ישיבת מליאה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 293, 2002-03-12 00:00

אברהם בורג: חברי הכנסת וחברותיה, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת היום, יום שלישי, כ"ח באדר התשס"ב, 12 בחודש מרס שנת 2002.

אברהם בורג: הנושא הראשון: דבר יושב-ראש הכנסת לציון מלאות עשור לפיגוע בשגרירות ישראל בבואנוס-איירס.

אברהם בורג: חברי הכנסת, היום אנחנו מציינים תאריך עצוב, מלאות עשור, עשר שנים לפיגוע הרצחני בשגרירות ישראל בבואנוס-איירס.

אברהם בורג: בפיגוע הטרור ההוא נרצחו 29 אנשים: ארבעה נציגי מדינת ישראל, חמישה עובדים מקומיים ו-20 עוברי אורח.

אברהם בורג: לא חלפו אלא שנתיים וחצי, בעוד הפצע ההוא מדמם בקהילה, ובא פיגוע רצחני נוסף באותה עיר, הפעם בלבה של הקהילה היהודית.

אברהם בורג: 86 אנשים חפים מפשע נספו בגלי ההריסות.

אברהם בורג: היום אנו מרכינים ראש לזכר קורבנות הטבח בשגרירות בבירת ארגנטינה.

אברהם בורג: מבואנוס-איירס לישראל מתוח קו, קו של טרור.

אברהם בורג: אנחנו ניצבים במערכה נגד הטרור, טרור המבקש את נפשם של ישראלים ויהודים, טרור שמקורו שנאה לאומנית וקנאות דתית.

אברהם בורג: ההתנקשות בשגרירות ישראל היתה חוליה בשרשרת ארוכה של ניסיונות פיגוע והרג בנו.

אברהם בורג: הפשע בוצע לא רק נגדנו.

אברהם בורג: קיפוח חיי אדם תמימים הוא גם פשע נגד האנושות, נגד הערך המקודש של בני-האדם, חייהם.

אברהם בורג: חקירת הפשע בארגנטינה נקלעה למבוי סתום.

אברהם בורג: חובת ממשלת ישראל לתבוע – ולא להרפות – את מיצוי החקירה עד תום.

אברהם בורג: אסור לנו להניח לנושא זה לרדת מסדר-היום.

אברהם בורג: בימים אלה, כאשר כולנו מזועזעים, כואבים ודואבים על מעשי הטרור כאן אצלנו ובעולם כולו, נזכור את הנרצחים בארגנטינה.

אברהם בורג: לעולם לא נסלח ולעולם לא נשכח.

אברהם בורג: יהי זכרם ברוך.

אברהם בורג: חברי הכנסת, אני מבקש להירשם לנאומים בני דקה בדרך של הצבעה.

אברהם בורג: בינתיים הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

א' האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה – הצעת חוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם, התשס"ב–2002.

א' האן: לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת – הצעת חוק קצבאות לחיילי מילואים ולשאיריהם, התשס"ב–2002, מטעם חברת הכנסת נעמי חזן וקבוצת חברי הכנסת.

א' האן: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה את הוועדות הבאות לדיון בהצעות חוק ובהצעות לסדר-היום כדלקמן: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תדון: 1.

): בהצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – עבודה מועדפת למאבטח מוסד חינוך), התשס"א–2001, של חבר הכנסת זבולון אורלב; 2.

): בהצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון – גמלה למורים ולגננות), התשס"ב–2001, של חבר הכנסת מוחמד כנעאן וקבוצת חברי הכנסת.

): ועדת הפנים ואיכות הסביבה תדון בהצעות לסדר-היום בנושא:

): החלטת בג"ץ בנושא הגיור – של חברי הכנסת חיים רמון, שאול יהלום, נעמי חזן, שמואל הלפרט ונסים זאב.

): ועדת החינוך, התרבות והספורט תדון בהצעת חוק צער בעלי-חיים (ניסויים בבעלי-חיים) (תיקון – סימון מוצרים), התשס"ב–2001, של חבר הכנסת איתן כבל וקבוצת חברי הכנסת.

): ועדת הכלכלה תדון: 1.

): בהצעת חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים (תיקון – שכר דירה בשקלים חדשים), התשס"ב–2002, של חבר הכנסת אילן גילאון; 2.

): בהצעת חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים (תיקון – שכר דירה בשקלים חדשים), התשס"ב–2002, של חבר הכנסת יאיר פרץ וקבוצת חברי הכנסת; 3.

): בהצעת חוק השכרת דירה ומכירתה בשקלים חדשים, התשס"ב–2002, של חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

): תודה, אדוני.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אנחנו נעבור לנאומים בני דקה.

אברהם בורג: הראשון, חבר הכנסת שמואל הלפרט, בבקשה.

אברהם בורג: אחריו – חבר הכנסת תאופיק חטיב.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, ביום שלישי שעבר, כ"א באדר התשס"ב, התפרסמה ב"קול ישראל" הידיעה דלהלן: "באוקראינה נעצרו שני אזרחי ישראל החשודים במרמה ובזיוף.

שמואל הלפרט: על-פי החשד, הם זייפו אשרות כניסה לישראל ומכרו אותן תמורת כ-2,000 דולר.

שמואל הלפרט: אחד מהם הציג עצמו כמזכיר שני בשגרירות ישראל, והשני סיפר ללקוחותיו כי הוא נציג של מרכז רפואי בארץ.

שמואל הלפרט: משטרת אוקראינה אמרה, כי קשה מאוד להבחין בזיוף.

שמואל הלפרט: כתבנו עדי דוקס מוסר, כי את התרמית חשפו אנשי ביטחון של 'אל על'.

שמואל הלפרט: הם הבחינו כי על האשרות המזויפות חתום קונסול ישראל שכבר סיים את תפקידו".

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, זה שנים אנו מבקשים לבדוק בצורה קפדנית את זהותם ואת יהדותם של המועמדים לעלות לישראל, כדי למנוע הסתננותם של לא-יהודים או של גורמים שליליים באמצעות תעודות מזויפות.

שמואל הלפרט: אני פונה לכל הגורמים הרלוונטיים להסיק את המסקנות הדרושות כדי למנוע בעתיד הישנות מקרים דומים.

שמואל הלפרט: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת תאופיק חטיב, ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

תאופיק חטיב: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, ברור שכולנו מזועזעים מהרצח וההרג של הימים והשבועות האחרונים.

תאופיק חטיב: זה מכה כבר הרבה זמן, ובימים האחרונים ביתר שאת.

תאופיק חטיב: אבל מה שאירע שלשום ואתמול היה תופעה ישנה-חדשה של הנאציזם הקדום, ועכשיו זה חוזר בסיטואציה מחפירה על-ידי שאול מופז במספור אותם אנשים שכולאים אותם – גברים וילדים בני 14.

אורי אריאל: אל תשתמש במלה נאציזם.

תאופיק חטיב: כן, זה מונופול שלך, אני יודע.

תאופיק חטיב: אבל בכל זאת, את המונופול הזה אני רוצה לשבור.

אורי אריאל: אל תשתמש במלה הזאת.

תאופיק חטיב: המספור הזה שנעשה בשנות ה-40, וכולנו הזדעזענו ממנו, ועד היום מלמדים את זה בכל העולם, חוזר היום על עצמו, ואת זה רציתי לשמוע דווקא מצד ימין, ולא מה ששמעתי עכשיו.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אחמד טיבי, ואחריו – חבר הכנסת אליעזר כהן.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, היום קראתי בעיתונים דברי פרשנים צבאיים, שאומרים שבימים האחרונים מתנהלת הפעילות הרחבה ביותר של צה"ל מאז מלחמת לבנון 1982.

אחמד טיבי: אני חושב שהתיאור הזה נכון, אבל המלחמה הזאת מתנהלת כמעט בשקט, מהבחינה הזאת שלא מרגישים שהפעילות הזאת היא עד כדי כך ענפה, עמוקה, שמעורבות בה כמעט כל זרועות הצבא.

אחמד טיבי: כיבוש מחנות הפליטים והתוצאות הקשות של הרג אזרחים – 25 איש מאז אתמול בג'באליה וברמאללה אומרים הכול.

אחמד טיבי: קיבלתי היום קריאות שבבתי-החולים ברמאללה חסרות תמיסות, תרופות וכיוצא באלה.

אחמד טיבי: צה"ל שחרר 50 מעצורי טול-כרם וזרק אותם בחיזמא, בין ירושלים לבית-חנינא, וזהו.

אחמד טיבי: השאלה היא איך הם יכולים לחזור לטול-כרם.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אליעזר כהן, ואחריו – חבר הכנסת חיים כץ.

אליעזר כהן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, המלחמה הראשונה שמתנהלת במדינת ישראל מאז מלחמת השחרור, מלחמה שמתנהלת על אדמתנו, בכבישינו, בבתינו, ביישובינו, בירושלים, ברעננה, בכפר-סבא ובתל-אביב, זו המלחמה הראשונה שאיננה מתנהלת בשטח אויב: "קדש", ששת-הימים, ההתשה, יום הכיפורים – כולן התנהלו בשטח אויב ועל אדמתו.

אליעזר כהן: זו המלחמה הראשונה שמתנהלת בבתינו, בארצנו, שלא גייסו בה מילואים.

אליעזר כהן: חלק קטן מכוחו של צה"ל מופעל.

אליעזר כהן: חייבים לגייס את הצבא ולהילחם באויב ולהביס אותו, ומייד.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת חיים כץ.

אברהם בורג: אחריו – חבר הכנסת נחום לנגנטל.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כולם מדברים על הנושאים המדיניים, אני אדבר על הנושאים החברתיים.

חיים כץ: לצערי, האבטלה גואה במשק, התיירות נגמרה.

חיים כץ: משנת 1948 מדינת ישראל לא ידעה ימים קשים כאלה.

חיים כץ: לצערי, שר התחבורה, בלי לחשוב פעמיים נתן אישור לחברת "ישראייר" לחכור מטוס על צוותו ב"החכרה רטובה" מיולי עד אוקטובר, עונת התיירות.

חיים כץ: זאת אומרת, גם חברת "ארקיע" מחר תסגור את הקווים ותפטר אנשים.

חיים כץ: מתי השרים הממונים יתחילו לחשוב לפני שהם עושים?

חיים כץ: מתי הם יחשבו לטובת הציבור והאזרחים ולא לטובת החברים?

חיים כץ: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת נחום לנגנטל, ואחריו – חבר הכנסת זבולון אורלב.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, עוד מתינו מונחים ומוטלים לפנינו, שבעה אנשים שנרצחו על לא עוול בכפם על-ידי מרצחים בין מעלות לשלומי, עומדים אנשים בבית הזה ואפילו לא מזכירים זאת, לא משתתפים בצער.

נחום לנגנטל: בדקות אלה אמרו שלכל אחד יש דקת נאום ולא אמרו על כך מלה.

נחום לנגנטל: הדבר היחיד שיש להם כרגע בראש הוא איך לבוא בטענות לצה"ל על דרך פעולתו.

נחום לנגנטל: יכול להיות שפה ושם יש קצת בעיות בפעילות של צה"ל, אבל צריך להבין, הצבא שלנו נלחם מלחמה קשה מאוד נגד חוליות טרור, נגד מרצחים שרוצים לרצוח ילדים, נערים, אזרחים על לא עוול בכפם.

נחום לנגנטל: אני חושב שברגעים האלה כנסת ישראל צריכה לשלוח את ברכתה ואת כל הגיבוי לצה"ל על מה שהוא עושה, להשתתף באבלן של המשפחות ששכלו את בניהן ולאחל רפואה שלמה לכל הפצועים שלדאבוננו כרגע מפונים לבתי-החולים.

נחום לנגנטל: זאת המלחמה הציונית האמיתית, וזה מה שאני מצפה מכנסת ישראל.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת זבולון אורלב, ואחריו – חבר הכנסת אורי אריאל.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בזמן האחרון אנחנו שומעים כל הזמן שראש הממשלה נמצא במטבחון.

זבולון אורלב: לצערי, המטבח הזה מקדיח את תבשילו וכל מה שמתבשל בו בסופו של דבר כנראה מתפוצץ או נשרף.

זבולון אורלב: אולי הגיע הזמן להחליף את הטבח.

זבולון אורלב: איזה טבח מרשה שבעת הכנת תבשיל מוסיפים חומרים ותבלינים שאינם כלולים במתכון?

זבולון אורלב: בבית שלי זה לא קורה.

זבולון אורלב: כנראה זקוקים לשף מקצועי ולא רק לטבח.

זבולון אורלב: איך אפשר שהמטבחון יחליט בתוך שנה אחת כל כך הרבה החלטות מזוגזגות ומבולבלות?

זבולון אורלב: הסקרים מוכיחים, שהממשלה הצליחה לבלבל את העם בישראל, שלא מבין מהי מדיניות הממשלה.

זבולון אורלב: אני חושב שגם ערפאת לא מבין.

זבולון אורלב: כך לא מנצחים טרור וכך לא מנהלים משא-ומתן מדיני.

זבולון אורלב: במטבחון של ראש הממשלה החלב מחמיץ, הלחם מעלה עובש, הבשר מתקלקל והמרק נשרף.

אברהם בורג: אולי כדאי שתעבור לתפריט צמחוני כמוני.

אברהם בורג: לא? תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אורי אריאל, ואחריו – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית, תנחומים למשפחות בצפון, החלמה מהירה לפצועים ויישר כוח לכל תושבי גבול הצפון.

אורי אריאל: שנית, ראש הממשלה החליט לנהל משא-ומתן תחת אש, לוותר על הדרישה לעצור ולהסגיר את רוצחי השר זאבי, השם ייקום דמו.

אורי אריאל: לא ראוי להיות בממשלה כזאת.

אורי אריאל: זוהי ממשלה שעושה דרכה פעם "זיג" ופעם "זג", וכן הלאה.

אורי אריאל: מזה לא תהיה הרתעה, לא יהיה ביטחון ולא יהיה שלום.

אורי אריאל: כל זמן שראש הממשלה יפעל נגד הטרור בנחישות ולא ייכנע ללחצים מדיניים נהיה אתו, ואם לא, נפעל אחרת.

אורי אריאל: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אתמול מוקדם בבוקר הרסה יד נפשעת וזדונית בפעם השלישית את האתר הקדוש במסגד סרפנד, הכפר העזוב ליד הבונים, או צרופה בחוף הכרמל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בפעם הראשונה נהרס המסגד ב-25 ביולי 2000.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מאז משטרת ישראל מחפשת את הפושעים ולא מוצאת אותם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בפעם השנייה הוא נהרס ברמדאן האחרון בדצמבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל זאת לאחר שהתנועה האסלאמית וכל האנשים במקום נהגו רק לפי החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל החלטה של בית-משפט כובדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שלא מכבד שם את החוק, מי שהורס ומי שמבצע כאוות נפשו בכוח הזרוע, הם מינהל מקרקעי ישראל ומשטרת ישראל, שלכאורה ממונים על שמירת החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מתריע מפני ה"עליהום".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המצב הנפשע הזה של הריסת מסגדים ופגיעה במוסלמים הפך למין אופנה כזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני עוד הפעם אומר, זה לא ייגמר בטוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האחראים חייבים לחשוב ולחזור לשפיות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחריו – חבר הכנסת איוב קרא.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אירועים רודפים אירועים וחדשות מתחדשות כל דקות, ונשאלת השאלה מי הולך לשלם את מחיר הדמים וההרוגים.

טלב אלסאנע: הממשלה הזאת זורעת בכל מקום הרס ומוות.

טלב אלסאנע: דבר אחד בטוח, אדוני היושב-ראש, לא הפוליטיקאים מובילים את המדיניות הזאת, אלא האזרחים משני העמים.

טלב אלסאנע: כשלא נותנים תקווה זו התוצאה, ולצערי הרב הזרע שזורעים אנשים אחרים, העמים, האזרחים הם הקוצרים.

טלב אלסאנע: הגיע הזמן שהכנסת הזאת תתעשת ותגיד לממשלה הזאת להפסיק עם מדיניות ההרג והמוות וזריעת הרס בכל מקום.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת איוב קרא.

אברהם בורג: אחריו – חבר הכנסת האשם מחאמיד.

אליעזר כהן: – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת כהן, לא הפריעו לך, אל תפריע לאחרים.

אברהם בורג: תודה.

אליעזר כהן: – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת כהן, לא מפריעים בעת הזאת.

אברהם בורג: לא הפריעו לך, אל תפריע לאחרים.

אברהם בורג: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני חושב שמדינה שנמצאת בסיטואציה המדינית הביטחונית שאנחנו שרויים בה כיום, צריכה לדאוג לבטנם של אזרחיה, שלא יהיו רעבים.

איוב קרא: כדי להמשיך לשרוד ולנצח לדורי דורות ונצח נצחים חשוב לשמר את הכלכלה, החברה והמצב הסוציו-אקונומי.

איוב קרא: היתה לי הזכות היום, אדוני היושב-ראש, לנהל את ועדת העובדים הזרים ואת הדיון בנושא הבנייה שקורסת מיום ליום.

איוב קרא: כדי להציל את המצב בתחום זה חשוב לנו לזכור שלא מספיק שנצמצם את היקף העובדים הזרים, חשוב מאוד שלא נהפוך אותם עובדים זרים ללא חוקיים.

איוב קרא: לכן, טוב ששר העבודה מראה נתונים של צמצום מספר העובדים הזרים, אבל מהדלת האחורית אנחנו עדים לעליית מפלס העובדים הלא-חוקיים יום-יום שעה-שעה.

איוב קרא: אני קורא לממשלה להתעשת.

איוב קרא: לא יכול להיות שיגמרו את הענף המרכזי בחיי הכלכלה של מדינת ישראל, נושא הבנייה.

איוב קרא: צמצמו ב-50% את היקף הפעילות של ענף הבנייה.

איוב קרא: חשוב מאוד לתת גיבוי לענף הזה, שחלילה לא יקרוס כמו ענף התיירות.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת האשם מחאמיד.

אברהם בורג: אחריו – חבר הכנסת יוסי פריצקי.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה פשוט להביע זעזוע מכך שכל יום אני צריך לדבר ולחזור על אותם דברים.

האשם מחאמיד: עכשיו שמענו על שישה הרוגים.

האשם מחאמיד: אתמול שמענו על כמה עשרות הרוגים בקרב הפלסטינים.

האשם מחאמיד: יש פה טירוף מערכות, אדוני היושב-ראש, עד כדי כך שאני קורא היום באיזה עיתון שממספרים את הפלסטינים על ידיהם, כל מיני סימנים שמזכירים דברים כל כך אפלים, אדוני היושב-ראש.

האשם מחאמיד: הרמטכ"ל אומר שהוא לא ידע על כך ושר הביטחון לא ידע על כך.

האשם מחאמיד: השאלה היא, כמה דברים עוד הרמטכ"ל ושר הביטחון לא יודעים עליהם כביכול.

האשם מחאמיד: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת יוסף פריצקי.

אברהם בורג: אחריו – חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, סיימנו היום דיון בוועדת הכספים באחד החוקים המורכבים והמסובכים ביותר והוא חוק תיקון חוק מס שבח מקרקעין.

יוסף יצחק פריצקי: באתי לכאן להביע את מחאתי, אדוני היושב-ראש, שחוק כזה מסובך, ארוך, מורכב, קשה, הובא לוועדה בלחץ קואליציוני לסיים אותו בתוך יום.

יוסף יצחק פריצקי: עשרות סעיפים, עשרות תת-סעיפים, סיבוך חוקתי, סיבוך חשבונאי, סיבוכי מסים.

יוסף יצחק פריצקי: לשכת רואי-חשבון לא יכלה להביע את דעתה.

יוסף יצחק פריצקי: העברנו אותו בחטף.

יוסף יצחק פריצקי: מי שמזלזל אחר כך בכנסת או מי שמתפלא למה מזלזלים בעבודת הכנסת, שלא יתפלא.

יוסף יצחק פריצקי: אי-אפשר להעביר חוק מיסוי מורכב, מסובך, ארוך וקשה כזה, למרות מאמציהם של חברי הכנסת, ביום אחד.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

אברהם בורג: אחריה – חבר הכנסת עסאם מח'ול.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, היום התפרסמה ידיעה מזעזעת במסגרת שלל הידיעות המזעזעות, אבל זאת ידיעה שאני רוצה להסב את תשומת לבו של הבית אליה.

תמר גוז'נסקי: מדובר בתוצאות סקר מחריד לגבי התמיכה של אזרחים יהודים במדינת ישראל במדיניות של טרנספר, בגירוש של ערבים ממדינת ישראל ומהשטחים.

תמר גוז'נסקי: מדובר בנתונים שמעידים על כך שכמחצית מהאזרחים מוכנים בעצם להשלים עם החלטת טרנספר מצד הממשלה.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שזה אות קלון לממשלה, שמנהלת מדיניות שמכשירה את הטרנספר.

תמר גוז'נסקי: זה אות קלון לחברה הישראלית כולה.

תמר גוז'נסקי: זה אות קלון למשרד החינוך, שלא מתמודד בכלל עם הנושא הזה, וזה אות קלון לנו ככנסת, שאנחנו בתוכנו מתמודדים לא בהצלחה יום-יום עם התופעה הגזענית הנוראה הזאת.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת עסאם מח'ול.

אברהם בורג: אחריו – חבר הכנסת זאב בוים.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, מי שמאזין לדברים הבאים מספסלי הממשלה והימין מגיע למסקנה שבממשלה רוצחים ובוכים.

עסאם מח'ול: אנחנו חייבים לחשוב שמה שנחוץ לנו, לחברה הישראלית, במיוחד בימים אלה זה להקים מחדש, להפעיל ולתת תנופה לוועד נגד הפאשיזם או הוועד האנטי-פאשיסטי בישראל לאור ההתפתחויות.

עסאם מח'ול: זה לא רק מספור של כלואים, אלה לא רק מקרים חוזרים ונשנים יום אחרי יום של וידוא הרג, של פצועים פלסטינים שנהרגים בדם קר בבית-חנינא לפני יומיים, בדיר-אסתיא על-יד שכם לפני שבוע.

עסאם מח'ול: אנחנו מדברים על מקרים של רצח בדם קר מתועדים ומצולמים.

עסאם מח'ול: יש מספיק עדויות לכך.

עסאם מח'ול: אנחנו מדברים על עידן של טנקים שמוחצים אמבולנסים.

עסאם מח'ול: אנחנו מדברים על עידן של מלחמה נגד מנהלי בתי-חולים, נגד רופאים ונגד מגישי עזרה ראשונה.

עסאם מח'ול: אני חושב שהחברה הזאת הולכת ונרקבת על-ידי הממשלה הזאת.

עסאם מח'ול: הגיע הזמן לגרש את שלטון שני הגנרלים, גנרל שרון וגנרליסימו מופז מהשלטון.

עסאם מח'ול: הגיע הזמן לדאוג לדמוקרטיה בישראל, לפני שיהיה מאוחר, כי שני הגנרלים האלה יכולים להוביל לתהום שכולנו נשלם את המחיר שלה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת זאב בוים.

אברהם בורג: אחריו, אחרון – חבר הכנסת אלי כהן.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, שמענו את הודעתו של חבר הכנסת אורי אריאל על תמיכת האיחוד הלאומי בממשלה מהאופוזיציה.

זאב בוים: זה דבר חשוב, אבל חבל על הפרישה.

זאב בוים: זה לא הזמן לפרישה.

זאב בוים: עם ישראל נמצא במלחמה, וחשוב לחזק את הקואליציה הנוכחית, קואליציה שצריכה לעמוד במצב מלחמה, בכל כוחות היהודיים, הציוניים, כתף אל כתף, מול הטרור הפלסטיני הרצחני שמבקש לכלות אותנו.

זאב בוים: מוטב שניקח דוגמה מהנשיא האמריקני, שבירך את הקואליציה העולמית.

זאב בוים: שהאלוהים יברך את הקואליציה שלנו.

זבולון אורלב: – – –

אברהם בורג: כל עוד ש"ס בפנים, הברכה נתונה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אלי כהן אחרון, בבקשה.

אלי כהן: אני רוצה לחזק את ידיו של ראש הממשלה, שנלחם כרגע בטרור במקום שממנו יוצאים המרצחים.

אלי כהן: אני קצת מצטער על היציאה של האיחוד הלאומי, שדווקא בתקופה הזאת יוצא ובעצם מעביר מסר לחיילים של צה"ל שנלחמים בחזית, שלא כל העם אתם.

אלי כהן: אני מבקש מהם לשקול את החלטתם מחדש.

אלי כהן: זה לא מאוחר.

אלי כהן: יש להם 48 שעות לחזור בהם, כדי לאפשר לראש הממשלה לבצע את מה שצריך לבצע וכדי שאזרחינו במדינת ישראל, בכל מקום שהם, יוכלו לחיות בשלום, וגם כדי להביא אפשרות, ברגע שיתחסל הטרור, להגיע לשולחן המשא-ומתן בצורה נורמלית וללא איום של טרור מעל גבינו.

אלי כהן: תודה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת גאגולה – אחרון ודי.

אברהם בורג: אחריו נעבור לנושא הבא בסדר-היום.

יצחק גאגולה: אדוני היושב-ראש, תודה לך על שאפשרת לי לדבר.

יצחק גאגולה: אני רוצה להצטרף לדברי חברי האחרונים על הפרישה של האיחוד הלאומי.

