ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 3, 2003-02-19 00:00

שמעון פרס: חברות וחברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

שמעון פרס: היום יום רביעי, י"ז באדר א' התשס"ג, 19 בפברואר 2003.

שמעון פרס: חברי הכנסת, ראש הממשלה אריאל שרון שיגר אלי הבוקר מכתב, ואקרא בפניכם את תוכנו: "לכבוד יושב-ראש הכנסת בפועל, חבר הכנסת שמעון פרס, הכנסת.

שמעון פרס: אדוני היושב-ראש בפועל, שר התקשורת ראובן ריבלין הגיש לי ביום 17 בפברואר 2003, בשעה 09:00, כתב התפטרות מהממשלה בהתאם לסעיף 35(א) לחוק-יסוד: הממשלה.

שמעון פרס: ההתפטרות נכנסת לתוקף היום, 19 בפברואר 2003, בשעה 09:00.

שמעון פרס: על-פי סעיף 35(ד) לחוק האמור, אני מתכבד להודיע על כך לכנסת.

שמעון פרס: בכבוד רב, אריאל שרון".

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אני חושב שיש פה נקודה שטעונה הסבר.

מוחמד ברכה: האם שר יכול להתפטר מממשלת מעבר?

שמעון פרס: התשובה היא חיובית.

שמעון פרס: אין ממשלת מעבר, והתשובה היא חיובית.

שמעון פרס: הוא יכול להתפטר, וזה פתוח בפני כל חברי הממשלה ללא כל הבדל.

שמעון פרס: חילופי גברי בוועדה המסדרת

שמעון פרס: אני מבקש מיושב-ראש הוועדה המסדרת למסור הודעה על חילופי גברי.

יובל שטייניץ: - - - וראוי - - - בתולדות הכנסת - - -

שמעון פרס: אני מבקש להאזין ליושב-ראש הוועדה המסדרת.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת - - - לא שומעים.

שמעון פרס: האלקטרוניקה בסדר.

שמעון פרס: האקוסטיקה לא בסדר.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע בזאת על חילופי אישים בוועדה המסדרת כדלקמן: מטעם סיעת האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו, במקום חבר הכנסת אורי אריאל יכהן חבר הכנסת בנימין אלון.

גדעון סער: מטעם סיעת הליכוד, במקום חברנו, חבר הכנסת ראובן ריבלין, תכהן חברת הכנסת ענבל גבריאלי.

שמעון פרס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום, והוא בחירת יושב-ראש הכנסת.

שמעון פרס: אני שואל: האם יש הצעה למועמדים לתפקיד יושב-ראש הכנסת?

גדעון סער: מועמד מטעם סיעת הליכוד, חבר הכנסת ראובן ריבלין.

שמעון פרס: יש מועמדים אחרים?

שמעון פרס: אין.

שמעון פרס: על כן אנחנו עוברים להצבעה.

שמעון פרס: מי בעד - ירים את ידו.

שמעון פרס: אני ממנה שני מונים, חברת הכנסת דליה איציק וחבר הכנסת גדעון סער.

שמעון פרס: מי שבעד - ירים את ידו.

שמעון פרס: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה לבחור את חבר הכנסת ראובן ריבלין – 104 נגד – אין נמנעים – 7 ההצעה לבחור את חבר הכנסת ראובן ריבלין ליושב-ראש הכנסת נתקבלה.

שמעון פרס: תוצאות ההצבעה: 104 בעד, שבעה נמנעים, אין מתנגדים.

שמעון פרס: אני רוצה להזמין את היושב-ראש הנבחר.

שמעון פרס: אני רוצה לומר, שההצבעה הזאת מדברת רבות בזכות אישיותו של חבר הכנסת רובי ריבלין.

שמעון פרס: זו באמת הצבעה מקרב לב למעורב ירושלמי אמיתי, עם כל הקסם, על כל הידע ועם כל החברות.

שמעון פרס: אני מברך אותך , רובי, בכניסתך לתפקיד.

שמעון פרס: אנא, תפוס את הבמה ואפנה לך את כיסאי.

