ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 9, 2003-03-04 00:00

ראובן ריבלין: היום ל' באדר א' התשס"ג, 4 במרס 2003 למניינם - אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: על סדר-היום, בראשית הישיבה, נאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: מי שמבקש להשתתף – ראיתי את כל המצביעים – אני אשמח לאפשר לכולם להשתתף, שכן היום נאומים בני דקה - - -

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אברהם בורג פה, מציע השיטה.

ראובן ריבלין: אני תמיד נותן לאחד הדוברים מהמפלגה השנייה בגודלה להתחיל את הנאומים.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר, הואיל ואנחנו מריצים את הכנסת ויש רבים מחברי הכנסת שהם חברי כנסת חדשים: בדרך כלל, בכל יום שלישי בפתיחת הישיבה, סדר-היום מתחיל בנאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: דקה היא דקה, לא יותר, אפשר פחות.

ראובן ריבלין: בדרך כלל זה נמשך כחצי שעה; הפעם, על מנת לאפשר לכמה שיותר חברים להשתתף בדיון ולהתרגל לנאומים בני דקה, אנחנו נזדקק לשעה שלמה.

ראובן ריבלין: זאת על מנת לקיים את המסורת שהתחיל בה היושב-ראש הקודם, אברהם בורג, שיהיה ראשון הדוברים היום בנאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, בבקשה.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, המצב הכלכלי של מדינת ישראל הוא מן המפורסמות שאינן צריכות ראיה.

אברהם בורג: אני קורא בעיתונות, כמו כל הציבור הישראלי, על הגזירות הממשמשות ובאות, ומה שאני מזהה הוא, שממשלת ישראל מתכוונת להוריד את המס – דבר שהוא מבורך – אבל להטיל על השכבות, שלא עלינו אוכלות ירקות ואוכלות פירות, את הנטל למלא את החסר בהורדת המס.

אברהם בורג: מה עשינו?

אברהם בורג: באה ממשלה ואומרת את הדבר הבא: מי שמרוויח, ומרוויח הרבה, נוריד לו המון, ומי שלא מרוויח והוא בעצם ברמה חברתית שלא משלמת מסים, נעמיס עליו במישרין ובעקיפין דרך סל המזון שלו, דרך הצלחת שלו, דרך הבטן הרעבה של הילדים שלו, את הפאשלות הכלכליות של ממשלת ישראל היוצאת, ואם ירצה השם, גם את הכישלונות הכלכליים של ממשלת ישראל הנכנסת.

אברהם בורג: דומני, אדוני היושב-ראש, שממשלת ישראל טוב שתציג לכנסת תוכנית כלכלית ולא תוכנית של עינויים והרעבה של האוכלוסייה.

אברהם בורג: תודה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אברהם בורג, שברגע זה סיים את הדקה והוכיח שנאה מתכנן נאה מקיים.

ראובן ריבלין: השר גדעון עזרא נמצא כאן, ובכל עת שירצה אדוני להשיב, הוא יוכל.

עזמי בשארה: למה בכל רגע?

אמנון כהן: למה לא בסוף?

ראובן ריבלין: בכל רגע לאחר שכל הנאומים ייגמרו והוא יבקש להשיב.

ראובן ריבלין: הבאה אחריו - חברת הכנסת לאה נס, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריה - חבר הכנסת מוחמד ברכה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש, בכנסת הקודמת היה מתייצב פה שר ועונה על השאלות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי נחדש את זה?

לאה נס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אמצעי התקשורת מדווחים בשבועות האחרונים על בורות מדאיגה בקרב בני הנוער במדינה.

לאה נס: משאל שנערך בשבע חטיבות ביניים בירושלים גילה, כי 37% מן התלמידים אינם יודעים מיהו מחבר ההמנון הלאומי, "התקווה", וכך גם בשאלות אחרות.

לאה נס: מדובר בעובדות שכל ילד בישראל צריך לדעת אותן.

לאה נס: לא מספיק להכשיר את הדור הצעיר לקראת העתיד, לעולם הכלכלי, הטכנולוגי והמדעי של המחר.

לאה נס: דווקא בעולם וירטואלי שמשתנה במהירות אנחנו חייבים להנחיל לנוער מרכיבים חיוניים במורשת העבר של ישראל, לחזק את הזהות שלו וללמד אותו מה הם השורשים שלנו.

לאה נס: אומנם שרת החינוך לימור לבנת משקיעה מאמצים עצומים להשרשת ערכים יהודיים וציוניים, אך הבורות היא תוצאה של שנים.

לאה נס: אני מציעה להקצות במערכת הלימודים שעות מוגדרות שיוקדשו להרחבת הידע ולהעמקת ההתמצאות בתולדות עם ישראל ובערכיו ובתרבות ובידע כלליים.

לאה נס: רק השילוב הזה של מסורת והשכלה רחבה - - -

ראובן ריבלין: תודה רבה, אני מאוד מודה לך.

ראובן ריבלין: אני מצטער שאני צריך - - -

עזמי בשארה: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מוחמד ברכה, ואחריו - חבר הכנסת אייכלר.

ראובן ריבלין: בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הבוקר נודע לי - ואני שוב פונה לשר המקשר, שישתדל לתת תשובה – ששני מטוסי ריסוס ריססו שטחים חקלאיים של בני הכפר הבלתי-מוכר עבדה, בנגב.

מוחמד ברכה: זה דבר שחוזר על עצמו כל שנה.

מוחמד ברכה: זה לא רק עניין הפקעת מטה לחמם של האנשים שחיים בדוחק ובמצוקה, והמצוקה הולכת ומחריפה – אנחנו עוד נדבר על זה היום – אלא זה חלק מהניסיון לנשל את תושבי הנגב מאדמתם ומבתיהם.

מוחמד ברכה: אני חושב שלא המוסר, לא הפוליטיקה, לא הדת ולא שום ערך שבני-אדם נאחזים בו יכולים להצדיק מעשה נפשע כזה.

מוחמד ברכה: ריסוס שטחים חקלאיים זה פשע נגד אדם, נגד קיומו ונגד המשך קיומם של האנשים על אדמתם.

מוחמד ברכה: לכן אני חושב שהממשלה – בפעם הקודמת אמרו כל מיני דברים על כך שהממשלה צריכה לטפל ושהדבר הזה לא יחזור על עצמו - - -

ראובן ריבלין: תודה רבה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת דאז דוד מגן עמד ונזעק – אני חושב שהגיע הזמן לבטל לחלוטין את הנוהל הנפסד הזה.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת ברכה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ישראל אייכלר, ואחריו - חבר הכנסת אריאל.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, שמענו בתקשורת כי שר המשפטים החדש כבר רוצה לגזור על סגירת ערוצי הקודש ולסתום פיות בשם החוק.

ישראל אייכלר: זאת גישה סטליניסטית, שבה בשם החוק דיכאו עמים שלמים.

ישראל אייכלר: אני בעד הסדרה בחקיקה של שמים פתוחים בשידורי רדיו כמו בעיתונים, כפי שהבטיח היושב-ראש כאשר היה שר התקשורת.

ישראל אייכלר: העם מתקומם נגד כל ניסיון של ממשלת הזדון לפגוע בהפצת תורה ויהדות ולמנוע את זכות הציבור לדעת את האמת של התורה והיהדות מול ההסתה והשקרים שמפיצים נגדם בתקשורת המונופוליסטית.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אייכלר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אריאל, נא לפתוח.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת גפני, ואחריו - חבר הכנסת בשארה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית, חבר הכנסת אייכלר: זו לא ממשלת זדון, זו ממשלה יהודית ריבונית בארץ-ישראל.

נסים דהן: גם היהודית יכולה להיות ממשלת זדון.

עזמי בשארה: יכולה להיות גם יהודית וגם זדונית.

אורי אריאל: זה שיש לכם ביקורת קשה – וגם לי על חלק מן הדברים - - - מה אתה הצטרפת לחגיגה, תגיד לי?

קריאות: - - -

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, מה התופעה הזאת?

ראובן ריבלין: לא להפריע בנאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בשארה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אריאל, הואיל - - -

נסים דהן: "להעביר ממשלת זדון מן הארץ" – מתכוונים רק ליהודים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אריאל, יש לך 57 שניות, מרגע זה אני מפעיל אותן.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, אני מוחה על הביטוי, וראוי, אני חושב, שגם מי שמנהל את הישיבה, הרשה לי להעיר את זה, לא יאפשר השמעת ביטויים כאלה בבית.

אורי אריאל: הממשלה הזאת היא ממשלה שצריכה הרבה סייעתא דשמיא, כי בבסיסה היא בנויה עם ניגודים ועם בעיות קשות מאוד.

אורי אריאל: אני מקווה שיהיה לשינוי הכוח להתאפק עם השינויים ולהתקדם בצורה שכולם יוכלו לחיות אתה, ולא מתוך כוחניות שנובעת מכך שהם 15 חברי כנסת.

אורי אריאל: אנחנו היינו שמחים אם ש"ס ואגודת ישראל היו מצטרפות לממשלה ונהיות חלק ממנה.

אורי אריאל: אנחנו לא יכולים לקבל נישואים של פסולי חיתון ודברים מהסוג הזה, אבל אני מקווה שבעזרת השם נגיע, ובא לציון גואל.

אורי אריאל: תודה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: אמן, כן יהי רצון.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת משה גפני.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת בשארה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת גפני.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, האם מפריעים לך?

ראובן ריבלין: האם אתה מבקש את הגנת היושב-ראש מפני המפריעים?

משה גפני: אני מבקש את הגנת היושב-ראש תמיד.

ראובן ריבלין: זו הפתעה רצינית.

ראובן ריבלין: אני מבקש שלא להפריע לחבר הכנסת גפני, לבל יפריע לכם.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת גפני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך.

משה גפני: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אעשה לי מנהג עכשיו, כל שבוע, להביא סעיף אחד בהסכם הקואליציוני עם המפד"ל וגם עם שינוי, אבל אתחיל עם המפד"ל ואדבר עליהם בשבועות הקרובים, כמה אהבת ישראל שלהם עולה למשלם המסים הישראלי.

משה גפני: הסעיף הראשון שעליו אני רוצה לדבר השבוע זה 630 תקנים של בנות השירות הלאומי, שלא יהיה בו קיצוץ כתוצאה מההסכם הקואליציוני.

משה גפני: אגב, בניגוד לציבור החרדי, ששם יש מאות ואלפי מתנדבים והם לא עולים שקל אחד למדינה ולא עולים שקל אחד מכספי משלם המסים, עלות מתנדבת היא 18,730 שקל לשנה.

משה גפני: 630 מתנדבות, מדובר רק בסעיף הקטן הזה, אהבת ישראל של המפד"ל עלתה למשלם המסים הישראלי 11 מיליון ו-800,000 שקל.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר לך ולחברי הכנסת, שבסוף התהליך, שאני מקווה בעזרת השם להמשיך אותו מדי שבוע, יתברר שאהבת ישראל של המפד"ל היא מאוד יקרה.

משה גפני: גם שינוי, אנחנו נראה, אני לא רוצה להשתמש בביטויים אחרים, עולה למשלם המסים הישראלי כסף, אבל המפד"ל מפליגה באופן כזה שאהבת ישראל הזאת היא באמת מאוד יקרה – 11 מיליון ו-800,000 שקל.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עזמי בשארה.

ראובן ריבלין: אחריו – חברת הכנסת לבני, ואחריה – חבר הכנסת פינס.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, השר פריצקי לא מוכן להתרגל לכך שהוא כבר שר.

עזמי בשארה: הוא אפילו יושב במקום שהוא ישב בו בפעם שעברה.

יוסף יצחק פריצקי: זה בגלל כבוד היושב-ראש וחברי הטובים מהסיעה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להזכיר לשר פריצקי, ששר התשתיות לשעבר הזעיק אותו ואותך, אדוני היושב-ראש, כאשר הוא ריסס מטעים בנגב בחומר כימי על-ידי מטוס, וכולנו חשבנו שזה היה חסר טעם לא רק כפוליטיקה לא מקובלת - אדמה של אנשים שנטעו בה מופקעת, שיש להם גם כפרים בלתי מוכרים וכו' – כולנו חשבנו, גם אתה, היושב-ראש, אני חושב שאפילו המליאה היתה מאוחדת נגד איווט ליברמן והשיטה שהוא השתמש בה, ריסוס מטעים בחומר כימי על-ידי מטוסים.

עזמי בשארה: עכשיו יש לנו שר תשתיות חדש.

עזמי בשארה: לא שמענו אותו מדבר על הנושא.

עזמי בשארה: היום זה קרה, אדוני, עוד הפעם, בזמנך, כשאתה שר.

קריאה: - - -

עזמי בשארה: השרים משינוי, ידידים שלנו כמו פריצקי, קיבלו תיקים בלי ערבים.

עזמי בשארה: הערבים עברו.

עזמי בשארה: מינהל מקרקעי ישראל עבר, כי זו אדמת מינהל, כמובן, בהחלטות או אצל התמ"ס או במשרד ראש הממשלה וכו'.

עזמי בשארה: בכל זאת, אני מקווה שיועילו לפחות בעמדתם כשרי הממשלה.

עזמי בשארה: הבעיה של הנגב, אדוני, עוברת אל ראש הממשלה, ויש לנו 70,000 תושבים ערבים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בשארה.

עזמי בשארה: נמשיך לדבר על זה אחר כך.

עזמי בשארה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: בהחלט.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה יוכל להמשיך את זה לפי ההיגיון שלך.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אתי לבני, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריה – חבר הכנסת אורון, ואחריו – חבר הכנסת כץ.

אתי לבני: אף ששינוי פנתה במסע הבחירות למעמד הביניים, כלומר לציבור שעובד ומפרנס את עצמו, אין זה אומר ששינוי אינה רגישה למצב של השכבות החלשות ולכל אלה שרוצים לעבוד וחלקם לא מצליחים להשתלב בשוק העבודה, בעיקר בשל המצב הכלכלי הקשה שבו שרויה מדינת ישראל.

אתי לבני: 500,000 ילדים עניים.

אתי לבני: האם מישהו יכול להישאר אדיש לנתון הזה?

אתי לבני: יותר מ-100,000 משפחות חד-הוריות.

אתי לבני: 90% מהן בראשן עומדות נשים.

אתי לבני: חלקן הגדול חי מתחת לקו העוני.

אתי לבני: האם מישהו יכול להישאר לא אכפתי?

אתי לבני: נכון שאנחנו בעד כלכלת שוק, משק חופשי, הפרטה, תחרות, צמצום ביורוקרטיה.

אתי לבני: נכון שאנחנו מאמינים ביצירת מקומות עבודה, בהשקעה בחינוך ובהשכלה, ואיננו חושבים שמנגנוני מדינת רווחה הם המכשיר הנכון לחיסול העוני.

אתי לבני: אך עם זאת, אנחנו חייבים לתת רשת ביטחון והגנה לאנשים שאין בידם יכולת מינימלית להתקיים.

אתי לבני: אנחנו, לפחות אני מחויבת מהמקום שבו אני נמצאת לדאוג ולנסות לייצג אינטרסים וצרכים של אלה שלא מצליחים להתקיים גם אם הם מאוד רוצים, ובעיקר בימים אלה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

אתי לבני: עכשיו שיא השיאים.

ראובן ריבלין: אז תסיימי.

ראובן ריבלין: אני מבקש שבפעם הבאה תצטמצמי לדקה בדיוק.

אתי לבני: איך יודעים מה זה דקה?

אתי לבני: 20 שניות.

ראובן ריבלין: אני פשוט סקרן לדעת מהו השיא.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אתי לבני: בין הנושאים הראשונים שבחרתי לטפל בהם ולחוקק בהם יש הנושא שאני קוראת לו: הגדרת הזכות למים ולחשמל כזכות יסוד של כל אדם, גם לאלה שאין ידם משגת לשלם עבורם ומפעילים נגדם סנקציה של ניתוק ושולחים אותם, כנראה, לאסוף מי גשמים לשתייה.

אתי לבני: אני מקווה לתמיכה גורפת של חברי הכנסת כהתחלה צנועה של אמירה חברתית חדשה.

אתי לבני: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: זו איננה הצעה לסדר, זה נאום בן דקה.

ראובן ריבלין: הנה תראי איך חבר הכנסת חיים אורון עולה, יורד, ואין לו שום בעיה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לחזור על הנושא שחבר הכנסת ברכה וחבר הכנסת עזמי בשארה העלו עכשיו, מהטעם הפשוט שלא רק חברים ערבים בכנסת יעלו את הביזיון שהיה היום, שפעם נוספת ריססו שדות חיטה בנגב בנימוק שקרי, שככה יזיזו את הבדואים מהנגב.

חיים אורון: מדובר על אוכלוסייה שחיה ותחיה שם, והעובדה שהיא זרעה על קרקע שהיא בבעלות המדינה או נתונה במחלוקת, בעבדה או במקומות אחרים, לא תשנה את העובדה הזאת.

חיים אורון: כשהייתי שר החקלאות, אדוני השר פריצקי, שנתיים לא ריססו שטחים.

חיים אורון: אני מצפה ממך שלפחות תעלה בישיבת הממשלה הקרובה את השאלה מי נותן הוראות מהסוג הזה.

חיים אורון: מדובר בהליך שכל מטרתו לדכא את האוכלוסייה הבדואית באופן שמבייש כל אחד מאתנו.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא חבר הכנסת חיים כץ.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת פינס.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הסתובבתי היום בבית-המשפט, באתי לראות את מפוטרי "טלרד".

חיים כץ: חשבתי שחלפה ופסה לה המפא"יניקיות של פעם.

חיים כץ: אנשים פתחו חולצות ואמרו: אנחנו הולכים הביתה כיוון שהחולצה שלנו לא כתומה.

חיים כץ: חזרנו לתקופה של חיסול חשבונות.

חיים כץ: נציגי ההסתדרות פיטרו אנשים רק כיוון שהם לא הצביעו עם אחד.

חיים כץ: אני חושב שצריך לעשות לזה סוף.

אילן שלגי: אתה יודע מה שאתה אומר?

חיים כץ: אני יודע מה שאני אומר.

חיים כץ: זה לא היה בעבר, עכשיו זה ככה.

חיים כץ: זה לא היה וזה לא יכול להיות.

חיים כץ: הגענו לבית-משפט.

חיים כץ: במצב של משק באבטלה של 300,000 מפוטרים, הנהלת "טלרד" מקדישה 18 דקות כדי להודיע ל-15 איש שהם הולכים הביתה.

חיים כץ: אני מקווה שהכנסת הזאת - אני חבר הכנסת ה-20 שמדבר, וכמעט אף אחד לפני לא דיבר על נושא חברתי, רק על נושא מדיני - תהפוך לכנסת חברתית.

חיים כץ: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אופיר פינס, בבקשה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, היום קראתי את מה שמתואר כתוכנית הכלכלית-החברתית של שר האוצר, ואני מקווה שבינה לבין המציאות אין שום דבר, משום שחשכו עיני.

אופיר פינס-פז: אני אומר לכם, בכלל זה לחברת הכנסת לבני, ששמעתי אותה אומרת שהיא בעד החלשים - כדאי ששינוי פעם אחת תדע מה זה חלשים ומה זה חזקים.

אופיר פינס-פז: מי שבעד הורדת מס הכנסה והוספת מס ערך מוסף ומסים עקיפים, הוא נגד החלשים.

אופיר פינס-פז: תדעו כלכלה בסיסית, לא מתוחכמת.

אופיר פינס-פז: זה אלף-בית.

אופיר פינס-פז: הממשלה הזאת היא ממשלה ציניקנית.

אופיר פינס-פז: אין לה אלוהים.

אברהם בורג: אין אלוהים ואין דתיים.

נסים דהן: כשיש שינוי אין אלוהים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פינס, אתה מסיים בעוד שבע שניות.

אופיר פינס-פז: הם לא נותנים לי.

ראובן ריבלין: אז אל תשמע להם.

אופיר פינס-פז: בסך הכול, אדוני היושב-ראש, אמרתי שלממשלה הזאת אין אלוהים.

אופיר פינס-פז: הרי על זה אין ויכוח.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, ואני הוספתי: אין אלוהים ואין דתיים.

אופיר פינס-פז: אני מבקש ממך, אדוני היושב-ראש, אנא, תיזום דיון - - -

ראובן ריבלין: האם חבר הכנסת פינס מתגעגע?

אופיר פינס-פז: אנא, תיזום דיון מליאה מיוחד על התוכנית הכלכלית לפני שהיא תגיע לוועדת הכספים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הצעה לסדר-היום תמיד יכול כל חבר כנסת ליזום.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ואסל טאהא, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת יתום.

ראובן ריבלין: כל אחד יכול ליזום הצעה לסדר-היום, ואם הכנסת תאשר אותה, נדון בה במליאה.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, שלושה בתים השייכים לדיירים ערבים בעכו נשרפו כליל, אחרי שהזעיקו את מכבי-האש.

ואסל טאהא: מכבי-האש הגיעו באיחור של שעה וחצי.

ואסל טאהא: האש אכלה את הכול ולא הצליחו להציל אפילו את הבגדים שלהם.

ואסל טאהא: לא הצליחו להציל את הבגדים שלהם.

ואסל טאהא: השירות של העירייה והטיפול של העירייה ושל חברת "עמידר" היה לקוי.

ואסל טאהא: האנשים הועברו לתחנת מעבר, לאכסניה, שבה שוהות שבע נפשות בחדר.

ואסל טאהא: המצב מאוד חמור.

ואסל טאהא: העירייה לא הפעילה את השירות הפסיכיאטרי וחברת "עמידר" לא הכינה דירות חלופיות, דירות זמינות, שיש לה בעכו.

ואסל טאהא: מכאן אני פונה לראש העיר וגם לחברת "עמידר" ומבקש לטפל בצורה נאותה ומתאימה ולחלץ את המשפחות האלה מהחיים הקשים שהן שרויות בהם.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: השארת לנו 24 שניות תמימות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דני יתום.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת דהן.

דני יתום: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אנחנו הרי יודעים על הקשר ההדוק בין המצב הכלכלי לבין המצב המדיני והביטחוני.

דני יתום: אבל אני רוצה להוסיף דבר בקשר לעניין הזה, ולדבר על הקשר הישיר בין גדר ההפרדה לבין המצב הכלכלי, דבר שלא כל כך נתנו עליו את הדעת.

דני יתום: לפני כמה ימים התפרסמה עבודה אקדמית, שמאחוריה עומדים שני פרופסורים לכלכלה, ידועי שם גם בארץ וגם בעולם.

דני יתום: על-פי העבודה הזאת, גדר הפרדה יכולה להביא לצמיחה.

דני יתום: אף שהדבר הזה נשמע כאילו לקוח מעולם אחר, הדבר קשור לא רק בעבודת התשתיות וייצור מקומות עבודה נוספים וחדשים, אלא אליבא דאותה עבודה אקדמית, ברגע שתהיה גדר שתעצור את המחבלים המתאבדים לא בתל-אביב ולא בחיפה אלא באזור הגדר, הרי שיחזור האמון של הציבור בישראל ושל משקיעים זרים בכלכלה הישראלית, וניתן יהיה להביא לצמיחה בסדר גודל של כ-4% בשנה, במקום צמיחה שלילית של מינוס 2% לשנה.

דני יתום: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה על העמידה בלוח הזמנים בצורה מעוררת כבוד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים דהן, השר לשעבר; קשה לי לקרוא לו חבר הכנסת.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת דהאמשה.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, אני מצטרף לקריאות גם של חבר הכנסת בורג וגם של חברת הכנסת לבני.

נסים דהן: חברת הכנסת לבני, את בממשלה.

נסים דהן: את יכולה למנוע את הגזירות הכלכליות, שלפחות על-פי מה שנאמר בעיתון מתוכננות לעם ישראל.

נסים דהן: אבל אני לא רוצה למנוע את הגזירות האלה בשלב זה.

נסים דהן: בואו נסכים כולנו לדחות את הגזירות הכלכליות הנוראות האלה לאחרי החגים, לאחרי פסח.

נסים דהן: לפני פסח לא ראוי שיטילו מס ערך מוסף על ירקות ופירות לאזרחי מדינת ישראל.

נסים דהן: כמו שאמר חבר הכנסת פינס, ובצדק, זה אלף-בית של כלכלה - זה ייפול רק על השכבות החלשות, שצריכות לקנות את כל הקניות שלהן לפני חג הפסח.

נסים דהן: אתם, שינוי, חלק מהממשלה.

נסים דהן: אם אלה לא דמעות תנין, ואם אתם באמת בוכים על השכבות החלשות, תעבירו בממשלה הצעה מאוד פשוטה: נדחה את כל הגזירות האלה לאחרי חג הפסח, ועם ישראל יודה לכם.

ראובן ריבלין: ובא לציון גואל.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מודה לחבר הכנסת דהן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להתייחס שוב למעשה הנפשע שנעשה היום, למעשה הרשע בנגב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא יעלה על הדעת, שבאדמה צחיחה, באדמות הנגב, כאשר פעם בעשר שנים, ולפעמים יותר מעשר שנים, יש גשמי ברכה ויש יבולים, הממשלה הולכת עכשיו ומרססת את השדות ממטוסים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא רק את השדות ריססו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם ריססו גם את בני-האדם החיים שם זה דורי דורות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדובר באדמה של בעליה, של אנשים שחיים עליה ומעבדים אותה עשרות שנים.

צבי הנדל: - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה פתאום?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איפה ההוכחות שלך?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה יש לך?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא חי שם אלף שנים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, זה על חשבונך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאשר ריססו בהתחלה, אמרנו: זה ליברמן, מדיניות חדשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו אני שומע את השר פריצקי אומר: איפה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא לא שמע על העניין בכלל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שואל את השר פריצקי עכשיו, ונראה אם לשינוי יש איזה מעמד בממשלה: איך מרססים ואתה בכלל לא יודע?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא בכלל לא שמע על זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם זו אכן מדיניות שנמשכת, או שזו מדיניות שמתחדשת היום?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

ראובן ריבלין: אני קורא לחברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך.

ראובן ריבלין: בבקשה, גברתי.

מל פולישוק-בלוך: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לדבר על ריסוס מסוג אחר, ריסוס חיילי המילואים שלנו.

מל פולישוק-בלוך: אתמול קיבלתי טלפון מאבא של חייל במילואים, שלבן שלו אין אפוד קרמי.

מל פולישוק-בלוך: אני שואלת: כמה פעמים אנחנו פה – מי שהיה לפני ואנחנו היום פה – נדבר על אפודים קרמיים לחיילי צה"ל, שלא מגיעים אליהם?

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים ומדברים ושם נהרגים.

מל פולישוק-בלוך: אני פונה לכל חברי פה לשנות את סדרי העדיפויות.

מל פולישוק-בלוך: הכול חשוב, הכול בוודאי בוער, אבל קודם כול אנחנו צריכים לדאוג לחיילים שלנו שיישארו בחיים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רשות הדיבור לחבר הכנסת אריה אלדד.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת זחאלקה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לנצל את הבמה הזאת ולעשות פרסומת חינם לכמה חברות: "מובילי צפון הנגב", "אלדן השכרת רכב", חברת "השמירה", מוזיאון ישראל, רשות הדואר, "אופטיקנה", רשות שדות התעופה, "טרפיק השכרת רכב", "ישראליפט מעליות", "קרביץ", "אמישראגז" ו"עלית".

אריה אלדד: לפי "מעריב אינטרנט" אתמול, לא פרסומת חינם מגיעה להם אלא אות קלון מגיע להם, חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש.

אריה אלדד: על-פי דוח מיוחד שפרסם קצין המילואים הראשי בצה"ל, אלה חברות שפיטרו אנשי מילואים תוך כדי או מייד בתום שירות המילואים שלהם.

אריה אלדד: אני מציע לחברות האלה לחדול מהפרה זו של החוק, אם הן לא רוצות שנקרא בכנסת הזאת להחרים אותן ואת מוצריהן.

אריה אלדד: תודה רבה.

דניאל בנלולו: אני רוצה לתקן משהו.

דניאל בנלולו: לאחר בדיקה שביצעתי אתמול נאמר לי: במקום רשות הדואר – "בזק".

דניאל בנלולו: אני מבקש לתקן זאת.

ראובן ריבלין: תודה רבה על תיקונו של חבר הכנסת דניאל בנלולו, שלא שכח את המקום שהוא בא ממנו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת מתן וילנאי.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מה שנעשה היום בנגב, קרי, ששני מטוסים ריססו בחומר כימי 2,000 דונם בכפר עבדה בנגב, זה מעשה חמור ביותר, שאין לעבור עליו בשתיקה.

ג'מאל זחאלקה: לא היתה הודעה מראש, ועשרה אנשים נשמו את החומר הכימי ונזקקו לטיפול רפואי.

ג'מאל זחאלקה: היום זו הפעם הראשונה שאנשים עשו שימוש במסכות אב"כ.

ג'מאל זחאלקה: יש אצל כולם מסכות אב"כ, ואנשים רצו ושמו מסכות אב"כ על פניהם כדי להגן על עצמם מפני החומר הכימי.

ג'מאל זחאלקה: המעשה שנעשה הוא חמור במיוחד לנוכח מצבם של התושבים הערבים בנגב, שסובלים מאפליה חמורה בכל תחומי החיים.

ג'מאל זחאלקה: כולם מתלוננים שאנשים בארץ לא רוצים לעסוק בחקלאות.

ג'מאל זחאלקה: הנה לכם אזרחים שרוצים לעבד את אדמתם - - -

קריאה: רוצים שיהודים יעסקו בחקלאות.

ג'מאל זחאלקה: כן.

ג'מאל זחאלקה: כן.

ג'מאל זחאלקה: בגלל האבטלה אנשים רוצים להרוויח את פת לחמם מעיסוק בחקלאות.

ג'מאל זחאלקה: במקום לעודדם, במקום לתת להם סובסידיות ותמיכה ממשלתית, עושים להם מה שעושים.

ג'מאל זחאלקה: אני קורא לאדוני היושב-ראש לערוך דיון מיוחד במצב החמור של התושבים הערבים בנגב.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, אתה יכול להגיש הצעה לסדר-היום.

ראובן ריבלין: פה זה נאומים, פה אין החלטות ואל תבקש זאת ממני.

ראובן ריבלין: הבא אחריו – חבר הכנסת מתן וילנאי, ואחריו – חבר הכנסת אמנון כהן.

ראובן ריבלין: חברים, מי שהיה פה בין הראשונים היה זוכה גם בחצי השעה הראשונה.

ראובן ריבלין: אתה הראשון בחדר שהצביע ואני לא הצלחתי לראות אותך.

ראובן ריבלין: זה בערך מספר הנואמים שאנחנו מספיקים לשמוע בחצי שעה.

ראובן ריבלין: היום אנחנו מוסיפים חצי שעה כדי לתת אפשרות להתמחות של חברי הכנסת בנאומים בני דקה, אבל למעשה זה סיבוב שני.

ראובן ריבלין: בפעם הבאה, מי שיגיע ראשון – ינאם, מי שיגיע לאחר מכן – יתלונן.

ראובן ריבלין: אנחנו תמיד מקבלים באהבה כל תלונה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת מתן וילנאי.

מתן וילנאי: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להמשיך את הנושא שהעלה ידידי חבר הכנסת אלדד.

מתן וילנאי: אני מחזיק ביד נייר שאני פשוט לא מאמין למה שיש בו, מהאתר של ממכ"א.

מתן וילנאי: ממכ"א היא יחידת המחשב של אגף כוח-אדם בצה"ל.

מתן וילנאי: הנייר מדבר על משך ימי מילואים שלא ראיתי ב-36 שנותי בצבא, בימים לא פחות קשים מהיום.

מתן וילנאי: אין לי ספק ש-57 ימי שירות מילואים פעיל דורשים אישור של הכנסת, לפחות של ועדת החוץ והביטחון.

מתן וילנאי: חוק שירות ביטחון מאפשר 35 יום.

מתן וילנאי: איך זה טיפס ל-57 ימים?

מתן וילנאי: זה לא נראה לי סביר.

מתן וילנאי: נראה לי שנדרש כי הכנסת תיתן את דעתה על העניין, שהוא יעבור את האישורים הראויים לכך, ואז נצמצם את התופעה שחבר הכנסת אלדד דיבר עליה לפני דקות מספר.

מתן וילנאי: אי-אפשר להטיל על חוג כל כך מצומצם של אנשים משימה ההולכת וגדלה כל הזמן בלי שום בקרה פרלמנטרית על כל מה שמתרחש שם.

מתן וילנאי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת מתן וילנאי.

ראובן ריבלין: אחרי שהיית שר, אני מלא הערצה ליכולתך לנאום נאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אמנון כהן, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, המדיניות התקציבית של הממשלה מאופיינת בשני פרמטרים מרכזיים: הוצאה ציבורית עצומה, ונטל מס מהגבוהים בעולם, הנדרש כדי לממן את ההוצאה הגדולה.

