ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 4, 2003-02-24 00:00

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: היום יום שני, כ"ב באדר א', 24 בחודש פברואר, למניינם.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, השבוע הלך לעולמו חבר הכנסת לשעבר איסר הראל, שבע-ימים ומעש.

ראובן ריבלין: אבקש לכבד את זכרו בדקת דומייה.

ראובן ריבלין: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרו של המנוח.

ראובן ריבלין: )

ראובן ריבלין: יש רגעים דרמטיים בחיי האומה, הנחרתים בזיכרון ההיסטורי שלה לדורות.

ראובן ריבלין: רגע כזה היה במליאת הכנסת בישיבת אחר-הצהריים ביום 23 בחודש מאי 1960, למניינם.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה דאז, דוד בן-גוריון, זיכרונו לברכה, עלה לדוכן למסור הודעה מיוחדת.

ראובן ריבלין: וכך אמר: אחד הפושעים הנאצים הגדולים ביותר, אדולף אייכמן, שיחד עם מנהיגים נאצים אחרים שיתף פעולה ב"פתרון הסופי" של בעיית היהודים, נתגלה על-ידי השירות החשאי של ישראל.

ראובן ריבלין: הוא כבר נמצא במעצר בישראל, ובקרוב יובא לדין.

ראובן ריבלין: ההודעה היתה כרעם ביום בהיר לציבור בארץ ולעם היהודי בתפוצות.

ראובן ריבלין: גדול צוררי עמנו נלכד והוא ממתין למשפטו בירושלים.

ראובן ריבלין: מאחורי המבצע המופלא של תפיסת הרוצח הנאצי עמדה האישיות העלומה מספר אחת במדינה, ראש שירותי הביון, איסר הראל.

ראובן ריבלין: המוסד הוצג כמי שזרועו הארוכה מגיעה לכל מקום.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, בשבוע שעבר נפרדנו לעולמים מאיש המודיעין, מן הגדולים שקמו לנו, איסר הראל.

ראובן ריבלין: "מדינה דמוקרטית", כך אמר, "תסכן את קיומה ואת אורח חייה אם לא תקיים שירותי ביטחון יעילים, שיוטמעו בהם העקרונות הדמוקרטיים".

ראובן ריבלין: כך כתב בביוגרפיה שלו.

ראובן ריבלין: במסירות ללא גבול הוא בנה את שירותי הביטחון המפוארים שלנו, שמושתתים על ערכי מוסר ודמוקרטיה.

ראובן ריבלין: הראל לא נרתע מ"עימות בלתי מתפשר עם הקברניט", כלשונו, אם לפי מיטב שיפוטו טעה זה.

ראובן ריבלין: וכך נהג כשפרש ב-1963 מהשירות.

ראובן ריבלין: בעולם הסודות יצאו לשירותי המודיעין הישראלי מוניטין ברחבי העולם.

ראובן ריבלין: במלחמתם נגד הטרור ואויבי עמנו, היו אנשי המוסד לאגדה.

ראובן ריבלין: את יחס ההערצה והכבוד כלפיהם היטיב לבטא ראש הממשלה מנחם בגין, זיכרונו לברכה, גם הוא איש מחתרת לשעבר, וכך אמר: "בריגול, כמו במלחמה, אגדת ההצלחה עצמה היא הגורם להצלחה".

ראובן ריבלין: איסר הראל נולד לפני 91 שנים כאיסר הלפרין, בעיר ויטבסק ברוסיה; עיר שנולד בה גם האמן מרק שאגאל; עיר אוהבת ציון, שממנה יצאה העלייה החסידית הגדולה בשנת 1777.

ראובן ריבלין: נער בן שמונה-עשרה, חבר בתנועת "החלוץ", עלה לארץ ונמנה עם מקימי קיבוץ שפיים.

ראובן ריבלין: עקר להרצלייה, עבד כפועל חקלאי, התנדב ל"הגנה", ובתקופת מלחמת העולם השנייה שובץ בפקודתה למשמר החופים הבריטי.

ראובן ריבלין: את הקריירה הביטחונית המזהירה שלו החל בשירות הידיעות של ה"הגנה", ש"י.

ראובן ריבלין: עם הקמת המדינה היה איסר הראל למייסד וראש שירותי הביטחון בדרגת סגן-אלוף, שבאותה תקופה היתה דרגה בכירה מאוד בצה"ל.

ראובן ריבלין: איסר הראל היה אחד המוחות החריפים ביותר בקהילת המודיעין של ישראל, והחזיק בתפקיד הכפול כראש שירותי הביטחון והמוסד.

ראובן ריבלין: בהנהגתו הגיעה ישראל בשדה הביון להישגים מודיעיניים ומוסריים רבים.

ראובן ריבלין: אמנה רק אחדים מהם: המוסד הביא לסיומה של הפרשה האומללה, פרשת חטיפתו של הילד החרדי יוסל'ה שוחמכר, שהוברח על-ידי סבו לחו"ל והחזרתו לארץ מניו-יורק נתאפשרה על-ידי גילויו.

ראובן ריבלין: עם עלילותיו נזכיר את חשיפת המרגלים שפעלו בתוכנו, בהם מקורבו של בן-גוריון, ישראל בר.

ראובן ריבלין: במבצע החילוץ והעלייה של כ-100,000 יהודים מארצות ערב ראה הראל את גאוות המוסד ואת חוליית החיבור שלו עם העם היהודי כולו.

ראובן ריבלין: והיו גם צללים: המעקב אחר אישים מהמערכת הפוליטית בישראל, שאותו ניהל בהוראת הקברניט, הממונה עליו, דוד בן-גוריון.

ראובן ריבלין: גם לאחר פרישתו לא נטש הראל את עיסוקו בביטחון.

ראובן ריבלין: כנאמנו המושבע של בן-גוריון, הלך אחריו בלכתו למדבר הפוליטי, ונבחר לכנסת השביעית בסיעתו הקטנה, הרשימה הממלכתית, שבאה לאחר רפ"י.

ראובן ריבלין: לאחר מלחמת יום הכיפורים פרש מהכנסת והקדיש את ימיו לכתיבת ספרים, לעיון ולמחקר.

ראובן ריבלין: על מעלליו ועל כל אשר עשה עוד יסופר בתולדות ישראל.

ראובן ריבלין: יהי זכרו ברוך.

ראובן ריבלין: מזכיר הממשלה כותב אלי: "ראש הממשלה ביקשני להודיעך, על-פי סעיף 36(א) לחוק-יסוד: הממשלה, כי: 1.

ראובן ריבלין: השר לשיתוף פעולה אזורי שב ארצה ביום י"ב באדר א' התשס"ג, 14 בפברואר 2003; 2.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה מילא את מקום שר האוצר בעת היעדרו מהארץ, מיום כ"ז בשבט התשס"ג, 30 בינואר 2003, עד יום ב' באדר א' התשס"ג, 4 בפברואר 2003; 3.

ראובן ריבלין: שר האוצר שב ארצה ביום ג' באדר א' התשס"ג, 5 בפברואר 2003; 4.

ראובן ריבלין: השרה ציפי לבני מילאה את מקום השר לשיתוף פעולה אזורי בעת היעדרו מהארץ, מיום ג' באדר א' התשס"ג, 5 בפברואר 2003, עד יום י"ב באדר א' התשס"ג, 14 בפברואר 2003".

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הודעה למזכיר הכנסת.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

אריה האן: הצעת חוק הכנסת (תיקון – חתימה על הצהרת אמונים), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אליעזר זנדברג; הצעת חוק משכן הכנסת ורחבתו (תיקון – מינוי קצין הכנסת), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אליעזר זנדברג; הצעת חוק העונשין (ביטול חובת תקיעה בחצוצרות ושריקה במשרוקית), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אליעזר זנדברג; הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון – איסור חברות וכהונה בעמותה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון – פומביות הדיון בתובענות אזרחיות בין בני משפחה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

אריה האן: קובץ חיקוקים והחלטות בדבר משכורות וגמלאות לנושאי משרה ברשויות השלטון.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נדמה לי שהמשרוקיות והחצוצרות כבר חוזרות אלינו.

לימור לבנת: אפשר אולי להסביר לנו את הצעת החוק הזאת?

ראובן ריבלין: בקודקס הפלילי, גברתי שרת החינוך, יש איזה איסור על שימוש בחצוצרות ובמשרוקיות, ונדמה לי שחבר הכנסת זנדברג מבקש לבטל את האיסור הזה, שהוא רב חשיבות.

אחמד טיבי: - - - לתקוע בחצוצרות.

לימור לבנת: אתה לא רוצה לחייב אותנו לתקוע בחצוצרות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, עדיין אתה יכול לתקוע.

אחמד טיבי: בחצוצרות.

ראובן ריבלין: כמובן, בחצוצרות, או לשרוק במשרוקיות.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, יש לי כבוד וגם הערכה רבה לאנשי העיר שדרות.

ראובן ריבלין: נמצאים כאן אתנו היום, ביום שדרות, שאנחנו מבקשים לציין אותו כאן בכנסת עקב מצוקותיה של עיר זו, ראש העיר וחברי המועצה.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לפתוח ולומר, ברשות חבר הכנסת פרץ, ראש העיר שדרות לשעבר ומנאמני העיר, שמראות קשים מגיעים אלינו בשבועות האחרונים משדרות.

ראובן ריבלין: ראינו אנשים עצובים, קשי-יום, היוצאים להגן בגופם על המפעל שבו הם עובדים, פן ייסגר.

ראובן ריבלין: ראינו ילדים מפחדים והורים חרדים נוכח הטילים ששוגרו מעבר לגבעה, מבית-חאנון שברצועה, פחות מקילומטר מערבה לעיר.

ראובן ריבלין: פיטורי עובדים, רבותי חברי הכנסת ואורחינו היקרים משדרות, אינם רק נתון סטטיסטי.

ראובן ריבלין: אדם מובטל, שאינו יכול לפרנס את משפחתו, חש עצמו מיואש, מדוכא, חסר כבוד עצמי.

ראובן ריבלין: שגרת חיים המתנהלת תחת אש מרתיעה אדם שחייו מאוימים באורח תמידי, וחלילה עלולה להעלות הרהורים בלבו לעקור, לעזוב, אולי אפילו לברוח.

ראובן ריבלין: האיום העיקרי על שדרות, שאנשיה עומדים בצורה נפלאה מול המבקשים את נפשנו מעבר לאותה גדר לא טובה, גדר המקיפה את הרצועה – האיום העיקרי על שדרות הוא מכת האבטלה.

ראובן ריבלין: 130 הטילים המתפוצצים רק מעצימים את החרדה, אבל האבטלה היא זו שמציקה.

ראובן ריבלין: בין אבטלה לעוני יש זיקה ברורה.

ראובן ריבלין: אם לא תימצא דרך חדשה, דרך ליצירת מקומות עבודה, תקרוס שדרות ויבוא גל של נטישה, חלילה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, כפי שציינתי קודם, יושבים כאן ביציע האורחים ראשי הציבור בשדרות, ועמם ראש העיר, מר אלי מויאל.

ראובן ריבלין: הם כאן כדי לבקש את תשומת לבנו.

ראובן ריבלין: הם כאן כדי לבקש את תשומת לבו של הציבור.

ראובן ריבלין: הם כאן כדי לבקש ככל האפשר את עזרתנו במימוש זכות האדם הבסיסית – הזכות לעבודה.

ראובן ריבלין: הם מבקשים את התייחסותנו.

ראובן ריבלין: הם כאן כדי לספר לנו על החיים בקו התפר.

ראובן ריבלין: הם מצפים מהנהגת המדינה שתתערב ישירות ביצירת מקורות פרנסה.

ראובן ריבלין: יש לכם, אנשי שדרות, שגרירים מובהקים בכנסת, הלוא הם כל חברי הכנסת, ובראשם ראש העיר לשעבר.

ראובן ריבלין: אך עם יד על הלב, הידע של רבים על שדרות ניזון מידיעות על עיר מופגזת, שיושבת על קו התפר, ועל עיר הנתונה בסד המצוקה הכלכלית.

ראובן ריבלין: 23,000 תושבים חיים בשדרות, 45% מהם עולים חדשים, והיתר - עולים ותיקים ומושרשים.

ראובן ריבלין: אוכלוסיית העיר שדרות היא פסיפס של עדות ושבטים, שבאו לדרום-הארץ ובנו שם את ביתם.

ראובן ריבלין: לשדרות פארק תעשייה ובו 50 מפעלים.

ראובן ריבלין: לתושבי העיר יצאו מוניטין בחריצותם.

ראובן ריבלין: פוטנציאל אנושי מבטיח.

ראובן ריבלין: חרף זאת שדרות היא מוקד של אבטלה חריפה, המקרינה על חיי היום-יום.

ראובן ריבלין: המצוקה היא בת לוויה של האבטלה.

ראובן ריבלין: הימים האלה הם ימים בעלי חשיבות מכרעת לגבי תושבי שדרות; חשיבות ביטחונית וחשיבות כלכלית.

ראובן ריבלין: עלינו לשבת עם אנשי העיר למען מציאת פתרון לבעיה הקיומית של שדרות.

ראובן ריבלין: זו חובתנו, חברי הכנסת, זו אחריותנו.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את הדיון בנושא בעיותיה של שדרות, ומבקש להזמין את שרת החינוך, התרבות, הספורט והמדע, חברת הכנסת - - -

מאיר פרוש: המדע חזר לשינוי.

ראובן ריבלין: אדוני, אנחנו עדיין נמצאים בממשלה המכהנת, שהיא הממשלה היוצאת.

ראובן ריבלין: האם, חבר הכנסת פרוש, אתה מבקש לזרז עניינים בבחינת זריזים מקדימים?

מאיר פרוש: אם היא שרת החוץ, משרד המדע עובר לשינוי.

ראובן ריבלין: אנחנו מדברים כרגע על השרה הנוכחית, לימור לבנת, שהיא שרת החינוך, התרבות, הספורט והמדע.

ראובן ריבלין: בבקשה, גברתי.

לימור לבנת: אדוני היושב-ראש, לעונג לי לפתוח את נאומי הראשון במליאת הכנסת לאחר שנבחרת להיות יושב-ראש הכנסת.

לימור לבנת: אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת כדי לברך אותך שוב מקרב לב.

לימור לבנת: אולי זה אפילו חסר תקדים – לא בדקתי ב"דברי הכנסת", אולי כדאי שמישהו יעשה את זה; נדמה לי שזה חסר תקדים שיושב-ראש הכנסת נבחר ללא מועמד מתחרה וברוב כל כך גדול, תוך הבעת אמון כל כך רחבה של חברים מכל סיעות הבית.

ראובן ריבלין: בכל זאת השארנו מקום לשיפורים גם לקדנציות הבאות.

לימור לבנת: אני מברכת אותך בכל לבי, ואני בטוחה שאתה תבצע את התפקיד הזה בצורה הטובה ביותר.

לימור לבנת: וכפרלמנטר מובהק, אני משוכנעת שתביא הרבה כבוד לכנסת ישראל, לחברי הכנסת; למוסד הזה, החשוב כל כך, שהוא חלק מהדמוקרטיה בישראל.

לימור לבנת: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לברך כאן את ראש העיר שדרות, אלי מויאל, את חברי מועצת העיר שנמצאים כאן ואת האורחים שבאו היום לכנסת לדיון על שדרות.

לימור לבנת: העיר שדרות עולה מפעם לפעם לכותרות.

לימור לבנת: ועכשיו, בשבועות האחרונים, שלא בטובתה כמובן, היא עלתה לכותרות שוב בגין אותם טילי "קסאם" שנורו ונחתו בעיר, ושגורמים, מטבע הדברים, לקשיים הולכים וגדלים, מעבר לקשיים שהעיר שדרות מתמודדת אתם ממילא, כמו גם יישובים אחרים באזורים אחרים בארץ; קשיים מסוגים שונים שהעיר צריכה להתמודד אתם.

לימור לבנת: הזרקורים הופנו ביתר שאת לשדרות ולבעיות ולמצוקות בימים האחרונים, אם כי במשרד החינוך לא נזקקנו לכל התזכורות הקשות הללו.

לימור לבנת: מובן שהטיפול המיידי, המשמעותי, המהותי, צריך להיות מה שצה"ל בעצם עושה, מה שמערכת הביטחון עושה.

לימור לבנת: צריך שייעשה כל דבר שימנע את ירי טילי ה"קסאם" לעבר שדרות.

לימור לבנת: אבל אני מדברת כאן היום לא רק כחברה בממשלה ובקבינט, אלא כשרת החינוך, ובתוקף תפקידי כשרת החינוך אני רוצה לציין שורה של פעילויות שעשינו, שאנחנו עושים ונעשה, כדי לשפר את רמת החינוך בעיר, משום שאני מאמינה שחינוך טוב, רמה גבוהה של חינוך, מתן הזדמנויות שוות לתלמידים, יכולים גם לסייע לכך שהעיר תתפתח בעתיד בצורה הראויה, שתהיה לה תשתית אנושית ראויה, וכמובן שגם המשפחות הגרות בעיר ירצו להמשיך ולהישאר בה.

לימור לבנת: מאז נכנסתי לתפקידי אני מקפידה לבקר מדי שבוע במערכת החינוך ביישובים שונים, בעיקר ביישובי הפריפריה, כדי לעמוד מקרוב על הצרכים של המערכת ולבחון את הדרכים לצמצום הפערים, כמובן למניעת נשירה, לשוויון הזדמנויות ולקידום אוכלוסיות תלמידים במגוון של יוזמות.

לימור לבנת: ביקרתי גם בשדרות במהלך השנתיים האחרונות, כמובן.

לימור לבנת: בעקבות הביקורים הללו הנחיתי את מנהלי המינהלים, את מנהלת מחוז הדרום במשרד החינוך ואת המנכ"לית, כמובן, להגביר את הסיוע למערכת החינוך בשדרות כפי שניתן.

לימור לבנת: צריך לזכור שאנחנו עומדים בתוך מערכת של קיצוצים קשים ביותר בתקציב החינוך, למעלה ממיליארד שקל בשנתיים.

לימור לבנת: הקיצוצים הללו הקשו עלינו מאוד לתת סיוע מיוחד לעיר שדרות, אם כי אני רוצה לדווח לכנסת על שורת פעילויות שאנחנו נוקטים.

לימור לבנת: ראשית, במערכת החינוך בעיר שדרות לומדים 3,832 תלמידים ב-35 מוסדות חינוך במערכת החינוך הרשמי - 26 גנים, שבעה בתי-ספר יסודיים ושני בתי-ספר תיכוניים.

לימור לבנת: בחינוך המוכר שאינו רשמי לומדים ב-13 מוסדות חינוך 696 תלמידים - 10 גנים, שני בתי-ספר יסודיים ובית-ספר על-יסודי אחד.

לימור לבנת: בשנת הלימודים תש"ס עמד שיעור הזכאים לבגרות בעיר על 45%.

לימור לבנת: אני שמחה מאוד לדווח על כך שבתשס"א עלה שיעור הזכאים ל-55.5%, עלייה של למעלה מ-10% בשיעור הזכאים לבגרות, וגם בתשס"ב שיעור הזכאים נשאר 55.5%.

לימור לבנת: העלייה הזאת בשיעור הזכאים לבגרות נעוצה בפעולות תגבור שונות שהפעלנו בכל הארץ, וגם בשדרות, כמו למשל פעילויות והכנות לבגרות בשיתוף עם מכון ברנקו-וייס; הזדמנות ראשונה ושנייה לתלמידים, מה שנקרא "מועדי ב'", שהנהגנו החל מתשס"א; הפעלת כיתות מיוחדות לבגרות, כיתות מב"ר, שבהן יש יותר שעות, פחות תלמידים ועוד אפשרות לתלמידים חלשים להשיג תעודת בגרות; כיתות מכינות לבגרות; כיתות אומ"ץ; ועוד פרויקטים כאלה ואחרים שמאפשרים את העלאת מספר הזכאים לבגרות.

לימור לבנת: שדרות נכללה ברשימת היישובים שהוכרו על-ידי הממשלה כאזורי עדיפות לאומית עוד לפני שהוכרזה אזור קו עימות ביום ראשון השבוע על-ידי ממשלת ישראל.

לימור לבנת: מתוקף היותה כלולה ברשימת אזורי עדיפות לאומית היא נהנית מחוק חינוך חינם לגילאי שלוש-ארבע.

לימור לבנת: מדובר על 648 ילדים בעיר שנהנים מחינוך חינם גם לגילאי שלוש-ארבע.

לימור לבנת: אנחנו מקיימים בעיר שדרות פנימיות-יום.

לימור לבנת: אני מניחה שחברי הכנסת מכירים את הפרויקט הזה.

לימור לבנת: מדובר בפרויקט שבמסגרתו תלמידי הגנים ובתי-הספר החלשים ביותר, שבאים מהמשפחות מעוטות היכולת ביותר, נשארים בתום יום הלימודים הפורמלי במסגרת בית-הספר.

לימור לבנת: הם זוכים לארוחה חמה, שלחלקם אין שום סיכוי לקבל אותה בבית, ומדריכים ומדריכות מסייעים להם בהכנת שיעורי בית ובפעילויות העשרה עד השעה 16:00, ואפילו עד 17:00, ויש מקומות שבהם אפילו עד שעה מאוחרת יותר.

לימור לבנת: אנחנו הגדלנו מאוד את מספרן של פנימיות-היום הללו.

לימור לבנת: אם בתשס"א היו בסך הכול 379 ילדים בפנימיות-יום בשדרות, היום יש 1,604.

לימור לבנת: הגדלנו את מספר הילדים בפנימיות-היום בשדרות ביותר מפי-חמישה, כמעט פי-שישה בגנים, בבתי-הספר היסודיים וגם בעל-יסודיים.

לימור לבנת: המשמעות של זה היא כמובן שיותר ילדים יכולים ליהנות מארוחה חמה ומפעילות מעשירה במסגרת הגנים ובתי-הספר.

לימור לבנת: יש לזכור שפנימיות-היום ממומנות על-ידי משרד החינוך ב-50%, וה-50% הנותרים ממומנים על-ידי הרשות המקומית וההורים.

לימור לבנת: זה מטיל נטל לא פשוט על הרשות המקומית, מטיל נטל לא קל על ההורים, אבל זה הנוהל בכל היישובים בארץ, לרבות יישובי קו עימות.

לימור לבנת: אגב, יישובי הטיפול הנקודתי, ויש כאלה 11, ממומנים על-פי מפתח שונה: 90% על-ידי המשרד ו-10% על-ידי ההורים והרשות המקומית.

לימור לבנת: כל עוד הממשלה לא החליטה לכלול את העיר שדרות כיישוב של טיפול נקודתי, אנחנו כמובן לא נוכל לשנות את מפתח התקצוב.

לימור לבנת: יש כאן בעייתיות, אבל מכל מקום, הגדלנו את המספרים מאוד.

לימור לבנת: אני מבינה שהנטל על ההורים ועל הרשות הוא כבד, אך כאמור, מדובר כאן ביישוב עדיפות לאומית שהוכר גם כיישוב קו עימות.

לימור לבנת: אין לנו כרגע פתרון לבעיית המימון הנוסף שהרשות המקומית נדרשת לתת, ואין לנו כרגע פתרון של טיפול נקודתי.

לימור לבנת: אנחנו נבחן אם ניתן לעשות משהו מעבר לכך.

לימור לבנת: יום חינוך ארוך מתקיים בכל מוסדות החינוך היסודיים בעיר.

לימור לבנת: כבר אמרתי שבפנימיות-היום משתתפים 1,604 תלמידים; ובפעילויות קרן-קרב מעורבים עוד מאות תלמידים.

לימור לבנת: בסך הכול, כל הפעילות המעשירה הזאת מאפשרת באמת למערכת החינוך לתת מענה טוב יותר לתלמידים.

לימור לבנת: בשנים 2000-2002 הקצינו למעלה מ-27 מיליון שקל לבינוי ולחידוש מבנים.

לימור לבנת: במסגרת פרויקט שאני החלטתי עליו, של התקנת מזגנים בכל כיתות הלימוד באזור הדרום, הקצינו גם לעיר שדרות 930,000 שקל להתקנת מזגנים בכיתות הלימוד במערכת החינוך בעיר, כדי שיהיה ניתן ללמוד שם גם בתקופת הקיץ.

לימור לבנת: בתוקף המעמד של שדרות כיישוב בעדיפות לאומית, נהנתה העיר מהשתתפות של משרד החינוך בהסעות של תלמידים ובהסעות של מורים.

לימור לבנת: מאז חודש ינואר 2003 נאלצנו במשרד החינוך להקטין את שיעור ההשתתפות של המשרד בהסעות בכל הארץ, בגלל הקיצוצים הקשים שהושתו עלינו.

לימור לבנת: כדי שלא לפגוע בפעילויות הטלנו עוד נטל על השלטון המקומי, על הרשויות, ונאלצנו כאמור לקצץ את ההשתתפות.

לימור לבנת: קיצצנו את ההשתתפות ביישובי עדיפות מ-100% ל-90%.

לימור לבנת: אגב, במסגרת הזאת היו קיצוצים בכל היישובים, גם כאלה שהם באזורי עדיפות לאומית, לרבות יישובים שהם מעבר ל"קו הירוק", יישובי קו עימות.

לימור לבנת: ההשתתפות לכולם ביחד קוצצה מ-100% ל-90%.

לימור לבנת: הקצינו בשנתיים האחרונות עוד מאות אלפי שקלים – לא אכנס כאן לכל הפירוט הזה – ליוזמות חינוכיות, עוד מאות שעות מעבר לתקן השעות לעיר שדרות, לרבות בתחום מינהל מידע וטכנולוגיה, רווחה חינוכית, שיקום שכונות, מצוינות וכו' וכו'.

לימור לבנת: אני לא רוצה להיכנס כאן לכל הפרטים הללו.

לימור לבנת: התקיימה גם פעילות ענפה מאוד של מינהל חברה ונוער במסגרת הפעילויות בעיר.

לימור לבנת: הפעלנו תוכנית "מעברים" בקיץ תשס"ב.

לימור לבנת: התוכנית הזאת, בשני בתי-הספר המקיפים העל-יסודיים בשדרות, נועדה להקל על התלמידים את המעבר מבית-ספר יסודי לחטיבת ביניים.

לימור לבנת: הפעלנו בקיץ האחרון תוכנית משותפת של קייטנות קיץ, שנקראה "חוויה קיצית", תוכנית שמומנה על-ידי הפדרציות בארצות-הברית.

לימור לבנת: התוכנית הזאת אפשרה לנו להפעיל מאות אלפי תלמידים ברחבי הארץ בפרויקט של קייטנות קיץ בתשלום נמוך ביותר.

לימור לבנת: מובן שללא התוכנית הזאת לא היה שום סיכוי לחלק גדול מהתלמידים הללו ליהנות מקייטנות קיץ.

לימור לבנת: הפרויקט נקרא "חוויה קיצית", ובמסגרת הזאת השתתפו בשדרות 1,020 תלמידים מכיתות א'-ו'.

לימור לבנת: אנחנו ערוכים כמובן מבחינת השירות הפסיכולוגי.

לימור לבנת: בשנתיים האחרונות הקצינו לראשונה בתולדות מערכת החינוך, על-פי החלטה שלי ושל המנכ"לית, שעות ייעוץ לכל בית-ספר יסודי.

לימור לבנת: בעבר לא היו יועצות מטעם משרד החינוך בבתי-ספר יסודיים.

לימור לבנת: הקצינו מאות תקנים של יועצות לבתי-ספר יסודיים.

לימור לבנת: לצערי הרב, לנוכח הפיגועים, הטרור והמצבים הקשים שמדינת ישראל נמצאת בהם בשנתיים האחרונות, היה צורך רב יותר מאשר אי-פעם בעבר לתת מענה לילדים גם בבתי-הספר היסודיים.

לימור לבנת: בכל בתי-הספר היסודיים בשדרות עובדים מורים, מורות ויועצים.

לימור לבנת: זה אפשר כמובן להכין בעיר תשתית יישובית, לתדרך ולתרגל את מוסדות החינוך במסגרת תוכניות מסודרות של הפעלה גם בשעת-חירום.

לימור לבנת: אנחנו יודעים שכל המורים מתודרכים ויודעים כיצד לנהוג בשעת-חירום.

לימור לבנת: לצערנו הרב אנחנו אכן נאלצים להשתמש בדברים הללו.

לימור לבנת: אנחנו מפעילים, בשיתוף עם ה"ג'וינט", תוכניות סיוע לצוותים בבתי-הספר.

לימור לבנת: השירות הפסיכולוגי-הייעוצי של משרד החינוך ערוך אף הוא לפעולה.

לימור לבנת: יש נוהל לטיפול ולהתערבות של השירותים הפסיכולוגיים-הייעוציים בשעת-חירום, אבל יש לנו מצוקת כוח-אדם גדולה מאוד, ולכן השירות הפסיכולוגי בשדרות עוסק בעיקר בפעילות מגיבה.

לימור לבנת: נכון לעכשיו אין לנו מענה מספיק טוב.

לימור לבנת: אנחנו בוחנים כיצד נוכל לתת מענה טוב יותר - לא רק כתגובה - של השירות הפסיכולוגי-הייעוצי.

לימור לבנת: לאחר נפילת הטילים בשדרות נערך השירות ברמה עירונית מול המערכת החינוכית.

לימור לבנת: הפסיכולוגים הגיעו לבתי-הספר, נפגשו עם מחנכי הכיתות, יצרו קשר עם הגננות והנחו את אנשי החינוך כיצד לטפל בילדים הללו.

לימור לבנת: באופן כללי, מובן שהילדים כולם, כפי שאמרתי, מתודרכים ומטופלים על-ידי הצוותים.

לימור לבנת: אבל אני רוצה להדגיש כאן, שהפסיכולוגים כולם עובדים גם מעבר לשעות העבודה הפורמליות שלהם.

לימור לבנת: יש לנו בעיה קשה מאוד של מחסור בכוח-אדם.

לימור לבנת: העומס שנופל על הפסיכולוגים הוא עצום.

לימור לבנת: הסיבות אינן קשורות דווקא בתקינה חסרה, אלא בתנאי שכר ותגמול שאינם מספיקים לפסיכולוגים, ונדרש צעד משמעותי מאוד לפתרון בעיית השכר, כדי שנוכל לגייס פסיכולוגים טובים.

לימור לבנת: גם אם יוקצו תקנים, זה עדיין לא יספיק, שכן תנאי השכר היום הם בעייתיים מאוד.