יצחק גאגולה: לדעתי זו שגיאה חמורה מאוד, במיוחד בימים האלה כאשר עם ישראל צריך להתלכד ולהתאחד.

יצחק גאגולה: הם צריכים להיות בממשלה עם כל עם ישראל ולהעביר מסר של אחדות ולא מסר של פילוג.

יצחק גאגולה: חלילה לנו לעשות בימים האלה שגיאות מעין אלה.

יצחק גאגולה: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: נעבור לנושא הבא, אבל בינתיים הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אבקש להודיע בזאת על חילופי אישים בוועדות.

): מטעם סיעת הליכוד: בוועדת החוץ והביטחון – במקום חבר הכנסת יהושע מצא יכהן חבר הכנסת מיכאל איתן.

): בוועדת החינוך, התרבות והספורט – במקום סגן השר חבר הכנסת גדעון עזרא יכהן חבר הכנסת אלי כהן.

): בוועדה לענייני ביקורת המדינה – במקום חבר הכנסת יהושע מצא יכהן חבר הכנסת אלי כהן.

): בוועדת הכספים – במקום חבר הכנסת מיכאל איתן הממלא-מקום יכהן חבר הכנסת אלי כהן כממלא-מקום.

): נתנו לך פה פרנסה – – –

אברהם בורג: בשפע.

): בהצלחה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: לאשר את דוח הביניים (מס' 2)

אברהם בורג: הנושא הבא: אישור דוח הביניים (מס' 2) של ועדת החקירה בנושא איתור והשבת נכסים של נספי השואה.

אברהם בורג: בבקשה, חברת הכנסת קולט אביטל.

אברהם בורג: לאחר מכן יש הצבעה, נכון?

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הנחתי היום על שולחן הכנסת בשם הוועדה שאני עומדת בראשה, ועדת החקירה לאיתור נכסים של קורבנות השואה, דוח ביניים מס' 2.

קולט אביטל: האמת היא, שמאז הוקמה הוועדה הזאת בכנסת, לפני שנתיים, היא עברה כברת דרך ארוכה, ממשלות התחלפו – זה לא נדיר במחוזותינו – התחלפו גם חברים בוועדת החקירה.

קולט אביטל: אף שהנושא כל כך קשה וכל כך מורכב, הצלחנו להתקדם.

קולט אביטל: עסקנו בוועדה לא רק בחקירת הנושאים מול גופים ממשלתיים, מול גופים שחלקם נעלמו, מול ארכיונים שלפעמים הושמדו, אלא הצלחנו במרוצת עבודת הוועדה גם להגיע להישגים.

קולט אביטל: הייתי אומרת שבין ההישגים שהשגנו – לראשונה בהיסטוריה הצלחנו לפתוח את הבנקים לחקירה חיצונית, ובעזרת הכנסת ערכנו מעין מכרז, ועדת בדיקה.

קולט אביטל: יש היום צוותים מקצועיים של עורכי-דין ורואי-חשבון שלראשונה נכנסו לנבכי הבנקים והארכיונים, לארכיון הציוני ולארכיונים אחרים.

קולט אביטל: אף שאנחנו רק בתחילת הבדיקה הצלחנו להעלות הרבה מאוד חומר שלא היה גלוי לעין קודם לכן.

קולט אביטל: למשל, במשרדי האפוטרופוס הכללי עלינו על 7,000 תיקים של רכוש שנחשבו לסגורים ומצאנו בהם לא מעט רכוש.

קולט אביטל: בוועדת החקירה שהקמנו אנחנו עובדים עם מומחים, ועכשיו אנחנו עומדים בפני בדיקה דומה של נכסי דלא-ניידי.

קולט אביטל: אני רוצה להגיד, שבין שתי מלחמות העולם יהודים רכשו פה הרבה מאוד אדמות.

קולט אביטל: הנושא הוא מורכב ומסובך בשל ריבוי הגופים, לא רק הקרן הקיימת ו"הימנותא", אלא הרבה מאוד גופים פרטיים.

קולט אביטל: הצלחנו לעלות על רשימה של 30,000 שמות של "הכשרת היישוב" בארכיון הציוני.

קולט אביטל: כיוון שחלק מהגופים האלה אינם גופים פרטיים, אנחנו מבקשים את אישור הכנסת להמשיך בבדיקה הזאת בצורה מקצועית, בדיוק כפי שעשינו מול הבנקים.

קולט אביטל: עם רוב הגופים האלה כבר חתמנו על הסכמים.

קולט אביטל: הגענו לכל מיני הישגים נוספים.

קולט אביטל: למשל, הצלחנו להעביר את כל הנכסים שהיו בניהול הקרן הקיימת אל האפוטרופוס הכללי, והיום אנחנו באים לבקש ממך, אדוני היושב-ראש, ומהכנסת, לא רק אישור להמשך העבודה המקצועית של הבודקים החיצוניים, אלא למימון אותה בדיקה של אותם גופים ממשלתיים, או חצי-ממשלתיים או לאומיים שאינם יכולים לממן את הבדיקה בעצמם.

קולט אביטל: אני סיימתי.

אברהם בורג: תודה רבה, חברת הכנסת אביטל.

אברהם בורג: אני מודע לעבודה החשובה שנעשית בוועדה, היא חשובה מאוד.

אברהם בורג: הבקשה שלכם לאשר את הדוח כוללת בתוכה גם בקשה לאפשר אמצעים להמשך עבודת הוועדה באותה מתכונת שעשינו בתחומים האחרים, גם בנושא הדלא-ניידי.

אברהם בורג: נכון, באותו עיקרון של המשך בדיקה על-ידי גופים חיצוניים וכו'.

אברהם בורג: אם כך, חברי הכנסת, נצביע על סעיף ג': אישור דוח הביניים (מס' 2) של ועדת החקירה בנושא איתור והשבת נכסים של נספי השואה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה – 40 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת החקירה בנושא איתור והשבת נכסים של נספי השואה לאשר את דוח הביניים (מס' 2) נתקבלה.

אברהם בורג: 40 בעד, ללא מתנגדים, ללא נמנעים.

אברהם בורג: יישר כוח.

אברהם בורג: (קריאה ראשונה)

אברהם בורג: נמשיך בנושא הבא: הצעת חוק הארנונה הכללית לשנת 2002 (הוראת שעה), התשס"ב–2002, קריאה ראשונה – הצבעה בלבד.

אברהם בורג: אם זה יאושר, החוק יעבור לוועדת הכספים של הכנסת.

אברהם בורג: חברי הכנסת, נצביע על החוק הזה.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 20 נגד – 24 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הארנונה הכללית לשנת 2002 (הוראת שעה), התשס"ב–2002, לוועדת הכספים לא נתקבלה.

אברהם בורג: 24 נגד, 20 בעד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: חוק זה לא אושר בקריאה ראשונה על-ידי הכנסת.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חוק שעות עבודה ומנוחה ירד?

אברהם בורג: ירד, תודה.

אברהם בורג: הנושא הבא בסדר-היום: ציון יום האשה הבין-לאומי – דיון על-פי סעיף 86(א) לתקנון הכנסת.

אברהם בורג: השרה ציפי לבני בשם ראש הממשלה, בבקשה.

קריאה: מה עם חוק שעות עבודה ומנוחה?

אברהם בורג: הורידו את זה מסדר-היום, אני לא יודע למה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, נא לשבת, להירגע.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ציפי לבני, בבקשה.

ציפי לבני: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברותי הפעילות למען קידום זכויות הנשים, שעושות את המלאכה יום-יום ושעה-שעה, כל אחת בתחומה ובארגון שבו היא פועלת, ועל כך תבורכו.

ציפי לבני: ראש הממשלה ביקש אותי להחליף אותו עכשיו בפתיחת יום האשה הבין-לאומי בכנסת, שכן ראש הממשלה רואה ביום הזה יום חשוב מאין כמוהו והוא ביקש לשאת את נאום הפתיחה.

ציפי לבני: לפני כחצי שעה קיבלתי טלפון שבו ביקשו ממני, בשל אי-יכולתו של ראש הממשלה לבוא עקב הנסיבות, לשאת את הנאום הפותח, כאשר אני רואה את האחריות שהוטלה עלי כאחריות כוללת גם להביא את דבריו שלו שהוכנו בעוד מועד והוא רצה לשאתם בפני המליאה, אם לא מלה במלה לפחות ברמה העקרונית.

ציפי לבני: אנחנו מציינים היום את יום האשה הבין-לאומי.

ציפי לבני: נושא השוויון בין המינים הוא חלק מעקרונות היסוד שעליהם הושתתה וקמה מדינת ישראל ונקבעו במגילת העצמאות.

ציפי לבני: 54 שנים אחרי כן, לצערנו אנחנו עדיין עוסקים בתיקון המעוות ולא יכולים לומר שעשינו די, או שהגענו למצב שאנחנו יכולים להסתכל אחורה ולהגיד: ראו את כברת הדרך שעברנו.

ציפי לבני: כן, אבל אנחנו לא יכולים להגיד שבכך זה אמור להיגמר.

ציפי לבני: הממשלה הזאת הקימה לראשונה, ביוזמתו של ראש הממשלה, ועדת שרים לקידום מעמד האשה בראשות שרת החינוך לימור לבנת, מתוך הבנה, שמעבר לחקיקה שנעשית כאן בכנסת, מעבר לרצון הטוב, אולי מעבר להבנת העיקרון שעליו דיברתי שנמצא במגילת העצמאות, יש צורך לבחון כל הזמן את היישום בפועל ואת האכיפה במשרדי הממשלה השונים, לרבות הצעת תיקוני חקיקה רלוונטיים, החלטות שתכליתן בין היתר הבטחת הגדלת הייצוג של נשים בדרגים הבכירים של המגזר הציבורי, וקודם כול במשרדי הממשלה.

ציפי לבני: הרשות לקידום מעמד האשה – ויושבת כאן רונית לב-ארי – פועלת במסגרת משרד ראש הממשלה ומשקיעה מאמצים רבים בקידום הנושא, בין היתר ברשויות המקומיות.

ציפי לבני: ב-176 רשויות מקומיות כבר מונו יועצות מיוחדות למעמד האשה, המקדמות את הנושא במסגרת פעילות הרשויות.

ציפי לבני: באמצעות הרשות גם התחילה הממשלה בפעילות הסברה בקרב נשים עובדות בנושא הטרדה מינית במקומות העבודה – גם זה חלק מהחקיקה שהתקבלה לאחרונה בכנסת – בדגש מיוחד ששמה הרשות על הסברה בקרב נשים ערביות ועולות חדשות.

ציפי לבני: חשיבות רבה למאבק באפליית נשים יש לפעולות מערכת החינוך.

ציפי לבני: משרד החינוך פעל בשנה האחרונה בנושא, ומתוך מגוון הצעדים שנקט, אני חושבת שאחד הצעדים גם קיבל ביטוי ציבורי – הוצאת ביטויים סטריאוטיפיים מספרי הלימוד.

ציפי לבני: מדובר בצעדים שהמערכת עושה כדי למחוק את הסטריאוטיפים האלה, כדי שיהיה סיכוי שהדור הבא יתחיל לפחות בצורה נקייה בלי הסטריאוטיפים שהדור שלנו, החברה שבה אנחנו חיים היום לוקה בהם.

ציפי לבני: תשומת לב מיוחדת מוקדשת לנשים שסובלות מהתעללות ומהתאכזרות.

ציפי לבני: השנה הכניסה הממשלה לבסיס תקציב המדינה 25 מיליון ש"ח לנושא המאבק באלימות נגד נשים.

ציפי לבני: ראש הממשלה מציין בנאומו את העובדה הזאת, אבל ייאמר שהוא דאג לכך שתקציב המקלטים לנשים מוכות ממומן כולו על-ידי המדינה.

ציפי לבני: ייאמר שעכשיו, בעת הקשה הזאת שמדינת ישראל נמצאת בה – ואני רוצה לשתף אתכם בחשש ובתחושת אין-אונים – אנשים שמאבדים את מקום עבודתם כתוצאה מהמצב הכלכלי עלולים להפנות את האגרסיות ואת הכעסים שלהם אל מה שנתפס בעיניהם כחוליה החלשה של החברה הישראלית, או כחוליה החלשה במשפחה – כך נתפסת בעיניהם האשה.

ציפי לבני: בהיותי חברת כנסת הייתי עדה לפעילות של יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה, חברת הכנסת יעל דיין, בנושאים אלה.

ציפי לבני: יש צורך לראות מראש מה הם הצרכים ולנסות לעשות כל מה שניתן בנושאים אלה.

ציפי לבני: אני רוצה לעשות כאן את מה שנמנעתי מלעשות ולהתייחס לדברים שביקש ראש הממשלה לומר, כי אני חושבת שיש בהם אמירה אישית מאוד חזקה: "מי שראה את עיניה הכבויות של נערה נפגעת תקיפה מינית, מי שליטף ילד קטן שברח עם אמו מהאב המכה באישון ליל, יבין מדוע עלינו להתגייס לעזרתן של אותן נשים במצוקה".

ציפי לבני: לסיום מפנה ראש הממשלה לספרו של ז'בוטינסקי, שבו נאמר "כל אשה בינונית היא אראלת (מלאכית), ואין יוצאת מן הכלל.

ציפי לבני: אם לא נתגלתה, הרי זה משום שלא נאלצה להתגלות, אך תבוא הזדמנות – ותראו".

ציפי לבני: אני רוצה להוסיף על זה משלי, שמעבר לאמירה היפה הזאת כשלעצמה פעל ז'בוטינסקי כדי שתהיה זכות הצבעה לנשים במוסדות היהודיים והציוניים – ואנחנו מדברים על שנות ה-30 – גם אם כתוצאה מזה נגזר עליו לפתוח בוויכוח מר ונוקב עם החרדים באותה עת.

ציפי לבני: מכאן אני רוצה להתחבר לכך, שמעבר למלים ומעבר לתקציבים יש חשיבות רבה לפעילות הפוליטית שלנו כנשים בבית הזה.

ציפי לבני: אפשר לראות נשים שיש ביניהן חילוקי דעות מהותיים, מרים וקשים כמעט בכל נושא שעומד על סדר-יומו של הבית הזה, אבל הן מתגייסות יחד כדי לקדם נושאים שנוגעים למעמד האשה, שנוגעים לאלימות נגד נשים ולנושאים חברתיים אחרים.

ציפי לבני: בעצם הכנסת היא המקום שבו המסר שיוצא הוא, שאם נפעל ככוח, ממקום של חוזק ולא ממקום של התנצלות, אנחנו יכולים לשנות את המציאות הקיימת.

יוסף (טומי) לפיד: ז'בוטינסקי היה מתבייש אם היה יודע שאתם יושבים בממשלה עם מפלגות שמפלות לרעה את הנשים.

ציפי לבני: ברכות לאלה שעושות את המלאכה כל יום.

אברהם בורג: בבקשה, יושב-ראש האופוזיציה, חבר הכנסת שריד.

ראובן ריבלין: ז'בוטינסקי אומר שיש נשים – – –

יוסף (טומי) לפיד: – – –

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, החברות המכובדות שביציע, מאז שאל המשורר: אשה עברייה, מי ידע חייך – – –

זהבה גלאון: – – –

אחמד טיבי: – – –

יעל דיין: הנשים שעוזבות עכשיו הן מוזמנות שלי – – –

אברהם בורג: אני לא יודע למה עוזבים ולא עוזבים.

אברהם בורג: אני מבקש לשבת.

זהבה גלאון: – – –

אברהם בורג: חברת הכנסת גלאון, שמעתי, תודה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, נא לשבת.

יוסי שריד: חשבתי האם להעיר על זה משהו, אבל החלטתי שלא.

יוסי שריד: מאז שאל המשורר "אשה עברייה, מי ידע חייך", אנחנו יודעים יותר על חייה ועל מעמדה של האשה העברייה, של האשה הערבייה ושל אשה בכל מקום בעולם.

יוסי שריד: אנחנו יודעים יותר, השאלה היא רק האם אנחנו גם עושים יותר לחיזוק מעמדה של האשה בחברה הישראלית, כדי להשוות אותו למעמדו של הגבר.

יוסי שריד: אין בכלל ספק שיש במהלך השנים התקדמות בכיוון הנכון, אבל לפעמים נדמה שההתקדמות מסתיימת בדריכה במקום.

יוסי שריד: המהפך המתחייב עדיין לא התרחש.

יוסי שריד: המשטר הדמוקרטי נבחן בין השאר על-פי חלקה של האשה, ובמבחן הזה אין ישראל הדמוקרטית מקבלת ציונים גבוהים במיוחד, בהשוואה למדינות דמוקרטיות מערביות אחרות.

יוסי שריד: אנחנו, מן הבחינה הזאת, עדיין מדינה מתפתחת, ולאו דווקא מדינה מפותחת.

יוסי שריד: עדיין קיים בישראל אי-שוויון גמור בשכר בין גברים לנשים בכל היישובים ובכל רמות ההכנסה.

יוסי שריד: את האפליה הזאת קשה מאוד להסביר, ובוודאי אי-אפשר להשלים אתה.

יוסי שריד: אם השכר הממוצע של גבר בישראל הוא 7,999 שקלים, הרי שכר הנשים הממוצע הוא 4,917 שקלים בלבד, כלומר: גברים משתכרים כמעט פי-שניים מנשים – 160%–170%.

יוסי שריד: גברים מתחילים ממדרגת שכר גבוהה מזו של נשים.

יוסי שריד: גברים גם מגיעים למדרגת שכר גבוהה בהרבה מזו של נשים.

יוסי שריד: ועוד נתון מעניין – ככל שהשכר היישובי הממוצע עולה, כך גדל הפער בין שכר הגברים לשכר הנשים.

יוסי שריד: למי שלא קרא, אני מפנה את תשומת הלב לדוח שפורסם וחולק בימים האחרונים, דוח של "מרכז אדוה".

יוסי שריד: יש כאן נתונים מעניינים מאין כמותם, ואני מאוד ממליץ לבחון אותם, להבין אותם ולהפנים אותם.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, צריך להזכיר, שאם ישראל מתאווה לעלייה בעתיד ממדינות מפותחות, אפליית הנשים בישראל לרעה תהיה לנו למכשול.

יוסי שריד: כוח המשיכה של המדינה פוחת כאשר נשים מועמדות לעלייה יודעות שלא יזכו כאן בזכויות אלמנטריות, כמו שכר שווה על עבודה שווה.

יוסי שריד: אבל לא רק בתחום השכר.

יוסי שריד: בתחום האישות – האשה היא אזרח, אזרחית ממדרגה שנייה אם לא למטה מזה.

יוסי שריד: האשה הישראלית, יהודייה כערבייה, מוצאת את עצמה במעמד נחות כאשר גורלה מופקד לא אחת בידי הדת ועסקניה, ולא בידי המדינה ונציגיה.

יוסי שריד: ומשום שאין אצלנו הפרדה בין הדת למדינה, האשה נחנקת בלפיתה הזאת בין המדינה לדת.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, למה לנו ללכת רחוק – כדי לשפוט את חלקן של הנשים בתוכנו, די לנו אם נתבונן בבית הזה ונוכל לספור רק 16 חברות כנסת מתוך 120.

יוסי שריד: 12%–13% בסך הכול מכלל חברי הכנסת.

יוסי שריד: אפילו בפרלמנטים של מדינות מתפתחות, אפילו בהשוואה למג'לס – פעם ערכתי איזה השוואה כזאת – אנחנו עדיין נראים רע מאוד.

יוסי שריד: בהקשר זה – אני מאוד גא בתנועה שלי, שהיא התנועה היחידה בישראל שקבעה לעצמה, בתקנון המחייב שלה, הבטחת ייצוג של 40% לפחות מכל מין.

יוסי שריד: והתוצאה היא, שבסיעת מרצ בכנסת, מתוך עשרה יש ארבע חברות.

יוסי שריד: על-פי חשבון פשוט, לו נהגו מפלגות אחרות כמונו, היו כאן 50 חברות כנסת ולא 16.

יוסי שריד: על המפלגות החילוניות בבית הזה מוטלת חובה כפולה ומכופלת.

יוסי שריד: דווקא משום שיש כאן מפלגות שעל-פי השקפת עולמן לא שלחו ולא ישלחו נשים לכנסת, מחויבות המפלגות האחרות במאמץ מיוחד.

יוסי שריד: לא מספיק לדרוש נאה ביום האשה, מוכרחים לעשות מעשה של העדפה מתקנת, שבלעדיו לא יתקון המעוות, ו-54 שנים של פרלמנטריזם ישראלי יוכיחו.

יוסי שריד: והמעשה המתחייב הוא מעשה מאוד פשוט.

יוסי שריד: אם הכנסת באמת מתכוונת למה שהיא אומרת, היא פשוט יכולה לחוקק.

יוסי שריד: אנחנו מציעים חוק שיחייב את כל המפלגות בייצוג הוגן של נשים, שהן, כידוע, הרוב באוכלוסיית המדינה.

יוסי שריד: הלוואי שביום האשה בשנה הבאה, השרה לבני, תוכל הכנסת לא רק לנאום אלא גם לאמץ חוק מחייב כזה.

יוסי שריד: קשה להאמין, שאם הדוגמה לא תבוא מן הכנסת, יבוא תיקון אמיתי למצבן הנחות במסגרות אחרות, כמו המנגנון הממשלתי.

יוסי שריד: כדאי להזכיר שהיום, אם אינני טועה, יש רק מנכ"לית אחת במשרדי הממשלה – אוי לאותה בושה – עוד ראיה למציאות בלתי נסבלת ולא נסלחת.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, למרות המספר הקטן של חברות הכנסת, רישומן במאבק לשלום הוא רישום ניכר וחשוב, שראוי לציינו במיוחד.

יוסי שריד: נודה על האמת, אנחנו הגברים דחקנו את רגלי הנשים מן המעגלים הרשמיים של המשאים-ומתנים.

יוסי שריד: לפי מיטב זיכרוני, לא השתתפה אשה בשלב כלשהו של ההתדיינות והמגעים עם שכנינו.

יוסי שריד: אבל גם בלי מעמד רשמי הלכו הנשים תמיד לפני המחנה וחוללו כאן תמורות מכוח אישיותן והכרתן ולאו-דווקא מכוח תפקידן והסמכויות שהוא מקנה להן.

יוסי שריד: בתקופות הכי קשות, כאשר הכול מחשב להישבר ולהישרף, שמרו נשים על גשרים וקשרים עם הצד שכנגד.

יוסי שריד: כאשר אנשים ישבו בבית והסתפקו בקיטורים, נשים יצאו החוצה, התגייסו, התייצבו כדי לומר את דעתן, כדי להשפיע, ולפעמים בסביבה עוינת, ואפילו בסביבה תוקפנית.

יוסי שריד: זאת בשבילי הזדמנות מתאימה להודות לכל הנשים האמיצות האלה על מסירות הנפש שלהן.

יוסי שריד: תודה מקרב לב.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, היום הוא עוד יום רע, עוד יום של קורבנות, וזה גם יום האשה.

יוסי שריד: ולכן אולי ראוי לסיים בדברי הנביא ירמיהו על האם הגדולה, על האשה הגדולה רחל, ואף שהמשפטים מאוד מאוד ידועים, בכל פעם שקוראים אותם מחדש חושפים בהם גם משמעויות חדשות.

יוסי שריד: קול ברמה נשמע, נהי בכי תמרורים, רחל מבכה על בניה, מיאנה להינחם על בניה כי איננו.

יוסי שריד: כה אמר אדוני, מנעי קולך מבכי ועינייך מדמעה, כי יש שכר לפעולתך, נאום אדוני, ושבו מארץ אויב.

יוסי שריד: ויש תקווה לאחריתך, נאום אדוני, ושבו בנים לגבולם.

יוסי שריד: גם שבו מארץ אויב וגם שבו בנים לגבולם.

יוסי שריד: תודה, אדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה ליושב-ראש האופוזיציה, חבר הכנסת יוסי שריד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה, חברת הכנסת יעל דיין, בבקשה.

יעל דיין: כבוד היושב-ראש, חברותי וחברי חברי הכנסת, הוועדה לקידום מעמד האשה מציינת השנה עשר שנים להקמתה.

יעל דיין: כנסת ישראל, מאז הקמת הוועדה, מציינת כל שנה את יום האשה הבין-לאומי, כמו ימים אחרים שקשורים למאבקי נשים.

יעל דיין: אנחנו מארחות ומארחים, הבית מארח, מדי שנה, ארגונים ונציגות של נשים בישראל.

יעל דיין: אני לא יודעת מה הסיבה שחלק מהקבוצה הנכבדה מאוד שהיתה ביציע קמה ויצאה באיזו מקהלה, אני מקווה לא מכוונת ולא מתוזמרת, ואני מודה לנשים שנשארו, אבל כוונתי היתה לדבר אליהן, משום שהיום התכנסו בכנסת יועצות לראשי הרשויות המקומיות מכל הארץ; זה מעמד שהוקם על-פי חוק שלנו, שקובע חובת מינוי יועצת למעמד האשה בכל רשות מקומית.

יעל דיין: כשהיה היציע, עד לפני חמש דקות, מלא, היה לנו כאן ייצוג נכבד מאוד.

אחמד טיבי: למה הוא התרוקן – – –

יעל דיין: ביקשתי לבדוק את זה, אבל אני שמחה על אלה שכאן.

יעל דיין: ביקשתי לבדוק, האם אכן הדבר נבדק?