אמנון כהן: במצב כה קשה אין מנוס מקיצוץ חד בהוצאות ומהורדה משמעותית של נטל המס כדי ליצור בסיס של צמיחה.

אמנון כהן: משום-מה הממשלה החליטה לצחוק לציבור בפרצוף - לדבר על קיצוצים נרחבים במגזר הציבורי, אך להרכיב ממשלה בת 23 שרים, לעומת 18, כפי שהבטיח ראש הממשלה בכבודו ובעצמו; לדבר על הורדות במסים, אך קודם כול לבטל הטבות מס קיימות.

אמנון כהן: כל עוד הממשלה לא תהווה דוגמה לציבור ותבצע את הקיצוצים הנדרשים בחצר הפנימית שלה, לא ניתן יהיה לדרוש מהציבור לשאת בקיצוצים הנדרשים.

אמנון כהן: כל עוד הממשלה לא תיזום הורדה משמעותית במסים, לא יהיה למשק שום סיכוי לצאת מן המיתון העמוק.

אמנון כהן: תודה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת אמנון כהן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחריו – חבר הכנסת דוד טל.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בשנה הקודמת היה מקרה שבו ריססו אדמות בנגב, ואז התקיים דיון גם במליאה וגם בוועדות.

טלב אלסאנע: התברר שאין שום בסיס חוקי או מוסרי למעשה הנפשע הזה, והיו המלצות של הוועדות להפסיק אותו.

טלב אלסאנע: היום חזרו שני מטוסים וריססו גם בני-אדם.

טלב אלסאנע: זו המדינה היחידה בעולם שמרססת בחומר כימי את אזרחיה.

טלב אלסאנע: עשרה ילדים נזקקו לטיפול רפואי.

טלב אלסאנע: אפילו הטענה של המינהל שמדובר באנשים שפלשו, אין לה שום בסיס, כי הם עיבדו את האדמות גם בשנים קודמות.

טלב אלסאנע: הרי כולנו יודעים שבמדינת ישראל יש בית-משפט שאפשר לפנות אליו ולדרוש סילוק.

טלב אלסאנע: אם בית-המשפט ייתן צו, אז ינקטו אמצעים של הוצאה לפועל.

טלב אלסאנע: לא כך היה הדבר.

טלב אלסאנע: לא היתה פנייה לבית-המשפט, משרד מינהל מקרקעי ישראל הפך להיות התובע, השופט והמוציא לפועל, אבל גם מוציא לפועל מעשים נפשעים.

טלב אלסאנע: זה בגדר מעשה טרור של מדינה נגד אזרחיה, ואסור שהכנסת תשתוק עליו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דוד טל, ואחריו – חבר הכנסת הרצוג.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, אישי הכנסת, אני מקווה שבעוד שבועות מספר הממשלה, המעסיקים וההסתדרות יגיעו לאיזו תוכנית, לעסקת חבילה, כפי שקוראים לזה אצלנו.

דוד טל: בתוכנית הזאת יהיו גזירות, בצורה זו או אחרת, אבל אני מקווה שהגזירות לא יהיו קשות מאוד.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, אני מכיר את הרגישות שלך בנושאים הללו, ואני פונה אליך כדי שהממשלה הזאת תיתן דוגמה ותשמש מופת לציבור האזרחים במדינת ישראל ותקצץ את מספר השרים ל-18, כפי שהבטיח ראש ממשלתנו היקר.

דוד טל: מעבר למה שהוא הבטיח, אדוני הבטיח לנו קבל עם ועדה כאן, במקום הזה, שאת השולחן הפנימי הזה לא נראה.

דוד טל: אני אודה ואעריך מאוד אם אפשר יהיה לפרק את השולחן הזה.

ראובן ריבלין: חשבתי שההסתדרות דואגת לתעסוקה, אדוני גורם לאבטלה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת יצחק הרצוג.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת אילן שלגי, אחריו – חבר הכנסת יעקב מרגי, אחריו – חבר הכנסת רן כהן, אחריו – חבר הכנסת אהוד יתום, אחריו – חבר הכנסת מגלי והבה, אחריו – חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, אחריה – חבר הכנסת דניאל בנלולו, ואחריו – חבר הכנסת יצחק וקנין.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לזעוק את זעקתם של 3,000 ילדים במדינת ישראל שנפגעים מדי שנה מעבירות מין, מתקיפות מיניות, ואין שום כתובת שאליה הם יכולים לפנות כדי לקבל טיפול שלא עולה כסף להם ולמשפחותיהם.

יצחק הרצוג: בהעדר תקציב ומסגרות מתאימות מפנה מדינת ישראל לילדים האלה את הגב.

יצחק הרצוג: בתחנות לבריאות הנפש קיים תור אדיר בגלל בעיות אחרות, והתחנות אינן רלוונטיות לצורכי הילדים.

יצחק הרצוג: למשרד הרווחה אין מענה לטיפול פסיכולוגי ארוך טווח, קופות-החולים לא מכירות בנושא הזה כחלק מסל הבריאות.

יצחק הרצוג: אולי לרשויות המקומיות יש רצון טוב, אבל הן לא יכולות לסייע בגלל מגבלות תקציב, והנטל נופל על עמותות וארגונים וולונטריים, שגם הם גובים כסף – אולי קצת פחות ממה שזה עולה בשוק הפרטי – אבל הנטל על המשפחות גדול מאוד.

יצחק הרצוג: ברור לכולם שטיפול ארוך טווח הוא הדבר היחיד שיכול להציל את הנשמות האלה, והמדינה צריכה להקדיש ולהקצות כמה מיליוני שקלים לצורך הנושא הזה.

יצחק הרצוג: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: האם כבר קראתי לחבר הכנסת שלגי?

ראובן ריבלין: ואחריו לחבר הכנסת מרגי?

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אילן שלגי.

אילן שלגי: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, גם אני מבקש להזכיר שמות של שתי חברות בהקשר אחר.

אילן שלגי: לפי ידיעות בעיתונות, חברות ההיי-טק "אמדוקס" ו"קומברס", ויש כנראה גם אחרות, מכינות הטסה של מאות עובדים ובני משפחותיהם ברגע שייפול פה הטיל הראשון ואולי אפילו ברגע שיפרצו מעשי איבה בעירק, והמטרה היא להוציא אותם לקפריסין, לגרמניה ואולי למקומות אחרים.

אילן שלגי: אני קורא לחברות האלה להכחיש את הידיעות, או לבטל את התוכנית הזאת, משום שעצם זה שהעשירים יותר, אולי "החכמים" יותר, אלה שיודעים, יחליטו למלט מפה את נפשם, זה דבר שפוגע במורל הלאומי.

אילן שלגי: ומתי אנחנו צריכים אחדות לאומית אם לא בשעות הקשות?

אילן שלגי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת שלגי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יעקב מרגי, ואחריו – חבר הכנסת רן כהן.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, במאמר כלכלי בעיתון "ידיעות אחרונות" הובאו בהרחבה סעיפי הקיצוץ העתידי במערכת הביטחון.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בין הסעיפים הללו מובא הסעיף המזערי והקטן, והוא סעיף המלגות וההכשרה המקצועית לחיילים חלשים.

יעקב מרגי: אני מבקש מחברי חברי הכנסת לעמוד בפרץ ולא לתת ידם למעול מעל בחיילים אלה, שלא קיבלו את ההזדמנות השווה בחיים כמו חבריהם, שלא באשמתם, ולא הגיעו להשכלה מינימלית.

יעקב מרגי: לכן החשש שלי הוא, שהממשלה הזאת קמה לשנות את סדרי העדיפויות ולהוסיף מכה על מכה לאוכלוסיות החלשות במדינה, אף שמדובר בחיילים.

יעקב מרגי: מסתננת שזייפה דרכון זכאית לסל קליטה ולתעודת זהות כיוון שהבן שלה נהרג במועדון לילה, ואני שואל, עד היכן הצביעות, ואם זה לא עדתי, מה זו עדה?

יעקב מרגי: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת מרגי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני חייב לומר שאני ממש המום ומבועת מן הידיעה על ריסוס 2,000 דונם בנגב בחומר שורף שדות, שדות ירוקים בכפר עבדה.

רן כהן: אני חייב לומר שזה מעשה אנטי-ציוני ואנטי-אנושי.

רן כהן: אנחנו באנו לארץ הזאת כדי שהיא תהיה ירוקה וכדי ששדותיה יפרחו, ולא כדי לשרוף שדות.

רן כהן: זה דבר אנטי-יהודי, אני חייב לומר את זה.

רן כהן: בהמשך לדברים של מתן וילנאי, אני חייב לדבר על הודעתה של הממשלה על כוונתה לבטל את תוספת השכר לאנשי המילואים מעבר ל-25 יום, אותו מעט שמקבלים אנשי המילואים, אנשי הביטחון.

רן כהן: ממשלה שנושאת את שם הביטחון לשווא פוגעת באנשי הביטחון, מה היא עושה בעצם?

רן כהן: - 1.

רן כהן: היא עושה מעשה של שערורייה וחרפה כלפי מי שמשרת את הביטחון; 2.

רן כהן: היא פוגעת במי שמשרת ומיטיבה עם מי שלא משרת - לתשומת לבכם, אנשי שינוי; 3.

רן כהן: היא פוגעת דווקא במי שמשרת יותר ולא במי שמשרת פחות.

רן כהן: ולכן, צריך לבטל את זה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת כהן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אהוד יתום, ואחריו - חבר הכנסת צבי הנדל, שנשכח על-ידי משום-מה והוא היחיד שלא נמחק.

אהוד יתום: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מבקש להצטרף לזעקתם של האלוף מתן וילנאי ותת-אלוף אריה אלדד בכל הקשור לחיילי המילואים שלנו, והרי תמונה חזקה מאלף מלים.

אהוד יתום: אתמול התפרסמה בעיתון "מעריב" תמונה של חיילי מילואים במחסום בית-לחם.

אהוד יתום: הם הולכים לשדות הקרב וחוזרים למקומות ללא עבודה.

אהוד יתום: זו שערורייה ממדרגה ראשונה.

אהוד יתום: מתן, אני מצטרף לבקשתך ולהצעתך כי לא יעלה על הדעת שהאנשים הטובים שלנו ילכו להגן עלינו בנפשם, יחזרו בריאים ושלמים בעזרת השם, וישובו ללא עבודה הביתה.

אהוד יתום: יש כאן מכתב זועק של מילואימניק בן 39, שאומר: "זו בושה לשרת את המדינה".

אהוד יתום: אני מוחה על דבריו, אבל אני יכול להבין אותו.

אהוד יתום: זהו כבוד גדול לשרת את המדינה, אבל אנחנו, חברי הכנסת, נדאג לכך שהתופעה המבישה הזאת לא תשוב ותהיה במדינתנו.

אהוד יתום: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אהוד יתום.

ראובן ריבלין: ה"יתומים" ממש מצטיינים בעמידה בלוח הזמנים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת צבי הנדל, בבקשה.

צבי הנדל: אדוני היושב בראש, חברי חברי הכנסת, אני שומע על ריסוס השדות בנגב ומתכווץ לבי.

צבי הנדל: איזו חבורה של מסכנים, חקלאים מסכנים תמימים נזדמנו ועשו מעשה חקלאי חשוב, ופתאום באים האנשים הרעים, רעי הלב, ומרססים אותם.

יצחק הרצוג: וגם משרתים בצה"ל.

צבי הנדל: אני רוצה שיהיה ברור שאנשים אלה הם גוזלי קרקעות בהיקף אדיר.

צבי הנדל: במשך שנים הם גוזלים קרקעות, בונים שם ועושים חקלאות.

צבי הנדל: לכן אני מאוד מברך את מי שסוף-סוף לקח את החוק לידיים.

צבי הנדל: אין פה ויכוח בין שמאל לימין.

צבי הנדל: אל תצטעצעו ואל תהיו צבועים.

צבי הנדל: תשאלו את האנשים שלכם ב"סיירת הירוקה".

צבי הנדל: אני מכבד ואני מאוד מעריך את מי שנלחם בפשע הגדול הזה.

צבי הנדל: תודה.

רן כהן: בגוש-קטיף לוקחים קרקעות.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מגלי והבה, ואחריו - חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הדוברים הקודמים התייחסו לנושא פיטורי החיילים, והחברות כל הזמן מתעלמות מקריאותינו שלא לפטר חיילי מילואים, שעושים למעננו כל הזמן.

מגלי והבה: אני מחזיק רשימה ארוכה של חיילים דרוזים שפוטרו על רקע שירותם במילואים.

מגלי והבה: אני קורא לחברי חברי הכנסת וגם לכל העם בישראל להחרים חברות, אפילו לא לקנות את המוצרים שלהן במצב הכלכלי הקשה הזה.

מגלי והבה: שילמדו להעריך את החיילים, שעושים לילות כימים בשירות המדינה.

מגלי והבה: אנחנו נעשה הכול דרך החקיקה, כדי שדברים כאלה יעוגנו בחקיקה ולא יוכלו לפטר חיילי מילואים רק כיוון שהם שירתו במילואים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, ואחריה – חבר הכנסת דניאל בנלולו.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להתריע על המצב הקשה בכל הקשור להסעות תלמידים.

גילה פינקלשטיין: במשך שישה ימים בשבוע, הלוך ושוב, נמצאים הילדים בסכנה ממשית.

גילה פינקלשטיין: שמענו השבוע שבמועצה מקומית מסוימת התקינו טלוויזיה במעגל סגור בתוך האוטובוס, כי היו אובדי עצות ולא ידעו איך לטפל בנושא.

גילה פינקלשטיין: זו סכנת נפשות.

גילה פינקלשטיין: יש התעללות בילדים ופציעה ממשית שלהם.

גילה פינקלשטיין: ההסעות מסכנות את הילדים, ואנחנו שומעים על חפצים המושלכים דרך חלונות האוטובוס ומסכנים את הנוסעים האחרים שעל הכביש.

גילה פינקלשטיין: אין מבוגרים בהסעה היומיומית של הילדים, וההורים חוששים לשלוח את ילדיהם לבית-הספר בגלל בעיית האלימות הגוברת בהסעות.

גילה פינקלשטיין: אני מקווה שבקדנציה הזאת משרדי החינוך והאוצר לא יהיו בחיכוכים ויוכלו להקצות תקציב מתאים כדי שיהיו אנשים מבוגרים אחראים באוטובוסים.

גילה פינקלשטיין: מותר להכניס לאוטובוס 50 ילדים, ומכניסים 70, והסכנה הולכת וגוברת.

גילה פינקלשטיין: צריך לתת על זה את הדעת.

גילה פינקלשטיין: אפשר גם לפצות מורים שיקיימו תורנות אחת לשבוע ויצטרפו להסעות הילדים.

גילה פינקלשטיין: כפי שאתה יודע, היושב-ראש, המורה עובד קשה ומרוויח מעט, ואם הוא מצטרף לתורנות בהסעה, צריך לפצות אותו.

גילה פינקלשטיין: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דניאל בנלולו, ואחריו - חבר הכנסת וקנין.

דניאל בנלולו: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני שמח שרוב החברים שדיברו כאן היום בנאומים בני דקה קראו את העיתונים כל השבוע.

דניאל בנלולו: עברנו על כל העיתונים, ואנחנו עדים להרבה קיצוצים במה שמקבלים חיילי צה"ל.

דניאל בנלולו: אחד מהם הוא שאין יותר צ'ופרים, אחר כך אנחנו רואים שצה"ל מבטל את התרבות, חיילים קרביים צריכים לכבס בעצמם ועוד.

דניאל בנלולו: אני פונה בשם עמיתי חברי הכנסת לקברניטי הביטחון, לשר הביטחון ולשר האוצר ומבקש שיקבעו עדיפויות בחלוקת התקציב, וכל זה כדי שהחיילים שלנו יוכלו לשמור על ביטחוננו וישרתו את מדינת ישראל בצורה הרבה יותר נאותה.

דניאל בנלולו: את מה שמגיע להם אנחנו חייבים לתת להם.

דניאל בנלולו: תודה.

דני יתום: לאיזו מפלגה שייכים השרים האלה?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק וקנין, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חברת הכנסת יולי תמיר.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ידידי משינוי, אתמול דיבר חבר הכנסת שלגי משינוי, ואני לא רציתי לשסע את דבריו, מאחר שזה היה נאומו הראשון.

יצחק וקנין: לצערי הרב, זו ממש מנטרה שמשמיעים כל הזמן, שיש קבוצה קטנה שלא עושה צבא ולא משלמת מסים.

יצחק וקנין: אני חייב להגיד משהו באמת מכל לבי.

מל פולישוק-בלוך: קבוצה גדולה.

יצחק וקנין: קבוצה גדולה שאתם באיזו סיטואציה הייתם מוכנים לשבת אתה, אותה קבוצה שלא עושה בכלל צבא.

מל פולישוק-בלוך: מדברים עליכם.

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד לך, שכל חברי הכנסת של ש"ס עשו צבא, גם הדור הקודם, גם הדור הזה.

אילן שלגי: מה עם הדור הבא?

יצחק וקנין: גם הדור הבא, אדוני הנכבד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שלגי - - -

יצחק וקנין: כדי שטומי לפיד יעשה מה שאבא שלי והמשפחה שלי עשו בשביל מדינת ישראל, הוא צריך עוד שבעה דורות.

יצחק וקנין: כי אבא שלי הוליד שבעה ילדים, כולם שירתו בצה"ל, וטומי הוליד ילד אחד, ילד אחד בלבד.

מל פולישוק-בלוך: בצבא משרתים, לא עושים.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת וקנין.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת יולי תמיר, ואחריה – חבר הכנסת נסים זאב, אחרון הדוברים.

יולי תמיר: חברי חברי הכנסת, דיברו כאן היום על התנאים הקשים של חיילי מילואים.

יולי תמיר: אבל, שאלתם את עצמכם למה חיילי המילואים משרתים?

יולי תמיר: הנה יש תשובה – כולם קראו את העיתונים, גם אני.

יולי תמיר: יושבים 40 חיילים ושומרים על שלוש משפחות בהתנחלות שירת-הים.

מל פולישוק-בלוך: יותר מ-40.

יולי תמיר: שלוש משפחות ו-40 חיילים, שמלינים כאן, ובצדק, שהם מפסיקים את עבודתם, אינם מקבלים שכר, אינם מקבלים תנאים, יושבים בין החולדות, והמתנחלים עוד צועקים להם: "תפתח את השער", "תסגור את השער", כאילו הם היו משרתים שלהם.

רוני בריזון: בשירת-הים יש סוס ורוכבו.

יולי תמיר: במקום שאנחנו נשפר את התנאים של חיילי המילואים, צריך לצמצם את מספר חיילי המילואים, על-ידי כך שיורידו את המאחזים הבלתי-חוקיים ויצמצמו את מספר ההתנחלויות.

יולי תמיר: כך ננצל את כוח-האדם שלנו באופן ישר והגון, ולא נהפוך ללעג ולקלס את המושג שירות מילואים.

דני יתום: כדאי שנוסיף שזו כנראה התנחלות בלתי חוקית.

יולי תמיר: אמרתי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, שהפעם לא יהיה אחרון הדוברים, כי אחריו יבוא חבר הכנסת רוני בר-און.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, התופעה של פלישה והשתלטות על קרקעות ידועה לנו מימים ימימה.

נסים זאב: הבדואים והערבים בערים מסוימות רגילים לעשות כך.

נסים זאב: אני חושב שהעניין של הריסוס, עם כל הכאב וכל הצער, הוא כנראה האלטרנטיבה היחידה שקיימת כדי להוציא את הפולשים מהקרקעות.

נסים זאב: אבל אני רוצה לדבר על ריסוס מסוג אחר, אדוני היושב-ראש – של ועדת הכנסת נגד תנועת ש"ס.

נסים זאב: כנראה החליטו גם לרסס אותנו.

נסים זאב: מה לעשות?

נסים זאב: מדברים על הבדואים בנגב, אבל יש חוסר הגינות ומקבלים החלטות כאילו דמוקרטיות, כאשר הן כל כך שרירותיות, כל כך מרושעות, נגד התנועה, בכל נושא ונושא, ואני מרגיש פשוט שהליכוד שותף לאותה דרך קלוקלת.

נסים זאב: אני מקווה שראש הממשלה קצת יתעשת, כי יש גלגל בעולם.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רוני בר-און, אחרון הדוברים.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הדיון נסב סביב תנאי השירות של חיילי צה"ל, שכולם יקרים לכולנו.

רוני בר-און: אין בית שאין בו חייל, אם זה בעל, אם זה בן, אם זה אב, וכמה חבל שהנושא הזה, שהוא חשוב לכולנו ויקר לכולנו, הוא נושא להתנגחות.

רוני בר-און: מנגחים את ש"ס על אלה שלא משרתים, מנגחים את ההתנחלויות, שהן לא לשביעות רצונם המלאה של החברים מהשמאל.

רוני בר-און: דברו על חיילי צה"ל ואל תשתמשו בחיילי צה"ל בציניות וכקרדום לחפור בו לעניינים של האג'נדה הפוליטית הפרטית שלכם, שבינה לבין תנאי השירות של חיילי צה"ל אין ולא כלום.

רוני בר-און: טלו קורה מבין עיניכם.

יולי תמיר: הציניות היא לשלוח חיילים להגן על התנחלויות בלתי חוקיות.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת בר-און.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, סעיף 33א בתקנון הכנסת, המדבר על נאומים בני דקה, אומר כי בסיום הנאומים הממשלה רשאית להשיב באמצעות אחד או שניים מנציגיה, במסגרת זמן שלא תעלה על חמש דקות.

ראובן ריבלין: זכינו היום שהשר גדעון עזרא ילווה את הנאומים בני דקה בכל זמן הימשכותם, שעה שלמה, והוא מתבקש לבוא ולענות במסגרת זמן של עשר דקות.

רוני בר-און: לפי אורך השאלות כך אורך התשובה, לא?

ראובן ריבלין: כך כתוב בתקנון.

ראובן ריבלין: אנחנו חייבים להקפיד על הכתוב.

ראובן ריבלין: לכן נתתי לו במקום חמש דקות, עשר דקות.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הקשבתי קשב רב לנושאים שהועלו פה היום, ואני מוכרח להגיד שהיו שני נושאים מרכזיים של שתי קבוצות גדולות למדי של חברי הכנסת: בראש ובראשונה, חברי הכנסת הערבים, פלוס רן כהן, פלוס חבר הכנסת ג'ומס, שהתייחסו לנושא הריסוס בעבדה היום - - -

ראובן ריבלין: או חבר הכנסת אורון, או החבר ג'ומס.

גדעון עזרא: החבר ג'ומס, חבר הכנסת אורון.

גדעון עזרא: חברי הכנסת, אני מוכרח להגיד לכם בתחילת דברי, שראש הממשלה אמר היום בישיבת הממשלה, שהוא מתכוון לא לעמוד בראש ועדות השרים, להוציא ועדת שרים אחת - -

עזמי בשארה: זה מבשר טובות.

עזמי בשארה: הוא יתעסק רק בשלו.

גדעון עזרא: - - וזו ועדת השרים לענייני המגזר הלא-יהודי, כאשר לדעתו יש לשנות את מערכת היחסים עם המגזר הזה.

עזמי בשארה: - - -

גדעון עזרא: חבר הכנסת בשארה, אני חושב שאתה צריך לקבל בברכה את ההחלטה הזאת של ראש הממשלה.

עזמי בשארה: - - -

ראובן ריבלין: הוא רק מציע, חבר הכנסת בשארה.

ראובן ריבלין: הוא לא הכריח אותך.

גדעון עזרא: לעצם העניין, לפני שאני עונה על הדברים, אני מציע לחברי הכנסת להעלות את הנושא הזה כהצעה דחופה לסדר-היום, כי זה נושא ראוי להצעה דחופה.

גדעון עזרא: אני חושב שיש מקום שהשר הממונה על מינהל מקרקעי ישראל, נכון להיום שר התעשייה והמסחר, ישיב בנושא הזה.

גדעון עזרא: אין לי כל ספק שהדברים האלה נעשו לאחר חשיבה, לאחר בדיקה משפטית.

גדעון עזרא: אין לי הסיבות מדוע זה נעשה היום ומדוע בלי הודעה.

גדעון עזרא: אני מציע שהנושא יעלה בוועדה.

גדעון עזרא: קבוצת השאלות השנייה התייחסה לאנשי המילואים ולפיטוריהם ממקומות עבודתם.

גדעון עזרא: בישיבת הנשיאות שהיתה אתמול הוחלט להעביר את הנושא הזה לדיון דחוף בוועדת החוץ והביטחון.

גדעון עזרא: לכן, הנושא הזה יטופל מיידית.

גדעון עזרא: אשר לשאר הדברים שהועלו בקשר לתנאים של חיילי צה"ל, כל שאלה בהחלט במקומה, ואני מציע לחברי הכנסת להפנות חלק מהשאלות שהעליתם כאן בשאילתות לשרים הנוגעים בדבר, וללא כל ספק תיענו בצורה מורחבת.

גדעון עזרא: אני מבקש לומר כמה מלים נוספות על הדברים שהועלו כאן.

גדעון עזרא: חבר הכנסת בורג, לגבי מע"מ על פירות וירקות: אינך היחיד שפנה בנושא.

גדעון עזרא: פנו אלי בפניות אישיות בנושא הפירות והירקות, ואין לי כל ספק שהנושא הזה נמצא בדיון.

גדעון עזרא: אני רוצה להשיב לחבר הכנסת פינס באותה הזדמנות, ששר האוצר הודיע היום, שהוא לא פרסם ולו חצי פרסום על הכוונות שלו בתוכנית הכלכלית החדשה, וכל מה שכתוב בעיתונים זה על דעת הכותבים.

אברהם בורג: הכול "ספין".

גדעון עזרא: הוא עדיין לא קבע את הסעיפים השונים.

מוחמד ברכה: זה לא הדמיון הפרוע של העיתונאים.

גדעון עזרא: לאחרונה ראיתי את מה שכתבו בעיתונים לגבי מי ימונה לאיזה תפקיד.

גדעון עזרא: כמעט שום דבר לא יצא שם נכון.

גדעון עזרא: עזוב.

יולי תמיר: זה בגלל ראש הממשלה.

אברהם בורג: זה כי לראש הממשלה לא היתה תוכנית.

אברהם בורג: זה לא אותו דבר.

גדעון עזרא: אני לא יודע.

גדעון עזרא: אני לא בטוח.

גדעון עזרא: על כל פנים, רבותי, אמר את זה שר האוצר היום בישיבת הממשלה, והדברים שאתם משמיעים לגבי הפירות והירקות יועברו אליו.

גדעון עזרא: אני גם מתכוון להעביר את הדברים האחרים שהעליתם פה לשרים הנוגעים בדבר, אף שהם אינם כאן.

אברהם בורג: אדוני השר, רק כדי שאני אבין:

אברהם בורג: אף ששר האוצר נכשל בתפקידו מאז הוא נכנס לתפקידו, אתה עדיין מאמין בו?

גדעון עזרא: מי, השר נתניהו?

אברהם בורג: כן.

גדעון עזרא: הוא נכשל?

אברהם בורג: הוא יומיים שר.

אברהם בורג: אמרו שהוא יבוא ויושיע את הכלכלה.

רוני בר-און: הבורסה טיפסה.

רוני בר-און: ..

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, ראיתי יושבי-ראש מעולים של הכנסת זאת, שגם להם נדרשו יותר ממאה יום כדי להגיע לאיזה הישג.

אברהם בורג: לתוכנית כלכלית?

ראובן ריבלין: לאיזה הישג.

גדעון עזרא: אני מוכרח להגיב על מה שאמר כאן חבר הכנסת גפני כאשר הוא דיבר על בנות השירות הלאומי שעולות כסף רב למדינה.

גדעון עזרא: כמי שמכיר את עבודתן של בנות השירות הלאומי, אני מודיע לכם, הלוואי שתרבינה והלוואי שתשרתנה עוד ועוד בנות בתפקידים כאלה ואחרים בצבא-הגנה לישראל.

אברהם בורג: שירות לאומי זה לא צבא.

גדעון עזרא: אני אומר לך שבשירות שלהן בתפקידן לטובת ביטחון המדינה הן עושות עבודה מעולה.

אברהם בורג: התייחסתי רק לטרמינולוגיה.

גדעון עזרא: אני רק עונה לחבר הכנסת גפני, שאמר שזה עולה הרבה כסף למדינה.

גדעון עזרא: אני אומר שההוצאה עליהן מוצדקת בהחלט, לדעתי.

רוני בר-און: חבר הכנסת גפני התכוון לומר שהוא עולה הרבה כסף למדינה.

גדעון עזרא: לגבי דבריה של חברת הכנסת אתי לבני – היא לא נמצאת פה – אלה בדיוק הנושאים שכדאי שהיא תדבר עליהם עם השרים שלה, כדי שיעלו אותם בממשלה, ויהיה לה צינור הרבה יותר קצר מנאומים בני דקה בשביל להעביר את הדברים.

גדעון עזרא: ובכלל כדאי שנזכור מי נמצא בקואליציה ומי נמצא באופוזיציה ומי יכול לעשות מה.

גדעון עזרא: לגבי דבריו של חבר הכנסת ואסל טאהא - - -

עזמי בשארה: זה בסך הכול צינור - - -

גדעון עזרא: אני מציע לחבר הכנסת ואסל טאהא להגיש את הנושא הזה של כיבוי האש בשאילתא.

גדעון עזרא: אני חושב שזו בהחלט שאילתא ראויה.

גדעון עזרא: חבר הכנסת דני יתום, לגבי גדר ההפרדה, אני אומר לך, על-פי התוכנית היא מבוצעת כרגע מסאלם לקרני-שומרון, מצד אחד, ומסאלם לתיאסיר, מצד אחר.

גדעון עזרא: אני מקווה שיימצא הכסף להשלמת הגדר.

גדעון עזרא: זו סוגיה לא פשוטה לחלוטין.

גדעון עזרא: כרגע הממשלה ממשיכה.

גדעון עזרא: 500 כלי צמ"ה – ציוד מכני הנדסי - עובדים ממש כרגע על הגדר הזו.

גדעון עזרא: לגבי דבריה של חברת הכנסת מלי פולישוק בעניין אפודים, אני מקווה ואני משוכנע שהאפודים נמצאים במקומות הרגישים והחשובים, וכאשר את עוברת ממרכז הרגישות לאחור, לא מן הנמנע שיש שם פחות אפודים ופחות אמצעים.

גדעון עזרא: בסדרי העדיפויות היום אני לא בטוח איפה לתת אפוד, אבל הנושאים שהעלית גם נבדקים כל פעם מחדש, מאחר שלצערנו היו כמה מקרים שחיילים שהיו בלי אפודים נפגעו, והנושא הזה נמצא בבדיקה.

מל פולישוק-בלוך: - - -

גדעון עזרא: היום?

מל פולישוק-בלוך: היום יש חיילים שאין להם אפודים - - -

גדעון עזרא: יש חיילים שאין להם אפודים.

גדעון עזרא: השאלה איפה החיילים האלה נמצאים.

מל פולישוק-בלוך: לא בתל-אביב.

גדעון עזרא: חברת הכנסת פינקלשטיין, אני חושב שגם את הנושא שאת העלית מן הראוי להעלות בשאילתא – אפילו בשאילתא בעל-פה - לגבי הסעות התלמידים.

גדעון עזרא: לגבי הורדת המאחזים, חברת הכנסת יולי תמיר, אנחנו ממשלה אחרת, אנחנו חושבים אחרת לגבי המאחזים, בוודאי החוקיים, ולכן אני חושב, שבכל מקום שיש ישראלים, חובתנו להגן עליהם.

גדעון עזרא: ולבסוף אני מבקש לומר עוד שתי מלים.

גדעון עזרא: חבר הכנסת כחלון.

משה כחלון: סליחה, סליחה.

גדעון עזרא: אני מבקש לומר עוד כמה מלים.

גדעון עזרא: אני התמניתי לתפקיד השר המתאם בין הממשלה לכנסת.

גדעון עזרא: אני מתכוון להיות גם השר המתאם בין הכנסת לממשלה, אם תרצו להשתמש בשירותי.

אברהם בורג: זה יפה מאוד.

גדעון עזרא: הדבר השני, אני מוכרח להגיד לכם, שכאשר אני שומע את הדברים מהצד הזה של המתרס, כשר, התנצחויות בלי טעם, רבותי – חבל על הזמן.

גדעון עזרא: אנחנו צריכים לעזור לממשלה הזאת, לעם הזה, לצאת מהמצור שאנחנו נמצאים בו, וכולנו יחד נעשה את המלאכה.

גדעון עזרא: אני מוכרח לומר עוד דבר אחד, ואת זה אני אומר על סמך ניסיוני כסגן השר לביטחון הפנים.

