדבר לעניין, כפי שאתה רוצה, ובלבד שבתוך דקה וחצי תסיים את דבריך.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, אנחנו מתחילים בכנסת חדשה.

ראובן ריבלין: נכון, לכן אני מציע לשמוע ליושב-ראש.

מיכאל איתן: אני לא מוכן לקבל את זה.

מיכאל איתן: זה ערב יום הזיכרון וערב יום העצמאות.

מיכאל איתן: אני לא מוכן בשום פנים ואופן שיפריעו לי לדבר ולא ייתנו לי לומר את מה שיש לי לומר, או שלא אוכל לומר את דברי.

מיכאל איתן: זה לא יכול להיות בשום פנים ואופן, אני לא מוכן לזה.

מיכאל איתן: אם אתה רוצה לעצור אותי, תוריד אותי מהדוכן.

ראובן ריבלין: עם כל הכבוד לאדוני, ויש לי הרבה כבוד לאדוני, אדוני דיבר על דבר שהוא לגיטימי, והיה ויכוח עם חבר הכנסת זחאלקה.

ראובן ריבלין: אני ניסיתי להסות את חבר הכנסת זחאלקה ולומר לו שדי בקריאת ביניים אחת, ואז אדוני בחר לכנות אותו בכינוי כזה.

מיכאל איתן: אני לא כיניתי אותו.

ראובן ריבלין: שמעתי את הסברך, נא להמשיך מרגע זה.

ראובן ריבלין: אני אתן לך לדבר.

מיכאל איתן: אני חוזר ואומר, שאני השתמשתי במלה תוך כדי דיבור.

מיכאל איתן: אמרתי שבאנו הנה לארץ שוממה, ואמרתי שאומנם גרו פה אנשים.

מיכאל איתן: אז הנציגים הערבים קפצו, ומאותו רגע לא יכולתי להגיד מלה שנוגעת לנושא.

מיכאל איתן: אמרתי לו: "אל תנהג כמפגר".

מיכאל איתן: הוא דוקטור, הוא אקדמאי, הוא אמון על תרבות דיון, ואני חוזר ואומר שאני מבין מה מציק לו, אבל אלה מלים, ואני יכול להבהיר אותן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן, מכיוון שאדוני מדבר, בלהט הדברים הוא לא שמע את אשר אמר חבר הכנסת זחאלקה.

ראובן ריבלין: אני שמעתי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה העיר לאדוני, כאשר אמר שהארץ היתה שוממה, ועל כך אדוני אמר או שמע ממנו דבר אחר.

ראובן ריבלין: הוא התלונן על עניין השממה של הארץ לפני בוא בני עם ישראל.

מיכאל איתן: הוא לא נתן לי להסביר.

ראובן ריבלין: בסדר, אבל אתה לא שמעת, ואז אמרת לו את אשר אמרת.

ראובן ריבלין: ההערה שלך היא הערה לגיטימית, אנחנו יכולים להסכים או יכולים לא להסכים.

מיכאל איתן: ההערה שלי התייחסה לכך שאדם אינטליגנטי מוכן להקשיב לעוד שלוש מלים ולהבין את כוונת הדברים.

מיכאל איתן: אדם שלא מוכן להקשיב וקופץ כמו מפגר, יוצר מצב כמו שנוצר.

ראובן ריבלין: שמענו.

ראובן ריבלין: רבותי, פתוחה בידי חבר הכנסת זחאלקה האפשרות לפעול.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, מה שבטוח זה שכל אחד בימין שמניותיו יורדות, מטפס על העצים.

ראובן ריבלין: דבריך היו ברורים לחלוטין וגם נרשמו בפרוטוקול.

ראובן ריבלין: עכשיו אני מבקש לאפשר לחבר הכנסת איתן לסיים את דבריו שנקטעו ברגע שבו פרצה התקרית.

מיכאל איתן: אני חוזר ואומר, התנועה הציונית הגיעה לארץ הזאת, לארץ שגרו בה אנשים, אבל היא היתה שוממה מבחינת תעשייה, מבחינת מערכת חינוך, מבחינת מערכת בריאות, מבחינת תרבות.

מיכאל איתן: שוממה, מדבר.

מיכאל איתן: יצרנו ארץ לתפארת.

מיכאל איתן: דוקטור טיבי, דוקטור זחאלקה, ממה הם נהיו דוקטורים?

מיכאל איתן: מהמפעל הציוני שבנה פה את הארץ והקים מערכות שאפשרו לכולנו להתפתח.

ג'מאל זחאלקה: - - -

אחמד טיבי: - - -

מיכאל איתן: לכולנו, בזכות המדינה, בזכות מערכות החינוך שלה, בזכות האוניברסיטאות, בזכות הכנסת והדמוקרטיה היחידה.

מיכאל איתן: אתם יכולים לפתוח פה את הפה ולגדף את המדינה, אבל אלה הישגים של המדינה, של כולנו, יהודים, ערבים - של המדינה.

מיכאל איתן: המדינה הוקמה על-ידי התנועה הציונית, והתנועה הציונית ממשיכה להגן על קיומה כמדינה יהודית ודמוקרטית, אף שחלק מכם רוצה לשנות אותה, להחליף אותה ולהחריב אותה, כדי שלא תהיה כזאת.

מיכאל איתן: מה הטענה שלי כלפי בייגה שוחט על רקע הוויכוח הזה בין עניין מפת הדרכים לעניין הכלכלי?

ראובן ריבלין: לסיום.

מיכאל איתן: אנחנו מוכרחים להבין, שכמו שהמפעל הציוני התחיל את דרכו מצד אחד בבנייה ומצד שני בהגנה על הבניין הזה בקיר ברזל מפני הטרור שכל הזמן רצה להרוס אותו, והצליח בכך, זה בלתי אפשרי שהיום נאבד את התקווה ונגיד שלא נוכל להבריא, לא נוכל להתקדם ולא נוכל לקיים את המדינה מבחינה כלכלית, אם לא ניכנע לדרישות של הפלסטינים.

מיכאל איתן: אין ספק שיהיה יותר קל, אין ספק שנצליח יותר אם יהיו פה תנאים של שלום.

מיכאל איתן: אין ספק שאנחנו צריכים לנסות כל מהלך אפשרי, אבל בשום פנים ואופן אסור שזה יהיה תכתיב.

מיכאל איתן: ולסיום אני רוצה לומר, שאני מציע לחבר הכנסת בייגה שוחט ולכל אלה שמדברים על ההשפעה הכלכלית, כביכול על חוסר היכולת הכלכלית, לקרוא היום את עיתון "הארץ".

ראובן ריבלין: אל תרים את העיתון, תקרא מתוכו.

מיכאל איתן: היום בעיתון "הארץ", תחת הכותרת "יומן", מספר הכותב עודד חרמוני על הביצועים של קרנות נאמנות בארצות-הברית ובישראל, עקב פרסומים חדשים וסקר של בדיקת קרנות נאמנות.

מיכאל איתן: מסתבר שלמרות המצב הביטחוני ולמרות המשבר בהיי-טק, באופן יחסי הביצועים של הקרנות הישראליות שהשקיעו בישראל לא נפלו, אלא היו אפילו בצמרת הקרנות האמריקניות.

מיכאל איתן: הוא עצמו אומר שאפקט המשבר הביטחוני כמעט שלא מורגש.

מיכאל איתן: זאת ההוכחה לכך שאנחנו מסוגלים, גם בתנאים הקשים של מלחמה בטרור, בענפים שיכולים לשרוד ובענפים שאנחנו יכולים להדגיש, כמו תעשייה ומסחר, להביא לכך שנמשיך לבצר את מדינתנו גם מבחינה כלכלית, למרות הניסיונות של הטרור הערבי.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן, סיימת את דבריך.

ראובן ריבלין: עכשיו אתה פשוט המודל לכל חברי הכנסת הבאים אחריך.

מיכאל איתן: אני מאחל לכל אזרחי ישראל יום עצמאות שמח ותקווה שנצליח גם ביישום מפת הדרכים וגם בכלכלה, אבל מתוך מסר ברור, שאנחנו נצליח גם אם יישום מפת הדרכים ייכשל בשל חוסר יכולת של הפלסטינים להגיע להסדר שלום.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת איתן.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, לפני שאני מזמין את חבר הכנסת אחמד טיבי, אני רוצה להודות לחבר הכנסת אהוד יתום על כך שאתמול המריץ את יושב-ראש הכנסת ואנשים אחרים בממשלה לדאוג לכך שבין משיאי המשואות יהיה אחד מהאנשים שמופקדים על ביטחוננו כמקצוע או כהתנדבות, אלה המוסרים את נפשם על מנת להציל כל ישראלי שנמצא בסכנה, כאשר הטרור מאיים עלינו בכל מקום בלי הודעה מוקדמת.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת אהוד יתום.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, יש לי הודעה אישית.

ראובן ריבלין: בסוף הישיבה.

ראובן ריבלין: עוד אתן לך זמן לדבר.

ראובן ריבלין: רשמתי אותך לדיון ואז תוכל לומר את הדברים.

ראובן ריבלין: רשמתי אותך.

ראובן ריבלין: אתה יכול לומר מה שאתה רוצה.

ראובן ריבלין: לפני שחבר הכנסת אחמד טיבי יפתח בדבריו, אני מבקש להודות לחבר הכנסת אחמד טיבי.

ראובן ריבלין: אתמול, כאשר הכנסת אירחה את מדליקי המשואות, אחד משוטרי משמר הגבול, שנפצע קשה באחד מהפיגועים, התמוטט כאן, באולם שאגאל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, שהוא גם דוקטור והוא גם ערבי, באמת הפגין את היכולת המקצועית שלו ועזר רבות.

ראובן ריבלין: בשם הכנסת אני מודה לד"ר אחמד טיבי, שהוא גם חבר הכנסת אחמד טיבי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אחמד טיבי, אבא שלי היה גם פלסטיני, פלסטיני יהודי.

ראובן ריבלין: הוא קיבל חינוך מצוין טרם הקמת המדינה בישראל.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: תודה על הברכה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: לפעמים אני מרגיש נבוך, וכך גם רבים מחברי, כאשר דברים רגילים שאנחנו עושים שוברים סטריאוטיפ, ואז אנשים מהצד השני מרגישים נבוכים ומבולבלים.

אחמד טיבי: רציתי לדבר על נושא אחר, אבל היינו בעין הסערה.

אחמד טיבי: אני רוצה לומר שמאז פתיחת המושב הזה ניסו עמיתי להתייחס באופן ענייני לכל דיון והתנהגנו בצורה כזאת על מנת לא לתת אפשרות לאנשים שרוצים לרכוב על גבנו להרוויח נקודות תוך כדי התלהמות ועימות מיותר.

אחמד טיבי: הדבר נעשה תוך כדי מתן כבוד לדעתו של כל צד.

אחמד טיבי: לא תמיד הצלחנו.

אחמד טיבי: חזינו היום במופע אימים מיותר של חבר הכנסת מיכאל איתן, שלא בכדי פנה אל חבר כנסת שהוא דוקטור, חבר הכנסת זחאלקה, ואמר לו דברים שהוא לא היה מעז לומר לחבר כנסת אחר.

ראובן ריבלין: לא, לא, לא.

ראובן ריבלין: אצל חבר הכנסת איתן אין הנחות.

אחמד טיבי: אדוני, אני מבקש.

אחמד טיבי: לאחר מכן, הוא התחיל לחלק תארים וכרטיסי טיסה.

מוחמד ברכה: - - - זה לא קשור ליהודים וערבים.

ראובן ריבלין: אני מכיר את חבר הכנסת איתן יותר טוב, חבר הכנסת ברכה.

ראובן ריבלין: פיו ולבו שווים ואין אצלו אפליה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: יש דברים שראויים לתגובה ויש דברים שאינם ראויים לתגובה.

אחמד טיבי: אני מדבר על ההתלהמות המיותרת והתוקפנית על הערות לגיטימיות בבית הזה.

אחמד טיבי: מותר לומר דעה, שהיא אפילו דעה מתריסה, במסגרת הדיון הפרלמנטרי, ומותר לצאת בחיים לאחר מכן.

אחמד טיבי: מותר.

אחמד טיבי: אפילו רצוי שזה יהיה כך.

אחמד טיבי: לא כך התנהלו הדברים עד לרגע זה היום, במושב שאמור להיות רגוע.

אחמד טיבי: יש דברים שראויים לתגובה, כפי שאמרתי, ויש דברים, רבותי, אדוני היושב-ראש, שראויים לבוז.

אחמד טיבי: אלה היו דבריו של חבר הכנסת מיכאל איתן.

אחמד טיבי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: לגופו של עניין.

אחמד טיבי: לגופו של עניין – דרכה של הכנסת תיקבע על-פי המפה.

אחמד טיבי: מפת הדרכים היא תוכנית שיש לשני הצדדים הערות עליה, הסתייגויות, יש בה חורים, היא לא מושלמת.

אחמד טיבי: ממשלת ישראל ניסתה להכניס בה שינויים רבים ולא הצליחה.

אחמד טיבי: גם הפלסטינים ניסו ולא הצליחו.

אחמד טיבי: עד לרגע זה הרשות הפלסטינית קיבלה פעמיים, בהחלטה של הממשלה הפלסטינית, של הרשות הפלסטינית, החלטה התומכת במפת הדרכים ומקבלת אותה, למרות הסייגים.

אחמד טיבי: עד לרגע זה ממשלת ישראל, אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, לא קיבלה החלטה התומכת במפת הדרכים.

אחמד טיבי: איך יתחילו ליישם אותה, השר פריצקי, אם אתם לא קיבלתם אותה?

יוסף יצחק פריצקי: למה אתה אומר את זה?

אחמד טיבי: מתי קיבלתם את מפת הדרכים?

אחמד טיבי: אמרתם שאתם מקבלים את מפת הדרכים?

אחמד טיבי: עד לרגע זה אני שומע רק הערות של שר הביטחון, שמתנגד למפת הדרכים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, אדוני, כמה עוד זמן אתה חושב שיש לך עוד לדבר?

אחמד טיבי: כמעט כמו אחרים.

ראובן ריבלין: אבל אתה השני.

ראובן ריבלין: אם לא נפסיק את זה אצל השני - - -

אחמד טיבי: כמעט כמו האחרים.

אחמד טיבי: אם אדוני חושב שסיימתי – אני מוכן להקריב מזמני על מנת להשתוות למי שבאים אחרי.

ראובן ריבלין: אדוני סיים בזה ארבע דקות.

ראובן ריבלין: אם אדוני רוצה עוד דקה – אשמח לתת לו.

ראובן ריבלין: אם אדוני רוצה לצאת במסע עכשיו - - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מגלי, אני מבקש לאפשר לי לדבר.

אחמד טיבי: אוה, אני מבין שאיוב קרא לא פה, אז מגלי משחק במקומו.

רוני בר-און: - - - גם TO ACCE

רוני בר-און: PT וגם TO RECEIVE.

אחמד טיבי: TO ACCEPT, TO ACCEPT.

ראובן ריבלין: האם אדוני מתכוון עכשיו לפתח דיון מלא בנושא מפת הדרכים?

אחמד טיבי: לא, לא, זה הארגומנט האחרון.

אחמד טיבי: אם אדוני ירשה לי - - -

ראובן ריבלין: בבקשה, ברצון רב.

אחמד טיבי: מפת הדרכים עד לרגע זה - - -

יוסף יצחק פריצקי: - - -

אחמד טיבי: איך?

אחמד טיבי: מה עושים, השר פריצקי?

ראובן ריבלין: האם אדוני רוצה לשמוע את השר פריצקי?

אחמד טיבי: הוא שר מכובד, יש לו משקל סגולי רב.

ראובן ריבלין: בזמן שהשר פריצקי יעלה לדבר הוא ידבר ואדוני יוכל לשאול אותו שאלות.

ראובן ריבלין: לאדוני יש עכשיו זכות הדיבור ולא לשר פריצקי.

אחמד טיבי: אני מודה לאדוני.

אחמד טיבי: עד לרגע זה מפת הדרכים לא נתקבלה על-ידי ממשלת ישראל.

אחמד טיבי: לכן, הצד הפלסטיני אומר: אנחנו רוצים להתחיל ביישום, היישום יתחיל בשני דברים, הפלסטינים מתחילים ואומרים כן, והישראלים אומרים כן.

אחמד טיבי: אחר כך יש הודעה שצריך לקרוא אותה אבו-מאזן והודעה שצריך לקרוא אותה שרון.

אחמד טיבי: אסיים ואזכיר לכם, חברי הליכוד, מה אמור ראש הממשלה לקרוא.

אחמד טיבי: הוא אמור להגיד כך: אני מקבל את חזון שתי המדינות, מדינה פלסטינית עצמאית בת-קיימא, על-פי חזונו ונאומו של נשיא ארצות-הברית ג'ורג' בוש.

אחמד טיבי: ממשלת ישראל תורה, מורה, על הפסקת האלימות נגד האזרחים הפלסטינים בכל מקום, וכן אומר ראש הממשלה בהודעה שהוא צריך לקרוא: אני מורה על הפסקת ההסתה נגד הפלסטינים בכל המוסדות הרשמיים.

אחמד טיבי: כנראה הוא התכוון למיקי איתן.

אחמד טיבי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

מיכאל איתן: ושיטפלו במנגנוני הביטחון.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת איתן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת משה גפני.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, לגופו של הנושא העומד לדיון, אני חושב - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, האם אדוני צריך יותר משלוש דקות?

מוחמד ברכה: לא.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

מוחמד ברכה: לגופו של הנושא העומד לדיון – לא חלוקת העבודה בין השרים היא הדבר הקובע, אלא עבודת הממשלה ככלל היא הדבר שמדאיג.

מוחמד ברכה: אני חושב שהממשלה הזאת, על-פי כל פרמטר, אף שגילה קצר, היא המשך של הממשלה הקודמת.

מוחמד ברכה: היא פשוט ממשלה שתוביל אותנו גם לאסונות בתחום המדיני וגם לאסונות בתחום הכלכלי.

מוחמד ברכה: בתחום הכלכלי היא עשתה את עיקר הדרך על-ידי התוכנית הכלכלית.

מוחמד ברכה: אני מקווה שהכנסת תשכיל להכשיל את התוכנית הנוראה הזאת.

מוחמד ברכה: אבל אם הממשלה מתנהלת על-פי הדגם ועל-פי העיקרון המנחה שקבע חבר הכנסת איתן לפני כמה רגעים כאן, והוא אמר שאנחנו מקווים להתגבר על נושא מפת הדרכים על-ידי שהפלסטינים יכשילו אותה – אני פשוט רואה שזה מבטא חשיבה מאוד חשוכה בתוך שיטת הממשל במדינת ישראל, שרואה בשלום ערך נפסד, נפסל.

מוחמד ברכה: כל ניסיון לצאת מהמעגל הזה של דמים ושל קורבנות נתקל בבוז של הימין, ואם הם לא יכשילו אותו מטעמי נימוס, מפני שלא רוצים להרגיז את האמריקנים, אז הם מייצרים מצב מסוים בתוך השטח, שיכול להוביל להתלקחות.

מוחמד ברכה: אדוני יושב-ראש הכנסת, רבותי חברי הכנסת, אנחנו היינו עדים לכך שביום שבו אושרה הממשלה הפלסטינית ברוב גדול במועצה המחוקקת, כשלמחרת היום הוגשה תוכנית מפת הדרכים, באותו לילה דאגו למרחץ דמים בסג'עייה בעזה.

מוחמד ברכה: נהרגו שם 11 אנשים בפעולה יזומה של הצבא.

מוחמד ברכה: באותו לילה נהרגו עוד שלושה ביאטה באזור חברון.

קריאה: - - -

מוחמד ברכה: כן, כן.

מוחמד ברכה: אני חושב שיש פה מגמה נפשעת לא רק נגד הפלסטינים אלא נגד העם בישראל, כי רוצים לחסל כל סיכוי של הליכה לכיוון של שלום.

מוחמד ברכה: כל ההתלהבות מהממשלה של אבו-מאזן, לפני שהיא קמה, מתוך שהם סומכים על כך שמשהו יתפקשש ברשות הפלסטינית או בקרב הפלסטינים ואז הממשלה הזאת לא תקום ויתחילו לבכות על אבו-מאזן ועל הפספוס הגדול.

מוחמד ברכה: אחרי שהממשלה קמה יש כל מיני השחלות לאבו-מאזן מתחת לחגורה ומעל לחגורה כדי להימנע מכל אפשרות של ניהול משא-ומתן.

רוני בר-און: כל סיכול ממוקד שאנחנו עושים היום - - -

מוחמד ברכה: הסיכול הממוקד העיקרי שנעשה על-ידי הממשלה, אדוני חבר-הכנסת בר-און, המטרה העיקרית שלו היא השלום והאפשרות ללכת לקראת שלום.

מוחמד ברכה: לכן אין שום אפשרות להסביר את פעילות היתר הזאת.

מוחמד ברכה: ביום שמפרסמים את מפת הדרכים, יום לאחר אישורה של ממשלת אבו-מאזן, עם כל התקוות שנלוות לזה גם בקרב העם בישראל וגם באזור כולו, דווקא באותו יום בוחרים לעשות פעולה של מרחץ דמים.

מיכאל איתן: - - - לטרור?

מוחמד ברכה: אחת ההרוגות היא תינוקת בת שנתיים.

מוחמד ברכה: אני לא מבין איך מישהו כאן יכול להעז בכלל להעלות על הדעת ולדבר על פעולה שיש בה צדק כלשהו.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לסיים בהערה אחת הנוגעת לנאומו של חבר הכנסת איתן.

מיכאל איתן: - - - אתה לא מתבייש?

מיכאל איתן: - - - גינוי לטרור?

מוחמד ברכה: אני יודע שיש כמה חברי כנסת מהימין שהתפרנסו מקטטות יזומות עם חברי הכנסת הערבים ומרכזי המפלגות שלהם התפרנסו מהארס, מהרעל ומהמתקפות השפלות נגד חברי הכנסת הערבים.

מוחמד ברכה: יכול להיות שבשלב כלשהו בקדנציה הקודמת היה מאוד מגרה להיכנס לתוך הזירה הזאת.

מוחמד ברכה: אני חושב שאני מדבר בשם כל חברי חברי הכנסת הערבים וגם חברי כנסת מהשמאל: אנחנו נשתדל, ואנחנו נצליח, למנוע מכם את ההנאה לטפס במעלה המפלגתי שלכם על הגב שלנו.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת ברכה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

ראובן ריבלין: האם אדוני מבקש לדבר?

מיכאל איתן: אף מלת גינוי לטרור הערבי, איזו בושה.

מיכאל איתן: חבר כנסת מטעם מדינת ישראל עומד כאן ומגנה את צה"ל, ואף מלת גינוי לטרור הערבי, אפילו לשם האיזון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן, תודה רבה, דיברת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני מבקש להתייחס בנאומו לנושא של משרד המדע והעברתו.

ראובן ריבלין: מותר לך לדבר גם לנושא.

רוני בר-און: לא שומעים את קריאות הביניים.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, לשם שינוי אני מבקש לדבר על הנושא.

ראובן ריבלין: עומדות לרשותך שלוש דקות מלאות.

רוני בר-און: שלא יראו בזה תקדים.

רוני בר-און: ..

משה גפני: כן.

משה גפני: אדוני השר שטרית, השר במשרד האוצר, אני באמת לא כל כך מבין את הממשלה.

משה גפני: הרי כבר העבירו, ראש הממשלה כבר עשה את כל מה שהוא נדרש לעשות ואת כל הסלט שהוא עשה במשרדים, אז עכשיו נזכרו שוב בכמה חוקים?

משה גפני: השר שטרית, אני פונה אליך ורוצה לשאול אותך - בכוונה אני לא פונה אל השר פריצקי, אני לא רוצה להביך אותו בתוך שינוי - אני פונה אליך כשר אחראי.

משה גפני: אתם מביאים גזירות כלכליות קשות מאוד.

משה גפני: אתם טוענים שזה יביא לחזון ולצמיחה.

משה גפני: אני חולק על זה, אני חושב שזה לא נכון, אבל זכותכם, אתם הממשלה, אתם נבחרתם.

משה גפני: אבל אתם אומרים שהמצב קשה מבחינה תקציבית, יש משפחות שייפגעו ואין מה לעשות, זה המצב, אין מאיפה לשלם.

משה גפני: אני זוכר אותך מדבר בשבועות האחרונים פעמים רבות על כך שאין מאיפה לשלם.

משה גפני: אדוני השר, אתה באמת איש אחראי, תגיד לי מאיפה יש כסף לפירוק משרד המדע, מה שהממשלה הודיעה עליו?

משה גפני: זה עולה כסף.

משה גפני: זה בא על חשבון המשפחה הענייה ביבנה, או על חשבון המשפחה הענייה באופקים שהמקרר שלה ריק ואתם מקשים עליה.