ראובן ריבלין: "מרשות האל הגדול, הגיבור והנורא, ומרשות מפז ומפנינים יקרה, ומרשות סנהדרין הקדושה והברורה, ומרשות זקנים ונערים יושבי שורה, אפתח פי להודות ולהלל לדר בנהורא", על שהחייני וקיימני והגיעני לכהונה רמה זו.

ראובן ריבלין: מצטער על ההתרגשות.

ראובן ריבלין: כבוד ראש הממשלה, מכובדי זקן חברי הכנסת, שמעון פרס, אישי, יושב-ראש הכנסת היוצאת, אברהם אברום בורג, אחי ואחיותי בני ישראל, עשר שנים אני משרת כחבר בבית הזה, בית-הנבחרים של ישראל.

ראובן ריבלין: והיום אני, ראובן ריבלין, בן אבי מורי, פרופסור יוסף יואל, זיכרונו לברכה, איש ירושלים ומתרגם הקוראן לעברית, ותיבדל לחיים ארוכים, אמי מורתי רחל, מקבל מידיכם בהוקרה, בתודה, בדחילו ורחימו, את המינוי הרם הזה, ואני מתפלל, "שלא תארע תקלה על-ידי, ולא ייכשלו בי חברי, ולא אומר על טהור שהוא טמא, ועל טמא שהוא טהור, וישמחו בי חברי, ואשמח אני בהם".

ראובן ריבלין: בן ירושלים אני, אוהבה, ונאמנה לחיים.

ראובן ריבלין: בן המחנה הלאומי אני מיום שעמדתי על דעתי, ומשרתו של מחנה זה – זה 40 שנה.

ראובן ריבלין: תלמידיו של זאב ז'בוטינסקי ויורשיו של מנחם בגין הם ששלחוני לכהן בבית הזה.

ראובן ריבלין: עד היום הייתי בגאווה שליח מטעמם, אך מהיום הנני שליח הציבור כולו, של כל סיעות הבית.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הכנסת כולה, ללא משוא פנים, ללא העדפה, ללא רתיעה.

ראובן ריבלין: שליח לכולם ושל כולם, של כל אגפי הבית הזה, על פלגיו, סיעותיו והשקפותיו.

ראובן ריבלין: לא רק בית-מחוקקים הוא הבית הזה.

ראובן ריבלין: לא רק בימה לביקורת מעשי השלטון היא הכנסת.

ראובן ריבלין: הבית הזה – במליאתו, בוועדותיו, בפעילות הרוחשת במסדרונותיו, הוא בבואתה של המדינה, של החברה.

ראובן ריבלין: מדינת ישראל, על עדותיה ופלגיה, משתקפת כאן, באולם הזה: יהודים וערבים, עולים וותיקים, ספרדים ואשכנזים, דתיים, וכך אומרים - חילונים; אני מעדיף לומר שומרי מצוות וכאלה ששומרים פחות מצוות, ימין ושמאל.

ראובן ריבלין: הבית הזה הוא צומת של מחלוקת, גם של הסכמות, גם של פשרות, אבל בעיקר של הכרעות.

ראובן ריבלין: כאן מאזינים לזולת, גם אם הזולת הוא יריב מר.

ראובן ריבלין: אכן, זהו בית סוער, אך אין גנאי בכך.

ראובן ריבלין: המציאות שלנו אינה יודעת שקט, וכך גם הכנסת.

ראובן ריבלין: יש להבטיח את חופש הוויכוח, להקפיד על זכותו של כל אחד ואחת משליחי הציבור כאן להשמיע את דברו.

ראובן ריבלין: יש לסבול כל דעה; להאזין גם למה שאולי מקומם, מרגיז, אפילו מזעזע.

ראובן ריבלין: והכול צריך שייעשה ביושר; והכול צריך שייעשה בהגינות; והכול צריך שייעשה בשוויון, מתוך כיבוד זכותם של כל חבר ושל כל סיעה - אופוזיציה וקואליציה כאחת - ומתוך שמירה על המיעוט מפני דורסנות הרוב.

ראובן ריבלין: כבר לפני 72 שנה כותב מורנו, זאב ז'בוטינסקי, את הדברים האלה במאמרו "על מיוריזציה": "תמיד צריך לדאוג כי גם המיעוט ירגיש שהבית המשותף הוא גם ביתו שלו ולא מבצר של שונאיו ואויביו.