גדעון עזרא: כחלון, אתה כל הזמן מפריע לי.

גדעון עזרא: מה קרה לך?

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אולם המליאה הוא לא המקום שבו צריך לערוך שיחות.

ראובן ריבלין: מילא בהצבעות, אבל פה השר מנסה לענות לחברי הכנסת.

גדעון עזרא: אני הצעתי ליושב-ראש הכנסת לשים מאחור רמקולים.

גדעון עזרא: תוכלו לשבת שם ולדבר וגם תוכלו לשמוע את הדיונים.

גדעון עזרא: אני רוצה לסיים רק במלה אחת לגבי החקיקה הפרטית, כמי שהיה סגן השר לביטחון הפנים.

גדעון עזרא: יכול להיות שהצעת החוק שאתם מציעים איננה מגיעה לסך של 5 מיליוני ש"ח, וגם יימצא הרוב הדרוש.

גדעון עזרא: תדעו לכם שבסוף-בסוף, בסנקציות, שותפה משטרת ישראל, ומשטרת ישראל חייבת לעבוד לפי סדרי עדיפויות, משום שהיא לא יכולה לעשות את הכול כל הזמן.

גדעון עזרא: אנא הביאו את הדברים האלה בחשבון.

גדעון עזרא: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לשר גדעון עזרא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שהיה כל כך הרבה זמן באולם המליאה והפך לשר בא ואומר לכנסת: אני מוכן להיות השר המקשר בין הכנסת לממשלה.

ראובן ריבלין: ברוכה יוזמתו.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, אפשר להציע הצעה לסדר?

ראובן ריבלין: כן, בבקשה, חבר הכנסת בורג.

אברהם בורג: מהצד אפשר?

ראובן ריבלין: בבקשה, בבקשה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לשר גדעון עזרא.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, אני מצטרף לדבריך.

אברהם בורג: אני חושב שהדברים שהשר עזרא אמר כאן יכולים להיות מודל מאוד מעניין.

אברהם בורג: אני הייתי מציע ליושב-ראש לכנס אולי אצלו במשרד, יחד עם יושב-ראש ועדת הכנסת, ישיבה שבה אולי אפשר למסד את התיאום בין הכנסת לבין הממשלה דרך השר, כפי הצעתו.

אברהם בורג: אני אתן לך דוגמה.

אברהם בורג: השר נתן כאן כמה וכמה הצעות לפתרונות כאלה ואחרים.

אברהם בורג: אם הוא יוכל - נגיד, על-פי תקנון הכנסת או משהו כזה – להגיד: בעוד שבועיים אני מגיע אליכם עם תשובות אחת, שתיים, שלוש, כי זה מה שהתחייבתי למליאה, נראה לי שאפשר למסד כאן דבר שיועיל מאוד וישביח את האיכות האקטואלית של המליאה.

ראובן ריבלין: גם היושב-ראש המיועד של ועדת הכנסת נמצא כאן; בוודאי ימצא לנכון ליזום אותו עניין של ועדת משנה לדיון ולראות אפשרות למסד את הנושא.

ראובן ריבלין: מובן שאמצעי השאילתא ומוסד השאילתא יצטרך להישאר בצריך עיון, והשאלה היא כמה חברי כנסת יפנו ועד כמה יוכל השר לעזור להם.

ראובן ריבלין: רבותי, לפני שאנחנו ממשיכים בסדר-היום ועוברים להצעות לסדר-היום של חברי הכנסת, אני מבקש להפנות את תשומת לבם של חברי הכנסת, הנוכחים והשומעים בחדרים, לצורך של כל חברי הכנסת הנמצאים בחדרים שבהתאם לקביעת ועדת החדרים אינם מיועדים להם בקדנציה הזאת – לפנות את החדרים, על מנת שלא להצריך אותנו לבוא ולשמוע את החלטותיהם של ראשי ועדה שקבעו איפה ישב ומי ישב ובאיזו דרך הוא צריך להעביר את זכותו לאחר.

ראובן ריבלין: אם לא יעשו כן, ניאלץ להפעיל את מוסדות הבית על מנת לפנות ולעשות את מצוות הוועדות, כפי שקבעו על-פי סמכותן.

ראובן ריבלין: לכן אני מבקש מכל חברי הכנסת אשר מבקשים להישאר בחדרים שאינם שלהם לפי החלטת הוועדה - לפנות את החדרים.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה.

ראובן ריבלין: תשובת ישראל על מפת הדרכים ומינוי ראש ממשלה ברשות הפלסטינית

ראובן ריבלין: אני מבקש להזמין את חבר הכנסת אופיר פינס להיות הראשון בין מגישי ההצעות לסדר-היום.

ראובן ריבלין: הנושא: תשובת ישראל על מפת הדרכים ומינוי ראש ממשלה ברשות הפלסטינית – הצעות לסדר-היום מס' 20 ו-135.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית, התבשרנו באמצעי התקשורת שיושב-ראש הרשות הפלסטינית החליט להביא למועצה המחוקקת הפלסטינית את מינויו של אבו-מאזן לראש ממשלה.

אופיר פינס-פז: קודם כול, אני לא יודע אם זה נכון או לא.

אופיר פינס-פז: אני שואל את ברכה ואת עזמי – אולי אתם יודעים יותר – אבל אם זה נכון, אני מוצא לנכון לברך על המינוי הזה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לברך על המינוי הזה, לא כדי לקלקל לאבו-מאזן, אלא משום שאני סבור שאבו-מאזן הוא אדם שהוכיח לאורך שנים עקביות, רצינות, עמידה על עקרונות.

אופיר פינס-פז: אני אומר לציבור הישראלי, אבו-מאזן הוא איש מחנה השלום הפלסטיני שמתנגד לשימוש בטרור כמכשיר להשגת יעדים מדיניים.

אופיר פינס-פז: את זה צריך לדעת.

מגלי והבה: שיחליף את היושב-ראש.

יחיאל חזן: שיחליף את היושב-ראש - - -

אופיר פינס-פז: ואני מאוד מקווה, חברי מהליכוד, שהרשות הפלסטינית, המועצה המחוקקת, היושב-ראש ערפאת, יעניקו סמכויות של ממש לראש הממשלה הפלסטינית, לאבו-מאזן, כדי שהוא יוכל גם לבצע את תפקידו הלכה למעשה.

אופיר פינס-פז: אני גם רוצה לקוות שהממשלה בישראל תכבד את הבחירה הזאת, ואני קורא מעל הבמה הזאת לראש הממשלה לכבד את הבחירה הזאת, לחזק אותה, לשתף פעולה עם הממשלה הפלסטינית מרגע שתוקם, ולא לעשות את מה שלצערי התרגלנו לעשות הרבה מאוד זמן - - -

מוחמד ברכה: לפחות לאפשר את כינוס המועצה המחוקקת במלוא הרכבה.

אופיר פינס-פז: זה בוודאי.

מוחמד ברכה: וזה תלוי בשרון, ולא בערפאת.

אופיר פינס-פז: בוודאי.

אופיר פינס-פז: זו כמובן בקשה מקדמית בכלל.

אופיר פינס-פז: זו בקשה מקדמית, לאפשר את כינוס המועצה במלוא הרכבה, וזה אכן תלוי ברשויות הישראליות.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לקוות שהממשלה לא תעשה את מה שעשתה, לצערי, בפעם קודמת – הממשלה הקודמת, לא הממשלה הזאת, כי זאת ממשלה חדשה – שישר הטילה דופי, ישר אמרה שזה איזה תרגיל, שזה לא רציני.

אופיר פינס-פז: חבל.

אופיר פינס-פז: צריך לתת הזדמנות לעם הפלסטיני ולממשלה הנבחרת שלו לנסות להילחם בטרור, לנסות ליצור דפוסים חדשים של שיתוף פעולה בינינו לבינם לאחר תקופות שפל קשות מאוד והרבה מאוד דם שנשפך.

צבי הנדל: - - -

אופיר פינס-פז: אני לא שומע.

אופיר פינס-פז: אתה יודע, חבר הכנסת הנדל, אתה צרוד, כאילו אתה כל הזמן צועק על אריק שרון על העניין של המדינה הפלסטינית.

אופיר פינס-פז: אני כבר לא יודע, כתבת לו או צעקת עליו או גם וגם?

אופיר פינס-פז: לגבי מפת הדרכים, אנחנו היינו בשיחה אצל ראש הממשלה.

אופיר פינס-פז: אני אומר לך, אדוני השר עזרא, ראש הממשלה תיאר לנו מצב שבו הוויכוח על מפת הדרכים הוא בשוליים, על איזו נקודה כאן, נקודה שם.

חיים אורון: - - -

אופיר פינס-פז: אבל לאחר מכן קראתי באחד העיתונים – והבאתי אותם כאן לעדות - שבתשובת ישראל לצוות של הקוורטט שעוסק במפת הדרכים הציגה ממשלת ישראל למעלה מ-100 תיקונים למפת הדרכים - 100 תיקונים למפת הדרכים.

חיים אורון: כל תיקון זה - - -

אופיר פינס-פז: איך זה מתיישב, אדוני השר, עם מה שראש הממשלה אמר ליושב-ראש מפלגת העבודה, שמדובר רק בתיקונים קלים, שלא דבר וחצי דבר במהות?

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר לך יותר מזה.

אופיר פינס-פז: הייתי השבוע באירופה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת פינס, זמנך הסתיים.

אופיר פינס-פז: זמני תם.

אופיר פינס-פז: עוד שנייה.

אופיר פינס-פז: הייתי השבוע באירופה, ואני רוצה לומר לך, שהעמדה האירופית והעמדה האמריקנית בנושא מפת הדרכים היא עמדה אחת; היא עמדה מתואמת.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת, אם ראש הממשלה באמת חושב שאפשר יהיה להגיע כאן לעמדה אחת עם אמריקה ולעמדה אחרת עם אירופה ולעמדה שלישית עם האו"ם בעניין הזה - לדעתי, הוא טועה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שבעניין הזה ישראל צריכה לאחוז את השור בקרניו.

אופיר פינס-פז: זה נכון, אדוני היושב-ראש, שהממשלה הזאת היא בלתי רלוונטית למפת הדרכים.

אופיר פינס-פז: זה נכון, ולכן אחת מהשתיים: או שמפת הדרכים תמות מות נשיקה, או שהממשלה הזאת תמות מות נשיקה.

אופיר פינס-פז: מה העדפותי, אני חושב - - -

אברהם בורג: מי רוצה לנשק אותה?

אופיר פינס-פז: ראיתי אתמול שהיה פה סבב נשיקות שחבל על הזמן.

אופיר פינס-פז: מה העדפותי – אני חושב שאין כאן חבר כנסת שלא ברור לו, ואני מקווה מאוד שנמצא את הדרך להתקדם בערוץ הזה, במיוחד לאחר שייבחר ראש ממשלה חדש או ראשון לרשות הפלסטינית.

אופיר פינס-פז: תודה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת פינס.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת חיים אורון.

אלי בן-מנחם: מוקצבות לך שלוש דקות.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כמו קודמי, חבר הכנסת פינס, גם אני בוחר להתחיל בנושא השני שמופיע בהצעה לסדר-היום ואחר כך להגיע לנושא הראשון, משום שלפי דעתי שני הנושאים קשורים.

חיים אורון: גם אני מקווה שבסוף השבוע תבחר המועצה המחוקקת הפלסטינית ראש ממשלה ותאציל לו סמכויות.

רוני בר-און: - - -

חיים אורון: חבר הכנסת בר-און, אפילו יבחרו את מי שראש לשכת ראש הממשלה - - -

רוני בר-און: - - -

חיים אורון: תקשיב לי טוב.

חיים אורון: אפילו יבחרו את מי שראש לשכת ראש הממשלה, עורך-הדין וייסגלס, חיבק – מה זה חיבק – ונישק - - -

רוני בר-און: - - -

חיים אורון: תאמין לי, אנחנו לא מסכנים שום דבר.

חיים אורון: תיכף תראה איפה הסכנה.

חיים אורון: או אם ייבחר אבו-מאזן – ואני לא הולך לתת להם ציונים ולא הולך לבחור ביניהם; הפלסטינים יבחרו את מי שיבחרו, ואם אחד מהם, אחרי שייבחר, אפילו יצטרף להסתדרות הציונית ויעשה מאמץ גדול, ואפילו יצטרף למחנה הנכון בליכוד, כבוד השר, למחנה שרון או אולי למחנה נתניהו - מה בעצם הממשלה הזאת הולכת להציע לו?

חיים אורון: את נאום הרצלייה, 42%, או סגן שר, כפי שאמר - - -

יחיאל חזן: זה יותר מדי.

חיים אורון: כפי שאמר ידידי חבר הכנסת צבי הנדל - סגן שר.

חיים אורון: איפה עוד אין, באיזה משרד עוד אין סגן שר?

חיים אורון: שם הוא יהיה.

חיים אורון: הרי אתם כל הזמן תעשו את הכול כדי שגם אם ייבחר מי שייבחר, תוכיחו – איך אמרתם?

חיים אורון: חבר הכנסת חזן, אתה אמרת: שיחליף את ערפאת.

חיים אורון: נו טוב, הוא החליף את ערפאת; הנבחר לראש הממשלה החליף את ערפאת.

חיים אורון: מה אתם מציעים לו?

קריאה: - - -

חיים אורון: אתם לא מציעים לו שום דבר.

חיים אורון: למה אתם לא מציעים לו שום דבר?

חיים אורון: כי לפחות ראש הממשלה יודע, שכאשר הוא יתחיל להציע, אין לו מה להציע.

חיים אורון: מה שהוא רוצה להציע – אין מה לעשות אתו.

חיים אורון: לכן, צריך לדאוג כל הזמן שהעם היושב בציון יהיה מאוד משוכנע שאין עם מי לדבר.

חיים אורון: לכן, לא צריך לדבר.

חיים אורון: לכן, אפשר להגיד כל פעם בנאומים: אני מוכן לוויתורים מאוד כואבים, רק על תשאלו אותי איך הם נראים, כי אם אני אתחיל להגיד מה הם, יבינו שאני מדבר לא לעניין.

חיים אורון: אני מאוד מקווה – מאוד-מאוד מקווה, חבר הכנסת בר-און – שלפחות הפארסה הזאת תסתיים, ואז נדע.

רוני בר-און: - - -

חיים אורון: חבר הכנסת בר-און, חבר הכנסת בר-און, הרי זה כבר מוסכם שאנחנו, יש לנו נאומים אפוקליפטיים.

חיים אורון: אפילו הציבור העניש אותנו על כך.

חיים אורון: עכשיו אתה שם.

חיים אורון: אלוהים אדירים, כמה זמן אפשר להסתתר מאחורי זה?

חיים אורון: הנאומים שלנו - - -

רוני בר-און: - - -

חיים אורון: בסדר, עכשיו בידיכם לבוא ולהגיד: אנחנו ממשלה כלבבכם, בלי מפלגת העבודה שתפריע לכם; ממש כלבבכם: מימינכם צבי הנדל ואביגדור קפלן – סליחה, אביגדור ליברמן.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אורון.

קריאה: מה היה לך היום עם קפלן?

חיים אורון: מימינכם עוד יותר – אפי איתם.

חיים אורון: אין לכם בעיה.

חיים אורון: ושינוי – ממילא זה לא חשוב לה.

חיים אורון: ותשאירו אותנו.

חיים אורון: אנחנו הרי שגינו; אנחנו דיברנו לא לעניין.

חיים אורון: אתם – לעניין.

רוני בר-און: נכון.

חיים אורון: בבקשה.

חיים אורון: תלכו ותראו מה אתם יודעים לעשות.

חיים אורון: שנתיים ניסיתם.

חיים אורון: לא כל כך הלך.

חיים אורון: והערה אחרונה לחברי הכנסת החדשים.

חיים אורון: עשו לי טובה, אל תגידו ליושב-ראש שזמני עבר, כי כל אחד מכם יעמוד פה - - -

יחיאל חזן: מי אמר?

משה כחלון: - - - יש פה שעון דיגיטלי.

יחיאל חזן: מי אמר שהזמן שלך עבר?

יחיאל חזן: דווקא נעים לשמוע אותך.

חיים אורון: סליחה, סליחה, אז לא הבנתי את התנועות.

חיים אורון: מאה אחוז.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת חזן.

אלי בן-מנחם: תאפשרו לחבר הכנסת אורון לסיים.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

חיים אורון: ולכן, חבר הכנסת אופיר פינס, אין מה להיות מודאגים.

חיים אורון: מפת הדרכים – גורלה יהיה כמו מתווה טנט.

חיים אורון: אתה זוכר את מתווה טנט שהממשלה שאתם הייתם חברים בה קיבלה אותו?

אופיר פינס-פז: לא קיבלה אותו אף פעם.

חיים אורון: אבל הודיעו שקיבלו אותו.

חיים אורון: הודיעו שקיבלו אותו, וגם את תוכנית טנט קיבלו וגם את תוכנית מיצ'ל קיבלו.

חיים אורון: את הכול קיבלתם.

חיים אורון: יש לכם הכשרון המצוין לקבל בשביל להרוג.

חיים אורון: אני מקווה שהפעם לא תצליחו.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת חיים אורון.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את השר גדעון עזרא.

גדעון עזרא: אדוני היושב בראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת פינס-פז, אני רוצה להגיד לך, שזו הפעם השנייה שאתה מסתמך על דברים שכתובים בעיתונים.

גדעון עזרא: גם לגבי התוכנית של שר האוצר נתניהו הסתמכת על מה שכתוב בעיתונים.

גדעון עזרא: אמרתי לך ששר האוצר נתניהו אמר:

גדעון עזרא: עד עצם הרגע הזה לא התחלתי בשום תוכנית.

גדעון עזרא: בהצעה הזאת לסדר-היום אתה כותב-מבקש: בשבוע החולף שלחה ישראל מסמך תגובה על התוכנית המדינית של נשיא ארצות-הברית.

גדעון עזרא: ובכן, תשובתי לך: בניגוד לאמור בהצעה שלך, ישראל לא שלחה כל מסמך תגובה על הטיוטה הנוכחית של מפת הדרכים.

אופיר פינס-פז: אם אני אוכיח לך?

גדעון עזרא: שמעת אותי?

גדעון עזרא: את התשובות האלה אני לא ממציא, את התשובות האלה אני אומר לך בכל האחריות.

גדעון עזרא: לכן, אם יש לך ידיעה אחרת, תגיד לכתב שהוא לא בקיא.

גדעון עזרא: אני מבקש לומר מלים מספר.

גדעון עזרא: אני מאוד מקווה שלא נמליץ לרשות הפלסטינית מי יהיה ראש הממשלה שלהם.

גדעון עזרא: אם אנחנו רוצים שהוא יאבד כל סיכוי לעשות עבודה יעילה, נעמוד פה על הבמה ונמליץ על זה או על אחר.

גדעון עזרא: תנו להם לבחור את מי שהם רוצים.

גדעון עזרא: הממשלה, לפי מיטב ידיעתי, תאפשר להם להתכנס; להוציא את המחבלים שביניהם, שלא יינתן להם לעבור.

גדעון עזרא: לפי מיטב ידיעתי, ברשימה נמצאים כמה אנשים והיא בוודאי תתפרסם.

גדעון עזרא: אני רוצה להזכיר לחברי הכנסת, שישראל קיבלה את מסמך טנט וקיבלה את מסמך מיצ'ל.

גדעון עזרא: לא עמדנו בסיכומים, מאחר שהפלסטינים לא ביצעו את האמור במסמכים הללו.

גדעון עזרא: אני רוצה לומר לכם, שאין לי כל ספק שראש הממשלה מתכוון למה שהוא אמר בנאום הרצלייה, שלאחר שימונה ראש ממשלה ברשות הפלסטינית, נצפה ממנו שיתחיל ברפורמות, שירכז ויקטין את מנגנוני הביטחון, שיפסיק את ההסתה בכלי התקשורת הפלסטיניים ויחרים את הנשק.

גדעון עזרא: אני גם מאוד מקווה שחברי הכנסת הערבים בבית הזה יסייעו לתהליכים הללו, על מנת שיניבו פירות.

גדעון עזרא: תודה רבה.

יצחק כהן: הוא אמר גם מדינה פלסטינית.

אלי בן-מנחם: אדוני השר, מה אתה מציע?

גדעון עזרא: אני מציע להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון.

גדעון עזרא: אתה רוצה דיון במליאה?

אברהם בורג: אני רוצה לדבר על התכל'ס.

גדעון עזרא: מבחינתי אין הבדל.

גדעון עזרא: אני מצטרף לבקשה לדיון במליאה.

אלי בן-מנחם: הצעות אחרות.

אלי בן-מנחם: ראשון המציעים, חבר הכנסת אברהם בורג, בבקשה.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, במסגרת ההצעה האחרת אני מבקש לומר לחברי בממשלה, אדוני השר, אני מניח שתפקידי כאופוזיציה להגיד לך שאין לזה סיכוי ואין לזה סיכוי וכו'.

אברהם בורג: זה דבר בנאלי.

אברהם בורג: אני מקווה שיש לזה סיכוי.

אברהם בורג: אני גם מקבל את ההערה שלך, שטוב לנו לא להתערב בנושא הזה.

אברהם בורג: אני גם לוקח אותה כנזיפה מסוימת בהתערבויות קודמות של ראש ממשלה לגבי תהליכים שקרו שם.

אברהם בורג: אסור להציג את הרפורמה ברשות הפלסטינית כדרישה שלנו.

אברהם בורג: תן לדברים הטבעיים לצמוח שם מבפנים.

אברהם בורג: אני יודע שעמדתך היתה כזאת לאורך כל הדרך - בלי שישראל מתערבת.

אברהם בורג: אני מבקש להגיד מלה אחת לגבי חברי הממשלה וחברי בבית הזה, שיש להם אינטרס שזה לא יקרה.

אברהם בורג: לא מאמינים לערפאת, אומרים שישים ראש ממשלה שיהיה בובה, מריונטה.

אברהם בורג: אנחנו מכירים את הארגומנטים האלה.

אברהם בורג: אני חושב שלישראל יש אינטרס – אולי עם ערפאת זה לא ילך, אבל לא לחכות עד היום אחרי ערפאת, אלא לייצר תחושה של תהליך, של משהו מתקדם, תחושה של משהו קורה.

אברהם בורג: כי אם יום אחרי ערפאת – וערפאת איננו נצחי – האווירה של חילופי השלטון בצד הפלסטיני תהיה אווירה של עוינות, של רצח, של המשך אותו הדבר, כל אחד מהמתחרים יגיד: תצביע בשבילי, כי אני הרגתי יותר ישראלים; תצביע בשבילי, כי אני יותר עוין אותם.

אברהם בורג: אם האווירה תהיה תהליכית, של סיכוי, של שמץ של תקווה, יגיד כל אחד מן המתמודדים לרשת את ערפאת: תצביע בשבילי, אני אביא תקווה, אני אביא שלום, אני אביא הסדר יותר טוב.

אברהם בורג: לכן, אדוני השר, אני חושב שהדבר הנכון לעשות אותו – גם למחוסרי התקווה בממשלה הזאת – מתוך דאגה לנקודת המבט הישראלית, מתוך דאגה למה נכון לחברה הישראלית, הוא לייצר תהליך, ואם תהליך, אפילו מראית עין של תהליך, כדי שבסופו של דבר, כשיבוא יום אחרי ערפאת ותתייצב מנהיגות אמינה, היא תהיה מנהיגות שנבחרת על רקע רצון לשלום ולהשלמה ולא על רקע רצון לעוינות ולהסלמה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת בורג, מה הצעת?

אברהם בורג: לצורך העניין הוצעו שתי הצעות: האחת להניח את הנושא על השולחן, והשנייה - להעביר לוועדה.

אברהם בורג: ההצעה שלי היא להסיר מסדר-היום.

אלי בן-מנחם: תודה.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, יש כאן שתי בעיות רציניות: א.

עזמי בשארה: שממשלת ישראל, מבנית, משאירה בידה את ההחלטה אם הפלסטינים בשלים לשלום.

עזמי בשארה: אם התלמידים האלה, שמלמדים אותם עכשיו בשפת הכוח, אם הם בשלים לשלום.

עזמי בשארה: רק ישראל מחליטה אם הם בשלים.

עזמי בשארה: זו הבעיה המבנית.

עזמי בשארה: כלומר, לממשלת ישראל יש זכות הווטו; בכל רגע נתון היא יכולה להגיד: עוד לא.

עזמי בשארה: בכל רגע נתון.

עזמי בשארה: זו הבעיה הראשונה, וזו בעיה רצינית ביותר.

עזמי בשארה: כך אי-אפשר להגיע למשא-ומתן.

עזמי בשארה: ב.

עזמי בשארה: מה ששרון מציע, אף פלסטיני, אף פלסטיני – לא אבו-מאזן – אף פלסטיני לא יכול לקבל, וגם לא חברי הכנסת הערבים.

עזמי בשארה: במקרה זה אנחנו פלסטינים.

עזמי בשארה: כן.

עזמי בשארה: לא יכולים לקבל את מה ששרון מציע.

עזמי בשארה: אי-אפשר לקבל את מה ששרון מציע.

עזמי בשארה: לא אבו-מאזן ולא אום-מאזן.

עזמי בשארה: אם ישימו את עמרי שרון וישירו לו "אנת עומרי" של אום כולתום, זה גם לא ילך.

עזמי בשארה: ההצעות האלה שלהם לא מקובלות על הפלסטינים, אין בהן אלמנט של צדק, אין להן שמץ של צדק.

עזמי בשארה: יש בהן הלוגיקה של החזק שכופה את דעתו.

עזמי בשארה: פשרה זה פשרה.

עזמי בשארה: פשרה זה גבולות ה-4 ביוני, הכרה בשתי מדינות, שתי בירות.

עזמי בשארה: זו פשרה.

עזמי בשארה: כל מה שמוצע פה, זה לא פשרה, זה נקרא תכתיב.

עזמי בשארה: קוויזלינגים מקבלים תכתיבים.

עזמי בשארה: אתם לא אוהבים קוויזלינגים, אני מקווה.

עזמי בשארה: אתם לא אוהבים לעבוד עם קוויזלינגים ובוגדים, נכון?

עזמי בשארה: כולכם פה פטריוטים, לא?

עזמי בשארה: כולכם פה לאומנים.

עזמי בשארה: אתם אוהבים לעבוד עם אנשים עם כבוד עצמי.

עזמי בשארה: אנשים עם כבוד עצמי יקבלו פשרה היסטורית.

עזמי בשארה: פשרה היסטורית אומרת הכרה במדינת ישראל בגבולות ה-4 ביוני 1967.

עזמי בשארה: כל השאר הוא שטח כבוש שצריך להיהפך למדינה פלסטינית.

עזמי בשארה: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת בשארה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת בשארה, לא הצעת - - -

עזמי בשארה: הצעה אחרת - - -

אלי בן-מנחם: אנחנו נסתדר.

אלי בן-מנחם: זה דבר טכני.

אלי בן-מנחם: אדוני המזכיר, זה בסדר.

אלי בן-מנחם: יש שתי הצעות – להסיר, ויש הצעה לדיון במליאה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת דני יתום, בבקשה.

דני יתום: אדוני היושב-ראש, אנחנו עוסקים בנושא מאוד מאוד חשוב.

דני יתום: הרי אין עוררין על כך שבמזרח התיכון, במקום שבו אנחנו נמצאים - אנחנו נמצאים במדינת ישראל ולידנו נמצא עם אחר, העם הפלסטיני, ובסופו של דבר פשרה תושג בדרך של משא-ומתן.

דני יתום: אין עכשיו הזדמנות לקיים משא-ומתן מכל מיני סיבות, אבל אני רוצה להזכיר שני דברים: האחד, ממשלת ישראל, לא הנוכחית וגם לא זאת שקדמה לה, הציעה במסגרת קמפ-דייוויד הצעה מאוד מאוד הוגנת ליאסר ערפאת, יאסר ערפאת לא התעלה לרמה של מנהיג לאומי ודחה את ההצעה מכול וכול.

דני יתום: אנחנו זוכרים בדיוק מה קרה לאחר מכן.

דני יתום: מפת הדרכים איננה המצאה ישראלית, חברי.

דני יתום: מפת הדרכים היא המצאה אמריקנית, המצאה של האו"ם והמצאה של האירופים.

דני יתום: עקרונית הסכמנו לקבל אותה.

דני יתום: ערפאת מתחיל לעשות עכשיו צעדים שמעידים על כך שלפחות כלפי מי שהציעו את ההצעה, קרי את מפת הדרכים, הפלסטינים מתחילים לעשות איזה רפורמות.

דני יתום: ברור לגמרי שלאחר שארצות-הברית תחדל לעסוק בנושא העירקי בדרך האובססיבית שבה היא עוסקת בו היום, הנשיא בוש יפנה אלינו, וממשלת ישראל תצטרך לתת תשובות על השאלות המאוד-מאוד בסיסיות - מה עושה ממשלת ישראל, מה עושה מדינת ישראל כדי למלא אחר הדרישות של הקוורטט ביחס למפת הדרכים.

דני יתום: מאחר שלדעתי הכנסת חייבת לעסוק בנושא הזה, כדי לבקר את הממשלה ועל מנת להבטיח שאם יש איזה סיכוי, אנחנו אכן נמצא אותו, אני מציע, אדוני היושב-ראש, להסיר את הנושא מסדר-היום של המליאה ולהעביר אותו לוועדת החוץ והביטחון.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת דני יתום.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, כל בית וכל ממשלה שהיו מכבדים את עצמם ואת זולתם לא היו נכנסים לדיון הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי על מה מדובר כאן, על מי יהיה בראש הממשלה הפלסטינית?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מר שרון יקבע מי יהיה ראש ממשלת פלסטין?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מר שרון יקבע אם ערפאת ראוי או לא ראוי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם הוא פרטנר או לא פרטנר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על איזה מין פשרה מדובר פה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על אילו פתרונות מדברים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי זה דבר אלמנטרי שכל עם בוחר את מנהיגיו, לטוב ולרע, והם אחראים למנהיגים שלהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם העם הפלסטיני ירצה לשנות, זה עניינו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: העם הפלסטיני קובע שפלוני-אלמוני ישב בראשות ממשלתו, זה עניינו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: העניין שלנו ועניינה של מדינת ישראל וממשלת ישראל הוא לקבל מינימום שבמינימום של הלגיטימיות הבין-לאומית, של החלטות האו"ם, של זכויות היסוד של בני-האדם ושל העמים, ולתת לפלסטינים את המינימום שהם מוכנים לקבל – מדינה בגבולות ה-4 ביוני 1967.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל פתרון אחר הוא כפייה של כוח וכפייה של חזק על חלש, וגם אם זה יתממש פעם, זה בוודאי לא יצליח ולא יחזיק מעמד דקות וימים, אפילו לא שניות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת דהאמשה.

אלי בן-מנחם: אנחנו עוברים להצבעה.

אלי בן-מנחם: יש כאן כמה הצעות, בהן ההצעה של אברום בורג.

אברהם בורג: אפשר לא להצביע, אני אסתפק בתשובה.

אלי בן-מנחם: טכנית כבר דיברת, ואנחנו נצטרך להצביע.

אלי בן-מנחם: יש כאן הצעת השר לדון במליאה, יש הצעה להסיר ויש הצעה של אברום בורג - לוועדה.

אופיר פינס-פז: השר הציע מליאה - אני מסכים למה שהשר מציע.

אלי בן-מנחם: השר הציע מליאה בעקבות הבקשה שלכם.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת חיים אורון, אתה מסכים למליאה?

חיים אורון: אני משתגע לתמוך בממשלה פעם אחת.

אלי בן-מנחם: אני עורך הצבעה, ואני מבקש ממזכיר הכנסת לספור.

אלי בן-מנחם: מי בעד הדיון במליאה?

אלי בן-מנחם: מי נגד?

אלי בן-מנחם: בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – רוב

אלי בן-מנחם: נמנעים – אין

אלי בן-מנחם: יש רוב לדיון במליאה.

אלי בן-מנחם: הדיון יתקיים במליאה.

אלי בן-מנחם: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: המאסר הממושך של יונתן פולארד

אלי בן-מנחם: אני עובר לנושא הבא - הצעה לסדר-היום מס' 78 בנושא: המאסר הממושך של יונתן פולארד.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת מיכאל איתן.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מרגיש, בעת שאני עומד כאן על הדוכן ומעלה את הנושא הראשון שלי לסדר-יומה של הכנסת השש-עשרה, שלא הייתי יכול לבחור נושא טוב יותר מהנושא של יונתן פולארד.

מיכאל איתן: בקווי היסוד של הממשלה נאמר: "הממשלה תעשה כל שביכולתה להביא לשחרורם של השבויים והנעדרים וכל מי שפעלו למען ביטחון המדינה ולחזרתם לבתיהם".