משה גפני: לטענתכם יהיה בעזרת השם יותר טוב.

משה גפני: על מה אתם מבזבזים כסף במשרד המדע?

משה גפני: למה?

משה גפני: אדוני המזכיר, אני צריך את הקשבתו של השר שטרית מכיוון שהוא איש אחראי.

משה גפני: למה?

משה גפני: כיוון שיש בעיות בשינוי והיו מוכרחים לתת תפקידי שרים לכל חמשת הראשונים?

משה גפני: אני שואל אותך שאלה יותר קשה.

משה גפני: לשינוי נאמר בהסכם הקואליציוני, שייעשה מאמץ להחזיר את החוק של השאלת ספרי לימוד של חברת הכנסת לשעבר, השרה היום, יהודית נאות.

משה גפני: לא מתחשבים בשום דבר אחר, הכול בסדר.

משה גפני: מפלגת שינוי בשלב הזה, עכשיו, היא עם 15 מנדטים - היא תהיה הרבה פחות - ואני שואל: למה אתם משקרים להם?

משה גפני: הרי בתוכנית הכלכלית אתם מקפיאים את חוק השאלת ספרי לימוד, זה נמצא בתוכנית הכלכלית.

משה גפני: למה חתמתם אתם?

משה גפני: למה השליתם אותם?

משה גפני: כיוון שהם מפלגה חדשה?

משה גפני: יכול להיות שאפשר היה להחזיר את החוק של יהודית נאות להשאלת ספרי לימוד אם לא היו מקיימים את משרד המדע, שהוא משרד מיותר לחלוטין ובניגוד - - -

אילן ליבוביץ: כשיסגרו את משרד הדתות יהיה הרבה יותר כסף.

משה גפני: חבר הכנסת ליבוביץ, אולי תמשיך את הדיון עם חיים זיסוביץ מ"קול ישראל"?

משה גפני: עשה לי טובה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, דיבור עם חבר הכנסת ליבוביץ עכשיו הוא על חשבונך.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אם היית בכנסת הקודמת היית יודע את דעתי בעניין הזה, אבל אתה חדש ואני מבקש להתנהג כמו חבר כנסת חדש.

משה גפני: השר שטרית, תגיד לי איך מצפונית אתה יכול להיות שלם עם העניין הזה שאתם לוקחים כסף מהמשפחות הכי עניות?

משה גפני: אני לא מדבר על זה שהמעמד הבינוני נפגע פה פגיעה אנושה.

משה גפני: אני לא מצפה למוסר ממפלגת שינוי ששיקרה לבוחריה, אני לא מצפה מהם, אבל אני מצפה לזה ממך.

משה גפני: בשביל פוליטיקה הכול מותר?

משה גפני: היתה החלטת ממשלה שמפרקים את משרד המדע, אז היום מביאים לכאן שוב העברת סמכויות ממשרד המדע למשרד החינוך?

משה גפני: אגב, שר המדע בארץ?

משה גפני: אולמרט לא בארץ.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, יש גבול גם לציניות מול הציבור.

משה גפני: מישהו יכול לקום ולהגיד שזה לא כל כך הרבה כסף, זה לא 6 מיליארדי שקל כמו שקיצצו בשבוע שעבר בוועדת הכספים.

משה גפני: זה המסר לציבור?

משה גפני: זה המסר למשפחות העולים החדשים?

משה גפני: זה המסר למשפחות העניות?

משה גפני: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, לא היה תקדים כזה של ציניות ושל שקרים לבוחרים כמו ההתנהגות של מפלגת שינוי כלפי בוחריה.

משה גפני: למודי זנדברג – משרד, למעמד הבינוני - שייזרק לים.

משה גפני: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת גפני.

ראובן ריבלין: האם רצית לומר לחבר הכנסת ליבוביץ: "חדשים מקרוב באו לא שיערום אבותיכם"?

משה גפני: נכון.

משה גפני: אני מודה לך, אדוני.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת מאיר פרוש, ואחריו – חבר הכנסת יצחק וקנין; אני לא רואה אותו פה.

ראובן ריבלין: אם הוא לא יהיה – חבר הכנסת דהאמשה, ואם הוא לא יהיה – חבר הכנסת שריד.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו בדיון עצוב על הודעת הממשלה בדבר העברת סמכויות ממשרד המדע לפי כמה חוקים לשרת החינוך.

מאיר פרוש: כאשר הונחה אבן היסוד לממשלה הרעה הזאת אמרנו שזה יום שחור לעם היהודי.

מאיר פרוש: לצערי, מיום ליום אנחנו מרגישים שקלענו בהגדרתנו.

מאיר פרוש: נחרדנו לראות שאנחנו קולעים בהגדרה שלנו שזה יום שחור לעם היהודי כאשר שר הפנים ביקש מהפרקליטות להודיע בשמו, שהוא בעד מכירת חזיר; גם נחרדנו לראות שאנחנו קולעים בהגדרה שלנו כאשר הממשלה הניחה תוכנית כלכלית שפוגעת בעולם התורה; נחרדנו לראות שאנחנו קולעים בהגדרתנו שממשלה רעה זו היא יום שחור כאשר שר הפנים אמר שהוא יתעלם מהאכיפה של איסור מכירת חמץ; אנחנו נחרדים לראות שקלענו בהגדרתנו שהממשלה הזאת היא ממשלה רעה וזה יום שחור לעם היהודי כאשר בחגיגיות שר הפנים מכליל גויים לפי כל דת ודין תחת כנפי האומה היהודית; אנחנו גם נחרדים לשמוע את שר האוצר מגדיר את ההחלטה לסגור את נמל התעופה כשערורייה ורואים בהכרזה הזאת יום שחור לעם היהודי ושאנחנו קולעים בהגדרתנו; אנחנו גם נחרדים ומזועזעים לראות שאנחנו קולעים בהגדרתנו, שהקמת הממשלה הרעה הזאת היא יום שחור לעם היהודי, כאשר שר התעשייה, המסחר והתעסוקה נתן הוראה בלתי חוקית שפקחים לא יאכפו את חוק שעות עבודה ומנוחה על אלה שמפעילים עסקים בשבת.

מאיר פרוש: אולמרט, שהיה תשע שנים ראש עיר, יודע שפתיחת קניונים בשבת פוגעת בעסקים.

מאיר פרוש: הוא יודע שבכך הוא מונע פת לחם מיהודים עניים.

מאיר פרוש: אבל כדי לפגוע בעם היהודי, כדי לפגוע בערכי המוסר והיהדות, הוא מצטרף למקהלה ואולי גם מוביל אותה כמנצח.

מאיר פרוש: אולמרט, שאולי יודע על האבטלה, ואולי לא, מכיוון שהוא מטייל, הוא יודע, ואנחנו יודעים לפחות שיש אבטלה.

מאיר פרוש: ואם כן, אני שואל אותך, אדוני היושב-ראש, מדוע אנחנו משאירים את תיק המדע, במיוחד כאשר מעבירים ממנו עוד ועוד סמכויות, כאשר מרוקנים אותו מתוכן.

מאיר פרוש: אם אין לחם, מדוע לקיים משרד ממשלתי כזה, בשביל מפלגה כמו שינוי, שאמרה שהיא תשנה את סדרי העדיפויות, והכסף ילך למטרות החשובות, כמו שאמרתי בראשית דברי, אדוני היושב-ראש, ואני כבר מסיים.

מאיר פרוש: הקמת ממשלה רעה זו היתה יום שחור לעם היהודי, וגם יום שחור לעם היושב בציון.

מאיר פרוש: ואני בטוח בעזרת השם, שהממשלה הזאת תיפול במהרה.

מאיר פרוש: אני רוצה רק להזכיר שזרש אמרה להמן הרשע: אם מזרע היהודים הוא - אם אתה התחלת לפגוע במרדכי היהודי, התחלת לפגוע בשורשים ובערכים של העם היהודי, אמרה זרש להמן - נפול תיפול.

מאיר פרוש: הממשלה הזאת תיפול במהרה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת מאיר פרוש.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו – חבר הכנסת יוסי שריד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וקנין אינו נוכח, לכן איבד את זכותו לדבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה ידבר, ואחריו – חבר הכנסת שריד, ואחריו – חבר הכנסת אלדד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מצער במיוחד שכך נפתחה הישיבה היום, ואני אומר את זה בשיא האובייקטיביות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת איתן לא התנהג לא כפרלמנטר ולא כאיש ממלכתי, ולא כפי שהוא ניסה לתאר את עצמו בסוף, שהוא שייך לאותה תנועה שנתנה לארץ הזאת את האפשרות שיהיו בה דוקטורים ויהיה בה חופש דיבור וכל שעולה על דעתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאשר חבר כנסת חולק עליו באומרו שהארץ היתה שוממה - היא לא היתה שוממה, והיו בה בני-אדם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הארץ התקדמה, עכשיו יותר טוב, יותר בנוי, אפשר להבין את זה, אבל לא היה פה מדבר, היו פה בני-אדם, וכשחבר כנסת באופן לגיטימי מעיר לו: אתה לא מחשיב אותם כאנשים - הוא חייב לקבל את זה, לפחות בדרך פרלמנטרית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל, אדוני היושב-ראש, מה שקורה פה זה המשך אותה מדיניות של ניסיון לסתום פיות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואני אומר את זה בשיא הכנות, פיות לא ייסתמו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו לא באנו לפה כדי שתסתמו לנו את הפה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם אני אגיע למסקנה הזאת, אני עוזב את הכנסת.

ראובן ריבלין: האם אדוני לא מדבר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין לי מה לשבת פה אם אני אשב פה עם פה סתום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי הכנסת קיימת כדי שידברו בה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה זה פרלמנט?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מלשון PARLER, שמדברים בה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, כאשר חבר הכנסת איתן עונה בצורה הזאת לחבר הכנסת זחאלקה, זו סתימת פה.

ראובן ריבלין: לא, חבר הכנסת זחאלקה ידע לענות לו מענה לשון.

ראובן ריבלין: למה להגזים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בקדנציה הקודמת, אדוני, כמו הרבה מהנוכחים כאן, היינו גם עדים, בדרך שהרקיעה שחקים, לניסיון לסתום פיות ולהסתה נגדנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ימשיכו להסית, אז ימשיכו להסית, אין לי בעיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא צריך להיות יותר ממלכתי ממר איתן עצמו או מכל חבר כנסת אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו הוכחנו, ואני אומר את זה בשמי ובשם חברי, שאנחנו, במיוחד בכנס הזה, מתנהגים באופן התרבותי והממלכתי והנכון ביותר, ויותר טוב מהממוצע בבית הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לנסות לעשות לנו את זה, זה לא יצלח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: במלה אחרונה, אדוני, לגופו של עניין, אנחנו אופוזיציה לממשלה, כמובן, ודעתנו לא נחה מדרכה ולא מכל מה שהיא עושה, ואנחנו מצטערים על שזה המצב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לנו כל הזכות הלגיטימית לומר שהשינוי הזה אינו מניח את דעתנו, ואנחנו חושבים שהממשלה לא עושה נכון והיא לא מקבלת את מפת הדרכים והיא לא רוצה שלום, והיא לא עושה שלום, והיא אחראית למצב המידרדר יום-יום, והיא אחראית לכל טבח שקורה בוקר וערב בשני הצדדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו דעתנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יהיה מי שחולק – זכותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יהיה מי שיקבל – זכותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל לומר את הדברים, כולנו חייבים לכבד ולשמוע ולתת את האפשרות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת דהאמשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יוסי שריד, בבקשה.

רוני בר-און: תראה לי מדינה אחת מכל המדינות שלכם שבה עומד יהודי ונואם בפרלמנט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און, אינני חושב שאנחנו צריכים להשוות את עצמנו לשום מקום אחר בעולם.

ראובן ריבלין: אנחנו בזכות עצמנו, ולא חשוב מה שאחרים עושים, ואין להתפאר על מה שאחרים לא עושים.

ראובן ריבלין: אנחנו לא יכולים לחיות אחרת פרט לדרך שבה אנו חיים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד, האם אדוני צריך יותר משלוש דקות?

יוסי שריד: הניסיון מלמד שבדרך כלל כן.

ראובן ריבלין: אדוני יזכור שחבר הכנסת איתן דיבר בסביבות חמש דקות.

יוסי שריד: כדי לקצר בזמן, אדוני היושב-ראש, אקצר בתגובתי לחבר הכנסת מיקי איתן, כי אני גם לא יודע עד כמה צריך לנפח את העניין, אבל לפעמים אנשים לא כל כך מודעים למה שמקופל בתוך הדברים שלהם בעצם.

יוסי שריד: יש שם מטען כל כך כבד של דעות קדומות ושל גזענות במה שהוא מצא לנכון לומר לחבר הכנסת, שהוא דוקטור, ומשום שהוא דוקטור אז על-פי ההגדרה הוא לא יכול להיות מפגר.

יוסי שריד: אבל, אלמלא היה דוקטור אז על-פי ההגדרה הוא היה מפגר.

יוסי שריד: זאת אומרת, אדם הרי צריך לתת לעצמו דין-וחשבון על המשמעות, לא הייתי אומר העמוקה, כי אין שום דבר עמוק בדברים שלו, אבל על המשמעות היותר נסתרת שבהם, ואלה כמובן דברים שראויים לגינוי.

יוסי שריד: לי אין עמדה ברורה בעניין משרד המדע, אם כי הרושם שלי, אדוני היושב-ראש, שהיו ימים יותר יפים למדע, והם לא היו בהכרח בימים של קיום משרד המדע.

יוסי שריד: אבל אם לי אין דעה ברורה בעניין משרד המדע, אני חושב שלשר המדע יש עמדה ברורה בעניין זה.

יוסי שריד: ואיך אני יודע?

יוסי שריד: נכנס אדם חדש, צעיר למשרד, ואני רואה היום בעיתונים שחלק ניכר מתקופת הכהונה שלו, שהיתה צריכה להיות מוקדשת להכנה, להכשרה, ללימוד, להתחזקות בתחום הזה שהוא עוסק בו – אחרי הכול הוא לא מדען - במקום זה הוא היה בחוץ-לארץ.

יוסי שריד: אגב, אין בזה חידוש גדול, כי גם כאשר הוא ישב בבית הזה הוא היה רוב הזמן בחוץ-לארץ.

יוסי שריד: אז אם הוא מצא לנכון להיות רוב הזמן בחוץ-לארץ, סימן שהוא עצמו איננו מחשיב את המשרד שהוא עצמו עוסק בו, ואז אולי שינוי צריכה לתת לעצמה דין-וחשבון למה היא לוקחת תיק אין חפץ, רק כדי לכבד עוד אדם בכיבוד מסוים.

יוסי שריד: אני לא אוהב להשתמש בביטויים של ההזדמנות האחרונה, משום שאחרי כל הזדמנות אחרונה, מסתבר שיש עוד הזדמנות, שגם היא אחרונה, שלאחריה תהיה עוד הזדמנות, שאולי גם היא תוגדר כהזדמנות אחרונה.

יוסי שריד: אבל האזור הזה מלא מסמכים שהעלו עובש, שהעלו אבק, והייתי אומר שמפת הדרכים במובנים מסוימים היא באמת הזדמנות אחרונה.

יוסי שריד: במאמר מוסגר, אני רוצה לומר לשר פריצקי: ממשלת ישראל כמובן מעולם לא אימצה את מפת הדרכים.

יוסי שריד: לא זו בלבד שהיא לא אימצה את מפת הדרכים, אלא היא הודיעה במפורש שהיא מסתייגת ממפת הדרכים, והראיה, שצמצמו 100 הסתייגויות ל-15.

יוסי שריד: אגב, המספר איננו קובע, משום שאני יכול בהסתייגות אחת להרוג את כל התוכנית, וב-100 הסתייגויות אני יכול בעצם לקבל אותה.

יוסי שריד: אז מכיוון שהבינו ש-100 זה מגוחך, עשו מאמץ אינטלקטואלי אדיר וכיווצו את ה-100 ל-15.

יוסי שריד: 15 הסתייגויות מסכלות את כל התוכנית מיניה וביה.

יוסי שריד: אני רוצה לומר לכם מה שאמרתי אתמול לשליח האמריקני ויליאם ברנס.

יוסי שריד: אמרתי לו, שאנחנו מאוד מאוד מקווים שהממשל בוושינגטון לא יקבל את ההסתייגויות הישראליות, משום שאם הוא יקבל את ההסתייגויות הישראליות, זה ישים לאל את כל התוכנית.

יוסי שריד: אני מניח שהממשלה הפלסטינית תמצא לנכון, גם היא, להגיש את ההסתייגות שלה, ובמקום ליישם את מפת הדרכים נקדיש עכשיו או נבזבז עכשיו איזה שלוש, ארבע, חמש, שש שנים כדי לדון על מפת הדרכים במקום ליישם אותה.

יוסי שריד: אנחנו גם אמרנו לשליח האמריקני ברנס, שאיננו חושבים שצריך לקבל את עקרון ההדרגתיות; זאת אומרת שצעד אחד מתנה את הצעד הבא והוא בעצם תנאי מוקדם לצעד הבא, והפלסטינים יעשו צעד ואז אנחנו נבדוק את הצעד, ורק אחר כך אנחנו נחליט אם אנחנו עושים את הצעד שלנו או לא, כי זה מרשם בדוק למבוי סתום, זה לא יכול להחזיק מעמד.

יוסי שריד: הרי השאיפה של כולנו לשקט מוחלט היא שאיפה נכונה, כולנו רוצים שקט מוחלט.

יוסי שריד: אבל אנחנו יודעים שבתנאים הנוכחיים שקט מוחלט כנראה לא יהיה, שקט מוחלט יש רק בבתי-קברות, וגם שם, רק במשך הלילה, לא במשך היום, כי במשך היום, לצערנו, באזור הזה, יש יותר מדי אנשים שהם בבתי-קברות ושוועתם עולה השמיימה, כך ששקט אין במשך היום, אולי במשך הלילה.

יוסי שריד: ולכן, אי-אפשר לקבל את עקרון ההדרגתיות וצריך לדבוק בעקרון הסימולטניות; זאת אומרת, שני הצדדים, בעת ובעונה אחת, עושים מעשים שהם מחויבי המציאות, שאלמלא ייעשו המאמצים האלה שהם מחויבי המציאות, המציאות לא תשתנה אלא תוסיף ותידרדר, וחיינו כאן, גם של יהודים וגם של ערבים יוסיפו להיות חיים של גיהינום.

יוסי שריד: מה הם שני הדברים שחייבים להיעשות עכשיו, תיכף ומייד.

יוסי שריד: אם אתם רוצים, אלה תנאים מוקדמים, אבל אלה תנאים מוקדמים שצריכים להתממש הלכה למעשה, בשטח, כדי שעינינו יהיו רואות גם את המאמץ הזה וגם את המאמץ הזה.

יוסי שריד: המאמץ הראשון שצריך להיעשות, ראשון לא על-פי תור, ראשון, בעת ובעונה אחת, המאמץ שצריך להיעשות על-ידי הרשות הפלסטינית או הממשלה הפלסטינית - בכלל מדברים אם תקום מדינה, לא תקום מדינה - אבל קמה ממשלה, לא שמעתי שממשלה קמה במקום שאיננו מדינה.

יוסי שריד: אתה שמעת פעם, חבר הכנסת רביץ, כולם מדברים על ממשלה, על ראש ממשלה, כבר יש ראש ממשלה, יש נשיא, רק יש עדיין דיון אם תהיה שם מדינה?

מוחמד ברכה: חבר הכנסת שריד, אתה צריך לסיים.

יוסי שריד: אני כבר מסיים.

יוסי שריד: אז צריך שייעשה מאמץ מיוחד, והייתי אומר לא רק מיוחד, אלא הייתי מדגיש – מוכח, להפחתת רמת הטרור.

יוסי שריד: זה דבר שבלעדיו שום דבר לא יוכל להתקדם, בעובדה, זה אפילו לא עניין של השקפת עולם, זה לא עניין של קונספט, זה עניין של חיים.

יוסי שריד: והדבר השני, ממשלת ישראל, וגם זה תנאי מוקדם, חייבת, אבל חייבת להקפיא, אבל להקפיא ממש את כל ההתנחלויות, לרבות ריבוי טבעי, לרבות גידול טבעי, את כל הטריקים האלה שאנחנו מכירים כבר הרבה מאוד שנים, שבאמצעותם הרחיבו התנחלויות והרחיבו את גבולן של ההתנחלויות, ולעקור - שמעתי שרוצים לעקור איזה שני מאחזים; שטויות.

יוסי שריד: לעקור אחד אחד את כל המאחזים הלא-חוקיים בשלב ראשון, כי אחר כך ייעקרו גם ההתנחלויות, ברובן המכריע.

יוסי שריד: אם שני התנאים האלה מתקיימים, יש סיכוי למפת הדרכים.

יוסי שריד: אם שני התנאים האלה לא מתקיימים, אז גם מפת הדרכים תהפוך להיות עוד מסמך שיונח על המדף ויעלה אבק.

יוסי שריד: תודה, אדוני.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני, חבר הכנסת שריד.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אריה אלדד, ואחריו – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

רן כהן: עוד כמה רשומים?

מוחמד ברכה: ארבעה-חמישה.

רן כהן: הרשימה לא נסגרה.

מוחמד ברכה: סגורה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הודעת הממשלה עוסקת בהעברת סמכויות ממשרד המדע למשרד החינוך, לא שמענו הרבה מאוד עיסוק בהודעה החשובה הזאת.

אריה אלדד: אני מבקש להביע דאגה מעומס הסמכויות על משרד החינוך.

אריה אלדד: בהזדמנות זו שעושים סדר במשרד החינוך, אולי כדאי להוציא מהם את הספורט?

אריה אלדד: כי הספורט תקוע שם ממש לא ברור למה.

רוני בר-און: איפה תשים אותו?

אריה אלדד: הנה, בדיוק בזה נעסוק.

אריה אלדד: למה זה לא חינוך?

אריה אלדד: תראו מה קורה במגרשי הספורט, זה לא ממש משהו חינוכי.

רוני בר-און: אז מה, לשר לביטחון פנים?

אריה אלדד: חשבתי אולי במשרד המדע, באמת, זה מקום טוב בשבילו, אבל תראה מה שקורה עם הסטרואידים של הספורטאים ועם בדיקות השתן של הספורטאים; זה בדיוק עיקר העיסוק המדעי של הספורט.

אריה אלדד: בריאות זה לא טוב, כי חוץ ממחלות, ספורט לא מביא שום דבר.

אריה אלדד: הרבה פציעות ספורט, הם אומנם מתים במצב גופני מצוין, אבל זה לא ממש בריאות.

אריה אלדד: אז יש פתרון, ספורט צריך להיות במשרד החוץ.

קריאה: - - -

אריה אלדד: לא, לא, אני אסביר.

אריה אלדד: בגלל מפת הדרכים.

אריה אלדד: אם מפת הדרכים תצא לדרך, הרי כולנו בבית הזה, חוץ מחברי הכנסת הערבים, נצטרך ללמוד לרוץ או לשחות.

אריה אלדד: לכן, נדמה לי, מכיוון שמפת הדרכים הולכת להביא את חורבנה של מדינת ישראל, ואם זכות השיבה הכלולה ביוזמה הסעודית, שהיא חלק ממפת הדרכים, תתקבל, אז באמת, זה סופה של מדינת ישראל.

אריה אלדד: לכן אני מציע, בהזדמנות זו, לצרף לשינויים שהממשלה מציעה - להעביר סמכויות ממשרד המדע למשרד הספורט והחינוך - להעביר את הספורט למשרד החוץ.

אריה אלדד: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה לחבר הכנסת אלדד.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, אחריו – חבר הכנסת אלי ישי, ואחריו – אחרון הדוברים, חבר הכנסת סער.

מוחמד ברכה: אם הוא לא כאן, שמישהו ידאג שהוא יהיה.

ג'מאל זחאלקה: גבירותי ורבותי, עמיתי חברי הכנסת וחברות הכנסת, אדוני היושב-ראש.

ג'מאל זחאלקה: יצא לי כבר כמה פעמים לדבר אחרי חבר הכנסת פרופסור אלדד, וכל פעם הוא מפליג, לוקח אותנו לשיאים חדשים.

ג'מאל זחאלקה: הפעם הוא לקח אותנו לעולם שכל מה שקורה בו או שהוא מביא חורבן או שהוא אתחלתא דגאולה.

ג'מאל זחאלקה: יוצאת מפת דרכים שהסיכויים שלה להתממש לא רחוקים מהאפס, בגלל עמדותיה של ממשלת ישראל, והוא כבר מנבא את החורבן.

מגלי והבה: לפחות תגיד בגלל עמדות שני הצדדים, למה אתה אומר בגלל עמדת הממשלה.

ג'מאל זחאלקה: אגיד למה.