ראובן ריבלין: כי אם יראה המיעוט שאין לו השפעה על מהלך העניינים ואין תקווה להשפעה, ושהחלטות בעניינים העיקריים תנוסחנה בלי שימת-לב לדעתו, לא כפשרה בין שני זרמים אלא כמעשה כפייה מצד הרוב המבטל את המיעוט - אז סוף דבר יהיה פירוד.

ראובן ריבלין: ותיכף נרגיש כי יחד עם המיעוט עזבה את הארגון גם שכינתו הציבורית, סר כוחו המוסרי, פגה השפעתו על היישוב, ובכלל - היה ללא יש".

ראובן ריבלין: עד כאן דבריו של זאב ז'בוטינסקי.

ראובן ריבלין: העולם הדמוקרטי כולו סובל בעשורים האחרונים מירידת קרנם של הפוליטיקה ושל הפרלמנטים שלו.

ראובן ריבלין: איננו שונים בעניין זה מן הנכבדים שבבתי-המחוקקים.

ראובן ריבלין: אבל עובדה זו אינה פוטרת אותנו מאחריות אישית המוטלת על כל אחד ואחת מאתנו.

ראובן ריבלין: פניה של הכנסת אינן אלא פניהם של 120 חבריה.

ראובן ריבלין: עצמאותו של הבית הזה, של ההליכים המתנהלים בו ושל שיקול הדעת המנחה את מעשיו היא המפתח לחיים פרלמנטריים שיזכו בהערכת הציבור.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, איננו שליחי הממשלה.

ראובן ריבלין: נבחרנו כולנו ישירות על-ידי הציבור.

ראובן ריבלין: איננו עושי דברה של הרשות השופטת.

ראובן ריבלין: אנחנו, כמובן, כפופים לחוק, ועלינו לשמש דוגמה בהקפדתנו על הוראותיו, אבל בד-בבד אנו גם כותבי החוק, ואנו בלבד.

ראובן ריבלין: על חמישה עיקרים תעמוד כנסת ראויה לשמה: הראשון - על חוסר תלות ועל חירות המחשבה.

ראובן ריבלין: השני - על פיקוח אמיץ, אמין וללא מורא על מעשי הממשל.

ראובן ריבלין: השלישי - על דיאלוג מתמיד עם הרשות השופטת, דיאלוג שמעניק את הכבוד הראוי לרשות, אבל עם זאת, בלי להרכין ראש ובלי לגלות מורך רוח בפני הרשות העצומה הזו.

ראובן ריבלין: הרביעי - על המחויבות הבלתי-מתפשרת לציבור, מחויבות לכל מצוקה ולכל צורך; דאגה לאינטרס הלאומי יחד עם דאגה לעניינו של היחיד.

ראובן ריבלין: החמישי - על הענווה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, איש מאתנו לא נבחר לנצח.

ראובן ריבלין: אנו נבחרים בכל פעם לקדנציה אחת בלבד; לא למעלה מזה.

ראובן ריבלין: נבחרנו לשרת.

ראובן ריבלין: נבחרנו להעביד את עצמנו איש בשירות אמונתו.

ראובן ריבלין: ראוי לזכור ולהזכיר: הבית הזה - בית זכוכית הוא.

ראובן ריבלין: כולנו, היושבים בו, עומדים מדי יום ביומו למשפט הציבור.

ראובן ריבלין: דע מנין באת ולאן אתה הולך ומיהו הציבור שבפניו עתיד אתה ליתן דין וחשבון.

ראובן ריבלין: משפט הציבור אינו תמיד לרוחנו ואינו תמיד לטעמנו, אבל הוא תמיד משפטם של שולחינו, כי כולנו עבדי הציבור ושרתיו.

ראובן ריבלין: מי שאינו מעמיד עצמו לשירות שולחיו מועל במהותה של החברות בכנסת.

ראובן ריבלין: על גבעה נישאה, בפתחה של הבירה ירושלים, עומד משכן הכנסת.

ראובן ריבלין: גבעה שכזו, המביטה ממעל על העיר כולה ועל מוסדות השלטון של המדינה, יכולה חלילה לבודד את היושבים בה, חברי הכנסת, ולהרחיק אותם מן הציבור.