מיכאל איתן: אכן, יונתן פולארד אינו היחיד, ומן הראוי היה שכל חבר כנסת או קבוצת חברי כנסת יפעלו למען כל אחד ואחד מאלה שנכללים בקטגוריה של שבויים, נעדרים ומי שפעלו למען ביטחון המדינה.

מיכאל איתן: בעבורי, כמי שפועל כמה שנים לשחרורו של יונתן פולארד, הנאום כאן והתזכורת שאני מבקש להביא הם בגדר חובה, לא רק שלי אלא של כל אזרח ישראלי שצריך לזכור את פעולותיו של יונתן פולארד למען ביטחון המדינה, שצריך לזכור שיונתן פולארד מרצה בכלא-באטנר בצפון-קרוליינה 17 שנים של מאסר.

מיכאל איתן: יונתן פולארד, שעשה למען ביטחוננו, נמק שם בכלא, וכל פעולה שאנחנו עושים כאן לטובתו היא פעולה שמחזקת את רוחו.

מיכאל איתן: הוא יודע מה קורה כאן, הוא עוקב אחרי מה שמתרחש, הוא מצפה שאנחנו לא נשלים עם העוול הגדול שנגרם לו.

מיכאל איתן: "אנחנו" זה אזרחי ישראל, "אנחנו" זה חברי הכנסת, "אנחנו" זה ממשלת ישראל, שאינה עושה מספיק.

מיכאל איתן: אני לא מדבר על הממשלה הנוכחית, שרק אתמול החלה בתפקידה, אלא על ממשלות שהיו קודם לכן, למעט אולי ממשלתו של ראש הממשלה בנימין נתניהו, והוא באופן אישי, שכמעט הצליח להביא אותו הביתה.

מיכאל איתן: הימים היו ימי הסכם-וואי, ובמסגרת ההליך המדיני התקבלה הבטחה מנשיא ארצות-הברית.

מיכאל איתן: כבר היינו בטוחים שנזכה לראות אותו כאן בכנסת בעוד כמה ימים, וברגע האחרון נשיא ארצות-הברית עצמו לא יכול היה לממש את ההבטחה, והשחרור נדחה.

מיכאל איתן: ללמדכם שהדבר אפשרי, שהוא כמעט הושג, ואם נמשיך ונפעל ונשתדל נצליח להביא אותו הנה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת איתן, אנא ממך, כי הזמן קצר.

מיכאל איתן: זו הצעה רגילה, והצעה רגילה על-פי התקנון היא עשר דקות.

מיכאל איתן: יונתן פולארד עבר על החוק בארצות-הברית.

מיכאל איתן: אין ויכוח שמבחינת החוק האמריקני הוא היה צריך לעמוד לדין; היו צריכים להעמיד אותו למשפט.

מיכאל איתן: אני לא יכול להצדיק את המעשה הזה מזווית ראייה של האזרח האמריקני שחייב לשמור נאמנות למדינתו, אבל האי-צדק מתבטא לא בכך שהוא נשפט, אלא בהליך המשפטי.

מיכאל איתן: אני מחזיק כאן מסמך משפטי, שחתומים עליו טובי הפרופסורים למשפט בארצות-הברית, והם נותנים גיבוי לטענה שליונתן פולארד נגרם עוול משפטי כבד.

מיכאל איתן: מה העוול?

מיכאל איתן: כאשר יונתן פולארד נעצר ונכלא בשלבים הראשונים, הממשל האמריקני ביקש ממנו לשתף פעולה.

מיכאל איתן: התנהל משא-ומתן וחתמו אתו על עסקת טיעון.

מיכאל איתן: במסגרת העסקה הזו התחייבה התביעה האמריקנית שלא לתבוע מאסר עולם.

מיכאל איתן: כאשר יונתן פולארד התייעץ עם עורך-דינו, הוא אמר לו שבמקרים דומים שבהם היו פעולות ריגול והועבר חומר למדינה ידידותית, לא למדינת אויב לארצות-הברית, העונשים היו שש שנים, שבע שנים, עשר שנים.

מיכאל איתן: על רקע הדברים האלה חתם יונתן פולארד על עסקת טיעון.

מיכאל איתן: לאחר שחתם על עסקת הטיעון, שיתף פעולה בצורה מלאה.

מיכאל איתן: כאשר הגיע למשפט, התביעה אמנם לא ביקשה מאסר עולם, אבל העבירה מאחורי גבה של ההגנה מזכר סודי של שר ההגנה האמריקני, והעבירה מסרים שהמעשים שעשה היו כביכול חמורים ממעשיו של אדם מסוים שנשפט למאסר עולם – והתוצאה היתה שיונתן פולארד קיבל מאסר עולם, עונש חסר תקדים, עונש שהוא מוגזם, אם משווים אותו לעונש על מעשים דומים, מה גם שאנחנו יודעים שהוא ריצה תקופת מאסר כה ארוכה.

מיכאל איתן: יונתן פולארד דגל במאבק למען ביטחונה של ישראל אבל נגד הטרור.

מיכאל איתן: היום, כאשר אנחנו רואים את ארצות-הברית ניצבת במלחמה כנגד הטרור העולמי, כאשר אנחנו רואים את ארצות-הברית ניצבת מול סדאם חוסיין, בעצם יש בכך הצדקה לפעילות של יונתן פולארד, והוא ריצה את עונשו.

מיכאל איתן: בכנסת הקודמת שלחנו מכתב לנשיא ארצות-הברית.

מיכאל איתן: 110 חברי הכנסת חתמו על עצומה וביקשו מנשיא ארצות-הברית להביא להמתקת עונשו על בסיס הומניטרי.

מיכאל איתן: אני פונה אליכם, חברי הכנסת:

מיכאל איתן: הכנסת מצדה חייבת לעשות כל מאמץ על מנת לחדש את הקריאה, לחדש מאמצים, להפעיל השפעה על סנטורים וחברי קונגרס, על אנשים ועל דעת הקהל האמריקנית, על מנת להפסיק את ישיבתו הממושכת מדי של יונתן פולארד בכלא.

מיכאל איתן: אנחנו לא צריכים להתבייש, העניין הוא עניין צודק, וגם כאשר אנחנו עומדים, מדינה קטנה עם אינטרסים קיומיים, מול מעצמה כמו ארצות-הברית, אנחנו חייבים לא לשכוח שגם למוסר וגם לצדק יש כוח משלהם.

מיכאל איתן: המאבק שלנו למען שחרורו של יונתן פולארד יחזק את ביטחוננו.

מיכאל איתן: שתיקתנו תפגע בביטחוננו.

מיכאל איתן: אני מסיים בקריאה לחברי הכנסת להצטרף לשדולה למען שחרורו של יונתן פולארד.

מיכאל איתן: אפנה אל כל אחד ואחד מכם באופן אישי, על מנת שנוכל לעשות פעולות נוספות, שלא כאן המקום להכריז עליהן.

מיכאל איתן: ולסיום, אני מתפלל שבעזרת השם עוד בתקופת כהונתה של הכנסת הנוכחית אזכה לעמוד על הדוכן ולברך את האזרח הישראלי יונתן פולארד, שישב מולי ביציע האורחים הנכבדים.

אורי אריאל: עוד לפני הפסח.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת מיכאל איתן.

אלי בן-מנחם: בשם הממשלה יענה השר גדעון עזרא.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת מיכאל איתן העלה נושא חשוב וכאוב למדינת ישראל.

גדעון עזרא: צודק חבר הכנסת מיכאל איתן, גם במצעה של הממשלה הנושא הזה מוזכר.

גדעון עזרא: הנושא של יונתן פולארד, חבר הכנסת איתן, נמצא בטיפול מתאים של גורמים רשמיים של מדינת ישראל, והוא מטופל בכמה מישורים.

גדעון עזרא: ראש הממשלה אף העלה את הנושא בשיחות עם בכירים בממשל האמריקני.

גדעון עזרא: הממשלה סבורה, שלמען הצלחת הטיפול בנושא יש לשמור על דיסקרטיות בכל הקשור בו, ולפיכך אני מציע להסתפק בדבריך ובדברי, ולאפשר לממשלה להמשיך את הטיפול בנושא המאוד-מאוד חשוב הזה, על מנת שיונתן פולארד יגיע במהרה אלינו הביתה.

גדעון עזרא: תודה.

אלי בן-מנחם: תודה לשר גדעון עזרא.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מיכאל איתן, האם אתה מסכים?

מיכאל איתן: מסכים.

אורי אריאל: מה עם הצעה אחרת?

אלי בן-מנחם: כאשר יש הסכמה בין הממשלה לבין חבר הכנסת, אין הצעה אחרת.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מסתפק בדברי נציג הממשלה.

אלי בן-מנחם: ידיעות בדבר כוונת הממשלה לאחד רשויות מקומיות

אלי בן-מנחם: אני עובר להצעות הבאות לסדר-היום, בנושא: ידיעות בדבר כוונת הממשלה לאחד רשויות מקומיות; הצעות לסדר-היום מס' 81 ו-97.

אלי בן-מנחם: ראשון הדוברים - חבר הכנסת ואסל טאהא, ואחריו - חבר הכנסת אחמד טיבי.

אלי בן-מנחם: היתה החלטה של נשיאות הכנסת על הקצבת שלוש דקות לכל נואם, אבל מכיוון שאפשרתי לחבר הכנסת איתן לדבר יותר, אני מאפשר גם לך לדבר חמש דקות, כדי לאזן.

אלי בן-מנחם: בבקשה, חבר הכנסת טאהא.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כשמדינת ישראל נקלעת למשבר כלכלי קשה, עולה הטיעון שיש ריבוי של רשויות מקומיות.

ואסל טאהא: יש 66 עיריות, 144 מועצות מקומיות ו-54 מועצות אזוריות, ועשרות כפרים שאינם מוכרים, כולם כפרים ערביים.

ואסל טאהא: רשויות מקומיות רבות צמודות גיאוגרפית, וחלקן מרכיבות יחד מטרופולין.

ואסל טאהא: הטיעון הוא שאיחודן ומיזוגן של רשויות מקומיות אלו יביא לחיסכון במשאבים, המגיע ל-2 מיליארדי שקל.

ואסל טאהא: עוד נטען, שייעול תפקודן של רשויות מקומיות יביא להתגברות על חסרונות הקוטן, על-ידי הגדלת יישובים וזכייה ביתרונות הגודל.

ואסל טאהא: יש לציין שאיחוד שתי מועצות לאחת לא יחסוך הוצאות של מועצה אחת.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, אם קיים חיסכון במשאבים, הרי הוא מוגבל וזמני, והוא בא על חשבון ערכי הדמוקרטיה, הייצוגיות, שמירת הקהילתיות, ואין גם להתעלם מיתרונות הקוטן, כערך חשוב במדינה דמוקרטית, שמפזרת סמכויות מהשלטון המרכזי כדי לחזק את הקהילה המקומית.

ואסל טאהא: ניסיון המיזוג והאיחוד בהחלטה מלמעלה, במקרה של שני הכפרים ג'דידה ומכר, של כרכור ופרדס-חנה, לא הביא למהפך בשירותים, ולא הפך למנוף כלכלי-חברתי-קהילתי שהיטיב עם אותם יישובים.

ואסל טאהא: כמי שמכיר את המקרים מקרוב, אני יודע שהמצב רק הלך והחמיר.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, האם התוכנית המהפכנית של איחוד הרשויות, שנחשפה במשרד ראש הממשלה, באמת תציל את השלטון המקומי מקריסה?

ואסל טאהא: האם אדריכלי התוכנית הזאת בחנו את המשאבים העצמאיים המאפשרים לרשויות לשרוד, להתקיים ולהתפתח?

ואסל טאהא: רציתי גם לשאול, האם נבחנו ההיבטים הקהילתיים בנושא?

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, מיזוג כפוי מלמעלה למטה רק יחזק את ההתנצחות בין יישובים השייכים לאותה רשות מקומית חדשה ומאוחדת.

ואסל טאהא: אין אני מתנגד מטעמים אידיאולוגיים לתוכנית, אלא רציתי להצביע על ההשלכות החברתיות, הכלכליות והפוליטיות שתהיינה ליישומה.

ואסל טאהא: אם קברניטיה של התוכנית הזאת לא יבחנו את הנושא מלמטה, אם לא יקימו ועדה ציבורית נרחבת, שמייצגת את התושבים, שתהיה שותפה בהחלטות וביישום, דומני שהתוכנית תקרוס ותיכשל.

ואסל טאהא: אי-אפשר לגזור החלטות בנושא חברה וניהול קהילה רק מצורכי חיסכון שמשרד האוצר כופה על משרד הפנים.

ואסל טאהא: יש השלכות אחרות לאיחוד, שמומחים לכלכלה ולאוצר אינם יכולים לכלכל או לשער.

ואסל טאהא: הניסיון של הרפורמה המוניציפלית בגוש-דן, במסגרת פרויקט תכנון מטרופולין תל-אביב, נכשל.

ואסל טאהא: גם המקרה הצנוע של ג'דידה ומכר בגליל נכשל.

ואסל טאהא: יש ללמוד את ההחלטות והסיכומים של ועדת-שחר, שהדגישה שאיחוד רשויות צריך להתקיים בשלבים ובהסכמה, ולא בכפייה.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, החלוקה המוניציפלית בישראל היא המשך של השלטון המקומי שהיה בימי המנדט.

ואסל טאהא: חלוקה זו יצרה מצב קהילתי קיים, שיש להתחשב בו במיוחד במקרה של האוכלוסייה הערבית.

ואסל טאהא: ועוד – השיקולים הם כלכליים גרידא.

ואסל טאהא: האם יסכימו האנשים ששקדו על הכנת התוכנית לצרף את נצרת-עילית, למשל, לכפרים הערביים שמסביבה בעיר אחת או במטרופולין אחת?

ואסל טאהא: כאן פתאום נכנסים שיקולים לא-כלכליים.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, אפשר להציע חלוקת המדינה לחבלים מוניציפליים ולא להנציח חלוקה שהחלה בתקופה הבריטית ובשנות ה-50.

ואסל טאהא: אז נוספו רבדים כגון נפות, אזורים חקלאיים, מועצות אזוריות השולטות במרחבים רבים במדינה, וכעת יש לשנות את החלוקה הזאת כדי להבטיח שוויון בין רשויות מקומיות בפריפריה.

ואסל טאהא: ההתייחסות הדואלית לפריפריה על בסיס שיוך לאומי והעדפת יהודים על חשבון ערבים, בכך מנציחים פערים ואפליה.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, רפורמה מוניציפלית המבוססת על האיחוד והמיזוג בלבד, לא תוציא את השלטון המקומי ממצוקתו וגם לא תשפר את השירותים לאזרח.

ואסל טאהא: רפורמה של מיזוג רשויות אשר ממשיכה להתקיים על-פי חוק, במקורו מנדטורי, בחברה שעברה תמורות רבות, לא תצליח, מה עוד שלא מגבים אותה ברפורמה המאפשרת חלוקה צודקת של משאבי קרקע, תקציבים מועברים והכנסות ממקורות עצמיים, דבר המחייב שינוי תחומי שיפוט, שינוי חקיקה ושינוי מרחב תכנון.

ואסל טאהא: לסיכום, אדוני היושב-ראש:

ואסל טאהא: אין לממש תוכניות בעלות השלכות חברתיות עמוקות ומרחיקות לכת מסוג זה על ידי כפייה מלמעלה.

ואסל טאהא: יש לשמוע את דברה של האוכלוסייה.

ואסל טאהא: גם עקרון חלוקת הרשויות מחייב זאת, אם נתייחס לרשות המקומית כרשות, לצורך זה.

ואסל טאהא: תודה.

אלי בן-מנחם: תודה רבה לחבר הכנסת ואסל טאהא.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, דנו בנושא איחוד הרשויות כמה וכמה פעמים בוועדת הפנים בקדנציה הקודמת, והעיקרון המנחה היום הוא, שאין לכפות על רשויות מקומיות איחוד מוניציפלי, אלא אם שני היישובים באים ומבקשים על-פי החלטת הרוב בכל יישוב; לא החלטת הרוב בשני היישובים, אלא החלטת הרוב בכל יישוב.

אחמד טיבי: אני לא מכיר, מאז הקדנציה הקודמת ועד עכשיו, שני יישובים שבאו ביוזמתם ואמרו: אנחנו רוצים להתאחד.

אחמד טיבי: אין יישובים כאלה.

אחמד טיבי: לא דליה ועוספיא, לא טייבה-טירה-קלנסואה, לא רמלה-לוד, לא ג'דידה-מכר לשעבר ולא מעיליא ופסוטה.

אחמד טיבי: בשום מקום.

אחמד טיבי: אין שני יישובים שמבקשים להיות שלטון מוניציפלי אחד, רשות אחת.

יחיאל חזן: אבל זה ברור למה אין.

יחיאל חזן: עוד מקומות עבודה, עוד רכבים, עוד כספים - הם לא רוצים.

יחיאל חזן: למה שירצו?

אחמד טיבי: זה נשמע מאוד מעניין שנציג הליכוד מדבר על השלטון המקומי במובנים של רכבים וטובות הנאה.

אחמד טיבי: אגב, אתה לא תשמע ממני הגנה על הרשויות המקומיות, כאילו כולן טלית שכולה תכלת; לא אצל היהודים ולא אצל הערבים.

אחמד טיבי: יש ראשי רשויות מקומיות שמביאים חורבן על היישובים שלהם – יהודים וערבים כאחד.

אחמד טיבי: ניהול לקוי, מביש, מביך.

אחמד טיבי: אבל מפה ועד להחלטה לכפות על רשויות מקומיות איחוד כפוי?

אחמד טיבי: בשביל מה?

אחמד טיבי: מפני שפקידי האוצר חושבים שזה חוסך כסף.

מיכאל רצון: מה רע בזה?

אחמד טיבי: אני אגיד לך מה רע בזה.

אחמד טיבי: בוא נראה, מיכי, מודלים קודמים.

אחמד טיבי: אצלנו יש המודל של ג'דידה-מכר.

אחמד טיבי: אלה שני כפרים שאוחדו מוניציפלית.

אחמד טיבי: אין תחום אחד שיש בו יתרון לאיחוד.

אחמד טיבי: אין, אני לא יכול להצביע.

אחמד טיבי: ואני אומר לך: נהפוך הוא.

אחמד טיבי: יש נטייה ליצירת עימות מקומי בין שני היישובים, או בין זרמים.

אחמד טיבי: אגב, גם ביישובים יהודיים שיאחדו אותם יהיה עימות בין שתי הקהילות.

אחמד טיבי: יהיה עימות.

אחמד טיבי: אי-אפשר לדבר על הנושא רק בגלל שיקולי חיסכון של כמה מיליוני שקלים.

אחמד טיבי: אי-אפשר.

אחמד טיבי: זה לא יכול להיות השיקול היחיד בקביעת מדיניות חברתית-כלכלית-מוניציפלית.

מיכאל רצון: זה ייקח זמן.

יחיאל חזן: מה זה כמה מיליוני שקלים?

אחמד טיבי: לא, בכל שני יישובים זה שונה.

אחמד טיבי: ברמלה-לוד המצב שונה מזה שבג'דידה-מכר.

אחמד טיבי: זה שונה.

אחמד טיבי: החיסכון שם שונה.

אחמד טיבי: אגב, יש יותר רכבים ומשרות ברמלה-לוד מאשר בג'דידה-מכר.

יחיאל חזן: מסכים אתך.

אחמד טיבי: אגב, אם יש אינפלציה בפונקציות, יותר ממה שצריך ביישוב קיים, צריך לקצץ באינפלציה הזאת בלי לכפות איחוד מוניציפלי.

אחמד טיבי: אם יש הסתאבות – ויש בשלטון המקומי, כולנו יודעים - - -

דניאל בנלולו: אבל, חבר הכנסת טיבי, מה אתה מציע?

אחמד טיבי: אני בא ואומר את עמדתי בנושא של איחוד רשויות.

אחמד טיבי: בשלב זה אני מתנגד.

אחמד טיבי: זה לא הוכיח את עצמו, לא מצאתי שני יישובים שבאו ביוזמתם ואמרו: בשני היישובים רוצים איחוד כפוי.

אחמד טיבי: רוצים איחוד, לא כפוי.

קריאה: - - -

אחמד טיבי: אה, אה.

אחמד טיבי: צריך לעשות קושאן.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת חזן, חבר הכנסת דניאל בנלולו.

אלי בן-מנחם: האווירה מאוד נעימה.

אלי בן-מנחם: אני הייתי מציע, שלאחר תום דבריו של חבר הכנסת טיבי תשבו מאחור ותדונו ביניכם באווירה הנעימה כפי שהיא כאן, כי זמנך - - -

אחמד טיבי: לא בשביל זה יש פרלמנט, אדוני היושב-ראש.

אלי בן-מנחם: תמשיך, בבקשה, חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: תשמע, מדובר בחברי כנסת חדשים, כולם כמעט באים מהשלטון המקומי.

אחמד טיבי: קראתי, אגב, היום, אדוני היושב-ראש, את דבריו של שר הפנים.

אחמד טיבי: אלה דברים חשובים, רלוונטיים לדברים האלה.

אחמד טיבי: הוא אמר כן ואמר לא, אם שמתם לב.

אחמד טיבי: הוא אמר:

אחמד טיבי: תלוי אם נצליח לכפות וליישם את התוכנית לפני הבחירות הבאות.

אחמד טיבי: נראה לי שלא נצליח, לכן נראה לי שזה לא יהיה.

אחמד טיבי: מעניין.

אחמד טיבי: אני אוהב את העמדה הזאת.

קריאה: - - -

אחמד טיבי: אני אוהב את העמדה הזאת.

אחמד טיבי: הוא אומר: זה מעניין, זה חשוב, יש כאן חיסכון, תלוי אם נצליח לעשות את זה לפני הבחירות הבאות בנובמבר.

אחמד טיבי: אגב, ברוב הארץ בנובמבר, חוץ מאשר במקומות שבהם ניסתה ש"ס לשחד אנשים.

ישראל אייכלר: מה זה לשחד?

ישראל אייכלר: יש לך איזה אינפורמציה בעניין?

אחמד טיבי: ש"ס היא מפלגה ששיחדה ראשי רשויות לפני הבחירות, על מנת שתזכה בקולות.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: אצלי בטייבה זה קרה.

אחמד טיבי: מה קרה?

אחמד טיבי: בטייבה זה קרה.

אחמד טיבי: הם ניסו לסחוט קולות.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אחמד טיבי, אתה יכול להגיד לכאורה, אתה לא יכול להפוך לבית-משפט.

אלי בן-מנחם: אנא ממך.

אלי בן-מנחם: אתה חבר כנסת, את מה שאתה אומר, אתה יכול להגיד: לכאורה.

אלי בן-מנחם: תוסיף את המלה הזאת לפחות כדי לתקן.

אחמד טיבי: את מה?

אלי בן-מנחם: אתה אומר: "שיחדה".

אלי בן-מנחם: אתה לא בית-משפט, טיבי.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טיבי, זמנך הסתיים.

אלי בן-מנחם: לא שמנו לב, אז אנא ממך, משפט סיום.

אחמד טיבי: משפט אחרון, אדוני היושב-ראש.

ישראל אייכלר: - - - אמירה "שיחדה"?

אחמד טיבי: בוא נבדוק מה זה שיחדה בעברית.

אחמד טיבי: אפשר בטובת הנאה, אפשר בכסף.

אחמד טיבי: אני לא חייב להגיד ששיחדה בכסף.

אחמד טיבי: אפשר טובת הנאה פוליטית.

אחמד טיבי: זה נקרא שוחד פוליטי, אדוני.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טיבי, זה משפט הסיום.

אלי בן-מנחם: אני עזרתי לך, ביקשתי שתוסיף מלה.

אחמד טיבי: מדברים על ש"ס.

אחמד טיבי: אתם בקואליציה והם באופוזיציה.

אחמד טיבי: מכרתם אותם.

אלי בן-מנחם: תשאיר לבית-המשפט לקבוע.

אלי בן-מנחם: אל תיקח את החוק לידיים, חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: איזה חוק?

אחמד טיבי: איזה חוק?

אחמד טיבי: בסך הכול אמרתי, ששר הפנים הקודם ניסה לשחד פוליטית ראשי רשויות.

אלי בן-מנחם: אתה לא יכול להגיד פה דברים מעל במת הכנסת בלי פסיקת בית-משפט.

דניאל בנלולו: - - -

אלי בן-מנחם: רבותי, אני מבקש.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת בנלולו.

אברהם בורג: אני יכול להציע "ש"ס פיתתה"?

אחמד טיבי: ש"ס פיתתה.

אחמד טיבי: אני מקבל את דברי היושב-ראש הקודם.

אחמד טיבי: ש"ס פיתתה אנשים מסוימים על מנת לזכות בקולות שלהם.

דניאל בנלולו: - - - במלה "שוחד פוליטי" לא קיים.

אחמד טיבי: לא קיים?

אחמד טיבי: קיים.

אחמד טיבי: ועוד איך קיים.

אלי בן-מנחם: רבותי.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טיבי, אנא ממך.

מוחמד ברכה: אני מציע שלא תרבו במלים בעניין הזה.

מוחמד ברכה: זה שמור לליכוד.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טיבי, תסיים בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, ניהול העניינים האלה לא היה תקין, בלשון המעטה.

אחמד טיבי: ניהול העניינים האלה לא היה תקין, ואני מקווה שהדברים יבואו על תיקונם.

אחמד טיבי: זכותם של תושבי כל קהילה, כל יישוב, כל כפר, כל עיר במדינת ישראל, לבחור ולהיבחר בבוא הזמן, כפי שקיים בכל היישובים במדינת ישראל.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת טיבי.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את נציג הממשלה, השר גדעון עזרא, בבקשה.

עזמי בשארה: - - -

גדעון עזרא: חבר הכנסת בשארה, אני עונה רק על נושאים שנמצאים על שולחן משרד ראש הממשלה, אלא אם כן שרים אחרים מבקשים את הסיוע שלי.

גדעון עזרא: אני מבהיר את הדברים הללו.

גדעון עזרא: מה לעשות, אתם מפנים הרבה נושאים לראש הממשלה.

גדעון עזרא: אני רוצה לפתוח בדברי ולומר, שהנושא הזה הוא נושא כבד ולא פשוט, ואני אמליץ בסוף דברי שהוא יועבר לדיון במליאה, מאחר שאני חושב שכאן במליאה יש אנשים רבים - כמו חבר הכנסת זאב בוים, שהיה ראש עיר, חבר הכנסת ואסל טאהא, שהיה ראש רשות, וגם חברי הכנסת יחיאל חזן ודני בנלולו, שהיו חברי מועצות עיר, ואין לי כל ספק שבדיון במליאה יעלו נושאים כאלה ואחרים שיכולים לגרום לחשיבה בנושא הזה.

גדעון עזרא: זה זמן-מה נעשית במשרד ראש הממשלה עבודת מטה בנושא איחוד רשויות עירוניות, רשויות מקומיות ומועצות אזוריות ברחבי המדינה.

גדעון עזרא: מטרת עבודת המטה היא לבחון הפעלת מערכות מוניציפליות גדולות, שאחראיות על מאסה קריטית של תושבים.

גדעון עזרא: לאיחוד הרשויות מסתמנים שני יתרונות מרכזיים: הראשון, העצמת היכולת של המנהיגות העירונית בהפעלת מערכת שירותים יעילה.

גדעון עזרא: השני, חיסכון של כ-2 מיליארדי שקלים שיופנו לטובת פיתוח ערים, והגבלת תקציבי הפעילות בהעלאת רמת השירותים המוניציפליים.

גדעון עזרא: חיסכון זה יבוא מצמצום מנגנונים, מביטול כפילויות וממיקסום היכולת של המערכות המוניציפליות תוך טיוב מתן השירותים.

גדעון עזרא: ראש הממשלה השתתף ב-2 במרס בכנס, ובפני פורום של סגנים וממלאי-מקום ראשי רשויות אמר, שהוא מבטיח שכל נושא איחוד הרשויות יובא להתייעצות עם המנהיגות העירונית של הרשויות שבנדון, ורק לאחר מכן יועבר בחקיקה.

גדעון עזרא: לכן, כמו שאמרתי, אני מציע להעביר את הנושא לדיון במליאה.

גדעון עזרא: תודה.

דניאל בנלולו: אני מציע להעביר את הנושא לוועדת הפנים.

אלי בן-מנחם: תודה לשר גדעון עזרא.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת ואסל טאהא, אתה מקבל את עמדת השר?

ואסל טאהא: ועדה.

אלי בן-מנחם: ועדה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אחמד טיבי?

אחמד טיבי: ועדה.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת אברהם בורג.

אלי בן-מנחם: דקה, בבקשה.

דניאל בנלולו: - - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת בנלולו, יש לי פתק עם שמות החברים שנרשמו.

אלי בן-מנחם: הוא מונח כמה דקות.

אלי בן-מנחם: לא אני קובע, אלא מזכירות הכנסת.

אלי בן-מנחם: היא מעבירה לי את שמות הנרשמים ויש לפני השמות.

אלי בן-מנחם: להצעה הבאה תגיעו בזמן למזכירות הכנסת.

אלי בן-מנחם: תודה.

אלי בן-מנחם: בבקשה חבר הכנסת בורג.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לחלוק מניסיוני עם יושב-ראש הישיבה, שמשמש גם סגן יושב-ראש הכנסת.

אברהם בורג: נהוג בדרך כלל בישיבות הנשיאות, שלא מאשרים הצעה דחופה אלא אם כן יש לה דחיפות.

אברהם בורג: מכיוון שהנושא הזה לא יקרה לעולם, אני לא מבין בשביל מה הנשיאות אישרה אותו - נושא תיאורטי מרתק, מדהים, יוצא מגדר הרגיל, חסר סיכוי לחלוטין.

אברהם בורג: אני לא מבין בשביל מה נשיאות הכנסת אישרה את הנושא הזה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת בורג, ההצעה היתה רגילה, לא דחופה.

אברהם בורג: עוד יותר גרוע.

אלי בן-מנחם: מי כמוך יודע שהצעה רגילה זו מכסה של סיעות, ויש להן זכות מלאה.

קריאה: - - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת בורג מכיר את התקנון יותר טוב מכולנו ביחד, הוא שימש יושב-ראש הכנסת.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, אם מדובר בהצעה רגילה, אז אני מתפלא על חברי הכנסת שבזבזו מכסה.

אחמד טיבי: עוד לא.

אברהם בורג: זאת אומרת, מדובר בהצעה דחופה, חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: כן.

אברהם בורג: אז אדוני ישוב לנשיאות.

אברהם בורג: אחרי שחלקתי אתך מעט מניסיוני בנושא הזה, אני רוצה להתייחס לגופו של עניין.

אברהם בורג: אני מקווה, בהנחה, כפי שאמרו שני חברי הכנסת הנכבדים, שהדין יהיה דין הגון, שלא יהיה מצב - - -

עזמי בשארה: זו הצעה שנדחפה לסדר-היום.

אברהם בורג: שנדחפה, הבנתי.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, בהנחה שיחול על זה דין של הגינות, נורמה אחת לגבי היישוב הערבי ולגבי היישוב היהודי, אני אגיד את עמדתי.

אברהם בורג: אני מאוד בעד הנושא הזה, אגב, פחות בגלל סוגיית הביורוקרטיות למיניהן.

אברהם בורג: לא חשוב.

אברהם בורג: יש אבטלה, בכל זאת צריך להעסיק אנשים באיזה מקום - סגנים, עובדים, פקידים, מקורבים.

אברהם בורג: הנה, תראה, חבר הכנסת בר-און למשל רוצה להיות ראש עיריית ירושלים.

אברהם בורג: איך הוא יקים קואליציה בלי שבעה סגנים?

אברהם בורג: חובה.

אברהם בורג: כלומר, הדברים האלה הם אלמנטריים.

אברהם בורג: אני בעד הנושא הזה מסיבה אחרת.

רוני בר-און: אל תדבר עכשיו מהצד של הסגנים.

אברהם בורג: אדוני, אני רק מייעץ לך.

אברהם בורג: אתה יודע, אני פה רק לעזור לאנשים.

אברהם בורג: אני רוצה להציג את זה מצד אחר.

אברהם בורג: הכול בנוי עקום במדינה הזאת.

אברהם בורג: דיברו חבר הכנסת טאהא, נדמה לי, וטיבי על המורשת המנדטורית.

אברהם בורג: כיוון שהמורשת המנדטורית היתה עקומה, אז אנחנו צריכים ללכת עקום?

אברהם בורג: ראו את תקציב המדינה.

אברהם בורג: התקציב הוא עקום, הוא מגדל פיזה כזה, עוד רגע הוא נופל.

אברהם בורג: במקום לבוא ולהגיד: אנחנו רוצים בעוד שבע שנים תקציב אפס, ישר לחלוטין, ובשבע שנים עוברים מתקציב עקום לתקציב ישר, מעקמים עוד קצת.