אחמד טיבי: יכול להיות שזה בגלל – – –

יהודית נאות: להיפך, כל שנה – – –

אחמד טיבי: יכול להיות – – –

יעל דיין: אני מכירה את הנשים, תשמעו, חבל, יש לנו נושא אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת טיבי, תודה, תן לה לבדוק ולהמשיך.

יעל דיין: זה נמצא בבדיקה.

אחמד טיבי: – – –

יעל דיין: לא, לא, סליחה, המכנה המשותף של הקבוצה שיצאה הוא מובהק, ולכן ביקשתי לבדוק את זה.

יעל דיין: גם הרגע, התזמון של היציאה, כשעלה יושב-ראש האופוזיציה, מעורר לפחות סימן שאלה שראוי לבדוק אותו.

אחמד טיבי: יכול להיות שהן יותר אינטליגנטיות מיוסי שריד, יכול להיות.

יעל דיין: וממני גם כן.

יעל דיין: חבר הכנסת טיבי, אני לא רוצה לחזור היום על הדברים הבנאליים שאנחנו אומרים מדי שנה.

יעל דיין: ביום המאבק באלימות אנחנו מדברים על אלימות, ביום זכויות האשה וביום הציון הבין-לאומי של נשים, קידומן וזכויותיהן, אנחנו מדברים על שוויון, אנחנו מדברים על מעמדן בחברה, אנחנו מדברים על הישגים שלנו, על כישלונות שלנו, והייתי אומרת, שאם בבנאליה של כוס מלאה וכוס ריקה אנחנו מדברים, אני מרגישה שהכוס שלנו היא בקושי שליש מלאה.

יעל דיין: אני רוצה להודות לכל מי שטרח, ואוסיף עוד טיפה ועוד טיפה לשליש המלא הזה, חבר הכנסת – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת גילאון.

יעל דיין: לא, זה דווקא חבר הכנסת גפני.

יעל דיין: אבל עם הגב אלי, היה לי קשה, וגפני הוא פמיניסט.

משה גפני: לא, שאלתי את אחמד טיבי למה אין נשים במפלגה שלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת גפני, דווקא בשעה הזאת, ביום הזה?

יעל דיין: לא.

יעל דיין: חבר הכנסת גפני דווקא שותף לנו לחלק גדול מהדברים, והוא הוסיף טיפה או שתיים לשליש הכוס המלאה, וגם רוקן פה ושם, כמו כמה מחבריו, את שני-השלישים שהיינו רוצים למלא וליצוק בהם תוכן, שברבות הימים יגיע.

יעל דיין: אני רוצה לומר מלים ספורות מאוד ביחס לאירועים בעת האחרונה והיום, ונשים מעורבות בהם.

יעל דיין: נשים הן כמחצית האוכלוסייה, אבל, לדעתי, יש איזה ערך מוסף, משהו נוסף, מעבר ל-50% מעורבות גם בהווה של מלחמה וגם בעתיד של שלום.

יעל דיין: אני רוצה להודות, בשם כולנו, לשוטרת הסיור סמ"ר לימור פופיולב, שמנעה באומץ נדיר פיגוע במרכז חיפה.

יעל דיין: אני רוצה לזכור, בעצב ובזעם ובכבוד רב ובהצדעה, את לוחמת מג"ב רב-סמל גלית ארביב, זיכרונה לברכה, ואת חברותיה הלוחמות.

יעל דיין: אני רוצה לציין את האופטימיות של אורית בסיס, שחגגה את מסיבת הרווקות שלה ב"סיפוד מרקט" בתל-אביב.

יעל דיין: כולנו ראינו אותה.

יעל דיין: היא היתה מתחת לשולחן ודיברה בפלאפון במסיבת הרווקות שלה עם מי שהיתה אמורה להתחתן אתו למחרת היום ואמרה לו דברי פרידה, כי היא היתה בטוחה שזה היום האחרון בחייה.

יעל דיין: כשראינו אותה אחר כך בנישואין עצמם – שווה לאמץ את האופטימיות, את התקווה ואת המחשבה שבכל זאת יכול להיות טוב יותר, והיא לא רק במקרה ניצלה אלא שבאיזה מקום היא מודה לנסיבות האלה וידעה שלמרות מילות הפרידה שלה היא הולכת לעמוד תחת החופה ולהתחתן למחרת.

יעל דיין: אני רוצה להשתתף בכאבן השקט ולפעמים הזועק של האמהות, ומעל הכול אני רוצה לשאת עיניים בתקווה אל "היום השביעי", עם מרכאות ובלעדיהן, היום שאחרי המלחמה, היום שבו יסתיים הסכסוך בהסכם, וגם ברכות מכאן לארגון החדש שבו ממשיכות דרכן של "ארבע אמהות" נמנות עם מקימות "היום השביעי", והיום השביעי יגיע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת יעל דיין, יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השרה דליה איציק, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריה תהיינה הודעות של סיעות לפי הרשימה.

דליה איציק: אדוני היושב-ראש, חברי השר ריבלין, חברי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, היום הזה, כמו עוד הרבה ימים, הוא יום רע למדינת ישראל.

דליה איציק: בימים אלה מצוין יום האשה הבין-לאומי, ולפני שאתייחס לנושאים בתחום זה אני מבקשת קודם כול לשלוח ברכת חזק ואמץ לכוחות הביטחון, שניצבים ממש ברגעים אלה מול טרור ובפני אתגרים מורכבים ומסוכנים, אבל אני מבקשת לשלוח ברכה בעיקר לנשים שבהן.

דליה איציק: השוטרות ניצבות בחזית הראשונה של המערכה שמנהלת המשטרה.

דליה איציק: אדוני היושב-ראש, זה מרשים לראות איך באומץ לב בתוככי המדינה שוטרות ממש שמות את נפשן בכפן.

דליה איציק: שוטרת נהרגה בשכונת נווה-יעקב בירושלים בהסתערות על מחבל.

דליה איציק: שוטרת אחרת הצילה חיי אדם כאשר הסתערה יחד עם חבריה על מחבל בחיפה.

דליה איציק: אני מבינה ש-4,000 שוטרות משרתות במשטרת ישראל, ואני משגרת להן, גם בשם הכנסת, את רגשי הכבוד שאני רוחשת להן ולשוטרי משטרת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי עדיף שתדברי בשם הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי היית אומרת בשם הממשלה.

דליה איציק: מה בשם הממשלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לשגר את הברכות.

דליה איציק: אני משגרת בשמי.

דליה איציק: אדוני היושב-ראש, בקושי אני מדברת בשמי – אתה רוצה שאדבר בשם הממשלה הזאת?

דליה איציק: צה"ל משלב נשים רבות בתחומים מבצעיים, וגם זה נתון שמעודד אותי מאוד.

דליה איציק: 25% מכלל הקצינים בשירות הסדיר הם נשים, וזהו אחוז גבוה בהתחשב בעובדה שרק שליש מן המשרתים בסדיר הן נשים.

דליה איציק: לי אין ספק, שרבות מהן תורמות, גם במישרין וגם בעקיפין, לפעילות הביטחונית במדינת ישראל.

דליה איציק: אבל, אדוני היושב-ראש, ברשותך, אני מבקשת להתייחס לנושא מעמד האשה בישראל.

דליה איציק: הנשים בישראל מהוות למעלה מ-50% מן האוכלוסייה, ו-64% מעובדי המדינה הם נשים.

דליה איציק: באורח לא מפתיע, מתברר שהנשים בשירות המדינה משכילות יותר מן הגברים.

דליה איציק: יש להן ממוצע של 12.5 שנות לימוד, לעומת 11 שנות לימוד בממוצע לגבר.

דליה איציק: מתברר שרק 4% מכלל העובדים הבכירים בשירות הציבורי הם נשים.

דליה איציק: הנתון המוזר והמבהיל הוא, שהנשים מרוויחות בממוצע 30% פחות מגברים העובדים במשרה דומה, באותו היקף ובאותו נטל של אחריות בשירות הציבורי.

דליה איציק: 60% ממקבלי שכר המינימום במשק הם נשים.

דליה איציק: 65% מן המובטלים הם נשים.

דליה איציק: גם בתחום שאני מופקדת עליו, בתחום התעשייה, המצב, לצערי, לא הרבה יותר מזהיר.

דליה איציק: רק 10% מן המנהלים בכל הרמות, גם הזוטרות, הם נשים.

דליה איציק: הנשים במשק מרוויחות בממוצע רק 62% משכר הגברים.

דליה איציק: אני רוצה לומר לחברתי חברת הכנסת יעל דיין, יושבת-ראש הוועדה, שבאמת לקחה את הנושא ועשתה ממנו כמעט מפעל חיים, שאולי חוקקה בנושא הזה יותר חוקים מכל אחד אחר, ששוב אנו מקבלים הוכחה ברורה לעובדה שאין די בחוקים.

דליה איציק: הרי יש לנו חוק שוויון ההזדמנויות, ואם מותר לי לומר כאן משהו בפסקנות רבה – הרי חוק ההזדמנות השווה, שנחקק לפני כעשור, בעצם נכשל לחלוטין.

דליה איציק: זו הוכחה נוספת לכך שחוקים לבד זה טוב אבל רחוק מלהיות מספיק.

דליה איציק: העלאת מספר הנשים בתפקידים בשירות הציבורי – ברמת הביניים ובדרגות הבכירים צריך לקבוע שיטה של מכסות והעדפה מתקנת.

דליה איציק: מרבית הנשים בשירות הציבורי הן אמהות לילדים, ואי-אפשר לדבר על שוויון בהזדמנויות כאשר לא מתחשבים בעובדה הזאת.

דליה איציק: לעולם לא יהיה שוויון בהזדמנויות אם לא יתחשבו בכך שבעצם מעכבים את שוויון ההזדמנויות הזה.

דליה איציק: אדוני היושב-ראש, חשבתי שצריך לקיים בדיקה מעמיקה של נושא השכר, ואני יודעת שהיא התקיימה.

דליה איציק: בכל זאת, הבדיקה הזאת חסרה כמה נתונים.

דליה איציק: אני חושבת, שצריך ליצור מערכת שתעודד נשים עובדות שהן אמהות לילדים, לרכוש השכלה – השכלה, עוד הפעם השכלה ושוב השכלה – והכשרה מקצועית.

דליה איציק: זה הנושא.

דליה איציק: אדוני היושב-ראש, אני מסתובבת הרבה מאוד במגזר הערבי, ולבי נכמר כשאני רואה מפעלים, שלעתים, לצערי הרב, מנצלים את מצוקת הנשים הערביות.

דליה איציק: הם מנצלים את העובדה שאין להן אופציה אחרת ואין להן לאן ללכת, ולעתים המסכנות הללו עוזבות את הילדים ואת הבית כדי לקבל בקושי – ואני לא אומרת לך בקושי – במרבית המקרים הן מקבלות פחות משכר המינימום במשק.

דליה איציק: אני חושבת שהתוכנית שאימצנו בזמננו, שנקראת: לחנך לשוויון בין המינים – שוויון בין המינים הוא לא דבר מובן מאליו וצריך לחנך לו.

דליה איציק: אסור שהתוכנית הזאת תהיה פרויקט, ואסור שהיא תהיה מבצע.

דליה איציק: היא צריכה להיות מתפתחת וצומחת בהתאם מגני-הילדים ועד לכיתה י"ב.

דליה איציק: אדוני היושב-ראש, אתה בוודאי יודע, שכשהייתי יושבת-ראש ועדת החינוך של הכנסת, בעצמי הקמתי יחד עם מנכ"ל משרד החינוך – אם כי עכשיו שמעתי שהכול נולד רק עכשיו.

דליה איציק: קראתי איזו חוברת של שרת החינוך ופתאום הבנתי שהנושא הזה נולד רק עכשיו.

דליה איציק: הנושא הזה לא נולד רק עכשיו.

דליה איציק: הוא נולד לפני הרבה מאוד שנים.

דליה איציק: אני חושבת שחשוב ביותר לסלק סטריאוטיפים.

דליה איציק: אני חושבת שחשוב ביותר לגרום למצב שגם אנו, הנשים שגדלנו באותם מקומות והתחנכנו על-ידי גברים – שהרי מערכת החינוך באורח פרדוקסלי מוציאה מתחת ידיה תלמיד שהוא נגוע בסטריאוטיפים הללו ואיננו מסלק אותם.

דליה איציק: אני רוצה לומר, שאף-על-פי שציינתי את חצי הכוס הריקה, אני מבקשת לציין גם את חצי הכוס המלאה.

דליה איציק: אין קפיצות דרך, וכל מי שבא מחינוך יודע שהתהליך ארוך, ארוך טווח, ולעתים מייגע, ויש הרבה מאוד תסכולים בדרך.

דליה איציק: אבל, אסור לוותר.

דליה איציק: אני רואה מולי ביציע את חברותי, שעושות זאת בעשר אצבעות בהצלחה גדולה מאוד.

דליה איציק: אני שמחה שאתן כאן.

דליה איציק: אני בטוחה שחלקכן תגיעו גם לכאן, ויחד אתכן אפשר יהיה לעשות את העבודה החשובה הזאת.

דליה איציק: תודה רבה לכם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לשרה דליה איציק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנו עוברים לדיון הסיעתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ועדת הכנסת קבעה שלוש דקות להודעה של סיעות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראשונת הדוברים היא חברת הכנסת זהבה גלאון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריה יהיו, לפי הסדר, חברי הכנסת אפי אושעיה, יצחק גאגולה ואליעזר כהן.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, כשחשבתי שאדבר כאן מעל הדוכן ביום האשה הבין-לאומי, חשבתי שנדבר על הדברים שהם חשובים תמיד, כמו הגנה על נשים, מאבק לקידום נשים.

זהבה גלאון: אני מודה שעל רקע הימים הקשים האלה נזכרתי בדברים שאמר פעם עמוס עוז בריאיון.

זהבה גלאון: הוא אמר, שהוא היה רוצה להיות לכמה זמן אשה.

זהבה גלאון: הוא אמר: אני כותב כל כך הרבה על נשים, ואני רוצה לדעת מה הן באמת מרגישות.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אני אומרת היום, שאני מרגישה, לאור המצב הקשה, לאור הפיגועים הקשים, שהדבר היחיד שאני רוצה לדבר עליו עכשיו הוא היכולת של הכוח הנשי לעשות מהפך, לפעול להביא לרגיעה ולהסדר.

זהבה גלאון: כמו שאמרתי, המצב באמת קשה.

זהבה גלאון: אנו עומדים כאן ושומעים ברקע דיווחים ברדיו על פיגוע, ופיגוע רודף פיגוע.

אברהם רביץ: לימור לבנת – – –

זהבה גלאון: חבר הכנסת רביץ, אני בטוחה שבסוף דברי תקבל את התשובה.

זהבה גלאון: הטרור אינו עושה חלוקה, והוא אינו מבחין בין יהודים לערבים, בין נשים לגברים ובין צעירים למבוגרים.

זהבה גלאון: אני חשה, שמוכרחה לקום כאן שוב קבוצת נשים שתעשה מהפך, שתוביל לשינוי.

זהבה גלאון: אנו יודעים את זה וערים לזה, שכבר היו כאן במדינת ישראל פעילויות שנעשו על-ידי נשים וזכו להצלחה.

זהבה גלאון: אני רוצה לנצל את המעמד הזה ולהזכירן, וזה נראה לי המעמד הנכון והראוי.

זהבה גלאון: אני מזכירה את "אמהות נגד שתיקה" שהפכו אחר כך ל"הורים נגד שתיקה" בלבנון.

זהבה גלאון: אני מזכירה את "ארבע אמהות", שעשו כאן מאבק ציבורי שבסופו של דבר הוציא את צה"ל מלבנון.

זהבה גלאון: אני מזכירה את "בת שלום", את "רשת נשים לשלום" ואת "קואליציית השלום למען שלום צודק".

זהבה גלאון: אני מזכירה אותן, כי היום כשאני פותחת טלוויזיה או רדיו ושומעת את הדיונים בתקשורת, השיח הוא כל כך גברי.

זהבה גלאון: כל היום מראיינים רק גנרלים וגנרלים בדימוס שיושבים בכל הפאנלים.

זהבה גלאון: אותם אנשים שהיו אמונים על המלחמות יושבים ומסבירים לנו עכשיו מהי הדרך הנכונה כדי לנצח: איך נכבוש, איך נהרוס, איך נכתר ואיך נבתר ונצליח, כי אנחנו גנרלים.

זהבה גלאון: אין קול אלטרנטיבי, וכמעט לא מאפשרים לשיח אלטרנטיבי, לשיח נשים, שמביע מוסר, דאגה, אמפתיה גם לצד השני, גם לנפגעים בצד השני.

זהבה גלאון: הקול הזה לא נשמע.

זהבה גלאון: אין ביטוי לקול האנטי-מיליטריסטי.

זהבה גלאון: אני חושבת, שזו הזדמנות היום כאן לעמוד ולהזכיר את כל אותם ארגוני נשים ואת כל אותן נשים שנאבקות ודורשות שלום צודק.

זהבה גלאון: כמו שאמרתי קודם, אנחנו שותפות ופעילות ומנסות לשנות את הדיון הציבורי.

זהבה גלאון: אנחנו הנשים, מה לעשות, עדיין משמשות כסוכן העיקרי לחינוך של ילדים ולחינוך הדור הבא, ועל כן אנחנו יכולות לשמש מתווך מוצלח ויעיל לסוציאליזציה של הערכים הרצויים.

זהבה גלאון: מהם אותם ערכים רצויים?

זהבה גלאון: אלה ערכים שבשמם אנחנו מדברים, כמו פתרון סכסוכים באופן לא אלים, סובלנות ואמפתיה לזולת.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, לפני שאני מסיימת אני אומרת לך: הרבה פעמים חשבתי על זה, שלו אנחנו, הנשים, היינו שותפות לכל אותם מהלכים מדיניים, לכל אותן שיחות שלום שנוהלו רק על-ידי גברים, רק על-ידי שרים ורק על-ידי גנרלים – אולי זה היה נראה אחרת.

זהבה גלאון: אני חושבת, שכנסת ישראל והחברה הישראלית צריכות לקחת לדוגמה או ללמוד, למשל, מהניסיון של הטורקיות והיווניות בקפריסין, שהתאחדו לפעילות משותפת כנגד מרחץ הדמים שהתחולל שם, או מהניסיון של הנשים באירלנד, פרוטסטנטיות וקתוליות, שלא יכלו לשאת עוד את המאבק הבין-עדתי והתאחדו לפעילות שזיכתה אותן אחר כך בפרס נובל לשלום.

זהבה גלאון: לכן, אני קוראת כאן היום מעל הדוכן לנשים יהודיות ונשים ערביות, ישראליות ופלסטיניות, להרים קול, לפעול כל אחת בחברה שלה למען הפסקת שפיכות הדמים ולמען הפסקת הטרור.

זהבה גלאון: אני מקווה, שהממשלות וממשלת ישראל וראש הממשלה, שכל כך הרבה שיבחו אותו כאן בשם השלום ובשם ז'בוטינסקי, ייקח על עצמו את המשימה לדאוג לכך שנשים לא תצטרכנה לדאוג לילדיהן ולבני-הזוג שלהן, כשהן שולחות את הילדים לצבא והילדים האלה חוזרים בתור חללים ונהרגים סתם.

זהבה גלאון: מי ששולח ילדים למלחמות מיותרות, אין לו מקום ואינו ראוי לשמש ראש ממשלה.

זהבה גלאון: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת זהבה גלאון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אפי אושעיה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת יצחק גאגולה.

אפי אושעיה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חברתי יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה, חברת הכנסת יעל דיין, השרה דליה איציק, יושבת-ראש סיעת מרצ חברת הכנסת זהבה גלאון, חברת הכנסת יהודית נאות, מתוך 15 נשים במשכן – – –

מרינה סולודקין: שכחת אותי.

אפי אושעיה: סליחה.

אפי אושעיה: אני מצטער.

אפי אושעיה: אני לא רואה עד שם.

אפי אושעיה: חברת הכנסת ד"ר מרינה סולודקין – –

מרינה סולודקין: יושבת-ראש הסיעה.

אפי אושעיה: – – יושבת-ראש הסיעה, בוודאי, וחברתי הטובה.

אפי אושעיה: חברות הכנסת, חברי הכנסת, היום יום האשה הבין-לאומי.

אפי אושעיה: כשעלה יושב-ראש האופוזיציה לדבר מצאו לנכון כמה חברות, כנראה מהימין, לעזוב את אולם המליאה.

אפי אושעיה: אני פונה אליהן דווקא ביום כזה, שהרי אם לא היתה בעיה למעמד האשה במדינת ישראל ואם לא היתה בעיה למעמד האשה בעולם, לא היו מנהיגים את יום האשה בין-לאומי.

אפי אושעיה: כשמקיימים יום אשה בין-לאומי, מנסה קבוצה מתוך המסגרת הזאת להפוך את העניין הזה לוויכוח פוליטי.

אפי אושעיה: אם היה דבר אחד שהכנסת כולה, בלי יוצא מן הכלל, יכלה להתאחד עליו, לתמוך, לדחוף ולנסות להשפיע – זה היה הנושא הזה.

אפי אושעיה: כשמדברים עם כל אחד באופן פרטי הוא אומר: בוודאי, האשה, מעמד האשה.

אפי אושעיה: אצלי בבית האשה היא הקובעת – כל אחד אומר זאת, עד שזה מגיע לחלוקת הזכויות בחברה.

אפי אושעיה: פה מתחילה האפליה כפי שניתן לזה ביטוי קודם.

אפי אושעיה: לפיכך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר, שאנחנו, כנבחרי העם, יושבים כאן בכנסת, לוקחים מסמכים וקוראים מהם.

אפי אושעיה: אפשר לספר מה קורה באוניברסיטאות, כאשר 57% מהסטודנטים בהן הם נשים אבל רק 10% מהפרופסורים מן המניין הם נשים.

אפי אושעיה: בכל דבר ועניין שנבדוק בחברה הישראלית נמצא שיש אפליה כלפי האשה.

אפי אושעיה: אני רוצה לספר שוב קוריוז שסיפרתי פה לפני כשלושה או ארבעה חודשים.

אפי אושעיה: השרה דליה איציק לא היתה, ולכן אספר אותו פעם נוספת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אושעיה, אולי תציין שרוב הבכירים בסגל עובדי הכנסת הם נשים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם זו עובדה.

אפי אושעיה: הכנסת בוודאי, אבל מזכיר הכנסת הוא גבר, ומעולם לא היתה אשה בתפקיד זה.

אפי אושעיה: יושב-ראש הכנסת הוא גבר, ומעולם לא היתה אשה בתפקיד זה.

אפי אושעיה: אני מציע לעצמנו שלא נתחיל לעשות את החשבונות האלה.

זבולון אורלב: אדוני מציע להחליף את יושב-ראש הכנסת?

אפי אושעיה: כן, בבוא הזמן, באשה.

אפי אושעיה: בדיון הקודם שהיה כאן עלו כולם לדוכן הזה ושיבחו את חברת הכנסת יעל דיין.

אפי אושעיה: אני עליתי אחר כך, וזה נראה לי קצת תמוה.

אפי אושעיה: זה תמוה, משום שחברי בסיעה, וכמובן חברי הכנסת האחרים, דיברו בשבחה ואמרו כמה היא קידמה את הנושא וכמה היא פועלת למעמד האשה, והגדילו לעשות אחרים שאמרו שצריך למנות אותה.

אפי אושעיה: אבל כשעמד בסיעתי המבחן – למנות יושב-ראש לוועדה פשוטה כמו ועדת החוקה – כמובן כולם הצביעו בעבור גבר ולא בעבור אשה.

אפי אושעיה: אנחנו מרבים לדבר בעד הנשים, אבל לא להצביע בעבורן, כמובן, כי קל לנו לדבר ולא לעשות.

אפי אושעיה: לכן אני אומר לחברי הכנסת, שתפקידם של המחוקקים במדינת ישראל הוא לעשות את המירב האפשרי, כי לשלטון יש הכוח להשפיע על החברה, לשלטון יש הכוח לתקן את המעוות.

אפי אושעיה: לא לדבר כאן ביום האשה הבין-לאומי, אלא לבוא לכאן ולמסור דיווח לציבור הנשים והגברים מה הם עשו למען קידום מעמד האשה במדינת ישראל, איך הם תיקנו, איך הם שיפרו, איך הם ייעלו.

אפי אושעיה: הם צריכים לספר מה הם עושים.

אפי אושעיה: אני מבקש לסיים בסיפור, כפי שהבטחתי לשרה דליה איציק.

אפי אושעיה: כפי שחלק מכם יודעים, יש לי ארבעה ילדים.

אפי אושעיה: יש לי שלוש בנות גדולות, ונולד לי בן לפני כמה חודשים.

אפי אושעיה: כשהוא נולד, החברים הטובים שלי, במשפחה ומחוצה לה, וכל מי שראה אותי פנה אלי בארשת של חיוך גדול ואמר: או, סוף-סוף, ברוך השם, עשית את המצווה, הבאת בן.

אפי אושעיה: שלוש בנות, זאת לא מצווה?

אפי אושעיה: סוף-סוף הצלחת, כביכול עד עכשיו היית דפוק, היו לך רק שלוש בנות, ועכשיו יש לך בן.

אפי אושעיה: הרי יש לנו משהו מובנה בגנים שלנו, כל אחד מאתנו רוצה גם מאלה וגם מאלה.

יהודית נאות: זה היה נכון גם אם זה היה הפוך, אם היו לך רק בנים.