ג'מאל זחאלקה: כי לדעתי זו ממשלה שנגועה ב-PEACE פוביה, בפחד מפני השלום.

ג'מאל זחאלקה: כל פעם שמדברים שלום, היא נכנסת לפניקה, והסיכול הממוקד האחרון של ממשלה זו, יצאה היום הודעה מטעם הממשלה - אני לא יודע מה קרה, אבל מעניינת אותי הודעת הממשלה – שהממשלה הכשילה יוזמת שלום להידברות עם סוריה.

ג'מאל זחאלקה: כל פעם הם אומרים: אנחנו מוכנים להידבר, וכשיש אפשרות אמיתית להידבר, הם מכשילים אותה.

ג'מאל זחאלקה: היתה יוזמת השלום הערבית, כל העולם הערבי בא והציע לישראל הצעה מאוד נדיבה.

ג'מאל זחאלקה: אמרו: שלום עם כל העולם הערבי, עם 22 מדינות ערב, שלום בבת אחת.

ג'מאל זחאלקה: ומה עשתה ממשלת ישראל?

ג'מאל זחאלקה: הפנתה את הגב, ולמחרת היום פלשה לגדה והכשילה את זה.

ג'מאל זחאלקה: רק היום בבוקר היתה הודעת ממשלה שהממשלה לא רוצה לדבר עם הסורים והיא הכשילה את זה, והיא הודתה בפומבי.

ג'מאל זחאלקה: מפת הדרכים.

ג'מאל זחאלקה: האם מפת הדרכים תאושר בממשלת ישראל?

ג'מאל זחאלקה: זו שאלה.

ג'מאל זחאלקה: אני שואל אותך, השר פריצקי, ואותך, השר שטרית, האם ממשלת ישראל תאשרר, תקבל – TO ACCEPT, NOT TO RECEIVE – את מפת הדרכים?

ג'מאל זחאלקה: אני אומר לך שלא.

ג'מאל זחאלקה: אם אתה רוצה להתערב, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: אני מוכן להתערב אתך.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר לך, שממשלת ישראל לא מתכוונת לאשר את מפת הדרכים, לאמץ אותה.

ג'מאל זחאלקה: וגם בכנסת הם לא יעבירו אותה.

ג'מאל זחאלקה: שזאת תהיה כביכול ממשלת ישראל – אלה דיבורים, הרבה מלים.

ג'מאל זחאלקה: זו מדיניות ריקה, שאין בה כלום מבחינה מדינית.

ג'מאל זחאלקה: לא רוצים להתקדם בשום דבר והכול תרגילים שמטרתם אחת:

ג'מאל זחאלקה: איך אפשר להכשיל את יוזמת השלום כך שהאחריות תיפול על העם הפלסטיני.

ג'מאל זחאלקה: הכול תרגילים ואין כל אמת במדיניותה של ממשלת ישראל הנוכחית.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה הזאת נגועה בקסנופוביה והיא תכשיל כל ניסיון להגיע לשלום.

מוחמד ברכה: תודה, חבר הכנסת זחאלקה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אלי ישי, בבקשה.

מוחמד ברכה: אחריו - אחרון הדוברים, חבר הכנסת גדעון סער.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני יושב ושומע לפחות חלק מהדיון ומנסה לחפש קצת היגיון, ואף שאנחנו באופוזיציה, להיות אולי מליץ יושר של הממשלה, שנמצאת בתקופה קשה, במצוקה כלכלית קשה – היא והכנסת וכלל ישראל.

אליהו ישי: אבל מפעם לפעם אני רואה כל מיני תרגילים, אדוני היושב-ראש, תרגילים מכוערים: איך דואגים השרים לעצמם ואיך דואגת הממשלה כממשלה לעצמה.

אליהו ישי: זה התחיל עם הבטחה לציבור לפני הבחירות, הבטחה של אריאל שרון ושל חברי הסיעה, שמכיוון שהמצב קשה יהיו לא יותר מ-18 שרים.

אליהו ישי: נמצא פה השר שטרית, ואני מכבד ומעריך אותו, והוא מסביר לא אחת מעל הדוכן את המצב הקשה.

אליהו ישי: מנסים למצוא דרכים להציל את המשק, להוציא את המדינה מהבוץ העמוק, והממשלה מחליטה על 23 שרים.

אליהו ישי: חשבתי שהולכים להקים ממשלת אחדות לאומית, ואז 23 שרים זה הגיוני, אין ברירה.

אליהו ישי: צודק פחות או צודק יותר, לא נורא, אבל לפחות לא שיקרנו לציבור, הממשלה לא שיקרה לציבור.

אליהו ישי: בעזות מצח ובחוצפה קמה הממשלה ואומרת אחרי הבחירות: ניצחנו, קיבלנו את אמון הציבור, אנחנו כבר לא צריכים אתכם, הציבור היקר, כבר קיבלנו את המנדט, אנחנו לא רוצים 18 שרים אלא אנחנו חייבים 23 שרים.

אליהו ישי: האם מישהו בדק כמה זה עולה?

אליהו ישי: מאיר, האם עשית חשבון מה עלות הלשכות, הרכבים, כל התנאים מסביב?

אליהו ישי: כמה ילדים מוכים יכולים לקבל טיפול?

אליהו ישי: כמה מפגרים שנזרקים ממעונות-יום?

אליהו ישי: כמה ילדים שנזרקים ממעונות-יום?

אליהו ישי: כמה ילדות חוסות שמסתובבות בחוץ, בפשע, כי אין להן מקום במעונות-יום, בהוסטלים?

אליהו ישי: האם מישהו בחן ובדק?

אליהו ישי: הרי כל אחד הוא עולם ומלואו.

אליהו ישי: פריצקי, אתה מהנהן.

אליהו ישי: אתה נהנה מכל רגע בכורסה, אני מסכים אתך.

אליהו ישי: היום אתה בקואליציה, פתאום הכול שונה.

אליהו ישי: כשהייתם באופוזיציה תקפתם כל הזמן, והיום בקואליציה אתם מאשרים.

אליהו ישי: את המילואימניקים דפקתם, את שכבות הביניים חיסלתם, קטלתם.

אליהו ישי: הרי שכבות הביניים הן אלה שתמכו בכם.

אליהו ישי: צעקתם פה שלוש-ארבע שנים: שכבות הביניים, שכבות הביניים, שכבות הביניים.

אליהו ישי: איך צחקתם על שכבות הביניים?

אליהו ישי: איך עבדתם עליהן?

אליהו ישי: לפחות תודו.

אליהו ישי: רימיתם את הציבור.

אחמד טיבי: שכבות ביניים זה בינתיים.

אליהו ישי: רימיתם אותם, שיקרתם להם, קומו ותודו שטעיתם.

אליהו ישי: אתה בקואליציה היום.

אליהו ישי: את המילואימניקים אתה דופק, את האחרים אתה דופק, פתאום אתה אומר: זאת קואליציה, צריך להתפשר.

אליהו ישי: אבל היתה גם קואליציה כשאתה היית באופוזיציה, ולא אמרת כך.

אליהו ישי: שים לב, תראה לאן אתם מובילים את המדינה הזאת.

אליהו ישי: מהבחינה הכלכלית יש קטסטרופה.

יוסף יצחק פריצקי: מי עשה את הקטסטרופה?

אליהו ישי: אתם.

יוסף יצחק פריצקי: ממשלה של 60 יום עשתה גירעון של - - - מיליארד.

אליהו ישי: אתה עוד לא רגיל להיות בקואליציה, אתה שר, לפחות תפסיק להפריע לי.

אליהו ישי: תקשיב טוב כשמדברים אליך.

אליהו ישי: סוף-סוף אתה היום בקואליציה, אתה שר, תשמע טוב מה עוללתם לציבור שבחר בכם, מה אתם מעוללים לעם ישראל, מה אתם עושים לעם היהודי.

אליהו ישי: חבר שלך, עמיתך שר הפנים, החליט לתת 10,000 אזרחויות לעובדים זרים.

אליהו ישי: השר שטרית, אין כסף לקצבאות ילדים, המדינה קורסת, ילדים רעבים ללחם, אין להם מה לאכול, הם נזרקים מבתי-ספר ומידרדרים לפשע, לסמים ולזנות, ופה נותנים 10,000 אזרחויות.

אליהו ישי: אתה הרי יודע טוב מאוד, כי היית יושב-ראש הוועדה כשר המשפטים לשעבר, ש-10,000 אזרחויות זה לפחות עוד 30,000 אזרחויות.

אליהו ישי: הרי מה תעשה, האם תיתן אזרחות לילד של עובד זר ואת אבא שלו ואת אמא שלו תשאיר בחוץ-לארץ?

חמי דורון: זה מה שעשיתם כל הזמן.

אליהו ישי: אנחנו לא נתנו שום אזרחות לעובדים זרים.

חמי דורון: נתתם לחלק מהעולים מאתיופיה ולחלק לא.

אליהו ישי: אדוני, מה אתה משווה בין עולים לעובדים זרים?

אליהו ישי: אתה לא מתבייש?

אליהו ישי: אתה משווה עולים לעובדים זרים?

אליהו ישי: איך אתה מדבר בכלל, עם כל הכבוד?

חמי דורון: אלה ילדים שנולדו בארץ, ילדים שהולכים לצבא.

חמי דורון: אני בעד אותם אנשים שהולכים לצבא, לא כמוכם.

אליהו ישי: אתה שונא את האתיופים בגלל צבע העור שלהם?

אליהו ישי: אתה צריך להתבייש.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת דורון, נא להפסיק.

חמי דורון: אתם עשיתם את העיוות נגד האתיופים, אתם השפלתם אותם, אתם משפילים.

חמי דורון: איך אתה לא מתבייש?

חמי דורון: בושה וחרפה.

אליהו ישי: אדוני, האתיופי הוא יהודי, ושיעלה לארץ ותפסיק לדבר עליו ככה.

אליהו ישי: אתה משווה אתיופי לעובד זר?

אליהו ישי: בוש והיכלם, עם כל הכבוד לך.

אליהו ישי: בושה וחרפה.

חמי דורון: אתה תתבייש.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת דורון, נא להפסיק, בבקשה.

חמי דורון: מה עשית להם כשהיית שר?

אליהו ישי: זה מה שאני אומר כל הזמן: אתם שונאים את המזרחים, אתם שונאים את השחורים.

אליהו ישי: אתה צריך להתבייש, אדוני הנכבד, חבר הכנסת, שמגן על עובדים זרים נגד האתיופים.

אליהו ישי: בושה וחרפה.

אליהו ישי: הוא יהודי.

חמי דורון: הרסת אותם.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת דורון, זה לא מקובל.

מוחמד ברכה: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, בושה וחרפה.

אליהו ישי: הנה מתגלה הפרצוף האמיתי של שינוי.

אליהו ישי: את האתיופים הוא משווה לעובדים זרים.

אליהו ישי: כן, אנחנו מביאים את האתיופים לארץ, הם יהודים והם יבואו לארץ, ותפסיק להשפיל אותם, עם כל הכבוד לך.

אליהו ישי: העברנו החלטה בממשלה להביא את האתיופים לארץ.

אליהו ישי: האתיופים הם יהודים, מביאים אותם לארץ.

אליהו ישי: בא פורז ואת האתיופים הוא מקפיא.

נסים זאב: צריך למחוק את מדינת היהודים ממגילת העצמאות.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת זאב, אתה בוודאי סומך על יושב-ראש המפלגה שלך.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, את האתיופים פורז לא רוצה להביא לארץ.

אליהו ישי: את 10,000 האתיופים שנמקים שם, ויום-יום מתים אנשים – אותם הוא לא רוצה להביא לארץ.

אליהו ישי: אבל את העובדים הזרים הפיליפינים, את אלה מתאילנד, מסין, מרומניה ומפולין – צבע העור שלהם דומה לצבע עורו, ולכן הוא מוכן להביא אותם לארץ ולתת להם אזרחות, ופתאום, השר שטרית, אין בעיה של כסף.

אליהו ישי: יהיו קצבאות ילדים, יהיה סל קליטה, יהיו אזרחויות לתת לכולם.

אליהו ישי: דרך אגב, כל ילד שמקבל אזרחות – אבא שלו ואמא שלו ואחר כך האחים שלו צריכים לבוא לארץ, האחים שלו מהאשה הראשונה, מהאמא הקודמת, והאחים שלו מהאבא הקודם יבואו לארץ, וזה החורבן, וזאת בדיוק הדרך לאבד את הזהות היהודית של מדינת ישראל.

אליהו ישי: הייתי בטוח שזה מה ששינוי רוצים לעשות, אבל הייתי מאותם תמימים, כמו מצביעי המפד"ל, ותליתי בה תקוות.

אליהו ישי: אומנם למנהיג שלהם אין קווים אדומים, ואת זה ידעתי תמיד, גם לפני שהוא אמר את זה.

אליהו ישי: אבל הייתי בטוח שקו אדום בקצה כן יהיה לו, והוא לא ירצה להיות בממשלה שבתוך שנה מאבדת את הרוב היהודי במדינה - - - למה אתה מקלל, אדוני חבר הכנסת דורון?

אליהו ישי: תתבייש.

אליהו ישי: אני שמעתי את הקללה שלך.

אליהו ישי: תחזור בך, אל תקלל במלים כאלה גסות.

אליהו ישי: אתה לא מתבייש?

אליהו ישי: אם יש לך בעיה, קום ותדבר פה, אל תקלל.

חמי דורון: אמרתי שאתה דמגוג ושאתה חצוף, זה מה שאמרתי.

אליהו ישי: אני לא מסוגל לחזור על מה שאמרת, היא יכולה להעיד על מה שאמרת.

אליהו ישי: תתבייש.

חמי דורון: אתה דמגוג וחצוף.

מוחמד ברכה: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

אליהו ישי: לפחות תשמור על הכנסת.

אליהו ישי: את המלים הגסות אל תאמר בכנסת, עם כל הכבוד, שמור אותם לחוץ.

נסים זאב: אתה אדם גס.

נסים זאב: "וטמא טמא יקרא".

מוחמד ברכה: אדוני חבר הכנסת דורון, לא לנהל דיונים ליד הדוכן, שב במקום שלך ודבר משם.

אליהו ישי: אני רוצה להסביר לעם ישראל גם את הצביעות וגם לקראת מה המדינה מידרדרת והולכת.

מוחמד ברכה: עשית את זה טוב.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

אליהו ישי: מעבירים כרגע סמכויות למשרד המדע, משרד שלא צריכים אותו, ומחזירים את משרד התיירות.

אליהו ישי: רק משרד הדתות במדינת ישראל, משרד יהודי, ששייך לתורת ישראל, ששם מטפלים בכל הנושאים החשובים והערכיים של כל יהודי ויהודי – בשעת לידתו, ברית-מילה, בר-מצווה, חופה וקבורה, עד מאה-ועשרים לכל אחד – את המשרד הזה פריצקי וחבריו בשינוי, יחד עם המפד"ל, רוצים לסגור.

אליהו ישי: לשם אין כסף, אבל לדברים האחרים יש כסף.

אליהו ישי: יש כסף לעוד משרד, יש כסף לתשתיות.

אליהו ישי: איך אמרת?

אליהו ישי: שקל לתשתיות ולא שקל לרווחה.

אליהו ישי: תוציא את הילדים האלה שסובלים, תענה אותם, תרעיב אותם ותסדר לך חנייה יותר רחבה לאוטו הגדול בתשתיות.

אליהו ישי: תרחיב יותר, ותרעיב ותענה את ילדי ישראל.

אליהו ישי: כדאי מאוד שהעם היהודי ידע לאן הממשלה, שמתאכזרת אל העם שלה, מובילה אותו וכיצד היא מתכננת את הצעדים שלה; עד כמה היא מענה ומרעיבה את העם שלה.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה.

מוחמד ברכה: השר עזרא ביקש להשתתף בדיון, והוא יחתום את הדיון.

אברהם רביץ: למה פורז לא נותן לילדי הערבים שנולדו כאן ונמצאים כאן כבר דורות?

מוחמד ברכה: אני יושב במקום שאני אפילו לא יכול לענות.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לצערי, חבר הכנסת רביץ, הספסלים שבשכנותך, המאוישים לעתים על-ידי חברי מפלגת העבודה, ריקים היום לחלוטין.

אחמד טיבי: - - -

גדעון סער: חבר הכנסת טיבי, חשוב לשמור על סגנון פרלמנטרי, ואתה כבר פרלמנטר ותיק יחסית, כדאי לנסות לעשות את זה.

גדעון סער: אבל העובדה שהספסלים האלה ריקים לא צריכה למנוע מאתנו לעסוק היום בנושא חשוב, והוא מה שקורה במפלגה שמתיימרת להיות אלטרנטיבה לשלטון.

גדעון סער: מפלגת העבודה היא מפלגה עם עבר מפואר, שבתוך שנתיים כבר מחליפים בה יושב-ראש רביעי.

גדעון סער: היה לנו אהוד ברק, התפטר; היו בחירות, לכאורה נבחר בורג.

גדעון סער: אני אומר לכאורה, כי היו בחירות חוזרות, אז כנראה משהו לא היה תקין בהליך הבחירות; הלך בורג, בא פואד.

גדעון סער: פואד כיהן פחות משנה.

גדעון סער: קרה דבר חסר תקדים: מפלגה החליפה מועמד בטרם נתנה לו הזדמנות אחת להתמודד מטעמה ולהוביל אותה לבחירות.

גדעון סער: הלך פואד, בא מצנע.

גדעון סער: מצנע נבחר לפני פחות מחצי שנה, הוא מכהן כיושב-ראש אופוזיציה חודשיים וחצי.

יוסי שריד: תפקיד נורא קשה.

גדעון סער: אני יודע, אבל עלה על דעתך לנטוש אותו במהלך המערכה?

גדעון סער: על דעתך זה בטוח לא עלה.

גדעון סער: הסיבה לכך שזה לא עלה על דעתך, חבר הכנסת שריד, היא כי בחיים הפוליטיים יש חשיבות לסבלנות, להתמדה, לניסיון.

גדעון סער: כשאנחנו שומעים את חבר הכנסת מצנע מסביר שהוא לא יכול היה לעמוד כי נאבקו נגדו וחתרו נגדו, הוא מדבר על החיים הפוליטיים כפי שאנחנו מכירים אותם.

גדעון סער: וזה האיש שמפלגת העבודה הציעה לעם ישראל לפני לא הרבה שבועות לעמוד בראש ממשלת ישראל.

גדעון סער: איך אמרנו?

גדעון סער: "עוד טעות של העבודה", וזה בדיוק הוכח בזמן קצר מאוד.

גדעון סער: כי לא ייתכן להציע אדם לראשות הממשלה בטרם דרך על סף מפתנה של הכנסת.

אברהם רביץ: הוא היה נותן להם שרים והכול היה מסתדר.

גדעון סער: חבר הכנסת רביץ, זה חלק מהטעויות שעשה חבר הכנסת מצנע, כי הוא הוביל את מפלגת העבודה לכיוון של חבר הכנסת רן כהן וחבר הכנסת יוסי שריד - לכיוון של השמאל הקיצוני, והדבר הזה הלם במפלגת העבודה במערכת הבחירות.

גדעון סער: איך אפשר לבוא לאזרחי ישראל אחרי שנתיים של אינתיפאדה רצחנית - - -

מוחמד ברכה: נא לסיים, חבר הכנסת סער.

גדעון סער: כן, אבל היו גם קריאות ביניים, אדוני היושב-ראש.

מוחמד ברכה: כמעט שלא היו.

גדעון סער: אני לא אדבר יותר מחבר הכנסת שריד.

רן כהן: בימים כאלה יש לא רוקדים על דם.

רן כהן: עזוב את זה.

גדעון סער: חבר הכנסת כהן, אני רוצה לכבד את הבקשה של היושב-ראש ולנסות לקצר, ולכן לא אמנה את כל הטעויות, אבל אגיד רק דבר אחד - למפלגת העבודה יש, כפי שאמרתי, עבר מפואר, הווה קצת פחות מפואר, עתיד אי-אפשר לנבא, אבל הוא מותנה בחזרה למרכז המפה הפוליטית, כי אי-אפשר להתמודד על השלטון אלא ממרכז המפה הפוליטית.

גדעון סער: אני חייב להתייחס, אדוני היושב-ראש, גם לנאומו של חבר הכנסת טיבי כאן.

גדעון סער: התרשמתי שאתה מתמצא במפת הדרכים.

אחמד טיבי: ההתרשמות שלך נכונה.

גדעון סער: אולי אפילו יותר מאבו-מאזן.

גדעון סער: אבל אני רוצה להגיד לך במה לדעתי אתה לא מתמצא, וגם להגיד לך למה.

גדעון סער: לדעתי אתה לא מכיר מספיק טוב את הממשל האמריקני הנוכחי.

אחמד טיבי: את קונדוליסה אני לא מכיר.

גדעון סער: אני אסביר לך גם למה, כי מאז הגיע הנשיא ג'ורג' בוש לשלטון, אתה פחות הגעת לוושינגטון, כי גם מי שאתה בדרך כלל נוסע אתו לא הגיע לוושינגטון.

אחמד טיבי: זה זמני.

גדעון סער: את הממשל הקודם הכרת יותר טוב, ולכן יש לך בעיה בניתוח של הממשל האמריקני הנוכחי, גם בכל מה שנוגע לתהליך שקיים היום לגבי מה שמכונה ההערות או ההסתייגויות של ישראל למפת הדרכים, אבל גם לגבי התביעות הברורות והחד-משמעיות שמופנות כלפי ההנהגה הפלסטינית בנושא של הטרור ובנושא של הרפורמות, תביעות שכבר עכשיו מנהיגך יאסר ערפאת חותר בהתמדה להכשילן.

גדעון סער: לכן אני חושש שאותה הכרזה שאמרת פה אתה לא תזכה לשמוע.

רן כהן: אם הצד הפלסטיני יבצע את כל חלקו, גם אתם תבצעו?

טלב אלסאנע: מפת הדרכים הזאת היא מפה חד-צדדית.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: השר גדעון עזרא, בבקשה, אחרון הדוברים בדיון הזה.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, באנו היום וביקשנו להעביר כמה חוקים שהיו באחריות משרד המדע לאחריות משרד החינוך והתרבות.

גדעון עזרא: היום, ערב יום הזיכרון, התפשטנו פה לכל הכיוונים, ונדמה לי שאם מבקר מהצד יראה את הכנסת ערב יום הזיכרון בשנת ה-55 למדינת ישראל, יהיו לו הרבה הערות.

גדעון עזרא: אני מבקש לומר, בראש ובראשונה, שלא נאות היה לתקוף, ולו במלה אחת, את השר זנדברג, שלא נמצא כאן, ולא היה צריך להימצא כאן בדיון הזה היום.

גדעון עזרא: אני מאוד מקווה שהמשרד הזה יצליח.

גדעון עזרא: המשרד הזה לא הוקם לכבודו של זנדברג, המשרד הזה נשאר.

גדעון עזרא: במידה רבה יש גם בעיות קואליציוניות, וכל אחד מהנוכחים מכיר אותן.

גדעון עזרא: הדבר השני שדובר בו רבות פה הוא מפת הדרכים.

גדעון עזרא: מפת הדרכים הגיעה לכלל תכנון והצעה כתוצאה מטרור מתמשך של שנתיים וחצי, שלא אנחנו התחלנו בו.

גדעון עזרא: כל מי שיגיד שאנחנו התחלנו במערכה הזאת צריך לזכור מה היה לפני שנתיים וחצי.

גדעון עזרא: ממשלת ישראל קיבלה את נאומו של הנשיא בוש וקיבלה את המתווה.

ג'מאל זחאלקה: מתי קיבלה?

ג'מאל זחאלקה: תגיד לנו, תראה לנו החלטת ממשלה.

ג'מאל זחאלקה: אתה מטעה.

גדעון עזרא: אתה מייצג את ממשלת עירק או סעודיה או מה?

גדעון עזרא: אנחנו פה בישראל, וכל החלטה תתקבל - - -

ג'מאל זחאלקה: איפה החלטת ממשלה?

מוחמד ברכה: חבר הכנסת זחאלקה, ההערה נשמעה.

מוחמד ברכה: השר אמור להמשיך את הדברים שלו ללא הפרעות.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

ג'מאל זחאלקה: אני שאלתי אותך, מותר לי לשאול?

ג'מאל זחאלקה: תראה מקום.

גדעון עזרא: כאשר נמסרה מפת הדרכים לישראל ולאבו-מאזן, הוחלט שכל צד יכתוב את ההערות שיש לו ויביא אותן לפני האמריקנים, לפני הקוורטט.

גדעון עזרא: הדברים האלה עוד לא נעשו.

טלב אלסאנע: ממשלת ישראל קיימה דיון וקיבלה החלטה, ויש החלטה בעניין.

טלב אלסאנע: הצד הפלסטיני קיבל, מה עם הצד הישראלי?