אברהם בורג: אותו דבר ברשויות המקומיות - עקום, אבא של העקומים.

אברהם בורג: בואו נעקם עוד טיפה.

אברהם בורג: ואני אומר: זה לא נכון.

אברהם בורג: אני לא הייתי מוכן, למשל, שיספחו את מבשרת-ציון לירושלים, אף שאינני תושב מבשרת, כי לא ראוי שיעשו את זה רק על ירושלים.

אברהם בורג: אבל אם באים עם מיפוי ארצי שלם - לפחות חבר הכנסת בר-און ואני מכירים את האזור שלנו - אם באים עם מיפוי של כל הארץ, עם רציונליזציה של מבנה הרשות העירונית, של הקהילה, יש מקום לייעול המפה הארצית של היישובים בישראל, כי העיוות הטורקי והמנדטורי לא חייב להימשך במאה ה-21 במדינת ישראל.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת בורג, מה ההצעה שלך?

אברהם בורג: מה שאתה רוצה, העיקר שהנושא יידון.

אלי בן-מנחם: כתבתי ועדה.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו – חבר הכנסת בשארה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, הרי לא מדובר בהצעה חדשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: העניין הזה עלה לפני כמה שנים טובות, וכנראה שר הפנים ישי רצה להשאיר מתנה טובה לשר הנכנס והכניס לגלגל את העניין הזה רק בימים האחרונים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל בר-דעת יודע, שהצעות מלאכותיות כאלה לא תבאנה אלא רק הרס וחורבן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אי-אפשר באופן מלאכותי לאחד ערים, לאחד כפרים ולשנות סדרי חיים וסדרי חברה, שנוסדו ונמצאים וקיימים עשרות אם לא מאות שנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי אם רוצים לחסוך, צריך לחפש במקום שיש כסף, לא אצל העניים ולא במועצות מקומיות שאין להן לשלם משכורות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: צריך לחסוך במקום שבעלי ההון אוכלים את כל העוגה של המדינה הזאת וכל חלקה טובה בה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עליהם צריך לחשוב במשרד האוצר, ותחת זאת באים אלינו עם מדיניות חדשה שהיא בדיוק הפוכה, לרושש את הערים עוד יותר על-ידי מס ערך מוסף, שכולם חייבים לשלם אותו, ולהחזיר בתשלומי מס הכנסה שהעשירים לכאורה חייבים לשלם אותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכול הפוך בממשלה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השאלה היא עד מתי היא תמשיך לכהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת דהאמשה.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת עזמי בשארה.

אלי בן-מנחם: אחריו – חבר הכנסת ברכה.

אלי בן-מנחם: בבקשה, חבר הכנסת בשארה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, כיוון שזו ארץ של תכנון, כיוון שזו ארץ של התיישבות, הכול הולך בתכנון.

עזמי בשארה: אני בעד ה-RATIONALITY של חבר הכנסת אברהם בורג, אבל אני אומר: לא הכול, לא על הרציונליות בלבד יחיה האדם, בלתי אפשרי.

עזמי בשארה: זה משום שזו ארץ התיישבותית, וחושבים שהכול הוא תכנון.

עזמי בשארה: למשל, תכננו לצרף את הכפרים הערביים לירושלים, והם הפכו לעירוניים.

עזמי בשארה: אלוהים אדירים.

עזמי בשארה: כל כפר הפך לבלתי ניתן למשא-ומתן.

עזמי בשארה: הוא הפך לקדוש.

עזמי בשארה: בית-חנינא הפך לקדוש.

עזמי בשארה: כל דבר הפך לקדוש.

עזמי בשארה: כיוון שצירפו אותו לירושלים, הוא הפך לקדוש ומקודש, עד כדי כך שאי-אפשר לנהל עליו משא-ומתן.

עזמי בשארה: אני רוצה להגיד לך משהו.

עזמי בשארה: למה מנדטורי ולא מנדטורי?

עזמי בשארה: אנשים שחיים כאן

עזמי בשארה: מאות שנים פיתחו זהויות חוץ מהזהות הלאומית.

עזמי בשארה: אין כרמיאלי בארץ הזאת.

עזמי בשארה: יש ירושלמי.

עזמי בשארה: יש צפתי.

עזמי בשארה: יש טברייני.

עזמי בשארה: אין כרמיאלי.

עזמי בשארה: הוא יכול לעבור בקלות ממקום למקום וכו'.

עזמי בשארה: אבל יש נחפאווי, ויש אסדי, ויש קינאווי.

עזמי בשארה: יש כפרים שפיתחו זהות.

עזמי בשארה: אתה בא ומצרף את בית-ג'ן לראמה.

עזמי בשארה: תהיה מלחמת אזרחים.

עזמי בשארה: למה?

עזמי בשארה: כי יש רמאווי ויש בית-ג'ני.

עזמי בשארה: זה מאות שנים של מסורת.

עזמי בשארה: זה כבר חלק מהזהות.

עזמי בשארה: אז אני אומר כך: אני בעד מטרופולינים מכל הסוגים, אני בעד תכנון, אני בעד שינוי מרחבים, תכנונים וכו'.

עזמי בשארה: אבל זה לא יהיה בהחלטות ביורוקרטיות, מלמעלה, ולצורך ייעול כלכלי בלבד.

עזמי בשארה: זה סיפור ממש כבד-משקל במבנה החברה פנימה.

עזמי בשארה: אני מודרניסט.

עזמי בשארה: אני הייתי מאוד רוצה שכולם יהיו ערבים ושלא תהיינה שום זהויות אחרות.

עזמי בשארה: אבל אנשים לא תפורים לפי המידה שלי, ואנשים חושבים שיש להם זהויות אחרות, למשל זהות כפרית, זהות משפחתית וכו', ואם אתה תתפור להם זהות משיקולים כלכליים סתם, אם אתה פתאום תתפור לג'דידה-מכר זהות אחת, תהיה לך בפנים מלחמת אזרחים.

עזמי בשארה: זה הכול.

עזמי בשארה: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה רבה לחבר הכנסת בשארה.

אלי בן-מנחם: אני מזמין את חבר הכנסת מוחמד ברכה.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני חושב שאין פה מקום להרבה היתממות.

מוחמד ברכה: פה לא מדובר על כיבוד מסורת, לא מדובר על ייעול ולא על שום דבר.

מוחמד ברכה: אני חושב שאת ההצעה הנלוזה הזאת אפשר לבחון בשתי דרכים.

מוחמד ברכה: הדרך הראשונה – אם מדובר על ייעול, הרי התקנים שניתנים לרשויות המקומיות ניתנים פר-צרכים ופר-נפש.

מוחמד ברכה: כנראה אחרי האיחוד או המיזוג מספר התושבים לא יעלה ולא ירד בצורה קיצונית.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, כל הסיפור הזה של ייעול כביכול מצוץ מן האצבע, ואין לו שום יסוד.

מוחמד ברכה: הדבר השני – נושא הקרקע ושטח השיפוט.

מוחמד ברכה: אני חושש שאחת מהמטרות והמגמות של האיחוד היא לצמצם שטחי שיפוט של יישובים ערביים תוך כדי המיזוג.

מוחמד ברכה: הדבר הזה כבר קרה בג'דידה-מכר.

מוחמד ברכה: אלה דברים שלא מדברים עליהם באוויר.

מוחמד ברכה: זה לא רק עניין של מסורת ושל זהות כפרית, אלא יש פה תוכנית מאוד ברורה, מאוד חד-משמעית, גם לקצץ בתקציבים וגם לגזול את האדמות.

מוחמד ברכה: לכן אני חושב שאין מקום להצעה כזאת, לכוונה כזאת ולמדיניות כזאת.

מוחמד ברכה: אני מקווה שהציניות של בורג היא שתנצח, ושדווקא הדבר הזה ייראה כמשהו שקשור לאחרית הימים.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת ברכה.

אלי בן-מנחם: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה על ההצעות לסדר-היום בנושא: ידיעות בדבר כוונת הממשלה לאחד רשויות מקומיות.

אלי בן-מנחם: נציג הממשלה הציע דיון במליאה.

אלי בן-מנחם: אני עורך הצבעה.

אלי בן-מנחם: מי בעד דיון במליאה?

אלי בן-מנחם: מי נגד?

אלי בן-מנחם: אם יהיה רוב נגד – נצטרך לעבור לשלב ב'.

אלי בן-מנחם: אני מעריך שנוכל להעביר זאת בהצבעה אחת.

אלי בן-מנחם: רבותי, מי בעד הצעת נציג הממשלה לקיים דיון במליאה?

מוחמד ברכה: זו גם הצעת המציעים.

אלי בן-מנחם: מי בעד?

אלי בן-מנחם: מי נגד?

אלי בן-מנחם: בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר היום – רוב

אלי בן-מנחם: נמנעים – אין

אלי בן-מנחם: רוב מוחלט בעד העברת הנושא לדיון במליאה.

אלי בן-מנחם: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: הכרזה לסגנית מזכיר הכנסת.

רות קפלן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו אתמול, כ"ט באדר א' התשס"ג, 3 במרס 2003, על שולחן הכנסת החלטות ועדת הכספים לגבי הצווים הבאים: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 110), התשס"ג-2002; צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 115), התשס"ג-2003; צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (הוראת שעה) (מס' 3), התשס"ג-2003.

רות קפלן: תודה רבה.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם בורג: אני חושב שהכריזו על זה כבר אתמול.

רות קפלן: לא, רק שמו את זה אתמול.

רות קפלן: הניחו את זה, אבל לא הכריזו.

אברהם בורג: לא, הכריזו.

דניאל בנלולו: הכריזו על זה אתמול.

אברהם הירשזון: אדוני, האם אתה רוצה שנבטל את ההכרזה?

אברהם בורג: הכרזה אחת חייבת להתבטל.

אברהם בורג: אני לא מוכן לקבל את זה שיעבירו פעמיים - - -

אברהם הירשזון: אני מאוד מודה לך.

אברהם הירשזון: ניצור ועדת משנה לנושא הזה ונטפל בעניין, או שנשיאות הכנסת תטפל בעניין.

אברהם הירשזון: הריסת בתים במגזר הערבי

אברהם הירשזון: הנושא הבא בסדר-היום: הריסת בתים במגזר הערבי - הצעות לסדר-היום מס' 63 ו-67.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

אברהם הירשזון: אחריו – חבר הכנסת עזמי בשארה.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת דהאמשה, זו הצעה רגילה.

אברהם הירשזון: לאדוני יש שמונה דקות לדבר.

אברהם הירשזון: בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, הנושא שאנחנו מעלים היום הוא נושא טעון ונושא שאיננו חדש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: החידוש הוא במדיניות של הממשלה בשבועות ובחודשים האחרונים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: החידוש הזה הוא מאוד מסוכן ומאוד הרה אסון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: במה מדובר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: במגזר הערבי קיימים כ-36,000 בתים שהם לכאורה בתים לא חוקיים, בלי רשיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 36,000.

רוני בר-און: מה זה לכאורה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תיכף אגיד מה זה לכאורה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם אסביר את זה.

רוני בר-און: הוכח בפסיקה שהם לא חוקיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אענה לך, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אל תדאג.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שמעתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אגיד לך בדיוק למה לכאורה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מתכוון לזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בנוסף קיימים עוד 30,000 בתים רק בנגב, וגם הם לכאורה בלתי חוקיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אגיד לך, אדוני חבר הכנסת בר-און, למה אני אומר לכאורה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה משפטן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היית יועץ משפטי בתחילת הקדנציה שלי, אומנם לתקופה קצרה ביותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה אני אומר לכאורה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש פה מדיניות, שבכוונה תחילה ובכוונת מכוון במשך עשרות שנים קבעה, שלבתים האלה לא יהיו רשיונות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי כשמונעים מאדם לבנות וכשאומרים לו: אתה לא יכול לבנות בלי רשיון, לכאורה כל בר-דעת מבין, שצריך לאפשר לו לבנות לפי החוק, לאפשר לו לבנות ברשיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל עוד אתה לא מאפשר לו לבנות ברשיון ואתה לא מציע לו פתרון ואין תחליף, מה נשאר לבן-אדם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא חייב לחיות, לא? הוא חייב לחיות ולחיות לפי החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה נעשה אם אלה החוקים וזו המדיניות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואני לא מעלים פה דברים מאף אחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא מגזים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו המציאות.

רוני בר-און: אתה אומר במשפט אחר, שמי שאין לו עבודה ואין לו מה לאכול, אתה מכריח אותו לגנוב.

רוני בר-און: ואז לכאורה הוא גנב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, הזכות לאכול גוברת על הזכות של ההגנה על הרכוש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה כמשפטן יודע את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומר לך עכשיו משהו במשפט המוסלמי, שיש לי הכבוד להשתייך אליו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הח'ליף המוסלמי עומר אבן אל-ח'טאב, גדול הח'ליפים אחרי הנביא מוחמד, אחד הגדולים, אמר: אני מתפלא, כאשר אדם אינו מוצא אוכל בביתו, איך הוא לא יוצא עם החרב שלו להילחם בשביל לאכול.

מוחמד ברכה: אמר את זה אבו ד'ר אל-ע'פאר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, אני יודע מה אני אומר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: באסלאם אני קצת יותר מבין מכם, עם כל הכבוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלה הם דברי עומר אבן אל-ח'טאב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאבו ד'ר יש דברים אחרים וגם הכבוד שלו במקומו מונח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אל תדאגו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (אומר משפט בשפה הערבית; להלן תרגומו לעברית: גם אבו ד'ר מקורב למוחמד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבו ד'ר הצחאבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מכיר אותו היטב, מכיר את התכונות המאפיינות אותו ויודע למה הוא מתכוון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ) לכן, פה מדובר בזכות לחיים, חבר הכנסת בר-און, בזכות של הבן-אדם לחיות, שיהיה להם בית, שתהיה להם קורת-גג.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רוצה להזכיר עכשיו נשכחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פעם אמרתי משהו בעניין הזה, ואני אומר זאת, ואני חוזר על זה, ואני מאמין בזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הזכות לקורת-גג והזכות לחיים גוברות גם על החוק הפורמלי, כאשר זה באופן ברוטלי בא למנוע אותה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאשר שוטרים באים להרוס בתים, לשבור ידיים ורגליים של תושבים, זכותם להגנה עצמית קיימת ועומדת וגוברת.

דניאל בנלולו: השוטרים צריכים לבוא לפני שמתחילים את הבנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר.

דניאל בנלולו: הגשת תוכניות.

דניאל בנלולו: אם כל אחד יגיש תוכנית, לא - - - והוא ילך ויבנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, תאמין לי, אם הבעיה היתה של רישוי גרידא - - - שלא תבין אותי לא נכון.

דניאל בנלולו: אמרת את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לא עניין של רישוי, אדוני, אני לא מדבר על זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: במקום שיש תוכניות מיתאר ואפשרות לרישוי והדברים קיימים בכפרים מסודרים, זה דבר אחר לגמרי, אני לא מדבר על זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כשיש לי ברירה ואני יכול לקבל רשיון, ואני כאילו דווקא בוחר לחסוך בכסף, או לא לשלם, או לא ללכת בדרכי החוק - אני לא מדבר על זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא מדבר על מקום שבו יש אפשרות סבירה לקבל רשיון, אני מדבר על כפרים שלמים בלתי מוכרים, על בתים באלפים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 66,000 בתים קיימים זה עשרות שנים - - -

אברהם הירשזון: חבר הכנסת בורג, אני מתנצל, אני שומע את מה שאתם מדברים ואני לא רוצה להיות מעורב בעניינים אישיים.

אברהם הירשזון: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חלק מהבתים האלה, רבותי, קיימים עשרות שנים, 50 שנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מכיר כפר אחד בנגב, בלתי מוכר, קוראים לו דריג'את, 250 שנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנשים זוכרים שם את האבא ואת האבא של האבא ואת הסבא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני הייתי שם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עומדים להכיר בו עכשיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 250 שנה הוא קיים ככפר עם בנייה קשה, לא אוהלים ולא צריפים.

רוני בר-און: אתה מספר לנו שהורסים מבנים של 250 שנה, ואנחנו עוד צריכים להאמין לזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בכפר הזה הרסו גם מבנים, אני יודע את זה, אדוני, אני אראה לך.

רוני בר-און: זה לא נכון, אין דבר כזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אביא לך עדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שולח אותך לד"ר שאקר חסן, הוא תושב הכפר הזה, רופא שיניים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם אתה נמצא בבאר-שבע אתה בוודאי מזדמן לקליניקה שלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרבה יהודים דווקא מטופלים אצלו שם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא פנה אלי לפני ארבע-חמש שנים, לא הרבה, ואמר: אני הוספתי תוספת של חדר אחד - חדר אחד, ועומדים להרוס אותו.

דניאל בנלולו: אם אני אוסיף חדר אחד בבית שלי, יהרסו לי - - -

אברהם הירשזון: חבר הכנסת דני בנלולו.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת דני בנלולו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על מה הוויכוח עכשיו?

אברהם הירשזון: חבר הכנסת בר-און, אני רואה שנרשמת להצעה אחרת.

אברהם הירשזון: אתה מוותר על זה, אדוני?

אברהם הירשזון: לא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא נקיים על זה דו-שיח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תואילו בטובכם גם לשמוע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחר כך נשמע גם את דעתכם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה להפנות את תשומת הלב למפנה הקשה במדיניות הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, הבתים האלה לא נולדו אתמול-שלשום, הם קיימים עשרות שנים, ואנשים חיים וחייבים לחיות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה שהתחדש הוא שהממשלה מתכוונת – וכבר התחילה בכך – להרוס בתים בסיטונות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מתכוונים להרוס מאות בתים.

קריאה: הגיע הזמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אה, הגיע הזמן?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ולא הגיע הזמן לתת להם רישוי, ולא הגיע הזמן לאפשר להם לחיות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לזה אף פעם לא יגיע הזמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: להרוס כן הגיע הזמן.

דניאל בנלולו: 60,000 בתים - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 60,000 בתים זכאים לחיות, תן להם רשיונות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא יבנו 60,000?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הגיע הזמן.

דניאל בנלולו: למה אתה לא מביא דוגמאות מירושלים?

דניאל בנלולו: גם אני בא - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הגיע הזמן לשבור את הידיים של אלה שהורסים, לשנות את המדיניות, לזה הגיע הזמן, ולא להרוס אלפי בתים ועשרות אלפי בתים.

קריאה: תישארו - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה זה יישארו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זכותו לחיות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראס בן עאנכ הוא יחיה, זכותו שיהיה לו בית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תאפשר רישוי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה לא יכול למנוע מהם לחיות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אי-אפשר.

יחיאל חזן: אני לא מונע מאף אחד לחיות.

יחיאל חזן: שיחיה על-פי החוקים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: החיים גוברים, המציאות גוברת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 60,000 בתים ללא רשיון, זה לא נולד ביום אחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תן להם רשיונות ותן להם לחיות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שיבנה כאשר יש אפשרות לרישוי – אז תפעיל את החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא יכול להיות שגם תמנע ממנו לבנות וגם תהרוס לו בסיטונות.

יחיאל חזן: בנגב גם כן נותנים רשיון.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת חזן.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת חזן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, תואיל בטובך לשמוע את הדברים, זאת המציאות הקשה.

יחיאל חזן: אתם תולים - - -

אברהם הירשזון: חבר הכנסת חזן.

אברהם הירשזון: סליחה, אדוני.

אברהם הירשזון: נהוג להקשיב ליושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק אתמול הרסו בכפר-קאסם 17 בתים, בהם כאלה שהם בהתחלת בנייה, וחמישה מהם בתים שלמים, שחלקם גם מאוכלסים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אגב, כפר-קאסם זה לא הנגב, זה לא כפר בלתי מוכר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למי שלא יודע, זה ליד פתח-תקווה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כ-1,000 בתים בכפר הזה לא מורשים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא מפני שהם בחרו לבנות ללא רשיון, אף אחד לא רוצה לבנות ללא רשיון.

זאב בוים: שיבנו לגובה.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת בוים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, מה זה בונים לגובה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תגיד להם גם איזו מיטה לשים בבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין להם רשיונות לבנות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת בוים, בקריית-גת היית ראש העיר.

טלב אלסאנע: אתם אפילו לא מוכנים להקשיב.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

קריאה: - - -

אברהם הירשזון: סליחה, אדוני, מה שמך?

עזמי בשארה: חבר הכנסת ואסל טאהא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת טאהא.

אברהם הירשזון: אני מבקש, אדוני.

אברהם הירשזון: לא ביקשתי שתעזור לי, שאלתי אותו מה שמו.

אברהם הירשזון: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתמול הרסו 17 בתים, ואומרים שמתעתדים להרוס עוד 150, כך מספרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מקווה שלא יהרסו אפילו בית אחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא צריך להרוס.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא זאת הדרך, לא זאת המדיניות, הרי על זה אני בא להתריע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא יכול להיות שהטיפול יהיה בהריסת עשרות ומאות ואלפי בתים; לא יכול להיות, זה לא יכול ללכת כך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשיא הקיצור אני חייב להפנות עוד לכמה מקומות שיש בהם סיכון כזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בכפר זבידאת, ליד טבעון, עשרות בתים מאוימים בהריסה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בנגב הורסים לא רק בתים אלא גם מסגדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק ב-24 בפברואר הרסו שם 11 בתים בבת אחת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בוואדי-עארה קיימים שלושה בתים – הייתי שם – אחד מאוכלס, בית לתפארת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אגב, הבנייה הזאת כולה באדמה פרטית, חבר הכנסת בר-און, של הבעלים.

יחיאל חזן: מה זה שייך?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בטח, מה זה שייך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תיכף תגידו שזו אדמת מינהל.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת חזן, אתה חושב שהוא ישנה את דעתו כשאתה אומר את הדברים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בוואדי-עארה גם כן מאיימים להרוס שלושה בתים שלמים, שאחד מהם מאוכלס.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שואל - - -

יחיאל חזן: אני אזכיר לך שגם ברחובות הרסו בית של יהודי.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת חזן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, אתה יודע מה, אני מסכים שיהרסו באותה מידה - כפי שהורסים ברחובות, שיהרסו בוואדי-עארה; כפי שהורסים בתל-אביב, שיהרסו בנגב ושיהרסו בפתח-תקווה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה מסכים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה יודע מה, איך שהורסים בכפר-קאסם, שיהרסו בפתח-תקווה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בוודאי ההיפך הוא הנכון, לא צריך להרוס בפתח-תקווה וגם לא בכפר-קאסם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מוכן לקבל את האתגר הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתם רוצים לעשות עצמכם כאילו לא מבינים, כאילו לא שומעים.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי המציאות גוברת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתם יודעים כמה זה מסוכן וכמה הרה אסון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מזמין אתכם כחברי הליכוד והקואליציה להתריע על הסכנה הנוראה במדיניות הזאת ולשים לה קץ מייד, ויפה שעה אחת קודם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הבתים לא ייהרסו בסופו של דבר, אבל הרבה דברים אחרים ייהרסו, בין היתר הקיום והדו-קיום במדינה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת עזמי בשארה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, זאת סוגיה שמדברים עליה בצורה כזאת שהרסו והגיע הזמן שנגיע לעימות.

עזמי בשארה: אני מבטיח לכם שנגיע לעימות רציני ביותר.

דניאל בנלולו: - - - איום?

עזמי בשארה: לא, זה לא איום, אני סתם מנתח את המצב.

עזמי בשארה: אני מזהיר כחבר הכנסת ממה שעלול לקרות, זה תפקידי, כדי שאחר כך אגיד: אמרתי לכם.

עזמי בשארה: תשמעו טוב, הנושא של האדמות, התקרה והגג מעל ראש האדם, היה תמיד נושא העימות, מאז 1948.

עזמי בשארה: היה יום האדמה, אום-א-סחאלי, א-רוחה, כל העימותים הלכו על נושא זה.

עזמי בשארה: כמעט כל העימותים התמקדו בנושא הזה, כי זה גם לאומי, גם סמלי, אבל יותר מכל דבר משקף צורך אמיתי של האדם.

עזמי בשארה: אני אומר לכם שאי-אפשר לטפל בנושא הזה בצורה הזאת.

עזמי בשארה: הגיע הזמן שיהרסו, אז שיהרסו 60,000 מבנים?

עזמי בשארה: נו, ומה – יהיו 200,000 פליטים פה?

עזמי בשארה: מה אתם מדברים?

עזמי בשארה: היו שלוש-ארבע ועדות, והיו ממשלות מפא"יניקיות, והיו ממשלות ליכוד בעבר.

עזמי בשארה: בצל הממשלות של מנחם בגין בנו בנייה לא חוקית, בצל הממשלות של יצחק שמיר בנו בצורה לא חוקית ובצל הממשלות של בן-גוריון בנו לא חוקית.

עזמי בשארה: הוא הפקיע אדמות ואנשים בנו בצורה לא חוקית.

עזמי בשארה: הבנייה הלא-חוקית היא תוצאה, היא לא סיבה, היא תוצאה של הפקעת אדמות.

עזמי בשארה: שמעתי פה חבר כנסת שרוצה להראות שהוא יעני יותר לאומי ממני, ואמר שאיחוד הכפרים הוא בגלל הפקעת אדמות.

עזמי בשארה: אני לא מסכים אתו.

עזמי בשארה: אני חושב שמפקיעים אדמות בלי לאחד כפרים.

עזמי בשארה: איחוד כפרים אינו שיטה להפקעת אדמות, הם לא צריכים את זה.

עזמי בשארה: מפקיעים גם אדמות של כפרים שאינם מאוחדים.

עזמי בשארה: בכל כפר הם מפקיעים.

עזמי בשארה: דווקא באל-מכר לאחרונה החזירו כמה מאות דונמים לראש המועצה.

עזמי בשארה: אני חושב שהפקעת האדמות תמיד היתה ותמיד תהיה, של כפרים מאוחדים ושל כפרים לא מאוחדים, והבנייה הלא-חוקית היא תוצר של זה.

עזמי בשארה: אני אומר את זה כי אני חושב שלא היה מקום להערה הזאת, כי אני מדבר על מסורת ומישהו אחר מדבר על לאומיות.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אני חושב שהפקעת האדמות ותוכניות המיתאר הן הבעיה.

עזמי בשארה: זה לא הובי, זה לא תחביב לבנות בצורה לא חוקית.

עזמי בשארה: למה לא בונים בפתח-תקווה לא חוקית?

עזמי בשארה: למה לא בונים בכרמיאל לא חוקית?

עזמי בשארה: מי יבנה בכרמיאל לא חוקית?

עזמי בשארה: הרי בנו להם בכרמיאל, מישהו בנה משהו בכרמיאל?

עזמי בשארה: באו, בנו עיר והביאו אנשים לגור בה.

עזמי בשארה: מישהו בנה בכרמיאל משהו?

עזמי בשארה: זאת ארץ של התיישבות – בונים לאנשים לבוא לגור והתכנון הוא ליהודים.

עזמי בשארה: בזמן שמתכננים לא חושבים על תושבי המקום.

עזמי בשארה: חושבים אחרי התוכנית: מה נעשה להם עכשיו?

עזמי בשארה: תכננו שפה תהיה עיר, עכשיו מה נעשה?

עזמי בשארה: נזיז את הערבים הצדה, נסגור להם את תוכנית המיתאר, נעביר כביש באדמתם ונפקיע להם.

עזמי בשארה: כל הדבר שנקרא אינטרס של הציבור הוא אינטרס של ההתיישבות היהודית.

עזמי בשארה: הערבים הם לא חלק מאינטרס הציבור.

עזמי בשארה: הערבים הם אלה שמפקיעים מהם את האדמה ואחר כך חושבים מה לעשות אתם, ולכן יש בנייה בלתי חוקית.

עזמי בשארה: זו תוצאה ולא סיבה.

עזמי בשארה: זה סימפטום.

עזמי בשארה: אתה לא יכול לטפל בה כאילו היא בעיה פלילית של הפרת חוק.

עזמי בשארה: יש חוק פלילי, אני מבין.

עזמי בשארה: חבר הכנסת בר-און, משפטן, הבעיה היא רק חוקית?

עזמי בשארה: הבעיה היא חוקית?

עזמי בשארה: יש פה עבירה פלילית של 60,000 בני-אדם?

עזמי בשארה: יש 60,000 עבריינים?

עזמי בשארה: זה הכול?

עזמי בשארה: לא.

עזמי בשארה: זו בעיה חברתית, פוליטית וכו', שצריך לטפל בה, ולא בעניין של שלטון החוק, שאומר: צריך להרוס להם.

עזמי בשארה: יהיו כאן 60,000 פליטים ויהיה פיצוץ.

עזמי בשארה: יהיה עימות.

עזמי בשארה: אנחנו לא נגן על הבתים האלה?

עזמי בשארה: אנחנו נגן על הבתים האלה.

עזמי בשארה: אנחנו לא נגן על כל דבר, כי יש דברים שאנחנו לא מסכימים להם.

עזמי בשארה: אם, למשל, בא מישהו ובונה בית במקום בית-ספר, אנחנו לא נגן עליו.

עזמי בשארה: שלא יבנה בית במקום בית-ספר.

עזמי בשארה: אבל אדמתו, בטאבו, אין לו היכן לבנות, אין לו, המדינה לא תכננה לו שום דבר, תוכנית המיתאר הולכת וחוזרת ממשרד הפנים, ויש לו אדמה בטאבו, שהוא ירש מאבא, מסבא וכו', והוא רוצה לבנות.

עזמי בשארה: אנשים מתרבים ומולידים ילדים.

עזמי בשארה: הם צריכים לבנות ויש להם אדמה בטאבו, והם הולכים ובונים עליה בית.

עזמי בשארה: באה הממשלה ורוצה להרוס להם.

עזמי בשארה: למה?

עזמי בשארה: כי אין תוכנית מיתאר ולא נותנים להם רשיון והם רוצים רשיון, הם רוצים בית חוקי.

עזמי בשארה: מה אנחנו נעשה?

עזמי בשארה: אנחנו נגן עליו, אדוני.

עזמי בשארה: אנחנו נגן עליו, תושבי כפרו יגנו עליו ויהיה עימות בינינו.

עזמי בשארה: אסור שזה יקרה, ואין צורך שזה יקרה.

עזמי בשארה: אנחנו אזרחי המדינה, אנחנו רוצים לחיות כאן בשלום ובשוויון ורוצים בנייה חוקית.

עזמי בשארה: אנחנו דורשים בנייה חוקית.

עזמי בשארה: שייתנו רשיונות לבנייה חוקית.

עזמי בשארה: אנחנו דורשים זאת, רוצים זאת, זה האינטרס שלנו.

עזמי בשארה: אנחנו רוצים שנהיה שותפים לתכנון, ולא שנהיה מושא התכנון.

עזמי בשארה: אנחנו מושא התכנון.

עזמי בשארה: אנחנו רוצים להיות שותפים לתכנון.

עזמי בשארה: ביום שהלכנו לישיבה הפורמלית אצל נשיא המדינה, שבה צריך להמליץ על ראש הממשלה, אמרנו שאנחנו לא יכולים להמליץ לו על ראש ממשלה, והרי כבר הוחלט מי יהיה ראש הממשלה, אבל נדבר על משהו אחר, נדבר על האוכלוסייה הערבית.

עזמי בשארה: בואו נעשה דיאלוג על התכנון במגזר הערבי.

עזמי בשארה: יש נציג ציבור אחד בין 31 חברי הוועדה הארצית, תמ"א 1, תמ"א 2, תמ"א 3, והערבים כבר מסוחררים מרוב הפקעות.

עזמי בשארה: 85% מאדמתם הופקעו אחרי 1948, לא בזמן 1948, כשכל הארץ הזאת נכבשה.

עזמי בשארה: כאזרחי מדינת ישראל החל מ-1948 הופקעו 87% מאדמתם של הערבים.

עזמי בשארה: מישהו פעם ישב והתייעץ אתם?

עזמי בשארה: בואו נתייעץ יחד איך ייראה הגליל, מה שטח המיתאר של בענה ודיר-אל-אסד, במקום שתכפה עלי לאחד את בענה ודיר-אל-אסד, אם מישהו משוגע, יעשה זאת.

עזמי בשארה: בוא נשב ביחד ונתייעץ איך הוא צריך להיראות.

עזמי בשארה: אני צריך לשמוע "ייהוד הגליל" ולראות איך בונים יישוב אחרי יישוב על כל גבעה.

עזמי בשארה: בונים יישוב לחמש משפחות עם כל התשתיות.

עזמי בשארה: אין בעיית רוויה אצלך, חבר הכנסת בוים.

עזמי בשארה: בכל כפר-ורדים לא בונים לגובה, ואין לך בעיה עם כפר-ורדים, כי שם יש לך מניע אידיאולוגי – ייהוד הגליל, שיתפזרו היהודים.