יהודית נאות: כל אחד רוצה את שני המינים, זה טבעי.

אפי אושעיה: זה נכון, שמחתי מאוד שיש לי משני המינים, אבל לא שמחתי על זה שעד עכשיו הייתי אמור להיות בשוליים, כי היו לי רק שלוש בנות, ועכשיו יש לי בן.

אפי אושעיה: הרי זה משהו מובנה בחשיבה שלנו, שמביא לאפליה הזאת בכל תחומי החיים.

אפי אושעיה: אנחנו צריכים לעשות משהו כדי לתקן את המצב, ולא רק לדבר עליו.

אפי אושעיה: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אושעיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יצחק גאגולה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת אליעזר כהן.

יצחק גאגולה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, רבים נפלו מקרבנו בשבועות האחרונים, ואף בעצם היום הזה, כתוצאה מפעולות הטרור שמכים בנו אויבינו.

יצחק גאגולה: לעניות דעתי, כנסת ישראל לא עשתה מספיק להתייחדות עם זכר הקורבנות, ועם ישראל כולו מתקשה למצוא את הדרך הראויה להביע את אבלו.

יצחק גאגולה: לפיכך, בטרם אשא את דברי, אבקש לקרוא פרק תהילים קצר, שיש בו משום הבעת צער ואבל על אחינו ואחיותינו שנפלו.

יצחק גאגולה: מזמור י"ג בתהילים: למנצח מזמור לדוד; עד אנה ה' תשכחני נצח, עד אנה תסתיר את פניך ממני.

יצחק גאגולה: עד אנה אשית עצות בנפשי יגון בלבבי יומם, עד אנה ירום אויבי עלי.

יצחק גאגולה: הביטה ענני ה' אלוהי, האירה עיני פן אישן המוות.

יצחק גאגולה: פן יאמר אויבי יכולתיו, צרי יגילו כי אמוט.

יצחק גאגולה: ואני בחסדך בטחתי יגל לבי בישועתך, אשירה לה' כי גמל עלי.

יצחק גאגולה: אדוני היושב-ראש, כעת אעבור לנושא העיקרי, הלוא הוא יום האשה הבין-לאומי.

יצחק גאגולה: כולנו, כל חברות הבית הזה וחבריה, מצטיינים בדיבורים ובהצהרות בזכות האשה בישראל.

יצחק גאגולה: כולנו יוצאים ללא הרף בקול רם וזועק נגד הסחר בנשים, נגד ניצול מיני של נשים ונגד האלימות הפוגעת בנשים.

יצחק גאגולה: ובכל זאת, למרות כל הדיבורים, איננו מצליחים להדביר תופעות אלו, והתופעות אף מתגברות.

יצחק גאגולה: ישראל מככבת בראש מדינות העולם בהיקף הסחר בנשים.

יצחק גאגולה: האלימות נגד נשים גואה, היחס לנשים הינו פעמים רבות קשה וגם משפיל ופוגע.

יצחק גאגולה: רבותי, התמונה הקשה של מצב האשה בישראל נובעת בין היתר מכך, שרבים מחברי הבית הזה מוכנים רק להצהיר כי הם מזועזעים, אך אינם עושים די כדי לעקור מן השורש את הגורמים ואת הסיבות למצבה העגום של האשה בישראל.

יצחק גאגולה: רבותי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, לתופעות הקשות נגד הנשים בישראל יש אומנם סיבות, אין הן נוצרות יש מאין.

יצחק גאגולה: תופעות אלו אינן אלא השתקפות מעציבה של פנינו כחברה, השתקפות של חברה אשר השיח הציבורי שלה נגוע כולו בהתייחסות לאשה כאובייקט, התייחסות שנתפסת כלגיטימית לחלוטין.

יצחק גאגולה: אכן, אנו כחברה נותנים לעולם הפרסום שלנו להתבסס כמעט כולו על גוף האשה.

יצחק גאגולה: אנו נותנים לעיתונים החשובים שלנו ולחברות הסלולר שלנו לפרסם שירותי תועבה באין מפריע, כאילו היו פיצה.

יצחק גאגולה: זאת למרות איסור פלילי חד-משמעי שהטילה הכנסת על פרסומים כאלה.

יצחק גאגולה: אנו נותנים לשלושה ערוצים פורנוגרפיים להתקיים ברשתות הכבלים שלנו, ערוצים שכל אדם יכול, כפעולה צרכנית רגילה ולגיטימית, לקלוט תמורת כמה פרוטות לחודש.

יצחק גאגולה: רבותי, אסור לטעות.

יצחק גאגולה: תופעות מסוג אלה שמניתי כאן הן אלו שמביאות לאלימות נגד נשים, לפריחה ולשגשוג של עולם שירותי המין, וכתוצאה מזה לסחר בנשים.

יצחק גאגולה: אולם, לצערי, בבית הזה יש לא מעט חברים וחברות אשר נוהגים בעניין האשה במידת אחד בפה ואחד בלב.

יצחק גאגולה: יש בבית הזה חברים המחזיקים באמונה דתית חזקה, אמונה שבמרכזה עומדת אלילות חופש הביטוי; חברים המוכנים בשמו של חופש הביטוי לא רק להכתים ולכער את פניה של המדינה אלא גם להעמיד בסכנה של ממש מאות נשים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

יצחק גאגולה: אדוני היושב-ראש, אני מסיים, ברשותך.

יצחק גאגולה: כולנו זוכרים איך כמה מאותם אבירי חופש הביטוי ואבירותיו לחמו ממש בחירוף נפש למען פורנוגרפיה לכל דורש.

יצחק גאגולה: אכן מדהים וקשה היה לראות אותן לוחמות מיתולוגיות למען זכויות הנשים בישראל מקדמות בגאון אותה תעשייה, שלא רק שהיא מבוססת על אלימות נגד נשים וסחר בהן, אלא שהיא אף מעודדת ויוצרת תופעות כאלו בקרב צרכניה.

יצחק גאגולה: אדוני היושב-ראש, אני משוכנע, כי אם בשנה הקרובה תשכיל הכנסת להדביר את ערוצי הפורנוגרפיה, אם תשכיל הכנסת להביא את היועץ המשפטי לממשלה לתבוע לדין את אלו שמפרסמים ללא בושה שירותי תועבה, אם תעשה הכנסת למען הוצאת גוף האשה מעולם הפרסום – נוכל כולנו להתגאות בירידה משמעותית בהיקף העיסוק בזנות בישראל, בהיקף הסחר בנשים בישראל ובהיקף האלימות נגד נשים בישראל.

יצחק גאגולה: אם נטפל בסיבות ולא רק בסימפטומים, אז בטוחני שגם נצליח, לכבודה של האשה בישראל.

יצחק גאגולה: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת גאגולה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אליעזר כהן, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חברת הכנסת יהודית נאות, ואחריה – חבר הכנסת זבולון אורלב.

אליעזר כהן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, האשה בישראל הולכת ומשיגה את מעמדה ומתקדמת יפה בכל תחומי החיים.

אליעזר כהן: האשה בישראל מתקדמת יותר או פחות בכל המגזרים, בכל הרמות ובכל שכבות העם.

אליעזר כהן: היא מתקדמת יפה בצבא, היא משיגה תפקידים מבצעיים שהיא לא עשתה בעבר בצבא.

אליעזר כהן: היא מתקדמת יפה באוניברסיטאות.

אליעזר כהן: אחוז הנשים המשכילות במדינה שלנו הוא מהגבוהים בעולם, אחוז הנשים ברפואה הולך וגדל, אחוז הנשים במערכת המשפט הולך וגדל.

אליעזר כהן: בכל התחומים מקומה של האשה בישראל בתנועה מתמדת קדימה, עם הישגים והצלחה.

אליעזר כהן: אין כל סיבה שזה לא יהיה כך.

אליעזר כהן: האשה הישראלית מצליחה אפילו יותר מכל גבר במדינה.

אליעזר כהן: התחום היחיד שאין בו התקדמות מספקת ואין בו התקדמות בכלל הוא התחום של המנהיגות והשלטון.

אליעזר כהן: נשים ישראליות הן יותר ממחצית האוכלוסייה, וכל זמן שמחצית מחברי הכנסת לא תהיה נשים וכל זמן שמחצית מחברי הממשלה לא תהיה נשים, לא נוכל להגיד שהיתה התקדמות בנושא הזה.

אליעזר כהן: הנושא הזה מבייש את מדינת ישראל.

אליעזר כהן: בכל מדינות העולם יותר ויותר נשים נכנסות לתפקידי מנהיגות ושלטון, ורק בישראל זה הרבה פחות מדי, ובמיוחד פחות מדי לאור היכולת וההישגים שלהן בתחומים האחרים.

אליעזר כהן: הן צריכות להיות מהמובילות בחברה שלנו, גם במנהיגות – בכנסת ובממשלה.

אליעזר כהן: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אליעזר כהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת נאות, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בינתיים הודעה למזכיר הכנסת.

א' האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית – הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 17), התשס"ב–2002, שהחזירה הוועדה המיוחדת לענייני תיקוני חקיקה בתחום התקשורת; והצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 23), התשס"ב–2002, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

א' האן: החלטת ועדת האתיקה בקובלנה של עורך-הדין משה שחל נגד חבר הכנסת ויצמן שירי; והחלטת ועדת האתיקה בקובלנה של חבר הכנסת האשם מחאמיד נגד חבר הכנסת ישראל כץ.

א' האן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה למזכיר הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת יהודית נאות, בבקשה.

יהודית נאות: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, עמיתי חברי הכנסת, ביום האשה הבין-לאומי בשנה שעברה נותרנו בשלב הזה באולם חברת הכנסת מרינה סולודקין שמדברת אחרי ואנוכי, מבחינת חברות הכנסת.

יהודית נאות: הגלריה היתה ריקה מנשים, ואני חשבתי שבעצם אולי חבל על קיום המעמד, ואולי בשנה שאחרי כן אני לא אקום ואומר את הדברים.

יהודית נאות: אבל אני חושבת שבכל זאת יש לנו תפקיד ציבורי, והשנה, לקראת יום האשה הבין-לאומי, הופעתי בכל בתי-הספר שהתבקשתי להופיע בהם.

יהודית נאות: בשבוע האחרון התרוצצתי בבתי-הספר, כי למעשה אנחנו, היושבים פה, אנחנו בעצם כבר סופה של דרך, קצה של דרך, ואני חושבת שהתפקיד הציבורי שלנו בעצם הוא לומר לנשים הצעירות, לבנות ולבנים העומדים על סף גיוס לצה"ל, בשכבות העליונות בבתי-הספר, שהפתרון היחיד לסוגיית תת-ייצוג הנשים – ואני לא מדברת על הפוליטיקה כגולת הכותרת של המאוויים הציבוריים, אני חושבת שהתת-ייצוג בכנסת או בפוליטיקה הוא בעצם רק הסימפטום והמחלה משתקפת בכל ענפי המשק הכלכלה והאקדמיה, ואני יכולה להוכיח את זה במספרים.

יהודית נאות: ולכן הפתרון הוא שאנחנו כחברות הכנסת נעשה את כל מה שאנחנו יכולות, ואני רואה בזה חלק מהתפקיד שלי לומר לנשים מהו הפתרון המוצע.

יהודית נאות: אני לא מאמינה שהפתרון הוא שריון.

יהודית נאות: אני מוצאת ששריון הוא דבר משפיל ומנציח נחיתות, ואני לא חושבת שהוא יביא אותנו לתכלית הראויה.

יהודית נאות: אני חושבת שאנחנו צריכים לחנך להכרת הערך העצמי של הנשים.

יהודית נאות: אנחנו צריכים לחנך את כל המפלגות, לרבות את מפלגתי שלי, שיש שוויון מוחלט בכישורים, בפוטנציאל, ביכולת וגם בעשייה של נשים.

יהודית נאות: רק ההכרה הזאת היא שתוליך אותנו לתכלית הראויה.

יהודית נאות: בקרב הסטודנטים לתואר ראשון הנשים הן 60%, בקרב הסטודנטים לתואר שלישי הן 50%, ובקרב הפרופסורים המלאים והחברים באוניברסיטאות הן רק 8.8% – זה מצב הרבה יותר גרוע מאשר 13% חברות הכנסת.

יהודית נאות: ולכן אני חושבת שהפוליטיקה היא לא סופה של הדרך, היא קצה קצהו של מחדל.

יהודית נאות: אם בחברות הממשלתיות והלא-ממשלתיות, במשק ובכלכלה, אחוז הנשים המנהלות זעום יחסית לחלקן באוכלוסייה, אז אנחנו לא הועלנו בכלום, גם אם נוסיף פה 20 חברות כנסת.

יהודית נאות: הכנסת אינה גולת הכותרת של הדברים.

יהודית נאות: האקדמיה, המשק, הכלכלה, בעיני חשובים לא פחות.

יהודית נאות: ולכן אני חושבת שאנחנו צריכים להיאבק כל אחת במגזר האישי שלה.

יהודית נאות: אני צריכה להשפיע באקדמיה, אחרות בכלכלה, וכן הלאה, ולא להסתפק בנאום חד-שנתי מול גלריה ריקה במליאת הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לחברת הכנסת נאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת זבולון אורלב, אחריו – חבר הכנסת אברהם רביץ.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית כול אני מתנצל על שבהודעת סיעת המפד"ל צריך לנאום גבר ואין לנו אשה בסיעה.

זבולון אורלב: אני מקווה שנוכל לתקן זאת בכנסת הבאה.

זבולון אורלב: השינוי המשמעותי ביותר באורח חייה של הציונות הדתית מתמצה גם בשינוי מעמדה של האשה – במשפחה, בחברה, בלימוד התורה.

זבולון אורלב: ממהפכה של דור הכיפות הסרוגות, למהפכה של סורגות הכיפה.

זבולון אורלב: הכול במסגרת ההלכה, הכול מתוך לימוד תורה ושמירת מצוות.

זבולון אורלב: הכול מתוך קדושה ומתוך מחויבות עמוקה לערכי מורשת היהדות.

יוסף (טומי) לפיד: למה הפרדתם בין בנות לבנים ב"בני עקיבא"?

זבולון אורלב: "אשת חיל" הפכה משיר למציאות, מחזון ושאיפה לחיי יום-יום, מפרק י"א במשלי למסכת חיים עובדתית.

זבולון אורלב: לא רק תהליך העצמה, אלא במפורש תהליך של שינוי.

זבולון אורלב: די אם נציין את ריבוי תלמידות החכמים הגדלות והולכות במחנה.

זבולון אורלב: שורה מתארכת של בתי-מדרש ללומדות תורה, טור גדל והולך של שיעורי תורה, ותפקידים תורניים משמעותיים שנשים מצליחות למלא – יועצות הלכה, טוענות רבניות ועוד, כל זאת בצד מדעניות, נשות כלכלה ומשפט, המצליחות בכל תחומי החיים.

זבולון אורלב: אנו מתברכים בתנועת האשה הדתית-לאומית "אמונה", בהיותה התנועה הציונית הדתית הגדולה, המשמעותית ביותר, בזכות פועלה בתחומי חינוך, רווחה, משפחה וקהילה.

זבולון אורלב: אנו מתמודדים התמודדות לא פשוטה במתח שבין מגמות אוניברסליות של שוויון בין המינים לבין מורשת מסורתית המבדילה בין גבר לאשה.

זבולון אורלב: הסרגל שלנו אינו סרגל במונחים המקובלים של שוויון.

זבולון אורלב: גבר הוא גבר, אשה היא אשה, כך ברא אותם בורא עולם.

זבולון אורלב: הם שונים.

זבולון אורלב: כל כבודה בת מלך פנימה, והפנים לעתים מתרחב.

זבולון אורלב: הפנים הופך להיות יותר תכונה ולא תואר של מקום.

זבולון אורלב: הפנים הופך להיות אופי ולא תיאור טכני של גדרות.

זבולון אורלב: אין גדרות גבוהות ואין מחיצות בלתי עבירות המונעות נשים ציוניות דתיות מלמלא תפקידים חברתיים-ציבוריים ומקצועיים בכל תחומי החיים.

זבולון אורלב: המשפחות הצעירות שלנו, דור בוגרי ישיבות ההסדר, הישיבות התיכוניות והמכינות הישיבתיות לצה"ל, הדור של האולפנות, של המדרשות ללימודי תורה והשירות הלאומי, הדור של "בני עקיבא" בדרך תורה ועבודה, מחדש חיי משפחה שבהם גברים ונשים מעצבים מחדש את חלוקת התפקידים והנשיאה המשותפת בעול.

זבולון אורלב: הדור החדש נותן משמעות חדשה, עדכנית ומשמעותית, והכול במסגרת ההלכה.

זבולון אורלב: ולסיום, נברך את הנשים ביום זה כברכת משלי י"א – בסוף הפרק: קמו בניה ויאשרוה, בעלה ויהללה.

זבולון אורלב: רבות בנות עשו חיל, ואת עלית על כולנה.

זבולון אורלב: שקר החן והבל היופי, אשה יראת ה' היא תתהלל.

זבולון אורלב: תנו לה מפרי ידיה ויהללוה בשערים מעשיה.

יוסף (טומי) לפיד: למה הפרדתם בין בנות לבנים ב"בני עקיבא"?

זבולון אורלב: הבנים והבנות ב"בני עקיבא" נמצאים באותה תנועה, נמצאים באותו סניף.

זבולון אורלב: אני לא יודע מנין אתה לוקח את זה, אתה כנראה בקיא ב"בני עקיבא" יותר ממני.

זבולון אורלב: תנועת "בני עקיבא" היתה ונשארה בדיוק בדרכה החינוכית והפכה להיות תנועת הנוער הציונית הגדולה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אורלב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אברהם רביץ, בבקשה, ואחריו – חברת הכנסת מרינה סולודקין.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לדעתי בסוגיה הזאת של מעמד האשה בחברה יש שיבושים רבים.

אברהם רביץ: למשל, כאשר חבר הכנסת לפיד קורא קריאת ביניים, פעמיים אפילו, מדוע הפרדתם בין בנים לבנות בתנועת "בני עקיבא", וחבר הכנסת לפיד מייד מתרגם את זה לסוג מסוים של אפליה.

אברהם רביץ: זאת אומרת, עצם ההפרדה, שאומרים: בנים לחוד ובנות לחוד, ירקדו אלו עם אלו ואלה עם אלה, ולא ביחד, כי תנועת נוער איננה צריכה להיות במחויב תנועת נוער שיוצרת את המגע הרגיש בין המינים.

אברהם רביץ: היא לא חייבת.

אברהם רביץ: היא יכולה להתכבד בכך שדווקא היא יודעת לתת לכל אחד את מקומו המיוחד, ולא דווקא בפעולה של תנועת נוער צריך להדביק בין המינים.

אברהם רביץ: זה אחד מסממני השיבוש כאשר מדברים בנושא הזה.

אברהם רביץ: למשל, הרי ידוע בציבור שהציבור החרדי מפלה מאוד את הנשים.

אברהם רביץ: תשאל כל אדם.

אברהם רביץ: הנשים הדתיות, החרדיות, נורא מסכנות, כי הן מופלות מאוד לרעה, וזה ידוע, תשאל כל נער, כל ילד, כל מבוגר, הוא יגיד לך כך.

אברהם רביץ: ומובן שזו בורות, שזה חוסר ידע בנושא הזה.

יוסף (טומי) לפיד: למה ביום כזה לא נואמת חברת כנסת של יהדות התורה?

אברהם רביץ: ואז אתה תנהג כלפיה בחסד?

אברהם רביץ: אז אני אומר כך, זה מה שידוע בציבור.

אברהם רביץ: אני הייתי באמת מציע, אנחנו אנשים מבוגרים, חברי כנסת שרוצים ללמוד את הסוגיה באמת, תבואו פעם אחת ותראו, כמו שעושים מחקר על כל דבר.

אברהם רביץ: אתה ביקרת בישיבה אפילו.

אברהם רביץ: תבואו פעם אחת לבית ממוצע, לבית רגיל, ותבדקו את מעמדה של האשה באמת.

אברהם רביץ: הרי אין כל ספק, שמה שקורה בחברה, שמשלמים לנשים שכר נמוך משל הגברים, וזה בחברה הכללית, זה מאפיין את החברה החרדית.

אברהם רביץ: כמובן הרי זו שערורייה, שערורייה של ממש, שיש אפליה רק כיוון שהעובדת הזאת היא אשה וייתנו לה בשליש פחות מאשר לגברים או יותר.

אברהם רביץ: זה דבר נורא.

אברהם רביץ: בעניין הזה אין ויכוח עם אף אחד.

אברהם רביץ: השאלה האמיתית היא, האם אנחנו עוסקים בשוויון שהוא שוויון מדומה.

אברהם רביץ: אין שוויון בין נשים לגברים.

אברהם רביץ: הנה תראו את הכנסת, תראו כל מקום שנתון לבחירה.

אברהם רביץ: תראו את חוק הדירקטוריונים, עד כמה הוא לא ממומש.

אברהם רביץ: תבקרו בדירקטריונים של כל מיני חברות, לא דתיות, לא חרדיות, סתם חברות אנושיות.

אברהם רביץ: זה לא מאפיין דווקא את מדינת ישראל.

אברהם רביץ: דווקא פה המצב הרבה יותר טוב.

אברהם רביץ: אם כן, למה אנחנו צריכים לחתור?

אברהם רביץ: ואני אגיד לחברי הכנסת הנכבדים, אצלנו יש מושג שונה.

אברהם רביץ: למושג הזה לא קוראים שוויון לאשה, כי השוויון הוא מדומה.

אברהם רביץ: אצלנו קוראים לזה כבוד לאשה.

אברהם רביץ: נאמרים כאן הרבה דברי חז"ל, ודברי מוסר ודברי חינוך, מאל"ף ועד תי"ו, לגבי כבודה של האשה.

אברהם רביץ: אנחנו כל היום מדברים על כך, משננים לתלמידינו, יוצרים את המצב המשפחתי באופן כזה שהאשה היא האישיות המכובדת ביותר בבית היהודי.

אברהם רביץ: ואני חושב, אינני יודע כיצד נוהגים המוסלמים בעניין הזה, אבל גם שם אמרו לי שיש הרבה דיבורים על כבוד, לפעמים יותר מדי אולי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא רק כבוד, אלא שהאשה היא בבחינת המלכה של הבית.

אברהם רביץ: אבל גנבתם את זה מהיהודים, את המושג הזה מלכת הבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש דברים משותפים ויש דברים שנגנבו, ויש דברים שסוננו פה ושם, אבל בסופו של דבר, אם אנחנו מאמינים באותו אלוהים אז יש להניח – – –

אברהם רביץ: לכן אני אומר, רבותי חברי הכנסת, הבה נדבר על כבוד האשה.

אברהם רביץ: אם נדבר ונחנך על כבוד האשה לא נגיע לאותם מעמדות מבזים של ניצול האשה, ניצול האשה עבור סיפוק צרכיו הירודים של הגבר.

אברהם רביץ: כל כך הרבה מקרים של אונס ושל ניצול בכל השטחים, גם בעבודה רגילה.

אברהם רביץ: זה הכול נובע מתוך כך שהאשה זה מין נכס שלי.

יוסף (טומי) לפיד: הרב רביץ, איזה כבוד זה אם היא אפילו לא מחליטה עם מי להתחתן?

אברהם רביץ: מה אתה מדבר?

אברהם רביץ: אתה חושב שאשתי סתם נפלה בפח?

אברהם רביץ: היא בחרה.

אברהם רביץ: אין דבר כזה.

אברהם רביץ: זה גם כן אחד הסיפורים החילוניים הבלתי-בדוקים על-ידי אף אחד.

אברהם רביץ: אין דבר כזה.

אברהם רביץ: אסור להתחתן עם אדם שלא מכירים אותו קודם, שלא רוצים בו.

אברהם רביץ: פשוט אסור.

אברהם רביץ: רבותי, בואו ונשנה את המושגים, בואו ונרחש כבוד לכל אשה באשר היא, וזה לא משנה אם היא פרופסורית, זה לא משנה אם היא עקרת בית, לכל אשה באשר היא, יש לה הכבוד להיות אשה ואמא.

אברהם רביץ: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת רביץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת מרינה סולודקין, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריה – חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, ואחרי חברת הכנסת גוז'נסקי – נציג סיעת רע"ם.

מרינה סולודקין: כבוד היושב-ראש, כבוד סגנית שר הביטחון דליה רבין-פילוסוף, חברי כנסת נכבדים, אני חושבת שזה מאוד חשוב שבימים קשים כמו אלה אנחנו מציינים את יום האשה הבין-לאומי.

מרינה סולודקין: אני רוצה לומר לכם, שכשהגענו, העלייה של שנות ה-90, למדינת ישראל, חלק מההלם התרבותי שהיה לנו כאן היה המעמד הנמוך יחסית של האשה הישראלית בהשוואה לאשה הסובייטית.

מרינה סולודקין: לא הבנו את הדבר הזה, כיוון שאף פעם לא חשבנו שמפני שברית-המועצות חלקית היתה מדינה סוציאל-דמוקרטית, חלק מהדרך הארוכה עשינו שם.

מרינה סולודקין: אבל אני רוצה לומר לכם, שבעשור האחרון רואים הישגים גדולים והתקדמות גדולה מאוד גם בחברה, גם בכנסת ישראל.

מרינה סולודקין: אני רוצה לומר לכם שכשהגעתי לכנסת הארבע-עשרה אנחנו היינו שבע נשים, ועכשיו אנחנו 16.