לימור לבנת: אגב, היה מחסור בסיוע לגנים, וכתוצאה מכך הופנתה יועצת מבאר-שבע לשדרות, אשר סייעה לגנים באופן נקודתי לאחר נפילת הטילים.

לימור לבנת: אנחנו עושים מאמץ גדול מאוד לסייע לגנים.

לימור לבנת: הרשות הקצתה כמה שעות לנושא זה בתקופת החירום, ואנחנו צריכים להקצות שעות ייעוץ לגיל הרך ולתגבר את העבודה עם ההורים ביישוב.

לימור לבנת: בסך הכול אני יכולה לומר כאן, שהתחושה העולה מהדיווחים שאנחנו מקבלים היא, שניתן מענה על הצרכים, ויש בהחלט שליטה במצב בעקבות עבודות ההכנה היסודיות שנעשות על-ידי הפסיכולוגים והיועצים.

לימור לבנת: כאמור, אנחנו נותנים מענים.

לימור לבנת: אני משוכנעת שהעיר שדרות, הנהגת העיר, ראש העיר וחברי המועצה, היו מעוניינים בפתרונות נוספים.

לימור לבנת: אנחנו עושים את מירב המאמצים, את כל המאמצים שאנחנו יכולים, כדי לתת מענה טוב יותר ונקודתי ומיוחד לעיר שדרות.

לימור לבנת: בכך נמשיך גם בתקופה הקרובה, בתקווה רבה מאוד שלא ייפלו עוד טילים על העיר.

לימור לבנת: גם אם לא ייפלו טילים – וכולנו מקווים ומתפללים שכך יהיה, ועושים גם את כל המאמצים הביטחוניים – נעשה את כל המאמצים להמשיך לטפל בעיר ולתת לה את כל המענים.

לימור לבנת: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לשרת החינוך, התרבות, הספורט והמדע.

ראובן ריבלין: אדוני, כבוד שר העבודה והרווחה, יעלה ויבוא.

שלמה בניזרי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, גם אני מצטרף לברכות, בתור חבר קרוב בממשלה.

שלמה בניזרי: ישבנו זה ליד זה, ואני חושב שאתה האיש הנכון במקום הנכון ובזמן הנכון.

שלמה בניזרי: ברכותי.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חן-חן.

שלמה בניזרי: שנים רבות מדי סובל אזור הדרום מחולשה וממצוקה כלכלית-חברתית.

שלמה בניזרי: עתה, לצערנו, נוסף הממד הביטחוני, המאיים על שגרת החיים של תושבי שדרות.

שלמה בניזרי: שדרות או שדרות, בשי"ן שמאלית?

שלמה בניזרי: עשינו דיון בסיעה, אם זה שדרות או שדרות.

ראובן ריבלין: שדרות, בשי"ן שמאלית.

שלמה בניזרי: חשבנו שאולי איזה מרוקאי הפך את זה משין לסין, וזה נהפך לשדרות בשי"ן שמאלית.

ראובן ריבלין: ראיתי מרוקאים שאומרים שדרות, כך שאתה יכול להירגע.

ראובן ריבלין: כפי שנאמר: והעם רואים את הקולות.

שלמה בניזרי: בשנים האחרונות חל מהפך דמוגרפי בשדרות, אשר קלטה כ-10,000 עולים חדשים, גידול של כ-40%, בעיקר מחבר העמים, ובחלקו מאתיופיה.

שלמה בניזרי: כ-70% מן העולים מחבר העמים הם יוצאי קווקז ובוכרה, שנקלטו בפתיחות גדולה, אך צורכיהם רבים בכל תחומי החיים.

שלמה בניזרי: עוד מעט אביא כמה נתונים על העיר שדרות, ואז נבין שהמצב שם אכן חמור ושההחלטה להפוך אותה ליישוב של טיפול נקודתי היתה באמת במקום.

שלמה בניזרי: בתחום התעסוקה: האוכלוסייה בשדרות מונה כ-21,000 תושבים, ובתוכה כ-7,500 עובדים אשר נמנים עם כוח העבודה האזרחי.

שלמה בניזרי: שיעור דורשי העבודה ביישוב עמד על כ-6% בממוצע חודשי בשנת 2002.

שלמה בניזרי: במובן זה, שיעור דורשי דמי האבטלה בשדרות נשמר יציב במהלך כל שנת 2002, אך ניתן לצפות לעלייה בהיקף דורשי העבודה בגלל סגירת המפעלים "רשף טכנולוגיות" – 40 עובדים, ו"פיצה קלאב" – 30 עובדים, ומקורות תעסוקה נוספים.

שלמה בניזרי: בשדרות פועלת לשכת שירות תעסוקה אזורית, המשרתת את שדרות וסדרת מושבים וקיבוצים בסביבתה.

שלמה בניזרי: בממוצע חודשי, בשנת 2002 התייצבו 896 דורשי עבודה תושבי שדרות.

שלמה בניזרי: כ-512 מהם היו דורשי עבודה מובטלים 20 יום ויותר, ו-242 תובעי גמלת הבטחת הכנסה.

שלמה בניזרי: בממוצע חודשי נתקבלו בלשכת התעסוקה כ-60 הזמנות לעובדים משדרות, ובהן בקשות להפניית 89 עובדים בממוצע חודשי.

שלמה בניזרי: לכל מקום עבודה הופנו שני עובדים, כדי לוודא קליטה של אחד מהם.

שלמה בניזרי: ממוצע ההשמות החודשי הוא 59 עובדים מתוך 89 עובדים שנדרשו.

שלמה בניזרי: הקושי במיצוי מלא של היצע העבודה נבע מפערים בכישורי העובדים שבנמצא אל מול הביקוש.

שלמה בניזרי: כדי לצמצם את בעיית האבטלה ולהגביר את סיכויי ההשתלבות בתעסוקה, מופעלות תוכניות הכשרה מקצועית מקיפות בשדרות ובסביבתה הקרובה.

שלמה בניזרי: בשנת 2002 שולבו ב-11 תוכניות הכשרה 209 דורשי עבודה, במיוחד צעירים, ותיקים ועולים, בעלות כוללת של כ-2.5 מיליוני שקלים.

שלמה בניזרי: נוסף על אלה עוד 307 דורשי עבודה משדרות קיבלו הכשרה מקצועית במכללות ובמרכזי הכשרה בבאר-שבע ובסביבה.

שלמה בניזרי: הכשרות אלה כללו הנדסת תוכנה, תחזוקת מחשבים, הכשרה בתחומי התקשורת, מכינות טכנולוגיות, מטפלות במעונות-יום ועוד.

שלמה בניזרי: נוכח האבטלה והמצב החברתי-הכלכלי המחריף בשדרות ובאזור, החלטנו על הרחבת תחום ההכשרה המקצועית, ולכן על-פי תכנון לשנת 2003 יקוימו 13 תוכניות הכשרה מקצועית לשדרות וסביבתה, וישתתפו בהן 337 דורשי עבודה, בעלות כוללת של כ-3 מיליוני שקלים.

חיים אורון: כל אחד בא לכאן עם העניין שלו ומספר לנו מה עשה - - -

שלמה בניזרי: אחרי כל מה שעשינו, המצב עדיין קשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, תודה רבה.

ראובן ריבלין: השר הבין את השאלה, והוא בוודאי יענה מייד.

שלמה בניזרי: ג'ומס, אמרתי קודם את הדברים הטובים.

שלמה בניזרי: נוסף על אלה, כמו ב-2002, יופנו למכללות ולמרכזי הכשרה בסביבת שדרות כ-302 דורשי עבודה נוספים.

שלמה בניזרי: עכשיו תתחיל לשמוע את הצרות: בתחום ההזדקקות לגמלאות הביטוח הלאומי, בגלל מקבץ של גורמים – אבטלה, פרופיל גיל התושבים, רמת השכלה ועוד – בולטות כמה מגמות המחייבות התייחסות במסגרת טיפול מערכתי.

שלמה בניזרי: בנוגע לקשישים – תקשיבו היטב, רבותי, עמיר, זה בשבילך, כדי שתראה איפה אתה חי - - -

עמיר פרץ: אני שומע, לפי הדיווח, שדרות צריכה להחזיר לכם.

שלמה בניזרי: התחלתי בדברים הטובים.

שלמה בניזרי: שיעור מקבלי גמלת סיעוד הוא פי-שלושה מהממוצע הארצי.

שלמה בניזרי: שיעור הקשישים העניים המקבלים השלמת הכנסה הוא פי-שניים מהממוצע הארצי.

שלמה בניזרי: שיעור הילדים הנזקקים גדול מהממוצע הארצי.

שלמה בניזרי: שיעור מקבלי דמי אבטלה גדול פי-שניים מהממוצע הארצי.

שלמה בניזרי: שיעור מקבלי הבטחת הכנסה גבוה פי-שניים מהממוצע הארצי.

שלמה בניזרי: מהמתואר כאן עולה, כי בשדרות ריכוז גבוה מדי של משפחות וקשישים במצב של מצוקה, תלות כלכלית ועוני.

שלמה בניזרי: ועוד צרות: בתחום שירותי הרווחה, רמת ההזדקקות לשירותי הרווחה בשדרות גבוהה ביחס לממוצע הארצי.

שלמה בניזרי: מספר המשפחות שבטיפול שירותי הרווחה נכון ל-2002 הוא 2,875, ובהן כ-8,000 נפשות.

שלמה בניזרי: יוצא ששיעור הפונים לשירותי הרווחה בגלל מצוקות כלכליות ומשפחתיות שונות הוא כ-35%, לעומת ממוצע ארצי של 17%.

שלמה בניזרי: כלומר, גם בקטע הזה של שירותי הרווחה - פי-שניים.

שלמה בניזרי: הבעיות המרכזיות שבהן מטפלים שירותי הרווחה: בעיות ילדים ונוער בסיכון, בעיות של אנשים עם מוגבלות, בעיות אישות ומשפחות חד-הוריות, בעיות קשישים.

שלמה בניזרי: עיריית שדרות, בסיוע המשרד וארגוני רווחה שונים, פיתחה מערך שירותים טוב לאוכלוסיות שבטיפולה.

שלמה בניזרי: אני חייב לציין את השירותים המיוחדים וגם את ראש העיר, שעשו באמת עבודה מצוינת.

שלמה בניזרי: ביקרתי שם בחלק מהשירותים והתפעלתי מאוד מההשקעה ומהטיפול שנעשה שם.

שלמה בניזרי: ראיתי את מסירות הנפש של ראש העיר בפגישות שלנו ואת דאגתו הרבה לתושבים.

שלמה בניזרי: לצערנו לא אפשרה המצוקה התקציבית שורה של שירותים הדרושה למתן מענה טוב יותר לאוכלוסיות יעד שונות.

שלמה בניזרי: בתחום החירום קיימה המחלקה לשירותים חברתיים שתי תוכניות הכשרה להתמודדות עם מצב חירום.

שלמה בניזרי: המשרד ומנהל מחוז הדרום במשרדי קשובים לצורכי צוות שירותי הרווחה ויסייעו במימוש כל תוכנית נוספת שתידרש.

שלמה בניזרי: על דרך זו יש לנו פירוט רב של דברים - והייתי מעדיף שישמעו את חברי הכנסת.

שלמה בניזרי: יש לי עוד הרבה מה לומר, אבל אני אשאיר את הזמן לשאר האנשים.

שלמה בניזרי: רבותי חברי הכנסת, אנחנו מדברים על שדרות כיישוב של טיפול נקודתי.

שלמה בניזרי: נכון, מה שקרה הוא שה"קסאם" בא ועורר אותנו לכך שיש גם מקומות שבהם יש מצוקות, כפי ששמעתם, פי-שניים מאשר בכל הארץ.

שלמה בניזרי: אבל שדרות היא רק משל, והמשל הזה, לצערי הרב, הולך וגדל, והוא ילך ויגדל אם הממשלה החדשה לא תשכיל להבין שמדיניות האוצר, שמנפנף בה כל הזמן מנכ"ל האוצר, אוהד מראני, מיום כניסתו לתפקיד, היא להדגיש דבר אחד: כספי ההעברה, כספי ההעברה.

שלמה בניזרי: יש אצלו ואצל חבריו במשרד האוצר צרות עין כנגד החלשים והעניים שבמדינת ישראל, והוא טוען שלא ייתכן שניתן כל כך הרבה כספי העברה.

שלמה בניזרי: ריבונו של עולם, יש אנשים חולים, יש אנשים קשישים, יש אנשים עניים שרוצים לעבוד.

שלמה בניזרי: מי שלא יודע מה מצוקה יכולה לעשות, אני אספר לו סיפור.

שלמה בניזרי: בשבוע שעבר נודע לי שמכר ותיק שלי אושפז בבית-חולים פסיכיאטרי פה בירושלים.

שלמה בניזרי: הלכתי לבדוק מה קרה שהוא אושפז.

שלמה בניזרי: זה אדם עם משפחה לתפארת שפוטר ממקום עבודתו לפני כשנתיים.

שלמה בניזרי: לא היה לו מה לשלם למוסדות, לא היה לו מה לשלם לילדים, הוא חיפש עבודה, חיפש בכל מקום.

שלמה בניזרי: זה אדם שרוצה לעבוד, לא תאמרו שהוא לא רוצה לעבוד.

שלמה בניזרי: הוא שירת במדינה והוא בעל מקצוע.

שלמה בניזרי: כתוצאה מכל אותם קיצוצים בתקציב, מהאבטלה ומכל אותם דברים, האדם הגיע למשבר עד כדי אשפוז במחלקה פסיכיאטרית.

שלמה בניזרי: רבותי, המצוקות הולכות וגדלות מיום ליום.

שלמה בניזרי: אטימות הממשלה - בינתיים אני חבר בממשלה, עד שתקום ממשלה חדשה, ואני שומע את התוכניות לקיצוצים של 10-15 מיליארד הנמצאות לנגד עיניהם של אנשי האוצר.

שלמה בניזרי: יש קיצוץ בתקציבי הרווחה, ואני שואל: כמה כבר אפשר לגזול את כבשת הרש?

שלמה בניזרי: האם אין לזה גבול?

שלמה בניזרי: היום אנחנו עוסקים בטיפול נקודתי לשדרות, אבל דעו לכם שאם המצב יימשך בצורה כזאת והקיצוצים והפגיעה בחלשים יימשכו, נצטרך לעשות טיפול נקודות ולא טיפול נקודתי.

שלמה בניזרי: אני חושב שההחלטה לתת טיפול נקודתי לשדרות היא החלטה צודקת וחכמה, כי תושבי שדרות ראויים לכך לאו דווקא בגלל טילי ה"קסאם", שרק חיזקו את הנקודה ועוררו אותנו לכך שהעיר שדרות במצוקה.

שלמה בניזרי: אנחנו צריכים להיות חכמים ולא לחכות שמישהו יבוא ויזעזע אותנו.

שלמה בניזרי: ראינו אתמול בטלוויזיה את המצוקות.

שלמה בניזרי: אנשים מסכנים, קשי פרנסה וקשי יום, באים להרוויח את לחמם בצדק והם חוטפים גז מדמיע מאנשים, שאני לא יודע איזה לב ואיזה מצפון יש להם.

שלמה בניזרי: אני חושב שההחלטה אכן צודקת וצריך לדאוג לעוד רשויות מקומיות חלשות ולסייע בידן.

שלמה בניזרי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לשר העבודה והרווחה.

ראובן ריבלין: תארו לכם מה היה קורה אם הוא היה באופוזיציה.

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא סגן שר האוצר כאחרון הדוברים מטעם הממשלה.

ראובן ריבלין: לאחר מכן, חברי הכנסת, אף שחבר הכנסת עמיר פרץ הוא השלישי ברשימת הדוברים, אבקש מחבר הכנסת אהוד יתום ומחברת הכנסת נוקד לאפשר לו לדבר ראשון מבין חברי הכנסת בגלל זכותו בעבר כראש עיריית שדרות ולא בגלל כל זכות שהיתה לו או שהוקנתה לו כאן בכנסת.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, איזה תענוג להגיד לך "אדוני היושב-ראש".

יצחק כהן: חבל שאתה מהליכוד.

יצחק כהן: חברי חברי הכנסת, כבוד ראש העיר, סגני ראש העיר, חברי המועצה, תושבי שדרות, כסגן שר האוצר בממשלה היוצאת התבקשתי להגיב בנושא מצוקתה הקשה של העיר שדרות נוכח המצב הביטחוני, הכלכלי והחברתי השורר בה ומקשה על חיי תושביה.

יצחק כהן: ובכן, בנאום אחרון שלי כסגן שר האוצר אומר שאני חושב שעל הממשלה לצאת בדחיפות בתוכנית סיוע לעיר שדרות; על הממשלה לקבל החלטה לצרף את העיר שדרות ליישובי קו העימות, לגבש תוכנית סיוע מיוחדת - ולא באמצעות ועדות שימסמסו את ההחלטות האלה.

יצחק כהן: כתושב אשקלון אני מזדהה באופן מיוחד עם שכני היקרים משדרות ואני מקווה כי תוכנית הסיוע תצא לפועל ותקל על תושבי העיר.

יצחק כהן: אם תושבי שדרות לא קיבלו לא שלום ולא ביטחון, לפחות יש להקל עליהם במצוקה הקשה שהם שרויים בה.

יצחק כהן: תודה רבה, אדוני.

אברהם בורג: חבל שהוא נכנס לפרטים.

ראובן ריבלין: הוא אמר דבר חשוב מטעם הממשלה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת עמיר פרץ.

ראובן ריבלין: לעמיר פרץ ניתן מספר דקות רב יותר, ולאחר מכן - ראשון חברי הכנסת מן המניין, חבר הכנסת אהוד יתום.

ראובן ריבלין: יש לנו שני אהודים אבל לא יתומים כאן.

אברהם בורג: אשרינו יתומים אנחנו.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, הרשה לי לנצל את ההזדמנות הזאת לברך אותך ולאחל לך שאכן תצליח להנהיג את הכנסת בנועם ההליכות הידוע שלך, ביכולת שלך לשמור על מלה טובה ברגעים הקשים ביותר ולמצוא תמיד את החיוך שיעלה על שפתי כולם וינסה בכל זאת להקהות במידת מה את המחלוקות הקיימות כאן.

עמיר פרץ: הרשה לי גם להודות לך על החלטתך לקיים את הדיון היום ולהביא לכאן את ראשי היישוב בשדרות, את ראש העיר, את חברי מועצת העיר, את מנהלי המחלקות, את נציגי התושבים, וודאי נציגי ציבור רבים שעיניהם נשואות אל הכנסת.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, מעשה נכון עשית.

עמיר פרץ: כפי שאנחנו יודעים, מעת לעת הציבור מביט אלינו לכנסת ונושא את עיניו - אולי באמת מהבית הזה תבוא הישועה.

עמיר פרץ: לא אחת הדיונים הדרמטיים וההחלטות מרחיקות הלכת שיוצאות מכאן, מהבית הזה, מנחילים אכזבה גדולה כאשר מסתבר שהחלטות לחוד וביצוע לחוד.

עמיר פרץ: כשהתחיל הדיון ניסיתי לברר מה המשמעות של אותה החלטת ממשלה.

עמיר פרץ: עלו שני שרים ועלה סגן שר, אולי לפחות מישהו היה קורא לנו מה החליטה הממשלה ביום ראשון ומה המשמעות של המשפט שאומר שמהיום והלאה שדרות היא קו עימות.

עמיר פרץ: מה זה אומר?

עמיר פרץ: שאנשים צריכים ללמוד איך להניח את הידיים בצדי הגוף כדי להתגונן בפני ה"קסאמים"?

עמיר פרץ: מה המשמעות של ההחלטה?

עמיר פרץ: האם יש הפחתה במס?

עמיר פרץ: האם יש סיוע לתעשייה?

עמיר פרץ: האם יש סיוע לחינוך?

עמיר פרץ: בינתיים קיבלנו פה הרצאות מדופלמות איך משרד החינוך היטיב במשך כל השנים עם שדרות.

עמיר פרץ: שרת החינוך דיברה על השירות הפסיכולוגי; מה המשמעות של החזקת שירות פסיכולוגי ביישוב כמו שדרות?

עמיר פרץ: הרי פסיכולוג עולה תמיד פי-שניים אם לא פי-שניים וחצי מהתקצוב שמשרד החינוך מקצה לו.

עמיר פרץ: אין חולקים על כך שמוכרחים להביא פסיכולוג בעל תואר שני או שלישי, ואז מנין מגיעה ההשלמה של אותו שכר?

עמיר פרץ: מקופת העירייה, שהיא המשלמת, היא המעסיקה.

עמיר פרץ: בשל שירות כזה פשוט נוצר גירעון שהולך ומצטבר, ובסוף ראשי הערים, ובעיקר ראשי ערי הפיתוח, מואשמים לא אחת ככאלה שלא יודעים לנהל.

עמיר פרץ: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש, שהבוקר הגעתי בשעה 07:00, יחד עם פרנסי היישוב, כדי לפגוש אותם 41 עובדים שאתמול היו קורבן למצב מאוד קשה - לעמוד שם תחת הסככה שהוקמה ליד המפעל.

עמיר פרץ: השאלה היחידה שנשאלת: ממה פוחדים תושבי שדרות, מפיגועים ביטחוניים או מפיגועים חברתיים?

עמיר פרץ: אני לא בטוח שיש כאן למישהו תשובה.

עמיר פרץ: אני יכול לומר לכם, שיהיה קשה מאוד להבריח את תושבי שדרות בגלל טילי "קסאם", אבל הפיגועים האחרים, הדרך שבה יכולים מעסיקים בישראל בלי בושה – איפה הכנסת, למה לא מוקיעים את האנשים האלה?

עמיר פרץ: החליטו לסגור מפעל, מדוע צריכים לרסס את האנשים האלה בגז מדמיע, מה קרה?

עמיר פרץ: אני לא יודע איפה שר המשטרה - יש למישהו זכות לעשות זאת?

עמיר פרץ: אולי מחר יחליט מעסיק שהוא לוקח אקדחים ויורה באנשים כי זה המפעל שלו?

עמיר פרץ: שיזמין את המשטרה, המשטרה תחליט איזה סוג של כוח להפעיל.

עמיר פרץ: אבל תגידו לי אתם, מדינה שבה כולם יודעים שבאותו יום הממשלה דנה ביישוב מסוים, באותו יום מחליט מעסיק לסגור - אני רוצה לומר לממשלת ישראל, כנראה פיתחו כאן כל מיני שיטות, בלי בושה.

עמיר פרץ: איבדו את הבושה.

עמיר פרץ: אני אומר לכם ככנסת ישראל, הייתי מקבל כאן החלטה, שכמו שגירשו אתמול את העובדים מהמפעל הזה, צריך לגרש את המעסיק הזה, צריך לגרש אותו.

עמיר פרץ: מדוע?

עמיר פרץ: אני הקמתי בתקופתי כראש המועצה את "רשף טכנולוגיות"; אני התחננתי ליצחק רבין כשר הביטחון לתת עדיפות ולחתום על חוזה ארוך טווח, שמבטיח למפעל הזה אספקה של הזמנה למשך שנים, כדי שיוכל להתקיים.

עמיר פרץ: במשך שנים, שנה אחרי שנה, בכל פעם שהמפעל הזה נקלע למשבר, באו תושבי היישוב והלכו יחד אתו כדי לחזק אותו.

עמיר פרץ: אני מרחיב את היריעה בנושא המפעל הזה, כי זו דוגמה למה שמתרחש במפעלים אחרים.

עמיר פרץ: אני מבקש, אדוני היושב-ראש, שבין יתר ההחלטות תנחה הכנסת את הממשלה, כפי שהיא קבעה, שבתוך שבועיים ימים, אותה ועדה שהוקמה – צריך שחברי הכנסת ידעו, אתמול בישיבת הממשלה בסך הכול הוקמה ועדה; הוועדה אמורה להחליט מה המשמעות של קו עימות, האם מדובר בהפחתות במס, האם מדובר בסיוע למערכת החינוך, האם מדובר בשינוי מעמדם של אזורי התעשייה מבחינת השקעות.

עמיר פרץ: כל ההחלטות האלה יצטרכו להגיע לוועדת הכספים, כפי שאתם יודעים, ורק אחרי שוועדת הכספים תאשר זאת, רק לאחר מכן יוכל הדבר לבוא לידי ביצוע.

עמיר פרץ: אין שום סיבה שלא יעבירו כרגע באופן מיידי, מתקציבי הרזרבות או מכל תקציב אחר, סיוע מיוחד, שתהיה סמכות למועצת העיר לקבל החלטות עד לרגע שבו תושלם עבודת הוועדה ויתקבלו החלטות בוועדת הכספים.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני מבקש שבהצעת ההחלטה שאתם מציעים תהיה דרישה מהשר לביטחון פנים, שיורה למפכ"ל המשטרה לבדוק באופן מיידי מה קרה שם, איך קרה שהמשטרה לא מגינה על האנשים שהם הקורבן של מה שהתרחש שם?

עמיר פרץ: איך קרה שהקורבן הופך לזה שנעצר ומגישים נגדו תלונות במשטרה ואילו מי שמפעיל את הכוח מקבל את הגנת המשטרה?

עמיר פרץ: אני מבקש, אדוני היושב-ראש, שתתקבל כאן החלטה, שלפיה אנחנו פונים לממשלת ישראל, הממשלה הנוכחית או הממשלה שתוקם, בבקשה שצוות שרים מיוחד יגיע ליישוב ויקבע מה חבילת הסיוע המיידית.

עמיר פרץ: כי אם בסופו של דבר יסתכם העניין רק בהטבות מס, בלי שיהיה לאנשים ממה להתפרנס, לא עשינו את מלאכתנו.

עמיר פרץ: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש - - -

ראובן ריבלין: צריך לסיים.

עמיר פרץ: אני שומע את דבריך, תרשה לי עוד דקה אחת.

עמיר פרץ: מה הבעיה?

עמיר פרץ: הרי כל המדינה היום מביטה על שדרות.

עמיר פרץ: בא שר העבודה ומקריא לנו כמה המצב קשה, 35% מהתושבים שם נזקקים לשירותי הרווחה.

עמיר פרץ: שרת החינוך אומרת שהמצב של השירות הפסיכולוגי קשה.

עמיר פרץ: אז אני שואל אותך, מה חושב אזרח שחושב אולי להיות תושב שדרות.

עמיר פרץ: הרי הדיון הזה יכול להפוך לאבן ריחיים על שדרות, במובן זה שהוא יגרש את האנשים במקום לקרוא להם לבוא.

עמיר פרץ: לכן אני רוצה לומר כמה מלים טובות על שדרות.

עמיר פרץ: תרשו לי.

עמיר פרץ: הרבה פעמים אני שומע כאן חברי כנסת שמטיפים ואומרים: אין מובטלים בארץ, יש בטלנים בארץ.

עמיר פרץ: ראיתם פעם שבטלן מוכן לעמוד בגופו, לקבל מכות מהמשטרה, לקבל גז מדמיע מהמאבטחים כדי שיאפשרו לו להרוויח 3,000 שקל?

עמיר פרץ: הכנסת כולה היתה צריכה להצדיע להם ולהצביע על כך שמלח הארץ נמצאים ביישובים האלה, שאם יש דוגמה למקומות שבהם אסור לאבד את התקווה בעבודה הישראלית – אז שדרות היא דוגמה למקומות האלה.

עמיר פרץ: אני רוצה לומר, שלמרות הקשיים, שדרות הצליחה להוציא מתוכה צעירים שנמצאים בכל מקום, בוגרי אוניברסיטאות, אנשים שמשרתים ביחידות הטובות ביותר.

עמיר פרץ: אני יודע שאוהבים לציין את שדרות רק בגלל להקות המוזיקה שלה.

עמיר פרץ: זה טוב, אבל תאמינו לי, להקות מוזיקה לא קמות במקרה, הן קמות רק במקום שיש בו אווירה מתאימה, שהאנשים בהם מחבקים זה את זה, עוזרים זה לזה.

עמיר פרץ: דבר אחרון, אדוני, זהו יישוב שבמשך עשור הכפיל את מספר תושביו והוא זה שקלט עלייה בישראל.

עמיר פרץ: אני רוצה פעם אחת שתהיה חלוקת נטל צודקת במדינה הזאת, אני רוצה לראות מתי יתחילו לקלוט עלייה גם באזורים החזקים, כמו כפר-שמריהו.

עמיר פרץ: אני רוצה לראות שבתי-הספר שם יתחילו לקלוט גם כמה עשרות עולים, ופתאום המורים שם יצטרכו להתמודד התמודדות אחרת, ואז יסתבר שהמפתח למורה באזור פיתוח שמחצית מהתושבים שלו הם עולים חדשים - זו התמודדות שונה לחלוטין.

עמיר פרץ: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מבקש שישיבת הכנסת המיוחדת הזאת, שכינסת כדי לסייע לפתרון המצוקה בשדרות, אני מבקש, שאכן הישיבה הזאת תמשיך בהגדרתה לסייע לשדרות, אבל היא תהיה גם ישיבת הצדעה לתושבי שדרות, על העמידה שלהם גם לנוכח המצב הביטחוני, גם לנוכח המצב הכלכלי, ועל היכולת שלהם להיות יישוב קולט עלייה, על היכולת שלהם להוציא כל כך הרבה צעירים שמביאים גאווה ליישוב הזה בכל התחומים, בתחומי המוזיקה, בתחומי החינוך ובכל תחום אחר.

עמיר פרץ: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לתושב שדרות, חבר הכנסת עמיר פרץ, וגם ראש העיר לשעבר.

ראובן ריבלין: אני בטוח שהוא ביטא גם דברים שהיה אומר ראש העיר הנוכחי אילו היה עומד על הדוכן הזה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, עמיר פרץ קיבל את זכות התושב, מעכשיו אתחיל להקפיד על הזמנים, מהטעם שיש נרשמים רבים וגם השלג ממשיך בגלישתו ארצה ומתחיל להיערם.

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא, בבקשה, חבר הכנסת אהוד יתום.

ראובן ריבלין: ואחריו – חברת הכנסת אורית נוקד.

ראובן ריבלין: האם זה נאומו הראשון של אדוני?

אהוד יתום: לא, זה כבר נאומי השני.

אהוד יתום: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, קודם כול אפתח ואומר לך, אדוני, עם ניהול הישיבה הראשונה, אני גאה להיות חבר כנסת תחת שרביטך ותחת אישיותך המגוונת ורבת הכישורים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

אברהם בורג: מי מכיר אותו?

אהוד יתום: אני מכיר אותו שנים רבות, תתפלא, אדוני היושב-ראש הקודם.