גדעון עזרא: ראש הממשלה שלנו התחייב למלא אחר דרישות מפת הדרכים, כמובן אם הפלסטינים יעמדו במה שהיא דורשת מהם.

גדעון עזרא: נכון להבוקר, קראנו בעיתון שערפאת לא נתן לאבו-מאזן את כל הסמכויות בנושא הסיכול הפלסטיני.

גדעון עזרא: זו היתה הפרה ראשונה של מה שנדרש מהרשות הפלסטינית, על מנת לאחד את כל הגופים הנלחמים בטרור.

גדעון עזרא: תפסיקו לחפש את ממשלת ישראל.

גדעון עזרא: האמן לי שהיחסים של הנשיא בוש עם אריאל שרון מספיק הדוקים וטובים, ואחת הסיבות ליחסים הטובים הללו היא שראש הממשלה שרון לא מדבר בשני קולות, והנשיא בוש יודע זאת.

טלב אלסאנע: הוא לא מדבר בכלל.

גדעון עזרא: כאשר אמרו שישראל תיפגש עם אבו-מאזן, והודיעו היום ששר הביטחון עומד להיפגש עם אבו-מאזן ועם דחלאן, הכוונה היא לאפשר לרשות הפלסטינית להתארגן למלחמה בטרור.

אחמד טיבי: לא כל מה שנאמר ברדיו נכון.

אחמד טיבי: אבו-מאזן לא אמור להיפגש עם שר הביטחון.

אחמד טיבי: אני מבקש להעמיד אתכם על הטעות.

גדעון עזרא: חבר הכנסת טיבי, כאשר יש שלושה מחבלים בסג'עייה, אך דחלאן עדיין לא התארגן והרשות הפלסטינית לא יכולה למנוע את המשך הפעילות של האנשים הללו - ישראל צריכה לעשות זאת.

גדעון עזרא: אני מציע לכולנו לברך את עם ישראל ערב יום הזיכרון ה-55, ולקוות שנוכל ללכת ביחד לתקופה טובה יותר.

גדעון עזרא: לעצם הדיון הבוקר, לדעתי הוא לא היה ראוי.

גדעון עזרא: תודה.

יוסי שריד: לא היה ראוי?

יוסי שריד: שנציג של הממשלה יאמר שהדיון לא היה ראוי?

יוסי שריד: עם כל הכבוד, דבריך לא ראויים.

משה גפני: אין הצבעה?

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

מוחמד ברכה: ההצבעה בעניין זה תתקיים במועד אחר, כפי שנאמר בתחילת הדיון.

ג'מאל זחאלקה: יש היום שני כנסים של הכנסת, לא כנס אחד.

מוחמד ברכה: אדוני, לא מנהלים דיון בעניין זה עם היושב-ראש, אלא עם המזכירות.

מוחמד ברכה: המשבר במשק בשל מדיניות הממשלה

מוחמד ברכה: רבותי, אנחנו עוברים להצעות לסדר-היום, על-פי בקשות יותר מ-50 חברי הכנסת.

מוחמד ברכה: אני אמור להיות ראשון הדוברים, אך בינתיים אין מי שיחליף אותי.

מוחמד ברכה: לכן נתחיל בחבר הכנסת רן כהן: המשבר במשק בשל מדיניות הממשלה.

רן כהן: יש לפני.

מוחמד ברכה: אני אמור לדבר, אבל בינתיים אין מי שיחליף אותי כיושב-ראש.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברות וחברי הכנסת, אתם יודעים מה, לפעמים הכנסת חורגת ממידותיה באופן בלתי ראוי ובלתי מכובד; מאבדת את עצמה לדעת.

רן כהן: לפעמים אתה שואל את עצמך, אלוהים אדירים, כאשר הכנסת מתכנסת ערב יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, וכולנו חווים את התחושה, האווירה והמועקה המתלוות לזכר הקורבנות של העם הזה והמדינה הזאת, לאחר מלחמות של עשרות שנים במאבק על קיומה - אולי זה היה אמור להשפיע במקצת על טון הדיבור, על מידת הרצינות.

רן כהן: אבל ישיבת הכנסת מתחילה בהתבטאויות גסות ותוקפניות, אשר מורידות את רמתה של הכנסת שאולה גם בימים רגילים, שלא לדבר על ערב יום הזיכרון ויומיים לפני יום העצמאות ה-55 למדינה.

רן כהן: ואני מוצא את הטעם להעיר על כך, משום שנדמה לי כי במו ידינו אנחנו הורסים את מעמדה של הכנסת הזאת.

רן כהן: יש גם אחרים שעוזרים להרוס את מעמדה, אבל זה קורה מתוכנו.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אנחנו נמצאים לאחר שני מהלכים קשים מאוד.

רן כהן: אני פונה אל השר שטרית ואל השר פריצקי: אני מעלה את הדברים מתוך כאב ובאופן הכי עמוק, ומבקש גם תשובה.

רן כהן: קראנו היום ב"מעריב", שראש הממשלה שרון קיבל כבר לפני שבועות הצעה לנהל משא-ומתן מדיני על-ידי אנשי עסקים.

רן כהן: אפשר לחשוב שמעולם לא היו אנשי עסקים ששימשו מתווכים.

רן כהן: וראש הממשלה החליט שלא לקיים את המשא-ומתן הזה בגלל תנאים מוקדמים, מפני שהוא לא רוצה תנאים מוקדמים, מפני שמדובר באנשי עסקים.

רן כהן: ואני חשבתי, השר שטרית, שמדינת ישראל תמיד חיכתה לכל הזדמנות להתחיל משא-ומתן, כדי למצות ממנו את המקסימום האפשרי על מנת להגיע לפתרון.

רן כהן: האמן לי, זה קשור מאוד בנושא שאנחנו עומדים לדבר עליו, הנושא הכלכלי-החברתי.

רן כהן: ולפני שבוע הוא דחה עוד הצעה למשא-ומתן, כאשר אמר: בלי תנאים מוקדמים.

רן כהן: מה זה בלי תנאים מוקדמים?

רן כהן: כל זמן שאנחנו חיים את תוצאות מלחמת ששת הימים, כל זמן שאנחנו נמצאים ברמת-הגולן, בלי תנאים מוקדמים פירושו שלצד השני לא תהיינה בקשות.

רן כהן: אין דבר כזה, משא-ומתן הוא כזה שאנחנו נבוא עם בקשות והם יבואו עם בקשות.

רן כהן: כולם יודעים גם מה שהיה.

רן כהן: דחיית המשא-ומתן עם הסורים היא מכה גם לצמיחה הכלכלית ולפתרון הבעיה הכלכלית, נוסף על כך שזו מכה לפתרון המדיני.

רן כהן: הערה שנייה מתייחסת למפת הדרכים.

רן כהן: יש שלושה גורמים ראשיים הנוגעים למפת הדרכים.

רן כהן: העולם בראשות ארצות-הברית והקוורטט קיבל אותה, הצד הפלסטיני קיבל אותה - ממשלת ישראל עוד לא קיבלה אותה.

רן כהן: יתר על כן, היא מיהרה להעיר הערות קרדינליות אשר הורסות אותה.

רן כהן: למשל, לערער על ביצוע הצעדים במקביל.

רן כהן: לדוגמה, הפסקת הטרור הפלסטיני וההסתה מייד.

רן כהן: גם אני דורש זאת, לא רק אתם, אבל במקביל לפירוק המאחזים הבלתי-חוקיים.

רן כהן: זה דבר אלמנטרי ופשוט.

רן כהן: לא רק שאין בכך פגיעה בביטחון ישראל - זה מוסיף לביטחון ישראל.

רן כהן: איך אפשר לא לעשות את זה במקביל, אלא לומר שקודם הם?

רן כהן: זאת אומרת, גם נקיים מאחזים בלתי חוקיים וגם נדרוש שהם יתחילו הכול לבד.

רן כהן: אגב, מצדי הלוואי שהיו מתחילים, הלוואי שהיו מנקים את כל הטרור בלי התניה.

רן כהן: לדעתי, הוא לרועץ גם להם.

רן כהן: הוא הורס אותם, הוא הורס את העם הפלסטיני ואת כלכלתו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רן כהן, זמנך תם.

רן כהן: אדוני השר, בתוכנית הכלכלית לא נתתם את התשומות המדיניות.

רן כהן: אתה יודע שבלי יציבות ביטחונית ובלי אופק מדיני, אין פתרון.

רן כהן: דבר שני, אתם יצרתם את הפרובוקציה.

רן כהן: אני חושב שעמיר פרץ עשה טעויות, אבל עם כל הכבוד, מי שהביא הצעות חוק לקיצוץ שכר ופנסיה, הוא מי שיצר את הפרובוקציה.

רן כהן: ודבר שלישי, השר שטרית, אתה יודע היטב, אם לא יהיה כוח קנייה, לא תהיה צמיחה כלכלית.

רן כהן: התוכנית שלכם נותנת כוח קנייה לעשירון העליון, שלא יקנה יותר, שלא יגדיל את כוח הקנייה שלו.

רן כהן: הוא קונה בלי סוף.

רן כהן: תיתנו לו 6 מיליארדים, והוא יגלגל אותם בגלגולים פיננסיים משלו.

רן כהן: אם לעם לא יהיה כוח קנייה, לא תהיה צמיחה כלכלית.

רן כהן: חבל שאין לי עוד זמן.

רן כהן: אני אומר לך, תביאו את הדברים בחשבון גם היום, ונתניהו יחזור בו מהאמירה כי אם לא יהיה הסכם, הוא יחזור ויביא את הדבר דרך חוקי הכנסת, כי זו התגרות, פרובוקציה נוספת, וחזרה על הטעות הקודמת שגרמה לשביתה שהיתה קשה מאוד לעם בישראל.

רן כהן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: נשמע את תשובתו של השר מאיר שטרית.

מוחמד ברכה: לא.

מוחמד ברכה: אותי.

יולי יואל אדלשטיין: נכון.

יולי יואל אדלשטיין: צודק חבר הכנסת ברכה, ולכן ניתן גם לו להציג את ההצעה לסדר-היום: החשש להשבתת המשק עקב המדיניות הכלכלית.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת מוחמד ברכה.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן ישיב השר מאיר שטרית על שתי ההצעות גם יחד.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, רבותי חברי הכנסת, כשביקשנו את הכינוס המיוחד באמת כתבנו: החשש להשבתת המשק עקב המדיניות הכלכלית.

מוחמד ברכה: בינתיים החשש הזה התממש, והוא התממש בגלל אטימותה של הממשלה ורצונה לכפות את ההחלטות שלה על-ידי הרוב המסיבי, הרוב המוחלט, שיש לה בכנסת, תוך קעקוע כל מיני יסודות חברתיים וכלכליים שהיו קיימים ונהוגים במדינה מאז קמה.

מוחמד ברכה: אני כמו אחרים בין חברי הכנסת דיברנו בשבוע שעבר רבות על התוכנית הכלכלית ההרסנית, שבאה לפגוע בכל חלקה טובה בציבור ובחברה הישראלית.

מוחמד ברכה: אני רוצה להיות צמוד לנושא ולדבר דווקא על ניסיונות הממשלה לקעקע את העבודה המאורגנת.

מוחמד ברכה: והיום התבשרנו באחד העיתונים, יכול להיות שב"הארץ", ששר האוצר נתניהו שוקל איסור של שביתות בחקיקה.

רוני בר-און: לא נכון.

רוני בר-און: קיום משאל בין העובדים.

רוני בר-און: בדיוק כמו בבריטניה.

רוני בר-און: בדיוק כמו אצל תאצ'ר.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת בר-און, יש פה מגמה משולבת - אחרי שכבר כופים את המהות - - -

רוני בר-און: זה בדיוק מה שכתוב בעיתון.

מוחמד ברכה: תקשיב לי.

מוחמד ברכה: אנחנו מבינים זה את זה.

מוחמד ברכה: מבינים על מה מדובר, לא מסכימים.

מוחמד ברכה: זה בסדר.

מוחמד ברכה: אחרי שהממשלה הזאת הלכה כברת דרך מאוד מסוכנת, לדעתי, בכיוון של כפיית הסכמי עבודה על-ידי התוכנית הכלכלית, היא רוצה עכשיו לכפות את הנהלים שיופעלו על-ידי המתנגדים לתוכנית הכלכלית, איך הם יתנגדו לה.

מוחמד ברכה: אני חושב שלדבר הזה לא יכול להימצא מקום בחברה הישראלית, שהיא חברה הטרוגנית.

מוחמד ברכה: היא אפילו לא חברה של רוב.

מוחמד ברכה: אומרים שיש רוב יהודי, אבל זו חברה של מיעוטים.

מוחמד ברכה: יש כל מיני חתכים חברתיים שיש להם אינטרסים שונים, גם מעמדיים, גם חברתיים, גם תרבותיים וכן הלאה וכן הלאה.

מוחמד ברכה: לכן, לבוא ולכפות הכול בחקיקה, זה דבר שיש בו זרעים של הרס חברתי אדיר.

מוחמד ברכה: קודם כול, הרס העבודה המאורגנת, שזה דבר חמור כשלעצמו, וכן כל ההתנפלות הזאת על ההסתדרות ועל ציבור העובדים שהשבית את המשק.

מוחמד ברכה: כשהציבור הזה, גבו אל הקיר, מה הוא יעשה?

מוחמד ברכה: איך הוא ינהג?

מוחמד ברכה: את הפנסיה - מקצצים, את הבריאות - מקצצים, את החינוך - מקצצים.

מוחמד ברכה: הורסים כל חלקה טובה - מיזוג הרשויות המקומיות, הכשרה מקצועית למובטלים.

מוחמד ברכה: ואז אומרים: או שתקבל או שתשתוק.

מוחמד ברכה: דבר כזה לא יכול להימצא לו מקום.

מוחמד ברכה: לכן, זכותם של האנשים לצאת למגננה או להגנה על פת לחמם, על רמת-חייהם, על הישגים שנצברו במשך עשרות בשנים, בכל מה שנוגע ליחסי עבודה.

מוחמד ברכה: אני חושב שהממשלה הזאת היא ממשלה של רודנות ההון.

מוחמד ברכה: היא מנסה לכפות את רצונה בכל חלקה טובה, גם על זכות הזעקה כנגד העוולות שהיא עושה.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מוחמד ברכה.

יולי יואל אדלשטיין: ישיב בשם הממשלה השר מאיר שטרית.

יולי יואל אדלשטיין: הוא משיב על שתי ההצעות, של חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חבר הכנסת רן כהן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני השר.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ראשית, תרשה לי לומר, אדוני היושב-ראש, משהו לסדר הדברים.

מאיר שטרית: עוד לא קרה לי שבשביל לענות על שתי הצעות לסדר-היום אני אשב פה שעתיים.

מאיר שטרית: אני לא מאשים אותך בזה, אבל לא יכול להיות שתקנון הכנסת לא נשמר.

מאיר שטרית: היה דיון על הודעת הממשלה על העברת סמכויות ממשרד למשרד.

מאיר שטרית: מותר לחברי הכנסת לדבר בדיון, אבל הכלל קובע שכל אחד מדבר שלוש דקות.

מאיר שטרית: אנשים עמדו על הבמה, וכל אחד דיבר רבע שעה.

מאיר שטרית: זה דבר שמשבש לחלוטין את העבודה.

מאיר שטרית: אני נמנה עם אלה שמתייחסים במלוא הרצינות לעבודת הכנסת, ואני נמצא בכנסת הרבה מאוד, כך נהגתי גם כשהייתי שר המשפטים, וכפי שאתם רואים - גם עכשיו.

מאיר שטרית: אני נמצא בכנסת הרבה, ואני בא לענות על כל שאלה ועל כל הצעה לסדר-היום.

מאיר שטרית: צריך להקפיד על התקנון, אחרת לא יהיה אפשר לעבוד, ואז נוצר מצב - אני אומר את זה לחברי הכנסת - של זלזול בכנסת.

מאיר שטרית: מה שקרה, לצערי, בכנסת שעברה הוא ששרים בכלל לא הגיעו לדיונים ולא ענו על הצעות לסדר-היום, וממילא העבירו את זה לוועדה, ושלום על ישראל.

מאיר שטרית: אבל אני מתייחס ברצינות להצעות ומקדיש להן זמן.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, חשוב שיישמרו הסדר והתקנון של הכנסת כך שכל אחד ידע לתכנן את לוח-הזמנים שלו.

מאיר שטרית: להצעות עצמן.

מאיר שטרית: ראשית - להצעתו של רן כהן.

מאיר שטרית: רוב דבריך עסקו בעניין המדיני ולא בעניין הכלכלי.

מאיר שטרית: ואני מבקש לומר, חבר הכנסת רן כהן, שראש הממשלה הודיע שהוא מוכן לנהל משא-ומתן עם סוריה בכל מקום, בכל זמן, בלי תנאים מוקדמים.

רן כהן: בלי תנאים מוקדמים?

ג'מאל זחאלקה: לא שמעת חדשות הבוקר?

מאיר שטרית: בלי תנאים מוקדמים.

מאיר שטרית: יש בזה היגיון.

מאיר שטרית: אני אזכיר לך שאסד האבא, הרי ניהלו אתו משא-ומתן כמה ראשי ממשלות, והציעו לו כמעט הכול, גם הכול, עד הגבול הבין-לאומי - - -

אחמד טיבי: בלי תנאים משני הצדדים, או בלי תנאים רק מצד אחד?

מאיר שטרית: הציעו לו הכול, טלב אלסאנע, והוא לא היה מספיק אחראי כלפי עמו, כדי להגיע לידי הסכם שלום עם ישראל.

מאיר שטרית: רבין הציע לו, נתניהו ניהל אתו משא-ומתן, ברק הציע, האמריקנים הציעו.

מאיר שטרית: אנחנו לא יכולים להטיל את האשמה על עצמנו כל הזמן ולהכות על החזה ולומר: אשמנו, בגדנו.

מאיר שטרית: לא אשמנו, לא בגדנו, ישראל מעוניינת בשלום ומוכנה לנהל משא-ומתן, בהנחה שהצד השני מוכן לנהל משא-ומתן בונה-פידה, בלי תנאים מוקדמים.

מאיר שטרית: מה זה תנאים מוקדמים?

מאיר שטרית: אם אסד אומר שהוא מתנה את התחלת המשא-ומתן בזה שישראל תודיע על נסיגה מרמת-הגולן, זה דבר שלא מתקבל על הדעת.

טלב אלסאנע: לא מדובר על התחלת המשא-ומתן, אלא על סוף המשא-ומתן.

טלב אלסאנע: עומק השלום כעומק הנסיגה.

רן כהן: השר שטרית, אני מכבד מאוד את הדעה שלך, אבל לא היתה התניה כזאת, שבה ישראל תודיע שהיא נסוגה מרמת-הגולן.

מאיר שטרית: לא עכשיו, בעבר זה מה שהיה.

מאיר שטרית: עכשיו עוד לא היה משא-ומתן.

רן כהן: ישראל מעולם לא ויתרה על הצ'אנס להתחיל משא-ומתן.

מאיר שטרית: חבר הכנסת כהן, עכשיו עוד לא היה משא-ומתן.

מאיר שטרית: כאשר בשאר אסד אמר שהישראלים יותר גרועים מהנאצים, אני מצטט אותו, זה מראה שאביו היה פי-עשרה טוב ממנו.

מאיר שטרית: אני מצטער על העיוורון.

אחמד טיבי: זו אמירה מטומטמת שלו.

מאיר שטרית: אני מצטער על העיוורון שלנו לגבי בשאר אל-אסד.

מאיר שטרית: חשבנו, כשהוא התמנה, שאדם צעיר, עם חינוך מערבי, שהוא רופא עיניים, יראה דברים אחרת, אבל מסתבר שהוא לא רואה טוב.

רן כהן: אתה יודע שהנשיא סאדאת, שנרצח בגלל השלום עם ישראל, היה לו עבר פרו-נאצי, אבל הוא עשה שלום עם ישראל.

מאיר שטרית: נכון.

יולי יואל אדלשטיין: רבותי, נמשיך את הדיון בדרך המקובלת, שיש נואם אחד, שהוא מדבר.

טלב אלסאנע: - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, מספיק.

טלב אלסאנע: עכשיו מדברים על כך שאנואר סאדאת היה מצוין.

מאיר שטרית: זה לא דו-שיח, חבר הכנסת טלב אלסאנע.

מאיר שטרית: אנואר סאדאת היה איש אמיץ, שהחליט לשנות את הדרך של העם המצרי, וחבל שהוא לא נשאר בחיים כדי לממש הלכה למעשה את פירות השלום.

מאיר שטרית: כמוהו מנחם בגין, זיכרונו לברכה, שגם הוא היה איש אמיץ ששינה דרך והלך לשלום.

מאיר שטרית: ישראל הוכיחה בנקודות האמת, שהיא תמיד היתה נכונה ללכת לוויתורים מרחיקי לכת בשביל שלום.

מאיר שטרית: ראש הממשלה הנוכחי אומר בפומבי, גם לפלסטינים, שהוא מוכן להקים מדינה פלסטינית תמורת שלום אמת, הוא מוכן לוויתורים כואבים, הוא אומר את זה פעם אחר פעם; הוא אמר את זה בממשלה, הוא אמר את זה ערב הבחירות, הוא אמר את זה בבחירות הפנימיות, החיצוניות, הוא עומד על זה גם היום, הוא לא שינה את עמדתו.

ג'מאל זחאלקה: הוא מוכן לשנות את החלטות מועצת הביטחון?

מאיר שטרית: ידידי, אם יש שכל בצד השני, ואני מקווה שיהיה עכשיו, לאור בחירתו של אבו-מאזן, אולי באמת יהיה שינוי דרך ויהיה עם מי לדבר ולעשות שלום.

מאיר שטרית: אם היה פרטנר, לא היינו באינתיפאדה בכלל.

ג'מאל זחאלקה: אין פרטנר ישראלי.

ג'מאל זחאלקה: זאת הבעיה.

מאיר שטרית: לצערי הרב, ערפאת הביא אסון על העם שלו, בראש ובראשונה, וגם עלינו.

מאיר שטרית: הרי לא היינו צריכים אינתיפאדה בכלל.

מאיר שטרית: הוא יכול היה לא לקבל את תוכנית השלום של ברק, אבל לא להתחיל אינתיפאדה.

טלב אלסאנע: מה שמתרחש ביומיים האחרונים ברפיח ובשכם - - -

מאיר שטרית: חברים, לא מתרחש שום דבר ביומיים האחרונים - - -

טלב אלסאנע: מה שעושה צה"ל בימים האחרונים מול ילדים.

מאיר שטרית: חבר הכנסת אלסאנע, אנחנו צריכים להיות מספיק אחראיים ורציניים לומר את האמת כמו שהיא, ולא לעטוף אותה בשום צורה אחרת.

מאיר שטרית: ישראל הוכיחה פעם אחר פעם שהיא מוכנה ומושיטה את ידה לשלום, ואני בטוח שאם יהיה בצד השני מישהו שיושיט יד לשלום – הוא ימצא פה יד מושטת, ואני בטוח שנוכל להגיע לשם - - -

אחמד טיבי: מה העמדה - - - מפת הדרכים?

מאיר שטרית: ולעניין הכלכלי - אין לי שום ספק, חבר הכנסת רן כהן, שפתרון הבעיה המדינית היה תורם תרומה משמעותית לכלכלה הישראלית, אף אחד לא מתכחש לזה - -

ג'מאל זחאלקה: נתניהו.

מאיר שטרית: - - אבל עם זאת, לתלות את כל האשם רק בנושא הביטחוני או באינתיפאדה, זו טעות.

רן כהן: - - - אני גם לא עושה - - -

מאיר שטרית: ואני אומר לך, חבר כנסת רן כהן, המצב שמדינת ישראל נתונה בו מבחינה כלכלית לא נובע ממצב הביטחון של ישראל - בגדול, במצב הביטחון של ישראל.

מאיר שטרית: אם תבדוק את הנתונים שלי, תראה שתקציב הביטחון כאחוז מהתל"ג ירד מהיקף של 25% בשנות ה-70 - במונחי תל"ג - לפחות מ-10% עכשיו.

מאיר שטרית: למרות זאת, המדינה במצב כלכלי חמור ביותר.

מאיר שטרית: הסיבות למצב הכלכלי הן תוצרת כחול-לבן, הן לא בגלל גורמים אקסוגניים בלבד.

מאיר שטרית: הן מעשה ידיהן של ממשלות ישראל לדורותיהן, כשהממשלה הוציאה הרבה מעבר למה שיש לה, וכדי לשלם את זה היא נאלצה לקחת חובות ענקיים שהריבית עליהם בלבד השנה היא 93 מיליארד שקל - הריבית והקרן.

מאיר שטרית: השנה.

מאיר שטרית: תאר לך מה אפשר היה לעשות עם 93 מיליארד שקל בחינוך, בביטחון, בחברה.