אילן שלגי: גם בגליל אסור לנו?

עזמי בשארה: אתה רוצה בנייה רוויה, אבל הצפיפות במגזר הערבי הרבה יותר גבוהה, הרבה יותר גבוהה בסך הכול מהצפיפות במגזר היהודי.

עזמי בשארה: אין לנו בניה רוויה?

עזמי בשארה: תסתכל על אום-אל-פחם.

עזמי בשארה: אום-אל-פחם זאת בנייה רוויה, לגמרי רוויה, אין מקום לשום דבר.

עזמי בשארה: האבא בונה ושני הבנים מעליו ושני הבנים מעליהם.

עזמי בשארה: זו בנייה רוויה.

עזמי בשארה: יש דעה לא נכונה אצלכם לגבי המגזר הערבי, כי הבנייה במגזר הערבי מאוד רוויה, אבל יש בעיה אידיאולוגית.

עזמי בשארה: כל רכוש וכל קניין של ערבי על האדמה שלו נחשב במוח הציוני, סליחה, לבעיה.

עזמי בשארה: הבעיה היא התפשטות, ולכן צריך לקחת אדמות, לייהד, לקחת עוד אדמות ולייהד עוד יותר.

עזמי בשארה: אם תסתכלו בעיניים אזרחיות של תכנון ובנייה על האוכלוסייה הערבית, תמצאו שהבעיה היא לא בנייה בלתי חוקית.

עזמי בשארה: הבעיה היא תוכניות המיתאר, הבעיה היא שמפקיעים אדמות, הבעיה היא שלא נותנים רשיונות והבעיה היא שאומרים: תבנו לגובה.

עזמי בשארה: ראשית, מותר לבנות רק 12 מטר לגובה בכפר הערבי, לא יותר.

גדעון עזרא: לא, מותר יותר.

עזמי בשארה: בואו נעשה תכנון.

עזמי בשארה: אם אני אבנה לגובה, שלא תפקיעו את שאר השטחים.

עזמי בשארה: יש אנשים שלפעמים בונים בית על האדמה שלהם, כי הם חוששים שהיא תופקע.

עזמי בשארה: יש להם בעיה כזאת.

עזמי בשארה: אתה רוצה להפקיע אותה?

עזמי בשארה: אני מגן על האדמה שלי.

דניאל בנלולו: אלה ה-60,000.

עזמי בשארה: אלה לא ה-60,000.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לראות את האדמה שלך מופקעת.

עזמי בשארה: ביקרתי רק לפני כמה ימים בנגב, ורואים שכל אדמתם הופקעה ולא נותר להם כלום.

עזמי בשארה: הם חוששים עכשיו, והאדם שם יושב על אדמתו.

עזמי בשארה: במקרה של עראקיב קנו אותה, ויש להם חוזים שמראים שקנו את האדמה בכסף טוב.

עזמי בשארה: לפני קום המדינה קנו את האדמות.

דניאל בנלולו: ממי קנו אותן?

עזמי בשארה: ממשפחות אחרות לפני קום המדינה.

עזמי בשארה: לך תלמד את הנושא.

עזמי בשארה: אתה חושב שבאמת היתה פה שממה, לא היו אנשים, לא קנו, לא היו חוזים, לא היה מנדט ולא היו בתי-משפט אנגליים?

עזמי בשארה: לא היה כלום פה והכול היה ריק?

אברהם הירשזון: אני חושב שזמנך נגמר.

עזמי בשארה: אני סיימתי, אדוני.

עזמי בשארה: אני רוצה להגיד: בואו ותשנו את הגישה לנושא הזה.

עזמי בשארה: בואו נסכים שהפתרון הוא לא דחפור.

עזמי בשארה: אם הפתרון הוא הדחפור, אני לא יודע לאן אנחנו הולכים.

עזמי בשארה: הפתרון הוא לא הדחפורים.

עזמי בשארה: אני מריח פה מצב שבו יש אנשים שחושבים: בואו ננסה אותם, הרסנו בכפר-קאסם.

עזמי בשארה: אל תנסו אותנו, אל תנסו אותנו.

עזמי בשארה: תודה רבה.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: אדוני השר, בבקשה.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בראש דברי אני אומר, שאני אציע להעביר את הנושא הזה לוועדה, משום שבכל פעם שמתבצעת הריסה, עולה בבית הזה הצעה דחופה לסדר-היום.

גדעון עזרא: הנושא הזה הוא באמת נושא כאוב, ואני אגיד עליו עוד מעט כמה דברים, אבל אני חושב שצריך לדון בו בוועדה.

גדעון עזרא: אני רוצה להתחיל ולומר, שאין היום הריסה שאיננה החלטה של בית-המשפט.

גדעון עזרא: משטרת ישראל לא קמה בבוקר ומחליטה ללכת להרוס.

גדעון עזרא: למה?

גדעון עזרא: כי בא להם.

גדעון עזרא: אתה צריך לדעת שאתה מפריע לביצוע החלטה של בית-המשפט.

גדעון עזרא: תגיד שיהיה עימות או שלא יהיה עימות, אבל אני חושב שאת השלב הזה אנחנו צריכים לעבור פה בכנסת ולחשוב אחרת.

עזמי בשארה: בסדר, בוא נדבר.

גדעון עזרא: אמרתי לכם קודם שראש הממשלה עומד לדון בנושאים האלה.

גדעון עזרא: הדבר השני, שאני מסכים אתו בהחלט, הוא השערורייה של תוכניות המיתאר.

גדעון עזרא: פשוט לא ייאמן איך ממשלות ישראל לדורותיהן לא מצליחות לסיים את הסיפור של תוכניות המיתאר, ובזה צריכים לעשות קפיצה גדולה קדימה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה בטוח שהן רוצות לסיים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי הן לא רוצות לסיים.

גדעון עזרא: לא.

גדעון עזרא: אם אתה שואל אותי, לדעתי, הגידול ביישובים יותר מהיר מאשר התוכניות, והתוכניות אינן יכולות להדביק את המצב.

גדעון עזרא: זו השקפתי.

גדעון עזרא: הנושא הבא: שמענו פה תיאור על כרמיאל, ונוח לי לדבר דווקא על כרמיאל.

גדעון עזרא: בכרמיאל יש בנייה רוויה, ואל תספרו לי היום שכפר-כנא הוא יישוב חקלאי, ואל תספרו לי שיש הרבה יישובים חקלאיים עד עצם היום הזה - - -

עזמי בשארה: - - -

גדעון עזרא: אין שום סיבה בעולם שביישובים הערביים לא תהיה יותר בנייה רוויה.

ואסל טאהא: הוועדות מגבילות - - -

אברהם הירשזון: רבותי, אתם לא רוצים שהשר ידבר?

אברהם הירשזון: אני חושב שהוא שמע אתכם בקשב רב.

גדעון עזרא: נושא נוסף:

גדעון עזרא: יש לי טענות אל עצמנו ויש לי טענות לפיקוח על הבנייה ביישובים, שנותנים לאדם להקים את הבית, ואחרי שהוא מוציא רבבות שקלים, באים והורסים.

גדעון עזרא: מוטב היה להפסיק את העבודה, או שהאיש יהרוס את מה שבנה, וכך לא נגרום לאנשים נזקים כלכליים.

גדעון עזרא: התופעה של הבנייה הבלתי-חוקית וההשתלטות על אדמות מדינת ישראל מעבר לאדמות הפרטיות, ויש כאלה שבונים על אדמות פרטיות, הולכת ומתרחבת בשנים האחרונות.

גדעון עזרא: לפי הערכת מינהל מקרקעי ישראל, בקרב הבדואים בלבד יש 30,000 מבנים בלתי חוקיים.

גדעון עזרא: מדיניות הממשלה, כפי שגובשה בוועדת-מרקוביץ ובוועדת-גזית, היא שיש לקבוע הליכים מסודרים במגזר הערבי למתן פתרונות בנושא התכנון והבנייה.

גדעון עזרא: הוקצו מיליוני שקלים לקביעת תוכניות מיתאר ליישובים הערביים, ולפי דעתי חלק מהתוכניות כבר לא רלוונטיות.

גדעון עזרא: מרבית צווי ההריסה המבוצעים היום הם צווים שיפוטיים, שעל-פיהם אוכפים את הטיפול בתופעה המדאיגה הזאת.

גדעון עזרא: במקרים רבים אושרה בנייה בלתי חוקית בדיעבד, הגיעו להסדרים עם התושבים, מתוך כוונה להתחשב במצב התושבים.

גדעון עזרא: עם זאת, יש אכיפה חמורה כנגד תושבים הבונים מחוץ לגבולות היישוב.

גדעון עזרא: אני מוכרח לומר לכם, שבכפר-קאסם, מעבר למבנים שנהרסו ולמבנים שהיו בתהליך בנייה, היו בסך הכול 50 מבנים בלתי חוקיים.

גדעון עזרא: אני מכיר את המצוקה של כפר-קאסם; האמינו לי שאני מכיר.

גדעון עזרא: אני חושב שהנושאים הללו צריכים להיפתר.

גדעון עזרא: אני אומר לכם עוד הפעם, אולי אתם לא מאמינים לראש הממשלה, אבל ראש הממשלה הודיע שהוא הולך לטפל בסוגיות הללו.

גדעון עזרא: אני חושב שמצד אחד הממשלה הזאת חייבת להגיע לפתרונות שיאפשרו לאנשים למצוא קורת-גג לראשם, ומצד שני - לא להשתלט על אדמות מדינה ולא להפר את החוק במדינת ישראל.

גדעון עזרא: כאמור, אני מציע להעביר את הנושא לדיון בוועדת הפנים.

גדעון עזרא: תודה.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: הצעה אחרת להצעתו של חבר הכנסת דהאמשה לחבר הכנסת רוני בר-און.

אברהם הירשזון: בבקשה, אדוני.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברים, הנושא שאתם מעלים הוא באמת נושא כאוב.

רוני בר-און: אני לא אומר זאת מן השפה ולחוץ.

רוני בר-און: כי באמת זה מצב לא ראוי שלאדם לא תהיה קורת-גג מעל לראשו.

רוני בר-און: אתם הופכים את הנושא הזה לנושא פוליטי, וגם זה לגיטימי.

רוני בר-און: ההרצאות המלומדות של חבר הכנסת דהאמשה ושל חבר הכנסת בשארה בהחלט מבוססות על נתונים, אבל אי-אפשר לשכוח את המספרים המחרידים שאתם מדברים עליהם.

רוני בר-און: אם נכונים המספרים האלה - ולפי דעתי, הם אינם נכונים, והם אינם נכונים כלפי מטה - ויש פה 60,000 בתים שבנייתם היא בלתי חוקית, ואינני מדבר על הרחבות - - -

עזמי בשארה: מבנים.

רוני בר-און: אני מדבר על מבנים לא חוקיים, אני לא מדבר על הרחבות, כי בסיפור שלך על הכפר בן 250 השנה, שנהרס בו הבית, יצא המרצע מן השק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכפר - - -

אברהם הירשזון: סליחה, אני מבקש.

רוני בר-און: נהרסה ככל הנראה ההרחבה הבלתי-חוקית.

רוני בר-און: איש לא יהרוס אחרי 250 שנה בית שעמד על מכונו בצו של בית-המשפט.

רוני בר-און: אמר לך השר גדעון עזרא, שעד שבאים להרוס בית צריכים לעבור תהליך משפטי שלם, שאתה מכיר אותו לא פחות טוב ממני: חקירה של הרשות, העמדה לדין, קיום משפט.

רוני בר-און: לאחר מכן אתה מקבל את פסק-הדין, שכולל בחובו את צו ההריסה.

רוני בר-און: בדרך כלל ניתנת לך ארכה לביצוע ההריסה של שנה או 18 חודש, במטרה שתכשיר, תתאים את הבנייה להיתר.

רוני בר-און: רק כאשר כלים כל הקצים באים ועושים, וגם זה לפי סדר העניינים של המשטרה וסדר העניינים של ההוצאה לפועל, כי במגזר הערבי זה כרוך בגיוס כוחות אבטחה וביטחון, ואתה יודע שזה אורך שנים על שנים על שנים.

אברהם הירשזון: ולכן?

רוני בר-און: אני כשלעצמי די מתקנא בשיטת הבנייה ובשיטת המגורים במגזר הערבי.

רוני בר-און: אני מאוד מתקנא בעובדה, שכאשר אתם בונים את קומת המסד, מייד אתם משאירים את ה"שפיצים" להמשך, ובן גר מעל אביו, והבן השני גר לידו.

רוני בר-און: הלוואי שאני הייתי יכול להרשות לעצמי את זה בביתי שלי.

רוני בר-און: אבל, אתם לא יכולים לבוא הנה לכנסת ולהלך אימים בנושא אכיפת החוק במדינת ישראל, ולהגיד שאם יהרסו בתים תהיה פה מלחמה טוטלית.

רוני בר-און: אף אחד לא מתכוון להרוס את כל - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא אמרנו את זה.

רוני בר-און: שאל את חברך.

רוני בר-און: חברך איים.

עזמי בשארה: אמרתי מלחמה?

אברהם הירשזון: חבר הכנסת בר-און, זה לא לוויכוח אתם.

אברהם הירשזון: זה דקה מהצד ונתתי שלוש דקות.

רוני בר-און: אם תוריד את שתי הדקות שהם הפריעו לי, עוד לא התחלתי בעצם לדבר.

אברהם הירשזון: כן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת בר-און, תשאיר את הטנקים והדחפורים בצד, ובוא נדבר.

רוני בר-און: העניין הוא, סליחה על הביטוי, שאתם קודם בונים ואחר כך באים לבכות שהורסים.

עזמי בשארה: גם אתם.

רוני בר-און: נכון.

רוני בר-און: ואני מודיע לך, שגם במגזר היהודי אני לא מוכן לשמוע בכייה של מי שברגל גסה דרס את החוק והלך ובנה, ואחר כך אומרים יתום אני, עכשיו אל תורידו לי את קורת-הגג מעל הראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין מה להשוות.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, עוד חצי דקה.

רוני בר-און: גם נושא התכנון שאתם מקוננים עליו, בצדק, כי מבחינת תוכניות המיתאר אתם צודקים, אבל מבחינת התכנון הפרטני, מבחינת הטבעות בתוך היישובים, מבחינת העדר התשתיות והכבישים, אתם בעצם הבנייה הלא-חוקית תוקעים את זה.

רוני בר-און: איך אפשר לבנות תשתיות ולסלול כבישים ולעשות מדרכות ולהעביר ביוב כאשר צריך ללכת אצלכם בזיג-זג בכפר, כי פה בניתם לא חוקי ופה בניתם לא חוקי ופה בניתם לא חוקי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין תוכנית.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

טלב אלסאנע: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אני אסתפק במכסת הזמן שניתנה לחבר הכנסת רוני בר-און, לא אבקש יותר.

אברהם הירשזון: אתה באמת מקופח כל הזמן.

אברהם הירשזון: עוד מעט נזיל דמעות.

טלב אלסאנע: אנחנו מדברים על חוק התכנון והבנייה, אבל, לדעתי, בכל מה שנוגע למגזר הערבי אין חוק תכנון ואין חוק בנייה.

טלב אלסאנע: שם לא מתכננים.

טלב אלסאנע: יש רק גוף אחד שעובד, והוא גוף שהורס את הבתים.

טלב אלסאנע: לכן, השימוש בחוק התכנון והבנייה הוא שימוש פוליטי.

טלב אלסאנע: מצד אחד, מי שרוצה לבנות, חבר הכנסת רוני בר-און, במגזר הבדואי, ביישובים הלא-מוכרים, פונה לוועדת התכנון המחוזית, והוא לא יכול לקבל שם היתרי בנייה, כי הוועדה לא מתכננת שם.

טלב אלסאנע: אין תוכניות מיתאר.

טלב אלסאנע: יש החלטות ממשלה מ-1996, מ-1998, מ-2000 ומ-2003, שורה של החלטות, שאפילו על-פי דוח מבקר המדינה לא בוצעו.

טלב אלסאנע: מצד אחד, אין מבצעים החלטות ממשלה, מצד שני, אין תוכניות מיתאר, מצד שלישי, האדם לא יכול לקבל היתר בנייה, ואחר כך דורשים ממנו להרוס כי הוא לא קיבל היתר.

טלב אלסאנע: ממי הוא יכול לקבל?

טלב אלסאנע: אם לא נותנים לו, איך הוא יכול לקבל?

רוני בר-און: כל הדרך לבאר-שבע מכוסה בבנייה בלתי חוקית.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת בר-און, תן כבוד ליושב-ראש.

זאב בוים: - - -

אברהם הירשזון: גם אתה, חבר הכנסת בוים.

טלב אלסאנע: לשמחתנו, יש חוק אחר, מעבר לחוקים של מדינת ישראל, וזה חוק הטבע.

טלב אלסאנע: החוק הזה אומר, שתינוק שנולד, בעוד 20 שנה יהיה בן 20, ואז הוא יתחתן, ואז יהיה צורך לבנות לו בית.

טלב אלסאנע: חוק הטבע הזה מנצח את החוק הפוליטי.

טלב אלסאנע: השימוש בו אז נעשה ציני, ולכן אנשים יבנו.

טלב אלסאנע: כל עוד ממשלות ישראל לא מקיימות את החלטות הממשלה, כל עוד אין אפשרות לקבל היתר בנייה - אנשים ימשיכו לבנות.

טלב אלסאנע: אנחנו לא בונים התנחלויות ולא בונים מצפים, ולא מתוך רצון שיהיה יישוב ערבי, אלא מתוך רצון שתהיה קורת-גג.

אברהם הירשזון: אדוני חבר הכנסת טלב אלסאנע, זה יותר ממשפט, ואדוני מכיר את הדקדוק העברי על בוריו.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם הירשזון: עתה חבר הכנסת אחמד טיבי, ואחריו - חבר הכנסת מוחמד ברכה.

אברהם הירשזון: בבקשה.

דניאל בנלולו: אתה - - - בנייה לא חוקית?

טלב אלסאנע: אנשים ימשיכו - - -

דניאל בנלולו: לא חוקית.

אברהם הירשזון: סליחה, מה זה פה?

אברהם הירשזון: חבר הכנסת בנלולו, אני קורא אותך עוד מעט לסדר.

אברהם הירשזון: עדיין לא, אבל עוד מעט.

טלב אלסאנע: אני רוצה שייתנו על-פי חוק.

טלב אלסאנע: מה יעשו?

אברהם הירשזון: חבר הכנסת טלב אלסאנע, מה יש לך נגד חבר הכנסת אחמד טיבי?

רוני בר-און: כנראה הרבה.

אברהם הירשזון: לא, אני רוצה לדעת.

אברהם הירשזון: תן לו לדבר.

דניאל בנלולו: תוסיף לו חצי.

אברהם הירשזון: אדוני, בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, יש כאן, במיוחד לגבי חברי הכנסת החדשים, מין מחשבה כמעט אקסיומטית, מוטעית, כאילו הערבים בונים מתוך ברירה בניגוד לחוק.

אחמד טיבי: נותנים להם רשיון, אישור בנייה, הם קורעים אותו, ואז הם בונים ללא אישור, כי יכול להיות שזה אצל הערבים בגנים ויכול להיות שהם אוהבים להתריס נגד החוק.

אחמד טיבי: לא ולא, זה לא המצב.

אחמד טיבי: האוכלוסיה הערבית זועקת לתוכניות מיתאר, להרחבת תוכניות מיתאר, להפסקת הסטראנגולציה, המחנק.

אחמד טיבי: יש ניסיון לחנוק את היישוב הערבי - גם הכפרי וגם העירוני, גם הערבים בלוד ורמלה וגם הערבים בכפר-קאסם, בסח'נין, בדיר-אל-אסד ובטייבה.

אחמד טיבי: לכן, מה שצריך לעשות הוא לתת לערבים אפשרות בנייה על מנת שלא יבנו בניגוד לחוק.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת בראון, תקשיב לחבר הכנסת ברכה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת בר-און, חלק מהדברים מופנים אליך.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני חושב שלא צריך לדבר דברים כלליים.

מוחמד ברכה: אני מציע שנבחן את הדברים בשטח, ובמסגרת הזמן המועט שיש לי אתן במהירות ארבע דוגמאות, ואלה דווקא דוגמאות מהיומיים האחרונים: דוגמה של ריסוס היבולים, שמטרתו נישול.

מוחמד ברכה: הריסת הבתים שלשום בכפר-קאסם, 17 בתים, וכפי שאמרתי ודיברתי על זה ארוכות אתמול, זה הכיוון היחיד שהכפר עוד יכול להתפתח בו.

מוחמד ברכה: שלושת הכיוונים האחרים סגורים.

מוחמד ברכה: הדוגמה השלישית היא מה שקרה לפני שבוע.

מוחמד ברכה: כפר רמיה נמצא עכשיו בתוך כרמיאל, אבל הוא היה קיים לפני כרמיאל.

מוחמד ברכה: לפני כמה שנים הגיעו להסדר על המשך קיומו של הכפר הזה.

מוחמד ברכה: לפני שבוע תושבי כל הכפר קיבלו צו פינוי.

מוחמד ברכה: אז אני לא אדבר על מאות שנים או על עשרות שנים.

מוחמד ברכה: מה שבטוח הוא שכפר רמיה קיים לפני כרמיאל, ועכשיו רוצים לעקור את כל היישוב.

מוחמד ברכה: אדוני, הדוגמה הרביעית היא זבידאת ליד טבעון – 100 אנשים שנמצאים על האדמה הזאת דורי דורות.

מוחמד ברכה: לפני כמה ימים, כשביקרתי אצלם, אמרו לי שמדובר על הסבא של הסבא, וזה לפחות 300 שנה.

מוחמד ברכה: הם חיו בצריפים רעועים, ושיפצו את הצריפים, ריבונו של עולם.

מוחמד ברכה: עכשיו הם נתבעים, כדי להרוס ולפנות.

אברהם הירשזון: אדוני, תודה רבה.

מוחמד ברכה: לכן, אדוני היושב-ראש, אם אני נבחר הציבור, חבר הכנסת מוחמד ברכה, צריך לבחור בין זכות האדם לקורת-גג לבין חובתו למלא חוק בלתי צודק, אני בעד זכותו לקורת-גג.

אברהם הירשזון: לא, אתה צריך לבחור בין דיון במליאה לדיון בוועדה.

אברהם הירשזון: זה מה שאתה צריך לבחור.

אברהם הירשזון: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה.

אברהם הירשזון: אדוני השר, אתה ביקשת דיון בוועדת הפנים.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת דהאמשה, האם אתה מסכים לדיון - - -?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מסכים.

אברהם הירשזון: מסכים.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת בשארה, האם אתה מסכים לדיון בוועדה?

עזמי בשארה: כן.

אברהם הירשזון: או.

אברהם הירשזון: קיי.

אברהם הירשזון: , מסכימים.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם הירשזון: רבותי, אנחנו מצביעים.

אברהם הירשזון: מי בעד דיון בוועדה ומי נגד?

אברהם הירשזון: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה - רוב

אברהם הירשזון: ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

אברהם הירשזון: יש רוב לדיון וועדה, ואין נגד.

אברהם הירשזון: הנושא עובר לדיון בוועדת הפנים.

אברהם הירשזון: גידול ממדי האבטלה

אברהם הירשזון: אנחנו עוברים לנושא הבא.

אברהם הירשזון: לפנינו הצעות לסדר-היום מס' 74 ו-110: עליית ממדי האבטלה - מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה וג'מאל זחאלקה.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת מוחמד ברכה, זאת הצעה רגילה או הצעה דחופה?

מוחמד ברכה: הצעה רגילה.

אברהם הירשזון: אדוני, אני שומע את - - -.

אברהם הירשזון: לרשותך שמונה דקות.

מוחמד ברכה: בהחלט, אנחנו מאוד סומכים על מה שאתה שומע.

אברהם הירשזון: אני מודה לך מאוד.

אברהם הירשזון: לדעתי, עד היום לא התאכזבת מזה.

אברהם הירשזון: אני טועה?

אברהם הירשזון: אדוני, בבקשה.

אברהם הירשזון: אני מבקש לתת לממלא-מקום ראש הממשלה גם להקשיב.

אהוד אולמרט: אני מקשיב.

אברהם הירשזון: אדוני, תודה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, 11% מכוח העבודה במדינת ישראל מובטלים היום, לעומת 9.4% ב-2001 ו-8.8% ב-2000.

מוחמד ברכה: לקראת סוף השנה אנחנו צפויים ל-14%, ועוד היד נטויה.

מוחמד ברכה: מדברים על ירידה במספר דורשי העבודה בחודשים האחרונים, ודובר לפחות על החודשים דצמבר וינואר.

מוחמד ברכה: אדוני, חלק מאלה שקיבלו מקום עבודה הם מועסקי בחירות, הבחירות הסתיימו ואנשים חזרו להיות מובטלים.

מוחמד ברכה: חלק מהאנשים מיואשים וכבר איבדו את התקווה למצוא עבודה בלשכות התעסוקה.

מוחמד ברכה: חלק מהאנשים איבדו את הזכאות להירשם כמובטלים לצמיתות, כיוון שהם מובטלים כרוניים.

מוחמד ברכה: חלק מהסטטיסטיקה של האבטלה ירדה בגלל קורסים להכשרה מקצועית למקצועות שאין בהם ולא תהיה בהם עבודה.

מוחמד ברכה: לכן, אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, אני אומר, שאם הממשלה תיבחן, אם היא יכולה, דווקא בעניין הזה - פה אין מקום לדיבורים לאומיים כביכול, פה אי-אפשר להאשים את ערפאת ופה אי-אפשר להגיד שזה מהשמים.

מוחמד ברכה: כל זה מעשי ידיה של הממשלה.

מוחמד ברכה: אדוני שר התמ"ס, ממלא-מקום ראש הממשלה, עובדה שהיום 27% מהעסקים בארץ נמצאים בקשיים.

מוחמד ברכה: מדי חודש נסגרים 2,000--2,500 עסקים קטנים.

מוחמד ברכה: המשבר הזה עוד יימשך, ואנחנו לא רואים באופק של הממשלה שלכם שום אופק.

מוחמד ברכה: אם אתייחס לנתוני האבטלה ברחוב הערבי, אני צריך קודם כול, אדוני היושב-ראש ורבותי השרים, להקדים ולומר מי לא נכלל בסטטיסטיקה של האבטלה בכלל בארץ ובמיוחד ברחוב הערבי: נשים לא עובדות, והן רבות והאחוז שלהן גבוה בקרב האוכלוסייה הערבית; הן לא נכללות בסטטיסטיקה של האבטלה.

מוחמד ברכה: גילאי 18-21, שברחוב היהודי משרתים בצבא, ברחוב הערבי הם אפילו לא נכללים בסטטיסטיקה של האבטלה.

מוחמד ברכה: לא נכללים גם עובדים לא מאורגנים, והאחוז שלהם בקרב הערבים גבוה מאוד.

מוחמד ברכה: לא נכללים בסטטיסטיקה של האבטלה יישובים קטנים, מתחת ל-2,000 אנשים בכוח העבודה, ורוב האנשים האלה נמצאים ביישובים הערביים.

מוחמד ברכה: למרות זאת ולצד זאת אנחנו קוראים, שהדוח האחרון של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ולשכת התעסוקה בנושא האבטלה קובע, שיש בחודש האחרון 25 יישובים מוכי אבטלה, לעומת 19 בחודש דצמבר.

מוחמד ברכה: אבל, אדוני, החידוש המרענן הוא, שכל 25 היישובים, כולם, מהראשון עד האחרון, הם יישובים ערביים.

מוחמד ברכה: אדוני, רק למען הפרוטוקול, אני רוצה לקרוא את שמותיהם, אחד-אחד: כסייפה, תמרה, רהט, עין-מאהל, מסעודין אל-עזאזמה, ג'דידה-מכר, דיר-חנא, תל-שבע, סח'נין, כפר-כנא, שפרעם, כאבול, אכסאל, עראבה, ערערה, אום-אל-פחם, אעבלין, מג'ד-אל-כרום, רינה, נחף, אבו-סנאן, דיר-אל-אסד, א-נאצרה - כלומר נצרת, מעלה-עירון, יפיע.

מוחמד ברכה: אלה 25 היישובים.

מוחמד ברכה: אם אין אופי גזעני לדיכוי המעמדי ולשוליות החברתית, אני לא יודע שום דבר מהחיים שלי אם זה לא אומר שום דבר מתוכנן.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אני חושב שיש פה מגמה מובנית בהתנהגות של השלטון במדינת ישראל כלפי הציבור הערבי - לדחוק אותו עד כדי מחסור בפת לחם.

מוחמד ברכה: המצוקות הולכות ומחריפות, וכנראה הימים הקרובים והימים הבאים יהיו לא פחות קשים, אם לא יותר קשים מאלה שאנחנו עדים להם היום.

מוחמד ברכה: המציאות העגומה הזאת, אדוני היושב-ראש, מקורה בכמה סיבות שכולן קשורות בממשלה: מדיניות ההתנחלויות – מוזרמים מיליארדים מחוץ לגבולות המדינה, אל העבר, לא אל העתיד.

מוחמד ברכה: העתיד הוא השלום והעבר הוא הכיבוש.

מוחמד ברכה: על זה ועל העבר מבזבזים מיליארדים על מיליארדים; מדיניות הדיכוי והמיליטריזציה שמאמצות ממשלות ישראל – זה גובה וגונב את פת הלחם של המשפחה הענייה, גם היהודית וגם הערבית; התפוצצות בועת ההיי-טק, שאנחנו עדים לה בשנתיים האחרונות, ומדיניות הריבית של בנק ישראל.

מוחמד ברכה: כל הדברים האלה הם עניינים של מדיניות, ושאף אחד לא יספר סיפורים, שפעם ערפאת אשם ופעם השוק העולמי ופעם שוק הנפט.

מוחמד ברכה: פה מדובר על משבר מובנה בעצם השיטה הכלכלית במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: לכן זה לא מקרה, אדוני היושב-ראש, שהיום מתפרסם, שהגירעון החודשי שנרשם בחודש שעבר הוא 2.75 מיליארדי שקל.

מוחמד ברכה: הצמיחה השנתית היא בשיעור של מינוס 1%.

מוחמד ברכה: מדינת ישראל היום מככבת במקום האחרון בין 30 המדינות המתועשות בתחום הצמיחה הכלכלית; במקום האחרון.

מוחמד ברכה: אם זה לא מדאיג את הממשלה ולא מדאיג את הכנסת, אני לא יודע מה צריך להדאיג אותן.

מוחמד ברכה: שיעור האינפלציה היום הוא 6.5%, אדוני, שזה המקום השני מלמטה אחרי טורקיה.

מוחמד ברכה: טורקיה במקום האחרון מבין מדינות המערב.

אברהם הירשזון: כלומר, יש לנו עוד לאן ליפול.

מוחמד ברכה: לא הייתי מציע ליפול לשם, כי אם אנחנו עם 6.5% אינפלציה, בטורקיה זה 45%.

מוחמד ברכה: לא הייתי מציע לאף אחד ליפול לתהום הזאת.

מוחמד ברכה: הממשלה רוצה לטפל במשבר.

מוחמד ברכה: איך היא מטפלת במשבר?

מוחמד ברכה: סעיף ראשון: קיצוצים.

מוחמד ברכה: סעיף שני: קיצוצים.

מוחמד ברכה: סעיף שלישי: קיצוצים.

מוחמד ברכה: לקצץ ולקצץ.

מוחמד ברכה: ממה לקצץ?

מוחמד ברכה: לא מקצצים ממה שצריך לקצץ ומקצצים ממה שכמעט אי-אפשר לקצץ.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, דוחפים את החברה הישראלית להתקוטט על אוצר שהולך ומתמעט ונשחק, ואין איפה לרדת במצוקה.

מוחמד ברכה: כנראה אין.

מוחמד ברכה: כנראה שהממשלה מייעדת אותנו לתהומות עמוקים.

מוחמד ברכה: הממשלה רוצה להוריד מסים.

מוחמד ברכה: השר גדעון עזרא אמר, שמה שפורסם בעיתון הוא לא על דעתו של שר האוצר.

מוחמד ברכה: מה, העיתונאים ממציאים טבלאות, ממציאים סעיפים?

אהוד אולמרט: לא ידעת שעיתונאים ממציאים?

מוחמד ברכה: לא, באמת שלא.

מוחמד ברכה: לא עד כדי כך.

מוחמד ברכה: הם יכולים להמציא עלילה עליך, אבל לברוא תוכנית כלכלית כעלילה, זה קצת מוגזם.

אהוד אולמרט: ברכה, תסלח לי.

אהוד אולמרט: בשבוע שעבר התפרסמו ידיעות שאני אכהן כשר האוצר, ובדיעבד התברר שהן לא היו מדויקות עד הסוף.