אהוד יתום: אני מברך גם אותך לרגל צאתך מתפקידך הרם.

אברהם בורג: בקרוב אצלך.

אהוד יתום: תודה רבה.

אהוד יתום: אני רוצה לפתוח ולומר, כמי שנמנה עם ממשיכי דרכו של איסר הראל ז"ל, כמי ששירת בהשראתו בשירות הביטחון הכללי במשך כ-30 שנה, אני כואב את הסתלקותו של גדול מפקדי השב"כ והמוסד, ומשתתף בצער המשפחה, בצער הכנסת ובצער העם.

אהוד יתום: יהי זכרו ברוך.

אהוד יתום: אדוני ראש העיר, ממלא-מקום ראש העיר שדרות, חברי המועצה, תושבי העיר - אני מודה שיש לי זיקה מיוחדת לשדרות, כי יש לי שם משפחה, ורבים מאוד מהחופשים הגדולים ביליתי שם כאשר עדיין לא כבשו את הכבישים וחולות אפיינו את רחובותיה של העיר.

אהוד יתום: בשנות ה-50 נשלחו אנשי שדרות להגשים את חזון הפרחת הדרום והפרחת הנגב, כאשר ה"פדאיון" פשטו על יישובי ישראל בדרום כאילו ההיסטוריה עמדה לה מלכת.

אהוד יתום: אז פשטו ה"פדאיון", והיום מחבלי הרשות הפלסטינית, "הג'יהאד האסלאמי", ה"תנזים" וה"חמאס" למעשה יורים ללא הרף מטחי "קטיושות" על העיר.

אהוד יתום: למעשה, מאז אנחנו מלווים את שדרות בהתפתחותה ובפריחתה.

אהוד יתום: העיר הזאת ראויה לכל שבח על כך שבמשך העשור האחרון קלטה כ-12,000 עולים, שמהווים מחצית מתושביה, כאשר 80% מהם עולים מבוכרה וקווקז ו-20% נוספים ממקומות נוספים בברית-המועצות לשעבר.

אהוד יתום: העיר נאנקת תחת מצב כלכלי וחברתי קשה.

אהוד יתום: יותר מ-10% מובטלים בעיר הזאת.

אהוד יתום: אומנם יש ערים ומקומות נוספים במדינה שכואבים את המצב הכלכלי הקשה, אבל למעשה, היום נמצאת בפוקוס שלנו העיר שדרות, ויש באמת לתת לה טיפול מיוחד ונקודתי.

אהוד יתום: אני רוצה לברך אותך, חבר הכנסת עמיר פרץ, תושב העיר שדרות, ראש העיר לשעבר של שדרות, ואני מצטרף למעשה לבקשתך להצדיע לעמידה חסרת הפשרות של התושבים הללו במצב הביטחוני, במצב הכלכלי, במצב החברתי הקשה.

אהוד יתום: הגירעונות של העיר גדולים ביותר, ויש לי כמה וכמה הצעות פרקטיות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יתום, אני רוצה להפנות את תשומת לבך ששלוש הדקות תמו, אבל הואיל וזו הפעם הראשונה שאני נמצא על הדוכן כאשר אתה נואם, אני נותן לך עוד דקה של זמן פציעות.

ראובן ריבלין: אבל כל חברי הכנסת יקפידו, על מנת שיוכלו לעמוד בלוח הזמנים, כי הרשימה ארוכה.

אהוד יתום: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

אהוד יתום: יש לי כמה וכמה הצעות פרקטיות, ואני מבקש מממשלת ישראל שתמצא לנכון לבחון את מימושן: א.

אהוד יתום: לסייע באמצעות משרד הפנים בהגדלת מענק האיזון, תקציבי פיתוח וכיסוי הגירעון; ב.

אהוד יתום: להעניק הנחות גם במס וגם בארנונה; ג.

אהוד יתום: לסייע באמצעות משרד השיכון לשדרוג תשתיות ולהשלמת מבני ציבור; ד.

אהוד יתום: לסייע באמצעות משרד התעשייה והמסחר בשדרוג אזור התעשייה ומתן הנחות למפעלים.

אהוד יתום: יש לדאוג גם לסיוע משרד התחבורה בכל הנוגע לפרויקטים תחבורתיים; לסיוע משרד התשתיות בהקמת מכון ביוב סניטרי; לסיוע משרד הביטחון בהקמת ממ"דים.

אהוד יתום: עדיין יש במקומות הללו שכונות שלמות ללא ממ"דים.

אהוד יתום: אני חושב שאין דבר יותר חשוב מהעניין הזה.

אהוד יתום: על משרד החינוך, בהמשך לפועלה של שרת החינוך, להמשיך לשפר את מוסדות החינוך, ובאמצעות משרד הרווחה, שמטפל ב-50% מהאוכלוסייה, לסייע במצוקה הכבדה ששוררת בעיר.

אהוד יתום: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לסיים ולומר, שאנחנו עומדים למעשה חד-משמעית, כולנו, למען העיר שדרות.

אהוד יתום: דעו שאתם בשבילנו ואנחנו בשבילכם.

אהוד יתום: אדוני, אלי מויאל ידידי, וכל חברי מועצת העיר והתושבים, חזקו ואמצו.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת יתום.

ראובן ריבלין: תעלה ותבוא חברת הכנסת אורית נוקד, שתיתן לנו דוגמה איך אפשר לומר הכול בשלוש דקות.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בראשית דברי אני רוצה להביע את תנחומי למשפחותיהם של חבר הכנסת לשעבר איסר הראל ואיש משרד החוץ שלמה ארגוב, זיכרונם לברכה.

אורית נוקד: שניהם לקחו חלק פעיל והיו שותפים אמיתיים בבנייתה של מדינת ישראל, איש איש בתחומו.

אורית נוקד: כמו כן אני רוצה לנצל הזדמנות זו ולאחל לכל חברי הכנסת ועובדיה הצלחה בכנסת השש-עשרה.

אורית נוקד: ברצוני לציין במיוחד את מזכירות הכנסת על פועלה המוצלח למען פתיחתו המכובדת של המושב הראשון בכנסת הנוכחית והכנת אוגדן המידע מאיר העיניים שהוגש לחברי הכנסת לצורך היכרות עם העבודה הפרלמנטרית ותחומי המינהל והשירותים בכנסת.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראש העיר שדרות, תושבי שדרות, ממשלת ישראל קיבלה אתמול החלטה בדבר מתן סיוע מיוחד לעיר שדרות נוכח מתקפת טילי ה"קסאם" והמצב הכלכלי-החברתי הקשה בעיר.

אורית נוקד: כמו כן הוחלט כי הסיוע יינתן גם לאזורי תעשייה הסמוכים לעיר ולמכללה הנמצאת בתחומה.

אורית נוקד: הסיוע יגובש על-ידי צוות בין-משרדי – בעניין זה אני מקבלת את הערתו של עמיר פרץ - והתוכנית, הדומה במתכונתה לסיוע ליישובי קו העימות בגבול הצפון, תוגש לאישור הממשלה בעוד כשבועיים.

אורית נוקד: הרשו לי לומר כי יש לברך על החלטה זו, שכן מצוקתם של תושבי שדרות מחייבת טיפול מהיר, אמיתי וכן, אשר יאפשר לתושבים לפרנס את עצמם ואת משפחותיהם ולחיות בכבוד.

אורית נוקד: המצוקה הנוראה שבה חיים תושבי שדרות מעידה על סדרי העדיפויות השגויים במדינה.

אורית נוקד: אך כולי תקווה כי החלטה זו אכן מעידה על שינוי סדר העדיפויות ובכך מציבה את הנזקקים בראשו.

אורית נוקד: אולם, אדוני היושב-ראש וחברי הכנסת, ראוי להזכיר כי מתקפת טילי ה"קסאם" מקיפה גזרה רחבה יותר מאשר השטח המוניציפלי של שדרות.

אורית נוקד: מתקפת טילי ה"קסאם" לא פסחה על שבעת היישובים הסובבים את העיר שדרות, השייכים למועצה האזורית שער-הנגב ומוגדרים כיישובי סובב-עזה.

אורית נוקד: אני רוצה לציין כי בשנה האחרונה נורו 36 טילים ומרגמות מרצועת-עזה לעבר יישובי האזור, ו-24 מהם נחתו בשבעת היישובים הכפריים.

אורית נוקד: על כן יש מקום לשאול, מדוע גם יישובים אלה אינם מוגדרים כיישובי קו עימות, שהרי לא יעלה על הדעת שהתוכנית האמורה לא תכלול את כלל יישובי קו העימות.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש וחברי הכנסת, אני סבורה כי ממשלת ישראל בראשותו של אריאל שרון עשתה רק חצי מהמלאכה הנדרשת.

אורית נוקד: אני קוראת לממשלה לשקול מחדש את החלטתה ולדאוג לתוכנית מאוזנת יותר אשר תועיל לכלל יישובי קו העימות.

אורית נוקד: אני קוראת מכאן לממשלת ישראל לתקן את ההחלטה ולשחרר באופן מיידי את המניעה לבניית שכונות קהילתיות ביישובי סובב-עזה, כפי שנעשה ביישובי קו העימות בצפון.

אורית נוקד: אני משוכנעת כי תיקון זה יהווה מרכיב חיוני בחוסן הקהילתי של תושבי האזור ויועיל למטרה הלאומית של הרחבתה והגדלתה של האוכלוסייה ביישובי סובב-עזה.

אורית נוקד: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יאיר פרץ, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת חיים אורון.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, בהזדמנות הזאת אני רוצה לברך את היושב-ראש הנכנס ואת היושב-ראש היוצא.

יאיר פרץ: ידידי כאח לי, רובי ריבלין, אני רוצה לברך אותך בתפקידך החדש.

יאיר פרץ: אני בטוח ומשוכנע שבאופי שלך אתה תצליח להצעיד את כנסת ישראל לחוף מבטחים באהבה, ברעות ובאחדות.

יאיר פרץ: עמיתי חברי הכנסת, אדוני ראש העיר, סגניו, תושבי העיר שדרות, בימים אלה, כאשר יישובי הארץ בתחום "הקו הירוק" הפכו להיות חלק מהמערכה, כאשר ההתקפות הנפשעות של הפלסטינים מכוונות אל עבר מדינתנו, מדינה שאינה יודעת שקט מהו, ניצבת לה העיר שדרות בלב לבה של המערכה.

יאיר פרץ: אם בעבר הוזכרה שדרות בשל מצוקת האבטלה שממנה היא סובלת, נוסף כעת המצב הביטחוני, שבא והכניס את תושבי העיר כולם לאותה סירה, והדבר מזכיר לנו את התמונות מקריית-שמונה היורדת למקלטים.

יאיר פרץ: אלה מעתיקות עצמן לעיר שדרות וליישובים אחרים הסמוכים לקו העימות.

יאיר פרץ: אבל רק בהבדל קטן, אדוני היושב-ראש – אולי כבר שכחנו ואנחנו לא שמים לב אליו – שכאן מדובר בפרטנר שלנו לשלום, באלה שחתמו אתנו על הסכם שבו ברור לכל אחד כי ירי הטילים על תושבים תמימים וחפים מפשע לא ייתכן שיקרה.

יאיר פרץ: בציבור בישראל, לאחר אירועי הדמים שעברנו, מבינים לאשורו מיהו אותו פרטנר לשלום ולאיזה שלום מדומה הגענו.

יאיר פרץ: שלום שהיה אמור להביא לשקט ולרגיעה באזור, הביא אתו אזורי קרבות וגזרות לחימה חדשות.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, תושבי שדרות, הנלחמים באבטלה הגואה והולכת, קיבלו פרס וזכו לצערי הרב לסגירת מפעלים.

יאיר פרץ: תושבים שנאבקים ונלחמים על פרנסתם, נאבקים להביא את לחמם בכבוד, זכו.

יאיר פרץ: וזכינו אתמול לראות בטלוויזיה, על המרקע, את המראות שבהם מפזרים אנשים שנלחמים ונאבקים על קיומם, על הזכות להביא לחם הביתה, והם זוכים לפיזור בגז מדמיע.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, העובדים המפוטרים מיתוספים בכאב לב למעגל האבטלה המכה בעיר, לאלה שמנהלים מלחמת קיום יומיומית ונמצאים בחיפוש מתמשך אחר מקור הכנסה שיביא לרווחה כלכלית.

יאיר פרץ: עמיתי חברי הכנסת, עלינו לקום היום כולנו, ללא הבדל מפלגות, ולזעוק את כאבם של המפוטרים ולקרוא לממשלה למנוע את סגירת המפעל, לתת עדיפות לעיר שדרות, לכלול אותה בטיפול נקודתי לאלתר, ובכך לאפשר העברת תקציבים שיאפשרו פיתוח מואץ, מציאת מקומות עבודה למיגור האבטלה והמצוקה.

ראובן ריבלין: נא לסיים.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני בטוח, בעזרת השם, שצה"ל יטפל בבעיות הביטחון ויביא שקט לעיר שדרות.

יאיר פרץ: מה שהיום נחוץ לעיר שדרות, ובדחיפות, זה טיפול בבעיות החברתיות והכלכליות ומיגור האבטלה.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אני רוצה לנצל את הבמה הזאת ולפנות לשרת החינוך, גברת לימור לבנת, לתמוך בפסטיבל התקשורת שמתקיים מדי שנה בשנה בעיר שדרות.

יאיר פרץ: השנה מרחפת סכנה שהפסטיבל לא יתקיים בגלל העדר תקציב.

יאיר פרץ: לכן אני פונה לשרה ומבקש לתמוך בפסטיבל שיתקיים בחודש מאי 2003.

יאיר פרץ: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת פרץ.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חברת הכנסת אתי לבני, ואחריה - חבר הכנסת אחמד טיבי.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש - וברכות להיבחרך - אדוני ראש העיר שדרות, חברי המועצה ותושבי שדרות שבאתם לכאן לדיון לא קל גם מבחינתכם.

חיים אורון: יכול להיות שהייתם מעדיפים להשתתף בדיון בכנסת שהיה מציין את שדרות באיזה יום חג, על כוחה - שיש בה, על מעמדה - שיש בה; אבל אתם באים לכאן היום במציאות מאוד מאוד קשה.

חיים אורון: אני רוצה לדבר בעיקר על שדרות, ולכן לא אתווכח עם החברים שחושבים שצה"ל יפתור את הבעיה הביטחונית של שדרות.

חיים אורון: רק צה"ל לא יכול לפתור אותה, אדוני היושב-ראש, ואם למעשים שצה"ל עושה לא נוסיף מהר ובאופן מיידי מעשים מדיניים, אנחנו עשויים להמשיך ולשלם את המחיר הקשה ששדרות משלמת עכשיו יום-יום.

חיים אורון: אני אומר "אנחנו", כל תושבי ישראל.

חיים אורון: אני אומר "אנחנו" כאיש הנגב.

חיים אורון: אני אומר "אנחנו" כמי שחי בקצה השני של הגבול, בצד המזרחי שלו, בגבול אחר.

חיים אורון: אין ביטחון רק בכוח, ומי שמאמין שבאמצעות כוח הוא יפתור את הבעיה הזאת – חלק מאלה שאומרים את זה יודעים שהם לא אומרים אמת.

חיים אורון: אבל, אדוני היושב-ראש, אני שואל את השאלה מעבר לנושא הביטחוני.

חיים אורון: הייתי חבר הממשלה כשעסקו בקו העימות באזור הצפון.

חיים אורון: אני זוכר שרים שחזרו מביקורים בקריית-שמונה, במושבים, ביישובים הערביים לאורך הגבול ובקיבוצים ואמרו: לא ידענו שהמצב כל כך קשה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אנחנו באמת לא יודעים, או שאנחנו עוצמים עיניים במכוון עד שנופל "קסאם" או עד שנופלת "קטיושה"?

חיים אורון: ואני אומר, ואני יודע שמה שאני אומר הוא אמירה קשה: אנחנו במודע עוצמים עיניים.

חיים אורון: כי נוח לנו לעצום עיניים.

חיים אורון: אנחנו יודעים שערים כמו שדרות נמצאות במצב אבטלה מתמשך וקשה, בשיעורים גבוהים מאוד מהממוצע הארצי.

חיים אורון: אנחנו יודעים שיותר מ-28% מתושבי העיר שדרות נמצאים בטיפולה של לשכת הרווחה, לא בגלל ה"קסאם" – הרבה קודם.

חיים אורון: אנחנו יודעים שהפריפריה במדינת ישראל נמצאת במצב הולך ומחמיר, מקופחת.

חיים אורון: הפריפריה – במיוחד כשמדובר על הגליל ועל הנגב.

חיים אורון: ושדרות, כמו יישובים נוספים, משלמת את המחיר הקשה הזה שאנחנו דנים בו היום.

חיים אורון: אני בעד טיפול נקודתי בשדרות.

חיים אורון: ביקרתי שם אתמול, ישבתי עם ראש העיר וחברי מועצת העיר וניסינו לבדוק מה ניתן ללמוד מהמודל של קריית-שמונה לגבי שדרות בטיפול הנקודתי של קו העימות, ואני חושב שניתן ללמוד הרבה וניתן לעשות דברים.

חיים אורון: אבל אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, ולומר לכולנו: במשק ישראלי שאינו צומח שלוש שנים, ימשיכו תושבי שדרות לשלם מחיר קשה מאוד.

חיים אורון: בתקציב מדינה שיקוצץ ב-15 מיליארד שקלים בימים הקרובים, כל ההטבות שיינתנו לשדרות לא יכסו את מה שיועד לאנשי שדרות ויקוצץ מהם בקיצוצים בתקציב.

חיים אורון: זאת המשמעות של המהלכים שנעשים בשנים האחרונות וזה המחיר שמשלמים עליהם.

חיים אורון: אי-אפשר להמשיך ללכת בדרך הזאת ולא לראות שזאת דרך שמובילה אותנו לאין-מוצא, שהמשמעות שלו היא יישובים שמסיבה ביטחונית או מסיבות אחרות יוכו מכות שקשה יהיה מאוד לצאת מהן.

חיים אורון: אני חי בנגב קרוב ל-50 שנה, ואני בטוח שהנגב יכול להיות מקום פורח לתושבי ישראל; בקיבוצים, במושבים, בעיירות – נפסיק כבר לקרוא להן עיירות פיתוח – ובבאר-שבע.

חיים אורון: זה לא יבוא מעצמו.

חיים אורון: אפשר לעשות את זה.

חיים אורון: מאות מטרים משדרות, בעצם בתוך שדרות, יש מכללה שהופכת להיות אחד ממוקדי ההשכלה המרכזיים בארץ.

חיים אורון: היא יכולה להיות מקור לכוח ולעוצמה.

חיים אורון: יש מערכת חינוך בשדרות, יש אזורי תעשייה שנאנקים תחת המשבר הכלכלי.

חיים אורון: ואני רוצה לצרף את זעמי נוכח המראות הנוראיים שראינו אתמול - השימוש בגז מדמיע נגד עובדים שאמרו: אנחנו רוצים לעבוד.

חיים אורון: אותם עובדים, שבדיון בשבוע הבא האוצר יסביר לנו כנראה שהם בעצם לא רוצים לעבוד, שצריך לכן להקטין את תשלומי הבטחת ההכנסה שלהם, כי הם בעצם לא רוצים לעבוד – הם כל כך לא רוצים לעבוד שהם מוכנים לקבל גז מדמיע על עבודתם.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, כפי שאמרתי קודם, צריך לעשות מאמץ מכוון וישיר כלפי שדרות.

חיים אורון: בלי שתשתנה המדיניות כולה לא נוכל להרים את המעמסה הזאת, ועם כל שנה שתעבור יהיה הרבה יותר קשה להרים אותה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רשמנו לפנינו שבכל מקום שבו נאמר שדרות צריך לומר שדרות, בשי"ן שמאלית.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אתי לבני ביקשה להתחלף עם חבר הכנסת חמי דורון.

ראובן ריבלין: יבוא חבר הכנסת חמי דורון; אחריו - חבר הכנסת אחמד טיבי; אחריו - חבר הכנסת דוד לוי; אחריו - חבר הכנסת אברום בורג.

ראובן ריבלין: אדוני נואם את נאומו הראשון.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני ראש העירייה, סגני ראש העירייה, תושבי העיר שדרות, בשנה האחרונה חיים בשדרות כ-23,000 תושבים תחת איום הולך ומתגבר של טרור פלסטיני ותחת איום מפחיד לא פחות של המצב הכלכלי הרעוע והמיתון המתמשך שבו שרויה מדינת ישראל.

חמי דורון: כ-35% מתושבי שדרות מטופלים על-ידי שירותי הרווחה העירוניים.

חמי דורון: כחבר מועצת עיר עד לפני כשבוע, אני חושב שמדובר במספרים בלתי סבירים ובלתי הגיוניים.

חמי דורון: נתונים אלה מדאיגים, ואין אדם יכול להישאר אדיש נוכח המצב שרק הולך ומחריף.

חמי דורון: הדם בוער למראה התמונות הקשות שהגיעו ממפעל "רשף טכנולוגיות", שבהן נראו מפוטרים חסרי אונים מול שערי המפעל.

חמי דורון: לבי עמם, משום שלא רק שניחתה עליהם מכת פיטוריהם, אלא גם נעשה כנגדם שימוש ברוטלי בגז מדמיע.

חמי דורון: זו עליית מדרגה באמצעים שנוקטים מפעלים נגד עובדיהם, תופעה הראויה לכל גינוי, ועל הכנסת להוקיע תופעה ממין זו.

חמי דורון: 41 ממפוטרי "רשף טכנולוגיות" מצטרפים ליתר המובטלים בעיר, ויחד עם שאר תושבי שדרות והנגב המערבי מוצאים את עצמם בימים אלו גם במציאות ביטחונית עגומה שמתבטאת בירי חוזר ונשנה של רקטות "קסאם" על עירם.

חמי דורון: רק אתמול אחר הצהריים נורו חמש רקטות נוספות, ואחת מהן נחתה בלב העיר ורק בנס לא היו נפגעים בנפש.

חמי דורון: אני מבקש לשלוח ברכת הצלחה לחיילי צה"ל העושים בעיירה הפלסטינית בית-חאנון ופועלים ימים ולילות להסרת האיום מעל שדרות ומיתר תושבי הנגב המערבי.

חמי דורון: אני משתתף בצערה של משפת לב מחולון, שאיבדה את בנה, סמל דורון לב, בפעולה הצבאית ברצועת-עזה.

חמי דורון: אני מבקש לברך על החלטת הממשלה מיום ראשון האחרון להעניק לשדרות מעמד של יישוב קו עימות, על כל המשתמע מכך.

חמי דורון: למרות המצב הכלכלי הקשה, אני מקווה שההחלטה לא תירשם כמס שפתיים והסיוע יתבטא בקרוב גם בספרי התקציב וגם בחקיקה.

חמי דורון: רק עידוד יוזמה פרטית באמצעות הענקת הקלות ליזמים ימריץ היום יזמים להשקיע בעיר ובכך להעניק זיק של תקווה לתושבי המקום.

חמי דורון: בראש ובראשונה אני מבקש לברך את תושבי שדרות על עמידתם האיתנה אל מול הטרור הפלסטיני על אף המציאות הכלכלית הקשה שנכפתה עליהם בשנה האחרונה.

חמי דורון: יישר כוחכם.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להוסיף ולברך גם אותך, כיתר חברי ועמיתי מקודם.

ראובן ריבלין: יש לך עוד 24 שניות.

חמי דורון: אבל אני משתדל למצות את הזמן כפי שנכתב בתקנון.

חמי דורון: תודה רבה.

ראובן ריבלין: יפה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לך.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, בכל מקום שנאמר שגויה בשי"ן שמאלית צריך לומר שגויה.

ראובן ריבלין: בלי כל ספק.

ראובן ריבלין: אני מקבל את ההערה.

ראובן ריבלין: מעתה בכל מקום שאמרתי שגויה בשי"ן שמאלית אומר שגויה.

אברהם בורג: בכל מקום שנאמר שריד ייאמר - - -

ראובן ריבלין: בכל מקום שנאמר שריד ייאמר שריד.

קריאה: שהיד.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, חבר הכנסת אחמד טיבי יקיים שלא על חשבון זמנו את מנהג הבית שבו הוא מברך חבר כנסת הנואם לראשונה.

ראובן ריבלין: אני זוכר שכאשר אני זכיתי, יחד עם חבר הכנסת חיים אורון, להצטרף לכנסת בשנת 1988, חבר כנסת היה מדבר אולי ארבעה חודשים לאחר שנבחר לכנסת.

ראובן ריבלין: היום חברי הכנסת הם חברי כנסת.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, יש היום חברים שנולדו להיות חברי כנסת.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, היום חבר הכנסת מדבר סתם ארבעה חודשים.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, מי כמוך יודע, שהרי היית יושב-ראש.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, קודם אני מברך אותך בשבתך כיושב-ראש בפעם הראשונה כשאני נואם.

אחמד טיבי: אומנם בהצבעה נמנעתי, כפי שחברי נמנעו, אבל אומר את מה שהרגשתי: ההימנעות היתה יותר קרובה לאמירת "כן" מאשר לאמירת "לא".

ראובן ריבלין: אתה אומר שכשאתם אומרים "לא" אתם יודעים איך לומר את זה.

אחמד טיבי: הפעם.

חיים אורון: זאת היתה הימנעות חיובית.

אחמד טיבי: הפעם זו היתה הימנעות במובן החיובי של המלה.

אחמד טיבי: נדמה לי שחבר הכנסת דורון מראשון-לציון הוא איש העוסק במקצוע הביטוח.

אחמד טיבי: הוא היה חבר מועצת העיר ועשה שני דברים טובים: א.

אחמד טיבי: הוא נכנס לכנסת ובזה אני מברך אותו; ב.

אחמד טיבי: הוא הכניס את ספי ריבלין במקומו למועצת העיר ראשון-לציון, ועל כן הברכה היא כפולה ומכופלת.

אחמד טיבי: אני בטוח ששם יהיה מעניין ואני מקווה שגם כאן יהיה מעניין לך ולכל חברי הבית.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת אורון דיבר על קריית-שמונה כמודל, אני רוצה לדבר על קריית-שמונה כתסמונת, כסינדרום.

אחמד טיבי: עיר שנמצאת במצוקה כלכלית-חברתית קשה במשך שנים, במשך תקופה ארוכה, עולה לכותרות ומקבלת תשומת לב – יש אפילו ישיבה מיוחדת של הבית למען תושבי העיר – רק לאחר שהמצוקה הופכת להיות כמעט אסון וטילים, או פצצות, ומצוקה ביטחונית מיתוספת למצוקה הכלכלית-החברתית.

אחמד טיבי: לפעמים, פגיעה בכבודו של אדם על רקע כלכלי-חברתי משפילה הרבה יותר מאשר פציעה של כדור או של טיל.

אחמד טיבי: הדברים חמורים.

אחמד טיבי: אנחנו רואים אנשים שנוברים בפחי אשפה והדברים יכולים לגרום לזעזוע רגעי מול מסך הטלוויזיה או כשאתה רואה את זה, אבל זה לא מביא להתלכדות של כלל חברי הבית, של הכנסת, של הפרלמנט, של הבית העליון, כדי לזעוק את זעקת אלה שסובלים ממצוקה חסרת תקדים.

אחמד טיבי: למה צריך מצוקה ביטחונית, אדוני היושב-ראש, כדי ללכד את הבית סביב נושא שהוא בהסכמה כללית - זכותו של אדם לחיות בכבוד ולהביא לבני משפחתו פרנסה כפי שזה נעשה באזורים אחרים של המדינה.

אחמד טיבי: הדברים נכונים לא רק לקריית-שמונה, הם נכונים בעיקר לשדרות כפי שאנחנו דנים היום.

אחמד טיבי: אמרתי בעבר, ואני אומר גם עכשיו, שיש להוציא את האזרחים ממעגל האלימות.

אחמד טיבי: פגיעה באזרחים על-ידי פצצות, טילים, פסבדו-טילים, טילים למחצה משני עברי "הקו הירוק" – בשדרות, בעזה ובמקומות אחרים - היא דבר שלא ייעשה.

אחמד טיבי: על כן יש להוציא את האזרחים מחוץ למעגל האלימות.

אחמד טיבי: זכותו של אדם לגור יחד עם בני משפחתו בכבוד ובביטחון היא זכות מקודשת.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אורון, אמרת שצה"ל הוא לא התשובה למצוקה של שדרות.

אחמד טיבי: א.

אחמד טיבי: אני מסכים אתך; ב.

אחמד טיבי: אני חושב שאם רק צה"ל פועל, זה רק מחמיר את הבעיה ולא פותר אותה.

אחמד טיבי: סוף סוף ראש הממשלה אמר ליושב-ראש האופוזיציה בפגישה השנייה, שבלי פתרון מדיני המצב הכלכלי ילך ויחמיר.

אחמד טיבי: "בוקר טוב אליהו", "בוקר טוב, אריאל".

אחמד טיבי: הרי כל הזמן חצי מהבית הזה אמר את הדברים האלה.

אחמד טיבי: הוא אמר, שככל שהעימות המתמשך בין שני הצדדים הולך ומחמיר, הכלכלה תלך ותסבול.

אחמד טיבי: ומי יסבול?

אחמד טיבי: הרבדים הנמוכים, החלשים של החברה בישראל: שדרות – אמרנו, קריית-מלאכי - אמרנו, אבל מתוך 20 היישובים עם שיעור דורשי העבודה ושיעור האבטלה הגדולים ביותר, ה-20 הם תמיד יישובים ערביים: כפר-מנדא, רהט, תמרה.

אחמד טיבי: על כן זעקת הרצון לחיות בכבוד, בלי "להזדקק" לטיל על מנת שהבית ירגיש אמפתיה, היא זעקת כולם.

אחמד טיבי: חלק משריה של ממשלת ישראל דיברו כאן כאילו הם שרים חדשים בממשלה חדשה, שלא אחראים למצוקה של תושבי שדרות, לא הם אלא מישהו אחר – לא שרת החינוך, לא שר העבודה והרווחה, לא משרד האוצר.

אחמד טיבי: אדוני סגן שר האוצר, דיברת כאילו תוך כדי הסתגלות לעובדה שאתה הופך להיות אופוזיציונר קשה ובוטה בבית הזה.

אחמד טיבי: על כן אני חושב שהזעקה צריכה להיות קולקטיבית, להפנות תקציבים מצד אחד לכל היישובים הנזקקים, ואכן להפנות משאבים למסלול המדיני, שם תהיה העזרה הישירה למצב הכלכלי, שהוא החמור ביותר מאז 1953.