מאיר שטרית: ולצערי הרב, אין מנוס - באמת שאין מנוס - וכבר דנו על זה רבות בכנסת, אין מנוס מנקיטת צעדים מאוד חריפים כדי להבריא את המשק.

מאיר שטרית: אני יודע - זה לא נעים, לא קל, פוגע, קשה, והלוואי שההסתדרות אכן תתקדם אתנו במשא-ומתן כדי שנגיע לכול בהסכמה, בלי הצורך בחקיקה כלל.

מאיר שטרית: זו היתה עמדתי מלכתחילה והיא נשארה גם היום, והמשא-ומתן שמתנהל - גם אתמול - מתקדם עכשיו, אני מקווה, טוב יותר כי גם ההסתדרות הבינה שהיא לא יכולה למנוע חקיקה בכנסת.

מאיר שטרית: אם נגיע להסכמה ניתן יהיה להעביר את התוכנית הכלכלית, ואני מאמין שהתוכנית הכלכלית, אם תאושר, תשנה את המגמה של המשק ותביא לצמיחה.

מאיר שטרית: צריך להבין - אתה דיברת על קניות, אתה צודק.

רן כהן: כוח קנייה.

מאיר שטרית: כן, אתה צודק, אבל תדע לך, הדבר הקובע ביותר במצב הכלכלי, בכלכלה, הוא הפסיכולוגיה של הכלכלה.

מאיר שטרית: ברגע שהציבור יאמין ויחשוב שמחר יהיה יותר טוב - אנשים יקנו יותר, ישקיעו יותר, יחסכו אולי פחות בטווח הקצר והארוך - -

טלב אלסאנע: - - - פסיכולוג - - -

מאיר שטרית: - - ויחיו יותר כי הם לא מפחדים ממחר.

מאיר שטרית: כאשר אנשים חושבים שמחר יהיה יותר גרוע, הם מסתגרים, חוסכים יותר, קונים פחות - - -

ג'מאל זחאלקה: פסיכיאטר לכל מובטל - - -

מאיר שטרית: לכן, לדעתי - - -

רן כהן: אבל הם יקנו בתנאי שיהיה להם כסף לקנות.

מאיר שטרית: יש, רן.

רן כהן: - - -

מאיר שטרית: יש לאנשים כסף לקנות.

מאיר שטרית: עובדה היא שבידי הציבור בארץ יש חסכונות בקופות שונות בהיקף של 1.3 טריליון שקל.

מאיר שטרית: נכון שרובו בידי העשירונים הגבוהים, אבל גם בעשירונים הנמוכים - - -

רן כהן: 900 מיליארד מזה נמצאים בידי העשירון העליון.

מאיר שטרית: שני העשירונים העליונים, נכון.

מאיר שטרית: על זה בוכה הנביא.

מאיר שטרית: ולכן אני בעד העלאת מס על ההון.

מאיר שטרית: אני אומר לך, חבר כנסת רן כהן, אם תשתנה האווירה בארץ - ולשמחתי, היא כבר משתנה; תראה מה קרה לבורסה, תראה מה קרה לדולר ולריבית.

מאיר שטרית: רק הירידה בשער הדולר מאז התחלת התוכנית הכלכלית, מ-5 שקלים ל-4.48 היום.

מאיר שטרית: זו ירידה של 10% בערך.

מאיר שטרית: למי זה מועיל?

מאיר שטרית: למי שמשלם שכר דירה; זה לא העשירים.

מאיר שטרית: הם משלמים פחות.

מאיר שטרית: אם שכר הדירה 500 דולר הם משלמים 50 דולר פחות.

מאיר שטרית: זה 250 שקל בכיס, נטו.

מאיר שטרית: אם הריבית במשק יורדת - והיא ירדה כבר ב-0.5% - זה 0.5% פחות במשכנתאות, 0.5% פחות באוברדרפט.

מאיר שטרית: למי?

מאיר שטרית: דווקא לחלשים.

מאיר שטרית: אם האווירה תשתנה, לציבור יהיה יותר טוב.

מאיר שטרית: נדמה לי, חברים - גם חבר הכנסת רן כהן וחבר כנסת ברכה, שדיבר פה על התוכנית הכלכלית - נדמה לי שכבר דנו רק לפני שבוע בתוכנית הכלכלית.

מאיר שטרית: הממשלה הביאה אותה להצבעה, קיבלה אמון של הכנסת.

מאיר שטרית: לכן, אדוני היושב-ראש, אינני רואה מקום לדיון נוסף בתוכנית הכלכלית ובחשש ממשבר במשק - אנחנו כבר היינו בו - ואני מציע להסיר את ההצעות מסדר-היום.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני השר.

מוחמד ברכה: אנחנו נשמע הצעות אחרות - של חבר הכנסת טלב אלסאנע להצעתו של חבר הכנסת ברכה; גם חבר הכנסת בר-און יציע הצעה אחרת לאותה הצעה, בצעד חריג שנקט היושב-ראש שקדם לי.

מוחמד ברכה: בבקשה, חבר הכנסת טלב אלסאנע.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אחד הנימוקים המשכנעים מאוד ששמענו מהשר במשרד האוצר מאיר שטרית, הוא שהבעיה איננה בעיה תקציבית, היא בכלל בעיה פסיכולוגית.

טלב אלסאנע: זאת אומרת, מיליון אנשים, מיליון נפשות שחיות מתחת לקו העוני, הן לא חיות מתחת לקו העוני.

טלב אלסאנע: מה שצריך זה רק לשכנע את האנשים שהם לא חיים מתחת לקו העוני.

טלב אלסאנע: אין אבטלה, רק צריך לשכנע את המובטלים שהם לא מובטלים.

טלב אלסאנע: אין עוני, רק צריך לשכנע אותם שהם בכלל לא עניים.

קריאה: שיעבדו - - -

יחיאל חזן: - - - בדואים - - -

קריאות: - - -

טלב אלסאנע: אם כך, אדוני השר, אולי צריך באמת במקום שר האוצר למנות פסיכיאטר או פסיכולוג, ואז פתרנו את הבעיה - - -

מוחמד ברכה: רבותי, זו בסך הכול הצעה אחרת.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת חזן - -

יחיאל חזן: שיתחיל לדאוג לבדואים - - -

מוחמד ברכה: - - בהצעה אחרת לא קוראים קריאות ביניים.

מוחמד ברכה: לדאוג, מה לדאוג, תדאג אתה.

מוחמד ברכה: נו, באמת, תעזוב את ההטפות האלה.

טלב אלסאנע: אבל, אדוני השר, אני רוצה להתייחס לסוגיה שהיא באמת סוגיה שזקוקה לטיפול של פסיכיאטר.

טלב אלסאנע: ביום שישי הזה פורסמה במוסף השבת של עיתון "מעריב" כתבה של בן כספית לגבי מפקד "הסיירת הירוקה", גלעד אלטמן, כאשר הוא שולח מכתב למנכ"ל הפורש של משרד התשתיות יאיר מעיין - - -

אחמד טיבי: תשמע, תשמע.

קריאות: - - -

טלב אלסאנע: - - - ותראה, אדוני היושב-ראש, מה הוא כותב לו במכתב.

טלב אלסאנע: הוא כותב לו: לרגל הפרישה שלך אני מעניק לך כמתנה ריסוס 6,500 דונם של בדואים - - -

יחיאל חזן: - - -

קריאות: - - -

אחמד טיבי: - - -

מוחמד ברכה: חבר הכנסת חזן, ביקשתי ממך בקשה.

קריאות: - - -

יחיאל חזן: - - -

ג'מאל זחאלקה: - - -

טלב אלסאנע: זה מטיל צל כבד, זו גזענות, זה פאשיזם.

טלב אלסאנע: האדם הזה - צריך לפטר אותו.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת חזן, אני פונה אליך.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת חזן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יחיאל חזן: אתה יכול גם פעם שנייה.

מוחמד ברכה: פעם שנייה.

מוחמד ברכה: בסדר?

מוחמד ברכה: כשפונים אליך - - -

אחמד טיבי: - - - פעם שלישית.

אחמד טיבי: נו, תגיד - - -

יחיאל חזן: גם פעם שלישית.

מוחמד ברכה: אדוני, חבר הכנסת טיבי, תשב במקום שלך.

מוחמד ברכה: נו, באמת, לא לעשות מזה צחוק.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש - - -

מוחמד ברכה: חבר הכנסת טלב אלסאנע, תודה רבה.

מוחמד ברכה: אתה סיימת, אדוני.

טלב אלסאנע: כן, אני מסיים.

טלב אלסאנע: אדם שממלא תפקיד ציבורי כזה, שעושה מעשים מתוך שיקולים כאלה - זה אדם מסוכן, אדם שדוגל בתפיסה גזענית.

טלב אלסאנע: אם לרגל פרישה הוא מרסס 6,500 דונם, אז לרגל יום הולדת הוא יכול להרוג בן-אדם - - -

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

טלב אלסאנע: האדם הזה - צריך לפטר אותו, ולדעתי גם צריך להעמיד אותו לדין פלילי על מעשה כזה.

עמרי שרון: - - - בכל מקרה, זה לא קשור - - -

מוחמד ברכה: תודה, חבר הכנסת טלב אלסאנע.

מוחמד ברכה: רשות הדיבור להצעה אחרת לחבר הכנסת רוני בר-און; בבקשה, אדוני.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ההצעות דיברו על החשש להשבתת המשק עקב המדיניות הכלכלית ו/או המשבר במשק בשל מדיניות הממשלה, וכל מה ששמענו פה זה על השביתה הפראית של ההסתדרות.

רוני בר-און: שום חשש לא היה כתוצאה ממדיניות הממשלה; שום חשש איננו צריך לעלות כתוצאה מהתוכנית הכלכלית.

רוני בר-און: כל החששות צריכים לעלות רק כתוצאה מהשביתה הפראית שהנהיגה ההסתדרות - אותה הסתדרות שפשטה את הרגל, אותה הסתדרות שפיטרה את העובדים, אותה הסתדרות שהכניסה את ידה גם לכיס העובדים וגם לכיס האזרחים במדינת ישראל, בכל התעלולים, במכירת האופציות על נכסי ההסתדרות, ועל זה עוד יקומו ועדות חקירה - ממלכתית וממשלתית ופרלמנטרית - והדברים יידונו בבתי-המשפט לדורותיהם.

רוני בר-און: הדבר היחיד שההסתדרות החדשה הזאת הצליחה בו הוא, שכשאנחנו זוכרים את ההסתדרות הישנה - המושחתת, הנלוזה, הפרועה, של בן-אהרון ושל משל ושל קיסר ושל הברפלד - ולא היה לנו, לכולנו, לאף אחד מאתנו - - -

מוחמד ברכה: כן, אדוני.

רוני בר-און: משפט אחד.

רוני בר-און: לא היתה לאף אחד, לכולנו, מלה טובה להגיד על ההסתדרות הישנה, והיום, כשאנחנו רואים את ההסתדרות החדשה, אנחנו יכולים לראות שאנחנו מתגעגעים להסתדרות הישנה.

רוני בר-און: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

מוחמד ברכה: הצעות אחרות להצעתו של חבר הכנסת רן כהן - חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

מוחמד ברכה: אני אתן גם - על-פי הנוהג הקודם - לחבר הכנסת גפני, אבל הנוהג הזה יסתיים מייד.

מוחמד ברכה: הצעה אחת על כל אחד.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: אני רוצה לחזור - יכול להיות שלא הבנתי את חבר הכנסת שרון ואת חבר הכנסת חזן.

אחמד טיבי: יכול להיות שלא הבנתם את מה שבן כספית פרסם.

אחמד טיבי: מדובר באדם שנותן מתנת פרידה לחברו על-ידי ריסוס 6,000 דונמים נטועים - -

יחיאל חזן: - - - אם הייתי יודע - - -

עמרי שרון: - - -

אחמד טיבי: - - של ערבים בדואים - - -

קריאות: - - -

מוחמד ברכה: חבר הכנסת חזן.

אחמד טיבי: מה יקרה, חברי הכנסת שרון וחזן - -

קריאה: לא יקרה שום דבר - - -

אחמד טיבי: - - מה יקרה ביום ההולדת?

אחמד טיבי: מה הוא יקבל?

יחיאל חזן: - - -

עמרי שרון: - - - חקלאות - - -

מוחמד ברכה: חבר הכנסת שרון.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת חזן.

אחמד טיבי: מה יקרה?

אחמד טיבי: מה יקרה כאשר יהיה לו יום הולדת?

אחמד טיבי: מה יעשו?

אחמד טיבי: איזו מתנה ייתנו לו? - -

מוחמד ברכה: חבר הכנסת חזן, תסתכל עלי כשאני מדבר אליך.

אחמד טיבי: - - את הראשים של 6,000 הבדואים?

אחמד טיבי: לרסס?

קריאות: - - -

אחמד טיבי: אתם כיהודים צריכים לחשוש.

אחמד טיבי: לרסס?

אחמד טיבי: ריבונו של עולם.

אחמד טיבי: לרסס מטעים?

אחמד טיבי: קצת בושה.

אחמד טיבי: כלימה צריכה לעלות על פניכם.

יחיאל חזן: אצל אבא שלך במטע אתה היית מסכים - - -?

מוחמד ברכה: חבר הכנסת חזן, כמה פעמים אפשר להעיר אותה הערה?

יחיאל חזן: - - -

מוחמד ברכה: ממש לעניין...

מוחמד ברכה: זכותו, הוא דיבר במסגרת של דקה.

עמרי שרון: - - -

מוחמד ברכה: לא נהוג לקרוא קריאות ביניים בהצעה אחרת.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת שרון, זה לא נהוג, זה כל העניין.

מוחמד ברכה: אני לא מדבר עכשיו על תכנים.

עמרי שרון: אדוני היושב-ראש, השאלה היא מה הן העובדות.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך.

משה גפני: אני רוצה לדבר בדקה אחת על החלק הפרוצדורלי.

משה גפני: רבותי חברי הכנסת, שני נושאים מעסיקים היום את אזרחי מדינת ישראל.

משה גפני: האחד - הנושא המדיני, מפת הדרכים.

אחמד טיבי: חבר הכנסת בנלולו, אתם זרקתם אותם מהקואליציה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, שני נושאים מעסיקים את אזרחי מדינת ישראל: הנושא המדיני, מפת הדרכים וכל מה שנלווה אליה, והנושא הכלכלי, התוכנית הכלכלית של הממשלה, שעל-פי הסקרים הרוב מתנגד לה.

משה גפני: אני הייתי פה כמה כנסות.

משה גפני: אם אתם תצביעו בעד הסרת ההצעה הזאת מסדר-היום, אני חושב שזו תהיה סתימת פיות.

משה גפני: יש לכם רוב לעשות את זה, זה בסדר.

משה גפני: מבחינת התקנון, אתם תהיו צודקים, אבל מה המשמעות של העניין?

משה גפני: הרי ידונו בתוכנית הכלכלית עכשיו בוועדות הכנסת.

משה גפני: חברי הכנסת העלו את הנושא הזה לסדר-היום בפגרה.

משה גפני: צריך לקיים על העניין דיון ציבורי, הרי אנחנו לא בדיקטטורה.

רוני בר-און: ביום רביעי היה דיון.

משה גפני: אבל אתה יודע שיש בתוכנית הכלכלית 172 סעיפים, 172 חוקים.

רוני בר-און: אפשר לקיים דיון במליאה על 172 סעיפים?

משה גפני: לא, לכן ביקשו חברי הכנסת לקיים על זה דיון.

משה גפני: מטבע הדברים ולפי מה שהיה נהוג עד היום, לא ניצלו רוב כדי לא לקיים דיון בוועדה על דבר שמפלג את החברה בישראל.

רוני בר-און: אבל זה ממילא יגיע לוועדות.

משה גפני: לכן אני אומר, חבר הכנסת בר-און, שהנושא הזה יידון בוועדות על סעיפיו השונים.

משה גפני: מה רע בזה שחברי כנסת מעלים אותו במליאה?

רוני בר-און: אני אגיד לך מה רע בזה – כי אז מדברים על מתנת הפרידה, זה לא נושא סקסי - - -

מוחמד ברכה: חבר הכנסת בר-און, הוא אמור לסיים את הדקה שכבר הסתיימה.

משה גפני: חבר הכנסת בר-און, אם עובר הנושא הזה על כל המצב במשק, כולל השביתות, יש לזה פנים לכאן ולכאן, זה עולה לדיון ציבורי, וזה נדון בוועדה.

משה גפני: אין לך בעיה עם הרוב.

מוחמד ברכה: תודה, חבר הכנסת גפני, הנקודה ברורה.

מוחמד ברכה: אתה סיימת, אדוני.

משה גפני: אני מסיים, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: יש לכם רוב בוועדה.

משה גפני: אני חושב שזו סתימת פיות.

משה גפני: אגב, סתימת פיות בכנסת תמיד הופכת להיות חרב פיפיות, ותזכרו את זה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה.

מוחמד ברכה: השר הציע להסיר את שני הנושאים מסדר-היום.

מוחמד ברכה: מובן שהמציעים מציעים שהנושאים יידונו במליאה.

מוחמד ברכה: אם כן, אנחנו נערוך הצבעה אחת לגבי מליאה או הסרה.

מאיר שטרית: להסיר – זה נגד.

מאיר שטרית: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 8 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 21 נמנעים – אין ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

מוחמד ברכה: מי שמצביע בעד – מצביע בעד דיון במליאה, ונגד – בעד הסרת הנושא.

מוחמד ברכה: ההצעה של חבר הכנסת ברכה לא נתקבלה והיא הוסרה מסדר-היום.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת רן כהן, אנחנו מצביעים בהצבעה שנייה על ההצעה שלך.

מוחמד ברכה: אנחנו מצביעים על כל הצעה בנפרד.

מוחמד ברכה: יש שתי הצעות באותו עניין: אחת שלי ושנייה של חבר הכנסת רן כהן.

מוחמד ברכה: עכשיו אנחנו מצביעים על ההצעה של חבר הכנסת רן כהן.

מוחמד ברכה: מי שמצביע בעד – מצביע בעד דיון במליאה, ונגד – מצביע בעד הסרת הנושא.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 7 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 20 נמנעים – אין ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

רוני בר-און: יש פה משהו לא בסדר – אין אף אחד שיושב פה בשורה, ובכל זאת יש סימן שהצביעו פה.

רוני בר-און: אין שם אף אחד שהצביע בעד.

רוני בר-און: זה הופיע גם בהצבעה הקודמת.

מוחמד ברכה: זה מופיע במקום של יולי אדלשטיין.

מוחמד ברכה: זאת ההצבעה של היושב-ראש.

מוחמד ברכה: במקום שזה יופיע על הצג שלי, זה הופיע במקום של יולי אדלשטיין.

מוחמד ברכה: זה קרה משום שיולי אדלשטיין ישב כאן לפני.

מוחמד ברכה: אני מודיע לפרוטוקול, שמי שהצביע זה לא יולי אדלשטיין, כי הוא ממושמע.

מוחמד ברכה: ההצבעה נכונה, אבל אנחנו רק מוסיפים את קולו של חבר הכנסת גפני – שמונה בעד דיון במליאה, 20 נגד, ולכן ההצעה הזאת הוסרה מסדר-היום.

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים לנושא הבא: הוראתו של שר התעשייה, המסחר והתעסוקה להקפיא את פעילותם של הפקחים לאכיפת חוק שעות עבודה ומנוחה בשבת.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אלי ישי, בבקשה.

משה גפני: מי משיב, אדוני היושב-ראש?

מוחמד ברכה: משיב סגן שר התעשייה, המסחר והתעסוקה.

מאיר פרוש: אפשר לבקש להציע הצעה אחרת?

מוחמד ברכה: אתה כבר רשום.

משה גפני: זה נושא מאוד מרכזי.

משה גפני: השאלה היא איפה שר התעשייה, המסחר והתעסוקה.

אליהו ישי: הוא בחוץ-לארץ.

אליהו ישי: הוא עוד לא חזר לארץ, לא אמרו לך?

מוחמד ברכה: והוא גם ממלא מקום ראש הממשלה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת ישי, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: הוא מתכוון לחזור?

אליהו ישי: כשהוא כיהן כראש עיר, הוא יצא לחוץ-לארץ הרבה מאוד.

אליהו ישי: הוא עדיין לא השתחרר מזה.

אליהו ישי: .. אדוני היושב-ראש, זאת שוב עוד דוגמה למעשה חמור מאין כמוהו ולצביעות.

ג'מאל זחאלקה: האם השר מתכוון לחזור?

מוחמד ברכה: אדוני, אנחנו נתחיל מההתחלה.

מאיר פרוש: אפשר לדעת ממזכירות הכנסת, כמה זמן הודיעה הממשלה שאולמרט יהיה בחוץ-לארץ?

מוחמד ברכה: אנחנו נדון בזה בדיון מיוחד.

מוחמד ברכה: תיזום כינוס מיוחד.

מאיר פרוש: בהודעה של הממשלה נאמר כמה זמן הוא ישהה בחוץ-לארץ.

אליהו ישי: חבר הכנסת מאיר פרוש, על-פי החוק ועל-פי הנוהל, צריכים לומר את זה, אתה צודק.

מאיר פרוש: הגברת קפלן, סגנית מזכיר הכנסת, אפשר לדעת כמה זמן הממשלה הודיעה שהוא יהיה בחוץ-לארץ?

גלעד ארדן: אפשר לפנות למזכירות הממשלה.

מוחמד ברכה: אדוני חבר הכנסת פרוש, מה אתה רוצה להשיג עכשיו?

מוחמד ברכה: תגיד את זה באופן ישיר וזהו.

משה גפני: לא, אנחנו מתגעגעים אליו.

מוחמד ברכה: נדמה לי שאתם מירושלים - פרוש, רצית להיות מועמד לראשות העיר - אז תסדרו את זה בירושלים.

מוחמד ברכה: בבקשה, חבר הכנסת ישי.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת - - -

מאיר פרוש: אפשר לדעת לכמה זמן הוא נסע?

מוחמד ברכה: כמה זמן אתה מתכוון להפריע לחבר הכנסת ישי?

משה גפני: הוא יכול להישאר שם, אבל שנדע עד מתי הוא שם.

מוחמד ברכה: אני מציע ליזום דיון פגרה בעניין הזה.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הנה עוד דוגמה לכך שכנסת ישראל וממשלת ישראל פועלות בניגוד להצהרות ולהצהרת האמונים.

אליהו ישי: כל שר ושר מצהיר אמונים, שהוא מתחייב לקבל את החלטות הכנסת ולפעול על-פי חוק, והנה יש שרים בממשלה, יש שר בממשלה, שמחליט שיש חוק מסוים שמעניין אותו ויש חוק כזה או אחר שלא מעניין אותו.

אליהו ישי: מובן שאם החוק הזה קשור למשהו בעל סממן יהודי, ודאי שאסור לתמוך בו, ולהיפך, זה פופולרי לצאת נגדו.

אליהו ישי: הנה לנו חוק שעות עבודה ומנוחה.

אליהו ישי: מי שחוקקה את החוק זו כנסת ישראל.

אליהו ישי: החליטה הממשלה או שר בכיר בממשלה שהחוק הזה לא מעניין אותם, ולכן לא אוכפים את החוק.

אליהו ישי: תארו לעצמכם שיקום שר, ניקח לדוגמה את השר לביטחון פנים, ויאמר: אני לא רוצה לאכוף את העניין של חגורות הבטיחות, אני בדעה שמי שנוסע בתוך העיר לא צריך חגורה, בטח לא מי שיושב מאחור; או שהוא יגיד שבנסיעה בין-עירונית מי שיושב מאחור לא צריך חגורה.

אליהו ישי: מה היה קורה?

אליהו ישי: מה היה קורה אילו שר הפנים היה קם ואומר: אני לא רוצה לאכוף את חוק התכנון והבנייה על מי שבונה מרפסת עד מטר וחצי - מעל מטר וחצי אני מוכן לאכוף, עד מטר וחצי לא מפריע לי - אני רוצה שיהיה מרחב, שתהיה מרפסת, שהילדים ינשמו אוויר.

אליהו ישי: יש הרבה נימוקים טובים למה לא לאכוף את החוק הזה, אבל אז היתה קמה זעקה, אפילו פריצקי היה קם וזועק על עמיתו וחבר סיעתו במשרד ואומר: איך אתה יכול לעשות דבר כזה, זה חוק.

אליהו ישי: אז בוא לכנסת ישראל ותשנה את החוק.

אליהו ישי: הנה הציבור יושב, מאזין, עוקב ורואה איך ממשלת ישראל החליטה שלא לאכוף חוק שקשור לזהות היהודית, חוק שעות עבודה ומנוחה.

אליהו ישי: תאמינו לי, הוא לא נחקק בגלל השבת, שבת מנוחה, אלא בין היתר ואולי בעיקר משום שצריך יום מנוחה, בכל מקום בעולם יש יום מנוחה.