ראובן ריבלין: סכנה של מעילה בחובתנו לשרת, להקשיב, להושיט יד, לתרום.

ראובן ריבלין: טמונה פה סכנה, שרק הרצון הבלתי-מתפשר לעמול למען הציבור יכול להתמודד אתה.

ראובן ריבלין: המקום הרם והנישא שעליו בנוי משכן הכנסת צריך לחייב אותנו להיות ראויים למשרה ולשליחות שאליה נבחרנו, ולא, חלילה, להרחיקנו ולבודד אותנו.

ראובן ריבלין: כפי שנאמר: אל יגבה לבבכם ולא ירומו עיניכם.

ראובן ריבלין: ימים קשים מתרגשים עלינו.

ראובן ריבלין: רעמי מלחמה בטרור העולמי נמהלים בקולות הטרור מבית ומשבר כלכלי הנוגש בכבוד האדם.

ראובן ריבלין: תקוותי, כמו תקוות כולכם, שיהיו הימים האלה כצל חולף, כענן יעבור, ונזכה כולנו לימים טובים יותר.

ראובן ריבלין: אסיים בתפילה: "אבינו שבשמים, צור ישראל וגואלו, ברך את מדינת ישראל, ראשית צמיחת גאולתנו.

ראובן ריבלין: הגן עליה באברת חסדך, ופרוס עליה את סוכת שלומך, ושלח אורך ואמיתך לראשיה, שריה ויועציה, ותקנם בעצה טובה מלפניך".

ראובן ריבלין: אמן.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הרשו לי להזמין את יושב-ראש הכנסת היוצא, חבר הכנסת אברום בורג, לשאת דברים.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, "אדוני היושב-ראש" - זה נשמע כל כך נכון כאילו מאז ומעולם.

אברהם בורג: ראובן ריבלין יושב-ראש הכנסת.

אברהם בורג: לזה, ששום דבר לא בא לו בקלות, מתאימה פתאום כל כך אדרת הממלכתיות כאילו נתפרה למענך, כאילו נולדת לתוכה מאז ומעולם.

אברהם בורג: לא כולם כאן היום, רובי.

אברהם בורג: אבא לא כאן, ולייזי לא בא, ואמא שתהיה בריאה.

אברהם בורג: אבל רוחם, רוח ירושלמית גדולה, נושבת כאן היום, רוח שבאה משמונה דורות של ישראלים, ציונים ואוהבי ירושלים, שזכו היום, בדמותך ובזכותך, לנציג הבכיר ביותר שהיה לנו אי-פעם.

אברהם בורג: אין כמוך, רובי.

אברהם בורג: יש המון כמונו, אבל אין אף אחד שהוא כמוך.

אברהם בורג: ישר וישיר.

אברהם בורג: עיקש בערכיך ורך באנושיותך, ומוצא חן ושכל טוב בעיני אלוהים ואדם.

אברהם בורג: לכן, אין מתאים ממך לשבת על הכיסא הזה; כיסא הבוער תמיד בחומן של כל הגחלים הישראליות הלוחשות.

אברהם בורג: בידך הופקדה המשימה הקשה למנוע מהן להפוך לשרפה גדולה שתכלה, חלילה, כל חלקה טובה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, לשם הגילוי הנאות אומר, כי אני אוהב את רובי לא רק מתוקף החיים במחיצה אחת כאן בבית.

אברהם בורג: אנחנו אומנם אוהדים בירושלים קבוצות אחרות ומאמינים בארץ באידיאולוגיות אחרות, אבל בני משפחה אחת נחנו, בני עלייתם של ראשוני הציונים שטרם הציונות.

אברהם בורג: גדלנו באותו רחוב, התפללנו באותו בית-כנסת.

אברהם בורג: את מרביתה של הכנסת החמש-עשרה, כמו את מרבית שנותינו הציבוריות והפרלמנטריות, עשינו יחד.

אברהם בורג: רובי, מצאתי בך שותף מדהים, חבר ללא פשרות, וחשוב מכול - מי שלעולם אני יכול לבטוח בו, שלעולם לא יפנה לי גב ואף פעם לא יפר את דברתו ולא יפגע בי.

אברהם בורג: לעולם.