אחמד טיבי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דוד לוי, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת אברום בורג.

דוד לוי: אדוני היושב-ראש, ראשית, עונג הוא לי לברך אותך ולומר לך, שאני בטוח שתדע לנווט את דיוני הכנסת, שסביר להניח שבתקופה הזאת יהיו סוערים, אל חוף מבטחים שבו איש יכבד את רעהו ובו נוכל להתגאות.

דוד לוי: כי גם בתקופות קשות הכנסת מודעת לאחריות כל אחד ואחד וכולנו יחד תחת שרביטך, שנחוץ לא רק מבחינת הסמכות שבידך, אלא גם מבחינת הסבלנות והסובלנות הידועות שבהן נהגת בכל תפקיד בתוכנו.

דוד לוי: אני ממש מאושר לראות אותך יושב על כס יושב-ראש הכנסת.

דוד לוי: לא אוסיף, לא זיכרונות ובוודאי לא רשמים, אלא רק אביע את הסיפוק החם שיש לי כשאני מברך אותך היום הזה מעל הדוכן הזה.

דוד לוי: בהצלחה.

ראובן ריבלין: חן-חן, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, אדוני הוא מוקד לעלייה לרגל, אך כיסאו נמצא ליד דוכן הנואמים.

אברהם בורג: אתה מבקש שנזיז את דוכן הנואמים?

ראובן ריבלין: אני אשקול זאת, אדוני, אבל בשלב זה יש לי קושי.

דוד לוי: כפי שאתה מכיר אותי, גם לו יכולת להזיז את הדוכן, אותי לא תזיז.

אברהם בורג: אדוני שוב לוקח דברים באופן אישי?

דוד לוי: לא אישי, אני משיב לך על מנת שתדע מה היה צפוי לך לו רעיון זה היה באמת מפתה אותך.

אחמד טיבי: נראה את רובי מוריד אותך אחרי שלוש דקות.

דוד לוי: אדוני היושב-ראש, כבוד ראש העיר, ממלא-מקומו, חברי מועצת העיר, תושבי שדרות, רבותי חברי הכנסת, חשוב עד מאוד שבמצב שכזה, שבו עוברת על שדרות תקופה קשה, קשה מבחינת המבחן הנוסף אשר מחייב אנשים להיות – כן, זה נשמע במרכאות – גם גיבורים, גם מאמינים, גם אזרחים טובים, גם פטריוטים מקומיים, לעמוד בשני המבחנים כאחד, אנחנו מזדהים אתם, וכל אחד אומר את אשר הוא חש בראותו את התלאות של היישוב הזה ואת התמונות שראינו אתמול.

דוד לוי: זה דבר גדול שהכנסת עומדת לצדם ומביעה את הזדהותה אתם, אבל בכך לא סגי, אדוני היושב-ראש.

דוד לוי: אנשים שבים הביתה, התקווה שם גדולה, יודעים הם כי הכנסת מקיימת דיון מיוחד בעניינם.

דוד לוי: מי שחי בתוך עמו יודע, שהן התושבים והן מנהיגיהם, נציגיהם, יקומו מחר ליום חדש ובו אותה שגרה, ושום בעיה לא תיפתר אלא בחלוף הזמן.

דוד לוי: לכן ההחלטה של הממשלה היא במקומה, אבל הבעיות נותרות במקומן, ומי יודע כמה זמן.

דוד לוי: אדוני היושב-ראש, על הכנסת להביע את סלידתה מן התופעה הזאת, שבה אזרחים מודאגים וכואבים מפגינים על מקום עבודתם, על הזכות להתקיים בכבוד, והם נתקלים באנשי אבטחה, שמקבלים את שכרם כדי לבלום אותם.

דוד לוי: ראינו את התמונה עם הגז המדמיע, של אמהות ואבות ובנים מוכים ומושפלים ובוכים.

דוד לוי: אין לעבור על זה לסדר-היום.

דוד לוי: הכנסת צריכה לומר את דעתה בעניין הזה, כי אם זה לא ייפסק ואנשים אלה לא יבואו על עונשם, אלה אשר מימנו אותם ואלה אשר השתמשו בגז מדמיע נגד אזרחים טובים – זה יהפוך לאמת מידה.

דוד לוי: עלינו לסלוד ממנה ולדחות אותה מכול וכול, שלא תהיה עוד בנוף שלנו.

דוד לוי: דבר שני, אדוני היושב-ראש, יש החלטה שהיא פשוטה והיא חייבת להתקבל כדי להמחיש את הדאגה של הממשלה לבעיותיה של שדרות, ואפשר לקבל אותה מייד.

דוד לוי: לא בשמים היא.

דוד לוי: לא מדובר בטקסטיל שמביאים מן המזרח הרחוק, לא מדובר בדברי מותרות שמייצרים ומחפשים קליינטים.

דוד לוי: מדובר בתוצרת שהמזמין הוא צה"ל, ועוד לא הגענו אל המנוחה ואל הנחלה, ולכן בדברים האלה צה"ל משתמש והוא צריך אותם יום-יום.

דוד לוי: אם מדובר בסדרי עדיפויות, אז ראש הממשלה ושר הביטחון צריכים לקבל החלטה: עד אשר יימצא פתרון, המפעל הזה לא ייסגר.

דוד לוי: לבשורה הזאת מצפים תושבי שדרות, והיו דברים מעולם.

דוד לוי: שאיש לא יאמר: אי-אפשר.

יוסי שריד: הבטחה ניתנה, אין בעיה עם הבטחות.

יוסי שריד: שר הביטחון היה שם.

דוד לוי: כן, זה מזכיר לי את עכו, חבר הכנסת יוסי שריד.

דוד לוי: זה נכון, ניתנה הבטחה.

דוד לוי: לא יקרה שום דבר, כי אנחנו עדיין לא יושבים איש תחת גפנו ותחת תאנתו.

דוד לוי: התוצרת הזאת נקנית ממקומות אחרים, וצריך לתת עדיפות לשדרות כדי שהמפעל הזה לא ייסגר.

דוד לוי: זה מתחייב, ועל הכנסת להמליץ על הדבר הזה ולעמוד על כך.

דוד לוי: לא יקרה כלום; יקרה רק דבר אחד: כמה משפחות יוכלו להתקיים בכבוד.

דוד לוי: עניין נוסף.

דוד לוי: בעצם ימים אלה, עם כל הטרגדיה שפוקדת אותנו במקומות רבים, ונוכח המצב הכלכלי הקשה, מוציאים אנשים מבתיהם.

דוד לוי: הם לא מסוגלים לשלם את המשכנתה.

דוד לוי: צריך לתת עכשיו הנחיה להפסיק את הצעד הנורא והאיום הזה.

דוד לוי: לא יעלה על הדעת שמשפחה עם הילדים שלה, ואנחנו מדברים על "קסאם" ועל גז מדמיע, ומישהו עוד חושב כימים ימימה - חופשי להוציא משפחה שאינה יכולה לשלם את המשכנתה.

דוד לוי: לאן?

דוד לוי: לרחוב.

דוד לוי: העירייה נמצאת במצב שהיא לא יכולה לקיים את השירותים לתושבים האלה.

דוד לוי: צריך זריקה מיוחדת.

דוד לוי: צריך לתת, ומייד, מענק, עד אשר יוכלו למצוא את הפתרון שעליו כולנו מדברים, אבל ספק אם יהיה.

דוד לוי: אני יודע איך ועדות עובדות.

דוד לוי: אני יודע כמה יושבים אחר כך על מסקנות, וכמה כל שר בא ומראה מה הוא עשה.

דוד לוי: אילו, אדוני היושב-ראש, היית מבקש ששרים, שרי הממשלה, יבואו לכאן, וכל אחד יאמר מה עשה למען שדרות, היתה מתקבלת התמונה הבאה: כולם עושים בהוצאה מעל ומעבר, וכאילו יש לנו אוכלוסייה מזוכיסטית, ולא כזה המצב.

דוד לוי: המצב קשה מאוד.

דוד לוי: המצב הוא שאין תקווה.

דוד לוי: אותו דור צעיר שעליו אנחנו מדברים, מתפארים בו ומרעיפים עליו שבחים כאן, אין לו איפה לעבוד; המקומות של ההורים בסכנה, דור ההמשך אין לו אלא להיפלט מן העיר.

דוד לוי: עוד דוגמה אחת, אדוני היושב-ראש, כדי שנדע.

דוד לוי: שני דברים כואבים, שפשוט איש אינו מאמין שקיימים בארצנו.

דוד לוי: בשדרות זו, בלילה, אין מוקד חירום.

דוד לוי: מי שזקוק לטיפול רפואי לילד, לאשה, לו עצמו, אין לו לאן ולמי לפנות.

דוד לוי: האם שמעתם הפקרות שכזו?

דוד לוי: או תושב במצב כזה, מובטל, צריך בלילה ביקור רופא - 100, 150 שקל במקום.

דוד לוי: והוא מבוטח.

דוד לוי: אם אין לו 150 שקל, לא יהיה לו רופא.

דוד לוי: או אם צריך לקחת את הבן או האשה לבית-החולים, לחדר מיון, זה דבר שממש גובל בפיקוח נפש, אמבולנס עולה 500 שקל, כי אין להם שם בית-חולים.

דוד לוי: אז שנדע מה המס המיוחד, הנוסף, המוטל על אנשים במקומות אלה.

דוד לוי: על מה אנחנו מדברים?

דוד לוי: אין לי ספק שכל חברי הכנסת יש להם סימפתיה לתושבי שדרות.

דוד לוי: אבל לא זה מה שמתבקש היום.

דוד לוי: ונצדיע, וכולנו נצדיע - מה זה ייתן להם?

דוד לוי: זה ייתן לאמא מה לבשל לילדים?

דוד לוי: מה זה ייתן לאותו אבא?

דוד לוי: מה זה ייתן לאותו חולה?

דוד לוי: מה זה ייתן לאותו ראש עיר?

דוד לוי: מה זה ייתן לאותם שירותים שאי-אפשר לקיים אותם?

דוד לוי: לכן, אדוני היושב-ראש, יש דברים שצריך מייד.

דוד לוי: המאבק של שדרות על אמבולנס לטיפול נמרץ היה ממש – מי שעקב - כקריעת ים-סוף, עד שהיתה צריכה להיות לתקופה מוגבלת החלטה של שר הביטחון, שבמקרה, בגלל הטילים, ביקר שם.

דוד לוי: אחרת גם האמבולנס הזה לא היה.

דוד לוי: אותו דבר - מוקד חירום.

דוד לוי: לכן, אדוני היושב-ראש, בבואנו לתת תוקף, חוץ מהמלים, לדיון הזה – ואני מברך אותך באמת על הדיון המיוחד הזה, שאין לי ספק שכל חברי הבית מתאחדים בו – צריך לצייד את האנשים החוזרים לעירם, לבתיהם, באיזו בשורה, שהכנסת לא יוצאת ידי חובה על-ידי זה שהתייחסה לנושא והיא מחכה לוועדה.

דוד לוי: אלא יש לקרוא - ואתה יודע איך לעשות את זה, אדוני היושב-ראש, ויש לך גישה – לדברים הספציפיים האלה מייד, אס.

דוד לוי: או.

דוד לוי: אס.

דוד לוי: יש בעיה לראשי הערים במקומות האלה: אם הם זועקים, אומרים להם שפגעו בתדמית של היישוב; אם הם שותקים, איש לא יודע מה עובר על התושבים האלה, עד שטיל בא כדי להעיר אותנו מתרדמתנו.

דוד לוי: לכן, אדוני היושב-ראש, יש דברים שצריך לעשות, ולעשות מייד.

דוד לוי: דיברה שרת החינוך, ואני מעריך את דבריה, על הילדים שאוכלים.

דוד לוי: לא כל הילדים זוכים למנה חמה.

דוד לוי: יש הרבה ילדים שאין להם.

דוד לוי: לא כל הילדים יש להם יום לימודים ארוך.

דוד לוי: לא כל הילדים יוצאים אל אותם החוגים שהתפארנו בזמננו עם שיקום השכונות שעשינו למענם.

דוד לוי: אם אין מאין לשלם, לא מקבלים אותם.

דוד לוי: מהגיל הזה הם נדחקים ממש אל שולי החברה, ואסור שמקומות כמו שדרות יידחקו לשולי החברה.

דוד לוי: בשעה זו אנחנו מלווים בתקווה שתבוא הבשורה, אדוני היושב-ראש, בכך שנדאג, עד אשר הוועדה תגבש את המלצותיה, שאת האס.

דוד לוי: או.אס.

דוד לוי: הזה, את הדברים הדחופים, המיידיים, יעשו, ובאמצעותך, במישרין.

דוד לוי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת דוד לוי.

ראובן ריבלין: שר הביטחון יופיע מחר בפני הכנסת בשעת שאלות ויבקש להתייחס ישירות לנושאים הקשורים בשדרות, ואז גם נביא הצעות החלטה שעליהן נצביע.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת אברהם אברום בורג, היושב-ראש היוצא של הכנסת.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה - - -

משה גפני: אדוני היושב-ראש, למה אין שר?

אברהם בורג: צמצמו את הממשלה פשוט.

אברהם בורג: צמצמו את הגודל, אז אין מספיק מי שיישא בעול.

ראובן ריבלין: היו כאן כמה שרים.

רן כהן: הם דנים עכשיו איך לפתוח את המפעל מחדש.

רן כהן: ..

ראובן ריבלין: האם חבר הכנסת גפני שואל אותי זאת כאיש הקואליציה?

משה גפני: תמיד.

ראובן ריבלין: אשמח לשאול את האנשים הנוגעים בדבר.

ראובן ריבלין: על כל פנים, חברי הכנסת, אנחנו נדאג לכך.

ראובן ריבלין: הפעם הדיון הוא דיון של הכנסת.

ראובן ריבלין: כמה שרים התכבדו, באו ודיברו בנושא העיר.

ראובן ריבלין: אני בהחלט חושב שלא יתקיים דיון בלי שחברי ממשלה יהיו נוכחים כאן.

ראובן ריבלין: אנחנו עוד נארגן, ראה תראה.

ראובן ריבלין: אדוני, היושב-ראש היוצא, חבר הכנסת אברום בורג.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשי העיר שדרות, פרנסיה, אנשי הסביבה באשר הם, אני מברך את אדוני היושב-ראש על היוזמה לדיון המיוחד הזה היום.

אברהם בורג: בתקופת טרם זריחתה ופעולתה המלאה של הכנסת החדשה, טוב שהכנסת תתמקד בכמה נושאים שיש בהם משום איחוד של הבית ולא באים רק לפלג אותו, וברשותך, אנסה להציע בסופה של הישיבה איזו הצעה שיכול שתסכם חלק מן הדברים שנאמרו כאן.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

אברהם בורג: שמעתי, אדוני היושב-ראש, את דברי שרי הממשלה טרם נוטשם את המליאה, והקשבתי לפעולה הנפלאה שנעשית בשדרות מטעם הממשלה בשנים האחרונות ובתקופה האחרונה, ואני פשוט לא מבין על מה מלינה העיר ועל מה מלינים פרנסי שדרות.

אברהם בורג: שמעתי פשוט את הממשלה ואת מעשיה ופועלה במקום, ודומני ששדרות צריכה להתפטר.

אברהם בורג: זאת אומרת, אין מקום למסקנה אחרת: או ששדרות לא בסדר, או שהממשלה לא בסדר.

אברהם בורג: מכיוון שלא יעלה על הדעת שממשלת ישראל היא לא בסדר, אני מניח ששדרות צריכה להתפטר.

אברהם בורג: לא כן, ידידי, חבר הכנסת עמיר פרץ?

אברהם בורג: אלא מאי, דומני שגם שרי הממשלה מבינים שהמספרים הסטטיסטיים שזרקו כאן הם כל כך מבישים, הם עלה תאנה כל כך קטן על ערווה כל כך גדולה, שהם פשוט עזבו את המליאה כדי לא לראות את הבושה.

אברהם בורג: זאת האמת לאמיתה.

אברהם בורג: משום שהאמת מבישה, ושדרות איננה אלא דוגמה למערכת שלמה של קריסה חברתית גדולה בכל החברה הישראלית.

אברהם בורג: יהיו שיתלו את זה בנושא המדיני, יהיו שיתלו את זה בנושא הכלכלי.

אברהם בורג: כך או כך, לא היתה חובה שזה יגיע לכך.

אברהם בורג: כך או כך, יש פתרונות.

אברהם בורג: כך או כך, יש מחדלים.

אברהם בורג: כך או כך, מישהו לא עשה משהו כדי ששדרות לא תגיע למצבה הנוכחי.

אברהם בורג: אני מוכרח להגיד, שכאשר ראיתי את תמונות הפינויים והגז המדמיע - וזכרו איך זה עובד: יום אחד רואים את העירקים עם תמונות של גז מדמיע, שהם זרקו על המיעוט הכורדי בצפון המדינה, ובאותו יום רואים עוד איומי גז במלחמה כימית במדינת ישראל, ואתה אומר לעצמך: מי צריך כבר אויבים?

אברהם בורג: מי כבר צריך אותם?

אברהם בורג: אנחנו מסתדרים לבד.

אברהם בורג: כבר לא צריך טילים ולא צריך מסכות אב"כ, לא צריך כלום, זה קורה לבד.

אברהם בורג: כאשר אני שואל את עצמי מה זה ה"קורה לבד" הזה, אני אגיד את הדבר הבא: במציאות החברתית שבה נמצאת מדינת ישראל, כנראה יש אנשים, יש מגזרים ויש שליטים - כי שלטון שולט - שאיבדו את הבושה, ועוד יותר גרוע, איבדו את הרחמים.

אברהם בורג: ומדינה בלי בושה, וממשלה בלי רחמים – מסוכנות.

אברהם בורג: אם זאת הממשלה היוצאת, אני חרד מה יהיה עם ממשלת צפון תל-אביב, יהודה, שומרון וחבל-עזה, שהולכת להיכנס בימים הקרובים לתפקידה.

אברהם בורג: הולכת להיות כאן ממשלה, בהצהרה, שהנושא החברתי איננו הנושא המרכזי שמעניין אותה.

אברהם בורג: צפון תל-אביב מעניין אותה.

אברהם בורג: הרוקפור מעניין אותה.

אברהם בורג: העובש בגבינה מעניין אותה.

אברהם בורג: סוג היין מצרפת מעניין אותה.

אברהם בורג: יהודה, שומרון, חבל-עזה ואפי איתם מעניינים אותה.

אברהם בורג: אני לא בטוח ששדרות מעניינת אותה.

אברהם בורג: אז אתה אומר לעצמך: במציאות הזאת, אולי המעט, המעט שאפשר לעזור ולגונן על מקום כמו שדרות, יכול שיימצא כאן במליאת הכנסת.

אברהם בורג: יש יעד אחד מעשי, והוא יעד שהמליאה לא יכולה לעשות בו כלום, והוא ההגנה הביטחונית על תושבי העיר.

אברהם בורג: איך משיגים אותו, איך עושים אותו – לממשלה פתרונים, למדינאות פתרונים.

אברהם בורג: אבל יש גם יעד סמלי.

אברהם בורג: בעיני, יש חשיבות עצומה לא לתת לשדרות להפוך, חלילה, להיות שוב סמל של מסכנות.

אברהם בורג: אני מתנצל על המלה "שוב".

אברהם בורג: דומני שהפעם הראשונה שהייתי בעיר היתה כאשר חבר הכנסת פרץ היה ראש עיר צעיר, ודיברו אז על המהפכה.

אברהם בורג: נכון?

אברהם בורג: זה היה הביטוי?

אברהם בורג: אני רואה את זהר מניד בראשו.

אברהם בורג: אמרו: לוקחים עיר שנמצאת במצב א', ואגב חינוך ואגב מתנ"ס ואגב תרבות ואגב מוזיקה ואגב חברה מנגנת או עיר מנגנת - לוקחים עיר ממצב א' והופכים אותה לסמל של מצב ב'.

אברהם בורג: והרבה מאוד שנים זה קרה, בעיר עצמה ובדיאלוג בין העיר לסביבותיה.

אברהם בורג: לא קל, לא פשוט, עם הרבה מאוד חיכוכים - זה קרה.

אברהם בורג: הפחד הגדול שלי הוא, שמה שקורה עכשיו הוא שאנחנו נסוגים לאחור ולא מתקדמים קדימה.

אברהם בורג: אני מבקש מן הכנסת ומן הממשלה לנצל את המצב הרע שנוצר, כדי לפחות להציל את שדרות.

אברהם בורג: כבר מיקדנו את תשומת הלב בשדרות, אנחנו כבר מתעסקים בנושא הזה, אולי נציל עיר אחת ממלתעות החורבן.

אברהם בורג: עיר אחת, לא יותר מזה.

אברהם בורג: אדוני יושב-ראש הכנסת, הזמן קצר, המלאכה מרובה.

אברהם בורג: ואני מודה לך על שנתת לי שלוש דקות מהשעון של דוד לוי, לא מהשעון הרגיל.

אברהם בורג: אני מאוד מודה לך.

ראובן ריבלין: יש ליושב-ראש הזכות לראות את השעון כמו שהוא רוצה.

אברהם בורג: ודאי, ללא ספק.

אברהם בורג: אין חכם כבעל ניסיון.

אברהם בורג: אני חושב שהיה דיון אחד בכנסת הקודמת שאדוני היה שותף פעיל בהכנתו, בקיומו ובהצלחתו, וזה הדיון שבו מיקדנו את תשומת לבה של הכנסת בעיר לוד.

אברהם בורג: התקדמנו.

יצחק כהן: מה יצא מזה?

ראובן ריבלין: אדוני סגן שר האוצר, לא עשית דבר למען לוד?

אברהם בורג: אני רוצה להציע הצעת החלטה שאומרת כך: הכנסת התכנסה ביוזמת יושב-ראש הכנסת לדיון בנושא מצבה הקשה של העיר ושל תושביה.

אברהם בורג: בתום הדיון הכנסת מחליטה: 1.

אברהם בורג: הכנסת מגנה את האלימות כנגד העובדים שעמדו על זכותם לעבודה הוגנת ולחופש ביטוי.

אברהם בורג: הכנסת תובעת מן הממשלה לפעול נגד האחראים למעשה ולמנוע את הישנות המקרה; 2.

אברהם בורג: בעוד חודש ולאחר הקמת הממשלה החדשה, תתכנס מליאת הכנסת לישיבה מיוחדת, בהשתתפות כל שרי הממשלה האחראים לנושאים הנוגעים לעיר שדרות.

אברהם בורג: שרי הממשלה ידווחו לכנסת על פעולתם הנקודתית למען העיר, תושביה וסביבותיה; 3.

אברהם בורג: הכנסת קוראת לממשלה לחדש את ההזמנות ממפעלי העיר עד להפעלתה של תוכנית הבראה מקפת לעיר.

אברהם בורג: דומני, אדוני היושב-ראש, שכאשר יסכמו את כל הדיון כולו, על דעת כל חברי הכנסת, אלה שלושת הנושאים המרכזיים.

אברהם בורג: הוסף מעט או גרע מעט, דומני שהחלטה מן הסוג הזה, כמוה כסיכום נאות של דיאלוג נכון בין הכנסת לבין העיר שדרות.

אברהם בורג: תבוא על הברכה.

ראובן ריבלין: אני מודה לחבר הכנסת אברום בורג.

ראובן ריבלין: הייתי מבקש שהדבר גם יופנה ליושב-ראש סיעת הליכוד, על מנת שהוא יבחן ויראה אם הוא מסכים.

עמיר פרץ: אני רוצה להגיש הצעת החלטה מוסכמת.

ראובן ריבלין: כולם יוכלו להגיש הצעות החלטה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אריאל – אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק בוז'י הרצוג, בבקשה.

ראובן ריבלין: האם זה נאומו הראשון של כבודו?

יצחק הרצוג: לא.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, אומנם זה לא נאומי הראשון, אבל זה נאומי הראשון תחת שרביטך, ואני מצטרף למברכים.

יצחק הרצוג: היות שסיימת את נאומך בעת שהוכתרת לכהונתך בתפילה לשלום המדינה, כנכדו של מחבר התפילה הזאת אני אומר לך, שהסיום, "שלח אורך ואמיתך לראשיה, שריה ויועציה", לדעתי, גם כולל את יושב-ראש הכנסת.

יצחק הרצוג: אני מאחל לך הצלחה.

רן כהן: אפשר להוסיף את זה.

יצחק הרצוג: נראה לי שאתה נמנה עם ראשיה, אז זה בסדר.

ראובן ריבלין: כולנו נמנים עם ראשיה.

יצחק הרצוג: שדרות – עיר ואם בישראל, סיפור הצלחה ישראלי אמיתי – שסובלת היום מצוקות ועומדת באתגרים לא פשוטים, ובתקופה קשה ביותר.

יצחק הרצוג: והנה, נוספה לה תעודה חדשה: יישוב קו עימות לכל דבר ועניין.

יצחק הרצוג: זהו תואר שלא יחלוף מהר, לצערנו.

יצחק הרצוג: זהו תואר שיחלוף לאט.

יצחק הרצוג: מדובר בחרדת יום-יום של כל תושבת ותושב, מהתרעות, ממחשבה מה ילד יום, ומתי חלילה זה יקרה שוב.

יצחק הרצוג: אני מקווה, בעזרת השם, שהעיר לא תסבול, חלילה, מאירועים נוספים, או, חלילה, מנפגעים, לא עלינו.

יצחק הרצוג: אני גם מקווה שמחר יציג לנו שר הביטחון את כל הצעדים הננקטים כדי לוודא שהאירועים האלה לא ישובו עוד.

יצחק הרצוג: מכל מקום, תמונת הפועלות במפעל שהיה על סף סגירה, והיום נסגר, שלידו נחת טיל "קסאם", היא תמונה שלא תיעלם מהזיכרון.

יצחק הרצוג: היא מסבירה לנו הכול.

יצחק הרצוג: שכן מדובר ביישוב שלם שמגלה חוסן אנושי עצום והתמודדות קולקטיבית של אזרחים טובים מאוד, שבסך הכול רוצים להגיע הביתה בשלום.

יצחק הרצוג: והנה, כרגע, הם זוכים לתואר "קו עימות".

יצחק הרצוג: לכן אני מצפה ממשרד ראש הממשלה שיחיל עליהם את כל ההטבות הניתנות היום ליישובי קו העימות בצפון.

יצחק הרצוג: מדובר בתוכנית שאושרה בממשלת ברק ליישובים שנמצאים בטווח של 9 ק"מ מהגבול, ולאחרונה, תוכנית שהוערכה שוב על-ידי ממשלתו היוצאת של אריאל שרון, שכוללת שורה ארוכה מאוד של יישובים בקו העימות בצפון.

יצחק הרצוג: אני מקווה שיכללו בתוכם גם יישובים שהוצאו מהרשימה, כמו קיבוץ עברון והמושב בן-עמי.

יצחק הרצוג: אני מציע שאותה תוכנית בדיוק תוחל על היישוב שדרות ועל כל היישובים שנמצאים בקו של 9 ק"מ מרצועת-עזה ונמצאים בטווח סכנה, במצב שאנחנו נמצאים בו היום.

יצחק הרצוג: אינני בטוח שזה המודל שרוצה הממשלה להחיל על שדרות, ואני מציע שהכנסת תאמץ החלטה, שלפיה שדרות תוכר כקו עימות, בדיוק על-פי אותה תוכנית שממשלת ישראל אישרה בסוף 2002 ושנכנסת לתוקף גם כעת.

יצחק הרצוג: ועובדה, שלצערנו החדשות של היממה האחרונה הן, שמפעל "רשף טכנולוגיות", מפעל מרעומים חשוב מאוד דווקא בתקופה ביטחונית כה רגישה, נסגר; מפעל שפועל קרוב ל-20 שנה, מסייע לביטחון המדינה ומסייע ליציבות היישוב, מפעל שאין ספק שעם עזרה נכונה של מערכת הביטחון ניתן לייצבו על הרגליים ולהחזיר לעבודתם 50 פועלות ופועלים.

יצחק הרצוג: ולא זו אף זו, באה מכה נוספת ואנחנו מתבשרים על סכנה של ביטול חוקי הנגב, חוקים שעוד מסייעים לכל תושבת ותושב ביישוב הזה.

יצחק הרצוג: לכן אני מצטרף מכאן לכל המברכים ומחזקי הידיים של פרנסי היישוב, שנמצאים אתנו כאן היום, ולידידים רבים אחרים שלנו שלא נמצאים אתנו, לפרנסי היישוב כמו משה פרץ ועמיתים אחרים שלנו, שעושים ימים ולילות כדי לסייע ליישוב.

יצחק הרצוג: מכאן שלוחה ברכתנו הנאמנה לכל תושבי שדרות, ברכה אמיצה של קואליציה ואופוזיציה, של כל סיעות הבית.

יצחק הרצוג: אנחנו מזדהים אתכם, אנחנו אתכם, ואנחנו מקווים שהממשלה תשמע את תחינתנו.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת הרצוג.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הרצוג, האם סבך, הרב הראשי לישראל, חיבר את התפילה לשלום המדינה?

יצחק הרצוג: הוא חיבר את התפילה לשלום המדינה.

ראובן ריבלין: האגדה אומרת שעגנון חיבר אותה.

יצחק הרצוג: לא, הוא חיבר, ועגנון תיקן מלה אחת.

ראובן ריבלין: טוב, יהיה רשום לפנינו, שהתפילה לשלום המדינה נכתבה על-ידי הרב הראשי יצחק הרצוג, סבו של חבר הכנסת יצחק הרצוג, ייבדל לחיים ארוכים, והסופר עגנון תיקנה במלים כאלה או אחרות.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה, ואחריו - חברת הכנסת גילה גמליאל.

ראובן ריבלין: האם גברתי מדברת לראשונה היום?

ראובן ריבלין: כן.

ראובן ריבלין: לאחר חברת הכנסת גמליאל ידבר חבר הכנסת אבשלום וילן.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אתחיל בברכות ליושב-ראש, ידידי רובי ריבלין, חברי עוד בהיותי סגן ראש עיריית ירושלים, כשהוא היה חבר עיריית ירושלים.

נסים זאב: פעלנו יחדיו, ונמשיך לפעול יחדיו גם בכנסת ישראל.

נסים זאב: אני רוצה לברך את ראש עיריית שדרות, חברי המועצה וסגני ראש העיר, שבאו לכנסת כדי להתרשם מהדיונים, אבל גם מההחלטות של הכנסת הזאת.