אהוד אולמרט: אבל עד שהתברר שזה לא מדויק, קראתי בעיתונים מה אני מתכוון לעשות במשרד האוצר, עם תוכניות די מפורטות.

אהוד אולמרט: אף אחד לא דיבר אתי, אף אחד לא שאל אותי, אף אחד לא ביקש תשובה שלי, אבל תוכניות שלי כבר התפרסמו בעיתונים כדבר מוגמר ומסוכם.

מוחמד ברכה: אדוני ממלא-מקום ראש הממשלה, לא אני האיש שיגיד לך איך הדברים מתנהלים בעיתונות, ודווקא באותו תחום שבין השלטון לבין המדיה.

מוחמד ברכה: אבל אתה יודע כפי שאני יודע, שיכול להיות שההדלפות האלה הן חלק ממכבש שאמור לפעול על השר המיועד, ואלה דברים שיוצאים ממשרד האוצר, ובסופו של דבר גם אם שר האוצר יראה אחרת, זה מה שיהיה.

מוחמד ברכה: ישבתי בוועדת הכספים שלוש שנים וחצי וראיתי את כל ההצגה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת הירשזון היה שם.

מוחמד ברכה: ראיתי את הלוביסטים, ראיתי את בעלי ההון, ראיתי את פקידי האוצר, שמדי פעם ניסו לסבן אותנו ולסובב אותנו על האצבע.

מוחמד ברכה: מדי פעם היינו מגלים את זה ומדי פעם זה היה עובר והרוב המסיבי של הקואליציה היה מעביר הכול, גם הכשר וגם הטרף וכל מה שצריך.

מוחמד ברכה: עכשיו מדברים על הורדת מסים.

מוחמד ברכה: בסדר.

מוחמד ברכה: אני אומר שגם הנושא של הורדת מסים, זה כאילו בא להיטיב עם העם, אבל עם מי להיטיב?

מוחמד ברכה: מי שלא מגיע לסף מס, איך הוא ייהנה מהורדת המסים?

מוחמד ברכה: הרי שום דבר.

מוחמד ברכה: ומי לא מגיע לסף המס?

מוחמד ברכה: אלה האנשים המרודים, העניים, השחוקים.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, בסופו של דבר ההטבה הזאת לא מיטיבה עם מי שצריך להיטיב עמו.

מוחמד ברכה: אז יש בשורה לאלה שמקבלים 5,000 שקל, שתהיה להם הטבה בהורדת המס בשיעור של שקל אחד.

מוחמד ברכה: ומי שמשכורתו היא 6,000 שקל, יזכה בהטבה בהורדת שיעור המס של 11 שקלים.

מוחמד ברכה: ריבונו של עולם, זה הסף של העוני, זה הסף של השכר הממוצע ומטה.

מוחמד ברכה: שום דבר מכל ההבטחות האלה לא יצא.

מוחמד ברכה: טוב, שינוי הם אבירי מעמד הביניים, שוק ההון וכו'.

מוחמד ברכה: אז היום אנחנו עם נתניהו במשרד האוצר ועם הדימוי הכלכלי של הממשלה אנחנו צפויים לימים מרים ממרור.

אברהם הירשזון: ולכן?

מוחמד ברכה: ולכן, אדוני, אני רוצה להגיד שהמחזות שאנחנו עוקבים אחריהם בימים אלה, נזקקי הסעד – אותה ילדה שהתקשרה למשטרה כדי להתלונן שאין לה מה לאכול, אותה ילדה לפני כמה חודשים, שדיברנו עליה עוד בכנסת הקודמת, שהמורה מצאה בכיס שלה חתיכת עוף, אותו זקן שמחטט בפח הזבל – האנשים כנראה איבדו אמון במערכת השלטונית-הממשלתית והולכים לעמותות.

מוחמד ברכה: יש גידול של כ-30% בפניות נזקקים לעמותות.

מוחמד ברכה: אני חושב שחשוב שלפחות זה יירשם בפרוטוקול ושחברי הכנסת ישמעו:

מוחמד ברכה: 33% מהנזקקים האלה שפונים לעמותות הם משפחות מרובות ילדים, והממשלה הזאת מתפארת שהיא מבטלת את חוק הלפרט – חוק משפחות ברוכות ילדים.

מוחמד ברכה: 27% מהנזקקים האלה שפונים לעמותות הם משפחות חד-הוריות.

מוחמד ברכה: 24% מהם הם קשישים.

מוחמד ברכה: עם האנשים האלה הממשלה הזאת עושה גבורה.

מוחמד ברכה: זו ממשלה שמרססת ערבים, מרססת עניים, מרססת משפחות מרובות ילדים, מרססת משפחות חד-הוריות, מרססת קשישים, שהם אבות ואמהות שלנו.

מוחמד ברכה: מדברים על חוקי השוק, כאילו צריך לסגוד לחוקי השוק.

מוחמד ברכה: חוקי שוק שרומסים בני-אדם, אני מצפצף עליהם.

מוחמד ברכה: החוק צריך להיטיב עם האדם ולא עם חוקי השוק, לא עם חוקי הג'ונגל.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - בבקשה, אדוני.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, חברי ועמיתי חברי הכנסת, אם אנשים היו לוקחים ברצינות את משפטו המקורי של שר האוצר החדש בטקס חילופי האישים במשרד האוצר, ממש משפט בן-אלמוות: "ועכשיו לעבודה" – יש בארץ מאות אלפי אנשים, שאם היו לוקחים ברצינות את דבריו, הם היו רצים החוצה, "ועכשיו לעבודה", ואין עבודה.

ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע למי הוא מפנה את דבריו, אבל יש אגדה שיש כיסא מיוחד במשרד האוצר שכשיושב עליו השר הוא מפסיק לשמוע, מפסיק להקשיב ונתקף באטימות לב וגם באטימות ראש.

ג'מאל זחאלקה: מה, הוא לא יודע מה המצב בארץ?

ג'מאל זחאלקה: יגיד אלף פעמים "ועכשיו לעבודה", ואין עבודה.

ג'מאל זחאלקה: אבל אנחנו יודעים מה הוא רוצה.

ג'מאל זחאלקה: הוא אומר לפקידי האוצר: בואו ניגש לעבודה.

ג'מאל זחאלקה: תחזיות האוצר עד עכשיו היו, שבשנה הבאה יהיה שיעור אבטלה של 12%.

ג'מאל זחאלקה: עם כניסתו של נתניהו למשרד, אני מייעץ לעדכן מייד את התחזיות האלה, כי שיעור האבטלה יעלה מאוד, לנוכח עצתו של מר נתניהו: "ועכשיו לעבודה", כי אנחנו יודעים, בלי להיכנס לפרטים על תוכניתו המדויקת של מר נתניהו, מה היא עמדתו האידיאולוגית ומה היא מדיניותו הכללית.

ג'מאל זחאלקה: זה אדם שדוגל בניאו-ליברליזם, בדרוויניזם חברתי, שכל מדיניותו תיטיב רק עם בעלי ההון ותגדיל את העוני ותגדיל את האבטלה בארץ.

ג'מאל זחאלקה: בסופו של דבר, כשהוא אומר "ועכשיו לעבודה", תוצאת העבודה הזאת היא חיסול מקומות עבודה בכך שלאנשים לא יהיה לאן ללכת למצוא מקום עבודה.

ג'מאל זחאלקה: האבטלה היא לא גזירה משמים, אפשר לשנות את המצב, ולכך דרושים שני תנאים.

ג'מאל זחאלקה: קודם כול, הפסקת המלחמה עם העם הפלסטיני.

ג'מאל זחאלקה: עמד כאן חבר כנסת ממפלגת העבודה ואמר, שגדר ההפרדה תשפר את המצב הכלכלי.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, עד עכשיו אמרו שהפסקת העימות, הפסקת המלחמה והשלום ישפרו את המצב הכלכלי, עכשיו אומרים שגדר ההפרדה תשפר אותו.

ג'מאל זחאלקה: אז יש לנו תחליף לשלום ותחליף להסדר, ואפילו לשאיפה להסדר, בדמות מעשה קסם של גדר ההפרדה.

ג'מאל זחאלקה: אי-אפשר לשנות את המיתון הכלכלי מיסודו בלי שינוי פוליטי קודם כול.

ג'מאל זחאלקה: אבל שינוי פוליטי לבד לא יספיק, צריך גם שינוי בגישה החברתית.

ג'מאל זחאלקה: הגישה העכשווית במשרד האוצר ושל הממשלה הנוכחית תגביר את הפער ותגביר את האבטלה, אפילו אם תהיה צמיחה כלכלית, כי האידיאולוגיה הולכת בכיוון כזה, שהתפתחות כלכלית לא תיצור צדק חברתי, אלא אם תכוון לכך.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להתייחס למצב בכללותו ולהציע הצעה.

ג'מאל זחאלקה: כל יום אומרים לנו מה הם יעדי הגירעון, מה הם יעדי האינפלציה, מה יעדי זה ומה יעדי זה.

ג'מאל זחאלקה: צריך להציב יעד לאבטלה, אבטלה של 4% היא אבטלת מקסימום, ולשאוף ולבנות תוכנית עם לוח זמנים איך להגיע למצב הזה של מקסימום 4% אבטלה.

ג'מאל זחאלקה: אפשר לעשות זאת, עשו את זה במדינות רבות בעולם ואפשר לעשות את זה.

ג'מאל זחאלקה: כמובן, זה דורש שינוי של מדיניות.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להצביע על המצב החמור וההולך ומחמיר, שמדרדר אותנו למצב של אפרטהייד כלכלי, מצבה של האוכלוסייה הערבית מבחינת תעסוקה.

ג'מאל זחאלקה: בשנת 1996, אדוני היושב-ראש, הגענו למצב של שוויון באבטלה.

ג'מאל זחאלקה: לא היה הבדל משמעותי בין האבטלה – אני מדבר על האבטלה הרשמית עכשיו – ברחוב הערבי לבין האבטלה בממוצע הארצי.

ג'מאל זחאלקה: מ-1996 עד היום יש גידול באבטלה, הגידול הכללי באבטלה הוא בערך 50%.

מוחמד ברכה: בסטטיסטי, לא בשטח.

ג'מאל זחאלקה: בסדר, אני מדבר על הנתונים הרשמיים.

צבי הנדל: זה כולל את השקרנים, שעובדים ונרשמים?

ג'מאל זחאלקה: אתה נגד מובטלים, ואתה בעד בעלי ההון.

צבי הנדל: אני נגד שקרנים.

ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע בעד איזה צדק אתה.

ג'מאל זחאלקה: אתה נגד כל צדק.

ג'מאל זחאלקה: אתה שומע את המלה "צדק", אתה נתקף חלחלה.

ג'מאל זחאלקה: צדק פוליטי, צדק היסטורי, צדק חברתי, צדק כלכלי – מפריעה לך המלה "צדק".

ג'מאל זחאלקה: צדק צדק – תרדוף.

ג'מאל זחאלקה: אתה רודף כל מי שמבקש צדק.

ג'מאל זחאלקה: אתה מרודפי הצדק במובן השלילי של המלה.

ג'מאל זחאלקה: רודף צדק – לחסלו.

ג'מאל זחאלקה: גידול האבטלה הכללי היה 50%, אני מדבר על נתונים רשמיים.

ג'מאל זחאלקה: גידול האבטלה ברחוב הערבי, אצל המועסקים הערבים, היה 126%, כלומר בערך פי-2.5 מהממוצע הארצי.

ג'מאל זחאלקה: והפער הזה הולך ונפתח ונעשה יותר גדול.

ג'מאל זחאלקה: כשהיו, אדוני היושב-ראש, משברים של אבטלה בכמה יישובים יהודיים בדרום, הממשלה הזדעקה.

ג'מאל זחאלקה: עשו תוכנית של טיפול נקודתי, באו ראש הממשלה ומשרד האוצר ובצדק עשו תוכניות לשיפור ולהצלת המצב ביישובים האלה.

ג'מאל זחאלקה: אף יישוב ערבי לא זכה לטיפול נקודתי, אף שהיקף האבטלה הוא לפעמים פי-שניים ופי-שלושה מהיקפה ביישובים שזכו לטיפול נקודתי.

ג'מאל זחאלקה: אני לא רוצה שיבינו אותי לא נכון, אני לא נגד זה שנתנו לאופקים או לשדרות או לאחרים.

ג'מאל זחאלקה: אבל למה לא עשו את זה לכפרים הערביים, כשרואים שהמצב חמור ביותר?

ג'מאל זחאלקה: מה הסיבה, כיוון ששם יושבים אנשים ממרכז הליכוד, או בגלל ההרגל של האפליה והיחס המזלזל והלא- מתחשב בבעיותיה של האוכלוסייה הערבית?

אלי אפללו: בליכוד יש ערבים שהם גם במרכז הליכוד.

אלי אפללו: זה אולי הכאב.

ג'מאל זחאלקה: לא מספיק.

אברהם הירשזון: משפט לסיום, אדוני.

אברהם הירשזון: זאת הצעה רגילה.

עזמי בשארה: למה שרים מתערבים בניהול הישיבה?

עזמי בשארה: הוא מדבר שתי דקות.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת בשארה, גם השרים הם חברי הכנסת והם מתערבים כמו שאתה מתערב.

אברהם הירשזון: אולי תשמש להם דוגמה?

ג'מאל זחאלקה: אני טוען, אדוני היושב-ראש, שמתפתח באוכלוסייה הערבית מצב של STRUCTURAL UNEMPLOYMENT, של אבטלה מבנית שהיא לא תוצאה של משבר כלכלי חולף, היא תוצאה של השינויים במשק הישראלי.

ג'מאל זחאלקה: הולכים להיי-טק, סוגרים את התעשייה ולא מנסים לתת טיפול נקודתי, משאירים אותנו מאחור.

ג'מאל זחאלקה: המשק הישראלי רץ קדימה, ומשאירים אותנו מאחור בלי לנסות לעשות פעולה שתשלב את המועסקים הערבים בשוק העבודה החדש, וגם בלי לעשות פעולות כלשהן שיכבו את השרפה, את הבעירה של האבטלה.

ג'מאל זחאלקה: אני מציע, אדוני, טיפול נקודתי, שינוי באזורי פיתוח, הפניית מפעלים לרחוב הערבי, הכשרה מקצועית, תמיכה בחקלאות, בשביל שלא יהיו עוד מובטלים.

ג'מאל זחאלקה: אני מציע תוכנית חירום של בניית תשתיות כדי להביא את השוויון ולהגדיל את מספר המועסקים ברחוב הערבי – בתחבורה, בבניית בתי-ספר, במיחזור אשפה.

אברהם הירשזון: סליחה, אדוני, יושב פה יושב-ראש והוא ביקש ממך לסיים.

ג'מאל זחאלקה: אני מנסה להציע משהו שלדעתי ניתן לבצעו.

ג'מאל זחאלקה: הכיסא סותם את האוזן של שר האוצר כשהוא יושב על כיסאו, אבל אני מקווה שלפחות יהיו אנשים שילחשו על אוזנו ושהוא יעשה מאמץ לקום מהכיסא הזה ולהסתכל על המצב לאשורו ולנסות לשנות את המצב.

ג'מאל זחאלקה: תודה לך.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם הירשזון: אדוני ממלא-מקום ראש הממשלה, שר התעשייה והמסחר, בבקשה.

אהוד אולמרט: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, אני מוכרח לומר שבמידה מסוימת אני נרגש.

אהוד אולמרט: אומנם זה לא נאומי הראשון בכנסת, אבל עשיתי הפסקה של חמש שנים בנאומים - - -

אברהם הירשזון: וזה הנאום הראשון מאז ההפסקה?

אהוד אולמרט: וזה הראשון מאז שובי לכנסת.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת אפללו, אני מבקש לא להפריע.

אהוד אולמרט: אני מקווה שזה נכנס לתוך ההגדרה של נאום בתולין, כדי שאני אוכל לומר את דברי - - -

עזמי בשארה: - - -

אהוד אולמרט: רק חמש שנים נעדרתי.

אהוד אולמרט: אני יודע שלאחדים זה נראה כאילו זה שנים רבות יותר.

קריאה: - - -

אברהם הירשזון: סליחה, סיכמנו שלא מפריעים.

ג'מאל זחאלקה: נאום ראשון, אבל לא נאום בתולין.

אברהם הירשזון: סיכמנו שלא מפריעים.

אהוד אולמרט: בקדנציה הזאת.

עזמי בשארה: - - -

אברהם הירשזון: חבר הכנסת בשארה.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת דהאמשה.

אהוד אולמרט: אני שמח מאוד שאני נושא את הנאום הזה כאשר בראשות הישיבה יושב ידידי הטוב חבר הכנסת אברהם הירשזון, סגן יושב-ראש הכנסת ומי שעתיד לכהן בקרוב גם כיושב-ראש ועדת הכספים, שבוודאי תעסוק בין היתר גם בנושאים שנגזרים מהנושא שהועלה כאן על סדר-היום.

אהוד אולמרט: עוד הערה אחת מקדימה, שנראה לי רלוונטי להשמיע אותה.

אהוד אולמרט: בעצם באופן פורמלי טרם עברה האחריות לנושא הזה למשרדי.

אהוד אולמרט: כבר יש החלטת ממשלה, וההחלטה הזאת עוד טעונה הליכי חקיקה כדי שהעניין יושלם באופן פורמלי, אבל היות שזה מצב ביניים, ופנה אלי יושב-ראש הכנסת וביקש שאני אשיב, אני משיב במגבלות המתחייבות מן העובדה שעוד אין לי אחריות פורמלית שבמסגרתה אני יכול לעשות דברים כבר מהיום, אבל כבר התחלתי לעסוק בנושא התעסוקה.

אהוד אולמרט: אני רוצה לומר מייד לשני חברי הכנסת, שאני חושב שהם מציגים בעיה שאי-אפשר להתעלם ממנה.

אהוד אולמרט: אני לחלוטין לא מזלזל בבעיה.

אהוד אולמרט: אני לא מסכים עם התיאורים הנלווים, עם הניסיון לייחס כאן מדיניות מכוונת של פגיעה דווקא באוכלוסייה הערבית בנושא התעסוקה; אינני חושב שזה כך.

אהוד אולמרט: אבל יש בעיה של אבטלה שהיא מאוד משמעותית.

אהוד אולמרט: לפי הנתונים הרשמיים ברבעון האחרון של 2002 היה ממוצע האבטלה 10.1% בכלל האוכלוסייה.

אהוד אולמרט: זה שיעור אבטלה גבוה מאוד, ואני לא חושב שמישהו יטען ששיעור האבטלה הגבוה בקרב האוכלוסייה היהודית הוא תוצאה של איזו מדיניות מכוונת שנועדה להשיג את התוצאה הזאת.

אהוד אולמרט: הרי יש משבר כלכלי – אנחנו כולנו יודעים את זה – והמשבר הזה גם מתבטא בכך שיש שיעור גבוה מאוד של אבטלה.

אהוד אולמרט: אני לא זוכר מי מכם אמר, שהשיעור הרצוי הוא 4%.

אהוד אולמרט: תראו, אין דבר כזה, 4% של אבטלה.

אהוד אולמרט: גם במדינות שבהן רמת הפעילות הכלכלית מאוד אינטנסיבית - - -

ג'מאל זחאלקה: - - -

אהוד אולמרט: אבל אם רמת האבטלה תהיה 5.5%--6%, כולנו ננשום לרווחה.

אהוד אולמרט: נהיה ריאליסטיים ולא - - -

מוחמד ברכה: אדוני השר, הביטוי "יעד אבטלה" - - - צריך להגיד, יעד להורדת אבטלה.

אהוד אולמרט: בסדר, בסדר.

אהוד אולמרט: הרי אני לא דיברתי על יעד.

מוחמד ברכה: אתה זוכר את המהומה שקמה - - -

אברהם הירשזון: סליחה, אני חושב שכוונתו היתה מאוד ברורה.

אהוד אולמרט: חבר הכנסת ברכה, אני לא אמרתי שזה יעד.

אהוד אולמרט: כאשר מציגים את העניין של 4%, אני אומר, בואו נהיה ריאליסטיים.

ג'מאל זחאלקה: - - - מתחת ל-4%.

אברהם הירשזון: זה בסדר, הרעיון הוא - - -

אהוד אולמרט: לפי דעתי, זה לא ריאלי, גם אילו הייתה פה עכשיו פריחה כלכלית.

אהוד אולמרט: יש בעיה, והיא קיימת במדינה בכללה, ואני בהחלט מתכוון לעשות מאמץ אדיר כדי להתמודד עם בעיית האבטלה, גם ברמה של מדיניות לאומית כוללת, שצריכה להיות חלק מהמדיניות הכלכלית שהממשלה תחליט עליה ושהפרמטרים המרכזיים שלה יעוצבו וייקבעו על-ידי שר האוצר ועל-ידי הקבינט הכלכלי-חברתי.

אהוד אולמרט: אני טוען שאנחנו יכולים לפתור הרבה מאוד בעיות, ואגב, אמרתי את זה גם בעת שנכנסתי למשרד, שלשום, וגם כשחשבתי על האפשרות שאהיה שר האוצר – אני מודה - חשבתי שיעד הגירעון שהוצג הוא לא דבר קדוש.

אהוד אולמרט: אני בהחלט חושב שצריך לאגם תקציבים רציניים ביותר כדי לנסות להזרים אותם בצורה מושכלת לפעילות במשק, כדי לייצר צמיחה ולייצר תעסוקה באופן שתורם בצורה משמעותית גם להוצאת המשק מהתרדמה שהוא נתון בה כבר שנים לא מעטות.

אהוד אולמרט: אני יודע שאחד הוויכוחים שקיימים תמיד הוא מה עלול לקרות אם, חס וחלילה, הגירעון יעלה מעבר ליעד שלו – נניח, של 3%.

אהוד אולמרט: לפני שנה הממשלה השתבחה בזה שבסופו של דבר היא שמרה – אולי גם על-ידי מניפולציות מסוימות, כפי שטענו – על יעד של 3%, אם אינני טועה, שהיה יעד הגירעון.

מוחמד ברכה: אתה יודע שיש כל מיני החזרי מס שהועברו לשנה הזאת.

אהוד אולמרט: תקשיב, הרי אני אומר שטענו - - -

מוחמד ברכה: - - -

אהוד אולמרט: למה אתה מתווכח אתי?

אהוד אולמרט: הרי שמעת שאמרתי שטענו שהיו קצת מניפולציות חשבונאיות, אבל אני אומר, אני לא הייתי נכנס בכלל למלכודת הזאת.

אהוד אולמרט: אני מוכן לשקול גם הגדלה מסוימת של הגירעון, ובלבד שיודעים מה עושים עם הכסף שמוציאים ולאן מוציאים אותו ובאיזה אופן מוציאים אותו כדי לחולל תהליכי צמיחה.

אהוד אולמרט: אני בעד השקעה בתשתיות, לרבות במגזר הערבי.

אהוד אולמרט: אני מאוד בעד זה.

אהוד אולמרט: אני בעד בניית בתי-ספר, אני בעד הקמת פרויקטים ציבוריים שדרושים והגדרה של עדיפויות חדשות כדי להשקיע את הכספים הללו.

אהוד אולמרט: אגב, אני בדעה שגם במסגרת התקציב המקוצץ – וצריך יהיה לקצץ את התקציב, לא באותו שיעור שדובר עליו; אני מסכים עם חלק מההערות שהושמעו בימים האחרונים – גם במסגרת המקוצצת הזאת אפשר לאגם תקציבים של מיליארדים כדי להשקיע אותם בפרויקטים תשתיתיים.

אהוד אולמרט: דרך אגב, אני אומר לחברי הכנסת הערבים שיושבים כאן, שאנחנו בירושלים עשינו מאמץ עליון – ואני אעשה כל מאמץ לדחוף את זה בממשלה הזאת - והשקענו סכומים אדירים במזרח-ירושלים, למשל, בבניית בתי-ספר בשנים האחרונות, ואני חושב שזאת השקעה חשובה ביותר, בהיקפים שלא היו כמותם במשך 30 שנה או קצת פחות מ-30 שנה, עד שאני הגעתי.

אהוד אולמרט: בשנים שאני הייתי ראש עיריית ירושלים בנינו 330 כיתות.

אהוד אולמרט: בניתי למעלה מ-15 בתי-ספר חדשים בירושלים, במזרח העיר, לאוכלוסייה הפלסטינית.

אהוד אולמרט: השנה, בפתיחת שנת הלימודים, חנכנו בית-ספר בא-טור – 36 כיתות; בית-ספר לתפארת.

אהוד אולמרט: כל מי שנוסע להר-הזיתים, כל מי שעולה ברחוב בן-עדיה ופונה ימינה, מייד בפינה, בא-טור - בית-ספר נפלא.

אהוד אולמרט: השלמנו, למשל, מתנ"ס לתפארת בבית-חנינא, ועכשיו אנחנו בונים ליד המתנ"ס הזה בבית-חנינא בית-ספר שיהיה הגדול מסוגו שנבנה אי-פעם בתולדות מדינת ישראל כמבנה בית-ספר אחד - 55 כיתות לימוד, למעלה מ-7,000 מטרים רבועים, בבית-חנינא.

אהוד אולמרט: אם ירצה השם, זה ייפתח ב-1 בספטמבר.

יורי שטרן: מה ילמדו שם - - -

אהוד אולמרט: עזוב עכשיו.

אהוד אולמרט: אני רוצה להגיד לך, שבשנים האלה – ואגב, גם בזה אני רואה השקעה תשתיתית – הונהגה מערכת של מה שנקרא "טיפול הוליסטי" במזרח העיר, בהשקעה מיוחדת, בתוספת של עשרות מיליוני שקלים בשנה, שאגב, ממשלת ליכוד החליטה עליה, עוד בממשלה של בנימין נתניהו.

אהוד אולמרט: למזלי, בתקופת ברק לא פגעו בעניין הזה - פגעו בהרבה דברים, בזה לא – והיתה התפתחות דרמטית ברמת הלימודים במזרח העיר.

אהוד אולמרט: עזוב עכשיו את עניין התכנים שאתה מדבר עליהם.

אהוד אולמרט: היתה התפתחות דרמטית והיתה נהירה של תלמידים מבתי-הספר הפרטיים לבתי-הספר הציבוריים, הממלכתיים.

אהוד אולמרט: אגב, זו השקעה בתשתיות גם ברמה האנושית, שהיא חשובה מאוד, אבל גם בתשתיות במובן הזה שאלה השקעות שתורמות לשיפור איכות החיים של האוכלוסייה, ולכן ההשלכות שלהן חיוביות מאוד – גם בסלילת כבישים, גם בפרויקטים אחרים שיכולים לייצר פיתוח, לספק תעסוקה, ובסופו של דבר גם לשפר את איכות החיים.

אהוד אולמרט: במסגרת ההשקעה הלאומית בפרויקטים תשתיתיים שהמדינה תצטרך להחליט עליהם בקרוב, אני חושב שצריך לעשות את זה בכל חלקי המדינה, ובאופן משמעותי גם באזורי האוכלוסייה הערבית.

אהוד אולמרט: אני אומר לכם רק דבר אחד: יהיה זה קצת יומרני וקצת לא רציני, שיום לאחר שנכנסתי לתפקידי אוכל לפרוס בפניכם תוכניות לשיפור מצב התעסוקה בכלל וגם ברחוב הערבי, בנושא שפורמלית עדיין לא קיבלתי לאחריותי.

אהוד אולמרט: אני רק יכול לומר לכם, כי אני מקווה שנקיים על כך דיאלוג ענייני, מעבר לכל חילוקי דעות אחרים שיש בינינו, ועליהם נתווכח, ונתווכח בחריפות, כי כיהנתי לפני כ-15 שנים כשר לענייני מיעוטים.

אהוד אולמרט: הדבר האחרון שעשיתי לפני שעברתי לתפקיד אחר הוא אישור תוכנית רצינית, תכנית חמש-שנתית בהשקעה של מיליארדים, לפיתוח תשתיות בקרב האוכלוסייה הלא-יהודית במדינת ישראל, גם במזרח-ירושלים וגם באזורי הארץ האחרים: בגליל, במשולש ובנגב.

אהוד אולמרט: אני מאמין שאילו ביצעו אותה ממשלות ישראל, כל ממשלות ישראל – בלא הבחנה בין ליכוד למפלגת העבודה - איכות החיים, והייתי אומר גם ההתייחסות או מערכות היחסים בין האוכלוסייה הלא-יהודית והיהודית במדינת ישראל, היו שונות.

אהוד אולמרט: אני חושב שחטאנו בכך שלא עשינו את זה, אני חושב שאנחנו צריכים לעשות את זה, אני חושב שזה יתרום.

אהוד אולמרט: נתייחס כפי שהצעת, חבר הכנסת זחאלקה, גם לפתרונות נקודתיים.

אהוד אולמרט: אני לא מתבייש לנסוע לכל מקום יישוב שאוכל לפתור בו את בעיית התעסוקה של 20 איש.

אהוד אולמרט: המצוקה האנושית אשר נלווית לצעדים כלכליים היא לא עניין שאנחנו יכולים להתעלם ממנו, לגבי יהודים ולגבי ערבים.

אהוד אולמרט: נסעתי אתמול לשדרות.

אהוד אולמרט: אני מאמין שאפשר יהיה לפתור את בעיית "רשף טכנולוגיות", עם 41 עובדים, גם אם במאמץ מסוים.

אהוד אולמרט: אם נצליח לפתור את הבעיה, זה יהיה דבר חשוב.

אהוד אולמרט: נבדוק כל מקום שנוכל לתת בו גם פתרונות נקודתיים.

אהוד אולמרט: נאוורר תוכניות שהיו קיימות בעבר, נשתדל לתת להן תשובות, כמובן במגבלות המציאות שכולם מכירים אותן.

אהוד אולמרט: הערה אחרונה, נשאלתי מה עמדתי לגבי העובדים הזרים.

אהוד אולמרט: אני חושב שהחובה והאחריות שמוטלות עלינו הן בראש ובראשונה לפתור את בעיית התעסוקה של תושבי ואזרחי מדינת ישראל, ולא את בעיית התעסוקה של תושבי תאילנד או הפיליפינים.

אהוד אולמרט: העדיפויות צריכות להיות בכיוון הזה, והמשמעות היא שבצורה מושכלת, חכמה והדרגתית, אבל נמרצת ונחושה, צריך לצמצם את מספר העובדים הזרים בארץ, כדי להגדיל את מספר המועסקים מקרב תושבי מדינת ישראל, בוודאי בתחומים שאליהם בעיקר מביאים את העובדים הזרים.

אהוד אולמרט: אני יודע שזה מחייב גם איזו התעשתות של התושבים הישראלים, שלחלקם נמאס לבצע עבודות מסוימות והם הפכו למפונקים.

אהוד אולמרט: מי מתושבי מדינת ישראל שירצה לעבוד, לרבות בעבודות בניין, אנחנו צריכים ליצור את האפשרות לתת לו עדיפות.

אהוד אולמרט: זה בהחלט יכול לתרום לשיפור מצב התעסוקה לכל מגזרי האוכלוסייה, בוודאי גם לאוכלוסייה הלא-יהודית במדינת ישראל.

אהוד אולמרט: אני מבטיח לכם שאפעל בעניין זה, במיוחד לאחר שתזדרזו להשלים את כל הליכי החקיקה שיעבירו את האחריות הפרלמנטרית הפורמלית בנושאים אלה אלי.

אברהם הירשזון: אדוני ממלא-מקום ראש הממשלה, חבר הכנסת ברכה יוצא מגדרו כדי לשאול אותך שאלה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, יש לי הצעה לכבוד השר, אם יוכל לבחון אותה עוד לפני שיקבל את משרד העבודה.

מוחמד ברכה: גם במשרד התעשייה והמסחר יש תקציב לעידוד עסקים קטנים.

מוחמד ברכה: על-פי האינפורמציה שיש לי, חלוקת הכספים לא השתנתה מהותית.

מוחמד ברכה: כ-%27 מהתקציב הזה מועברים לאוכלוסייה של %2, למתנחלים, ורק 1.5% מועבר לאוכלוסייה המונה %20, האוכלוסייה הערבית.

מוחמד ברכה: האם כבוד השר יהיה מוכן לבחון חלוקה אחרת של התקציב הזה?

יורי שטרן: הנתונים לא נכונים.

אהוד אולמרט: אתן לך תשובה הוגנת:

אהוד אולמרט: אבחן את חלוקת התקציב לעידוד עסקים קטנים ואדאג שהיא תהיה הוגנת ושוויונית.

אהוד אולמרט: אני לא מתחייב שהיא לא נעשית כך כיום, אבל אבחן את זה ואדאג שתהיה הוגנת ושוויונית.

אברהם הירשזון: ולכן מה אתה מציע, אדוני ממלא-מקום ראש הממשלה, להסתפק בדבריך או להעביר את הנושא לוועדה?

אהוד אולמרט: אני מציע שכרגע תסתפקו בדברי.

אהוד אולמרט: הנושא עדיין לא בשל לדיון נוסף.