אליהו ישי: עכשיו החליט שר התמ"ס שלא אוכפים את החוק הזה ולא שולחים פקחים.

אליהו ישי: אני מוכרח לומר, שמאוד התרגשתי כשראיתי שהמפד"ל, השר אורלב ועוד שרים אמרו שזה כבר קו אדום ועכשיו הם יפרשו מהקואליציה אם לא יאכפו מייד את החוק הזה.

אליהו ישי: מישהו אמר לי: תשמע, המפד"ל פורשים מהקואליציה.

אליהו ישי: צחקתי, אמרתי: מה, המפד"ל יפרשו מהקואליציה?

אליהו ישי: באמת, הם יעזבו את הכיסא?

אליהו ישי: אפילו מתווה בוש לא מעניין אותם.

אליהו ישי: אפילו מפת הדרכים לא.

אליהו ישי: האיחוד הלאומי והמפד"ל - מחר יושב שרון עם אבו-מאזן למשא-ומתן, זה לא מפריע להם בכלל, אין להם קווים אדומים.

אליהו ישי: אז מה, אתה מעלה על דעתך שהשבת מעניינת את המפד"ל?

אליהו ישי: בשביל מה הם חתמו על הסכם קואליציוני בלי סטטוס-קוו?

אליהו ישי: זה הישג לשינוי.

אליהו ישי: פריצקי, אני מודה שהשגתם הישג אדיר.

אליהו ישי: צחקתם על המפד"ל, צחקתם עליהם, השתמשתם בהם וזחלתם לקואליציה.

אליהו ישי: לא משנה שאתם מוותרים על הכול ולא מעניין אתכם לא מילואימניקים, לא שכבות ביניים, לא עקרונות, שום דבר לא מעניין אתכם, העיקר לשבת על הכיסא ולהתנדנד טוב וכמה שיותר.

אליהו ישי: אני מבין את זה, גם לכם אין עקרונות, זה די מובן, זו מפלגה שבאה דרך המדיה ונעלמת דרך המדיה, אתם תתרסקו הרבה יותר מהר ממפלגת העבודה, תאמינו לי, הרבה יותר מהר.

אליהו ישי: אתם קמתם באופן כזה ואתם תיפלו באותה צורה.

אליהו ישי: מה עוד שהציבור רואה היום איך רימיתם אותו.

קריאה: - - -

אליהו ישי: תנועת ש"ס היה לה הישג אדיר.

אליהו ישי: תשמע, אף אחד לא האמין שבפתק אחד נגיע ל-11 מנדטים.

אליהו ישי: בשנת 1996 עם שני פתקים ועם כל הלוגיסטיקה קיבלנו רק עשרה מנדטים.

אליהו ישי: בבחירות הבאות הציבור יראה איך קיצצתם, פגעתם, שחטתם והרסתם כל סממן יהודי וכל זהות יהודית.

אליהו ישי: את המלה בס"ד - - -

קריאה: - - -

אליהו ישי: עמרי, גם לך זה כואב, תאמין לי, גם אתה היית נגד זה.

אליהו ישי: מה זה להוריד את המלה בס"ד?

אליהו ישי: אתה לא היית עושה את זה, תאמין לי.

אליהו ישי: לקום ולהוריד את המלה בס"ד?

אליהו ישי: ארצות-הברית כותבת על הדולר שלה "בעזרת השם", מאמינים שהקדוש-ברוך-הוא עוזר.

רוני בריזון: - - - בעזרת השם.

אליהו ישי: מאמינים באלוקים, זה ברור, זה אותו עיקרון.

אליהו ישי: מי שסומך על אלוקים זה היינו הך.

אליהו ישי: אני סומך רק על בורא עולם ואני אומר בעזרת השם.

אליהו ישי: היות שאני סומך רק על בורא עולם, רק על אלוקים, אני אומר בעזרת השם.

קריאות: - - -

גלעד ארדן: - - - נסע בשבת.

אליהו ישי: אחרי אסון מגדלי התאומים קם הנשיא בוש ואמר לעם ללכת להתפלל.

אליהו ישי: אתה מבין על מה הוא סומך?

אליהו ישי: לצערנו הרב, צריך ללמוד מזה.

אליהו ישי: הוא סומך על בורא עולם ואתה לא סומך על בורא עולם.

קריאות: - - -

מוחמד ברכה: חבר הכנסת ישי, הם התחילו אחרי שסיימת.

אליהו ישי: לא סיימתי, אני עוד לא התחלתי.

מוחמד ברכה: חברי שינוי, תעזרו לחבר הכנסת ישי לסיים את דבריו, בבקשה.

אליהו ישי: לשם שינוי אני מוכן ללכת עם פורז.

משה גפני: מה הקשר?

משה גפני: מה אתם קשורים לעניין?

מוחמד ברכה: חבר הכנסת גפני.

קריאות: - - -

קריאה: - - - האנטישמי הזה.

משה גפני: בטח, מפלגת שינוי - - -

מוחמד ברכה: חבר הכנסת גפני, אתה בטח חושב שכל מלה שאמרת נקלטה במקום כלשהו.

מוחמד ברכה: אתם מדברים אחד עם השני וזה לא עוזר לשום דבר.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני חבר הכנסת ישי, תסיים את דבריך.

אליהו ישי: אני עוד לא התחלתי, אז איך אני אסיים את הדברים.

אליהו ישי: שייתנו לי לדבר, אני אדבר ואסיים; תאמין לי, אני ממושמע.

מוחמד ברכה: אנחנו כבר עומדים על שש דקות.

מוחמד ברכה: תסיים בבקשה.

אליהו ישי: אני רוצה לסיים אבל תן לי להתחיל.

אליהו ישי: איך אני יכול לסיים אם אני בכלל לא מתחיל?

גלעד ארדן: מה עם - - - שכם?

אליהו ישי: אני אענה לך, כמה שיורשה לי אני אענה.

מאיר פרוש: אפשר לשאול שאלה?

מאיר פרוש: מצאת את אולמרט או לא?

משה גפני: - - - לדעת בעניין הפקחים בארצות-הברית.

אליהו ישי: אני מקווה שחברי ביהדות התורה לא יכעסו עלי שלשם שינוי אני מוכן לבוא לקראת שינוי.

אליהו ישי: הוא מחק את המלה בס"ד, הוא לא רוצה שתהיה לו סייעתא דשמיא - - -

יצחק כהן: הוא לא יודע מה זה.

אליהו ישי: הוא לא רוצה את עזרת השם, אז אני אומר שגם אם הם יתמכו זה לא יעזור להם, כי הם לא רוצים את עזרת השם.

אליהו ישי: אני אומר שלא תהיה לו סייעתא דשמיא, כי הוא לא רוצה את סייעתא דשמיא.

אליהו ישי: אני מסכים אתך, אם הוא לא רוצה סייעתא דשמיא אז לא תהיה לשינוי סייעתא דשמיא, ולא תהיה לכם עזרת השם.

אליהו ישי: לא נורא, אם אתם לא רוצים, זה לא יהיה בכוח, הקדוש-ברוך-הוא לא יעזור למי שלא רוצה עזרה, הוא לא יעזור לכם, בעזרת השם.

יגאל יאסינוב: במה הוא אשם?

קריאות: - - -

אליהו ישי: אתה מקבל את זה?

אליהו ישי: יפה.

אליהו ישי: שינוי קיבלה עכשיו את העובדה שהם לא רוצים את העזרה של הקדוש-ברוך-הוא, ובדרך הזאת אתם מובלים, בעזרת השם, על מסלול הכי נכון לקראת התרסקות.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת ישי, תודה רבה.

אליהו ישי: תן לי לסיים.

מוחמד ברכה: הזמן שלך הסתיים.

מוחמד ברכה: לפני כמה רגעים הראיתי לך איך זה עובד כאן.

אליהו ישי: לא ידעתי, פעם ראשונה אני רואה את זה.

אליהו ישי: אני מודה לך על מה שהראית לי ואני גם מודה לרב מאיר פרוש על כך שאפשר לי לדבר בעניין זה.

אליהו ישי: אני רוצה לסיים.

אליהו ישי: יש חוק במדינת ישראל וחייבים לכבד את החוק, וכנסת ישראל וממשלת ישראל מחויבות לזה.

אליהו ישי: אם חוק שעות עבודה ומנוחה לא מעניין את השר, כי הוא שונא את היהדות ואת תורת ישראל, זה עניין שלו - או עניין שלו ושל הממשלה החילונית.

אליהו ישי: יכול להיות, ואולי זה גם לגיטימי, שתבוא ממשלה חילונית בעזרת המפד"ל שאין לה קווים אדומים, או בעזרתו של אפי איתם, שזה לא מעניין אותו, או בעזרתם של אורלב ויצחק לוי, שחוק שעות עבודה ומנוחה לא מעניין אותם - אפשר לבוא לכנסת ולשנות את החוק.

יגאל יאסינוב: אתה יכול לחזור מי שונא?

אליהו ישי: כן, אני יכול לחזור.

אליהו ישי: אי-אפשר לקחת חוק ולזלזל בו, חוק זה חוק.

אליהו ישי: אנא מכם, תודיעו לשרים שלכם ולחברי הממשלה לכבד את חוק שעות עבודה ומנוחה.

אליהו ישי: מה לעשות, זה החוק גם אם הוא לא מוצא חן בעיניכם.

אליהו ישי: אם אתם רוצים לשנות אותו, אין לכם בעיה, המפד"ל יעזרו לכם, למפד"ל אין קווים אדומים, לא מעניין אותם חנויות החזיר, לא השבת, לא החמץ, לא פסח, לא מתווה בוש ולא כלום.

אליהו ישי: אני נותן לכם עכשיו עצה של אדם שמנוסה קצת בפוליטיקה.

מוחמד ברכה: אדוני, זה כבר עובר כל גבול.

מוחמד ברכה: אתה סיימת.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

אליהו ישי: אני מוציא את הגרון.

אליהו ישי: לכן, אדוני היושב-ראש, אני פשוט מציע לשמור על החוק.

אליהו ישי: אם החוק הזה לא מוצא חן בעיני מפלגה כזאת או אחרת, או בעיני הממשלה הנוכחית כממשלה חילונית, בהחלט אפשר להביא את החוק לכנסת, ואז נראה אם סוף-סוף תידלק למפד"ל איזו נורה אדומה, או לחבר כזה או אחר, ואולי באמת ימנעו את הצעת החוק, או אפילו יתמכו בה, לצערי הרב.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: אדוני סגן השר מיכאל רצון, בבקשה, בשם הממשלה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת ישי צריך תקופת הסתגלות אחרי שהוא היה שר ודיבר ללא גבול.

מוחמד ברכה: אני אומר את זה ברוח טובה.

משה גפני: יש אפשרות להצביע שסגן השר מיכאל רצון יהפוך להיות שר?

מוחמד ברכה: תגיש הצעה מסודרת וברצון אני אעמיד את זה להצבעה.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני סגן השר.

מיכאל רצון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני השר לשעבר אלי ישי.

מיכאל רצון: אני רוצה להתחיל דווקא ממשהו שהוא אולי - - -

דוד אזולאי: זאת הבעיה עם הליכוד.

מיכאל רצון: הבאתי כיפה מיוחדת בשבילכם הפעם.

מיכאל רצון: פרשת השבוע, פרשת קדושים - - -

יעקב מרגי: עד עכשיו שמענו דברי כפירה ועכשיו נשמע דברי קודש.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מרגי, הוא עוד לא אמר מלה.

מיכאל רצון: חבר הכנסת אלי ישי, כתוב בפרשה: "הוכח תוכיח את עמיתך ולא תשא עליו חטא".

מיכאל רצון: מה זה "ולא תשא עליו חטא"?

מיכאל רצון: – זה לא תלבין את פניו ברבים.

מיכאל רצון: זאת אומרת, מותר להוכיח, מותר לבקר, מותר להגיד הכול בצורה הגיונית ונכונה.

מיכאל רצון: אבל, חס וחלילה, אסור לפגוע באנשים.

מיכאל רצון: נדמה לי שמה שאתם עושים בעניין הזה הוא שאתם גם פוגעים, אתם פוגעים באינטליגנציה של אנשים, פוגעים באנשים בצורה שלפי דעתי היא גם לא כל כך מכובדת.

מיכאל רצון: מר גפני, אהוד אולמרט נמצא בשליחות של מדינת ישראל.

מיכאל רצון: אהוד אולמרט נמצא בשליחות של מדינת ישראל לטובת מדינת ישראל.

יצחק כהן: איפה הוא?

יצחק כהן: חברי הכנסת רוצים לדעת.

יצחק כהן: איפה השליחות הזאת?

יצחק כהן: זה סודי?

מיכאל רצון: הוא נמצא בארצות-הברית, מר כהן.

מיכאל רצון: אם תרצה – תבקש יפה ואתן לך את ה-SCHEDULE שלו.

מיכאל רצון: אבל, אם יורשה לי - - -

יצחק כהן: אבל למה לשבועיים?

יצחק כהן: למה הוא נסע לשבועיים?

מיכאל רצון: מאחר שאנחנו עוסקים עכשיו בענייני חולין, אני יכול להסיר את הכיפה.

משה גפני: חבר הכנסת רצון, סגן השר, אני רק רוצה לדעת, האם הוא היה במשחק שהיה בקפריסין?

מיכאל רצון: אינני יודע.

מיכאל רצון: אבל עד כמה שאני יודע, לפי לוח הזמנים שלו, הוא לא היה שם.

מיכאל רצון: אבל אם יורשה לי לענות על ההצעה לסדר-היום - -

מוחמד ברכה: זה מאוד רצוי, אדוני.

מוחמד ברכה: בבקשה.

מיכאל רצון: - - במשרד המסחר והתעשייה עובדים היום ארבעה פקחים ששומרים, או אמורים לאכוף את חוק שעות מנוחה - - -

משה גפני: שעות עבודה ומנוחה.

מיכאל רצון: שעות עבודה ומנוחה.

יוסף יצחק פריצקי: יש כאלה שאצלם עבודה ומנוחה זה אותו דבר.

מיכאל רצון: אני רוצה רק להזכיר לכם, שבשבע השנים האחרונות, ואולי מישהו לא יודע זאת, שרי העבודה והרווחה היו, אם אני זוכר טוב, השר לשעבר אלי ישי והשר לשעבר בניזרי.

מיכאל רצון: בשבע השנים הללו, שלכאורה אכפו את החוק, ואני אומר ברשותכם, לכאורה אכפו את החוק, אינני בטוח שעשו דבר או חצי דבר יותר מאשר נעשה היום.

אליהו ישי: להיפך, אתם תקפתם - - -

מיכאל רצון: אני לא בטוח שנעשה דבר או חצי דבר.

מוחמד ברכה: אנחנו לא נסיים היום כך.

מאיר פרוש: תשאל את ארגוני הסוחרים.

אליהו ישי: בתקופה של אהוד ברק רענן כהן היה שר העבודה והרווחה, ולא רק שהוא לא נהג כך, אלא הוא אף - - - על ראש עיריית הרצלייה.

אליהו ישי: אתן לך רשימה של עשרות ומאות - - -

מיכאל רצון: אני לא שומע את מה שאתה אומר.

מוחמד ברכה: תמשיך, אדוני.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת ישי, זה לא דו-שיח.

מוחמד ברכה: אתה דיברת.

מוחמד ברכה: סגן השר עונה בשם הממשלה.

מוחמד ברכה: נא להמשיך.

מיכאל רצון: ברשותכם, ארבעת הפקחים הללו - - -

אליהו ישי: אני לא רוצה שיכשילו אותו.

מוחמד ברכה: תמשיך, אדוני.

מיכאל רצון: לא, לא יכשילו אותי.

מוחמד ברכה: יש תקופת הסתגלות על הבמה, חבר הכנסת ישי, אבל לא גם וגם.

אליהו ישי: - - -

מוחמד ברכה: אדוני, חבר הכנסת ישי, תפסיק עם זה, בבקשה.

מוחמד ברכה: תמשיך, אדוני.

אליהו ישי: הוגשו מאות כתבי אישום.

מיכאל רצון: אני רוצה להזכיר שגם היום, בדיוק כמו בתקופתך, אדוני חבר הכנסת אלי ישי, כמו בתקופת חבר הכנסת שלמה בניזרי, ארבעת הפקחים האלה ממשיכים לפעול ולעבוד כפי שעבדו קודם.

מיכאל רצון: הם ממלאים את תפקידם.

מיכאל רצון: משרד התמ"ת מחויב לשמור על החוק.

מיכאל רצון: אנחנו נעשה כל שצריך כדי לאכוף את החוק הזה.

מיכאל רצון: יתר על כן, אני יכול לומר שמאחר שאנחנו רואים את הדברים בצורה קצת יותר רצינית, אני אינני חושב שעם ארבעה פקחים ניתן לאכוף את החוק באמת, כמו שצריך.

מאיר פרוש: וזה בלי לתת קנסות.

מיכאל רצון: אנחנו נבחן את העניין הזה.

מיכאל רצון: אני חושב שכל מה שרצה לעשות השר אהוד אולמרט זה לבחון את העניין.

מיכאל רצון: פנו אליו מצד שינוי, אני יודע, והוא רצה בסך הכול לבחון את העניין.

מיכאל רצון: אחרי בחינה שהוא עשה, מאחר שהיתה סערה, העניין חזר לקדמותו והעניין ייבחן במשרד.

מיכאל רצון: או שיהיה שינוי בחוק הזה, או שהחוק יישאר כפי שהוא, ואנחנו נמלא את חובתנו בקיום החוק.

מיכאל רצון: אבל, מאחר שתוקפים פה את השר, אני מוכרח להגן עליו.

מיכאל רצון: אני רוצה להזכיר לכם - - -

משה גפני: לא, ממש לא תוקפים.

מיכאל רצון: אני רוצה להזכיר לכם שהשר אולמרט היה עד לפני תפקידו האחרון ראש עיריית ירושלים.

משה גפני: אנחנו מתנצלים על זה.

מיכאל רצון: נדמה לי שבעשר השנים הללו היתה פריחה ביחסים שבין הציבור החרדי בירושלים לבין הציבור החילוני בעיר, בניצוחו של ראש עיריית ירושלים לשעבר, השר אהוד אולמרט.

מיכאל רצון: אני חושב שלא היתה תקופה שבה החרדים, אחרי 27 שנים - - -

משה גפני: אולמרט גרם לכך שהליכוד איבד את ירושלים בימים אלה.

משה גפני: אין לכם עוד ירושלים.

מיכאל רצון: אתה יודע, סופרים קולות בקלפי, מר גפני, ואנחנו נחכה לתוצאות הבחירות.

מיכאל רצון: אנחנו נמתין לתוצאות הבחירות.

משה גפני: יש לנו סבלנות כאורך הגלות.

מיכאל רצון: אני יודע.

מיכאל רצון: אני יודע.

מיכאל רצון: היום, בשביל לנגח, אתם תצביעו אפילו בשביל מרצ.

משה גפני: לא, בשביל לופוליאנסקי.

מיכאל רצון: לופוליאנסקי – זה בסדר גמור.

מיכאל רצון: אתם יכולים להצביע בשבילו.

מיכאל רצון: הוא יהודי יקר.

מיכאל רצון: אבל אנחנו נראה את התוצאות.

מיכאל רצון: ואמרתי: את הקולות סופרים בקלפי.

מיכאל רצון: בכל אופן, אני מציע, חבר הכנסת ישי, שנלמד כולנו מפרשת השבוע, ממה שאמרתי קודם.

מיכאל רצון: מותר לנו להוכיח ומותר לנו לומר הכול, אבל צריך לשמור על כבודם של האנשים.

מיכאל רצון: אנחנו מחויבים בשמירת החוק ונמשיך לשמור עליו.

מיכאל רצון: ברשותכם, חברי הכנסת, אני מציע להסיר את ההצעה מסדר-היום.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני סגן השר.

מוחמד ברכה: הצעה אחרת.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת דורון, אני אומר זאת כדי שכל חברי הכנסת ישמעו:

מוחמד ברכה: אנחנו נאפשר רק הצעה אחרת אחת לכל נושא שעל סדר-היום.

מוחמד ברכה: הודעתי על כך קודם ואנחנו נדבק בזה.

מוחמד ברכה: לכן, הצעה אחרת לחבר הכנסת פרוש.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

מוחמד ברכה: דקה.

מאיר פרוש: חברים, אני רוצה את תשומת לבכם.

מאיר פרוש: יש לי הצעה אחרת דווקא, ואני חושב שהיא די מקורית.

מאיר פרוש: בסלוניקי החליטו לשמור ולכבד את השבת ושם הנמל סגור בשבת.

מאיר פרוש: מאחר שאולמרט לא נמצא בארץ, אולי הוא בסלוניקי.

מאיר פרוש: ייתכן מאד ששם, בסלוניקי, הוא יסכים להיענות להצעה הזאת, כי רק כאן במדינה של יהודים יכול להיות מצב ששר נותן הוראה שלא לאכוף חוקי עבודה, כמו שאולמרט עשה.

מאיר פרוש: אולי בסלוניקי, שם מכבדים את השבת, ואולמרט יהיה שם, הוא יוכל לענות לנו.

מאיר פרוש: לכן, אני מציע להעביר את זה לסלוניקי.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק כהן: יש לי הצעה אחרת.

מוחמד ברכה: לא, לא.

מוחמד ברכה: יש הצעה אחרת אחת.

מוחמד ברכה: אתה גם חבר בסיעתו של המציע.

מוחמד ברכה: נו, באמת.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת כהן, תשב.

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים להצבעה.

מוחמד ברכה: סגן השר הציע להסיר את הנושא מסדר-היום.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אלי ישי, אני שואל אותך: האם אתה עומד על כך שהדיון יתקיים במליאה, או שאתה רוצה להעביר את הנושא לוועדה?

אליהו ישי: לוועדה.

מוחמד ברכה: לכן, אנחנו מצביעים: או ועדה, או הסרה, על-פי הצעתו של סגן השר.

מיכאל רצון: לאיזו ועדה?

מוחמד ברכה: בסוף ההצבעה קובעים איזו ועדה תדון בנושא.

מוחמד ברכה: בבקשה להצביע.

מוחמד ברכה: בעד – זה לוועדה.

מוחמד ברכה: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 9 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 13 נמנעים – אין ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

מוחמד ברכה: תשעה בעד להעביר את הנושא לוועדה, 13 נגד - - -

חמי דורון: ההצבעה שלי לא נקלטה.

מוחמד ברכה: אתה לא עבדת, אדוני.

מוחמד ברכה: אתה לא תפקדת.

קריאות: - - -

מוחמד ברכה: אנחנו מבטלים את ההצבעה ועושים הצבעה חוזרת.

מוחמד ברכה: בעד – זה לוועדה, נגד – זה הסרה מסדר-היום.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת יאיר פרץ, אנחנו מצביעים.

מוחמד ברכה: תשב, בבקשה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת יאיר פרץ, אנחנו מצביעים, תשב בבקשה.

מוחמד ברכה: מקיימים הצבעה חוזרת: העברה לוועדה - על-פי הצעתו של חבר הכנסת המציע, או הסרה - על-פי הצעתו של סגן השר.

מוחמד ברכה: בבקשה להצביע.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום - 10 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום - 18 נמנעים - אין ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

מוחמד ברכה: 10 בעד, 18 נגד, ההצעה הוסרה מסדר-היום.

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים לנושא הבא: החשיבות בשמירת זהותה של מדינת ישראל כמדינה יהודית.

מוחמד ברכה: תביא את ההצעה חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, בבקשה.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לקרוא לכם סקר של מכון גוטמן באשר להתנהגות היהודים בארץ בכל הקשור לדת ומסורת: כ-80% מיהודי ישראל צמים ביום הכיפורים, 95% מלים את בניהם ולמעלה מ-90% אינם אוכלים חמץ בפסח.

גילה פינקלשטיין: הנתונים האלה מוכיחים, שלדיבורים על הבנה והסכמה יש בסיס של ממש במציאות.

גילה פינקלשטיין: רוב אזרחי ישראל רוצים בצביון יהודי למדינה, ואנחנו צריכים להגביר את הפעילות להשגת הבנה בכל חלקי העם, לפעול להרחבת הבסיס המשותף ולהגיע להידברות אמיתית.

גילה פינקלשטיין: לא ככל העמים עם ישראל.

גילה פינקלשטיין: בכך, אני מקווה, אינני מחדשת דבר לאיש.

גילה פינקלשטיין: אולם יש מחלוקת לא פשוטה בינינו במה מתאפיין הייחוד הזה - האם קיום כללי ההלכה כפי שנהג רוב-רובו של העם במהלך השנים הוא הדרך הראויה גם בימינו, או שיש מקום להתנער מהם במציאות החדשה.