מרינה סולודקין: הגעתי בזמן של ממשלת נתניהו, והיתה לנו שרה אחת – לימור לבנת.

מרינה סולודקין: אחר כך בזמן ברק היו לנו שלוש – שתי שרות ואני, סגנית השרה לקליטת העלייה.

מרינה סולודקין: ועכשיו יש לנו חמש – שרת החינוך, שרת התעשייה, שרה במשרד ראש הממשלה, סגנית השר במשרד הביטחון וגם במשרד התשתיות.

מרינה סולודקין: יש הישגים, יש על מה לדבר.

מרינה סולודקין: בוועדות שלנו – יש בכנסת החמש-עשרה שתי ועדות שעובדות בנושאים פמיניסטיים, הוועדה לקידום מעמד האשה, מאוד רצינית, בראשות יעל דיין, והוועדה לחקירת הברחת הנשים וסחר בנשים, בראשות זהבה גלאון.

מרינה סולודקין: אתם צריכים לראות את החקיקה האיכותית שאנחנו עושים בנושאים חשובים, מבקרים את כל הרשויות, לרבות המשרד לביטחון פנים ולרבות הצבא, בנושא של הברחת הנשים.

מרינה סולודקין: יש הישגים בנושא של תת-ייצוג של נשים.

מרינה סולודקין: אני חושבת שכל הכבוד למרצ שיש לכם 40% נשים, אבל זו דרך שאולי לא מתאימה לכל המפלגות.

מרינה סולודקין: אני יצאתי מברית-המועצות כששם, במערכת הפוליטית, 30% היו נשים, אבל גישה מכניסטית היא מסוכנת, כיוון שאם אומרים שזה אחוז מסוים, מגיעות נשים מהנומנקלטורה, שלא עושות מספיק, שנוחות ליושבי-ראש של מפלגות ולמערכות, והן לא מנהיגות.

מרינה סולודקין: אז אני חושבת שניתן למצוא בכל מפלגה את הדרך.

מרינה סולודקין: אני רוצה לומר לכם, שלאשה הישראלית והיהודית יש תפקיד מאוד מכובד, ובזכות האמהות והנשים עם ישראל חי וקיים.

מרינה סולודקין: תודה רבה לכם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת סולודקין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, באירוע הזה לציון יום האשה הבין-לאומי אני רוצה לברך את הנשים בישראל, יהודיות וערביות, את הנשים הפלסטיניות ואת הנשים בכל העולם ולאחל לכולן חיים של שלום, חיים של יצירה, חיים של אושר, ולאחל לכולנו שנצליח להשליט בעולם את התפיסה – –

מרינה סולודקין: גם שקט ושלווה.

תמר גוז'נסקי: בהחלט.

תמר גוז'נסקי: – – שמעבירה סכסוכים למשא-ומתן ועימותים להסדר מדיני.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, היום, ביום האשה הבין-לאומי אנחנו לא יכולים להתעלם מהמצב הקשה ביותר שיוצרת המלחמה לשני העמים, הישראלי והפלסטיני, אבל בהקשר של הנשים אני רוצה לומר, שכל אם שחרדה היום בבית כשהילד יוצא מהבית, וכל אשה שלא יודעת מה יקרה עם בן-זוגה, וכל מי שצריכה לדאוג לפרנסת משפחתה ואין עבודה, וכל מי שלא יודעת מה צופן בתוכו המחר – המלחמה ללא ספק ממיטה אסון כבד במיוחד על הנשים, כבד במיוחד על הרעיות והאמהות.

תמר גוז'נסקי: המלחמה גם גורמת לקיצוצים חריפים בתקציבים ממשלתיים שהם חיוניים במיוחד לנשים.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להזכיר את הקיצוץ בקצבאות הילדים, את הקיצוצים בשירותי הרווחה, הבריאות, החינוך ועוד.

תמר גוז'נסקי: כתוצאה מהקיצוצים האלה גם רבו הפיטורים, וזאת נוסף על סגירת מפעלים שבהם הועסקו בעיקר נשים.

תמר גוז'נסקי: לכן אנחנו מדברות על מחיר חברתי ועל מחיר פוליטי ועל מחיר אישי כבד ביותר.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, אני רוצה לדבר על עוד פן של תפיסת הכיבוש, השלטון, השליטה שאופיינית, לצערנו, לפוליטיקה הישראלית לא שנה ולא שנתיים; תפיסה שמדברת על כיבוש ועל החזקת כיבוש, על כוח ועל "נראה להם" ועל "נגדיל את האבדות שלהם".

תמר גוז'נסקי: תפיסת הכוח והכיבוש אופיינית, לצערי הרב, בחלקים לא קטנים של החברה הישראלית, גם ליחסים בין גברים לנשים.

תמר גוז'נסקי: היחסים בין גברים לנשים תוארו גם ביצירות ספרותיות וגם בשירים כיחסי כיבוש, אותה מלה שמשתמשים בה כאשר מתייחסים לאדמה כאל אם או כאל אשה, ושוב אנחנו חוזרים למוטיב הכיבוש.

תמר גוז'נסקי: היחסים האלה, הכוחניים, יחסי הכובש והנכבשת אופייניים לאורך כל ההיסטוריה, אבל גם במציאות של ימינו.

תמר גוז'נסקי: אחרי שנים של מערכות על כבוד האשה, אחרי שנים של מערכות נגד ניצול גופה של האשה לקידום עסקים מסחריים, אחרי שנים שאנחנו מתריעות שהניצול של נשים כאובייקטים מיניים כדי לקדם מכירה של מוצר כזה או אחר, שהניצול הזה גורם ומביא בסופו של דבר להגדלת האלימות כלפי נשים – חברי הכנסת, אני מחזיקה ביד חוברת שהוציאה חברת תכשיטים מכובדת בשם "שטרן", שכולה תצלומים של ילדות-נערות, להערכתי בגילים 12, 14, 15, לא יותר, שאמורות לפרסם את התכשיטים.

תמר גוז'נסקי: כל הנערות והילדות האלה כולן בתנוחות מיניות, כולן בתנוחות של קורבן, כולן בתנוחות של או-טו-טו יאנסו אותי.

תמר גוז'נסקי: ואני שואלת: האם במדינת ישראל החברות המפרסמות לא יכולות ללמוד אחת ולתמיד שצריך לחדול להשתמש בגופה של אשה כדי לקדם מוצרים, ולחדול להשתמש בנערות כאמצעי לפיתוי כדי שגברים יקנו תכשיטים?

תמר גוז'נסקי: אי-אפשר לדבר על זכויות נשים ולהמשיך למסחר את הנשים.

תמר גוז'נסקי: אי-אפשר לדבר על זכויות נשים ולהמשיך להעסיק נשים בתעשיית המין ולהביא לארץ נשים כשפחות מין, ולא לעסוק כמו שצריך בנושא הזה.

תמר גוז'נסקי: לכן, יש קשר הדוק בין זכויות נשים, כבוד נשים, מעמד האשה לבין כל התפיסה של הכוח והאלימות והכיבוש, כל התפיסה המאצ'ואיסטית הזאת, שלצערי הרב מדריכה גם את המדינה, גם את מי שעניינם בעסקים, גם את מי שעניינם בפרסום, ועוד גורמים רבים אחרים.

תמר גוז'נסקי: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לחברת הכנסת גוז'נסקי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עמיר פרץ – בבקשה, אדוני.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו דנים היום, ביום האשה הבין-לאומי, במעמדה של האשה בישראל.

עמיר פרץ: אני רוצה, כמובן, להצטרף לברכות לחברת הכנסת יעל דיין, יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה.

עמיר פרץ: אני חושב שהיא זו שיזמה את הקמת הוועדה בכנסת, כי הוועדה הזאת לא היתה כאחת הוועדות לפני שחברת הכנסת יעל דיין הגיעה לכנסת, והיא זו שהפכה את הוועדה הזאת לוועדה סטטוטורית שדינה כדין כל הוועדות.

עמיר פרץ: אני חושב שיחד עם חברות הכנסת האחרות הן חיזקו את האכסניה הזאת, שבוודאי הפכה לקול קורא לנשים בישראל.

עמיר פרץ: אני רוצה להתמקד, כמובן, במעמדה של האשה העובדת בישראל.

עמיר פרץ: אני יודע שכל חברי הכנסת עמדו כאן ונשבעו אמונים לחיזוק האשה העובדת בישראל.

עמיר פרץ: והנה מחר יבוא הנה חוק חברות כוח-אדם שהממשלה יזמה, שרוצה להנציח, כמובן, את מעמדם של עובדי חברות כוח-אדם כעובדים שמקבלים פחות זכויות, פחות תנאים, עם פחות עתיד.

עמיר פרץ: והפלא ופלא, מי הם רוב העובדים המועסקים על-ידי חברות כוח-אדם?

עמיר פרץ: נשים, כמובן.

עמיר פרץ: ואז אני בטוח שחברי הכנסת לא יבחינו שזה עומד בדיוק בניגוד למה שהם נאמו, נשבעו ואמרו כאן יום קודם.

עמיר פרץ: גם כשתגיע לכאן הצעת הממשלה, שלצערנו הציעה להקפיא אותה תוספת שכר זעומה של 60 שקל שאמורים היו לקבל עובדי שכר המינימום בישראל ב-1 באפריל, מכל הגזירות הקשות שהממשלה הזאת הוציאה מתחת ידה, היא הוציאה את הגזירה להקפיא ב-60 שקלים את שכרם של מקבלי שכר מינימום.

עמיר פרץ: שוב, אני בטוח שאף אחד לא ישים לב, או אין לי ספק שכולם יודעים זאת: רוב מקבלי שכר מינימום בישראל הם נשים, אלה שלצערנו עובדות במקומות עבודה עם שכר יותר נמוך, עם פחות תנאים.

עמיר פרץ: כולם מביעים פליאה מדוע הפער בין שכר הגברים בישראל לשכר הנשים עומד על כ-40%, והרי הדבר מובן מאליו.

עמיר פרץ: הנשים בישראל מגיעות פחות לתפקידים בכירים עם תוספות מיוחדות.

עמיר פרץ: הנשים בישראל מוצאות עצמן בדרך כלל ללא החזקת רכב, ללא שעות נוספות, ללא כוננויות.

עמיר פרץ: סיכומו של דבר, לא רק ההצהרה הבסיסית שיש שכר שווה בעד עבודה שווה, אלא העניין הוא כמה הטבות סביבתיות, כמה תוספות ניתנות לאותה עובדת.

עמיר פרץ: לכן, כאשר באים חברי הכנסת לדון בנושאים שהם כביכול נושאים שבשגרה, אם באמת רוצים לשפר את מעמדן של הנשים כדאי מאוד לשים לב, שכמעט בכל נושא שאנחנו דנים בו כאן במליאת הכנסת, כמעט כל גזירה שיוצאת מכאן, ממליאת הכנסת, גוזרת גזירה קשה יותר על הנשים בישראל, וגזירה קשה עוד יותר על הנשים העובדות בישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת עמיר פרץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת האשם מחאמיד, בבקשה, ואחריו – חברת הכנסת נחמה רונן.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, גבירותי חברות הכנסת, אני רוצה להתחיל בברכה לחברות הכנסת, כחברות כנסת וכנשים, ובכלל לכל הנשים בעולם, ובוודאי לנשים במדינת ישראל ובאזור כולו.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, ודאי שמה שאמר חברי עמיר פרץ נכון.

האשם מחאמיד: כל שנה אנחנו דנים בנושא הזה ונואמים פה.

האשם מחאמיד: אנחנו מקשיבים האחד לשני, אבל תאמינו לי שאנחנו מדברים ומדברים ודשים ודשים, ואני מכיר את הוועדה למעמד האשה – אתן עושות, אבל אני מדבר על עצמי.

האשם מחאמיד: מה אנחנו עושים כדי לקדם את מעמד האשה באופן פרקטי, באופן מעשי?

האשם מחאמיד: דובר כאן על שכר הנשים.

האשם מחאמיד: שכר הנשים אינו שווה לשכר הגברים.

האשם מחאמיד: הפונקציות שנשים ממלאות הן לא אותן פונקציות שגברים ממלאים במדינה, בכל המשרדים, לרוחב כל המשרדים במדינה.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, אנחנו לא יכולים לומר שאשה חיה בחממה.

האשם מחאמיד: היא לא חיה בחממה.

האשם מחאמיד: יש עוני – האשה סובלת.

האשם מחאמיד: יש אלימות נגד נשים, ודאי שאני לא נותן לזה הצדקות, אבל אני מחפש סיבות, ואחת הסיבות, לדעתי, זו המצוקה בבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם מוצאים את הסיבות מוצאים את התרופות, כמובן.

האשם מחאמיד: בוודאי, אדוני.

האשם מחאמיד: צדק אדוני היושב-ראש, עבד-אלמאלכ דהאמשה, חברי, שאם אכן מוצאים את הסיבות, מוצאים את התרופות.

האשם מחאמיד: כך זה גם בכל המדעים.

האשם מחאמיד: לכן, כאשר יודעים שלמשפחה אין כסף לקנות סנדוויץ' לילד, אין כסף לקנות ספר, ולבעל אין היכולת לתת לו 10 שקלים – לאשה אין מה לעשות.

האשם מחאמיד: זה יוצר אווירה של אלימות בבית ורצח נשים, אם בגלל מה שנקרא "כבוד המשפחה" או בגלל סיבה זו או אחרת, דברים שאין להם שום הצדקה.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, ודאי שבמצב הפוליטי – אמרתי שאנחנו לא חיים בחממה – אי-אפשר להגיד היום שהאשה במצב טוב כאשר הבן שלה הורג ונהרג, כי כל אם היא אם, תהיה יהודייה או פלסטינית.

האשם מחאמיד: היא אם.

האשם מחאמיד: יש לה אותו לב, יש לה אותן דמעות, יש לה אותם כאבים, יש לה אותן שאיפות לילדים שיחיו טוב יותר.

האשם מחאמיד: אדוני, אני מקווה שביום האשה הבין-לאומי הבא יהיה מצבנו יותר טוב ומצב הנשים יהיה יותר טוב.

האשם מחאמיד: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מחאמיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת נחמה רונן, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריה ידבר נציג הבחירה הדמוקרטית, אם יהיה נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם לא, חבר הכנסת מטעם המפלגה הלאומית הערבית, אני מבין שזה יהיה חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת רונן, בבקשה.

נחמה רונן: תודה, אדוני היושב-ראש.

נחמה רונן: יום האשה הבין-לאומי מצוין מדי שנה ברחבי העולם.

נחמה רונן: היום מוקדש לזכרן של נשים בכל העולם שנאבקו בעבר למען זכויות שוות ולמען הנשים שממשיכות לנהל את מאבקי ההווה.

נחמה רונן: ביום זה מציינים את תרומת הנשים לחיזוק השלום בעולם ולהבטחת ביטחוננו.

נחמה רונן: למשפט הזה, חברי הכנסת, אני אחזור.

נחמה רונן: ישראל, לפי בדיקה שעשיתי, נמצאת במקום ה-170 בעולם, חברי וחברות הכנסת, מבחינת ייצוג נשים בממשלה.

נחמה רונן: אומנם יש לנו שלוש נשים, כולם מאוד גאים ששלוש שרות מכהנות בממשלה, אבל אנחנו במקום ה-170 בעולם.

נחמה רונן: אני לא בטוחה שיש הרבה להתגאות בנתון המצער הזה.

נחמה רונן: כשקראתי, ולא בכדי, את המשפט על תרומת הנשים לחיזוק השלום בעולם, אני רוצה לחשוב ולהרהר לי מה היה קורה, למשל, אילו סגנית שר הביטחון דליה רבין-פילוסוף לא היתה סגנית שר הביטחון אלא היתה שרת הביטחון?

נחמה רונן: מה היה קורה אילו ראש הממשלה היום במדינת ישראל היתה אשה?

נחמה רונן: ולא חשוב כרגע מאיזו מפלגה היא.

נחמה רונן: מה היה קורה אילו לא היו שלוש נשים בממשלה, שלוש שרות, אלא היו 13?

נחמה רונן: יש לי תחושה, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שהמדינה היתה במצב אחר לגמרי, שגם המצב הפוליטי היה שונה וגם המצב המדיני היה שונה, משום שנשים, על אף השקפות העולם השונות ועל אף האידיאולוגיה, יכולות להביא את עצמן למצב שבו הן צריכות לקבל החלטות פרקטיות וענייניות, ובהחלטות האלה לא משחק האגו ולא משחק מה אמרתי או מה התחייבתי לאנשים שלחמו אתי במיתלה או היו אתי במארב בלילה קר ואפל, אלא הפרקטיות, עניין החיים, עניין שלום הילדים, זה מה שמשחק בעיקר, בייחוד אצל נשים במדינת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם זה מייחד את הנשים?

נחמה רונן: אני חושבת, אדוני היושב-ראש, שזה מייחד הרבה יותר את הנשים מאשר את הגברים.

נחמה רונן: אני חושבת, שמדינת ישראל – לא נעים לי להגיד את זה בצורה בוטה – נשלטת במשך 50 שנה על-ידי "חונטה" שבעיקרה יצאה מן הצבא; הם אלה שמנהלים את החיים שלנו, הם אלה שקובעים את הטון במדינת ישראל.

נחמה רונן: המדינה מתנהלת בעיקר לפי תפיסות עולם צבאיות של העומדים בראשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בין אלה גם היתה אחת שקראו לה גולדה מאיר.

נחמה רונן: היתה גם גולדה מאיר, מאוד אוהבים להציג אותה תמיד, כדי איכשהו להקל את התמונה.

נחמה רונן: היא לא מקלה.

מרינה סולודקין: היא היתה סמל של שנות ה-70 בכל העולם.

נחמה רונן: גולדה מאיר, כבודה במקומה מונח, זה עדיין לא נותן שום הקלה למדינת ישראל באופן שהיא מתנהלת, באופן שבעיקר אנשי צבא – – –

תמר גוז'נסקי: בגללה שילמנו את מחיר מלחמת יום הכיפורים, בגלל העיוורון שלה.

מרינה סולודקין: – – –

נחמה רונן: אדוני היושב-ראש, אני מבקשת שזה לא יהיה על חשבוני לפחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת סולודקין, תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, גברתי.

נחמה רונן: עם כל הכבוד לראש הממשלה גולדה מאיר, וכבוד גדול מגיע לה, זה עדיין לא משפר את תמונת המצב שבו נמצאת מדינת ישראל, האופן שבו היא מתנהלת, ולצערי הרב גם האופן שבו היא תתנהל בשנים הקרובות אם לא יהיה פה שינוי משמעותי.

נחמה רונן: ושינוי משמעותי יוכל להיות רק אם יהיה שינוי תפיסה לגבי מיקום נשים והצבת נשים בעמדות מפתח.

נחמה רונן: שמעתי שדיברה על כך חברת הכנסת יהודית נאות והתנגדה לשריון הנשים.

נחמה רונן: אני רוצה לומר שגם אני בעבר חשבתי, שנשים צריכות להתמודד כמו כל אחד אחר, שהן לא צריכות הנחות והן יכולות להיבחר ללא שריון.

נחמה רונן: אין לי ספק, שאם יעבור החוק שמחייב כל מפלגה להציב ברשימה שלה לפחות 33% נשים, ואם תהיה החלטה שמחייבת שבממשלות השונות יהיה ייצוג הגיוני לנשים, ולא יתפארו בזה שיש שלוש שרות, וכולם נורא מבסוטים מעצמם, אני חושבת שגם המדינה תתנהל בצורה שונה, ונראה תמורות בנושאים החברתיים, בנושאים הכלכליים, וודאי וודאי, אדוני היושב-ראש, שבנושאים המדיניים, שהם אולי הדבר הכי חשוב שעומד היום על סדר-היום.

נחמה רונן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת רונן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – נציג בל"ד, אם יהיה נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם לא – נציג התנועה הערבית להתחדשות.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בראשית דברי אני רוצה לברך את כל חברות הכנסת ביום האשה הבין-לאומי, ובהזדמנות זו, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לשלוח ברכה מיוחדת לנשים הפלסטיניות, שעושות למען חירותן ועצמאות עמן ונאבקות קשה מאוד נגד הכיבוש ונגד הרג עמן.

עופר חוגי: זה יום האשה.

מוחמד כנעאן: כי ביום הזה אתם הורגים נשים.

מוחמד כנעאן: ביום הזה נהרגות נשים פלסטיניות.

עופר חוגי: ערפאת הורג.

מוחמד כנעאן: תפסיק עם זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת חוגי, תודה רבה.

מוחמד כנעאן: אני רוצה לשלוח ברכה מיוחדת לאותן נשים שעומדות באומץ לב נגד צבא הכיבוש, נגד הטבח שנעשה בג'באליה, בטול-כרם, בקלקיליה, בחברון, בשכם, ברמאללה, בכל מקום.

עופר חוגי: ובשלומי.

מוחמד כנעאן: אני גם נגד מה שנעשה בשלומי.

מוחמד כנעאן: אתם גורמים למה שקרה בשלומי; ההרג שלכם, הכיבוש שלכם, מה שאתם עושים בשטחים.

נסים זאב: אתה פוגע בכבודה של האשה.

מוחמד כנעאן: אתה פוגע בכבודה של האשה.

מוחמד כנעאן: אני רוצה לשלוח ברכה לחברות המועצה המחוקקת הפלסטינית.

מוחמד כנעאן: שמעת, אדוני היושב-ראש, גם בהזדמנות זו את שרת התעשייה והמסחר ואת יושב-ראש ההסתדרות, שהתעלמו התעלמות מוחלטת ממה שהם עשו וממה שלא עשו ביישובים הערביים במדינת ישראל.

מוחמד כנעאן: בהזדמנות זו אני שולח ברכה מיוחדת לנשים הערביות שפוטרו בגלל המדיניות האכזרית של ממשלת ישראל, ממשלת ישראל בעבר ובהווה.

מוחמד כנעאן: אני רוצה, גם בהזדמנות זו, לשאול את הממשלה ולשאול את השרה דליה איציק ועמיר פרץ, מה הם עשו למען מניעת סגירתם של מפעלים רבים ביישובים הערביים, שעבדו בהם נשים, מאות, אלפי נשים, כשהיום אין כמעט אף אשה שעובדת באותם מפעלים, כי אין מפעלים.

מוחמד כנעאן: לצערי, חוץ מהרשויות המקומיות שקורסות, יש פה ושם כמה נשים עובדות במגזר הערבי.

מוחמד כנעאן: בהזדמנות זו, אדוני היושב-ראש, אני גם קורא לאותן נשים ערביות במדינת ישראל לקחת חלק בעבודה הציבורית, בעבודה הפוליטית, בעבודה המדינית, ולהשתלב בחיי המפלגות ולתפוס עמדות כוח במפלגות הערביות.

מוחמד כנעאן: כמו כן, לתפוס עמדות כוח ברשויות המקומיות הערביות על מנת לחזק ולשפר את מעמדן, וכך נגיע למצב שהאשה הערבייה תיקח על עצמה אחריות ומשימות כמו הגברים ביישובים הערביים.

מוחמד כנעאן: אני מאוד מקווה, שבשנה הבאה נזכה, אדוני היושב-ראש, לשקט, לשלום, לשלווה, לאחווה בין העמים, ונזכה שבשנה הבאה יחגגו הנשים הפלסטיניות והישראליות ביחד כששני המנהיגים או שתי המדינות יצליחו להגיע לעמק השווה, לחזור למשא-ומתן וליישם את החלטות מועצת הביטחון.

מוחמד כנעאן: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת כנעאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה, כנציג סיעת התנועה הערבית להתחדשות, היות שאין נציג בל"ד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת בשארה – איננו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריך ידבר חבר הכנסת קליינר, והוא יהיה אחרון הדוברים בדיון הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש – – –

עופר חוגי: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת חוגי, בלי ידיים, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם בלי תנועות ידיים.

אחמד טיבי: כן, חבר הכנסת חוגי, בבקשה.

עופר חוגי: – – –

אחמד טיבי: מהתחלת הנאום עד עכשיו זה היה ממש סוער, נכון?

זהבה גלאון: אני חייבת להגיד לזכותו של חבר הכנסת אחמד טיבי.

זהבה גלאון: כשהוא מדבר על נשים הוא מאוד רגוע.

זהבה גלאון: הוא אוהב נשים.

אחמד טיבי: זה כבר מחייב אותי, זהבה, במיוחד כשנחמה יושבת פה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכול על חשבונך, חבר הכנסת טיבי, אל תדאג.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, דווקא ביום הזה כדאי לאסוף כוחות ולהביע צער של כולם על אובדן חיי אדם באשר הם, על העובדה שבעימות הקשה הזה כאן ובמקומות אחרים בעולם נשים מוצאות את עצמן בתווך.

נסים זאב: זה יום האשה – – –

אחמד טיבי: אתה נציג של מפלגה שאין בה אף אשה ורק מוהל אחד ולא תמיד מדייק.

אחמד טיבי: אז תירגע, נסים.

נסים זאב: – – – אתם לא מספיק מדייקים.

אחמד טיבי: – – – יותר ממוהלים, זה בטוח.

זבולון אורלב: זו מכה מתחת לחגורה.

אחמד טיבי: לא, לא עד כדי כך.

אחמד טיבי: ולכן, רבותי חברי הכנסת, למרות העדר הסימטריה בין כובש לנכבש, בין אנשים בעלי שררה וכוח וכובשים לנכבשים, אין ספק שיש להביע צער רב על אובדן חיי אדם באשר הם בכל מה שקשור לעניין הנשים.