נסים זאב: אתחיל, אדוני היושב-ראש, בפסוק: שדרות או שדרות.

נסים זאב: במלכים א' פרק ו' פסוק ט' נאמר: "ויבן את הבית ויכלהו ויספן את הבית גבים ושדרת בארזים".

נסים זאב: כלומר, שדרות הם לוחות ארזים סדורים למעלה מן הגבים לדריסת הרגל כשעולים לראות בבדק הבית.

נסים זאב: היו שתי תקרות, אחת עשויה לנוי מלמטה, ואחת של לוחות ארזים למעלה.

נסים זאב: לכן, אדוני היושב-ראש, יש צורך לעשות בשדרות את בדק הבית שנסדק ביטחונית וכלכלית.

נסים זאב: ירי הטילים, פצצות המרגמות, מטחי רקטות ה"קסאם" המתמשכים לעבר העיר שדרות לא מאפשרים חיים תקינים בעיר.

נסים זאב: שדרות הפכה להיות קריית-שמונה של הדרום.

נסים זאב: בינתיים אנחנו מוציאים מיליארדים בהתגוננות נגד האפשרות הקלושה שיהיה ירי טילים מעירק, ואילו בשדרות אנחנו מקבלים את זה כדבר מובן מאליו, כאילו מדובר בגשמי ברכה.

נסים זאב: בעזה ממשיכים לייצר מאות מחרטות, בתי-מלאכה, והתחרות בין הארגונים השונים, בין הזרוע הצבאית של "הג'יהאד האסלאמי" לבין ארגוני ה"חמאס" וה"פתח" בתחום ייצור אמצעי לחימה המיועדים לביצוע פיגועים בישראל - ואותם ארגונים המתחרים ביניהם לא מותירים ספק לגבי התיאבון והרצון לפגוע יותר ויותר באזור הדרום, בשדרות ובסביבותיה.

נסים זאב: אבל, אדוני היושב-ראש, אני רוצה גם להתייחס לדבר שהחברים פה לא התייחסו אליו עד כה, שבזמן נפילת טילי ה"קסאם" בעיר לא יכלו התושבים להתקשר למד"א או למשטרה, כיוון שהפלסטינים התקשרו מבית-חאנון והחזיקו את הקווים פתוחים.

נסים זאב: המטרה היתה לשבש את קווי הטלפון בשדרות.

נסים זאב: אני מבין שיש למעשה פתרון שהמשטרה הציעה, לשלב את חברת "מוטורולה" כדי למנוע את הישנות המקרה, אך הדבר לא מיושם בשל שיקולי תקציב.

נסים זאב: התופעה מוכרת, ותפיסת הקווים נעשית לא רק בזמן ירי הטילים, אלא גם בכל עת שמחליטים אותם פלסטינים ותושבים הסמוכים לעיר שדרות לחבל ולהציק לתושבים.

נסים זאב: הם נוהגים להזמין את מד"א ואת כוחות ההצלה ללא שום הצדקה.

נסים זאב: הדבר המינימלי המתבקש הוא, שלאותו אזרח הרואה עצמו נפגע, או חושש מפגיעה כלשהי, תהיה אפשרות לפחות להתקשר בטלפון ברגע האמת ובשעת המצוקה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להזכיר לך, כאשר ראש הממשלה לשעבר אהוד ברק ראה לנכון לקיים ישיבת חירום של הכנסת והממשלה בקריית-שמונה, כולנו זוכרים את עצמנו - - -

אברהם בורג: סליחה, עם כל הכבוד, הכנסת ראתה לנכון, לא אהוד ברק.

אבשלום וילן: יושב-ראש הכנסת יזם את הישיבה.

נסים זאב: נכון, היושב-ראש.

נסים זאב: סליחה אם פגעתי בך, אדוני יושב-ראש הכנסת לשעבר.

אברהם בורג: לא פגעת בי.

אברהם בורג: העלבת את ברק.

נסים זאב: אני אומר שברק בכל זאת היה שותף, הוא היה מוביל.

נסים זאב: אולי אתה היית היוזם.

אברהם בורג: אתה לא חושד בברק שהיתה לו יוזמה כזאת.

נסים זאב: מגיע לו משהו.

נסים זאב: הוא עשה משהו.

אברהם בורג: מגיע לו המון.

נסים זאב: בוא נתייחס אליו בכבוד.

נסים זאב: אני אומר לכם, רבותי, בתוצאה היינו אפס.

נסים זאב: תסתכלו על קריית-שמונה, איזה מפעל הגיע אליה עד היום, עם כל ההבטחות של ראש הממשלה, עם כל הרצון הטוב של כנסת ישראל למנוע סגירת מפעלים?

נסים זאב: ועל מה דובר?

נסים זאב: דובר בדיוק על מה שחבר הכנסת דוד לוי אמר לפני כמה דקות, כשעל-פי סדר העדיפויות שלנו אנחנו מעדיפים לייבא מוצר משיקולים פיננסיים זעומים, בשל פרוטות.

נסים זאב: מפעל "נשר" עומד להיסגר בגלל חישובים של דולר אחד, או דולר וחצי, ומעדיפים לייבא מטורקיה ולא לקחת את התוצרת ממדינת ישראל.

נסים זאב: אם אלה השיקולים, אז עם כל הרצון הטוב, אנחנו לא נוכל לעזור לעיר שדרות.

נסים זאב: אני מחזיק את ידי אותם תושבים.

נסים זאב: חזקו ואמצו.

נסים זאב: כולנו אתכם.

נסים זאב: תשרה שכינה במעשי ידינו ונעשה הכול כדי ללוות את העיר בהמשך ולעמוד על מצוקתה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

ראובן ריבלין: אנחנו מבקשים מחברת הכנסת גילה גמליאל לעלות.

ראובן ריבלין: בהזדמנות זו נברך אותה במזל טוב ליום הולדתה החל היום.

רוני בר-און: היא לא רוצה להגיד בת כמה היא.

ראובן ריבלין: אני משאיר לה את החופש לומר בת כמה היא.

ראובן ריבלין: אני רק יכול לציין שהיום יום הולדתה.

גילה גמליאל: אני בת 29.

גילה גמליאל: תודה רבה.

ראובן ריבלין: בת 29 כבת 20.

גילה גמליאל: אדוני יושב-ראש הכנסת, ידידי רובי ריבלין, ראש עיריית שדרות, אלי מויאל, חברי הטוב, וממלא-מקומו פנחס, תושבי העיר שדרות שהגיעו לכאן, מזכיר הכנסת שמסייע בידינו כחברי כנסת חדשים במהלך כל התקופה הזאת, אני שמחה שהנושא של שדרות עולה היום לדיון והוא בסדר-יומה של הכנסת, אולם חבל שרק בזמן של התקפות טרור אנו נחלצים לעזרת שדרות, ולא בכל ימות השנה.

גילה גמליאל: העיר הנפלאה, עם אוכלוסייה העומדת איתנה מול הבעיות הביטחוניות והבעיות הכלכליות, עיר שאימצה בחום את האקדמיה ואת הסטודנטים במכללת "ספיר", עיר עם תרבות עשירה, אשר בניה הובילו את המוזיקה משדרות למרכז הישראליות: להקת "שפתיים", שראיתי כאן את הסולן שלה, חיים אוליאל, "כנסיית השכל", "טיפקס" ואחרים, חבורות זמר ולהקות מחול נפלאות כ"מיתרים", "אור השמש" ו"נעורים".

גילה גמליאל: שדרות, כמו רוב היישובים בנגב, הוזנחה על-ידי ממשלות ישראל לדורותיהן, ממשלות שלא בחרו להעמיד את יישובי הנגב ואת חיזוק האוכלוסייה בתחום התעסוקה, התעשייה והחינוך בראש סדר העדיפויות הלאומי.

גילה גמליאל: העיר שדרות גילתה מוטיבציה ציונית וקלטה החל משנות ה-90 אוכלוסייה של עולים חדשים על-ידי אוכלוסייה ותיקה רוויית בעיות כלכליות ואחרות.

גילה גמליאל: שדרות ראויה לציון לשבח, אך גם לחיזוק משמעותי מצד ממשלת ישראל.

גילה גמליאל: אני מקווה שההטבות כיישוב עימות יהיו רק התחלה וצעד קטן של הממשלה לקראת צעדים גדולים הרבה יותר של פיתוח שדרות בפרט והנגב כולו בכלל.

גילה גמליאל: אני מברכת על היוזמה של הממשלה, בתקווה שזה יהווה סימן לבאות.

גילה גמליאל: צעד ראשון לפתרון הוא פיתוח התשתיות והפיכת בירת הנגב באר-שבע למטרופולין ערי הנגב.

גילה גמליאל: יש לפתח סביב האוניברסיטה והאקדמיה גם יזמות עסקית וטכנולוגיה מתקדמת, יש לפתח פארק היי-טק, רכבות ותשתית תחבורתית אשר יקצרו את הדרך למרכז הארץ ויצמצמו את הפער מבחינה פיזית וכלכלית.

גילה גמליאל: שדרות המותקפת על-ידי הטרור הפלסטיני בימים אלה זקוקה בדחיפות להגנה ביטחונית, אך באותה דחיפות גם להגנה כלכלית אל מול האבטלה הקשה וסגירת מפעלים, כפי שחזינו כולנו בסגירת "רשף טכנולוגיות" השבוע.

גילה גמליאל: ההכרה בשדרות כיישוב בקו העימות תעניק לה הטבות, אך הטבות צריכות להינתן לה ללא קשר לטרור.

גילה גמליאל: בטרור צריך להילחם ללא פשרות.

גילה גמליאל: אני מאחלת שבעזרת השם אזור הנגב כולו יהווה את הפתרון לכל הבעיות והמצוקות הקיימות במדינה שלנו, לרבות בנושא האבטלה והתעסוקה, כפי שאמרתי קודם.

גילה גמליאל: אני מאחלת לכולנו הצלחה בכך.

גילה גמליאל: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחברת הכנסת גמליאל, שעמדה בלוח הזמנים בצורה יפה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אבשלום וילן, שיברך את חברת הכנסת החדשה על נאומה הראשון במליאת הכנסת.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ראש העיר שדרות, חברי מועצת העיר, קודם כול ברצוני לברך מקרב לב את חברת הכנסת גילה גמליאל על נאומה הראשון.

אבשלום וילן: כמה עובדות שלא ידעתם על גילה: קודם כול היא מגדרה, וגם זה דרום.

אבשלום וילן: היא יושבת-ראש התאחדות הסטודנטים, ויש לה תואר שני בפילוסופיה, מה שנקרא M.A., וזה קרוב לחודש ימים היא גם M.K.

אבשלום וילן: – Member of Knesset.

אבשלום וילן: ולכן אני רוצה לברך אותך בהצלחה.

אבשלום וילן: הבית הזה הוא בית שנראה כביכול שקט, אבל בעצם הוא סוער, כפי שאמרו היושב-ראש הנכנס וגם היושב-ראש היוצא.

אבשלום וילן: זהו בית של מחלוקות, ואני מניח שתהיינה לנו עוד הרבה מחלוקות שנלבן ונדסקס באומץ, ביושר ועד הסוף.

אבשלום וילן: שיהיה לך בהצלחה וכל טוב.

דניאל בנלולו: גילה היא מאוניברסיטת באר-שבע.

אבשלום וילן: לנושא עצמו, אני מקשיב לדיון הזה כמעט שעתיים תמימות, אדוני היושב-ראש, ובאיזה שהוא מקום מרגיש עם זה לא כל כך טוב.

אבשלום וילן: מדוע צריכים ליפול טילי "קסאם" כדי שבעיית העיר שדרות תגיע לדיון ציבורי?

אבשלום וילן: אני מייצג מפלגה וזרם שכאשר היה בממשלה הקודמת ובממשלה שלפני הקודמת, גם שר החינוך דאז יוסי שריד ושר התעשייה והמסחר דאז רן כהן ואחרים, טיפלו בשדרות ובערי פיתוח אחרות לא כמסכנות ולא ככאלה שנופלים עליהן טילים, אלא באמת ניסו להביא לשינוי סדר עדיפויות אמיתי בחברה הישראלית.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, מי כמוך יודע ששינוי סדר העדיפויות מתחיל בחינוך, מתחיל בתעסוקה, מתחיל בשבירת כללים היסטוריים שממשלות ישראל נמנעו מלעשותה במשך שנים רבות.

אבשלום וילן: אני חושב ששדרות היא דוגמה לכך: עד לפני שנה וחצי הצליחה מועצת העיר בסיוע שר החינוך לחולל בעיר שינוי שהוא דוגמה; לא רק בשדרות אלא בשאר ערי הארץ, אבל לצערי הרב לא היה לכך המשך.

אבשלום וילן: הגיע הזמן לעשות זאת.

אבשלום וילן: אני בטוח שתושבי שדרות, על אף כל הקשיים והמצוקות וכל מה שהוצג כאן – ואני לא רוצה לחזור על המספרים – יוכלו לעמוד בכמה טילי "קסאם".

אבשלום וילן: אבל השאלה הגדולה היא, איך בסופו של דבר מחלצים מהמצוקה את שדרות ואת יישובי הפריפריה האחרים בגליל ובנגב, איך בונים מערכת חינוך לתפארת ויוצרים שינוי אמיתי בסדר העדיפויות.

אבשלום וילן: לצערי, אדוני היושב-ראש, אינני יודע אם ביום חמישי הקרוב או בתחילת השבוע הבא נצביע כאן על ממשלה חדשה בישראל.

אבשלום וילן: כפי שזה נראה ברגעים אלה ממש, סדר העדיפויות של הממשלה הבאה עלינו ולא לטובה, הוא יהודה ושומרון - כן, והדרום, הגליל, הנגב והפריפריה - כנראה לא, פשוט משום שאין משאבים.

איוב קרא: למה כנראה?

איוב קרא: למה אתה קובע עובדות?

אבשלום וילן: זו הממשלה המסתמנת מבית-מדרשו של הליכוד יחד עם שינוי.

יחיאל חזן: גם ביהודה ושומרון חיים יהודים.

אבשלום וילן: בהחלט, חיים שם גם הרבה מאוד פלסטינים.

יחיאל חזן: תבדוק את העובדות לפני שאתה מדבר.

אברהם בורג: אין ברכות על קריאות ביניים.

אבשלום וילן: חבר הכנסת חזן, את העובדות אני מכיר היטב.

אבשלום וילן: רציתי לברך אותך שלא במסגרת התור ועל חשבוני, כי זו לא קריאת ביניים אלא כמעט כמו נאום ראשון.

אבשלום וילן: לעצם העניין, אני מכיר היטב את המספרים, ואני אומר לך, אני חולק עליכם פוליטית במלוא מובן המלה - - -

יחיאל חזן: מה זה עליכם?

יחיאל חזן: מתי בפעם האחרונה היית בשדרות?

אבשלום וילן: אני גר מרחק רבע שעה משדרות.

אבשלום וילן: במקרה הייתי שם גם לפני שבוע.

אבשלום וילן: תשאל אותי מתי הייתי בפעם האחרונה בשטחים, זה סיפור אחר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חזן, חבר הכנסת גורלובסקי, תהיינה לכם עוד כל כך הרבה הזדמנויות להתווכח, כאשר לא נדון על דבר שיש לגביו הסכמה.

ראובן ריבלין: אני מבטיח לכם שחבר הכנסת וילן ייתן לכם את ההזדמנות לקרוא קריאות ביניים כמעט בכל נאום שלו.

ראובן ריבלין: בואו נתאחד לפחות ברגע זה על נושא זה, ונפסיק את הוויכוח על יהודה ושומרון.

אבשלום וילן: מקובלים עלי דבריו של היושב-ראש, ולכן אני מסכם: אני באמת מקווה שמדינת ישראל תבצע שינוי אמיתי בסדר העדיפויות, עם הפנים אל הפריפריה, עם הפנים אל החינוך, עם הפנים אל ערי הפיתוח.

אבשלום וילן: בשינוי סדר העדיפויות הזה נגיע גם לפתרון פוליטי ולבניית חברה שראוי ושווה לחיות בה.

אבשלום וילן: תודה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הנדל היה אמור לנאום בין אבשלום וילן לרן כהן, אבל הוא בחר לאפשר להם רצף טיעון.

רוני בר-און: רצף טריטוריאלי.

ראובן ריבלין: רצף נאום, רצף טריטוריאלי הוא מלה מסוכנת.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, זה ממש מטריד, אני חייב לומר, אחרי עשרים אנשים שבירכו אותך, זה נראה כאילו דבר של מה בכך שעוד אחד מברך, אבל אף אחד לא יוכל לעמוד על עומס הרגשות שאני מרגיש בברכה שלי לך ובאיחולי להצלחתך, לך ולכולנו.

רן כהן: שווה להגיד את זה גם בפעם העשרים, כי זה ילווה אותך כל ימי הכנסת הזו.

רן כהן: אני אתך בכל לבי.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

רן כהן: אדוני ראש עיריית שדרות, מר אלי מויאל, ראשי העיר, חברות וחברי הכנסת, אני רוצה לברך מכל לב את כל חברי הכנסת, אבל במיוחד את חברי הכנסת החדשים.

רן כהן: אני רוצה לאחל הצלחה לכולם.

רן כהן: גילה כבר בורכה, ואני לא יכול לברך אותה פעם נוספת.

רן כהן: אני רוצה להסב תשומת-לב לעניין שנדמה לי שחבל להחמיצו, מכיוון שהוא כל כך מובן מאליו.

רן כהן: כולנו חרדים מן הבעיה הביטחונית של שדרות ותושביה.

רן כהן: נדמה לי שכולם כל כך מאוחדים עם תושבי העיר שדרות וראשיה, גם במצב הביטחוני הנורא והמחריד הזה, וגם לאחר תמונות הזוועה של הריסוס בגז של העובדים והעובדות ב"רשף טכנולוגיות".

ראובן ריבלין: סגן השר נהרי.

ראובן ריבלין: היושב-ראש בורג, כאשר ישבת כאן, לא יכולת לשמוע מכאן את מה ששומעים משם.

ראובן ריבלין: בבקשה.

רן כהן: צריך לומר גם לשכנים של שדרות, אותם פלסטינים מרצחים, משלחי טילי "קסאם" אל עבר אזרחי שדרות התמימים, שאנחנו חשים תיעוב וסלידה מהמעשים הללו.

רן כהן: אני מכיר את המערכת הזאת, זה המקצוע שלי.

רן כהן: אני יודע שטיל ה"קסאם" הוא לא אסון גדול, אבל רק בנס הוא לא נפל במקום שבו יכלו להיהרג, להירצח ולהירטש ילדים ונשים.

רן כהן: אולי מכאן צריך לומר גם לפלסטינים, המשלחים של הטילים האלה: די.

רן כהן: בשדרות חיים בני אדם שרוצים לחיות את חייהם הפשוטים.

רן כהן: די לרצח המתועב הזה על-ידי שילוח טילי "קסאם".

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני לא רוצה לקלקל את השורה ואני לא רוצה לקלקל את ההרמוניה הזאת, אבל בכל זאת יש איזה ממד של צביעות בדיון הזה, ואני מודה שהוא מפריע לי.

רן כהן: אני באמת רוצה להבין – בממשלה ראו את התמונות האלה, שמרססים בגז מדמיע עובדים שנאבקים על מקום עבודתם, ולא יצא ראש הממשלה ולא יצא שום שר ואמר: היום המפעל הזה עובד, או אחרת ההנהלה שלו מפוטרת.

רן כהן: ביום שבו נופלים טילי "קסאם" על תושבים, יושבים אנשים על כיסא של שר בממשלה ולא אומרים: היום המפעל הזה עובד.

רן כהן: היום.

רן כהן: הם באים לכאן ונואמים לנו נאומים כאילו צריך ועדות.

רן כהן: לא העברנו 20 או 30 מיליון שקל, או הזמנה?

רן כהן: מה זה כל התמונה הזאת?

רן כהן: מתמודד ראש עיר ומתמודדת הנהגה של עיר עם מצוקה שהיא גם חברתית וגם כלכלית.

רן כהן: בוקר טוב אליהו, גילו את המצוקה של שדרות - בעזרת מי?

רן כהן: בעזרת ה"חמאס".

רן כהן: הם היו צריכים לעורר את ראשי המדינה כדי שהם יתגייסו.

רן כהן: זו חרפה, זו בושה, זו כלימה.

רן כהן: חברות וחברים יקרים, לפני שנתיים וחצי לא נפל שום טיל על שדרות.

רן כהן: במאי 2000 ישבה הממשלה, העברנו החלטות ותקציבים, הטבות של 70% לתמיכה במחקר ובפיתוח בשדרות, הגדלה של 25 מיליון ש"ח לארבע שנים לנושא של פיתוח הון אנושי, 30 מיליון ש"ח במסגרת תקציב עידוד ועוד ועוד.

רן כהן: זה הופסק.

רן כהן: התקציבים שהוחלט עליהם בממשלה הופסקו.

רן כהן: האם אנחנו באים עכשיו באמת בידיים נקיות כלפי תושבי שדרות כאשר אנחנו אומרים להם: אנחנו אתכם, אנחנו מצדיעים לכם, אבל הפסקנו לכם את התקציבים, אלה שהוחלט בממשלה להעביר לכם?

רן כהן: זו לא חרפה?

רן כהן: זו לא בושה?

רן כהן: זו לא צביעות?

רן כהן: חברות וחברים יקרים, על מה מדברים?

רן כהן: אני רוצה לשאול אתכם עוד שאלה, ואני רוצה להבין.

רן כהן: מעכשיו צריך לחכות לעוד מקום כמו שדרות, שמי שיסמן אותו יהיה ה"חמאס" או "הג'יהאד האסלאמי"?

רן כהן: שדרות צריכה לקבל בדין את כל מה שהיא צריכה לקבל וכל מה שעכשיו מתוכנן לתת לה בלי הטילים האלה ובלי הסכנה לתושביה.

רן כהן: ולא רק שדרות, אלא כל ערי הפיתוח וכל תושבי הנגב והגליל.

רן כהן: למה?

רן כהן: כי צדק חברתי צריך גם להיעשות.

רן כהן: המדינה הזאת מתקיימת למען תושביה ואזרחיה ולא בשביל מישהו אחר.

רן כהן: לכן, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לסיים באמירה אחת ובתקווה שתבוא ממשלה, אולי בעוד ימים אחדים, עם בשורה חברתית וכלכלית; שתבוא עם משהו שלא מחכה לטילי "קסאם".

רן כהן: צריך לדעת, חברות וחברים יקרים, שהטרור של ה"קסאם" הוא מתועב ונאלח וצריך לפגוע בו, אבל גם העובדות שריססו אותן בגז מדמיע נהגו בהן בטרור חברתי.

רן כהן: זה טרור, כי האנשים האלה רוצים לעבוד, להתפרנס ולחיות במדינה שלהם, והם ראויים ליחס יותר הוגן.

רן כהן: עצה אחת אחרונה, אדוני היושב-ראש.

רן כהן: נפל בחלקי להיות במלחמת ששת הימים ברצועת-עזה ולעשות שם כמה וכמה מעללים גם לפני וגם אחרי, ואני ממש מתחנן – בואו לא נסתבך עד כדי כך ששדרות באמת תיהפך, חלילה, לקריית-שמונה.

רן כהן: לעניין הזה אני רוצה לקרוא, ברשותך, אדוני היושב-ראש, משפט קצר שכתב תושב שדרות, ואני לא מכיר אותו, ופורסם אתמול ב"מעריב".

רן כהן: הוא אומר: "אני אבהיר את עצמי: אני תומך בכל לב בפעילות ממוקדת של צה"ל נגד יצרני ושולחי הטילים, אבל אין לי שום כוונה להצטרף לפופוליסטים שמצהירים, שאם רק ניכנס בהם, אם רק יהיה 'כסאח', תשקוט שדרות 40 שנה.

רן כהן: מי שרוצה שקט לא יכול להרשות לעצמו לשקר לתושבים.

רן כהן: אנחנו מכסחים והם ממשיכים.

רן כהן: ההצהרות האלה רק עוזרות לתחושות הזעם ולרצון הנקם.

רן כהן: הן לא עוצרות את ה'קסאם'.

רן כהן: כמי ששומע כל לילה את קולות הרעם מהרצועה ומדי כמה ימים את טילי ה'קסאם', אני מתפלל שיהיו לנו מנהיגים חכמים, שיוציאו אותנו מהבוץ, ולא מנהיגים פופוליסטים שיכניסו אותנו לבוץ עמוק יותר".

רן כהן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת רן כהן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מיכאל נודלמן - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת אריה אלדד.

ראובן ריבלין: האם אדוני נואם את נאומו הראשון?

יעקב מרגי: השני.

ראובן ריבלין: לא סופרים אחרי הראשון.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, ברכת הצלחה בניהול הדיונים, שהולכים להיות סוערים, לעניות דעתי.

יעקב מרגי: כנסת נכבדה, לפני שאתחיל בנאומי רציתי להרגיע את ידידי אברום בורג, שאיננו נמצא כאן, שכנראה הממשלה שמתגבשת לא תהיה של יהודה ושומרון.

יעקב מרגי: נראה לי שהיא תהיה של צפון תל-אביב, עם הגבינות והיין.

יעקב מרגי: אני שמח שהכנסת נותנת את דעתה על העיר שדרות לאור מצבה הקשה, אבל אני שואל את עצמי, למה רק אחרי נפילת טילי ה"קסאם" השכילו להעלות את הנושא הזה לדיון?

יעקב מרגי: הצילומים על מפעלי התעשייה הנסגרים בעיר שדרות כואבים.

יעקב מרגי: כולנו מכירים את המצוקה של העיר שדרות, ולא מהיום.

יעקב מרגי: אני מסייר בשדרות אחת לשבועיים-שלושה, וצר לי שאנחנו דנים בעיר הזאת לאחר 40 שנות מצוקה, כי הרי זו לא הפעם הראשונה שמפעלים נסגרים בעיר שדרות ולא פעם ראשונה שנופלים בה טילי "קסאם" ומרגמות.

יעקב מרגי: כולנו זוכרים את התמונות הקשות של שיסוי הכלבים בעובדים במפעלים שנסגרים ואת הגז המדמיע מהתמונות האחרונות בעיר שדרות.

יעקב מרגי: כולנו ידענו בעבר על השימוש הציני שעשו המפעלים בסביבה בעובדי המפעלים תושבי העיר שדרות.

יעקב מרגי: אך מה קרה היום, אני שואל את עצמי, מה קרה היום?

יעקב מרגי: האם כדי לעזור ליישוב צריך להיות מסכן, להגיע למצב של מסכנות?

יעקב מרגי: אז אני מודיע לכם, כנסת נכבדה, חברי חברי הכנסת, לצערי הרב, כמעט כל המדינה הזאת הופכת למסכנה, אז אולי נתחיל לטפל במדינה לאור המצב שאליו נקלעה.

יעקב מרגי: אני לא מאמין בדיונים שבהם עולה שר זה או שר אחר ואומר עשיתי ואעשה.

יעקב מרגי: אני מציע להקים לאלתר ועדת שרים מיוחדת שתטפל בבעיות העיר שדרות, אבל לא כמו ועדת השרים לענייני לוד, שהתחילה ולא סיימה, ומי יודע אם תסיים אי-פעם.

יעקב מרגי: גם לא טיפול קוסמטי חד-פעמי, אלא סיוע כספי רחב-היקף ומעמיק.

יעקב מרגי: אני רוצה לדבר לגופם של טילי ה"קסאם".

יעקב מרגי: אני קורא מעל דוכן הכנסת לשר הביטחון להורות על סגירת העיירה בית-חאנון, עד כדי ייבוש, עד שאחרון טילי ה"קסאם" יופקד בידי חיילי צה"ל.

יעקב מרגי: זו לא בושה.

יעקב מרגי: אותנו חינכו, גם במסגרות החינוך הממלכתיות וגם בטירונות ובצבא, שצריך להשתמש בעונש קולקטיבי על-ידי סדרת חינוך.

יעקב מרגי: מעל דוכן הכנסת אני דורש עונש קולקטיבי לתושבי בית-חאנון, עד למיגור ירי הטילים על העיר שדרות ועל יישובי ישראל בכלל.

יעקב מרגי: לסיום, אני רוצה לחזק את ידי חיילינו האמיצים, שעושים עבודה קשה ומסוכנת בתוככי עזה ובית-חאנון, בחירוף נפש ובמסירות נפש אדירה - מעריץ אני אותם ומרגיש אותו קור שספגתי אני על גגות ח'אן-יונס וברחובות סג'עיה; וכן להגיש כהצעת החלטה של תנועתנו הקדושה, תנועת ש"ס, ולפעול למען שדרות בתחומים הבאים – לא אלאה אתכם אבל אפנה אתכם להחלטות ממשלה מס' 1626 ו-1628 מתאריך 17 במאי 2000 – בתחום משרד הפנים, משרד הבינוי והשיכון, התשתיות הלאומיות, מינהל מקרקעי ישראל, משרד התחבורה, משרד התעשייה והמסחר, משרד החינוך, משרד הביטחון, משרד הדתות, אם יהיה קיים עד אז, משרד הבריאות, המשרד לאיכות הסביבה והמשרד לביטחון פנים.

יעקב מרגי: אני אשאיר את ההצעה המפורטת של כל משרד ומשרד בידי הקצרנית, לא אלאה את החברים, וצר לי שחברינו מהסיעות שהבטיחו לנו שינוי רחב היקף בממשלה, זו כבר הישיבה השנייה שנפקד מקומם.

יעקב מרגי: נראה שהם לא יודעים שצריך לשמור על הכיסאות בכנסת.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מרגי, המתן רגע על הדוכן, אני רוצה להעיר לך ובאמצעותך לכל חברי הכנסת החדשים: אין חבר הכנסת יכול לעלות ולהשאיר מוצגים לפרוטוקול הכנסת.

ראובן ריבלין: כל מה שהוא רוצה לומר יירשם בפרוטוקול; אין הוא יכול להגיש מסמכים.

ראובן ריבלין: זה תקנון הכנסת.

ראובן ריבלין: לכן ציינת לכתב ולפרוטוקול את מספר ההחלטה, וכל חבר הכנסת שירצה לדעת מה כלול בהחלטה ילך לדברי הממשלה וימצא מה היא אותה החלטה שעליה דיברת.

ראובן ריבלין: זאת - לתשומת לבכם.

ראובן ריבלין: אם בשלוש הדקות הבאות תרצה להקריא רק את ההחלטה, כל החלטה מפיך תירשם בפרוטוקול.

ראובן ריבלין: אמרתי זאת רק כדי להאיר את עיניהם של כל חברי הכנסת החדשים.