אהוד אולמרט: בהחלט אשמח לשבת אתכם שלא במסגרת ועדה פרלמנטרית או דיון במליאה, ברגע שאקבל על עצמי את האחריות ותהיינה לי הסמכויות להתחיל לבחון את העניינים.

מוחמד ברכה: אם התמונה תהיה נהירה בבוא הזמן, למה לא נעביר את הנושא לאחת מוועדות הכנסת?

אהוד אולמרט: תיזמו את הדיון פעם נוספת בוועדה.

אהוד אולמרט: אני לא רוצה להתווכח על זה.

אהוד אולמרט: מה שתחליטו, מקובל עלי.

מוחמד ברכה: אפשר להעביר את הנושא לוועדה, ובבוא הזמן לקיים את הדיון.

אהוד אולמרט: בהסכמת היושב-ראש, אין לי כל התנגדות.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: הצעה אחרת לחבר הכנסת ישראל אייכלר.

אברהם הירשזון: בבקשה, אדוני.

ישראל אייכלר: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מאוד בעד עיסוק בעניין המובטלים והאבטלה, אני בעד עיסוק בממדי האבטלה, אבל כאשר מדברים על אבטלה, רציתי לגעת בנושא שהוא עלילת דמים, כספים משמע, כאילו יש ציבור של מאות אלפי משפחות חרדיות שבחרו באבטלה מרצון, שאנשים לא עובדים.

ישראל אייכלר: יש אנשים שמפרסמים ש-%80 מהחרדים אינם עובדים מרצון.

ישראל אייכלר: יש ערך תרבותי ללימוד תורה, וזה ברור.

ישראל אייכלר: זה ערך הרבה יותר גבוה מערך העבודה, והערך התרבותי של לימוד תורה הוא מותר האדם מן הבהמה.

ישראל אייכלר: אבל זה שאנשים לא רוצים לעבוד, זו עלילה עתיקה נגד יהודים, שתמיד אמרו עליהם שהם עוסקים במסחר בשוק השחור וחיים על ליטרת הבשר כמו שיילוק.

ישראל אייכלר: במצב של 300,000 מובטלים, אומרים לאנשים לכו לעבוד, תצאו לעבודה.

ישראל אייכלר: אני רוצה להביא לידיעת הכנסת כמה נתונים.

ישראל אייכלר: קודם כול, אני רוצה שתדעו, אחוז המבוגרים שאינם עובדים במגזר החרדי אינו עולה על אחוז האבטלה בכל מגזרי החברה.

ישראל אייכלר: אני מדבר על גילאי 30 ומעלה.

ישראל אייכלר: בגילים שבהם החרדים הנשואים לומדים תורה, רוב הצעירים האחרים בני גילם מטיילים בעולם או לומדים באוניברסיטה, ועדיין אינם נכללים במעגל העובדים.

ישראל אייכלר: שוב, אותו אחוז של יצרנים כאן ושם.

ישראל אייכלר: אני מדבר על גילאי 22--25, אחרי הישיבה.

ישראל אייכלר: המגזר הציבורי, שבו קיימת אבטלה סמויה שעולה לנו 70 מיליארד שקל בשנה, חסום כמעט לחלוטין בפני חרדים.

ישראל אייכלר: כאשר אומרים לאנשים חרדים לכו לעבוד, צריך לפתור את העניין של המגזר הציבורי ולבטל את כל הביורוקרטיה ואת התעודות שאדם צריך כדי להתקבל לעבודה במגזר הציבורי, ואז גם הציבור החרדי יוכל להשתלב בעבודה במגזר הציבורי.

ישראל אייכלר: ועוד נקודה אחת, כספי המסים שמשלמים החרדים העובדים במגזר הפרטי מפרנסים את כל  המגזר הציבורי.

ישראל אייכלר: הציבור הזה משלם מסים וארנונה לא פחות מכל מגזר אחר במדינה.

ישראל אייכלר: אם היה לי זמן, הייתי מפרט.

ישראל אייכלר: היות שאין זמן, אני מציע להעביר את הנושא לדיון בוועדה.

אברהם הירשזון: לאיזו ועדה אדוני מציע?

ישראל אייכלר: לוועדת העבודה והרווחה.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, להצעתו של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, מכובדי השר, אני מוצא לנכון לברך אותך עם חזרתך אחרי תקופה שלא היית בכנסת, ויש לי עוד סיבה אחת טובה לברך אותך, גם לאור מה ששמעתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שמענו דברים מעודדים, אני מקווה שאתה מתכוון להם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה רק לציין אולי מעידה אחת בדבריך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נכון שהאבטלה מכה בכולם, ונכון שהמצב הכלכלי קשה לכולם, ונכון שהמצב הוא בכי רע לגבי כל התושבים, אבל נכון גם, וזאת עובדה, ש-26 היישובים המובילים ברשימת המובטלים כולם יישובים ערביים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לא יכול להיות במקרה וזה לא יכול לעבור כדבר של מה-בכך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה מחייב למידה, מחייב התייחסות אחרת, ואני בטוח שאתה תסכים אתי, כמו שאני רואה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן, כבוד היושב-ראש, כולי תקווה שאכן השר הנכבד יקיים את הדברים הטובים, הנהירים והנכונים ששמענו ממנו, והדברים ייבחנו בהמשך במעשים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני בעד שאכן נאה שמענו ונאה נראה, בעזרת השם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: האחרון - חבר הכנסת יורי שטרן.

אברהם הירשזון: בבקשה, אדוני.

אהוד אולמרט: איך הוא יכול?

אהוד אולמרט: היו שתי הצעות.

אברהם הירשזון: יורי שטרן יש לו מעמד מיוחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא רוצה לדבר על ההתנחלויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבר התייחסת לזה.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, דיברו חברי הכנסת הערבים על המצוקה במגזר הערבי, ובאמת הנתונים מצביעים על כך.

יורי שטרן: השאלה היא למה זה קורה.

יורי שטרן: האם זו באמת אוזלת-יד של הממשלה - ואני בטוח שיש גם כזאת - או שיש סיבות נוספות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

אברהם הירשזון: סליחה, סליחה.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת דהאמשה.

יורי שטרן: ואני רוצה להגיד לעמיתי חברי הכנסת הערבים: נשבר פה האמון בין שתי האוכלוסיות.

יורי שטרן: הכלכלה הערבית לא יכולה להתקיים במדינת ישראל בצורה נפרדת.

יורי שטרן: היא חייבת להיות חלק מהמרחב, ומאז המהומות של אוקטובר 2000, מאז גילוי חוליות טרור במגזר הערבי, יהודים הפסיקו ללכת לחנויות ולמסעדות ולהעסיק בני מיעוטים רבים.

יורי שטרן: זה פוגע, וחובה על הציבור הערבי לשנות את התמונה.

יורי שטרן: קחו את הכפר אבו-גוש ליד ירושלים.

יורי שטרן: כולם יודעים ששם גרים אנשים נאמנים למדינה, שלא שותפים לשום מעשי חבלה.

יורי שטרן: ביום שבת אין בכלל אפשרות להיכנס לכפר, כי הדרך פקוקה מרוב המכוניות של אנשים שנוסעים לעסקים שם.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

יורי שטרן: ולכן גם מצב התעסוקה בכפר הזה שונה כל כך מהמצב בכפרים הערביים האחרים.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם הירשזון: אנחנו עוברים להצבעה.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת מוחמד ברכה וחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, האם אתם מסכימים להעברת הצעותיכם לוועדת העבודה והרווחה?

מוחמד ברכה: כן.

ג'מאל זחאלקה: כן.

אברהם הירשזון: אתם מסכימים.

אברהם הירשזון: ובכן, אנחנו מצביעים.

אברהם הירשזון: מי בעד העברת הנושא לוועדת העבודה והרווחה?

אברהם הירשזון: תודה.

אברהם הירשזון: מי נגד?

אברהם הירשזון: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה - רוב נגד - מיעוט ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אברהם הירשזון: אני קובע שההצעה עברה לוועדת העבודה והרווחה.

אברהם הירשזון: שדה התעופה בהרצלייה—

אברהם הירשזון: כפר-שמריהו

אברהם הירשזון: הסעיף האחרון על סדר-היום: שדה התעופה בהרצלייה—כפר-שמריהו; הצעה לסדר-היום מס' 101, של חבר הכנסת אילן שלגי.

אברהם הירשזון: בבקשה.

אברהם הירשזון: הצעה רגילה, בבקשה.

אברהם הירשזון: אדוני, שמונה דקות לרשותך.

אילן שלגי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שדה התעופה הרצלייה—כפר-שמריהו מהווה סיכון חמור לחיי אדם, יום-יום, שעה-שעה ודקה-דקה.

אילן שלגי: בשדה יש יותר מ-300 המראות ונחיתות מדי יום, ובסופי שבוע הרבה יותר.

אילן שלגי: בשעות שיא הפעילות יש המראה או נחיתה בכל דקה.

אילן שלגי: 20% מההמראות והנחיתות הן של בעלי מטוסים פרטיים וחובבי טיס ו-80% של תלמידי טיס.

אילן שלגי: במקום פועלים ארבעה בתי-ספר לטיס.

אילן שלגי: השכונה נווה-רש"ל בהרצלייה מתחילה 250 מטר מהקצה המזרחי של המסלול.

אילן שלגי: היישוב כפר-שמריהו מתחיל 500 מטרים מן הקצה המערבי של המסלול.

אילן שלגי: השכונות נחלת-עדה בהרצלייה ולב-הפארק ברעננה הן במרחק של מאות מטרים.

אילן שלגי: ההמראות והנחיתות הן בגובה נמוך מעל בתי מגורים, בתי-ספר ובתי דיור מוגן.

אילן שלגי: הרעש הוא איום והוא פוגע באיכות החיים של התושבים.

אילן שלגי: בחודש נובמבר 1999 קבע סקר מומחים, כי האסון בוא יבוא.

אילן שלגי: נאמר בסקר: "התרחיש החמור של התרסקות המטוס בחצר בית-ספר הומה ילדים, בפארק גדוש נופשים או במתקן ספורט אינו סיפור דמיוני.

אילן שלגי: הוא אפשרי, הוא צפוי, הוא יתרחש".

אילן שלגי: כאשר ראשי הערים הרצלייה ורעננה וראש המועצה המקומית כפר-שמריהו - ואזרחים רבים - כתבו לרשויות ולמשרד התחבורה, נתנו הבטחות חוזרות לסגירת השדה, אבל ללא כיסוי.

אילן שלגי: לפני חמש שנים כתב שר התחבורה דאז - בתאריך 11 בפברואר 1998 - אל ראש עיריית רעננה: "אנו רואים עין בעין עם תושבי הסביבה כי קיים צורך בהזזת שדה הרצלייה לאתר חלופי.

אילן שלגי: כיעד ביניים אנו פועלים למצוא שדה משלים, אשר יקלוט בעיקר את פעילות האימונים וההדרכה - - -".

מיכאל רצון: אפשר להרחיב את גבולות המדינה, שיהיה יותר מקום.

אילן שלגי: יש.

אילן שלגי: יש מקום לעוד שדות תעופה, בגבולות שיהיו מוסכמים עלינו.

אברהם הירשזון: אדוני מציע את זה כבר בתור סגן שר התעשייה והמסחר.

אילן שלגי: לפני שלוש שנים, בחודש אפריל 2000, דווח בעיתון "ידיעות אחרונות" כך: מינהל התעופה האזרחית החליט, שעד אפריל 2001 יפסיקו לפעול כל בתי-הספר לטיסה בשדה התעופה בהרצלייה, ושנה לאחר מכן, באפריל 2002, ייסגר השדה לחלוטין.

אילן שלגי: אנחנו, כידוע, בעוד כמה שבועות באפריל 2003.

אילן שלגי: יש פה, בעיתון נוסף, ממרס 2000 - עיתון "הארץ": ראש מינהל התעופה אבנר ירקוני ממליץ למשרד התחבורה לסגור בתוך שנתיים את שדה התעופה בהרצלייה.

אילן שלגי: לדבריו, הבעייתיות של הפעלת השדה נובעת בעיקר מאימוני נחיתה שמקיימים בו חניכי טיס על מסלול קטן יחסית וכן מקרבתו לאזור מגורים.

אילן שלגי: ומה אומר המשרד לאיכות הסביבה?

אילן שלגי: דיברנו על המפגע הקשה מאוד של רעש, בעיקר בשעות הבוקר ובסופי שבוע.

אילן שלגי: כבר בפברואר 1998, כלומר לפני חמש שנים, כותב ד"ר גלברג, ראש אגף מניעת רעש במשרד לאיכות הסביבה: "בתוך שנתיים עד שלוש - - -" - כלומר עד סוף שנת 2000 - "יש להעביר בהדרגה את הפעילות של בתי-הספר לטיס למקום אחר, שבו אפשר להבטיח רמת שירותי תעופה נאותה, בלי להטיל מגבלות על הסביבה".

אילן שלגי: ובמכתב מ-16 באפריל 2000, למר שמואל בן-טובים, ראש המועצה המקומית כפר-שמריהו, כותבת מנהלת מחוז תל-אביב של המשרד לאיכות הסביבה: "בכל מקרה ההמלצה העיקרית של משרדנו היא להביא לסגירת שדה התעופה".

אילן שלגי: אלה הבטחות של משרד התחבורה ושל המשרד לאיכות הסביבה, ולפי זה המועדים שכרגע ציטטתי כבר חלפו.

אילן שלגי: השדה ממשיך לפעול, כאמור, בעיקר פעילות של תלמידי טיס.

אילן שלגי: על-פי החוק, תלמידי טיס צריכים לטוס 40 שעות, מהן 25%, כלומר עשר שעות, בהקפות.

אילן שלגי: ממריאים, עושים הקפה ונוחתים.

אילן שלגי: מדובר בתלמידי טיס.

אילן שלגי: אפשר לומר שגם חלק גדול מהטייסים שכבר סיימו את לימודיהם ובאים לטוס כאשר כבר קיבלו רשיון הם טייסים ללא ניסיון.

אילן שלגי: אנחנו, כאמור, ממש מעל שכונות מגורים, הנחיתות וההמראות.

אילן שלגי: אני יכול לומר לכם עוד דבר: שמסתבר שהשדה הזה הוא גם בניגוד לתקנות, מאחר שעל-פי תקנות הטיס, מאחר שאורכו של השדה הוא כ-900 מטרים, רוחב המסלול צריך להיות לפחות 24 מטרים, אבל רוחב המסלול היחיד שיש במקום הוא 18 מטרים בלבד.

אילן שלגי: רבותי, חברי חברי הכנסת.

אילן שלגי: מחובתנו למנוע את האסון הצפוי.

אילן שלגי: אני סבור שגם צריך למנוע מצב שבו 200 או 300 חובבי טיס, כדי לממש את התחביב שלהם, או את החלום שלהם ללמוד לטוס ולשפר את איכות החיים שלהם, מסכנים את החיים ופוגעים באיכות החיים של 200,000 תושבים בהרצלייה, בכפר-שמריהו, ברעננה וגם בגליל-ים וברשפון.

אילן שלגי: ידוע לי שהטייסים, לפחות חלק מהם, יש להם מהלכים במסדרונות השלטון.

אילן שלגי: גם לבעלים של תחנת הדלק שבמקום, שהרשיון שלה הוא על-תנאי, עד שייסגר שדה התעופה - כי אז הם יצטרכו לפנות את תחנת הדלק - אלה אנשים שיש להם מהלכים, וייתכן שבמשרד התחבורה לא התאמצו מדי כדי לחשוב עד הסוף על טובתם של התושבים ועל הסכנה שצפויה לחייהם.

אילן שלגי: אני מבקש שהנושא הזה יידון בוועדת הפנים של הכנסת ושבהמשך תתקבל החלטה ראויה לסגור את השדה.

אברהם הירשזון: אדוני יכול לבקש רק דיון במליאה, ולאחר מכן המציעים האחרים יכולים לבקש דיון בוועדה.

אילן שלגי: תודה רבה, אדוני.

אילן שלגי: אני מבקש דיון במליאה.

אברהם הירשזון: תודה.

אברהם הירשזון: בבקשה, אדוני שר התחבורה אביגדור ליברמן.

אביגדור ליברמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני אומנם קיבלתי תשובה פורמלית מהמשרד, ואני בהחלט מציע גם למציע ההצעה וגם לאנשים שעונים מטעם המשרד לא להקצין ולא להיסחף.

אביגדור ליברמן: אני מכיר את הבעיה גם מתפקידי הקודם כשר התשתיות עם המעורבות של מינהל מקרקעי ישראל.

אביגדור ליברמן: אני חושב באמת שצריך לסגור את שדה התעופה בהרצלייה.

אביגדור ליברמן: ניסיתי להוביל את המהלך גם בגלגול הקודם, אבל מטעמים קצת אחרים.

אביגדור ליברמן: אני באמת אומר, כשאנחנו מדברים, בוא לא ניסחף לא לכיוון הזה ולא לכיוון הזה.

אביגדור ליברמן: לכן כרגע אני משאיר את התשובה הפורמלית של המשרד בצד.

אביגדור ליברמן: אני יכול להגיד לך פשוט כמו בשיח בין שני אנשים נבונים: קודם כול, עניין שדה התעופה בהרצלייה נמצא כרגע בבג"ץ.

אביגדור ליברמן: יש שתי עתירות, וכמובן החלטת בג"ץ היא נר לרגלינו.

אביגדור ליברמן: מה שיחליטו, אנחנו נקבל.

אביגדור ליברמן: אבל לפעמים הנר הזה לא דולק יותר, לפעמים פחות, אז אנחנו בכל מקרה משלימים עם האור שהוא מקרין.

אביגדור ליברמן: בכל מקרה, כרגע קודם כול צריך למצות את התהליך של בג"ץ ונחכה לתשובתם.

אילן שלגי: הרשות המבצעת מוסמכת לסגור.

אביגדור ליברמן: דבר שני, קודם כול מבחינת הגורמים הרשמיים שאמונים על נושא הבטיחות, שהם מינהל התעופה האזרחית ורשות שדות התעופה, שניהם לפחות נתנו חוות דעת שאין פה בעיה של בטיחות ושדה התעופה הרצלייה עומד בכל התקנים המקובלים, הרלוונטיים בארץ ובעולם.

אביגדור ליברמן: גם הטענה לגבי הרעש היא קצת מוגזמת, כי שדה התעופה הרצלייה מכיל רק מטוסים קטנים, אין מטוסי סילון.

אביגדור ליברמן: הוא גם מוגבל מאוד בשעות ההפעלה, במיוחד בשבתות ובחגים יש תקנים עוד יותר מחמירים.

אביגדור ליברמן: לכן, גם מבחינת השעות, אלה שעות מאוד מוגבלות.

אביגדור ליברמן: גם מבחינת התמ"א, שמסדירה במדינת ישראל את כל נושא שדות התעופה, שדה התעופה הרצלייה מעוגן בתמ"א 15, וכל הגורמים הממשלתיים, לרבות המשרד לאיכות הסביבה, היו שותפים ונתנו לזה הסכמה.

אביגדור ליברמן: באמת שדה התעופה הרצלייה פועל עשרות שנים, וברוך השם בינתיים בלי תקלות מיוחדות.

אביגדור ליברמן: מצד אחד, מכיוון שמדובר באוכלוסייה חזקה סוציו-אקונומית, עם מודעות לאיכות השלטון, היא קצת מגזימה ברעש ובסכנות.

אביגדור ליברמן: מצד שני, אני בהחלט חושב שאין שום סיבה לקיום שדה תעופה הרצלייה במקום הזה מסיבות אחרות.

אביגדור ליברמן: אנחנו רוצים לפתח את המשק.

אביגדור ליברמן: אנחנו מחפשים היום פרויקטים שהשוק הפרטי יהיה מוכן לשים בהם כסף, מוכן להשקיע.

אביגדור ליברמן: מבחינה נדל"נית, מבחינת מיקום שדה התעופה הרצלייה, זה טירוף מוחלט שהוא קיים במקום הזה; אין שום סיבה, ואני אומר דברים על השולחן.

אביגדור ליברמן: אם אנחנו מדברים על אבטלה, על השקעות, אני מכיר עשרות, אני בטוח שיש עשרות משקיעים שיקפצו על המציאה לבנות שם ולפתח את המקום, וזאת סיבה עיקרית.

אביגדור ליברמן: לא צריך ללכת סחור-סחור, לא צריך לחפש פה סיבות אחרות.

אביגדור ליברמן: הדבר האמיתי היום במדינת ישראל, כל נושא הפיתוח של שדה תעופה, הוא קצת מעוות לטעמי.

אביגדור ליברמן: אתה מסתכל על כל מה שקורה בעולם, מפתחים היום בזריזות, ביעילות, שדות תעופה ליד כבישים וצירים.

אביגדור ליברמן: אתה מסתכל על האכסניה החדשה של "אל על" בניו-יורק.

אביגדור ליברמן: בנו שדה תעופה תוך שנה.

אביגדור ליברמן: לא צריך נתב"ג-2000, לא צריך את כל הדברים הגרנדיוזיים.

אביגדור ליברמן: זה לא מותרות, זה דבר שימושי יומיומי, וחייבים לעבור פאזה.

אביגדור ליברמן: אנחנו עדיין מתייחסים לשדה תעופה כמין דבר שאתה נכנס אתו להיסטוריה.

אביגדור ליברמן: העידן הזה עבר.

אביגדור ליברמן: צריך לפתח עוד כמה שדות תעופה בצורה מהירה, פשוטה, בלי כל הקשקושים ובלי מכרז בין-לאומי של אדריכלים.

אביגדור ליברמן: יש לנו בעיה אחרת - משרד הביטחון, חיל האוויר.

אביגדור ליברמן: בהחלט יש היום בעיה קשה עם זה, מבחינת כל ניסיון להקים שדה תעופה.

אביגדור ליברמן: לצערי, אנחנו רחוקים משתי גדות לירדן.

אביגדור ליברמן: אין פה הרבה מרחב תמרון.

אילן שלגי: חיל האוויר לא צריך את השדה הזה.

אביגדור ליברמן: אני לא רוצה להיכנס לזה.

אביגדור ליברמן: באופן עקרוני, כשאתה רוצה להעביר למקום אחר, נכון - חיל האוויר לא צריך את שדה התעופה בהרצלייה, אבל כשאתה מנסה להזיז למקום אחר, אתה חייב הסכמה של חיל האוויר, וזה מאוד לא פשוט.

אביגדור ליברמן: אני לפחות מכיר מקום אחד שקיימת בו תוכנית, התושבים מוכנים לקבל וראש העיר רוצה לקבל - - -

קריאה: באילת.

אביגדור ליברמן: לא, באריאל.

אביגדור ליברמן: מאריאל עד להרצלייה זה אולי ארבע דקות.

אביגדור ליברמן: אני חושב שזה יתרום גם לאריאל.

מוחמד ברכה: זה לא בארץ, זה בחו"ל.

אברהם הירשזון: אתה מוותר על זכות הדיבור שלך אחר כך?

מוחמד ברכה: לא.

אברהם הירשזון: אז בבקשה.

אביגדור ליברמן: אני בהחלט חושב שמקום כמו אריאל יכול לקלוט שדה תעופה כזה.

אביגדור ליברמן: אני גם חושב שהיום זה פשוט עסקי, זה נכון.

אביגדור ליברמן: הרי שדה תעופה הרצלייה הוא שדה תעופה פרטי לחלוטין, והוא רווחי והוא משתלם.

אביגדור ליברמן: לכן אין לי ספק, שגם היום, אם אני ארצה לחזק את תושבי יהודה ושומרון, גם שם היום יימצאו משקיעים שישקיעו ויפתחו שם שדה תעופה אלטרנטיבי.

אביגדור ליברמן: בכל אופן, מבחינתי צריך לחפש כך או אחרת, צריך לסגור, היום צריך להציע דווקא למשקיעים שמחפשים השקעות אלטרנטיביות, ואין הרבה; צריך לסגור את שדה התעופה הרצלייה, צריך לפתח את המקום, צריך פשוט להתייחס אחרת, לעבור פאזה בכל הנושא של שדה תעופה.

אביגדור ליברמן: אני חושב שדי לנסות ולעקוב אחרי כל ההתפתחויות של נתב"ג-2000, משלב החלטה ותכנון ואיך זה התגלגל ואיך זה מגיע לסוף - אנחנו כבר מגיעים לסוף.

אביגדור ליברמן: לא צריך להמציא את הגלגל.

אביגדור ליברמן: צריך לראות מה קורה בעולם ולהתייחס באותה צורה.

אביגדור ליברמן: לכן, מסיבות אולי אחרות ממה שאתה פירטת, אני בהחלט תומך.

אביגדור ליברמן: אני גם חושב שהיום אנחנו כבר בצבת של אותן החלטות בג"ץ בעתירות שהגישו תושבים על מפגע הרעש.

אילן שלגי: זו סכנה לחיים.

אילן שלגי: הרעש זה דבר משני.

אביגדור ליברמן: אני לא מומחה לתעופה.

אביגדור ליברמן: אני יודע שהיום אין לך בעיה.

אביגדור ליברמן: אתה יכול להזמין כל חוות דעת, ותמורת שכר נאה תקבל כל חוות דעת שתרצה ממומחה כזה וממומחה כנגד.

אביגדור ליברמן: אני מתייחס לפחות לרשויות ממלכתיות, מינהל התעופה האזרחית ורשות שדות התעופה.

אביגדור ליברמן: אני אומר עוד הפעם, אני מקבל רק את חוות דעתם.

אביגדור ליברמן: אני לא מבין כלום בטיסה, חוץ מהרבה שעות טיסה כבן-אדם שנוסע הרבה.

אביגדור ליברמן: אין לי שום ניסיון אחר.

אברהם הירשזון: אבל לא במטוסים כאלה.

אביגדור ליברמן: גם במטוסים כאלה.

אביגדור ליברמן: אבל בסך הכול, ממה שלפחות אני קיבלתי תשובות בכתב, הם לא רואים בזה שום בעיה בטיחותית, ואין לי אלא לקבל את זה.

אביגדור ליברמן: בסופו של דבר לפי התפיסה שלי, התוצאה היא בדיוק כמו שלך, לסגור את שדה התעופה כמה שיותר מהר ולפתח שם פרויקט כלכלי יפה ואטרקטיבי.

אביגדור ליברמן: תודה.

אברהם הירשזון: ולכן, אדוני השר מציע?

אביגדור ליברמן: אני נמצא במשרד בדיוק יומיים.

אביגדור ליברמן: לכן אני מציע, תן לנו קצת זמן ללמוד את הנושא.

אביגדור ליברמן: מכיוון שמדובר לדעתי על עניין נדל"ני, אולי נדון בזה בוועדת הפנים.

אביגדור ליברמן: אבל תן לי עוד חודש ללמוד ולהכין.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: הצעה אחרת לחבר הכנסת דני בנלולו.

אברהם הירשזון: בבקשה, אדוני.

אברהם הירשזון: אחריו - חבר הכנסת מוחמד ברכה.

דניאל בנלולו: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, ראשית, אני מחזק את דברי ידידי, חבר הכנסת אילן שלגי.

דניאל בנלולו: אני רוצה לומר לך ולחברים פה, שהבעיה הזאת לא קיימת רק בהרצלייה.

דניאל בנלולו: בתוקף תפקידי בעבר כפקח טיסה בחיל האוויר במשך כשבע שנים אני רוצה לומר, שהבעיה הזאת קיימת גם בשדה-דב, בטכני בחיפה ובשדה התעופה באילת.

דניאל בנלולו: אם אתם שמים לב, סביב כל המקומות האלה יש בנייה רוויה.

דניאל בנלולו: מי שמכיר קצת את הנושא יודע, שנכון שבהרצלייה נוחתים מטוסים שהם לא סילוניים ולא טורבו.

דניאל בנלולו: אבל אני רוצה לומר לכם, שלגבי המטוסים הקלים האלה, אם זה מטוס חד-מנועי, יצא לי כמה פעמים לראות דברים מאוד לא נעימים.

דניאל בנלולו: לעתים היה צריך להגיד למטוס: תמתין, HOLD, כשהוא באוויר.

דניאל בנלולו: איפה הוא מסתובב?

דניאל בנלולו: הוא עושה את כל ההקפות מעל הבתים.

דניאל בנלולו: אני לא רוצה להיכנס לזה.

דניאל בנלולו: אם הוא יצטרך לנחות נחיתת אונס, או אם נכבה מנוע באוויר, זו בעיה.

דניאל בנלולו: אני רוצה לומר לכם, שפעם אפילו הייתי במצב הזה בתוך מטוס "ססנה", כשכבה לנו מנוע.

דניאל בנלולו: אני לא רוצה לספר בפני מה בדיוק עמדנו שם.

דניאל בנלולו: אני מציע שני דברים.

דניאל בנלולו: ראשית, ודאי שצריך לקבל את הדבר הזה ולסגור את שדה התעופה הרצלייה.

דניאל בנלולו: אני רוצה לומר שפעם, כשהייתי חייל, והייתי בטכני בחיפה, היו שם בתי-ספר לטיסה וחייבו אותי לעשות רשיון בין-לאומי בפיקוח טיסה, כדי לשרת את האזרחים שבאים ללמוד בבתי-הספר, בשדה התעופה, ושירתנו אותם נאמנה.

דניאל בנלולו: אני מציע לסגור את שדה התעופה בהרצלייה ולהעביר את כל הפעילות לשדה-דב, שאותו לא נסגור היום.

אביגדור ליברמן: גם את שדה-דב צריך לסגור.

דניאל בנלולו: ודאי שצריך לסגור, אדוני השר.

דניאל בנלולו: אבל אני אומר שבינתיים בואו לא נמתין.

דניאל בנלולו: אמרת פה בדבריך שעדיין לא קרו אסונות.

דניאל בנלולו: בואו לא נמתין עד שיקרה אסון.

דניאל בנלולו: לכן, אפשר לאחד שדות תעופה.

דניאל בנלולו: כמה פעמים יצא לנו לטוס מהשדה באילת.

דניאל בנלולו: אתם יודעים מה קורה שם?

דניאל בנלולו: ולשם באים מטוסים סילוניים.

דניאל בנלולו: זה ממש אסון.

דניאל בנלולו: אסון.

דניאל בנלולו: לכן, אני חושב שצריך להביא את הנושא לדיון כמה שיותר מהר בוועדת הפנים, במליאה, איפה שצריך, ולפתור את הבעיות האלה.

דניאל בנלולו: יש לסגור מיידית את שדה התעופה בהרצלייה.

דניאל בנלולו: יש לסגור את שדה התעופה בחיפה.

דניאל בנלולו: יש להעביר הכול לרמת-דוד, או לאחד הבסיסים של חיל האוויר.

דניאל בנלולו: כל הטיסות יכולות לעבור לשם.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני חושב שכל העניין הזה של מתקנים העלולים להוות מפגע לסביבה ולבני-אדם, כל הדבר הזה חייב בחינה מחדש.

מוחמד ברכה: אני, כמובן, מסכים עם דבריו של חבר הכנסת שלגי, אבל אני חושב שצריך להרחיב את היריעה מעבר לשדה התעופה בהרצלייה.

מוחמד ברכה: כולנו זוכרים את ההתפוצצות של מחסני הנשק ליד טורעאן, ליד צומת-גולני, לפני כמה שנים.

מוחמד ברכה: היא סיכנה את כל האזור.

מוחמד ברכה: כשיש סכנה כזאת, זה לא פוסח לא על יהודים ולא על ערבים.

מוחמד ברכה: יש נושא החומרים הרעילים שיוצאים מהמתקנים ברמת-חובב ומאיימים על כל הסביבה, על הקיבוצים, על היישובים, על שבט אל-עזאזמה, שהוא פשוט צמוד.

מוחמד ברכה: אני חושב שהגיע הזמן להאניש את הגישה התעשייתית-המיליטריסטית של מדינת ישראל.

מוחמד ברכה: להאניש - זאת אומרת להתייחס לגורם האנושי ולסכנה שעלולה להיות לציבורים רחבים ולמתקנים שנמצאים בלב אוכלוסייה אזרחית.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: ובכן, חבר הכנסת שלגי, האם אתה מסכים להצעת השר להעביר את ההצעה לוועדת הפנים ואיכות הסביבה?

אילן שלגי: כן.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: רבותי, מי בעד ההצעה?

אברהם הירשזון: מי נגד?

אברהם הירשזון: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – רוב

אברהם הירשזון: נמנעים – אין

אברהם הירשזון: אין נגד.

אברהם הירשזון: ההצעה תעבור לוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

אברהם הירשזון: ובכן, רבותי, אני רוצה לבשר לכם שתם סדר-היום.

אברהם הירשזון: ישיבת הכנסת הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, א' באדר ב' התשס"ג, 5 במרס 2003, בשעה 11:00.

אברהם הירשזון: ישיבת הכנסת נעולה.