אחמד טיבי: אין ספק שהקיפוח הוא לא רק בתחום הפוליטי, המדיני, הביטחוני, כמו שחברת הכנסת רונן אמרה בכל מה שקשור להשתלטות גנרלים, אנשים בעלי אוריינטציה צבאית-ביטחונית, אלא בתחומים כלכליים, חברתיים, בתחום העיסוק.

אחמד טיבי: שיעור האבטלה גדול יותר בקרב נשים, במיוחד בקרב נשים ערביות.

אחמד טיבי: נשים ערביות סובלות גם בשל העובדה שהן נשים וגם בשל העובדה שהן ערביות.

אחמד טיבי: לכן האפליה היא כפולה ומכופלת.

אחמד טיבי: אבל ביום כזה אני רוצה לפנות, אדוני היושב-ראש, אל חברי הבית ולומר, שנעים שבבית הזה יש 15 חברות כנסת.

אחמד טיבי: יהיה נעים יותר אם יהיו 30 חברות כנסת.

קולט אביטל: 16.

אחמד טיבי: 16.

אחמד טיבי: רובן טובות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה זה רובן?

אחמד טיבי: אם הייתי אומר רוב חברי הכנסת טובים, זה היה נשמע טוב.

אחמד טיבי: אבל את רוצה להגיד כולן טובות?

אחמד טיבי: רובן טובות, חלקן טובות מאוד וחלקן מצוינות.

אחמד טיבי: זהבה, את יודעת לאן את שייכת.

אחמד טיבי: את חברת כנסת מעולה.

אחמד טיבי: אף שאני לא מסכים עם חלק מהדעות הפוליטיות של חברת הכנסת נחמה רונן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שהיא הפתעת הכנסת הזאת, מאז היכנסה לכנסת, בכל מה שקשור בתחום איכות הסביבה, גם בענייני נשים.

אחמד טיבי: אני רוצה לברך אותך ואת חברותייך, חברות הכנסת.

קריאה: גם לימור לבנת.

אחמד טיבי: את לימור לבנת אני משאיר לך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק את הנוכחות באולם.

אחמד טיבי: אולי תצרף אותה לש"ס.

אחמד טיבי: היא חברת כנסת מאוד פעילה ומעבירה לכם כספים, דבר שיוסי שריד לא עשה.

אחמד טיבי: על כן, אדוני היושב-ראש, אני מקווה שתהיה העדפה מתקנת בבחירות הבאות והמספר שלהן יוכפל, לרבות של חברות כנסת ערביות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הייתי נותן לך עוד כמה שניות לברך את חברות הכנסת הנוכחות הנוספות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל לא עשית זאת, אז הפסדת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היות שחבר הכנסת קליינר איננו, תסכם את הדיון חברת הכנסת דיין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

יעל דיין: אדוני היושב-ראש, חברי וחברות כנסת, אני לא אגזול מזמנכם – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת טיבי, אנחנו כבר בנושא אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת פריצקי, סגן השר יצחק כהן, סגן השר דוד אזולאי, אנחנו ביום מיוחד, בדיון מיוחד, בשעה מיוחדת ונואמת מיוחדת גם כן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תואילו בטובכם להקשיב.

יעל דיין: אני לא רוצה לחזור על הריטואל, ואני לא אחזור על הדברים שנאמרו, אני גם לא אסכם אותם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אף שתמיד זה לא די, זה לא מספיק.

יעל דיין: תמיד לא די.

נסים זאב: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם זה נכון, חבר הכנסת זאב.

יעל דיין: הדברים שאנחנו מציבים, ובעיקר מציבות לנגד עינינו, וזה כולל חברות בעיקר, אבל גם חלק נכבד מחברי הבית הזה שהם גברים, הדברים האלה לא נעשים במשך יום אחד בשנה, אלא ב-365 ימים ולילות.

יעל דיין: וסליחה, חבר הכנסת רביץ, שבתות וחגים מועדים הרבה פעמים גם לאלימות וגם למצוקות אחרות.

יעל דיין: ואם אנחנו מציינים את היום הזה, זה לא בשביל המשוכנעים וזה לא בשביל הפעילים, זו לא חגיגה פנימית שלנו, אלא זו באמת קריאה החוצה להרבות עשייה ולהרבות תשומת לב לנושא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אזולאי, השר אלי סויסה, אני מבקש לתת לחברת הכנסת דיין לסכם ולסיים את דבריה.

יעל דיין: אני בטוחה שזו מועצת חכמים, אבל – – – אני רוצה לציין כאן בשמם – חברת הכנסת גלאון, בחייכם, תנו לי לגמור את שלושת הדברים שאני רוצה לומר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עוד זמן לא רב, תאמינו לי.

יעל דיין: אני רוצה לפנות לבית הזה ביחס לדברים שהבית הזה אמור לתת עליהם מענה.

יעל דיין: יש בצנרת, מה שנקרא, כמה הצעות חוק שמציעות פתרון לרוב הדברים שהועלו כאן על-ידי כולם, ויש להם התנגדות, וההתנגדות הזאת נמשכת כבר 20 שנה לפי דעתי, ואנחנו חוזרים ומעלים אותם.

יעל דיין: עכשיו הגענו כבר לשלב מתקדם בהצעת החוק של כמה חברי וחברות כנסת, שעוסקת בניכוי ו/או זיכוי ממס הכנסה בגין הוצאות טיפול בילדים בגיל הרך.

יעל דיין: דובר כאן הרבה על כך שנשים צריכות לצאת לעבודה, שהן אינן יכולות לצאת לעבודה.

יעל דיין: הבעיה הזאת של ילדים קטנים, הצורך לבחור בין קריירה לאמהות הוא בלתי נסבל.

יעל דיין: בכל הארצות המתוקנות קיים איזה סבסוד בנושא הזה.

יעל דיין: אני מקווה, שכשיגיע החוק הזה לקריאה ראשונה, גם אם עלותו גבוהה תיתנו לו אפשרות להתפרס – מבחינת העלות – ולעבור.

יעל דיין: יש הצעת חוק על תרומת ביציות – היא נדונה כאן לפני שנה, אני הקפאתי את ההצבעה.

יעל דיין: אמרתי: בסדר, נחכה לחוק הממשלתי.

יעל דיין: אמרו לנו יומיים, אמרו לנו שבועיים, אמרו לנו חודשיים.

יעל דיין: עברה שנה, החוק הזה עוד לא מונח לפנינו לקריאה ראשונה.

יעל דיין: אני רוצה לציין, שבינתיים התור של נשים הממתינות להפריה חוץ-גופית – וזה נושא חוצה קווים, כי אין כאן הבדל בין חילוניות לדתיות, בין ערביות ליהודיות – התור גדל ל-3,500 נשים שמחכות היום שמשרד הבריאות יסיים את מעשה החקיקה.

יעל דיין: דבר שלישי שהובטח על-ידי משרד המשפטים – גם השר הקודם וגם השר הנוכחי אמרו שהם מצאו דרך לאיזה מסלול של נישואים אזרחיים וזה יגיע אל שולחננו כחוק ממשלתי.

יעל דיין: גם לזה אנחנו מחכים.

יעל דיין: מלה אחרונה – עכשיו יובאו לפניכם שלושה חוקים, כולם עוסקים בדברים שהוועדה בראשותי טיפלה בעבר או חוקקה והם באים כתיקונים לחקיקה קיימת.

יעל דיין: אני מבקשת מהבית שיעביר את שלושת החוקים האלה להמשך חקיקה בוועדה למעמד האשה.

אברהם רביץ: מה הקשר של נישואים אזרחיים למעמד האשה?

יעל דיין: אני אגיד לך – יש בהערכה זהירה כ-100,000 נשים מחבר העמים שהן מוגדרות כספק יהודיות או כפסולות חיתון, והמצוקה שלהן מגיעה לשולחננו.

אברהם רביץ: – – – גברים – – –

יעל דיין: אין מספר כזה של גברים.

יעל דיין: חלק גדול מהן הן חד-הוריות, ואני אומרת לך מספרים שלא נעים לי להגיד, כי הייתי מעדיפה שזה יהיה 50-50.

יעל דיין: שר הפנים איננו נמצא כאן, אבל הוא מנפיק לאזרחים ולאזרחיות תעודת אזרח ותיק.

יעל דיין: אני קיבלתי די מזמן – בגיל 60 – תעודת אזרח ותיק.

יעל דיין: אני רוצה להגיד לכם שאף פעם לא הסתכלתי על זה עד שלא הפנו את תשומת לבי לכך: זה די רע לעבור את גיל 60 – לאשה, אולי לגברים זה כיף.

יעל דיין: זה די רע להפסיד כל מיני דברים שכבר לעולם לא אוכל לעשות כי עברתי את גיל 60.

יעל דיין: אבל להוסיף על זה תעודה חתומה בידי שר הפנים, שכתוב עליה כי יעל דיין היא אזרח ותיק – לא אזרחית ותיקה, אזרח ותיק – אני רואה בזה ממש השפלה וביזיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מבחינת השפה, נדמה לי שמותר לציין בעלי משרות גם בלשון זכר.

תמר גוז'נסקי: ברבים.

תמר גוז'נסקי: לא ביחיד.

יעל דיין: לא, לא, אין שום צורך.

יעל דיין: יושב-ראש הכנסת הנפיק לנו תעודות שכתוב עליהן חברת כנסת, וזה היה חידוש.

תמר גוז'נסקי: יש לנו נייר שכתוב עליו "חברת הכנסת".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשפה הערבית – אני אומר את זה בביטחון – – –

יעל דיין: בתעודה שלנו כתוב "חברת הכנסת", ואני חושבת שאותו מחשב שקורא במשרד הפנים בין נקבה וזכר, יכול גם לציין את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נכון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת דיין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (הצעת קבוצת חברות הכנסת)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים, גם בשולי הנושא הזה וביום הזה, להצעות חוק שעניינן גם נוגע לנשים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעה ראשונה היא הצעת חוק החמרת הענישה בשל הוראה חוקית (תיקוני חקיקה), התשס"ב–2002, בקריאה טרומית, מס' פ/3317.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנמקה מהמקום, בבקשה, חברת הכנסת דיין.

יעל דיין: לחוק הזה יש הסכמה עם הצעה של תיקון.

יעל דיין: בחוק שני סעיפים, משרד המשפטים מאשר בנוסח חדש את הסעיף הראשון – אני מקבלת את התיקון המוצע.

יעל דיין: אני רוצה לציין, שמדובר במכת מדינה ממש קשה מאוד של הפרת צווים – צווי הגנה וצווי הרחקה – הפרת צווים שהעונש עליה הוא זעום.

יעל דיין: אנחנו מציעים בחוק הזה להעלות את רף העונש על הפרת הצווים.

יעל דיין: אני מבקשת מהבית לאשר את החוק הזה ולהעביר אותו לוועדה לקידום מעמד האשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת דיין, שאלה רק להבהרת הנושא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו, במצב החוקי הקיים, יש סמכות לשופט גם להורות על מעצר במקרים שאת מבקשת לתקנם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הסמכות קיימת?

יעל דיין: יש אפשרות – הרף הוא נמוך.

יעל דיין: אולי סגנית שר הביטחון תענה בשם משרד המשפטים, אז היא תבהיר תוך כדי הבהרה של התיקון שהם מבקשים ואני הסכמתי לו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חברת הכנסת רבין, סגנית שר הביטחון.

דליה רבין-פילוסוף: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שר המשפטים ביקש להבהיר – הממשלה תומכת בחלקה הראשון של הצעת החוק, המתייחס לתיקון חוק העונשין, התשל"ז–1997.

דליה רבין-פילוסוף: אין מיקרופון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כן, זה פתוח.

דליה רבין-פילוסוף: הממשלה תומכת בחלקה הראשון של הצעת החוק, המתייחס לתיקון חוק העונשין, התשל"ז–1997.

דליה רבין-פילוסוף: סעיף 287 לחוק העונשין קובע עונש מרבי של שתי שנות מאסר לאדם אשר "מפר הוראה חוקית שניתנה כשורה מאת בית-משפט או פקיד או אדם הפועל בתפקיד רשמי ומוסמך לאותו עניין".

דליה רבין-פילוסוף: חברות הכנסת מציעות להחמיר את העונש המרבי ולהעמידו על ארבע שנות מאסר, כשמדובר בהפרת צו להגנתו של אדם מפני פגיעה גופנית או נפשית.

דליה רבין-פילוסוף: הממשלה מוצאת טעם רב בהחמרה המוצעת ככל שהיא מתייחסת לצווים שיפוטיים שעניינם הגנה על שלומו של אדם על-פי החוק למניעת אלימות במשפחה, התשנ"א–1991, וחוק מניעת הטרדה מאיימת מ-2001 – מדובר באדם שנהג באלימות באדם אחר או פגע בו כשהוא מסכן את חייו, גופו או שלומו, ולפיכך מצא בית-המשפט לנכון להגבילו בצו.

דליה רבין-פילוסוף: כשאותו אדם מפר את הצו הרי הוא לא רק נוהג זילות כלפי בית-המשפט ושלטון החוק, הוא גם מסכן שוב את חייו, גופו או שלומו הנפשי של האדם שהצו נועד להגן עליו מפניו.

דליה רבין-פילוסוף: מעשהו על כן חמור יותר במהותו מהפרת צו שיפוטי אחר, והוא ראוי לעונש חמור יותר שיגלם את הפגיעה בערך החברתי הנוסף, הבסיסי, של הגנה על חייו, גופו ושלומו של אדם ויתרום להגברת ההרתעה מפני הפרת צווים מסוג זה.

דליה רבין-פילוסוף: לפי המוסכם עם חברות הכנסת, ייתוסף לסעיף 287 לחוק העונשין סעיף קטן (ב), שזה לשונו: "המפר הוראה כאמור בסעיף קטן (א), לעניין צו שיפוטי שניתן לשם הגנה על חייו, גופו או שלומו של אדם אחר מפניו, דינו – מאסר ארבע שנים".

דליה רבין-פילוסוף: לפיכך, בכפוף למחיקת הסעיף השני של ההצעה ולשינוי הנוסח שפירטתי, הממשלה תומכת בהצעת החוק.

דליה רבין-פילוסוף: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגנית שר הביטחון.

נסים זאב: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה רוצה להתנגד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת נסים זאב.

זהבה גלאון: מה יש לך להתנגד עכשיו לזה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפי התקנון מותר שאחד מחברי הכנסת יתנגד להצעה שהממשלה לא התנגדה לה.

זהבה גלאון: מותר, אבל לא חייבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא חייבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא בחר אכן לעשות כן.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כולנו מחויבים בכבוד האשה, אבל גם בכבודו של הגבר.

יעל דיין: החוק מיועד לשני המינים.

נסים זאב: אני רוצה להתייחס למקרים שבהם נתן בית-המשפט הרחקה למשך 30 יום בנסיבות מסוימות.

נסים זאב: אנחנו יודעים שבהרבה מקרים מחמת הספק בית-המשפט מעדיף לתת הרחקה מסוימת עד שהדברים מתבהרים.

נסים זאב: מה יקרה במקרה שבו בית-המשפט נתן הרחקה והאיש הפר זאת בגלל היחסים שנוצרו ונרקמו במהלך הוויכוח?

נסים זאב: חברת הכנסת יעל דיין, אני מכיר הרבה מקרים שבהם אחרי שבית-המשפט החליט להרחיק את הבעל מהאשה, האשה מתקשרת אליו ומתחננת שכן יחזור.

דליה רבין-פילוסוף: שילך לבית-המשפט.

נסים זאב: מה ההיגיון?

דליה רבין-פילוסוף: יש היגיון.

נסים זאב: מה ההיגיון לתת ארבע שנים מאסר?

נסים זאב: אין שום היגיון לתת ארבע שנים מאסר למי שהורחק 30 יום מהבית ולגזור עליו גזירה שלדעתי היא מוגזמת ביותר.

נסים זאב: הנושא הזה הוא לשיקול בית-המשפט, ואם בית-המשפט חושב לנכון לתת חצי שנה, או שנה, אנחנו לא צריכים להכתיב לבית-המשפט את רמת העונש.

זהבה גלאון: זה לא הנושא.

תמר גוז'נסקי: – – –

נסים זאב: תפסיקו לעשות אלילים מכל הצעות החוק האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אפילו לא שמתי לב שהוא סיים מפני שיש פה מקהלה חזקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים להצבעה, חברי הכנסת, על הצעת חוק החמרת הענישה בשל הפרת הוראה חוקית (תיקוני חקיקה), התשס"ב–2002.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 15 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 1 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק החמרת הענישה בשל הפרת הוראה חוקית (תיקוני חקיקה), התשס"ב–2002, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של 15 תומכים, מתנגד אחד ונמנע אחד, הצעת החוק אושרה והיא תועבר להמשך חקיקתה בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

יעל דיין: מה פתאום?

יעל דיין: אתה לא יכול להזכיר אפילו שזה – – – לוועדת הכנסת.

אחמד טיבי: הוועדה למעמד האשה.

זהבה גלאון: הוועדה למעמד האשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: סליחה, גברתי, יש לי סדר-יום, לא כתוב לי פה שמישהו התנגד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו אני שומע את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבר אמרתי את מה שאמרתי אבל אני מרשה לעצמי לתקן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מחר אל תבואו אלי בטענות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתן מבקשות ועדה אחרת?

יעל דיין: בהצגת החוק ביקשנו להעביר לוועדה למעמד האשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בפני אין בקשה כזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן אני שואל: את מבקשת עכשיו – – –

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני מבקש ועדת העבודה והרווחה.

נסים זאב: מה זה קשור לאשה?

נסים זאב: עכשיו אמרת שזה לא עניין של אשה.

קריאות: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, חברי הכנסת, היות שיש בקשות ליותר מוועדה אחת, אני מחליט שההצעה תועבר לוועדת הכנסת, והיא תחליט לאיזו ועדה להעביר אותה להמשך חקיקתה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (הצעת חבר הכנסת מ' רז)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא:

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון – החלת חוק ההטרדות המיניות), התשס"ב–2001, מס' פ/3184.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק בהנמקה מהמקום חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להגיש כאן הצעה לתיקון חוק השיפוט הצבאי – החלת החוק למניעת הטרדה מינית, לאשר אותה ולהעביר אותה לוועדה למעמד האשה.

מוסי רז: כיום הוראות החוק למניעת הטרדה מינית לא חלות על חוק השיפוט הצבאי בכל הנוגע להעמדה לדין משמעתי, להבדיל מבית-דין צבאי.

מוסי רז: אני מציע להחיל את הוראות החוק גם בעת העמדה לדין משמעתי.

מוסי רז: כיום, כשיש מקרה של הטרדה מינית, שופטים את החייל, את הקצין, את החיילת, את הקצינה המטרידים על התנהגות שאינה הולמת, ואני חושב שבמקרה של הטרדה מינית לא הולם לשפוט על סעיף כזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת רז.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: סגנית שר הביטחון, בבקשה, מהמקום.

קריאה: למה מהמקום?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כי הם לא מתנגדים לזה.

דליה רבין-פילוסוף: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הממשלה תומכת בהצעת החוק המוצעת על-ידי חבר הכנסת מוסי רז.

דליה רבין-פילוסוף: אני מבקשת לציין, כי תיקון זהה מוצע על-ידי משרד הביטחון וצה"ל במסגרת תזכיר הצעת חוק ממשלתית המצוי על שולחן משרדי הממשלה בימים אלה והכולל תיקונים רבים נוספים לדין המשמעתי.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק של חבר הכנסת רז מבקשת לתקן את חוק השיפוט הצבאי כך שגם עבירה לפי חוק למניעת הטרדה מינית, התשנ"ח–1998, דינה לעניין תחולת הדין המשמעתי יהיה כדין עבירה צבאית.

דליה רבין-פילוסוף: חוק השיפוט הצבאי קובע את הכלל, שלפיו הסמכות לדון חייל בדין משמעתי תהא בעבירות צבאיות, כלומר, עבירות המפורטות בחוק השיפוט הצבאי וכן עבירות מסוימות נוספות.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק, שהממשלה מסכימה לה, מבקשת להוסיף את העבירות לפי החוק למניעת הטרדה מינית לרשימת אותן עבירות כך שניתן יהיה להעמיד לדין משמעתי בצבא בעבירה לפי חוק זה.

דליה רבין-פילוסוף: היום, בטרם תיקון החוק, העמדה לדין משמעתי של חייל בגין מעשים המהווים הטרדה מינית נעשתה בדרך כלל בעבירה של התנהגות שאינה הולמת.

דליה רבין-פילוסוף: התיקון יאפשר העמדה לדין משמעתי גם בגין עבירה לפי החוק למניעת הטרדה מינית.

דליה רבין-פילוסוף: חשוב להבהיר, כי לתיקון החוק המוצע לא תהיה השפעה על הגשת כתבי אישום פליליים לבתי-הדין הצבאיים בגין עבירות לפי החוק למניעת הטרדה מינית במקרים המתאימים.

דליה רבין-פילוסוף: מדובר כאן בהוספת הרובד של המשפט המשמעתי המקביל לרובד המשפט הפלילי.

דליה רבין-פילוסוף: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגנית שר הביטחון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון – החלת חוק ההטרדות המיניות), התשס"ב–2001.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 22 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון – החלת חוק ההטרדות המיניות), התשס"ב–2001, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של 22 תומכים, אפס תומכים, אפס נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה טרומית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש בפני בקשה להעביר את הנושא לוועדה למעמד האשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפי התקנון זה חייב להיות בוועדת החוץ והביטחון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מעביר את הצעת החוק לוועדת הכנסת, והיא תחליט לאיזו ועדה להעביר את הצעת החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (הצעת חבר הכנסת ד' מגן)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא:

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – חופשת לידה), התשס"א–2001, מס' פ/2754.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ינמק מהמקום חבר הכנסת דוד מגן, בבקשה.

דוד מגן: אדוני היושב-ראש, היוזמה היא של העוזר הפרלמנטרי שלי, אלי אבוטבול, אשר לו ולרעייתו רונית נולדו לפני חודשים ספורים זוג תאומים – רותם ונטע – שמצטרפים לשלושה ילדים אחרים, וברוך השם זה זוג צעיר עם חמישה ילדים.

דוד מגן: כשניסיתי להתעניין איך רונית מתמודדת עם הקשיים, הופתעתי לגלות כי חופשת הלידה הידועה של שלושה חודשים מוענקת בגין היילוד הראשון, וכשיש תאומים מיתוספים אך שבועיים לחופשת הלידה.

דוד מגן: כשיש שלישייה – עוד שבועיים.

דוד מגן: זאת אומרת, סך כל חופשת הלידה במקרה שנולדת שלישייה הוא ארבעה חודשים.

דוד מגן: כשנולדת רביעייה – אין שום התייחסות.

דוד מגן: כשנולדת חמישייה – ודאי שלא.

דוד מגן: אינני רוצה להלאות את הבית.

דוד מגן: אני רק רוצה להודיע, שוועדת השרים לענייני חקיקה ואכיפת החוק תומכת עקרונית בהצעה, זאת לאחר שהתחייבתי בפני היועץ המשפטי של משרד העבודה והרווחה, כי אני אמליץ שכל תוספת תהיה בת שבועיים ולא בת שלושה חודשים, כפי שכתבתי בהצעה המקורית.

דוד מגן: בהזדמנות הזאת אני רוצה להודות לתומר מוסקוביץ, היועץ המשפטי של משרד העבודה והרווחה, שגילה הבנה לעניין ותמך בזה בוועדת השרים, ולגברת דנה גורדון, מנהלת הוועדה למעמד האשה, שעזרה לי להביא את הבשורה הזאת ביום החגיגי הזה.

דוד מגן: אני מבקש את תמיכת הכנסת.

דוד מגן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מגן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ישיב סגן שר האוצר, חבר הכנסת יצחק כהן, בבקשה.

יוחנן כהן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לברך את חבר הכנסת דוד מגן ולומר שהממשלה תומכת בהצעת החוק.

יוחנן כהן: שיהיו רק הצעות חוק כאלה, חברי הכנסת משינוי, לעודד ילודה.

יוסף יצחק פריצקי: זה לא מעודד ילודה.

יוחנן כהן: זה מעודד.

יוחנן כהן: פריצקי, כמה ילדים יש לך?

יוסף יצחק פריצקי: – – –

יוחנן כהן: כמה חתולים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה כן מעודד.

יוחנן כהן: הצעת החוק הזאת נועדה להגן על האשה העובדת במקרה של לידה של יותר מילד אחד באותה לידה.

יהודית נאות: – – –

יוחנן כהן: אדוני היושב-ראש, אני אבוא לדוכן, תגן עלי.

יוחנן כהן: אנשי שינוי לא נותנים לי.

יוחנן כהן: הם שמעו ילודה, נבהלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת פריצקי, זה מעודד גם ילודה וגם עבודה.

יוחנן כהן: ילדים זה שמחה.

קריאה: – – –

יוחנן כהן: אי-אפשר.

יוחנן כהן: חמסה ועוד חמסה ועוד חמסה.

יוחנן כהן: להם זה כלבים וחתולים.

יוחנן כהן: היום החוק מקנה ליולדת תוספת של שבועיים לחופשת הלידה הרגילה שלה, שהיא כזכור בת 12 שבועות.

יוחנן כהן: תוספת זו אינה תלויה במספר היילודים באותה לידה.