ראובן ריבלין: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: אני מאוד מודה לך, אדוני היושב-ראש, ולחברי הכנסת על ההזדמנות שנתתם לי, ותושבי שדרות – מחזק אני את ידיכם.

ראובן ריבלין: תודה רבה, אני מאוד מודה לחבר הכנסת מרגי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אריה אלדד.

ראובן ריבלין: האם אדוני נואם את נאומו הראשון?

אריה אלדד: לא.

ראובן ריבלין: מצוין.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת וראש העיר לשעבר, יעקב אדרי.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מבקש להצטרף לכל קודמי ולברך אותך, מה גם שחוב אישי לי - אחד הדברים האחרונים שעשית כשר התקשורת היה להוציא בול לזכרו של אבי, עליו השלום, במסגרת סדרת פובליציסטים, לכן הברכה היא כפולה.

אריה אלדד: אני מבקש כמו קודמי להצדיע לתושבי שדרות, ואני מציע לתושבי כפר-סבא, אשקלון וירושלים לבוא לשדרות לביקור הזדהות, ביקור הצדעה וביקור לימודי, כדי שילמדו איך מתמודדים עם מטחי טילים, כי זה מה שמחכה להם אם חס וחלילה לא נצליח למנוע את הקמתה של המדינה הפלסטינית.

אריה אלדד: הקונספציה הביטחונית של גדר ההפרדה קורסת יום יום לנגד עינינו, ומי שהבטיח שגדר הפרדה תעצור פיגועים רק זורק מאות מיליונים לפח, זורה חול בעיניים ומקבל פיגועים מסוג אחר.

אריה אלדד: מילא, הבטחות אפשר לזרוק במערכת בחירות, זה מקובל, אבל עכשיו כשנגמרו הבחירות, הנה יש גדר סביב עזה והיא אפילו לא עוצרת טיל "קסאם" אחד, היא לא תעצור גם פגז מרגמה אחד, וגם לא תעצור מזל"ט אחד טעון בחומרי נפץ רגילים או חלילה בדברים אחרים.

אריה אלדד: לאן נזרוק את מאות המיליונים הבאים?

אריה אלדד: נבצר את כל הבתים בטווח ה"קסאם", או מראש נשקיע מיליארדים ונבטן גגות בטווח ה"קטיושות" בכל הארץ?

אריה אלדד: עד מתי נתחבא מאחורי גדרות תיל?

אריה אלדד: כשם שאיננו מצליחים להגן היום על תושבי שדרות, לא נצליח להגן על שום יישוב בארץ אם לא נפרק לחלוטין את הרשות הפלסטינית ולא נמנע את הקמתה של המדינה ממערב לירדן.

אריה אלדד: חובתה של המדינה להגן על שדרות ולמנוע פגיעה בה.

אריה אלדד: אם לא נעצור כאן, כל הארץ תהיה שדרות; ואת מאות המיליונים המיותרים ששופכים היום על גדר ההפרדה אני מציע להשקיע במפעלי תשתית וביצירת מקומות עבודה בשדרות ובכל הארץ.

אריה אלדד: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אלדד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יעקב אדרי, בבקשה.

ראובן ריבלין: האם אדוני נואם בפעם הראשונה?

יעקב אדרי: אכן.

ראובן ריבלין: אחריו יבוא חבר הכנסת דני יתום.

ראובן ריבלין: האם אדוני ידבר פעם ראשונה?

דני יתום: לא.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראש העיר שדרות ונבחריה, בדחילו ורחימו אני עומד לפניכם היום כדי לשאת את נאומי הראשון בכנסת.

יעקב אדרי: אני נושא תפילה לבורא עולם שדרכי תצלח ומעשי יהיו לטובה.

יעקב אדרי: בראשית דברי ברצוני לברך את חברי הכנסת החדשים והוותיקים בברכת דרך צלחה; מי ייתן ונהיה ראויים לאמון של כל אזרחי ישראל.

יעקב אדרי: בהזדמנות זו ברצוני לברך את יושב-ראש הכנסת הנכנס ואת זה היוצא: "דע מאין באת, לאן אתה הולך ולפני מי אתה עתיד ליתן דין וחשבון".

יעקב אדרי: פסוק זה ינחני בעבודתי כשליח ציבור בכנסת.

יעקב אדרי: על כולנו לזכור, שנולדנו שווים ושעלינו לעשות כל מאמץ כדי למנוע את אשר קורה מול עינינו.

יעקב אדרי: מחובתנו להיות קשובים לדל ולעשיר, לגר ולתושב, לאלמנה וליתום, לתושבי העיר והכפר, הקיבוץ והמושב, ובפרט לתושבי ערי הפיתוח והספר הנמצאים בחזית.

יעקב אדרי: היום ברצוני שנחזק ונאמץ ללבנו את תושבי שדרות, שעוברים ימים קשים וסוערים.

יעקב אדרי: כראש עיר שסיים זה עתה את כהונתו, אני יודע את המצוקות והסבל שעוברים התושבים ואת הקשיים בתחומי החינוך, החברה, הרווחה, ובעיקר את בעיות התעסוקה הקשות.

יעקב אדרי: מי כמוני יודע כמה קשה להביט בעיני מובטל שמתקשה להביא פרנסה למשפחתו.

יעקב אדרי: ומי כמוני מבין ללב ראש עיר בראותו ילדי מובטל ועיניהם העצובות.

יעקב אדרי: נחרדתי ממה שראו עיני בטלוויזיה עת סגרו את מפעלי "רשף טכנולוגיות".

יעקב אדרי: אירוע זה אני מבקש לכנות "פיגוע חברתי" קשה וכואב שבעתיים מכל טיל, מכל פצצה ומרגמה, והנזק שלו חמור יותר.

יעקב אדרי: היכולת לנטרל פיגועים חברתיים מסוג זה היא בידינו, וכנסת ישראל צריכה להציב יעד זה בראש סדר-היום שלה.

יעקב אדרי: אני מוחה בתוקף ודוחה בשאט נפש את הדרך שבה גירשו באמצעות גז את עובדי המפעל.

יעקב אדרי: גם כאשר הרוחות סוערות, גם ברגעי משבר וכאב, צריכה כנסת ישראל כולה לגנות כל מעסיק שבוחר בדרך זו של פיזור עובדים, במיוחד כשהדבר אינו נעשה על-ידי נציגי החוק ומשטרת ישראל.

יעקב אדרי: לאן הגענו?

יעקב אדרי: האם אוזנינו אטומות ולבנו נטול רגשות?

יעקב אדרי: זו העת לחזק ולעשות כל מאמץ למען ערי הדרום כולן, ובעיקר שדרות, שחרדת תושביה ושיבוש שגרת חייה מתמשכים, וראוי שכנסת ישראל תטה את אוזנה ותיתן את לבה לתושבי העיר המיוחדת הזאת.

יעקב אדרי: אני קורא לממשלה לתת כתף ותמיכה לשדרות.

יעקב אדרי: אני מבטיח לראש עיריית שדרות ולתושבי העיר, כי יחד עם חברי, חברי הכנסת מכל סיעות הבית, נהיה לכם לפה עד שתגיעו אל המנוחה ואל ההנחלה.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, אבקש שהכנסת תטפל בנושא שדרות בעדיפות ראשונה.

יעקב אדרי: היות שעדיין אין ועדות, אבקש שהכנסת תמנה ועדה מיוחדת שתרד לעיר, תבדוק את הצרכים שלה ותזדהה עם תושביה.

יעקב אדרי: לך, אלי מויאל, אני אומר, אל תתבשם מהנאומים שלנו.

יעקב אדרי: תתבעו את שלכם ואל תוותרו עד שתשיגו את שלכם.

יעקב אדרי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת יעקב אדרי.

ראובן ריבלין: אני מברך אותו על כך שעמד גם בזמנים.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת יתום על מנת שיישא את דברו וגם יברך את חבר הכנסת אדרי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דני יתום, בבקשה.

דני יתום: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ברצוני לפתוח ולברך דווקא אותך, אדוני היושב-ראש, ולאחל לך שבתקופת הכהונה שלך תלך הכנסת מחיל אל חיל, ובעקבותיה תצעד המדינה.

ראובן ריבלין: אמן.

דני יתום: לחבר הכנסת החדש כמותי, חבר הכנסת יעקב אדרי - לעונג לי הוא לברך אותך לאחר שנאמת את נאומך הראשון בכנסת ולאחל לך הצלחה רבה.

דני יתום: יעקב אדרי, לשעבר ראש העיר אור-עקיבא, שתחת הנהגתך צעדה "עקיבא בצד אגודל" והגיעה מחיל אל חיל.

דני יתום: כבוד ראש העיר שדרות, פרנסי העיר ותושבי שדרות היקרים, אין לי ספק שעלינו כחברי הכנסת מוטלת החובה לסייע לתושבי העיר, לחזק את הביטחון, את המורל, ולא פחות חשוב מכך את הרצון של התושבים להמשיך ולחיות דווקא בעיר שדרות.

דני יתום: שדרות הצטרפה לרשימה ארוכה של ערים ויישובים במדינת ישראל שבמשך שנים ארוכות בעבר וגם היום ספגו וסופגים התקפות טרור נפשעות, קשות וכואבות.

דני יתום: הממשלה, וכל ממשלה במדינה דמוקרטית, חייבת בחובת אבטחת ביטחונו וגורלו של כל אזרח וביטחונה וגורלה של כל אזרחית.

דני יתום: אבל אני מבקש שתדעו - ואני מדבר כמי שעצמו לחם בטרור במשך קרוב ל-40 שנה - שהטרור לא ייפסק מעצמו.

דני יתום: לצערי, גם פעילות צה"ל, יעילה ככל שתהיה, היא לבדה לא תוכל להפסיקו לחלוטין.

דני יתום: לצד המשך לחימה בלתי מתפשרת בטרור יש חשיבות גדולה מאוד בחיפוש דרך ובמציאת הסדק המתאים שדרכו ניתן יהיה לנסות ולחדש דיאלוג עם הפלסטינים על מנת להבטיח שיהיה ברור להם שמוטלת עליהם החובה להילחם בטרור, ורק כך ניתן יהיה אולי להגיע לקץ המיוחל של שפיכות הדמים.

דני יתום: בשנתיים האחרונות, כמו גם קודם לכן, אנחנו עדים לכך שהטרור ומחבליו מוכים פעם ועוד פעם ועוד פעם, אבל, לצערנו, אין בכך כדי להפסיק את הטרור.

דני יתום: הטרור ממשיך ופוגע לא רק בשדרות אלא גם במקומות נוספים.

דני יתום: הגדר איננה מעשה שיכול לענות על הכול, אבל כאשר תהיה גדר – ואני מבקש רק להזכיר, שממשלת ישראל הנוכחית, ואני מקווה שגם הבאה, תמשיך לבנות את הגדר – הגדר הזאת תוכל לענות על חלק לא מבוטל מהסכנות, ובעיקר להתמודד בצורה הרבה יותר יעילה עם המתאבדים המחבלים.

דני יתום: מי שחושב שכאשר יש "כאסח" אין "קסאם" - טועה.

דני יתום: אין בכך די.

דני יתום: עלינו להיות מעשיים.

דני יתום: אני חושב שממשלת ישראל, בעידודה של הכנסת, צריכה לתפור חליפת סיוע מיוחדת לעיר שדרות, על מנת להבטיח אורח חיים משופר הרבה יותר מזה הקיים היום.

דני יתום: אבל, חברותי וחברי, הרי אנחנו יודעים שאי-אפשר ולא ניתן להניף את כל הדגלים באותו זמן.

דני יתום: יש חשיבות רבה מאוד בהגדרת סדר עדיפויות, על מנת ששדרות ואחיותיה באזורי הפריפריה אכן יזכו לעדיפות שלה הן ראויות.

דני יתום: אני מבקש לסיים ולומר, שעלינו מוטלת החובה לנסות ולהביא את מערכת הביטחון לפתוח מחדש, על-ידי הזמנותיה, אדוני היושב-ראש, את המפעל "רשף טכנולוגיות".

דני יתום: אינני רוצה לנקוב במספרים שעוד זכורים לי מתקופת שירותי בצה"ל, אבל אין לי צל של ספק, שהסכומים הללו הם כאלה שמערכת הביטחון כולה יכולה, ולא רק יכולה, אלא חייבת לעמוד בהם.

דני יתום: אני מבקש מכאן לחזק את תושבי העיר שדרות ולאחל לכם עתיד טוב ובטוח יותר.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני רוצה לציין פעם נוספת, ששר הביטחון מחר, לפני הצעות הסיכום, גם הוא יאמר את דברו בכל מה שקשור לנושאים שחברי הכנסת הזכירו כאן, ובכלל זה התעשייה הצבאית או הזמנות משרד הביטחון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב בוים, ואחריו – חבר הכנסת איתן כבל.

ראובן ריבלין: אם הוא לא יהיה – חבר הכנסת ישראל אייכלר.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אם לא אמרתי מיהו תושב שדרות שאת דבריו קראתי ב"מעריב", זה אהרל'ה כהן.

ראובן ריבלין: לפרוטוקול - זה אהרל'ה כהן.

ראובן ריבלין: תושב שדרות אהרל'ה כהן הוא זה שכתב את אשר ציטט חבר הכנסת רן כהן.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, קודם כול, זו הפעם הראשונה שאני על הדוכן ואני רואה אותך פה מנהל ביד רמה את הכנסת.

זאב בוים: אני רוצה לברך אותך.

זאב בוים: שמחה גדולה היא לנו, ואת כל דברי הקילוסין כבר אמרנו לפני כן.

זאב בוים: נסת

זאב בוים: פק בזה כדי לפנות אל הנושא שלנו ואל אנשי שדרות, שיושבים כאן אתנו, אדוני ראש המועצה אלי מויאל, סגנו, חברנו יוסי פנחס הכהן, ותושבי שדרות, שנציגות נכבדה שלהם יושבת כאן ומאזינה לשטף הדיבורים בדיון האישי.

זאב בוים: אנחנו אחים ושכנים כבר כ-50 שנה, מאז הוקמה שדרות בלבו של הנגב הצפוני, לפי תפיסה נכונה שהיתה נהוגה אז, של הקמת יישובים כדי לבלום ולסתום את הפרצה הזאת.

זאב בוים: היא היתה במידה רבה אז שטח הפקר של תנועת מסתננים ו"פדאיונים" בשנות ה-50, בקשר ישיר בין הר-חברון לרצועת-עזה, שהפכה את הנגב הצפוני לשטח הפקר, מה שנקרא באזור של קריית-גת - טקסס של אז.

זאב בוים: ללמדכם על המערב הפרוע ששרר אז, ושדרות, כמו ערי פיתוח אחרות בנגב, בעצם נועדה לשמש מערך הגנתי שיבלום ויחצוץ וייצור רצף התיישבותי באותו אזור שהיה אז פרוע מבחינה ביטחונית, וזו גם, בהזדמנות הזאת, היתה הדרך לפזר את אוכלוסיית מדינת ישראל אל הפריפריה ולקלוט עלייה ולבער את המעברות – כל המטרות הטובות האלה.

זאב בוים: כאשר אנחנו מסתכלים, אחרי קרוב ל-50 שנה – נדמה לי ששדרות הוקמה בשנת 1955, או 1954, אם כן כמעט 50 שנה – בעצם שדרות היא, בזעיר אנפין, תמונת ראי של החברה בישראל, של מדינת ישראל.

זאב בוים: בעיות הביטחון לבשו צורה ופשטו צורה, ועדיין לא הגענו אל המנוחה ואל הנחלה.

זאב בוים: והוא הדבר לגבי הבעיות החברתיות והכלכליות.

זאב בוים: מאז ועד היום לא שדרכנו במקום, לא שלא התקדמנו, אבל הבעיות האלה קיימות ושרירות, והמצב בשדרות היום משקף נאמנה את המציאות בארץ.

זאב בוים: אני רוצה לקרוא אל פרנסי שדרות ואל התושבים, להגיד לכם שאנחנו בעצם אתכם, באמת.

זאב בוים: על העמידה – וזו עמידה איתנה.

זאב בוים: מדובר באזרחים, אבל רוח האזרחים, כמו רוח הגייסות, היא שקובעת.

זאב בוים: אם ננצח ברוח האזרחים, והיא תהיה חזקה ואיתנה, אנחנו ננצח.

זאב בוים: ובשביל כך צריך קודם כול להגיד דברי שבח לממשלה, שקיבלה החלטה לגבי הגדרת שדרות כיישוב קו עימות.

זאב בוים: גם קו העימות לובש צורה ופושט צורה - ממקום למקום.

זאב בוים: כמעט כל הארץ חזית מהבחינה הזאת, והחזית הזאת עכשיו נמצאת בשדרות, וראוי לה להחלטה הזאת שהתקבלה.

זאב בוים: הממשלה צריכה לדעת, שביישום של הדברים יש בשדרות הנהגה מקומית ראויה, בעלת הישגים, עם קבלות מוכחות ברוב התחומים, שעומדת ומתמודדת עם המצוקות הכי הקשות – העניין הכלכלי, העניין של סגירת מפעלים.

זאב בוים: אין לי ספק שעכשיו השילוב הזה של ההנהגה המקומית עם רוח גבית של הממשלה ירים את שדרות, ייצור רוח חדשה ואחיזה איתנה של התושבים בעיר הדרומית הזאת, ומהעז הזה יצא מתוק.

זאב בוים: ומלה אחרונה: אני חושב שזה הזמן לבוא ולחזור ולומר לעצמנו, שבמאבק הזה המתמשך מול השכנים שלנו, במיוחד בשנתיים האחרונות, חשוב מאוד שתהיה אותה נחישות של מלחמה בלתי מתפשרת בטרור.

זאב בוים: דרך אגב, במאמר מוסגר: לפני שנתיים, אני לא זוכר אם זה היה "קסאם" או פצצות מרגמה שהביאו לכניסה לתוך שטח A בבית-חאנון.

זאב בוים: ההבדל הגדול הוא, שאז, אחרי שעות ספורות ולמרות הצהרה של מפקד בכיר, נאלצנו לסגת בלחץ של ארצות-הברית; היום הנוכחות שם ברצועה ופעולות צה"ל וכוחות הביטחון ככל שיידרש ובכל זמן מלמדות בכל זאת על השינוי הגדול שחל מאז.

זאב בוים: אם כן, לחימה עיקשת בטרור עם הצורך לחפש אותם אפיקים מדיניים מיוחלים, לאתר אותם ולהיכנס אליהם, בלי לוותר על העניין של המלחמה בטרור כתנאי ראשון - צריך גם לחשוב על העניין הזה, ואני מקווה שהממשלה תנהג כך.

ראובן ריבלין: אני מבקש לסיים.

זאב בוים: אני חושב שזו תהיה בשורה לשדרות ולעם ישראל.

זאב בוים: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת זאב בוים.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת איתן כבל – אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ישראל אייכלר, האם אדוני רוצה שאזמין את טומי לפיד?

ראובן ריבלין: האם כבוד חבר הכנסת נואם את נאומו הראשון בכנסת?

ישראל אייכלר: כן.

ראובן ריבלין: אז הבא אחריו, ג'מאל זחאלקה, כבר דיברת, אבל אתה צריך לברך את חבר הכנסת אייכלר.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, איש ירושלים, ברכות לבחירתך בלי מתנגדים.

ישראל אייכלר: כל שרוח הבריות נוחה הימנו, רוח המקום נוחה הימנו.

ישראל אייכלר: אני מקווה שבעזרת השם אתה תגן על סמכות נבחרי העם אל מול רשויות שלטון ומשפט שמנסות לכרסם בסמכות הכנסת.

ישראל אייכלר: ביקשתי לפתוח את נאומי הראשון בעניין החשוב ביותר, והוא קדושת החיים.

ישראל אייכלר: תושבי שדרות רובם ככולם אמונים על ברכי האמונה בבורא עולם ומנהיגו.

ישראל אייכלר: הם חשים על בשרם את החרדה לחיים, שהפכה לחלק בלתי נפרד מחיינו בארץ הקודש.

ישראל אייכלר: אין מקום בטוח ואין איש יודע עד מה.

ישראל אייכלר: לכן אומר החכם מכל האדם: "אל תתהלל ביום מחר, כי לא תדע מה ילד יום".

ישראל אייכלר: אנחנו צריכים לחזק איש את אחיו ולאמץ את תושבי שדרות יחד עם כל תושבי ארצנו הקדושה אל מול הסכנות האורבות לכל אחד ואחת מאתנו.

ישראל אייכלר: כי האויב אינו מבחין בין שוע לדל, בין עובד השם לאשר לא עבדו.

ישראל אייכלר: וכשמדברים על קדושת החיים, אנחנו חייבים לדעת למה באמת החיים קדושים.

ישראל אייכלר: מי שאינו מאמין שהקדוש-ברוך-הוא ברא את האדם ואת העולם והוא נתן לו רשות לאכול מן הצומח ומן החי, צריך לשאול את עצמו למה מותר לשחוט עופות ולאכול בהמות ולמה אסור להרוג בני אדם לסיפוק יצרים כלכליים ולאומיים ובמלחמות בין אומות.

ישראל אייכלר: אבל מי שמאמין בתורה יודע, כי "ויצר ה' אלהים את האדם עפר מן האדמה ויפח באפיו נשמת חיים ויהי האדם לנפש חיה".

ישראל אייכלר: בכל אדם יש צלם אלוקים.

ישראל אייכלר: ולכן נאמר: "ואך את דמכם לנפשתיכם אדרש מיד כל חיה אדרשנו ומיד האדם, מיד איש אחיו אדרש את נפש האדם.

ישראל אייכלר: שפך דם האדם באדם דמו ישפך, כי בצלם אלהים עשה את האדם".

ישראל אייכלר: הצו האלוקי "לא תרצח" איננו רק מפני שלא יפה לרצוח.

ישראל אייכלר: יש מספיק אנשים שחושבים שלמען מטרות לאומיות מותר להרוג חפים מפשע, רחמנא ליצלן, והתורה מזהירה אותנו ואומרת "מיד איש אחיו אדרש את נפש האדם".

ישראל אייכלר: אבל, הניצוץ האלוקי שבאדם מחייב אותנו גם לקדש את החיים.

ישראל אייכלר: מי שמשחית את נפשו של האדם לריק - נוח לו לאדם שלא נברא משנברא.

ישראל אייכלר: צריך לנצל כל רגע בחיים, והם לא ארוכים מדי.

ישראל אייכלר: הדרך לקדושת החיים מפורטת בתורתנו הקדושה, שהיא הוראות היצרן שברא את האדם.

ישראל אייכלר: כל מכונה פשוטה, כשרוצים להפעיל אותה בלי לקלקל אותה, צריך לפעול לפי הוראות היצרן.

ישראל אייכלר: יוצר האדם נתן לנו תורתו תורת אמת איך להפעיל את האדם ב-80 שנות חייו או ב-100 שנות חייו, כדי שלא יתקלקל וכדי שימלא את שליחותו בעולם באמונה.

ישראל אייכלר: אותה חוקת התורה, שמלמדת את האדם איך להתנהג, מלמדת גם את אומתנו איך להתנהג.

ישראל אייכלר: חוקת התורה נותנת לנו את הזכות לשבת בשדרות ולחיות בירושלים.

ישראל אייכלר: אחרת באים אומות העולם ואומרים "ליסטים אתם שכבשתם ארץ שבעה עמים".

ישראל אייכלר: כל הבסיס המוסרי של קיומנו כעם הוא ש"כל הארץ של הקדוש ברוך הוא היא, והוא נתנה לנו" - כמו שאומר רש"י בפירושו לפסוק הראשון של ספר בראשית.

ישראל אייכלר: אני תקווה כי לא תקום ממשלה חילונית בשיתוף פעולה של חובשי כיפות, שתפגע ביסודות קיומו של עמנו ותקצץ בפת לחמם של העניים ושל שכבות המצוקה, שרוב תושבי שדרות נמנים עמם.

ישראל אייכלר: אני קורא לראש הממשלה אריאל שרון להתעשת ברגע האחרון ולא להפנות עורף ולא להתכחש לתמיכתם של שלומי אמוני ישראל.

ישראל אייכלר: בשעה שאחרים קראו לו "רוצח" והוציאו דיבתו רעה בכל העולם כפושע מלחמה, הציבור הזה, שלומי אמוני ישראל, תמכו בו.

ישראל אייכלר: המוני העם לא יוכלו להשלים עם גזירות כלכליות שיעשירו רק את העשירים וירעיבו עוד יותר את העניים.

ישראל אייכלר: העם בחר בך ונתן בך אמון, אריאל שרון, כי חשב שתביא להם ביטחון וכלכלה, שגשוג ופריחה.

ישראל אייכלר: אל תכזב לבוחריך בשעה גורלית זו.

ישראל אייכלר: אני שואל: איזו בשורה יש בממשלת לפיד, אורלב ושרון לתושבי שדרות?

ישראל אייכלר: מלבד הטילים הם ספגו השבוע גז מדמיע כאשר באו למפעל שבו נשבר מטה לחמם.

ישראל אייכלר: זאת הממשלה וזה פריה?

ישראל אייכלר: אני רוצה לסיים בציטוט מתוך הנאום הראשון של הנציג הראשון של אגודת ישראל בכנסת הראשונה, הרב יצחק מאיר לוין, זיכרונו לברכה.

ישראל אייכלר: הוא אמר אז: "מדינת ישראל לא תהא בת קיימא אלא אם ה' ותורתו יהיו בה חוט השדרה ונשמתה של האומה.

ישראל אייכלר: השקפתנו היא שלא ככל הגויים בית ישראל ולא ככל המדינות מדינת ישראל, אלא עמנו הוא עם אחד, עם סגולה, עם ה'".

ישראל אייכלר: והוסיף ואמר: "אם הצהרנו אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, עלי לחזור כאן שבענייני תורה ודת ישראל אנו מושבעים ועומדים מהר-סיני ואין שום מוסד בעולם שיכול להטיל על יהודי התחייבות הסותרת שבועה נצחית זו".

ישראל אייכלר: בסיום נאומו הוא אמר: "כמו בכל התקופות בהיסטוריה שלנו כן גם עתה אין לנו להישען אלא על אבינו שבשמים.

ישראל אייכלר: אנו מקווים שתקוים תקוות הדורות ועמנו ישוב למקורו להיות עם ה' כחזון הנביאים ונזכה לראות בגאולתנו ופדות נפשנו".

ישראל אייכלר: אנו בטוחים כי השם ישמור את עמו ישראל ויגן על תושבי שדרות ועל כל ערי ישראל ולא תעשינה ידי אויבינו תושייה.

ישראל אייכלר: בזכות התורה והאמונה ובזכות עם ישראל, תושבי שדרות יחד עם כל יהודי ארצנו הקדושה יחיו בשלום ובביטחון ויזכו לגאולה האמיתית במהרה.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אמן.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לך על נאומך.

ראובן ריבלין: אני מזמין עוד חבר כנסת חדש, ג’מאל זחאלקה, על מנת שיישא את דברו וגם יברך את חבר הכנסת אייכלר על נאומו הראשון.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, על הדוכן יש לכם שעון שבו השניות הולכות וזוחלות לאחור עד שהן מתאפסות.

ראובן ריבלין: אתם יכולים לקבל זאת כסימן לזמן שנשאר לכם.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, הצעות הסיכום יימסרו היום?

ראובן ריבלין: לא, אדוני.

ראובן ריבלין: הואיל וגם שר הביטחון ביקש להתייחס לנושא של שדרות, והואיל וידעתי שהשלג הולך ומצטבר ויש כמה חברי כנסת שרוצים להצביע ולא יהיו כאן, מחר, לאחר שעת הדיון עם שר הביטחון ותשובותיו על שאלות חברי הכנסת, נקרא את הודעות הסיכום, ונקווה שנוכל לגבש הודעת סיכום משותפת.

ראובן ריבלין: אם לא – נציג את הודעות הסיכום השונות.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: עמיתי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, תרשה לי לברך אותך בברכות שיש בהן יותר מקורטוב של נימוס או כבוד.

ג'מאל זחאלקה: נטיית לבנו הפוליטית – מסיבות פוליטיות – היתה להצביע נגד, אבל הגינותך, אישיותך המיוחדת ויושרך דחפו אותנו להצביע בעד.

ג'מאל זחאלקה: עשינו שקלול ונמנענו מהצבעה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ג'מאל זחאלקה: השיקול לא היה קשור בך אישית, כי אנחנו בטוחים שתנהל את הדיונים בכנסת בהגינותך כי רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ג'מאל זחאלקה: תרשה לי, אדוני היושב-ראש, לברך את עמיתי הרב אייכלר, שנאם לפני את נאומו הראשון.

ג'מאל זחאלקה: הרב אייכלר הוא איש יהדות בעלז, איש יהדות התורה.

ג'מאל זחאלקה: הוא פולמוסן, עיתונאי, ראינו אותו ב"פופוליטיקה".

ג'מאל זחאלקה: הוא אדם שמייצג את הציבור שלו בצורה נאמנה, ואני חייב להגיד: רהוטה וערבה לאוזן, אפילו כשלא מסכימים לו.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לברך אותו לא בברכת נימוסין גרידא, אלא בברכה מכל הלב ולאחל לו הצלחה בתפקידו.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, הדיון כאן סב סביב שני נושאים שקשורים לעיירה שדרות – המצב הביטחוני והמצב הכלכלי-החברתי.

ג'מאל זחאלקה: הרגשתי היא שהדיון התנהל סביב העניין סחור סחור, בלי לגשת לעניין.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך להגיד את הדברים בצורה ברורה: הטיפול הנקודתי המוצע והטיפול הביטחוני המוצע מביאים רק למבוי סתום.

ג'מאל זחאלקה: זו דרך ללא מוצא.

ג'מאל זחאלקה: דרוש שינוי מהותי בשני הנושאים ובשני המישורים.

ג'מאל זחאלקה: מה זה טיפול נקודתי?

ג'מאל זחאלקה: טיפול נקודתי זה כאילו בניגוד למדיניות הממשלה.

ג'מאל זחאלקה: כי אם מדיניות הממשלה היתה להגביר את הצדק החברתי, להביא ליתר שוויון, לפתח את אזורי הפריפריה – לא היה צריך טיפול נקודתי.

ג'מאל זחאלקה: אפילו אם מבחינה ביטחונית המצב יהיה שקט, ואפילו אם תהיה צמיחה כלכלית, זה לא יפתור את בעיות הפריפריה בארץ.

ג'מאל זחאלקה: צריך שינוי בגישה.