גילה פינקלשטיין: יש שאחזו בדרך זו, יש שבדרך אחרת, יש מי שבוחר בדרכי ביניים.

גילה פינקלשטיין: אין זו דרכנו לכפות איש את דעתו על חברו, גם אם תמיד אפשר לדון, לשמוע, להתווכח ולשכנע.

גילה פינקלשטיין: אך על דבר אחד צריך שתהיה הסכמה: איך תיראה הפרהסיה של מדינת ישראל, מה תהיה המסגרת.

גילה פינקלשטיין: בתוכה יכולים להיות גוונים ותת-גוונים רבים, אבל על הבסיס, על המקרו, יש לנו אחריות כבדה למצוא הסכמה, כמי שנושאים בעול הציבורי במדינת ישראל, שהיא בראש ובראשונה מדינה יהודית.

גילה פינקלשטיין: לפי ראות עיני, האחריות הזאת מטילה עלינו חובה מוסרית וציבורית, לא רק דתית טהורה, לעצב את פניה של המדינה בקווי מיתאר של יהדות.

גילה פינקלשטיין: זו לא יהדות נוקשה, לא אכזרית ולא כופה.

גילה פינקלשטיין: אלו ניצנים מן המסורת המפוארת שלנו מדורי דורות, שמתוך רצון להתאים אותם גם לציבור הרחב שאינו שומר תורה ומצוות, אנחנו מותירים על כנם רק מקצת מעקרונותיה ואותם אנו מחילים על הפרהסיה.

גילה פינקלשטיין: אחד מאלו, אולי הראשון שבהם, הוא העיקרון והערך העצום הגלום ביום השבת.

גילה פינקלשטיין: אין בכוונתי להחביא את הפן היהודי שבשבת באשר יום מנוחה הוא ערך וחוק סוציאלי, מה שנכון, כמובן - אבל קודם כול זהו ערך תורני נשגב, שכבר הפך להרבה יותר ממצווה; השבת היא כבר "מותג" של ממש.

גילה פינקלשטיין: קשה לי להבין מדוע מי שמייצגים את הרוב החילוני בישראל הופכים את חילולה הציבורי למלחמת קודש לכל דבר ועניין, ובכך מנתקים את עצמם מדעה ובכוונה תחילה מכל זיקה ליהדותם שלהם.

גילה פינקלשטיין: אם נותר לנו עדיין מכנה משותף, למה לנו לקלקל אותו?

גילה פינקלשטיין: מה החיפזון הזה להיכנס לממשלה ומייד לצאת בהודעות דרסטיות כמו זו של ביטול עבודת הפקחים - והם מעטים מאוד כידוע - המנסים לשמור על רוח חוק שעות עבודה ומנוחה ולהציל משהו מכבודה של השבת האבודה.

גילה פינקלשטיין: אני מאמינה שהמשותף רב על המפריד בתוכנו, שקיימים הרבה יותר מכנים משותפים משנדמה לעתים.

גילה פינקלשטיין: דווקא השיח הפוליטי, שלתוכו צללתי לא כל כך מזמן, מעורר לעתים דימוי של קיטוב עמוק, והנה לפני כחודשיים נפל דבר והצלחנו להגיע לבסיס רחב של הידברות בין שתי מפלגות עם אידיאולוגיות שהן לכאורה רחוקות למדי.

גילה פינקלשטיין: לא השלינו את עצמנו שזה יהיה פשוט, ברור היה שהיישום בשטח מורכב הרבה יותר מחתימות על נייר, ובכל זאת לא פיללנו לצעדים מכוונים שיביאו את ההבנות העדינות לסף רתיחה.

מוחמד ברכה: גברתי, תגיעי בבקשה למשפט אחרון.

גילה פינקלשטיין: אני קוראת שוב לשר התעשייה והמסחר, מר אולמרט, לא לחשוב רק על הצד הפופוליסטי או על התועלת המיידית של המשרד מהצעד הזה.

גילה פינקלשטיין: מאתנו, מנהיגי הציבור, מצפים לראייה ארוכת טווח המביאה בחשבון גם תכנון לטווח ארוך, ועל זה אוסיף בהקשר שלנו - גם את העבר כדאי לפעמים להביא בחשבון.

גילה פינקלשטיין: השבת היהודית אינה נכס פרטי.

גילה פינקלשטיין: התורה היא תורת העם שבכל הדורות, ויוזמה עצמאית כזאת או אחרת איננה יכולה לשנות את המהות.

גילה פינקלשטיין: לכל היותר היא עלולה להגביר את הניתוק של העם מהמורשת ומסמליו.

גילה פינקלשטיין: בואו לא נהיה פזיזים ונמהרים, ניתן את הכבוד לשבת במדינה יהודית.

מוחמד ברכה: אני פונה אלייך בבקשה לסיים, גברתי, חברת הכנסת פינקלשטיין.

גילה פינקלשטיין: השבתות והחגים הם ערך לאומי לא פחות משהם עניין דתי, ואין להשלים עם הפקרתם.

גילה פינקלשטיין: אני שבה ומדגישה שאין בכוונתי להתנגח סביב הנושא, אלא להגיע להבנה, לשיח ולהידברות אמיתית, כמו שאני אכן חשה ומרגישה כאן עם חברי מכל המפלגות - חברות אמיתית, הידברות.

גילה פינקלשטיין: אם זה יכול להיעשות כאן בכנסת, זה בוודאי יכול להיעשות בכל המגזרים בציבור הרחב.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה רבה, גברתי.

מוחמד ברכה: לפני שהשר עזרא ישיב בשם הממשלה, השר פריצקי מבקש להתערב בדיון.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

מוחמד ברכה: אדוני השר פריצקי, על-פי הנוהל אתה אמור לדבר בשם הממשלה.

יוסף יצחק פריצקי: לא, אם כך, השר עזרא אמור לדבר בשם הממשלה, ואז אני אענה.

מוחמד ברכה: בבקשה, השר גדעון עזרא ישיב בשם הממשלה.

גדעון עזרא: חברת הכנסת פינקלשטיין, נושא חיזוק המדינה היהודית עולה על סדר-יומה של הכנסת מיומה הראשון, ואני חוזר ואומר, שקווי היסוד של הממשלה שמים דגש על חיזוק המדינה היהודית, ואף נקבע בסעיף העוסק בנושא דת ומדינה, כי הממשלה תפעל לקירוב לבבות בין דתיים לחילונים להבנה בדרכי נועם, לכבוד הדדי ולאהבת ישראל.

גדעון עזרא: עם השבעת הממשלה אמר ראש הממשלה, כי אף צד בדיונים הקואליציוניים לא קיבל את כל מבוקשו, משום כך כל השותפות יצאו כשידן על העליונה, ובהבינן שהפשרה הכרחית ורצויה הן גילו אחריות לאומית ובגרות.

גדעון עזרא: נפעל יחד כדי לשמר אותה רוח גם בעתיד, רוח של דיאלוג מתמיד בין ציבורים בניסיון להגיע להסכמות במקום לנסות ולהכריע איש את רעהו בכל עניין.

גדעון עזרא: בנוסף, ניתן למצוא בקווי היסוד, כי הושם דגש על חיזוק המדינה היהודית, שבא לידי ביטוי ראשית בעידוד העלייה - וכאן אני פותח סוגריים, ואני מוכרח להגיד כי בתוכנית הכלכלית של הממשלה נפגע עידוד העלייה בכמה נקודות, ואנחנו ננסה לתקן את מה שאפשר לתקן בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית - שהיא חיונית למדינת ישראל, תוך שמירה על צביונה היהודי של המדינה ומורשת ישראל וכיבוד הדתות והמסורות של כל בני העדות במדינה.

גדעון עזרא: שנית, הממשלה פועלת לחיזוק הקשרים שבין ישראל ליהודים בתפוצות תוך חיזוק זהותם היהודית והציונית.

גדעון עזרא: שלישית, חינוך יהודי-ציוני לדור הצעיר בתפוצות ובישראל, לגיבוש האחדות של העם היהודי סביב ישראל, וכל זאת על מנת להבטיח את אופיה הציוני והדמוקרטי של מדינת ישראל.

גדעון עזרא: רביעית, במסגרת מערכת החינוך יילמדו בין השאר ערכי נצח של העם היהודי, ובהם תורת ישראל ואהבת המולדת.

גדעון עזרא: אכן, יש לשאוף להרמוניה בין הערכים הדמוקרטיים של מדינת ישראל לאלו היהודיים, מתוך חיפוש אחר אחדות חוקתית והרמוניה נורמטיבית, מתוך ניסיון למצוא את המאחד והמשותף, מניעתם של ניגודים וצמצום נקודות החיכוך.

גדעון עזרא: השאיפה היא למצוא סינתזה של הערכים הללו.

גדעון עזרא: אני מציע לכולנו להתאזר בסבלנות ולזכור כי היהדות אינה עשויה מעור אחד.

גדעון עזרא: יש בה זרמים שונים והשקפות שונות ונוגדות, וכמוה - גם מושג הדמוקרטיה אינו חד-ממדי.

גדעון עזרא: בטוחני שממשלת ישראל הנוכחית תמשיך לפעול על-פי קווי היסוד שקבעה לעצמה תוך קידום תחומים הקשורים לנושא המדינה היהודית.

גדעון עזרא: לסיכומם של דברים, אני מציע להסתפק בהודעתי.

גדעון עזרא: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר המקשר.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת פינקלשטיין, האם את מוכנה להסתפק בהודעת השר?

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אין הצעות אחרות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נעבור לנושא הבא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גדעון סער יציג את הצעתו: השפעת המערכה בעירק על עתיד המזרח התיכון.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לפני 22 שנים קיבלה ממשלת ישראל בראשותו של מנחם בגין, זיכרונו לברכה, את ההחלטה הנועזת להפציץ ולהשמיד את הכור הגרעיני באוסירק שבעירק.

גדעון סער: ההחלטה הזאת, שבאותה שעה הותקפה מבית ומחוץ, וכאשר אני אומר מחוץ - גם על-ידי ידידים, גם על-ידי ממשל אמריקני אוהד, בראשותו של הנשיא דאז, רונלד רייגן.

גדעון סער: בדיעבד, כולם, מבית ומחוץ, מסכימים שהיא היתה נכונה, הצלת חיים, כפשוטו.

גדעון סער: היום, הממשל האמריקני הנוכחי, בראשות הנשיא בוש, אימץ את הדוקטרינה של ההמנעה, דהיינו - יש למנוע, כאשר אנחנו מדברים על משטרים רודניים, כאשר ההרתעה אינה מספיקה כדי למנוע מהם שימוש בנשק בלתי קונבנציונלי, יש למנוע מהם את עצם היכולת להגיע לנשק בלתי קונבנציונלי, בכוח הזרוע.

גדעון סער: יתירה מזו, הממשל האמריקני הנוכחי הבין אל נכון מה שממשלות ישראל טענו במשך שנים, שבעידן שלאחר קריסת הגוש הקומוניסטי, הסכנה הקשה ביותר לשלום העולם היא הזיווג בין משטרים רודניים לבין ארגוני טרור, משטרים רודניים שהנשק הבלתי-קונבנציונלי שאליו הם חותרים באגרסיביות, יכול גם ליפול לידיהם של ארגוני טרור.

גדעון סער: על כן, הגישה הזאת, של הממשל הנוכחי, שבוטאה לאחרונה במהלכים בעירק, מציבה את המזרח התיכון עם תקוות לתקופה אחרת, אם אכן יהיה לה המשך.

גדעון סער: אנחנו רואים שבמידה רבה יש לה המשך.

גדעון סער: בעבר, כאשר תבעו מסוריה להוציא את ארגוני הטרור ומפקדותיהם השוהות בתחומה, היא טענה שאלה ארגונים של התנגדות לגיטימית.

גדעון סער: היום היא אומרת - סגרתי חלק.

גדעון סער: האם זה נכון?

גדעון סער: האם זה לא נכון?

גדעון סער: - איננו יודעים, אבל אנחנו רואים שהגישה הזאת מחלחלת גם למדינות האזור.

גדעון סער: אם אכן יהיה המשך לאותה מדיניות, המשמעות היא שכללי משחק חדשים, שונים, שמציבים איום על עצם שרידותם של אותם משטרים טוטליטריים, יבטיחו סיכוי לעתיד אחר לאזור.

ג'מאל זחאלקה: מה עם הכיבוש, כיבוש זה דמוקרטיה?

גדעון סער: חבר הכנסת זחאלקה, אתה יודע טוב מאוד שאתם התחלתם בגל טרור רצחני, כאשר לא היה בתחומכם - - -

ג'מאל זחאלקה: - - -

גדעון סער: מי שאתה תומך בו, הרשות הפלסטינית.

ג'מאל זחאלקה: יש טוטליטריות, משטר הכיבוש.

גדעון סער: אין ספק שמשטרו של ערפאת הוא משטר טוטליטרי שמפר זכויות אדם ותומך בטרור - -

ג'מאל זחאלקה: הוא נבחר בבחירות דמוקרטיות - - -

גדעון סער: - - והחל באופן מכוון במסע רצחני נגד אזרחים חפים מפשע, כאשר הוצעו לו הצעות מרחיקות לכת לשלום, וכאשר לא היה חייל ישראלי אחד בשטחי הרשות הפלסטינית - -

ג'מאל זחאלקה: אתה תומך בהם?

גדעון סער: - - מה שמעיד על כך שגם מול הרשות הפלסטינית אנחנו צריכים לעמוד על אותם עקרונות נחרצים שימנעו הקמת מדינת טרור פלסטינית, שתסכן את עצם קיומה של מדינת ישראל, ואני משוכנע גם שכך תעשה הממשלה בישראל.

גדעון סער: אני הייתי מציע לקיים בנושא הזה - - -

ג'מאל זחאלקה: אתה נגד מדינה פלסטינית, מר סער?

גדעון סער: אני אמרתי שאני נגד הקמת מדינת טרור פלסטינית, וכפי שאתה יודע היטב - - -

ג'מאל זחאלקה: שיגיד ברור, דוגרי, למה ללכת סחור סחור?

יואל-יולי אדלשטיין: זאת לא מסיבת עיתונאים.

גדעון סער: הרי כפי שאתה יודע היטב, המשטר הפלסטיני הנוכחי ממשיך לתמוך בטרור.

גדעון סער: כפי שאתה יודע היטב, שום רפורמה לא מבוצעת.

גדעון סער: ערפאת עדיין ממשיך לשלוט על מנגנוני הביטחון, והוא שם ללעג ולקלס את הרצון הכן של הממשל האמריקני לפרוץ פריצת דרך אמיתית לשלום במזרח התיכון.

גדעון סער: ולכן, חבר הכנסת זחאלקה, אל תצפה מאתנו, אחרי שממשלה אחרת, שאנחנו אומנם לא היינו בה, עשתה את הטעות ההיסטורית והכניסה את כנופיות הטרור הרצחניות האלה ללב-לבה של ארץ-ישראל, שאנחנו לא נפיק את הלקחים המתבקשים מכך, ונעמוד על קוצו של יו"ד בקיום ההתחייבויות מצד הרשות הפלסטינית.

גדעון סער: לכם קשה להבין שיש ממשלה בישראל שהתוכנית המדינית שלה אינה כוללת כניעה לטרור, אבל, מאחר שהממשלה הזאת תמלא את ימיה ותשלוט שנים ארוכות במדינת ישראל - -

ג'מאל זחאלקה: - - - תוכנית שלום - - -

גדעון סער: - - אתה תוכל גם להסתגל לעובדה הזאת.

גדעון סער: על כן אני מציע, אדוני היושב-ראש, להעביר את הנושא רב החשיבות הזה לדיון בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שאנחנו נבקש מהשר את המלצתו, קודם כול.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת גדעון סער, והשר גדעון עזרא, השר המקשר בין הממשלה לכנסת, ישיב על הצעתו של חבר הכנסת סער, וגם יגיד בסוף דבריו מה הוא מציע לעשות עם ההצעה.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת גדעון סער, אני, קודם כול, מקבל את ההצעה שלך להעביר את הנושא לדיון בוועדת החוץ והביטחון.

גדעון עזרא: הנושא חשוב - עתיד המזרח התיכון ביום שאחרי עירק.

גדעון עזרא: הפיגוע האחרון בתל-אביב, ב-MIKE'S PLACE, בשבוע שעבר, ודרך הגעת המחבלים וזהותם, חוזרים ומוכיחים כי הטרור הרצחני עדיין מהווה איום מרכזי על עתיד המזרח התיכון שלאחר עירק.

גדעון עזרא: כל הערכה, כל דיבור על תקווה לעתיד חדש באזור יהיו מותנים בראש ובראשונה בהמשך המאמץ של כל האומות שוחרות השלום למגר את התופעה ללא תנאי, ללא תירוץ, ומוטב שעה אחת קודם.

גדעון עזרא: רבותי, ישראל לא היתה מעורבת במלחמה בעירק.

גדעון עזרא: היא שבעת רצון מכך שזו הסתיימה בלוח זמנים קצר והובילה להפלתו של שלטון רודני שלא היסס לפגוע בעם העירקי, בשכנותיה של עירק ובישראל.

גדעון עזרא: משטרו של סדאם עסק במשך שנים בפיתוח נשק להשמדה המונית והיה מעורב בטרור, לרבות עידוד טרור מתאבדים.

גדעון עזרא: זוכרים את הכספים ששלחו לכאן?

גדעון עזרא: הסרת האיום של משטר רדיקלי ומסוכן, שהפר כל נורמה בין-לאומית, היה דבר חיובי מנקודת ראותה של כל המערכת האזורית והבין-לאומית.

גדעון עזרא: אנחנו נמצאים עתה בהליך של למידת ההתפתחויות הנובעות מתוצאות המלחמה.

גדעון עזרא: בשלב זה קשה לקבוע מה תהיה דמותו של המזרח התיכון בעתיד, אולם לדעתנו קיים פוטנציאל להתפתחות חיובית במישורים שונים, עם סיום המלחמה.

גדעון עזרא: אנו סבורים שהמחנה הרדיקלי במזרח התיכון נחלש, וכי קיים סיכוי לכך שמדינות המפעילות טרור והמפתחות נשק בלתי קונבנציונלי תידרשנה למחשבה שנייה באשר לתועלת המפוקפקת של פעילות בכיוונים אלה.

גדעון עזרא: אנו תקווה כי קריסת המשטר הרודני בעירק תמחיש את הצורך בכך שמנהיגי האזור ישקיעו את משאביהם ואת מרצם בפעולות לקידום תהליכי שיקום פנימי, למלחמה בעוני, לתיקון תחלואים חברתיים-כלכליים.

גדעון עזרא: ישראל מצפה גם לחידוש התהליך עם הפלסטינים, בתנאי שממשלת אבו-מאזן תסיק את הלקחים הנדרשים בכל הקשור לחשיבות המלחמה בטרור ולאי-שימוש בטרור כבמנוף להשגת הישגים מדיניים.

גדעון עזרא: ישראל מושיטה יד לשלום לעם הפלסטיני ולממשלתו החדשה.

גדעון עזרא: היא נכונה לפשרות ולוויתורים מכאיבים.

גדעון עזרא: היא קידמה בברכה את חזון בוש, והיא מוכנה ללכת רחוק כדי להביא לסיום הסכסוך על בסיס משא-ומתן ישיר, המבוסס על אינטרסים משותפים לישראל ולפלסטינים.

גדעון עזרא: סיום המלחמה בעירק אין פירושו שהמזרח התיכון הפך לאזור חסר סיכונים.

גדעון עזרא: המזרח התיכון עלול להמשיך להיות אזור טעון חומר נפץ ובית יוצר של סיכונים ואיומים ליציבות העולמית: טרור, טילי קרקע-קרקע, נשק בלתי קונבנציונלי.

גדעון עזרא: ישראל תידרש למהלכים דיפלומטיים-מדיניים כדי לצמצם סיכונים אלה, ואנו קוראים לשיתוף פעולה בין-לאומי ולמתן עדיפות במאמץ למנוע איומים אסטרטגיים על ביטחון האזור.

גדעון עזרא: המלחמה בין ארצות-הברית לעירק יצרה הזדמנויות חיוביות בכל הקשור להתחזקותם של גורמים פרגמטיים ומתונים במזרח התיכון.

גדעון עזרא: ישראל מקווה כי בעירק תתגבש הנהגה ייצוגית ודמוקרטית ושיתחדש התהליך המדיני בינינו לפלסטינים.

גדעון עזרא: אנו מושיטים ידנו לשלום גם לסוריה.

גדעון עזרא: אולם ברור כי גם דמשק נמצאת בפני הכרעה אסטרטגית לאן מועדות פניה.

גדעון עזרא: הציפייה שלנו היא שסוריה לא תחזור על שגיאות העבר ושתאמץ מדיניות חדשה ואחראית בכל הקשור לקשירת קשר עם ארגוני הטרור.

גדעון עזרא: ואם כך היא תעשה, אנו נהיה הראשונים לברך על כך.

גדעון עזרא: בסיכומו של דבר, עתידו של המזרח התיכון תלוי לא מעט בדרך ההתנהלות של המשטרים המקומיים, יכולתם לבלום סיכונים של גורמים רדיקליים וטרור, לקדם את השלום עם ישראל ולתעל משאבים לכלכלה ולרווחה.

גדעון עזרא: ישראל, מכל מקום, חבר הכנסת סער, תחתור למיצוי הזדמנויות אסטרטגיות מדיניות העשויות להיפתח בעתיד בעקבות המלחמה ומייחלת כי אכן יתחדש תהליך השלום בינה לבין שכנותיה.

גדעון עזרא: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר עזרא.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבין שאתה מציע להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון.

יולי יואל אדלשטיין: לעומת זה, חבר הכנסת דהאמשה מבקש להסיר את הצעתו של חבר הכנסת סער, ויש לו דקה אחת להסביר לנו למה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, מכובדי השר, חברי הכנסת, אכן עתידו של המזרח התיכון תלוי בהתנהלותם של המשטרים בו, וקודם כול בהתנהלותו של המשטר בישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד עכשיו הממשלה שאתה חבר בה, חבר הכנסת עזרא, דחתה את היד המושטת לשלום מסוריה, רק הבוקר שמענו על זה, והיא דוחה את התוכנית שדרכה רוצה ארצות-הברית להביא לשלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה שאתה מכביר דיבורים, זה שאתה אומר, הרי זה לא מוחק את המעשים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי מר שרון גם אמר את זה מלכתחילה: לא יהיה יום שהוא ילחץ את ידו של מנהיג העם הפלסטיני, קראו לו אז ערפאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היום יש אבו-מאזן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר, בצורה כלשהי העם הפלסטיני מסכים לחילופים ויש לנו אבו-מאזן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הבה ונראה איך מר שרון מקבל את ממשלת אבו-מאזן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קודם כול, הוא לא קיבל את מפת הדרכים, הוא לא יקבל גם את התוכנית לעשות שלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש סיבה אחת פשוטה, אי-אפשר לעשות שלום כאשר טרנספריסטים, מפד"לניקים ומתנחלים יושבים בממשלה ועושים בה כבתוך שלהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אל תצחקו על העם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלדד מבקש לקיים את הדיון במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, דקה אחת.

אריה אלדד: ראינו כולנו מה מתכוונים הפלסטינים לעשות בקשר למלחמה בעירק.

אריה אלדד: הם שרפו דגלים אמריקניים והם הפגינו נגד המלחמה, נגד הניצחון ונגד הכרעת המשטר העירקי.

אריה אלדד: ממשלת ישראל היום היא הממשלה היחידה שמתכוונת, להבנתי, להקים מדינת טרור נוספת, מדינה פלסטינית.

אריה אלדד: לכן אני מבקש שהנושא הזה יידון במליאה, כי הוא חשוב.

אריה אלדד: אין שום סיבה לסגור אותו בוועדת החוץ והביטחון - בכוונה הזאת להקים מדינה שתסכן את עצם קיומה של מדינת ישראל צריך לדון במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אלדד.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נעבור להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – פירוש הדבר להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון.

יולי יואל אדלשטיין: נגד – להסיר.

יולי יואל אדלשטיין: אחר כך, אם נידרש, נקיים הצבעה נוספת.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 16 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 3 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 16, נגד – 3, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע שיש רוב מוחלט להצעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון, ואכן הנושא יעבור לוועדה ואין צורך בהצבעות נוספות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נעבור לנושא הבא, והוא: ההזדמנות לחידוש המשא-ומתן בין ישראל לפלסטינים בעקבות מפת הדרכים.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את הנושא חבר הכנסת דני יתום.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

רוני בר-און: למה התנגדת לדיון בוועדת החוץ והביטחון?

דני יתום: מכיוון שרציתי לקיים אותו במליאה, זה הכול.

גדעון עזרא: היום לא באתם.

יולי יואל אדלשטיין: אני מציע שנאפשר לחבר הכנסת יתום להציג את הנושא כפי שהוא רואה אותו.