יוחנן כהן: הצעת החוק הנפלאה של חבר הכנסת דוד מגן באה להגדיל את התוספת לחופשת הלידה בהתחשב במספר הילדים באותה לידה.

יוחנן כהן: בנוסחה המקורית הצעת החוק היתה להוסיף 12 שבועות לכל ילד בלידה כאמור, ולכך קשה היה להסכים.

יוחנן כהן: המשמעות היתה, כי בלידה של רביעייה, למשל, תהיה העובדת זכאית לחופשה בת 48 שבועות, היינו כמעט שנה.

נחמה רונן: מי שיולדת רביעייה, מגיע לה.

יוחנן כהן: ודאי שמגיע לה.

יוחנן כהן: אגיע לסיכום ולעיקר.

יוחנן כהן: לכן הציע שר העבודה והרווחה, הרב שלמה בניזרי, לחבר הכנסת דוד מגן לשנות את ההצעה.

יוחנן כהן: ההצעה של השר היא תוספת לחופשת לידה בת שבועיים בעבור כל ילד נוסף, וחבר הכנסת מגן הסכים.

יוחנן כהן: הממשלה החליטה אפוא לתמוך בהצעת החוק, בתנאי, כמובן, כפי שאמר חבר הכנסת מגן, שיתאים את הנוסח בהמשך הליך החקיקה.

יוחנן כהן: תודה ויישר כוח; שיהיה מזל טוב לכל היולדות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגן השר יצחק כהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מוחמד כנעאן מבקש להתנגד להצעה, ואני אתן לו את האפשרות הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת כנעאן.

נסים זאב: אתה לא יכול להתנגד לתאומים ולשלישיות.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר, שמעתי את תשובתו של סגן שר האוצר.

מוחמד כנעאן: אני מתנגד לפשרה הזאת, חבר הכנסת דוד מגן, ואני חושב שההצעה המקורית שלך היא הצעה טובה, הצעה צודקת והוגנת.

מוחמד כנעאן: היא הוגנת כלפי הנשים שיולדות תאומים או שלישייה או רביעייה או חמישייה.

מוחמד כנעאן: על כן אני מבין שכנראה נאלצת או אילצו אותך להסכים לפשרה הזאת שהציעה הממשלה, על מנת שהחוק שלך יעבור.

מוחמד כנעאן: אני פונה לחברי הכנסת, פונה לחברי הבית להתנגד לפשרה הזאת ולהצביע על ההצעה המקורית שהביא חבר הכנסת דוד מגן, כי ההצעה הזאת היא צודקת והוגנת.

מוחמד כנעאן: כי לא ייתכן שאשה שיולדת שלישייה או רביעייה תזכה לשבועיים בלבד.

מוחמד כנעאן: אין כל סיבה לזה.

מוחמד כנעאן: אם אשה הביאה לעולם ארבעה ילדים או חמישה ילדים, יש לה כל הזכות, במיוחד אם היא אשה עובדת, לקבל חופשה מתאימה מהעבודה, כדי שתוכל לטפל בילדים שילדה.

מוחמד כנעאן: על כן, אדוני היושב-ראש, אני מבקש להצביע על הצעת החוק המקורית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין אפשרות להצביע על ההצעה המקורית, מצביעים על ההצעה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה מתנגד לה, והתוצאה היא שאולי חבר הכנסת מגן יביא אחר כך את ההצעה המקורית.

מוחמד כנעאן: אני פונה לחברי הבית להתנגד להצעת הממשלה ולהצביע בעד ההצעה המקורית.

מוחמד כנעאן: תודה.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להזכיר שחצי מחופשת הלידה יכול לקחת הגבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נצביע על הצעת החוק המונחת לפנינו, הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – חופשת לידה), התשס"א–2001.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 25 נגד – 1 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – חופשת לידה), התשס"א–2001, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של 25 תומכים, מתנגד אחד ונמנע אחד, אושרה הצעת החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפי התקנון היא עוברת לוועדת העבודה והרווחה.

יעל דיין: אנחנו נדון בתקנון.

יעל דיין: אני מבקשת שההצעה תעבור לוועדה לקידום מעמד האשה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אפשר לבקש מדוד מגן שיעשה דבר כזה גם לסבים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה לא?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת החוק תועבר לוועדת הכנסת, והיא תחליט לאיזו ועדה להעבירה להמשך חקיקתה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש הכרזה לסגנית מזכיר הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הואילו בטובכם להאזין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, גברתי.

ר' קפלן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת: לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת – הצעת חוק התכנון והבנייה (מס' 60) (ייעוד קרקע למקוואות טהרה), התשס"ב–2002, של חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק איסור פתיחת בתי-עינוגים בתשעה באב (הסמכה מיוחדת) (תיקון) (הרחבה והסמכה על בתי-אוכל), התשס"ב–2002, של חבר הכנסת שאול יהלום וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 27) (הגבלות על משדרים פורנוגרפיים), התשס"ב–2002, של חבר הכנסת יגאל ביבי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 28) (הגבלות על משדרים למבוגרים), התשס"ב–2002, של חבר הכנסת מיכאל איתן.

ר' קפלן: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית – הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (הנחות ממס הכנסה) (הוראת שעה) (תיקון), התשס"ב–2002, שהחזירה ועדת הכספים.

ר' קפלן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגנית מזכיר הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, הנושא הבא הוא הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 16), התשס"ב–2002, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את ההצעה יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת פורז.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מדובר בהצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, שעניינה שידורי רדיו.

אברהם פורז: מדובר בהצעה שנדונה בקריאה ראשונה ב-27 בנובמבר והועברה לוועדת הכלכלה.

אברהם פורז: הצעת החוק מוגשת לכם עם הסתייגויות.

אברהם פורז: מדובר בהצעת חוק פרטית של חברי הכנסת נחום לנגנטל ומיכאל קליינר.

אברהם פורז: ההצעה בגדול אומרת כמה דברים, אבל לפני זה אפנה את תשומת לבכם לכך שיש לנו לוח תיקונים.

אברהם פורז: בסעיף 3 להצעת החוק, אם תצביעו עליו בחיוב, לא מדובר על הנוסח המופיע במקור אלא על נוסח התיקונים, האומר בסעיף 41(ג)(2)(ב) החדש, במקום האמור בו יבוא: "על עיתון שאינו עיתון יומי, או על עיתון יומי בשפה שונה מהשפה שבה ישודרו שידורי הרדיו, ועל מוציא לאור של עיתון כאמור, או על מי שמחזיק באמצעי שליטה מסוג כלשהו בעיתון כאמור, ובלבד שמי מהם איננו מחזיק ביותר מ-49% מסוג כלשהו של אמצעי שליטה בתאגיד המבקש להשתתף במכרז לשידורי רדיו, או שהוא בעל שליטה בתאגיד המבקש".

אברהם פורז: אני אסביר את הצעת החוק בקצרה.

אברהם פורז: ייתכן שהמציעים, שגם יש להם הסתייגויות, ייתנו הסבר נוסף.

אברהם פורז: בהתאם לחוק הרשות השנייה, הוציאה בשעתה הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו מכרזים לשידורי רדיו, והמכרזים היו לשתי תקופות.

אברהם פורז: אנחנו רוצים לאפשר, בלי מכרז, הארכת הזיכיונות בתקופה אחת נוספת.

אברהם פורז: מדוע אנחנו מגיעים לסיטואציה הזאת?

אברהם פורז: ראשית, רוב תחנות הרדיו האזוריות מצבן קשה.

אברהם פורז: אחת מהן, שפעלה במגזר הערבי, "רדיו 2000", אפילו נסגרה, ובימים האלה מוציאים כנראה מכרז חדש.

אברהם פורז: מדוע בעצם תחנות הרדיו האזוריות נמצאות במצב קשה?

אברהם פורז: משום שיש להן תחרות קשה ביותר, וחלקה תחרות בלתי הוגנת.

אברהם פורז: התחרות הלא-הוגנת ביותר היא מצדן של תחנות פיראטיות, שלמרבה הצער פועלות בארץ.

אברהם פורז: מדובר לפעמים בעשרות ולפעמים במאות תחנות, ואנחנו נזעקים בעיקר כאשר התחנות הפיראטיות עולות על התדר של נמל התעופה בן-גוריון ומקשות על הטייסים להתקשר למגדל הפיקוח.

אברהם פורז: אבל אנחנו משלימים עם עשרות תחנות שפועלות.

אברהם פורז: אדוני שר התקשורת, אני חושב שהמצב הזה של פעולת תחנות רדיו בלתי חוקיות הוא מצב שצריך לבוא לידי גמר.

אברהם פורז: חוק הרשות השנייה מטיל עונש כבד על הפעלת תחנת רדיו בלתי חוקית.

אברהם פורז: העונש הוא שלוש שנות מאסר, אבל בתי-המשפט נוטים להקל, והם מקלים, כי בין היתר יש לנו כמה תחנות שיש להן אפוטרופוסים בבית הזה: מצד אחד, מה שנקרא ערוצי הקודש – סיעות דתיות רואות בהם קודש הקודשים ומגינות עליהם, ומצד שני, ערוץ-7 על שלוחותיו, שציבור שמתגורר בשטחים ואחרים בימין חושבים שאלה תחנות שצריך להגן עליהן.

אברהם פורז: בכל מקרה, תחרות נוספת בלתי הוגנת לתחנות הרדיו האזוריות באה, לדעתי, גם מהכיוון של רשות השידור.

אברהם פורז: רשות השידור שלנו ממומנת מכספי אגרה.

אברהם פורז: אני לא יודע אם חברי הכנסת החדשים יודעים, אבל כל מי שיש לו מכונית משלם במסגרת הרישוי השנתי אגרת רדיו גם אם אין לו רדיו.

אברהם פורז: במלים אחרות, גם אם אתה חירש ואתה נוסע במכונית שאין בה רדיו כלל, אתה משלם אגרת רדיו.

אברהם פורז: אף שיש אגרה, רשות השידור פועלת באופן מסיבי – יש לה אגב תחנת רדיו לגמרי לא רעה, או תחנות רדיו לא רעות, אבל הן ממומנות מפרסומת והן מתחרות ברדיו האזורי.

אברהם פורז: גם "גלי צה"ל" לאחרונה מתחרה ברדיו האזורי על-ידי תשדירי חסות מסוימים.

אברהם פורז: ולכן מה שאנחנו רוצים לעשות זה להאריך את הזיכיון של התחנות שקיבלו את הזיכיון, כדי לאפשר להן להתבסס, ואולי גם להביא מעט רווחים.

אברהם פורז: כאמור, ההצעה היא של שני חברי כנסת – קליינר ולנגנטל.

אברהם פורז: אני מבקש לאשר את הצעת החוק.

אברהם פורז: אני גם מבקש לדחות את ההסתייגויות.

אברהם פורז: אם יהיה צורך, אם מישהו ינמק את ההסתייגויות, אני אשיב למסתייגים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת פורז, יושב-ראש ועדת הכלכלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על שם החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מכיוון שאין לנו הסתייגויות לגבי שם החוק, אנו מצביעים בקריאה שנייה על שם החוק – מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

קריאה: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, לשם החוק אין הסתייגויות.

תמר גוז'נסקי: הנמקה של ההסתייגות – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר, מה אני אמרתי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שלשם החוק אין הסתייגויות, ולכן אני מצביע על שם החוק, מה הבעיה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתם תנהלו את הישיבה גם כשאני נוהג כשורה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 7 בעד שם החוק – 14 נגד – אין נמנעים – אין שם החוק נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של 14 תומכים, אפס מתנגדים ואפס נמנעים, שם החוק אושר בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: ההצבעה שלי לא נקלטה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, יש כמה הצבעות שלא נקלטו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעותיהם של חברי הכנסת אורלב, נאות, השר ריבלין והיושב-ראש דהאמשה תירשמנה כהצבעת תמיכה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, לסעיף 1 של החוק מסתייג שר המשפטים שאיננו נוכח, ואנחנו לא נשמע את הסתייגותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מסתייג לסעיף גם חבר הכנסת קליינר שאיננו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת חוגי גם הוא לא נוכח, ולכן אפשר גם על הסעיף הזה להצביע, כי כל המסתייגים אינם נוכחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו מצביעים על סעיף 1 להצעת החוק כהצעת הוועדה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 8 בעד סעיף 1 – 16 נגד – אין נמנעים – 1 סעיף 1 נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של 16 תומכים, אפס מתנגדים ונמנע אחד, סעיף 1 של החוק אושר בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לסעיף 2 מסתייג שר המשפטים שאיננו נוכח, והוא היחיד שמסתייג לסעיף הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נצביע גם על הסעיף הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 9 בעד סעיף 2 – 17 נגד – אין נמנעים – 1 סעיף 2 נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, חברי הכנסת, ברוב של 17 תומכים, נמנע אחד ואפס מתנגדים, סעיף 2 להצעת החוק אושר בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לסעיף 3 מסתייגים חברי הכנסת קליינר שאיננו נוכח; חבר הכנסת נחום לנגנטל – האם אתה רוצה לנמק?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

נחום לנגנטל: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת לנגנטל, אני מבין שאתה מוותר על זכותך לנמק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יצחק וקנין איננו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עופר חוגי מוותר על זכותו לנמק, וחברת הכנסת תמר גוז'נסקי גם היא מוותרת על זכותה לנמק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, חברי הכנסת, אנחנו נצביע על סעיף 3, לרבות לוח התיקונים, כהצעת הוועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 10 בעד סעיף 3 – 22 נגד – אין נמנעים – 1 סעיף 3 נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של 22 תומכים, אפס מתנגדים ונמנע אחד, גם סעיף זה אושר בקריאה שנייה עם לוח התיקונים, כהצעת הוועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה רק להבהיר ליתר ביטחון, שהמסתייגים שוויתרו על הסתייגויותיהם, ויתרו גם על ההסתייגויות לגבי לוח התיקונים.

נחום לנגנטל: ברור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלה שלא היו נוכחים – לא נוכחים, ואלה שוויתרו – ויתרו, זה ברור ומאושר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, לסעיפים 4 ו-5 להצעת החוק אין הסתייגויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע – מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 11 בעד סעיפים 5-4 – 22 נגד – אין נמנעים – 1 סעיפים 5-4 נתקבלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של 22 תומכים, אפס מתנגדים ונמנע אחד, גם סעיפים אלה אושרו בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לסעיף 6 מסתייגים חברי הכנסת קליינר, לנגנטל, טל, וקנין, חוגי וגוז'נסקי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם מישהו מהמסתייגים שנוכח באולם רוצה לנמק את הסתייגותו?

נחום לנגנטל: מה, אני יכול לעמוד מול – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רואה שחברי הכנסת המסתייגים מוותרים על נימוק ההסתייגויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה על סעיף 6 להצעת החוק, כהצעת הוועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 12 בעד סעיף 6 – 22 נגד – אין נמנעים – 1 סעיף 6 נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמובן, הוויתור על זכות הדיבור גם כולל ויתור על ההסתייגות כולה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של 22 תומכים, אפס מתנגדים ונמנע אחד, גם סעיף זה אושר בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, מכיוון ששום הסתייגות לא התקבלה ולא אושרה והחוק אושר בקריאה שנייה, אנחנו נעבור לקריאה שלישית על הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 16), התשס"ב–2002.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 13 בעד החוק – 20 נגד – אין נמנעים – 1 חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 16), התשס"ב–2002, נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של 20 תומכים, אפס מתנגדים ונמנע אחד, החוק אושר בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה אדוני מבקש?

נחום לנגנטל: אני רוצה להודות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז תבקש לפחות לעלות ולהודות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, אדוני שר התקשורת, עמיתי חברי הכנסת, אני קודם כול רוצה להודות לפרטנר שלי שלא נמצא כאן באולם, מיכאל קליינר, על כך שהוא היה אתי לאורך הכנת הצעת החוק וליווה אותה במהלך כל הקריאות בוועדה.

נחום לנגנטל: את הנימוקים שהביאו אותנו לחוקק את החוק הזה, היטיב להגדיר בדברי ההקדמה שלו הערב חבר הכנסת אברהם פורז, יושב-ראש ועדת הכלכלה.

נחום לנגנטל: אני רוצה בהזדמנות הזאת להודות לו על כך שהוא ניהל את הדיונים באינטנסיביות.

נחום לנגנטל: אף שהיו הרבה קשיים והרבה אנשים רצו להערים קשיים, הוא ידע לברור את העיקר מן הטפל, ואת הטפל הוא השאיר לנו בצד.

נחום לנגנטל: יש דברים מסוימים שירדו מההצעה המקורית שלנו שעברה בקריאה טרומית, אבל בשום שכל הוא התקדם והביא אותנו למצב, שלפחות את עיקרי החוק הצלחנו להעביר פה היום לספר החוקים.

נחום לנגנטל: אני רוצה גם להודות לשר התקשורת, שהשתתף בכל הדיונים בוועדה הזאת ונתן את כל תשומת הלב הראויה של משרדו ושל מנכ"ל משרדו לעניין הזה, כי אנחנו באמת חושבים שהרדיו האזורי הוא דבר שצריך לפתח אותו, על מנת שהוא יעזור אולי לשבור את המונופול של הרדיו האחר.

נחום לנגנטל: זאת ההזדמנות, אדוני היושב-ראש, להודות גם למנהלת הוועדה לאה ורון ולעוזרו של חבר הכנסת פורז, טיבי; אומנם לאחרונה הם עושים אתי איזו התחשבנות, אבל אני חושב שנוכל להתעלות על ההתחשבנויות האחרונות ולהמשיך באותה אווירה כפי שהיתה קיימת, לפחות עם לאה ורון במשך שש שנים ועם טיבי בשנתיים האחרונות.

נחום לנגנטל: אני באמת מודה להם על העזרה שלהם גם בחקיקה של החוק הזה.

נחום לנגנטל: לא אעשה מלאכתי שלמה, אדוני היושב-ראש, אם לא אודה לעורכת-הדין אתי בנדלר, ששיגעתי לה את המוח עד שיצא החוק כפי שהוא יצא.

נחום לנגנטל: אני מתנצל על כל מה שעשיתי לה.

נחום לנגנטל: אני מודה לה על העזרה, ואני מודה לנעמה, המתמחה שלה.

נחום לנגנטל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא לא שמעה ולא האזינה; לא חשוב, זה יירשם בפרוטוקול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לחבר הכנסת לנגנטל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, יש לנו עוד הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, אבל הפעם זה תיקון מס' 17, במקום 16 בחוק הקודם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם הצעת חוק זו היא משנת התשס"ב–2002.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת אברהם פורז.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני, יושב-ראש הוועדה המיוחדת לתיקוני חקיקה בתחום התקשורת.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מדובר בהצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 17), ואני כבר רוצה להסב את תשומת הלב לכך שיש לוח תיקונים; בסעיף 6, בסעיף 71א(א) החדש, בפסקה (2), אחרי "זמן השידור" יבוא: "של בעלי הזיכיונות".

זבולון אורלב: זה תיקון 17 עכשיו?

אברהם פורז: כן, זה העניין שאתה – – –

נחמה רונן: יש הסתייגויות, אדוני?

אברהם פורז: כן.

אברהם פורז: ההצעה הזאת לא באה מוועדת הכלכלה אלא מוועדה מיוחדת שהוקמה בכנסת לעניין טיפול בפרק השידורים בחוק ההסדרים במשק המדינה לשנה הנוכחית.

אברהם פורז: כפי שידוע, חוק ההסדרים אושר בכנסת בקריאה ראשונה ב-30 באוקטובר.

אברהם פורז: ביום 28 בינואר אישרה הכנסת, לפי סעיף 121 לתקנון, הצעת החלטה בדבר חלוקת הצעת חוק ההסדרים, ובמשך הדיונים שלנו גם פיצלנו כמה סעיפים.

אברהם פורז: כרגע אני מביא בפניכם רק חלק מהתיקונים, משום שעם סיום פגרת הכנסת נצטרך לכנס שוב את הוועדה ולדון עוד בסדרה ארוכה של נושאים, לרבות מה שנקרא אצלנו בעגה או לפחות לפי שר התקשורת, הנושא של "ברית-המועצות", קרי, איחוד מועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו עם המועצה לשידורי כבלים ולוויין.

אברהם פורז: רבותי, במה דברים אמורים?

אברהם פורז: חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו התקבל בסוף שנות ה-80, ובתחילת שנות ה-90 התחילו הזכיינים הנוכחים בערוץ השני – שלוש חברות זכייניות – להפעיל את השידורים המסחריים.

אברהם פורז: בכל מקרה, הכנסת הנוכחית החליטה לחוקק חקיקה שתאפשר הקמת ערוץ טלוויזיה מסחרי נוסף בישראל, שאנחנו קוראים לו הערוץ השלישי, אבל היום הוא ידוע בכינויו ערוץ-10, כי מי שמנוי בכבלים או בלוויין ורוצה לקלוט את הערוץ הזה, צריך ללחוץ על השלט על הספרות אחת ואפס.

אברהם פורז: השאלה היא, האם בישראל יש הצדקה לכמה ערוצים מסחריים.

אברהם פורז: אבל בשלב זה נשאל את השאלה, האם יש הצדקה לשני ערוצים מסחריים, שכאמור מבוססים על פרסומת.

אברהם פורז: האם ישראל, בגודלה, ולנוכח העובדה שיש לנו כ-5 מיליוני דוברי עברית, וקשה מאוד למכור בחוץ-לארץ סדרות ישראליות בגלל קשיי השפה – האם אנחנו יכולים לקיים בארץ שני ערוצים מסחריים ברמה גבוהה?

אברהם פורז: לדעתי, השאלה הזאת לא נבחנה לעומק, אלא שר התקשורת הקודם, בנימין בן-אליעזר, החליט שהוא רוצה ערוץ מסחרי נוסף.

אברהם פורז: הכניסו את זה לחוק ההסדרים, מחוק ההסדרים זה הגיע לוועדת הכספים, לא אלינו לוועדת הכלכלה וגם לא לוועדה משותפת, וחוקקו את החקיקה המאפשרת את הקמת הערוץ.

אברהם פורז: לא נתנו את הדעת להרבה מאוד דברים, ובין היתר לא נתנו את הדעת לשאלה של ההיתכנות הכלכלית.

אברהם פורז: אבל תוך כדי דיוננו בהצעת החוק נתקלנו בבעיה שבערוץ השלישי אמורים להיות שני בעלי זיכיון, ובערוץ השני יש שלושה בעלי זיכיון, וכל אחד מהם אמור להפעיל מערכת נפרדת ושונה, עם הרבה הוצאות של תקורה.

אברהם פורז: כי ברור שכשמחזיקים שניים או שלושה ארגונים, זה יותר יקר מאשר כשמחזיקים ארגון אחד.

אברהם פורז: לדעתי, היתה הצדקה מלאה לכך שבערוץ השני יהיו שלושה בעלי זיכיון לאור העובדה שהערוץ הזה היה ערוץ מונופוליסטי; עד להקמתו של הערוץ השלישי לא היה ערוץ מסחרי נוסף.

אברהם פורז: לפיכך, לא רצינו ליצור מצב שבו לזכיין אחד יהיה מונופול על טלוויזיה מסחרית בישראל.

אברהם פורז: אבל משעה שנחקק החוק המאפשר הקמת ערוץ נוסף, באה בפנינו הצעת הממשלה לאפשר, מצד אחד איחוד של הזכיינים בערוץ השלישי, ואם הם ירצו בכך – איחודם של שלושת הזכיינים בערוץ השני.

אברהם פורז: זה קרה כמובן לפני שהערוץ השלישי החל בשידוריו.

אברהם פורז: אבל הסתבר לנו שהערוץ השלישי, אותו ערוץ-10, שהחל בשידוריו בסוף חודש ינואר השנה, נתקל בקשיים רבים מאוד.

אברהם פורז: הקושי הראשון הוא, שעקב מחלוקות משפטיות לא היה ברור עד לרגע האחרון מי הקבוצה השנייה שמפעילה את הערוץ מלבד "ישראל-10".

אברהם פורז: והיו תהפוכות בבתי-המשפט.

אברהם פורז: בשלב ראשון, בית-המשפט המחוזי הפך את החלטת מועצת הרשות השנייה וקבע קבוצה אחת.

אברהם פורז: בית-המשפט העליון החזיר את הקבוצה האחרת, וכתוצאה מזה נוצר פער גדול של זמנים.

אברהם פורז: עליכם לדעת, שאי-אפשר להפעיל ערוץ טלוויזיה מהיום למחר – ההפקות דורשות זמן, תכנון וגם הרבה מאוד משאבים כספיים.

אברהם פורז: אני לא מביא את זה היום בפניכם, אבל בכוונתי – ואני אומר את זה בצורה המפורשת ביותר – לאחר הפגרה להכניס לחוק הוראה, שכל עתירה שתוגש בעניין זיכיונות, גם בחוק הזה וגם בחוק הכבלים והלוויין, תגיע ישר לבית-המשפט העליון, כדי לחסוך בהליכים.

אברהם פורז: עובדה היא שבשני המקרים שהיו עד עכשיו בית-המשפט העליון הפך את ההחלטה של בתי-המשפט המחוזיים, גם בערוץ השלישי לגבי הזכיין השני, וגם לגבי נושא נוסף שכרגע לא עומד על הפרק, לגבי חברה שזכתה בזיכיון לשידור ערוץ חדשות ייעודי.