ג'מאל זחאלקה: מדיניות הממשלה היא מדיניות של דרוויניזם חברתי, מדיניות של ניאו-ליברליות.

ג'מאל זחאלקה: זו מדיניות שפוגעת בשכבות החלשות ובאזורי הפריפריה.

ג'מאל זחאלקה: אם תהיה צמיחה, ייהנו ממנה העשירון העליון ואלה הקרובים לו בסולם, ולא יותר מכך.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שבעניין החברתי-הכלכלי צריך תוכנית מקפת, תוכנית שתטפל בבעיות הסוציו-אקונומיות של עיירות, של כפרים ואזורי פריפריה לפי מפתח וקריטריונים סוציו-אקונומיים, ורק סוציו-אקונומיים.

ג'מאל זחאלקה: צריך לדרג את היישובים בארץ לפי המצב הכלכלי-החברתי בהם, ואפשר לעשות זאת על-פי ניקוד: אבטלה, מצב תשתיות, מצב תעסוקה, רמת הכנסה ושירותים.

ג'מאל זחאלקה: הדברים האלה, ניתן לעשות אותם.

ג'מאל זחאלקה: אז מטפלים בחלשים ביותר ובחלשים פחות ואז נוצרת רמה שהולכת לקראת שוויון.

ג'מאל זחאלקה: אי-אפשר שיהיה מצב שבו עיירות שתושביהן הם מהעשירון העליון יקבלו יותר תמיכה מאשר העיירות שתושביהן מהעשירונים התחתונים.

ג'מאל זחאלקה: אם אנחנו מנסים לדרג את היישובים בארץ על-פי מפתח סוציו-אקונומי, אני קורא את מצב האבטלה בארץ.

ג'מאל זחאלקה: אני רואה שבינואר בשנה זו גדל מספר היישובים שהאבטלה בהם נמדדת רשמית ביותר מ-10%, מ-19 ל-25.

ג'מאל זחאלקה: כל 25 היישובים האלה הם כפרים ערביים או ערים ערביות, כולם.

גדעון עזרא: הם לא הולכים לצבא.

ג'מאל זחאלקה: לפני עשר שנים היתה תעסוקה הרבה יותר טובה, אז מה זה קשור?

ג'מאל זחאלקה: בחייך.

ג'מאל זחאלקה: תעיר הערה יותר אינטליגנטית.

ג'מאל זחאלקה: הצורה הזאת תהיה שיטה הגונה לטיפול בבעיות הסוציו-אקונומיות בארץ.

ג'מאל זחאלקה: הצמיחה הכלכלית שהיתה בשנות ה-90 גרמה לצמיחה באזור המרכז ולנסיגה באזורי הפריפריה בארץ.

ג'מאל זחאלקה: אם היום נותנים טיפול נקודתי ליישוב פה וליישוב שם, אני אומר לכם שזה לא יפתור את הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: אם לא משנים את המדיניות ולאחר שנה יבטלו את ההטבות, המצב יחזור לקדמותו.

ג'מאל זחאלקה: צריך לשנות את המדיניות באופן מהותי.

ג'מאל זחאלקה: אם לא משנים אותה, אז זו זריית חול בעיניים, זו עבודה בעיניים ואלה רק מחוות של כבוד, ואני חושב שאי-אפשר לפתור בעיות חמורות ועמוקות במחוות של כבוד שעושה הכנסת או הממשלה או עושים פקידים באוצר או פקידים במקומות אחרים לתושבים של האזורים האלה.

ג'מאל זחאלקה: דובר כאן בעניין הביטחוני, ואני מתפלא – והפליאה שלי היא פליאה רטורית, אני לא פתי – אני מתפלא על כך שלא שמעתי כאן מאף חבר כנסת התנגדות, הסתייגות, שלא לדבר על גינוי, למה שנעשה בעזה ביומיים האחרונים, למה שעשה הצבא בגדה המערבית וברצועת-עזה.

ג'מאל זחאלקה: בבית-חאנון לבדה נהרגו ביממה האחרונה שבעה תושבים, מהם שניים שהוצאו להורג לאחר שתפסו אותם חיים.

גדעון עזרא: מה זה "הוצאו להורג"?

עמרי שרון: מי הוציא להורג?

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שיש דרך לצאת ממעגל הדמים.

ג'מאל זחאלקה: זה לא נכון שאין פרטנר, כל העולם הערבי הציע שלום למדינת ישראל על-פי החלטת הפסגה של ועידת ביירות.

ג'מאל זחאלקה: לא רק בצד הפלסטיני יש פרטנר, יש פרטנר בכל העולם הערבי.

ג'מאל זחאלקה: הוצעה הצעה נדיבה מאוד מצד העולם הערבי, וישראל הפנתה אליה גב.

ג'מאל זחאלקה: זו החמצת הזדמנות היסטורית, שהדורות הבאים ישלמו עליה.

ג'מאל זחאלקה: צריך להתקומם נגד המדיניות הנוכחית ולעבוד למען יציאה ממעגל הדמים לטובת כולם, יהודים וערבים כאחד.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אתה מתחיל בתום נאומך בסוגיה מעוררת.

ראובן ריבלין: אדוני הזכיר כאילו הוצאו להורג אנשים - - -

ג'מאל זחאלקה: יש הקלטות בטלוויזיה.

ראובן ריבלין: אלה האשמות שכדאי היה לפרט אותן, כדי שיוכלו להשיב לך עליהן.

ג'מאל זחאלקה: אני מוכן לתת את השמות.

ראובן ריבלין: לא עכשיו, אבל בפעם הבאה יהיה לך עוד זמן.

ראובן ריבלין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת זחאלקה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אתי לבני - איננה נוכחת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה, ואחריו - חבר הכנסת משה גפני וחברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, זו הפעם הראשונה שאתה יושב לשמאלי.

איוב קרא: אני אוהב שאתה יושב לימיני, אבל לשם שינוי אתה יושב לשמאלי כיושב-ראש הכנסת, ואני שמח על כך.

איוב קרא: מי היה מאמין שזה יקרה לפני מספר לא רב של חודשים או שנים, כשישבנו פה לבד במליאה ואף אחד לא ידע לאן נפנה.

איוב קרא: אני מאחל לך מכל הלב הרבה הצלחה ושתלך מחיל אל חיל.

ראובן ריבלין: אמן.

איוב קרא: מי היה מאמין לפני כמה שבועות שזה יקרה.

ראובן ריבלין: צריך להאמין, אתה רואה.

איוב קרא: אני גם רוצה לברך את חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

איוב קרא: אנחנו בכיוונים שונים, אבל התרבות הפוליטית, הדמוקרטית, הליברלית שלו מסמלת דור של משכילים שיודעים מהו ויכוח דמוקרטי.

איוב קרא: טבעי הדבר שיהיו ויכוחים, אולי לא נסכים זה עם זה, אבל אין לי ספק שהוא נציג של דור חדש, אינטלקטואל ומשכיל.

איוב קרא: אני מקווה שנדע להביא כולנו יחד תועלת לאזרחי ישראל.

איוב קרא: אני גם מברך את ראש העיר שדרות ואת אנשיו שנמצאים פה.

איוב קרא: כשהייתי ילד, שדרות היתה בשבילי תלמידים שלמדו אתי ב"כדורי" ובכפר-גלים.

איוב קרא: בהמשך היתה לי ידידות עמוקה, עוד לפני שחשבתי להגיע לכנסת, עם משפחת מויאל.

איוב קרא: מאוחר יותר הוקמה אנדרטה לא רחוק משם לחברי הטוב, אלוף-משנה במילואים נביה מרעי.

איוב קרא: כמעט כל שנה אנחנו מגיעים לשם, ובדרך כלל אנחנו מבקרים גם בשדרות.

איוב קרא: יש לי רספקט רב לאנשי שדרות.

איוב קרא: מי היה מאמין שהסכמי אוסלו יביאו למצב שדווקא טילי "קסאם" ייפלו על העיר הזאת במקום שלום.

איוב קרא: הייתי מאוד רוצה לראות את העיירה, או העיר, משגשגת גם כלכלית.

איוב קרא: חשבתי שהסכמי אוסלו יביאו לאזור הזה לא רק שגשוג ופיתוח, אלא גם שקט.

איוב קרא: בעבר ראינו את זה בקריית-שמונה, ואנחנו רואים את זה היום.

איוב קרא: לא עלה על דעת איש שהדבר הזה ייפול דווקא על שדרות.

איוב קרא: התמונות מהמפעלים השבוע פגעו בנו, לא רק בכם.

איוב קרא: אני חושב שצורת ההתנהגות וההתנהלות סביב המפעל היא דבר שלא יעלה על הדעת.

איוב קרא: אנחנו כולנו מוקיעים את המצב הזה.

איוב קרא: לא יעלה על הדעת שכך יקרה בעיר שכל בניה הם לתפארת עם ישראל בזה שהם יושבים בעיר הזאת; אנחנו יודעים על דברים טובים שקורים בעיר הזאת.

איוב קרא: אהבתי את הודעת מנכ"ל משרד ראש הממשלה, בשם ראש הממשלה, על הכוונה להכיר בעיר הזאת כעיר פיתוח, שתזכה להנחות במס וכו'.

איוב קרא: אבל לא מהסימפתיה שמגלים כלפיכם תבוא הישועה.

איוב קרא: לדעתי צריך להפנות את כל המשאבים לעיירות הפיתוח בכלל ולמגזר הכפרי בפרט.

איוב קרא: אני חושב שזה דבר שמחייב, וצריך לתת עדיפויות שונות לחלשים על פני החזקים.

איוב קרא: אני חושב שעיר שהיא חזקה – אין כל סיבה לא לקחת ממנה ולתת לאזורים כמו שדרות, כמו נתיבות, כמו קריית-שמונה, כמו חורפיש, מקומות שיש בהם לדעתי קיפוח ברור ויש להביא למצב שיהיו בהם תנופה ופיתוח כלכלי.

איוב קרא: אין לי ספק שאם נלך לכיוון הזה ונעביר מהחזקים לחלשים, סוף-סוף יגיע הזמן שנאמר שקם השוויון המיוחל ותהיה אווירה של בשורה טובה.

איוב קרא: לא רק בלהקות ובזמר נזכה לראות את שדרות, שאנחנו מאוד מכבדים ומעריכים.

איוב קרא: זה אולי אחד המקומות היצירתיים ביותר מבחינת המקורות של הזמר העברי והערבי ביחד.

איוב קרא: אני מייחל לרגע הזה שתהיה אינטגרציה, גם כלכלית-חברתית, בתוך מדינת ישראל, ואני אשקיע את כל כוחי ומאודי כדי שהבשורה הטובה תבוא לילדי שדרות.

איוב קרא: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת איוב קרא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זבולון אורלב, ואחריו - חבר הכנסת שאול יהלום, חבר הכנסת ניסן סלומינסקי וחבר הכנסת משה גפני.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הואיל וזו לי הפעם הראשונה שאני מתכבד לשאת דברים מעל דוכן נכבד זה כשאדוני הוא היושב-ראש, אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולברך אותך ברכה מעומק הלב להצלחתך בתפקיד הרם והנישא של יושב-ראש הבית.

זבולון אורלב: אני סבור שטוב עשה היושב-ראש החדש שלנו שהקדיש את הדיון הזה למצבה של העיר שדרות, אחד הדיונים הראשונים שאנחנו מקיימים בכנסת השש-עשרה, בכנסת החדשה, וזאת לאות ולעדות שהכנסת נמצאת עם האצבע על הדופק ומחזקת את תושבי שדרות.

זבולון אורלב: ידעו תושבי שדרות שהכנסת, חברי הכנסת, המוסד כנסת, רגיש, רוצה לעזור, רוצה לסייע, הנושא נמצא על סדר-היום, והם לא נמצאים שם לבד בעיר עם טילי ה"קסאם".

זבולון אורלב: אני בטוח שתושבי שדרות יודעים שצה"ל עושה את כל הדרוש ואת כל האפשר ואת כל המותר, בגלוי ובנסתר, כדי להתמודד עם שאלת טילי ה"קסאם", ובוודאי אנחנו מחזקים בהזדמנות זו את ידי חיילי צה"ל ומפקדיו, במלחמה עקובה מדם זו, כדי לנקות את רצועת-עזה מהטרור, הכולל גם את טילי ה"קסאם".

זבולון אורלב: אבל, מהשיחות עם תושבי העיירה, ובהם גם חברים שנמצאים כאן ביציע, עמוס חנניה ורעייתו, וחברים אחרים, אנחנו יודעים שהפחד, החשש והדאגה של תושבי העיר הם לא רק מטילי ה"קסאם" אלא מהמצב הכלכלי.

זבולון אורלב: דווקא המצב הכלכלי הוא המטריד יותר והוא נראה המאיים יותר.

זבולון אורלב: הפצצה החברתית-הכלכלית לעתים מעיקה ומפחידה יותר מהפצצות של הטרוריסטים שבהם מטפל צה"ל.

זבולון אורלב: אני יודע שראש הממשלה הביא הצעה, כדי לתת לעיר מעמד של עיר עימות.

זבולון אורלב: אבל אני גם יודע שטחנות הביורוקרטיה טוחנות כל כך לאט, שלפעמים, כמו שאמר עגנון, עד שבאה הישועה יוצאת הנשמה.

זבולון אורלב: לכן אני רוצה לנצל במה נכבדה זו ולקרוא לאותם משרדי ממשלה שמופקדים על יישום ההחלטות, לעשות כל הדרוש והאפשר, ולעשות את הכול במהירות האפשרית; לדעת שבשדרות יש משפחות, יש ילדים, יש תלמידים, יש עובדים, שמרגישים מאוימים.

זבולון אורלב: צריך שהמדינה תחבק אותם באהבה.

זבולון אורלב: צריך שהמדינה תדאג למילוי צורכיהם בקטעים שאפשר, בקטעים הכלכליים.

זבולון אורלב: מותר עכשיו לחברה הישראלית, לתושבי המדינה, לתת כרגע את העדיפות, את תשומת הלב, את כל הדרוש לתושבי העיר, כדי שתושבי העיר ידעו שהם החלוץ שלפני המחנה וכל העם ניצב מאחוריהם.

זבולון אורלב: אני קורא למשרד האוצר ולכל יתר משרדי הממשלה, שיקדימו את כל ההחלטות כדי לתת מענה הולם.

זבולון אורלב: אני מאמין שהפתרונות האלה יחזקו את תושבי שדרות, ורוחם תהיה איתנה, ואנחנו אתם.

זבולון אורלב: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אינני מתכוון לשבור את שיאו של חבר הכנסת מיכאל איתן בישיבה על הדוכן.

ראובן ריבלין: הואיל ועדיין לא נבחרו לי סגנים, אני נמצא פה מהשעה 16:00, ואני רוצה כמובן לסיים את הישיבה.

ראובן ריבלין: לכן אני מבקש עכשיו להקפיד על לוח הזמנים, ואתכם הסליחה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת משה גפני, יעלה ויבוא.

ראובן ריבלין: אחריו – חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

ניסן סלומינסקי: מה אתי?

ראובן ריבלין: מייד אחריו אתה תבוא.

ראובן ריבלין: לא שמתי לב.

ראובן ריבלין: אני מתנצל.

ניסן סלומינסקי: פעם היית שם לב.

ראובן ריבלין: התרגלתי כבר שאתה לא נמצא היום בישיבה.

ראובן ריבלין: אבל כנראה אתם עסוקים בעניינים - - -

ניסן סלומינסקי: אנחנו מחפשים חדר כל היום.

ראובן ריבלין: לא האמנתי למראה עיני כאשר ראיתי שחבר הכנסת זבולון אורלב נרשם ולא בא לנאום.

ראובן ריבלין: זה היה יכול להצטרף לשבעת פלאי עולם.

זבולון אורלב: אנחנו חשבנו, אדוני היושב-ראש, שאם לא נסדר לנו חדרים, כולנו נהיה כאן.

ראובן ריבלין: מה יהיה כשאדוני יהיה שר?

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אם חבר הכנסת סלומינסקי היה מדבר לפני, אני לא יודע אם הייתי צריך לברך אותו, כי הוא חבר כנסת חדש-ישן.

ראובן ריבלין: כל מי שלא נאם בכנסת, צריך לברך אותו.

משה גפני: בכל מקרה, אני מברך אותו.

משה גפני: הוא חבר כנסת מצוין, ירא שמים.

משה גפני: אני אפילו סומך עליו שהוא בסופו של דבר לא ייתן יד לממשלה החילונית הזאת, מפני שהוא אדם ירא שמים.

ראובן ריבלין: אשר לשדרות.

ראובן ריבלין: ..

משה גפני: אדוני היושב-ראש, זאת ההזדמנות שלי לברך אותך על בחירתך לתפקיד החשוב מאוד, יושב-ראש הכנסת.

משה גפני: אנחנו הצבענו בעדך.

משה גפני: אפילו היית עומד לבחירה היום כמועמד הליכוד וכמועמדו של ראש הממשלה, ומטבע הדברים היינו צריכים להצביע נגד, היינו בכל מקרה מצביעים בעד.

משה גפני: לא היה עוזר לראש הממשלה בעניין הזה.

משה גפני: אנחנו תומכים בך, אנחנו חושבים שאתה ראוי להיות יושב-ראש הכנסת, וגם קידשת שם שמים בנאום הראשון ובתפקיד שלך.

משה גפני: כבר עכשיו בדברים הראשונים שאתה עושה, הדיון על העיר שדרות - - -

ראובן ריבלין: דרך אגב, גם חבר הכנסת גפני היה - - -

משה גפני: באופקים.

משה גפני: למעלה מ-20 שנה הייתי שכן של העיר הזאת.

משה גפני: אני מברך את ראש העיר, את סגניו, את פרנסי העיר.

משה גפני: הם עוברים ימים קשים.

משה גפני: ימים קשים מאוד.

משה גפני: זה לא פשוט ולא קל להיות כל היום תחת האיום של טילי ה"קסאם", במצב ביטחוני לא קל.

משה גפני: העיר שדרות, כמו אחיותיה, עיירות הפיתוח בנגב, נמצאת במצב כלכלי מאוד מאוד קשה.

משה גפני: יש מדיניות של פיזור האוכלוסייה.

משה גפני: יש מדיניות של כל הממשלות בישראל, שמפזרות את האוכלוסייה, והנושא של הנגב הוא נושא לאומי ממדרגה ראשונה.

משה גפני: אבל אנחנו רואים איך דיבורים לחוד ומעשים לחוד.

משה גפני: כאשר נסגר מפעל בשדרות, וכך היה באופקים, כך היה בירוחם, כך בבאר-שבע ובמקומות אחרים - הממשלה, כל ממשלה, עומדת מנגד.

משה גפני: אני מציע לא להתפתות, ואני אומר זאת לפרנסי שדרות, בנושא של החלטת ממשלה.

משה גפני: אני מכיר החלטות ממשלה רבות.

משה גפני: רק כאן, בכנסת, אסור להוריד את זה מסדר-היום.

משה גפני: אי-אפשר לסמוך על הממשלה.

משה גפני: לא היה אפשר לסמוך על שום ממשלה, אבל בוודאי לא על הממשלה הנוכחית.

משה גפני: דיבר פה קודם יושב-ראש הכנסת לשעבר, והוא הגדיר את הממשלה הזאת מכמה היבטים.

משה גפני: אבל אני רוצה לדבר על כך שמדובר על ממשלה של צפון תל-אביב.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הממשלה אומרת שהמצב הכלכלי מאוד קשה.

משה גפני: באמת, מצב כלכלי קשה.

משה גפני: אנחנו יודעים.

משה גפני: הממשלה החליטה שכתוצאה מהמצב הכלכלי הקשה היא סוגרת כמה משרדים.

משה גפני: יפה.

משה גפני: חוסכים כסף.

משה גפני: והנה התבשרנו, גם תושבי שדרות שמחכים לכל סיוע כלכלי כדי להציל את היישוב הזה – יש שם תושבים נפלאים, יש שם אנשים שרוצים לעבוד, שרוצים לפתח את היישוב; יישוב ברמה גבוהה מאוד – פתאום התבשרנו שיש משא-ומתן קואליציוני עם המפלגה הזאת, מפלגת צפון תל-אביב, והודיעו שסוגרים את משרד המדע, כדי לחסוך כסף.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: מתברר שבמשא-ומתן הקואליציוני שדרות לא מעניינת את הממשלה, בוודאי לא את המפלגה של צפון תל-אביב, ומחליטים שמפני שיש חבר כנסת - - -

ראובן ריבלין: אולי במשא-ומתן גילו שיש מדע?

משה גפני: שלא תהיה טעות, אני חושב שצריך מדע, ואני חושב שצריך טכנולוגיה, ואני חושב שצריך לסייע לענייני דתות.

מתן וילנאי: יושב פה ראש עיריית שדרות.

מתן וילנאי: אני מציע שהוא יגיד מה תרם משרד המדע, התרבות והספורט לעיר שלו, לשדרות.

משה גפני: השר לשעבר מתן וילנאי, אני יודע, ואני אומר, עשית בתפקידך כשר המדע, התרבות והספורט את מה שנדרש ממך לעשות, והרבה מעבר לכך.

משה גפני: אבל החליטו, המצב הוא קשה.

משה גפני: היתה החלטת ממשלה בשבוע האחרון לפני הבחירות, שסוגרים חמישה משרדים.

משה גפני: אני עוד אמצא את ההזדמנות, בעזרת השם, ואני הולך לדבר הרבה בכנסת, מפני שזה התפקיד שלי עכשיו, לדבר; בקדנציה הקודמת היה לי תפקיד, לעשות - - -

ראובן ריבלין: אתה הולך לדבר הרבה, אבל לא היום.

משה גפני: לא היום.

משה גפני: אני הולך לדבר על זה שהממשלה החליטה לפרק, להפוך את משרד הרווחה בעצם למשרד סעד.

משה גפני: הולכים להחזיר את מדינת ישראל, בניגוד לכל העולם המערבי, עשרות שנים אחורנית בכל מדיניות הרווחה.

משה גפני: אבל החליטו שסוגרים את משרד המדע, מאחדים אותו.

משה גפני: חוסכים כסף.

משה גפני: הרי אפשר היה בכסף הזה לעזור לשדרות.

משה גפני: כן צודק, לא צודק – אני לא ממשלה.

משה גפני: מתברר שלא מעניינים את הממשלה החדשה שדרות, עיירות הפיתוח או הנגב.

משה גפני: מעניין אותם צפון תל-אביב.

משה גפני: צריך לתת תפקיד שעולה הרבה כסף, סתם, בגלל פוליטיקה שאין מאחוריה ולא כלום.

משה גפני: דרך אגב, חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, אתה הולך להיות השותף של מפלגת צפון תל-אביב.

ניסן סלומינסקי: צריך להחזיר אותה בתשובה.

משה גפני: פוליטיקאים לא חוזרים בתשובה על-פי רוב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, אני מכיר את חבר הכנסת סלומינסקי היטב, אני יכול לסדר לכם פגישה אחרי הישיבה.

ראובן ריבלין: אל תנהלו פה עכשיו דו-שיח.

משה גפני: אני פונה אליך, אדוני היושב-ראש, נא לא להוריד את הנושא הזה מסדר-היום.

משה גפני: פשוט לא להוריד את זה מסדר-היום.

משה גפני: אתה אמרת שאתה תהיה יושב-ראש של כולם, של כל המפלגות בבית הזה, של כל הסיעות, של כל הדעות; זאת הולכת להיות ממשלה, שאני לא בטוח שעיירות הפיתוח יהיו בראש מעייניה.

משה גפני: אני מאוד חושש שבקיצוצים הקשים שהממשלה הזאת הולכת לעשות לנו, הולכים לפגוע לא בחזקים, הולכים לפגוע בחלשים.

משה גפני: לחזקים יש ייצוג בממשלה, לחלשים יהיה ייצוג בכנסת.

משה גפני: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, בבקשה.

ראובן ריבלין: ברוכים השבים.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: ברוך הנמצא.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להצטרף לכל הברכות שבוודאי בירכו קודמי.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לציין רק עוד פן אחד מכל הנקודות המיוחדות שיש בך.

ניסן סלומינסקי: אני זוכר שכל פעם שמישהו אמר בנאום שלו איזה דבר או דבר תורה, איזה משהו שקשור למסורת, רצת ואמרת: אני רוצה לשמוע.

ניסן סלומינסקי: זה ממש משך אותך.

ניסן סלומינסקי: אולי בזה אני אפתח.

ניסן סלומינסקי: התלבטתי כשנכנסתי איך אומרים, שדרות או שדרות, בשי"ן שמאלית או ימנית.

ניסן סלומינסקי: חלק אמרו לי שאומרים כך, חלק אמרו לי כך, אז עשיתי דין לעצמי.

ראובן ריבלין: במקורות כתוב שדרות, בשי"ן שמאלית, ואכן, זה שם העיר.

ניסן סלומינסקי: שדרות, בשי"ן שמאלית, וקוראים לה שדרות, בשי"ן ימנית.

ניסן סלומינסקי: אז עשיתי דין לעצמי.

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: כתוב שדרות, בשי"ן שמאלית, וכך קוראים לה, אבל יש מי שטועים ואומרים שדרות, בשי"ן ימנית.

ניסן סלומינסקי: כולם כאן אמרו שדרות, בשי"ן ימנית, אז עשיתי דין לעצמי, אולי לא נכון.

ניסן סלומינסקי: אצלנו מופיע שב"ת.

ניסן סלומינסקי: מה זה שב"ת?

ניסן סלומינסקי: זה ראשי תיבות של שינה בשבת תענוג.

ניסן סלומינסקי: באו אנשים בטענות ואמרו: למה שינה?

ניסן סלומינסקי: שיחה בשבת תענוג.

ניסן סלומינסקי: על זה נאמר: לב חכם בימינו.

ניסן סלומינסקי: אם אתה חכם, שים את הנקודה בצד ימין, ואז יצא לך שינה, ותוכל לישון בשבת.

ניסן סלומינסקי: אמרתי: אם כך, נשים את הנקודה בצד ימין, יצא לנו שדרות.

ניסן סלומינסקי: אבל אם זה לא נכון, טוב.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, כולם כבר דיברו על מצבה של שדרות.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לציין רק שתי נקודות בעניין.

ניסן סלומינסקי: נקודה אחת, שאנחנו באמת עושים הרבה מאוד ומשתדלים בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: מעבר לכל מה שדובר, הקמנו שם ישיבת הסדר, שעושה עבודת קהילה גדולה מאוד עם היישוב עצמו, הבאנו לשם גרעין תורני, שעובד ופועל עם המשפחות, ומנסה כמה שיותר לקרב, לעזור ולפעול.

ניסן סלומינסקי: מעבר לזה, אני רוצה לציין רק נקודה אחת, שהיא מעניינת.

ניסן סלומינסקי: הרי כל הנושא הזה עלה בגלל טילי ה"קסאם" שיורים על שדרות.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה משמש לנו דוגמה לכל מה שכל הזמן מנסים "להאכיל" אותנו מפלגת העבודה ואחרים, שהפתרון לטרור זה להקים קו הפרדה, להקים גדר הפרדה, וזה יציל את עם ישראל.

ניסן סלומינסקי: תהיה גדר, הכול יהיה בסדר.

ניסן סלומינסקי: בהסכם הקואליציוני רצו לחייב שתקום גדר וכן הלאה.

ניסן סלומינסקי: שלא נטעה ושלא נחיה באשליות.

ניסן סלומינסקי: הגדר הזאת לא תעזור.

ניסן סלומינסקי: הנה, אתם רואים, יש טילים, והטילים עוברים מעל הגדר.

ניסן סלומינסקי: יש טילי "קסאם" שהטווח שלהם הוא 7 ק"מ, והם הולכים ומגדילים את הטווח.

ניסן סלומינסקי: יגיעו גם "קטיושות", חס ושלום, והטווח שלהן הרבה יותר גדול.

ניסן סלומינסקי: מה תעזור לנו גדר?

ניסן סלומינסקי: על מה אנחנו מדברים?

ניסן סלומינסקי: אם צה"ל לא יהיה בערים ולא ידביר את הטרור, שדרות לא תוכל לחיות ונתניה לא תוכל לחיות, וכך גם יישובים אחרים.

ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר, שלא נחיה באשליות.

ניסן סלומינסקי: את הטרור צריך להדביר, ולא הגדר היא הפתרון.

ניסן סלומינסקי: אני מקווה שאם נעשה את זה נכון, גם שדרות, לפחות הצרה הביטחונית לא תהיה לה, ונצטרך כולנו יחד לעזור כדי לפתור את הבעיות הכלכליות והחברתיות שלה.

ניסן סלומינסקי: אני מקבל את עמדתך ואני מקצר, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: הממשלה הזאת בעד גדר או נגד גדר?

ניסן סלומינסקי: נגד גדר.

ראובן ריבלין: תעלה ותבוא חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

ראובן ריבלין: מייד אחריה – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה וחבר הכנסת טלב אלסאנע.

גילה פינקלשטיין: ערב טוב, אדוני היושב-ראש, חברות יקרות, חברים יקרים, היות שכל אחד התחיל עם סיפור קצר על הקשר שלו ליושב-ראש, אני חייבת לספר גם סיפור קצר משלי.

גילה פינקלשטיין: כשבני היה בתותחנים והוא שירת בדרום הר-חברון, חבר הכנסת ריבלין לא היה יושב-ראש הכנסת, הוא היה שר התקשורת.

גילה פינקלשטיין: יום אחד, כשאני מנהלת ישיבת מורים בחדרי, אני מקבלת טלפון: תפתחי מהר את הפלאפון שלך, אני עומד פה עם שר התקשורת, התלוננתי שאין קשר ואני לא יכול לצלצל לאמי שדואגת לי.

גילה פינקלשטיין: תפתחי מהר את הפלאפון, שר התקשורת רוצה לדבר אתך.

גילה פינקלשטיין: אמרתי: תפסיק לבלבל לי את המוח עכשיו, באמצע הישיבה.

גילה פינקלשטיין: מספיק.

גילה פינקלשטיין: סגרתי את הפלאפון.

גילה פינקלשטיין: אחרי שנייה הוא התקשר ואמר: אמא, זה רציני.

ראובן ריבלין: מעשה שהיה כך היה, גברתי חברת הכנסת הנכבדה.

ראובן ריבלין: בנך התלונן על התקשורת וטיבה, ואמר שהוא לא מצליח להשיג קשר עם אמו.

ראובן ריבלין: שאלתי: מה מספרה של אמך?