אברהם בורג: אני מבטיח לך להשיב לך כגמולך; לעשות הכול כדי שהצלחתך בתפקיד תאפיל על כל מה שעשית עד כה, כדי שכהונתך תכתיר אותך כיושב-ראש הכנסת הטוב ביותר שהיה לנו.

אברהם בורג: רובי - סליחה, אדוני היושב-ראש - כל יושב-ראש משאיר חותם אחר בבית.

אברהם בורג: לכל אחד גישתו ודגשיו.

אברהם בורג: היו כאלה שנתנו לחיים הפרלמנטריים לזרום מבלי להתערב.

אברהם בורג: היו כאלה ששמו דגש במשמעת, או ביופיו של ההיכל.

אברהם בורג: בשנותי כאן ניסיתי בכל מאודי לעשות למען כבוד הכנסת ועצמאותה, לשם עוצמתה וחבריה; בעדה ובעד עובדיה.

אברהם בורג: יחד אתך ועם עוד חברים פיתחנו כלי מחקר ומידע חדשים ומודרניים לשיפור עבודת הכנסת.

אברהם בורג: חיזקנו לבלי הכר את עצמאות הכנסת והייעוץ המשפטי שלה.

אברהם בורג: פיתחנו את הדיפלומטיה הפרלמנטרית.

אברהם בורג: שינינו את התקנון, עדכנו את המליאה והתחלנו בתהליכים לשיפור עבודת הכנסת כארגון ציבורי.

אברהם בורג: בשמם של חברי הכנסת היוצאת אני מבקש להודות לכל מי שנטל חלק בתהליכים האלה, ובמיוחד לעובדי הבית הנאמנים והמסורים, פועליה האלמוניים של הדמוקרטיה הישראלית.

אברהם בורג: אני מבקש להודות גם לשמעון פרס; זה שתמיד נמצא לנו כשאנחנו צריכים אותו.

אברהם בורג: שמעון, אני מאחל לך עוד שנים ארוכות וקדנציות רבות שבהן תזכה לפתוח את ישיבות הכנסת ולהנחיל מניסיונך הטוב את מורשת הפרלמנטריזם והדמוקרטיה מדור לדור ומיו"ר ליו"ר.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אני קורא לציבור: תנו אמון בבית הזה.

אברהם בורג: הוא שוחר טובתכם.

אברהם בורג: אנחנו לא באים ממקום אחר, אלא מקרבכם.

אברהם בורג: אנחנו עושים פה טוב ומנסים למלא בנאמנות את השליחות שהטלתם עלינו.

אברהם בורג: אבל חובה להבין: הכנסת איננה תזמורת פילהרמונית.

אברהם בורג: מי שמחפש הרמוניה בין הצלילים הישראליים, שילך למקום אחר.

אברהם בורג: הכנסת היא זירה - מקום שבו מתמודדים עם הכואבות שבבעיות הישראליות.

אברהם בורג: ניתן להגיע כאן להסכמות רבות, לפשרות, אבל אי-אפשר להגיע לאחדות על הכול.

אברהם בורג: ובמקום שאין הסכמה, כמו שאמר היושב-ראש, נדרשת הכרעה.

אברהם בורג: ההכרעה מצריכה גדלות נפש.

אברהם בורג: היא מחייבת הבנה וקבלה של כללי משחק והתנהלות.

אברהם בורג: ההכרעה היא הכרעת הרוב את המיעוט, ושני הצדדים צריכים לדעת לכבד את הזולת.

אברהם בורג: הרוב - אל יגבה לבו, והמיעוט - אל תיפול רוחו.

אברהם בורג: הכנסת היא נקודת מפגש; לעתים שמחה וחברית, ולא אחת נוקבת ומוכיחה.

אברהם בורג: המקום שבו נפגשים כל הדתיים - הלאומיים, החרדים והמסורתיים, הוא לא בהכרח בית-הכנסת, אלא הכנסת.

אברהם בורג: כאן נפגשים כולם - הרוב היהודי והמיעוט הלא-יהודי, הוותיק והעולה, שליחי המבוססים ונציגי הנזקקים, נשים וגברים, מרכז ופריפריה.

אברהם בורג: וטיבו של המפגש הוא חיכוכי.