דני יתום: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, המזרח התיכון עובר היום שינויים מפליגים.

דני יתום: חלק מהשינויים שהמזרח התיכון עובר הם שינויים שהעין עדיין לא תופסת, ויחלוף זמן עד אשר מלוא המשמעויות, ובעיקר ההתפתחויות בעירק, אכן תשקענה אצל כל אחד ואחת מאתנו.

דני יתום: שנים ארוכות מדינת ישראל נלחמת על קיומה.

דני יתום: אנחנו באנו לאזור שבו אנחנו מיעוט, ובתחילה שכנינו אף לא קיבלו את עצם קיומנו כמדינה.

דני יתום: לאט-לאט הפכנו להיות חלק בלתי נפרד מן המזרח התיכון.

דני יתום: הדבר שקע גם בתודעתם של רבים משכנינו, אם כי לא אצל כולם קרה הדבר.

דני יתום: אנחנו ראינו לנגד עינינו בריתות בעולם הערבי קמות ונופלות.

דני יתום: אחת הבריתות היותר מסוכנות מן ההיבט הצבאי, מן ההיבט המדיני ומן ההיבט הגיאו-אסטרטגי היתה הברית המזרחית, המכונה החזית המזרחית.

דני יתום: חזית זו איננה קיימת עוד.

דני יתום: אחד מעמודי התווך העיקריים של החזית המזרחית נגדע, וזה עמוד התווך העירקי.

דני יתום: בפעילות האמריקנית, שהיינו עדים לה לאחרונה, הביאה ארצות-הברית לידי ביטוי לא רק את העוצמה הטכנולוגית שלה, אלא הביאה לידי ביטוי את אחד המרכיבים העיקריים שנדרשים על מנת לקדם סדר עולמי לא רק במזרח התיכון אלא בעולם כולו - בכל חברה ראוי שיהיו כללים.

דני יתום: לעתים נדמה שבחברה הבין-לאומית אין כללים.

דני יתום: יש דוגמאות חוזרות ונשנות לכך שאיש הישר בעיניו יעשה, או מנהיג הישר בעיניו יעשה.

דני יתום: כך היה סדאם חוסיין.

דני יתום: סדאם חוסיין הפעיל טרור לא רק נגד בני עמו, אלא עשה שימוש בטרור על מנת לפגוע באינטרסים בין-לאומיים מערביים של מדינות ערביות מתונות ושל מדינת ישראל.

דני יתום: לסדאם חוסיין היו באינוונטר כלי נשק לא קונבנציונליים.

דני יתום: היה חשוב מאוד לנגח ולהסיר את משטר העריצות.

דני יתום: החשיבות הרבה של הסרת משטר העריצות היא בכך שלא רק שנגדע הגורם שנקרא הסכנה העירקית, אלא שיש הרבה מאוד עריצים שמסתכלים סביב ורואים את הדוגמה.

דני יתום: המרכיב השני הוא מפת הדרכים - על שולחננו ועל שולחן הפלסטינים הונחה מפת הדרכים.

דני יתום: בעצם מאז קמפ-דייוויד לא שב סיכוי אמיתי לחידוש המשא-ומתן בינינו לבין הפלסטינים.

דני יתום: אינני בטוח שמשא-ומתן כזה יעלה יפה, ימים יגידו, אבל המזרח התיכון זקוק לשלום, עם ישראל זקוק לשלום, העם הפלסטיני זקוק לשלום, ולכן שומה עלינו לעשות כל מאמץ על מנת לנצל את ההזדמנות הזאת עד תום.

דני יתום: יש רשימה ארוכה של חובות שמוטלות על הפלסטינים, יש רשימה ארוכה של חובות שמוטלות על מדינת ישראל.

דני יתום: אולם מדינת ישראל חייבת לדעתי לקיים תפקיד אחד נוסף, בהיותה המעצמה החזקה ביותר במזרח התיכון, והוא לייצר את התנאים שאכן יבטיחו ששיתוף הפעולה בין הפלסטינים לבינינו יעלה יפה, בכל מה שקשור ללחימה בטרור.

דני יתום: הפלסטינים חייבים להילחם בטרור, ואנחנו צריכים לתת סיכוי להזדמנות הזאת לבוא לידי ביטוי ולאחר מכן לבוא לידי מימוש.

דני יתום: אני מציע, אדוני היושב-ראש, שנושא כל כך חשוב כמו מפת הדרכים והסיכוי לחדש את המשא-ומתן עם הפלסטינים יעלה ויידון כאן בכנסת ישראל, מכיוון שהיום זה אולי המרכיב החשוב ביותר בתמונת המציאות המדינית, הביטחונית, הכלכלית והחברתית, שיכול להשפיע על יותר מאשר ציבור אחד.

דני יתום: תודה.

רוני בר-און: מאיפה נמשיך את המשא-ומתן, מהמקום שבו הפסיק ברק?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בר-און, אגלה לך סוד: אתה רשום להצעה אחרת, ואז תוכל גם לשאול וגם להשמיע.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יתום סיים את דבריו.

יולי יואל אדלשטיין: נשמע את תשובתו המלומדת של השר גדעון עזרא.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת יתום, נדמה לי שעוד תהיינה הזדמנויות רבות לדבר על מפת הדרכים, ומוטב לנו היום שישראל תגבש עמדה אחידה, ולא נקדים.

גדעון עזרא: נדמה לי שיש כמה דברים בהצעותיך, שבהן אתה אפילו מקדים את הפלסטינים ברצונך לבצע אותם.

גדעון עזרא: אם תשאל אותי מה אני מציע ומה אציע לחברי כאן בכנסת, אומר שאני מציע להסתפק בהודעה, כאשר עוד תהיינה לנו ללא ספק הזדמנויות רבות לדבר על הנושא.

גדעון עזרא: ב-30 באפריל הגישו ארצות-הברית, ישראל ונציגי הקוורטט לרשות הפלסטינית עותק רשמי של מפת הדרכים, המהווה מתווה תלת-שלבי להסדר מדיני בין ישראל לפלסטינים.

גדעון עזרא: מדובר בה על התכנים הבאים: המפה פורסת שלושה שלבים לפתרון הסכסוך עד שנת 2005, ואת זאת כדאי שעם ישראל יבין: השלב הראשון הוא המפורט יותר, ובמסגרתו הפלסטינים אמורים להפסיק מייד וללא תנאי את האלימות ולנקוט צעדים לפירוק יכולות הטרור ותשתיותיו.

גדעון עזרא: לפי מה שהבינותי ממך, אתה נותן להם הנחות כבר בשלב הזה.

דני יתום: ודאי שאני תומך בזה.

גדעון עזרא: אם אתה תומך בכך, כדאי שאתה וחבריך תאמרו את הדברים בקול רם.

גדעון עזרא: לכך הם מחויבים: הם חייבים לגבש חוקה ולקיים בחירות כהכנה להקמת המדינה הפלסטינית.

גדעון עזרא: כאן אני רוצה לומר לך, שמעמדו של שר המשפטים בהכנת חוקה ושפיטת המחבלים, גם הוא לא כל כך ברור עד עצם היום הזה, ולאבו-מאזן יש הרבה מאוד עבודה בעניין זה.

גדעון עזרא: על ישראל - וכאן אני מגיע למה שעל ישראל לעשות - להתחייב לחזון שתי המדינות, לסגת בהדרגה מעמדות שתפסה בספטמבר 2000, להקפיא בנייה בהתנחלויות, לרבות לצורכי גידול טבעי, ולפרק מאחזים בלתי חוקיים שהוקמו מאז 2001.

גדעון עזרא: אלה התחייבויות הפלסטינים והתחייבויות ישראל.

גדעון עזרא: בשלב שני, עד סוף 2003 - פעילות לקראת האפשרות של יצירת מדינה פלסטינית עצמאית בגבולות זמניים, כתחנה לקראת הסדר קבע.

גדעון עזרא: מטרה זו תושג כאשר לעם הפלסטיני תהיה מנהיגות שתפעל בהחלטיות נגד הטרור ותכונן דמוקרטיה.

גדעון עזרא: בפתח שלב זה תכונס ועידה בין-לאומית על-ידי הקוורטט, מייד לאחר הבחירות ברשות הפלסטינית, שתפתח בתהליך האמור להוביל לכינון המדינה הפלסטינית בעלת הגבולות הזמניים.

גדעון עזרא: בשלב השלישי, החל מראשית 2004, תכונס ועידה בין-לאומית שנייה, כדי לחתום על ההסכם שיושג על כינון המדינה הפלסטינית בגבולות הזמניים ועל פתיחת תהליך שיוביל להסדר קבע בשנת 2005, שיסיים את הסכסוך ויתבסס על החלטות מועצת הביטחון 242, 338 ו-1397.

גדעון עזרא: ההסכם אמור להוליך לקץ הכיבוש שהוחל ב-1967, בהתאם לחזון של שתי מדינות.

גדעון עזרא: המפה כוללת עוד שורה ארוכה של סוגיות מהות הקשורות לנושאי ביטחון, רפורמות פלסטיניות, אופי פעילות הקוורטט, תפקידו בתהליך, היחסים בין ישראל לעולם הערבי, חידוש המשא-ומתן הרב-צדדי והסכם כולל, לרבות עם סוריה ועם לבנון.

גדעון עזרא: אני רוצה לומר כאן, כי המפה איננה מציגה, אבל ישראל חייבת להציג את נושא זכות השיבה.

גדעון עזרא: זכות השיבה אינה מוזכרת כאן ולו במלה אחת.

גדעון עזרא: הפעילות הישראלית סביב המפה: בחודשים האחרונים ניהלה ישראל מול האמריקנים דיאלוג על אודות המפה.

גדעון עזרא: במהלכו העברנו הערות, תרומות והסתייגויות שונות.

גדעון עזרא: הדגשנו ככלל, כי ישראל מקבלת עקרונית את מפת הדרכים, ובלבד שהיא תשקף נאמנה את נאומו של הנשיא בוש מ-24 ביוני 2002.

גדעון עזרא: יותר מאוחר אמר הנשיא כי תרומות הצדדים תתקבלנה בברכה.

גדעון עזרא: אלו ההערות שישראל שלחה: א.

גדעון עזרא: פתרון הסכסוך בשלבים.

גדעון עזרא: ישראל עומדת על כך; ב.

גדעון עזרא: התוכנית מוגדרת כ-PERFORMANCE BASED, ועל כן כל שלב בתוכנית מותנה בהשלמת השלב הקודם לו ובביצוע מלא של ההתקדמות בתוך השלבים.

גדעון עזרא: התנאי הראשון להתקדמות הוא הפסקה מוחלטת של הטרור, האלימות וההסתה.

גדעון עזרא: ההתייחסות לא תהיה ללוח הזמנים אלא ללוח הביצוע.

גדעון עזרא: אי-קיום התהליך בנסיבות של המשך האלימות והטרור - - -

ג'מאל זחאלקה: על-פי לוח זמנים, זה בשנת 2040 או 2050?

ג'מאל זחאלקה: עוד 35 שנים של כיבוש?

גדעון עזרא: אם אני מבין נכון, אבו-מאזן ודחלאן, בעזרתו האדיבה של ערפאת, צריכים להשתלט על הטרור ולהפסיק אותו, להחרים את נשקו ולהפסיק את ההסתה.

ג'מאל זחאלקה: ואז תיסוג ישראל לגבולות 1967?

גדעון עזרא: לא, קראתי את השלבים.

ג'מאל זחאלקה: תגיד מה מוכנה ממשלת ישראל לעשות?

גדעון עזרא: ישראל מוכנה לפעול על-פי מתווה - - -

ג'מאל זחאלקה: אני לא מפריע, אני מנסה לכוון אותו.

יולי יואל אדלשטיין: הוא יכוון את עצמו.

גדעון עזרא: אני לא חייב לקבל את התוכנית שלך, אני מעדיף לקבל את התוכנית של הנשיא בוש, מה לעשות?

גדעון עזרא: - - - אי-קיום התהליך, בנסיבות של המשך האלימות והטרור, כאשר הרפורמות הביטחוניות והבסיסיות הן תנאי הכרחי להתקדמות - לא יתקיימו שני מסלולים מקבילים.

גדעון עזרא: לא נילחם בטרור בשעות היום ונקיים משא-ומתן בשעות הלילה.

אחמד טיבי: זה בניגוד למפת הדרכים.

גדעון עזרא: לא נכון.

גדעון עזרא: בתחילת התהליך וכתנאי להמשכו, הפלסטינים יפרקו את ארגוני הביטחון הקיימים, דבר שלא עשו עד עכשיו, ויקיימו רפורמות ביטחוניות, שבמהלכן יוקמו מנגנוני ביטחון חדשים, שיילחמו בטרור, באלימות ובהסתה.

גדעון עזרא: מנגנונים אלה ידאגו לסיכול אמיתי של טרור ואלימות על-ידי מעצר, חקירה - ודבר חדש שלא היה עד עכשיו – הכנת הקרקע המשפטית למטרות של חקירה, שפיטה וענישה.

גדעון עזרא: כתנאי למעבר לשלב השני יסיימו הפלסטינים את פירוק ארגוני הטרור ותשתיתם, איסוף הנשק הבלתי-חוקי ומסירתו לצד שלישי, הפסקת הברחות הנשק וייצורו בתחומי הרשות הפלסטינית, הפעלת שרשרת הסיכול והפסקת ההסתה.

גדעון עזרא: לא יהיה מעבר לשלב ב' ללא סיום המלחמה בטרור.

ג'מאל זחאלקה: תגיד דבר אחד שישראל תעשה, למשל - נסיגה, למשל - פינוי התנחלויות.

ג'מאל זחאלקה: תגיד מה ממשלתך מוכנה לעשות בשביל השלום - - -

גדעון עזרא: תסלח לי, לא ישראל התחילה את הטרור.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זחאלקה, הבנו, השר יגיד בדיוק מה שהוא בוחר להגיד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זחאלקה, אני מבקש שהשר ימשיך.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

גדעון עזרא: וכאן אני רוצה לומר, קיימת חשיבות עליונה ובלתי מתפשרת להדגשת זכותה של ישראל להתקיים כמדינה יהודית, ולפיכך, הצורך בוויתור פלסטיני על זכות השיבה.

גדעון עזרא: ארצות-הברית צריכה להוות את גורם המפתח שיקבע את קצב ההתקדמות, כך שלא תהיה התקדמות אוטומטית רק על-פי לוחות זמנים, ובכלל זה, הפיקוח יהיה בניהול אמריקני, קרי, תגיד ארצות-הברית: הגענו לסוף השלב שמתחייב הפלסטיני, תתחילו אתם הישראלים.

ג'מאל זחאלקה: נו, תגיד משהו, תגיד משהו - - -

גדעון עזרא: את לקחי אוסלו למדנו כולנו, למדנו את לקחי אוסלו.

יולי יואל אדלשטיין: אם לא תפריע, השר יגיד בדיוק מה שהוא רוצה להגיד.

יולי יואל אדלשטיין: בינתיים אתה מפריע והשר לא יכול להגיד שום דבר.

ג'מאל זחאלקה: מחכים לשמוע, לא שומעים כלום.

גדעון עזרא: אופי המדינה הפלסטינית הזמנית ייקבע במשא-ומתן בין הצדדים, והיא תהיה תוצר של הסכם בילטרלי, כאשר סוגיות הקבע יידונו בשלב השלישי.

גדעון עזרא: סיום התהליך יוביל לקץ התביעות ולסיום הסכסוך.

גדעון עזרא: דגשים נוספים.

גדעון עזרא: לאורך כל הדרך הבהרנו - כפי שציין גם הנשיא בוש בנאומו - את הצורך גם ביצירת הנהגה פלסטינית חדשה ושונה ברשות הפלסטינית, שתקבל הכרעה אסטרטגית לנטוש את הטרור, להילחם בתשתיותיו ולקדם משא-ומתן עם ישראל.

גדעון עזרא: מבחינתנו, הדגשנו כי ישראל נכונה לפשרות כואבות ולאופק מדיני, ובתנאי שנשיג ביטחון תחילה.

גדעון עזרא: הבהרנו כי בנושא ביטחון ישראל ואזרחיה לא נתפשר.

ג'מאל זחאלקה: אתה לא אומר כלום.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זחאלקה, זה לא מתאים שאקרא אותך לסדר, נכון?

יולי יואל אדלשטיין: זה לא מתאים שאקרא אותך לסדר עכשיו.

ג'מאל זחאלקה: באמת ובתמים אני רוצה לשמוע משהו קונקרטי - - -

יולי יואל אדלשטיין: באמת, תעביר לו פתק, כי אתה מפריע לכולם.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לשמוע מישהו מספסלי הליכוד או אדוני, יגיד לנו משהו קונקרטי - - - ממשלת ישראל תפנה מאה התנחלויות - לא אומרים שום דבר.

יולי יואל אדלשטיין: דבר אחד אני יכול להבטיח לך, כל עוד אתה תדבר, לא תשמע שום דבר.

גדעון עזרא: משהו קונקרטי, ערפאת איננו מסייע לאבו-מאזן להתחיל את העבודה, זה הדבר הקונקרטי.

ג'מאל זחאלקה: תגיד רק משפט אחד - - -

מגלי והבה: - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זחאלקה, הסברתי לך כלל שכל ילד יודע: כל עוד אתה מדבר, לא תשמע שום דבר.

יולי יואל אדלשטיין: תשמע בסבלנות עד סוף הדברים של השר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - - שהשר יגיד לנו מה מדינת ישראל מציעה, שיסייע לי - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דהאמשה, גם לך תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: הוא לא יסייע לך, זה לא תפקידו, תפקידו למסור את תשובת הממשלה.

ג'מאל זחאלקה: הוא לא אומר כלום.

גדעון עזרא: השלב הבא.

גדעון עזרא: בעקבות הגשת המפה - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דהאמשה.

מגלי והבה: - - -

ג'מאל זחאלקה: - - -

גדעון עזרא: השלב הבא בעקבות הגשת המפה.

גדעון עזרא: ידוע לכולם ששר החוץ פאואל עתיד להגיע לכאן בשבוע הבא, ונראה שהאמריקנים יחתרו לשמור רצף של פעילויות מדיניות סביב המפה, גם כחלק מהמאמצים לחזק את ממשלת אבו-מאזן.

גדעון עזרא: בכוונתנו להמשיך ולקדם את הדיאלוג וההבנה עם ארצות-הברית סביב סוגיות המפתח במפה.

גדעון עזרא: על-פי ראייתנו, הביטחון צריך להיות הממד הקריטי ביכולת לממשה – אני חוזר על כך מי יודע כמה פעמים.

גדעון עזרא: אבן הבוחן העיקרית תהיה מידת היכולת והגמישות של ההנהגה הפלסטינית שתתגבש לצד אבו-מאזן לסכל את הטרור.

גדעון עזרא: התנעת יישום מפת הדרכים עלולה להיכרך במאבקים פנים-פלסטיניים, בעיקר בין הממסד הפלסטיני לתנועות האסלאמיות - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - - עזוב את הפלסטינים, מה עושים פה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה יעשו פה?

גדעון עזרא: ישראל לא תקבל "הודנה" בין הארגונים כפתרון מספק, שכן הדבר יכול לשמש בפועל רק כפסק זמן, שינוצל להתארגנות ארגוני טרור ולחידוש פעילותם לאחר מכן.

גדעון עזרא: ומה שאני מציע לחברי הכנסת הערבים - שייתנו את ידם לביצוע התוכנית על-ידי הפלסטינים, ככתבה וכלשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא שמענו מה ממשלת ישראל עושה - - -

ג'מאל זחאלקה: - - -

יולי יואל אדלשטיין: אדוני השר, מה הצעתך?

אחמד טיבי: - - - יש שלום, יש שלום, שיהיה שלום.

יולי יואל אדלשטיין: מציע להסתפק בדבריך?

גדעון עזרא: להסתפק בדברי, וללא כל ספק תהיינה עוד התפתחויות בנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בר-און מבקש לקיים דיון בוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: ניתן לו דקה להסביר לנו את העמדה שלו.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ההצעה שלך, חבר הכנסת יתום, לקיים דיון במפת הדרכים במליאה, היא, באופן בוטה, להקדים את המאוחר.

רוני בר-און: ההצעה הזאת צריכה להידון בממשלה, ושום דבר, בבחינת הריצה, סליחה שאני אומר, ריצת האמוק שלכם, כל פעם, אחרי כל איזה חזיון תעתועים, וההיסטוריה הלא-ארוכה מוכיחה את זה, לא תועיל.

רוני בר-און: אין פה צורך ואין פה היגיון ברתימת העגלה לפני הסוסים, כפי שאתם עושים תמיד, ואחר כך אנחנו משלמים את מחיר הדמים הזה.

רוני בר-און: כך רצתם כסומים בארובה אחרי אוסלו, וסיפקתם להם את הרובים, כך רצתם כסומים בארובה אחרי קמפ-דייוויד והצעתם הצעות מופקרות, כולכם, כל אלה שהיו שם, וכך, למרבית הצער ולמרבית הציניות שיש בהיסטוריה, אתמול בערב, בשעה 19:30, התנפץ עוד חזיון תעתועים שלכם, כאשר היושב-ראש הנכבד ואיש האמת של המפלגה שלכם, נאלץ להתפטר, אחרי שהתוכנית המופקרת שלו לחדש את המשא-ומתן תחת אש ולפנות יישובים תחת אש, קיבלה סתירת לחי מצלצלת גם מציבור הבוחרים, מכלל ציבור הבוחרים במדינת ישראל, וגם מהנהגת המפלגה שלכם.

רוני בר-און: אני הייתי מציע להסיר את הנושא מסדר-היום.

רוני בר-און: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה, את זה כבר הציע השר.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזכיר לכם שהצבעה בעד – פירושה לקיים את הדיון במליאה, כפי שהציע חבר הכנסת יתום.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה נגד – פירושה להסיר את הנושא מסדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפילו דיון בכנסת אתם לא נותנים לקיים - - -

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 4 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום - 11 נמנעים – אין ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד - 4, נגד - 11, אין נמנעים - אני קובע שהנושא הוסר מסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת, בבקשה.

רות קפלן: תודה רבה.

רות קפלן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת מסקנות ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בהצעות לסדר-היום בנושא: פיטורי חיילי מילואים ממקום עבודתם.

רות קפלן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זחאלקה ביקש הודעה אישית, בעקבות דברים של חבר הכנסת איתן.

יולי יואל אדלשטיין: אני מציע לך להיצמד לטקסט הכתוב, כפי שדורש תקנון הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: עיינתי בטקסט, תודה.

ג'מאל זחאלקה: גבירותי ורבותי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת מיכאל איתן כינה אותי בביטוי שאינו מתאים לוויכוח תרבותי.

ג'מאל זחאלקה: ביקשתי שיחזור בו, אך הוא לא עשה זאת וחזר על דבריו.

ג'מאל זחאלקה: חבר הכנסת איתן תוקף מעל במת הכנסת את חברי הכנסת הערבים באופן סיסטמתי, בתקווה שזה יחזק את מעמדו הרעוע בליכוד.

ג'מאל זחאלקה: אכן, פטריוטיזם הוא מפלטו האחרון של הכושל.

ג'מאל זחאלקה: לגופו של עניין, דבריו של חבר הכנסת איתן היו חמורים, והיתה בהם נימה של זלזול באינטליגנציה של חברי הכנסת.

ג'מאל זחאלקה: הוא טען שהארץ היתה ריקה, וזה שקר, ונשאר שקר, גם אם יחזור עליו כל הזמן.

ג'מאל זחאלקה: אך חמור מכך, הוא הוסיף שבארץ היו אנשים.

ג'מאל זחאלקה: כיצד יכולה הארץ להיות ריקה ויש בה אנשים?

ג'מאל זחאלקה: לכאורה זהו כשל לוגי.

ג'מאל זחאלקה: לוגיקה אלמנטרית של דדוקציה פשוטה, של סילוגיזם, תוביל אותנו לאחת מהשתיים: או שהארץ לא היתה ריקה, או שהאנשים שהיו בה אינם נחשבים בעיניו של חבר הכנסת מיכאל איתן.

ג'מאל זחאלקה: עדיין אני מציע לחבר הכנסת איתן לחזור בו מהביטוי שהשתמש בו, ואם לא ירצה, אני מציע לו לחלופין ללמוד ממקורות אובייקטיביים את ההיסטוריה של הארץ, וכן לעבור קורס מזורז בלוגיקה אלמנטרית, שאדם עם שכל ישר אינו זקוק לו.

ג'מאל זחאלקה: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, י' באייר התשס"ג, 12 במאי 2003, בשעה 16:00, יום פתיחת כנס הקיץ של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: היום ערב יום הזיכרון לחללי צה"ל, מחר יום הזיכרון, ונאחל גם לכל עם ישראל, ודאי לחברי הכנסת, חג עצמאות שמח.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הישיבה הזאת נעולה.