ראובן ריבלין: חייגתי בסלולרי שלי - אני לא רוצה לומר את שם החברה - וראיתי שיש קשר.

ראובן ריבלין: עובדה.

גילה פינקלשטיין: מאחורי ההלצה אמת מציצה.

גילה פינקלשטיין: חשבתי שזה צחוק, אבל למחרת, בשש בבוקר, אני קוראת את העיתון "מעריב", ואני רואה תמונה של הבן שלי ושל שר התקשורת, וכתוב: שר התקשורת חיפש את האמא הדואגת.

ראובן ריבלין: לעצם העניין.

ראובן ריבלין: בבקשה.

גילה פינקלשטיין: אני מאוד שמחה שכולנו מגלים אמפתיה כלפי שדרות.

גילה פינקלשטיין: אני מקווה שזה לא יהיה אירוע בר-חלוף, אלא באמת חלק מתוכנית ארוכת טווח לחיזוק הפריפריה בכלל ושדרות בפרט.

גילה פינקלשטיין: המטרה שלשמה אני מדברת היום היא לנצל את ההזדמנות להתריע על הסכנה של הפסקת הפעילות של ניידת לטיפול נמרץ בשדרות.

גילה פינקלשטיין: כשהחל ירי הטילים לעבר העיר, פנו שרי הביטחון והבריאות למגן-דוד-אדום בבקשה להעמיד לרשות התושבים שירותי חירום של ניידת טיפול נמרץ, תוך הבטחה כי יימצא מימון לנושא הזה.

גילה פינקלשטיין: אכן, הניידת קיימת ופועלת, אבל ייתכן שמחר השמש תזרח, בוקר חדש, והניידת לא תהיה יותר.

גילה פינקלשטיין: יש בעיה עם מימון הניידת, ראש העיר עתר בעניין לבג"ץ בדרישה לחייב את מגן-דוד-אדום, אבל הבקשה שלו נדחתה.

גילה פינקלשטיין: כדאי לדעת שמדובר ב-800,000 שקלים בשנה.

גילה פינקלשטיין: כחלק מההכרה בשדרות כיישוב בקו העימות, יש צורך דחוף לממן את הניידת כמו שכל יישובי קו העימות מקבלים מימון על-ידי משרד הביטחון, כפי שנעשה ביישובי הצפון וביישובי יש"ע.

גילה פינקלשטיין: הייתי שמחה מאוד אם היינו יוצאים מכאן בקריאה למשרד הביטחון לממן את הניידת, כמו בכל יישובי קו העימות.

גילה פינקלשטיין: זה צורך חיוני להצלת חיי אדם, ואסור שנתעלם מהנושא הזה.

גילה פינקלשטיין: בהזדמנות זו אני רוצה לחזק את ידי אנשי מד"א בעיר, ובכל מקום בארץ, שעושים מלאכת קודש.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

ראובן ריבלין: סגן היושב-ראש לשעבר, ובתקווה שגם בעתיד, חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני יושב-ראש הכנסת, נהגנו לברך זה את זה כסגני יושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שמח מקרב לבי שיצא לי לעמוד ליד הדוכן הזה ובהזדמנות הראשונה לברך אותך מקרב לב על התפקיד שאתה ראוי לו והוא ראוי לך.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לברך גם את אורחינו, ראש העיר שדרות ופרנסיה, היושבים ביציע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לברך גם את קודמי, חבר הכנסת החדש-ישן ניסן סלומינסקי וחברת הכנסת החדשה גילה פינקלשטיין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מקווה שתתרמו לעבודה פורייה וטובה, לבית הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי יודע, אולי נשכיל כולנו לראות ימים הרבה יותר טובים ודיונים הרבה יותר נעימים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אכן, אדוני היושב-ראש, הגשתי בבוקר הצעה דחופה לסדר-היום לאחר שראיתי כותרת בעיתון, שפועלים בשדרות פוזרו בגז מדמיע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רוצה להגזים אבל הדבר קומם אותי ואמרתי: לא יכול להיות שעניין כזה יקרה ולא יעלה בכנסת, ומיהרתי להגיש את ההצעה הדחופה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבין שאדוני יזם את הדיון הכולל, ובוודאי ראה שבתוך הדיון הזה אני יכול להתבטא גם בעניין הצעתי הדחופה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאן אני רוצה לומר, שלא יכול להיות שהמצב החברתי ילך ויידרדר ואנחנו נראה יום-יום שיאים חדשים, והדברים יימשכו כאילו שום דבר לא קורה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נכון, מר שרון וממשלתו השכילו, וככל הנראה ימשיכו להצליח, להפנט את כולנו ולהכניס את המדינה הזאת לפחד, להכניס את כל הציבור למלכודת פחד ורעד, שכאילו אין מוצא אחר, אין דרך אחרת: "מר שרון השתנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מר שרון רוצה לעשות שלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מר שרון הוא בסדר, אבל 'אין לו פרטנר', ואילו האחרים הם הרשעים, הם המשלחים, הם הרוצחים".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האחרים האלה לפעמים אפילו לא זוכים להיות כותרת, הם כבר לא חדשות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יום-יום נהרגים, מתים, נרצחים ילדים, קטנים וגדולים, אזרחים ותושבים בעזה, בשכם, בכל השטחים הכבושים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה כבר לא זוכה לסיקור, זה כבר לא חדשות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא שאני שמח, חס וחלילה, על כך שטילים נופלים בשדרות, או לא שאני רוצה חס וחלילה שתהיה שפיכות דמים גם בשדרות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לא הפתרון וזו לא התשובה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל בוודאי נחטא כולנו לאמת אם נמשיך להסתכל רק על הצד הזה של העניין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם לא נראה את התמונה בכללותה, אם לא נשכיל ללמוד את המצב, בוודאי לא נוכל גם למצוא את הפתרון הנכון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש, הדברים שזורים זה בזה, לא רק בחיים החברתיים אלא גם במצב המדיני ובמצב הפוליטי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא יכול להיות ששדרות תזכה לשקט חברתי ופוליטי, מדיני וצבאי, ומה שאתה רוצה, כל עוד השכנים שלה נהרגים ונרצחים וחיים במערבולת של דם יום-יום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא יכול להיות פתרון כזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אינני מאמין כי מישהו מהבית הזה רוצה ששפיכות הדמים תימשך, ואינני מאמין שמישהו איננו רוצה שכולנו נצא ממעגל הדמים הזה, אבל אנחנו חלוקים בדרך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדרך שהציע מר שרון עד עכשיו הוכיחה, אדוני, שהיא דרך של כישלון, דרך של העמקת הבדידות, לא רק המדינית אלא גם החברתית בתוך המדינה עצמה, דרך של קיטוב, דרך של עוני, דרך של אבטלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דיבר קודמי, חבר הכנסת זחאלקה, על כך שכל היישובים המובילים בעוני ובאבטלה, 25 יישובים, כולם יישובים, עיירות וכפרים שבהם חיים תושבי מדינת ישראל הערבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא יכול להיות שהמדיניות הזאת תימשך וכולנו בבית הזה נאמר: כן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רוצה לשכוח את דבריו של חבר הכנסת רן כהן, שקוממו אותי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פשוט לא היה לי נעים לצעוק כלפיו במושב הזה, בישיבה הזאת, בבית הזה, בשעה הזאת, וקמתי ויצאתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רק חושב לעצמי ומוצא את הפתרון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו אני יודע למה מרצ ירדה, כי אם מרצ, על-ידי חבר הכנסת רן כהן ודומיו, רוצה לשחק את תפקיד הימין, את תפקיד הקיצונים ואת תפקיד הביטחוניסטים, אז הציבור ילך לאוריגינל, ילך למר שרון, לימין האוריגינלי, ולא ילך למרצ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הייתי מצפה לשמוע ממר כהן מלה אחת על שכניו ממערב בעזה, על האנשים שנאנקים יום-יום במעצר של עם שלם, במשך שנים: רעב, חולי, עוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפילו במערכות החדשות לא מסקרים את המצב שלהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואנחנו פה סתם נשב ונבליג?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק הצד שלנו כואב?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה, הם לא בני אדם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדם שלהם איננו דם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם לא בני אדם שנמקים ומתים ברעב ובפחד יום-יום?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא נשמיע גם את צעקתם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מסיים, אדוני, במשפט אחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל עוד לא נשכיל כולנו להבין ולהפנים שהפתרון חייב להיות לשני הצדדים, שום פתרון לא יהיה, ומערבולת הדמים הזאת תמשיך להטביע את כולנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת מתן וילנאי, ויסיים - סגן השר גדעון עזרא.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לברך את היושב-ראש על היבחרו ועל קבלת האמון והתמיכה פה-אחד של חברי הכנסת.

טלב אלסאנע: אני מאחל לך הצלחה בתפקידך.

טלב אלסאנע: אני סבור שצעד מאוד חשוב הוא, שהתחלת את הדיון בתחילת המושב בנושא שנוגע לאוכלוסייה, כך שהכנסת תלווה את ההתרחשויות בקרב האוכלוסייה.

טלב אלסאנע: היום זה נוגע לשדרות, מחר ליישובים אחרים, או לנושא שנוגע לאוכלוסייה, שבוער בעצמותיה.

טלב אלסאנע: צריך לתת מענה על הסוגיות האלה.

טלב אלסאנע: דבר שני, אני רוצה לברך את ראש העיר שדרות ואת נציגי העירייה שבאו לכאן.

טלב אלסאנע: הם שמעו הרבה הצהרות, הרבה הכרזות, קיבלו הרבה אמפתיה, אבל השאלה היא, עם מה הם יוצאים מהדיונים האלה, מה התוצאה המעשית של הדיונים.

טלב אלסאנע: הם לא הגיעו עד כאן משדרות ביום כה סגרירי כדי לשמוע הצהרות, אלא כדי לקבל תרופות ומענה לבעיות האמיתיות של עיריית שדרות.

טלב אלסאנע: נשאלת השאלה מדוע בדיון החשוב הזה, כשראש העירייה ונציגי העירייה טורחים להגיע לכנסת, לא משתתפים בדיון הזה ראש הממשלה ושר האוצר, נציגים שיכולים לקבל החלטות ולא רק להשמיע הצהרות.

טלב אלסאנע: הרי הם לא נתבקשו לרוץ לשדרות להזדהות עם התושבים.

גדעון עזרא: קיבלו החלטה.

טלב אלסאנע: אנחנו יודעים שאין בחירות.

טלב אלסאנע: הם מכירים את שדרות רק כשיש בחירות, כדי לרוץ לשם ולאסוף קולות.

טלב אלסאנע: אבל כשיש בעיה אמיתית וצריך לתת מענה, אפילו בדיון עצמו הם לא משתתפים.

טלב אלסאנע: זה היחס שנותנים לאוכלוסייה הזאת.

טלב אלסאנע: הבעיה של שדרות היא רק סימפטום.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, עצרתי את השעון.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר לך, שאתמול כאשר החלטנו לכנס דיון מיוחד בנושא העיר שדרות, ביקשנו משרי הממשלה, ושלושה מהם נענו והגיעו לכאן בתחילת הישיבה.

ראובן ריבלין: לא קל לבקש משרים לבטל את סדר-היום שלהם כאשר אנחנו לא הודענו להם לפחות שבוע מראש.

ראובן ריבלין: אין לי כל ספק ששרי הממשלה, אם היו מודעים מבעוד מועד, היו מתארגנים ונמצאים כאן, לפחות נציגיהם.

ראובן ריבלין: אבל שלושה משרי הממשלה היו, פתחו את הדיון, וגם שר הביטחון מבקש להתייחס לדיון מחר.

ראובן ריבלין: הפעם אנחנו יכולים רק לומר שהתארגנו בצורה חפוזה, ולכן יש כאן איזה נימוק.

ראובן ריבלין: הממשלה, שקיבלה אף היא החלטה בנושא שדרות, ושכולנו מקווים שהיא גם תממש אותה, אכן נמצאת אתנו כאן בלב אחד בתמיכה בעיר שדרות ובצורך הבלתי-מתפשר לתת לה טיפול מיידי.

טלב אלסאנע: מקובלים עלי דבריך, היושב-ראש.

טלב אלסאנע: השאלה הנשאלת, כבודו: האם אנחנו צריכים להעלות נושא של מצוקות חברתיות רק כאשר יש בעיה ביטחונית?

טלב אלסאנע: עצוב מאוד שהבעיה של שדרות מועלית רק כשיש גל של טילי "קסאם".

טלב אלסאנע: הרי הבעיה של שדרות היא לא רק הבעיה של שדרות, כידוע לך.

טלב אלסאנע: היא הבעיה של נתיבות, היא הבעיה של אופקים.

טלב אלסאנע: אז מה, צריך להעלות את הבעיות של נתיבות או של אופקים רק כשיש טילים?

טלב אלסאנע: מדוע לא מעלים את הבעיות החברתיות באופן עקרוני, כדי לתת מענה על הבעיות של היישובים האלה?

טלב אלסאנע: הרי לא רק שהם סובלים מטילי ה"קסאם".

טלב אלסאנע: הם סובלים מהתאכזרות של מדיניות ממשלתית במשך עשרות שנים שהפכה את העיירה למוכת אבטלה ועוני, והם סובלים מהתאכזרות של המשטרה, שמתמודדת אתם בגז מדמיע בהפגנות של העובדים עקב סגירת המפעלים שלהם.

טלב אלסאנע: תארו לכם, רבותי, אדם שמפוטר ממקום עבודתו, מאבד את פרנסתו, יוצא להפגין ברשיון, בצורה חוקית - ומה התשובה שיש?

טלב אלסאנע: יורים בו בגז מדמיע.

טלב אלסאנע: חבל שהעובדים לא השתמשו בערכות המגן שחולקו להם לרגל הבעיה שתהיה במפרץ.

טלב אלסאנע: אני רוצה לומר שיש בעיה של התאכזרות, אטימות וחוסר רגישות מוחלט מבחינת המדיניות הממשלתית, לא של הממשלה שקמה עכשיו, אלא של הממשלות הקודמות.

טלב אלסאנע: רק הבוקר, אדוני היושב-ראש, ביום הסגרירי הזה, הפקחים של משרד הפנים בליווי שוטרים הגיעו לנגב, לא לשדרות אלא ליישובים בדואיים, והרסו שלושה אוהלים.

טלב אלסאנע: אני לא רוצה להגיד שהם מבנים, כי לא מדובר בווילות.

טלב אלסאנע: מדובר בפחון, שהוא קריר בלאו הכי, לאנשים שאין להם חשמל, והותירו את המשפחות ללא קורת גג.

טלב אלסאנע: איך אפשר להגדיר את הגישה הזו?

טלב אלסאנע: אם זו אינה אטימות, אני לא יודע מהי אטימות.

טלב אלסאנע: לכן יש צורך בשינוי גישה.

טלב אלסאנע: חוסנה ועוצמתה של חברה אינם נמדדים בכמות המטוסים והטנקים שלה, אלא ביחס הערכי כלפי האוכלוסייה, כלפי האזרחים שלה.

טלב אלסאנע: היו מדינות שהיה להן ארסנל צבאי אדיר, והן התמוטטו והתפרקו, כיוון שלא העמידו את האוכלוסייה בראש סולם העדיפויות.

טלב אלסאנע: זה מה שקורה כאן:

טלב אלסאנע: אני שם לב לכך שכל אלה שמדברים בעד התנחלויות ובעד ארץ-ישראל השלמה, לא השתתפו כאן בדיון.

טלב אלסאנע: ולכן יש צורך בשינוי סדר העדיפויות.

טלב אלסאנע: ולסיום, משפט אחרון: אחרי שנתיים שבהן ראש הממשלה הנוכחי השתמש בכול, במטוסים, במסוקים, בטנקים ובארטילריה, ונכשל, הגיע הזמן שישתמש בדבר אחד שהוא לא השתמש בו עד היום – שישתמש בשכל.

טלב אלסאנע: אי-אפשר להשיג ביטחון באמצעות טנקים.

טלב אלסאנע: אי-אפשר לחסל שאיפות של עם באמצעות מסוקים.

טלב אלסאנע: את שאיפות העם מחסלים על-ידי הגשמת שאיפתם לעצמאות, לחירות ולסיום הכיבוש.

טלב אלסאנע: כך נפתרה הבעיה של קריית-שמונה, עם סיום הכיבוש בדרום-לבנון.

טלב אלסאנע: כך תיפתר הבעיה של שדרות והבעיה הביטחונית במדינה.

טלב אלסאנע: לדעתי, הגיע הזמן להשתמש בשכל, להפסיק להשתמש בכוח ולהבין שהפתרון הצבאי הזה נכשל בלבנון ובהרבה מקומות.

טלב אלסאנע: אחרי שנתיים הגיע הזמן לגישה אחרת ולדרך אחרת, שיש בה קצת שכל, יותר חוכמה ופחות כוחנות.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: יש מי שאומרים, כי מי שמשתמש בשכל, רואה את לבנון וקצת נזהר.

ראובן ריבלין: אדוני השר לשעבר, ויש שמקווים גם השר לעתיד, חבר הכנסת מתן וילנאי.

זבולון אורלב: אתה יודע משהו?

זבולון אורלב: אתה מרמז על משהו?

ראובן ריבלין: לא, אמרתי שיש רבים שמקווים.

זבולון אורלב: אדוני יודע על משהו מהמשא-ומתן שאנו לא יודעים?

מתן וילנאי: הוא לא יודע שום דבר, חבר הכנסת אורלב.

ראובן ריבלין: אני קורא הגיגי לב ועיתונים.

מתן וילנאי: אני חייב להתחיל עם היושב-ראש.

מתן וילנאי: מה את מחייכת, רותי?

ראובן ריבלין: במקרה יושבים על הבימה שלושה מהגימנסיה.

מתן וילנאי: כאשר שירכתי את דרכי במשך שנים לבית-הספר על פני החצר של משפחת ריבלין - הוא היה מבוגר ממני באי-אלו שנים.

מתן וילנאי: הוא היה הקצין הראשון בשכונה.

ראובן ריבלין: לא, אחי היה לפני, אבל מהגילאים שלנו הייתי הראשון.

מתן וילנאי: אני יותר מאשר שמח לראות אותו כאן ליד שולחן היושב-ראש.

מתן וילנאי: מבחינה ארגונית אנחנו לא באותה מפלגה, אבל יש לנו הרבה דברים משותפים, והם יישארו כאלה.

יובל שטייניץ: אולי עוד תצטרף פעם.

מתן וילנאי: לאט לאט, היתה פעם אחת, והיא לא ממש הצליחה.

טלב אלסאנע: אתה עוד צעיר.

מתן וילנאי: התמונה של שדרות היא לא רק של שדרות, זה קורה בכל פינה ובכל מקום בחברה הישראלית של היום.

מתן וילנאי: מדהים איך בנקודת זמן אחת מתיזים על פועלים העומדים מול גדרות המפעל שנסגר גז מדמיע – ולא את אלה שמתיזים אני בא להאשים - ובאותה עת עצמה מתרחש הירי של טילי ה"קסאם" מכיוון בית-חאנון.

מתן וילנאי: זו התמונה בכל פינה ובכל מקום בחברה הישראלית.

מתן וילנאי: ביקרתי כשר כמה פעמים בשדרות, יותר מפעמיים-שלוש פעמים, ואני רוצה לדבר על שדרות האחרת, על מרכז המוזיקה.

מתן וילנאי: יושבים כאן חיים אוליאל וראש העיר, אשר דואגים לכך שהוא יפעל.

מתן וילנאי: עשרות ילדים מקבלים שם חינוך יוצא מן הכלל, חינוך יוצא דופן, שאין כמוהו במקומות רבים בחברה הישראלית.

מתן וילנאי: ילדי עולים מכל פינה ומכל מקום לומדים שם.

מתן וילנאי: אני רוצה לדבר על כך ששדרות היא מרכז ארצי ולאומי של מוזיקה.

מתן וילנאי: היא הוציאה מקרבה את קובי אוז, היא הוציאה את חיים אוליאל, היא הוציאה דברים רבים נוספים, והיא מהווה בפריפריה מוקד מרכזי של התרבות הישראלית.

מתן וילנאי: זו שדרות שאני זוכר, עם ה"סינמטק" שלה ועם כל הדברים היפהפיים האלה.

מתן וילנאי: למרות התנאים הקשים, פרנסי העיר דואגים להוציא את כל הדברים האלה מן הכוח אל הפועל.

מתן וילנאי: אני אומר את זה, כי לא מובן מאליו שצריך לראות תמיד רק את המסכנות שם.

מתן וילנאי: צריך לראות גם את הדברים היפים ששדרות עושה, בזכות הכוחות הפועלים מתוך שדרות עצמה.

מתן וילנאי: זוהי דוגמה לכל עיר ואם בישראל.

מתן וילנאי: אני חייב להעיר שתי הערות, ואני מצטרף בכך לדבריו של חבר הכנסת גפני, שלא נמצא כאן כרגע.

מתן וילנאי: אסור להסתפק במלים.

מתן וילנאי: אני מבקש מהיושב-ראש, שתצא הצהרה של הכנסת, אשר תבוא בדרישות פשוטות וברורות לממשלה.

מתן וילנאי: אני מכיר היטב מתפקידים קודמים את נושא מפעל המרעומים.

מתן וילנאי: אני רוצה שתבינו, זהו קו אסטרטגי מכל בחינה שהיא, ואין לו תחליף במדינת ישראל.

מתן וילנאי: מדובר על מיליונים, וזה כסף רב, אבל מדינה שיש לה תקציב של 270 מיליארד שקל, יכולה למצוא את המיליונים על מנת שהמפעל הזה ימשיך לשגשג.

מתן וילנאי: הוא חשוב לא רק לשדרות, הוא חשוב לביטחונה של מדינת ישראל, וכמובן גם לעיר שבה הוא שוכן.

מתן וילנאי: אפשר לדרוש את זה ואפשר לעשות את זה.

מתן וילנאי: והדבר האחרון, אני מציע לכל חברי מהימין להקשיב קשב רב לדברים של איש חכם משדרות, אשר כתב את מה שהקריא קודם חבר הכנסת כהן.

מתן וילנאי: חמש שנים ויותר הייתי אלוף פיקוד הדרום.

מתן וילנאי: כחייל צעיר בצנחנים שכבתי מאות לילות במארבים במה שנקרא ברך בית-חאנון, כאשר אורות שדרות מאחורינו והחשכה לפנינו.

מתן וילנאי: האמינו לי, אני יודע על מה אני מדבר כאשר מדובר בהפעלת כוח, ואני יודע על מה אני מדבר כאשר עוסקים בלחימה בטרור: זה לא ילך כך, וצריך להבין את זה.

מתן וילנאי: ללא הגדר שם, מצבה של שדרות היה קשה פי כמה, ואני אישית אחראי על הקמת הגדר הזאת – ואני גאה על כך - תוך ויכוח קשה בתוך הצבא ובהכרעת שר הביטחון וראש הממשלה המנוח, יצחק רבין.

מתן וילנאי: לכן אני מציע להקשיב לדברים של איש פשוט וחכם, וכאלה יש רבים בשדרות.

מתן וילנאי: תודה רבה לכם.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת וילנאי גם על כך שעמד למופת בלוח הזמנים.

ראובן ריבלין: אחרון הדוברים, סגן השר גדעון עזרא.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בראש ובראשונה אתה, היושב-ראש, אני חושב שלסגנים שלך לא תהיה עבודה, אתה תשב כאן כל הזמן.

ראובן ריבלין: היום אני יושב כל הזמן כי אין לי סגנים.

גדעון עזרא: אתה אוהב לשבת פה.

ראובן ריבלין: כן, אבל יש גבול.

גדעון עזרא: דבר שני, ברכותי לשר מתן וילנאי, על שמצא לנכון להשתתף בדיון.

גדעון עזרא: אני חושב שהוא בקיא באזור ההוא יותר מרבים אחרים, אין לי בכך כל ספק.

גדעון עזרא: שמעתי אותך פעמים רבות בקבינט, ולא ראיתי הבדלים כל כך גדולים בינך לבין שאר הדוברים.

גדעון עזרא: הכול נראה לי מאוד מלאכותי.

גדעון עזרא: ביחד נצטרך לקדם את ביטחון המדינה הזאת.

גדעון עזרא: דבר שלישי, ברכותי לפרנסי העיר שדרות, שנמצאים כאן אתנו.

גדעון עזרא: הם חיים בעיר שתחושת התושבים בה היא שלפתע פתאום מ-nowhere מגיע טיל ומשבש את החיים.

גדעון עזרא: לא יודעים איפה ייפול – בגן, בבית-ספר, במפעל או במקום אחר.

גדעון עזרא: אני חושב שכל תושבי מדינת ישראל חוו את החוויה הזאת במלחמת המפרץ, כאשר לא ידעו איפה ייפול הטיל.

גדעון עזרא: אז זה היה טיל הרבה יותר גדול, אבל החשש המלווה את תושבי שדרות הוא ללא כל ספק חשש מתמיד.

גדעון עזרא: הייתי בשדרות כאשר נפלו שם טילי ה"קסאם" בשבוע שעבר, ואמרתי להם שאני לא מאמין שהממשלה תאשר את הפיכתה לאזור קו עימות.

גדעון עזרא: למרות זאת, הממשלה הזדרזה ועשתה זאת, ואני מברך אותה על כך.

גדעון עזרא: אני שמח על שנמצאים כאן שני חברי כנסת ערבים, גם ג'מאל זחאלקה וגם ואסל טאהא.

גדעון עזרא: אני רוצה להגיד לכם דבר אחד: אני מוכן להתחייב, שאם תרצו לנסוע לבית-חאנון ולהשפיע על האוכלוסייה להפסיק את ירי ה"קסאם" לעבר שדרות או לעבר יישובים אחרים, יברך אתכם כל הציבור במדינת ישראל.

ואסל טאהא: הירי יופסק רק על-ידי שלום ומשא-ומתן ישיר.

גדעון עזרא: אין לי ספק, שאם הירי הזה ייפסק, לא תהיה סיבה לצבא-הגנה לישראל להיכנס לבית-חאנון או לח'אן-יונס או לרפיח.

גדעון עזרא: אני לא מבין עד עצם היום הזה מדוע אתם לא יכולים להיות גשר לשלום.

גדעון עזרא: מדוע?

ג'מאל זחאלקה: אתה לא מציע שלום, אתה מציע כיבוש.

גדעון עזרא: מדוע אתה לא יכול לנסוע לשם ולדבר על לבם?

ג'מאל זחאלקה: אתה מציע כיבוש.

גדעון עזרא: אתה לא רוצה לנסוע, ואינני מבין מדוע.

גדעון עזרא: הציבור במדינת ישראל יבין שבכנסת הזאת יש אנשים שיכולים לנהל משא-ומתן עם האויב הזה ולהביא לתוצאה שממנה נרוויח הרבה כספים, ונוכל לשלם בהם גם ליישובים הערביים, שבאמת זקוקים לסיוע, אבל אתם לא רוצים לנסות.

גדעון עזרא: מדוע?

גדעון עזרא: מדוע שלא תנסו?

ג'מאל זחאלקה: אתה יודע מה זה שלום צודק?

ג'מאל זחאלקה: תסיים את הכיבוש קודם כול.

גדעון עזרא: מדוע שלא נראה אתכם פעם אחת?

גדעון עזרא: הנשיא מובארק מנסה, זה מנסה, אבל חברי כנסת ערבים בכנסת ישראל לא מוכנים לעשות את המאמץ הקטן הזה?

ג'מאל זחאלקה: אנחנו רוצים שלום בלי כיבוש.

גדעון עזרא: אדוני, תתחיל ממשהו.

גדעון עזרא: תתחיל ממשהו.

גדעון עזרא: אני מתחייב בפניך שישראל לא תכבוש את בית-חאנון אם תדאגו שיהיה שם סדר.

אורי אריאל: לא בשמנו.

אורי אריאל: אל תתחייב.

אורי אריאל: תמשיך.

גדעון עזרא: אני מדבר בשמי.

גדעון עזרא: בסדר.

גדעון עזרא: אני מדבר בשמי ואני חושב שאני מדבר בשם כל תושבי מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אריאל, כל אחד יכול לחשוב שכאן הוא מייצג את כולם.

אורי אריאל: ובתנאי שהוא עומד בשלוש הדקות.

ראובן ריבלין: ודאי וודאי.

ראובן ריבלין: סגן השר מדבר גם בשם הממשלה והוא אינו כפוף לשלוש הדקות.

ראובן ריבלין: זו היתה רק המלצה.

גדעון עזרא: אין לי ספק, שאם אתם, ערביי ישראל, תעשו מעשה כזה, תזכו להערכה רבה.

ג'מאל זחאלקה: תודיע על סיום הכיבוש.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הבהרת את זה בצורה ברורה.

ראובן ריבלין: אני מבקש לא לפנות אל הדובר.

גדעון עזרא: ה"קסאם" מכוון לשדרות, משום שהמחבלים חושבים שבשדרות הם יכולים להרוג הרבה; הרבה ילדים, הרבה נשים והרבה זקנים.

גדעון עזרא: הם לא יורים לעבר מחנה צבאי.

גדעון עזרא: הם יורים לעבר יישוב אזרחי, ואתם יושבים כאן ומגנים, ובצדק, את הפיגועים הללו.

גדעון עזרא: תקומו ותעשו מעשה כחברי בית-הנבחרים.

גדעון עזרא: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אדוני ראש העיר שדרות, חברי המועצה, סגני ראש העיר, יזמתי את הדיון הזה על העיר שדרות לא משום ששדרות היא עיר שלא טוב לגור בה.

ראובן ריבלין: שדרות היא עיר מצוינת לגור בה, עיר שטוב לחיות בה, טוב להיקלט בה, טוב להקים את הבית שלך בה; עיר עם איכות חיים, עיר עם יצירה, עיר עם בנים נפלאים, שנותנים מכשרונם ומיכולתם לארץ כולה.

ראובן ריבלין: קמנו היום על מנת לעזור לעיר מצוינת שנמצאת במצוקה, במצוקה ביטחונית ובמצוקה כלכלית-חברתית כזאת שאנחנו לא יכולים להתעלם ממנה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, תם ולא נשלם הדיון בנושא שדרות.

ראובן ריבלין: תשובת שר הביטחון, הצעות סיכום והצבעות יהיו בישיבת הכנסת הבאה.

ראובן ריבלין: תם סדר-היום.

ראובן ריבלין: הישיבה הבאה - מחר, יום שלישי, כ"ג באדר א' התשס"ג, 25 בפברואר 2003 למניינם, בשעה 16:00.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, ישיבה זו נעולה.