אברהם בורג: כשיש חיכוך, יש חום.

אברהם בורג: בעיני, זהו חום חיובי.

אברהם בורג: לא, אלה לא הלהבות המאכלות את הבית השלישי.

אברהם בורג: זהו חום המפגש של חברה הפוגשת את עצמה אחרי אלפיים שנות ניתוק.

אברהם בורג: חברי הכנסת, הרבה ביקורת מוטחת בנו.

אברהם בורג: חלקה מוצדק.

אברהם בורג: אנחנו לא תמיד רגישים ולא תמיד מחוברים למה שקורה בישראל.

אברהם בורג: אנחנו לא תמיד יודעים להתעלות אל גודל מעמדנו.

אברהם בורג: אנחנו חייבים להתעלות ולהשתפר ביחסים שבין חבר הכנסת לחברו, בתרבות הדיון והדיבור, בקבלת האחר והשונה כמות שהוא, והחשוב מכול - להקשיב לישראל שמחוץ למשכן הכנסת.

אברהם בורג: מצד שני, תולים אותנו בלי משפט הוגן וצודק.

אברהם בורג: אני מאמין גדול בביקורת ציבורית.

אברהם בורג: היא מטהרת, והיא מתקנת.

אברהם בורג: אלא שבישראל, כמו בישראל, קודם מציבים גרדום, ולא תמיד זוכרים להציב הדום לרגלי התלוי בטרם תצא נשמתו.

אברהם בורג: קורים כאן בבית דברים גדולים - חוקים ומאבקים, בקרה וביקורת, אמת ואמונה.

אברהם בורג: הטוב לא זוכה כמעט לכיסוי, והרע והשלילי מוצאים לא אחת מגדרם והופכים להיות חזות הכול.

אברהם בורג: אני פונה במעמד זה לתקשורת הישראלית: היו זהירים בכבודה של הרשות, כי שליליות היתר ביחסכם אל הכנסת מסוכנת.

אברהם בורג: אל תסתירו דבר, לעולם.

אברהם בורג: אבל אל תדגישו את הרע בלבד.

אברהם בורג: חסרה אמינות בביקורת שלכם על משבר האמון בין האזרח לרשות, משום שאינכם מדווחים כמעט כלל על הצעדים בוני האמון הנבנים מן הצד הזה של השותפות.

אברהם בורג: ואני עד: הכנסת טובה הרבה יותר מכל מלעיזיה.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, מספרים על אחד מגדולי החסידות ששכב על ערש דווי בטרם צאת נפשו, וכששאלו אותו אם הוא מפחד מן המוות, מן העולם הבא וממפגשו הקרב עם בוראו ומלאכיו, ענה: לא, אינני מפחד כלל.

אברהם בורג: הדבר היחיד שאני מתיירא ממנו הוא מה אענה אם ישאלוני: "זושא, זושא" - זה היה שמו – "למה לא היית זושא?

אברהם בורג: " ארבע שנים חולפות מהר, ועצה אחת אני מבקש לתת לך לדרך הזו.

אברהם בורג: כל יום תחשוב על יומך האחרון כאן.

אברהם בורג: כוון את פעולותיך לשאלה הזאת בלבד, כדי שתבוא אל היום ההוא, וכשישאלו אותך על מה גאוותך, תוכל לענות בגאווה: "הייתי רובי".

אברהם בורג: כי אתה הרובי הכי טוב שיש, ותהיה גם היושב-ראש הטוב ביותר שרק אפשר.

אברהם בורג: רובי, במה אברך אותך?

אברהם בורג: "תל חי", אבי געזונט ובהצלחה.

ראובן ריבלין: אינני מבקש להצביע על הצעת ההחלטה של היושב-ראש היוצא שאני אשאר רובי.

ראובן ריבלין: אני מבטיח לכם שאשאר רובי, גם בלי החלטה שתקבל תוקף של החלטת כנסת.

ראובן ריבלין: גבירותי ורבותי, חברי הכנסת, אורחים נכבדים, תמה ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: ישיבת הכנסת הבאה תתקיים ביום שני, כ"ב באדר א', 24 בחודש פברואר למניינם.

ראובן ריבלין: ישיבת הכנסת נעולה.