אברהם פורז: אז אם בית-המשפט העליון הפך בשני מקרים את ההחלטה, וכתוצאה מזה היו הליכים ממושכים וזה לקח זמן מיותר, אולי כדאי בפעם הבאה להחזיר עטרה ליושנה ולהגיע ישר לבית-המשפט העליון שיפסוק, ובזה נגמור את הסיפור.

ראובן ריבלין: – – – ועדת המכרזים?

אברהם פורז: כשהכנסת חוקקה את התיקון שהעביר נושאים לבתי-המשפט לעניינים מינהליים, ובין היתר את נושא המכרזים, חשבו שבנושא מכרזים זה כמו, למשל, קבלן לא זכה במכרז של העירייה על הנחת צנרת מים, או קבלן לא זכה בעניין של כביש.

אברהם פורז: אבל, לדעתי, במקרים האלה, שיש להם השלכה ארצית בקנה-מידה גדול, והם יכולים לגרום לצרות בתחום השידור, העניין צריך להגיע, כמו יתר העתירות, ישר לבג"ץ, ובג"ץ יחליט ובזה נגמור את העניין.

אברהם פורז: עובדה היא, שבשל התמשכות ההליכים, הזכיין שנותר, זה שזכה מלכתחילה, ערוץ-10, "ישראל-10", מפעיל היום לבדו את הערוץ, ויש הטוענים שאחת הסיבות לכישלון של הערוץ, ועד עכשיו הכישלון הוא במונחי רייטינג, במונחי צפייה, היא, שהם לקחו עליהם משימה גדולה מדי.

אברהם פורז: הם היו צריכים, ותכננו להפעיל חצי, ולקחו על עצמם להפעיל כפול ממה שיכולים היו לבצע, והתוצאה איננה טובה.

סופה לנדבר: רבותי חברי הכנסת, בבקשה, לא באמצע האולם.

סופה לנדבר: אתם רוצים לדבר, תצאו מהאולם.

סופה לנדבר: אדוני השר, יש לך נואם.

ראובן ריבלין: – – –

אברהם פורז: הם הלכו לליברמן לשכנע אותו שלא יפרוש.

זבולון אורלב: הרוב שלו נמצא בספסלים האלה.

אברהם פורז: רבותי, כתוצאה מזה, אנו נאלצנו תוך כדי דיון בהצעת החוק להכניס שינויים כדי להתאים את החקיקה לריאליה.

אברהם פורז: אין לנו סיבה לעשות חקיקה תלושה מהמציאות.

אברהם פורז: לפיכך, אני מניח שאם היינו צריכים לעשות חוק לפני חודשיים, לא הייתי מביא בפניכם סעיף כמו סעיף 4 לתיקון, האומר מה קרה אם אחד מבעלי הזיכיון בערוץ השלישי שזכה במרכז מחליט לא להתייצב ולא לשדר.

אברהם פורז: לא העלינו על דעתנו סיטואציה כזאת.

אברהם פורז: היה מאבק לחיים ולמוות מי יזכה להפעיל, וחשבו שזו מכונה להדפסת כסף.

אברהם פורז: לכן, אנחנו קבענו שניתנה סמכות.

אברהם פורז: אם מסתבר שבערוץ השלישי אחד מבעלי הזיכיון שזכה, בין שהוא התייצב לקבל את הזיכיון ובין שלא התייצב, או שהתחיל בשידור ופסק – יש לאפשר לנותר לקיים את השידורים.

אברהם פורז: גם פה נקבעה מגבלה שלא לרוחי – ואני כבר אומר את דעתי, אבל אטפל בה בהזדמנות אחרת – לגבי מעורבות עיתונים.

אברהם פורז: אני חושב שיש היום מגמה מוגזמת ומופרזת בהתנפלות על העיתונים.

אברהם פורז: אין ספק, שמדינה שבה יש שלושה עיתונים גדולים, שבעצם מרכזים את כל קהל הקוראים, ובעיקר עיתון אחד גדול שהוא ללא ספק מונופול, זו בעיה.

אברהם פורז: אבל, הבעיה היא בעצם היות העיתון עיתון גדול – ואני אומר את דעתי – ולא בבעיה שהעיתון הזה מחזיק איזה אחוז קטן בחברת טלוויזיה שמחזיקה באופן עקיף בערוץ החדשות.

אברהם פורז: זה כמו שהיינו אומרים שעיתון גדול החליט לקנות רשת סופרמרקטים או מינימרקטים ואנו אומרים לו: תסגור את המינימרקטים.

אברהם פורז: לא זו הבעיה.

אברהם פורז: הבעיה איננה שם.

קולט אביטל: יש הבדל.

אברהם פורז: זה לא משנה.

אברהם פורז: עמדתי בעניין הזה לא התקבלה.

אברהם פורז: גם בערוץ השלישי נשארנו מתמידים בעמדה, שעיתון לא יכולה להיות לו דריסת רגל בערוץ השלישי.

אברהם פורז: במובן הזה, עדיין הגדרת העיתון היא הגדרה רחבה מאוד, לרבות ירחון.

אברהם פורז: לדעתי, גם זה יהיה טעון תיקון בעתיד.

אברהם פורז: הכנסנו דבר נוסף, שגם עליו איש לא חלם ולא יכול היה לחשוב עליו לפני חודשיים, שאם אחד מהזכיינים בערוץ השני – והזיכיונות בערוץ השני עומדים לפקוע בעוד כ-20 חודש – יחליט שהוא רוצה לקפוץ למים הקרים וללכת להציל את הזכיין שנותר בערוץ השלישי, הוא יוכל לעשות זאת.

אברהם פורז: מובן שאז אנחנו נצטרך לעשות, כפי שנאמר פה – – –

סופה לנדבר: תסיים, בבקשה.

אברהם פורז: – – – המועצה באישור השר והוועדה תצטרך לעשות את הרגולציה המתאימה וגם תצטרך לסדר את מה שיקרה בערוץ-2 לאחר פרישה כאמור.

אברהם פורז: אבל, אם אחד מהזכיינים בערוץ השני יחליט לעבור לערוץ השלישי וכתוצאה מזה אלה שייוותרו הם דווקא שני הזכיינים שבהם יש עיתון – קבענו בצורה מפורשת, שמי שהחזיק אחזקות, לרבות עיתון, איננו חייב למכור את האחזקות שלו בשלב זה, כי זה קרה שלא באשמתו.

סופה לנדבר: אדוני, ביקשתי לסיים.

אברהם פורז: אבל, אני חייב להסביר.

אברהם פורז: זה חוק מורכב, שאחר כך הולך לבתי-המשפט.

אברהם פורז: אני יכול לרדת, אבל אין ברירה.

סופה לנדבר: טוב.

אברהם פורז: אינני עושה זאת כי אני נהנה במיוחד.

יצחק כהן: להצביע, ונמשיך לדבר.

ראובן ריבלין: אדוני, בהסתייגויות – – –

אברהם פורז: זה ייקח בערך עוד חמש דקות.

אברהם פורז: אנו גם קבענו, ששלושת בעלי הזיכיונות של שידורי טלוויזיה בערוץ השני רשאים להתאגד לשני תאגידים שיהיו בעלי זיכיונות ליחידות שידור במקום שלוש היחידות.

אברהם פורז: זה לא מצריך אישור של אף אחד.

אברהם פורז: זה איחוד של בעלי הזיכיונות בהסכמה.

אברהם פורז: אבל, הם חייבים להיות לפחות שניים, כי אנחנו לא רוצים, שבמקרה שערוץ-3 נופל, יישאר רק זכיין אחד.

אברהם פורז: אבל, יש גם אפשרות ששניים מבעלי הזיכיון בערוץ השני מתאגדים בלי לקבל את הסכמת השלישי.

אברהם פורז: במקרה זה, קבענו שלמועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו תהיה אפשרות לבחון את הבקשה למיזוג, והמועצה תסרב לבקשה אם סברה שיש בהתאגדות כאמור כדי לגרום לפגיעה מהותית במי מבעלי הזיכיונות, בתחרות ביניהם או בטובת הציבור, כדי שלא יצא דבר שאנחנו לא התכוונו לו, ששניים מתאחדים כדי לרמוס את השלישי.

אברהם פורז: קבענו גם, שבמקרה שיהיו איחודים מועצת הרשות השנייה תקבע בכללים שהתאגידים האמורים, לאחר האיחוד, יחויבו בהפקות מקומיות ובהפקות מקומיות קנויות, קרי מה שהולך לאולפנים חיצוניים, בהיקף גדול יותר מהשיעורים המקוריים שנקבעו.

אברהם פורז: רבותי חברי הכנסת, מה שאני יכול לומר לכם הוא, שאנחנו מצפים שהממונה על ההגבלים העסקיים לא יערים קשיים בדרכי המיזוג.

אברהם פורז: לכן הכנסנו פה סעיף, שלפיו מצד אחד הממונה עדיין קיים וזכותו קיימת, ואולם מצד שני אל לו להתנגד לבקשה לאיחוד של בעלי הזיכיון, אלא אם כן השתכנע כי קיימים טעמים מיוחדים להתנגד ולאחר ששקל גם את מטרותיו של חוק זה.

אברהם פורז: כשאנחנו אומרים "את מטרותיו של חוק זה", אנחנו מתכוונים לזה שהתחרות העסקית על מחירי פרסום איננה חזות הכול.

אברהם פורז: אם היינו רוצים תחרות עסקית, היינו אומרים שכל אחד יפעיל תחנת שידור בלי שום מגבלות.

אברהם פורז: אבל, על זה אני רוצה לשבח את שר התקשורת, שעומד בתוקף על זה שלא ייפגעו הפקות המקור.

אברהם פורז: אנחנו לא רוצים להגיע לטלוויזיה שיש בה ריבוי ערוצים, אבל ערוצים ברמה ירודה.

אברהם פורז: לכן, השר מחויב לעניין הזה של הפקות מקור, למעשה, גם אם נעבור לשיטת הרשיונות משיטת הזיכיונות.

קולט אביטל: איפה – – –

אברהם פורז: כתוב, שאם הם יתאחדו, המועצה תקבע הגדלה של הפקות המקור ושל הפקות המקור הקנויות.

קולט אביטל: לא מספיק.

אברהם פורז: לא קבענו את השיעור.

אברהם פורז: אנחנו השארנו זאת למועצה, כי אנחנו לא יודעים בדיוק מי מתאחד, איפה מתאחד וכמה.

אברהם פורז: אבל, זה נמצא.

אברהם פורז: חברת הכנסת אביטל, זה נמצא בסעיף קטן (ג) בעמוד 5 בהצעת החוק.

סופה לנדבר: חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

רחמים מלול: הוא בסדר.

אברהם פורז: אנחנו רק בתחילת הדרך, ועוד רבה החקיקה כמובן.

אברהם פורז: אנחנו עשינו פה כמה תיקוני חקיקה דחופים, על מנת לאפשר כרגע מין תהליך של הצלה לגבי בעלי הזיכיונות השונים ובעלי הזכויות השונים.

אברהם פורז: אני שב ומודה לשר התקשורת ראובן ריבלין.

אברהם פורז: אני רגיל ששרים מעבירים חוקים לכנסת – זו לא הפעם הראשונה, זה היה גם בחוק הקודם שעסק בכבלים ובלוויין – ועדיין לא ראיתי שר מסור כמוהו, שבא לכל ישיבות הוועדה, מלווה אותנו מן ההתחלה עד הסוף, דוחף, מסייע ועושה כמיטב יכולתו על מנת שנוציא מתחת ידינו מוצר טוב.

אברהם פורז: הלוואי שירבו שרים כמותו.

ראובן ריבלין: תודה.

אברהם פורז: אני גם רוצה להודות לעורך-הדין רביב סובול מאגף התקציבים וגם לגברת נגה רובינשטיין ממשרד המשפטים, שישבו שעות ארוכות וסייעו בגיבוש הצעת החוק.

אברהם פורז: אני, כמובן, רוצה להודות לגברת אתי בנדלר, היועצת המשפטית של הוועדה שלנו, וללאה ורון, מנהלת הוועדה.

אברהם פורז: יש גם רבים אחרים, אבל מאחר שכפי שהסברתי לכם מדובר רק בפרק אחד קטן מתוך חוק הרבה יותר ארוך, תהיה לי הזדמנות אחרי הפגרה.

אברהם פורז: אדוני שר התקשורת, אני מאוד מקווה, שלפני צאת הכנסת לפגרת הקיץ, בסוף יולי, אנחנו נשלים את כל יתרת החקיקה, לרבות "ברית-המועצות" והדברים האלה.

ראובן ריבלין: אנחנו סומכים על יושב-ראש הוועדה.

אברהם פורז: אני מודה לך.

אברהם פורז: ואז, גם יהיה לנו זמן להודות לכל האחרים.

אברהם פורז: אני מבקש לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

אברהם פורז: ניפגש אחרי הפגרה בתיקונים נוספים.

אברהם פורז: עד אז גם חלק מהבעיות שלא ידועות לנו היום תהיינה פתורות או לפחות נדע לאן הדברים הולכים: האם ערוץ-10, הערוץ השלישי, שרד או לא, מי יתחבר אליו וכו'.

סופה לנדבר: מי הפסיק לעשות עליו תקשורת וביקורת?

סופה לנדבר: כן?

סופה לנדבר: רבותי, אנחנו עוברים להנמקת ההסתייגויות לחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 17), התשס"ב–2002.

סופה לנדבר: לשם החוק אין הסתייגויות.

סופה לנדבר: יש לנו כמה מסתייגים – חברי הכנסת זבולון אורלב, מיכאל איתן, נחום לנגנטל, צבי הנדל, איתן כבל וקולט אביטל.

סופה לנדבר: נתחיל בהסתייגות חבר הכנסת אורלב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הנדל, אתה מוותר?

אפי אושעיה: אני מוותר.

נסים זאב: זה יהיה עד השעה 01:00 – – –

זבולון אורלב: אני לא אנמק יותר, אלא רק את הנימוק הזה.

סופה לנדבר: אתה תנמק את כל ההסתייגויות בשם הקבוצה.

זבולון אורלב: כן, את כל ההסתייגויות.

זבולון אורלב: לא אנצל את הזמן, אלא רק שתיים או שלוש דקות.

זבולון אורלב: השקענו קצת עבודה בחוק הזה.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר, כפי שאמר יושב-ראש הוועדה המיוחדת, ההצעה המונחת לפני חברי הכנסת היא באמת הצעה חלקית, כעזרה ראשונה דחופה, על מנת שכוונת המחוקק שלנו בהקמת הערוץ השלישי תוכל להתקיים.

זבולון אורלב: הכנסת יכולה לברך על תנאי המכרז לערוץ השלישי.

זבולון אורלב: יש שם רף תוכני גבוה, ומי שרוצה תוכן בערוצי הטלוויזיה ותרבות והפקות מקור, יש לו עניין שערוץ-10 יתקיים.

זבולון אורלב: גם אם אחד הזכיינים מסתלק מאיזו סיבה, יש לנו עניין שזכיין אחר יוכל להיכנס, לפחות באותם תנאים, וזה עיקר ההצעה.

זבולון אורלב: הצלחנו לשמור על נושא הצלבת בעלויות, שהעיתונות הכתובה לא תיכנס לערוץ, והצלחנו לשמור על כך שגם אם יהיה איחוד זכיינים, כל עניין הפקות המקור יגדל, בין שיהיה איחוד זכיינים בערוץ השני ובין שיהיה איחוד זכיינים בערוץ השלישי.

זבולון אורלב: לפיכך, אני ממליץ בפני חברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק המונחת לפנינו.

סופה לנדבר: למסתייגים יש זכות לומר משהו.

יצחק כהן: לא רוצים.

סופה לנדבר: מיכאל איתן.

ראובן ריבלין: לא נמצא.

סופה לנדבר: נחום לנגנטל, אתה מוותר?

סופה לנדבר: צבי הנדל, מוותר?

סופה לנדבר: – לא נמצא.

נחום לנגנטל: כששאלו אותי למה אני רוצה להיבחר לכנסת, אמרתי שיהיה חוק שהוא תיקון לחוק הרשות השנייה, ועל זה אני רוצה לדבר.

אפי אושעיה: נחום, באמת.

קולט אביטל: נחום, באמת – – –

אורי אריאל: אל תוותר, נחום.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, גברתי חברת הכנסת קולט אביטל, קודם עברה הצעת חוק שלי בקריאה שנייה ושלישית, וביקשו ממני לא לדבר, לא דיברתי, קיבלתי את דעת הרוב.

נחום לנגנטל: אם אתם רוצים שאני בכלל אצא לפנסיה, אני מוכן לעשות זאת.

נחום לנגנטל: אם חבר הכנסת כבל יאמר לי, הוא חבר מאוד קרוב שלי, אם הוא יגיד – – –

סופה לנדבר: לא, לא, לא, אתה עוד צעיר מדי.

נחום לנגנטל: גברתי היושבת-ראש, אני בכל אופן רוצה לומר משהו בקשר לתיקונים שאנחנו עושים לחוק הרשות השנייה.

סופה לנדבר: רבותי, עוזרים פרלמנטריים, אני מבקשת שקט באולם.

נחום לנגנטל: יש פה כמה נושאים מאוד קרדינליים, וחלק מהם מובאים היום.

נחום לנגנטל: כשהגענו לבניין הזה, ועבדנו שנה שלמה להעביר את הערוץ השלישי, קרי, ערוץ-10, חשבנו אז בוועדת הכספים, וכן במליאה, שצריך לשבור את המונופול של הערוץ השני, כערוץ מסחרי שיש לו מונופול על שני דברים, גם על הפרסומות, וזה מעל 200 מיליון דולרים בשנה, וגם על המצב שבו יהיה רייטינג בערוץ אחד, שהוא זה שיוביל את הרייטינג במדינת ישראל ויקבע את האג'נדה, את סדר-היום הלאומי מכל הבחינות, גם תרבותית, גם חדשותית וכן הלאה.

נחום לנגנטל: לאחר מכן העברנו פה בכנסת את הערוץ הייעודי של ערוץ החדשות, ואפשרנו לערוץ החדשות לשדר בערוץ השלישי במשך השנה הראשונה.

נחום לנגנטל: מה שקורה בחודש האחרון, בשבועות האחרונים, מאז עלה הערוץ השלישי או ערוץ-10 לאוויר – לא לילד הזה פיללנו, לא במובן של ביקורת על המנהלים או על המשקיעים.

נחום לנגנטל: אני בכלל לא רוצה להעביר ביקורת, אבל התוצאה ששקופית על השביתה בערוץ הראשון היא בעלת רייטינג יותר גבוה מאשר כל מה שמשדר ערוץ-10, זה דבר מאוד מדאיג, כי זה יכול חס וחלילה להפיל את ערוץ-10 ולהחזיר את המונופול לערוץ השני.

נחום לנגנטל: מה שנעשה היום בהצעה לתיקון – בעניין הזה אני פונה לחברי הכנסת, צריך להבין את הקונטקסט הכללי – אנחנו רוצים כרגע לתת את הקביים לערוץ-10, על מנת שהוא יוכל לתת איזו תחרות לערוץ השני.

נחום לנגנטל: סגן שר האוצר, יש לך היום ארבעה אירועים, ואני מבין שאתה מאוד מאוד עסוק, ובבית הזה כנראה אנחנו מתעסקים רק בשטויות, אבל בכל אופן, תן לנו את הכבוד, כשאנחנו מעוניינים כן ללבן את הנושא, במסגרת מה שמותר לנו לעשות על-פי חוק.

יצחק כהן: אתה מדבר מעבר לזמן שהוקצב לך.

נחום לנגנטל: אם היושבת-ראש תאמר לי להפסיק, אני אעשה את זה.

זבולון אורלב: איציק כהן, יש לו ארבע הסתייגויות.

זבולון אורלב: הוא יכול לדבר 40 דקות.

יצחק כהן: – – –

נחום לנגנטל: אדוני סגן שר האוצר, אם פתחת חשבון, נפתח חשבון.

ראובן ריבלין: נחומק'ה, תעשה את עבודתך.

נחום לנגנטל: אתה חושב שאנחנו נרקוד לפי החליל של האירועים שלך בערב?

נחום לנגנטל: זה מה שאתה אומר?

יצחק כהן: די, די, תגמור.

נחום לנגנטל: אני לא אגמור כשאתה תאמר לי, ואל תהיה חוצפן בבית הזה.

נחום לנגנטל: הבנת, סגן השר?

יצחק כהן: די כבר.

נחום לנגנטל: אנחנו בבית הזה נעשה מה שאנחנו צריכים לעשות כמחוקקים, ואם הממשלה תרצה להפוך את הכנסת לגמרי לגמדה, לא ניתן לכם לעשות זאת.

יצחק כהן: חאלס.

יצחק כהן: דבר.

סופה לנדבר: אדוני סגן השר, בבקשה.

סופה לנדבר: תן לו לדבר.

סופה לנדבר: אל תתווכח אתו.

נחום לנגנטל: אדוני השר, בעניין הצעת החוק שמובאת לפנינו, ואני מציין זאת לגבי ההמשך, בשני דברים צריך להיזהר מאוד.

נחום לנגנטל: הראשון זה בבעלויות הצולבות.

נחום לנגנטל: אני לא חושב שהעיתונים צריכים לצאת לגמרי מתחום התקשורת האלקטרונית, כמו שחושב חברי חבר הכנסת אורלב.

נחום לנגנטל: אני חושב שחלק מהבעיה של ערוץ-10 היא, שאין שם מישהו שהוא בעל עיתון.

נחום לנגנטל: חלק מהבעיה היא, שאנשים שיש להם התמחות בתקשורת לא נמצאים שם, אלא רק בעלי הון.

נחום לנגנטל: מצד שני, יש לעשות זאת בשום שכל.

נחום לנגנטל: אסור לנו להגיע למצב שבו בבעלויות, כתוצאה מהמטריצות החדשות שהשתנו פה, מישהו ייקח לעצמו בעלויות יותר מדי חזקות בערוצים שייווצרו במפת התקשורת, כי שוב נגיע למרכזי כובד בלתי רצויים במפת התקשורת של מדינת ישראל.

נסים זאב: – – –

נחום לנגנטל: יש כמה דברים שבהם אנחנו רוצים לעזור.

נחום לנגנטל: הראשון, מאחר שיש שתי זכייניות ואחת יצאה מהמשחק, השאלה היא מי יכול לבוא במקומו.

נחום לנגנטל: זאת השאלה הגדולה.

נחום לנגנטל: זאת העזרה הראשונה.

נחום לנגנטל: גברתי היושבת-ראש, למרות הסתייגויותי, התיקון הזה הוא תיקון ראוי, ואני אתמוך בו.

נחום לנגנטל: מאחר שאני לא רוצה למנות כרוכל את כל האזהרות, נעשה את זה במסגרת ישיבת הוועדה הבאה, בהתקדמות בפרקים האחרים.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

סופה לנדבר: תודה.

סופה לנדבר: יש עוד מישהו מהמסתייגים שרוצה לדבר?

סופה לנדבר: חברי הכנסת איתן כבל וקולט אביטל, אתם רוצים לדבר?

איתן כבל: – – –

סופה לנדבר: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה.

סופה לנדבר: לשם החוק אין הסתייגויות.

סופה לנדבר: אני מבקשת להצביע.

סופה לנדבר: הצבעה מס' 14 בעד שם החוק – 20 נגד – 2 נמנעים – 1 שם החוק נתקבל.

סופה לנדבר: בעד – 20, שניים נגד ואחד נמנע.

סופה לנדבר: שם החוק נתקבל.

סופה לנדבר: אנחנו עוברים לסעיף 1.

סופה לנדבר: יש הסתייגויות, ואנחנו עוברים להצבעה.

סופה לנדבר: מי בעד ההסתייגויות ומי נגד ההסתייגויות?

קריאות: – – – הצבעה מס' 15

סופה לנדבר: ביטלתי את ההצבעה.

סופה לנדבר: לסעיף 1 יש הסתייגויות.

זבולון אורלב: קבוצת אורלב מבטלת את כל ההסתייגויות שלה.

סופה לנדבר: אנחנו מצביעים על סעיפים 5-1 כנוסח הוועדה.

סופה לנדבר: בבקשה להצביע.

סופה לנדבר: הצבעה מס' 16 בעד סעיפים 5-1 – 23 נגד – 3 נמנעים – 1 סעיפים 5-1 נתקבלו.

סופה לנדבר: בעד – 23, נגד – 3, נמנע אחד.

סופה לנדבר: סעיפים 5-1, כנוסח הוועדה, התקבלו ברוב של 23 קולות.

סופה לנדבר: סעיף 6, סעיף 71א החדש, לסעיפים הקטנים (א) ו-(ב) אין הסתייגויות.

סופה לנדבר: לסעיף קטן (ג) – קבוצת אורלב.

זבולון אורלב: כל ההסתייגויות שלי הוסרו.

סופה לנדבר: גם לסעיפים 6 ו-7?

זבולון אורלב: הכול.

סופה לנדבר: שר המשפטים לא נמצא.

סופה לנדבר: אין הסתייגויות.

סופה לנדבר: חברי הכנסת אנחנו מצביעים על סעיפים 6 ו-7, לרבות לוח התיקונים לסעיף 6, כנוסח הוועדה.

סופה לנדבר: אני מבקשת להצביע.

סופה לנדבר: הצבעה מס' 17 בעד סעיפים 7-6 – 21 נגד – 3 נמנעים – 2 סעיפים 7-6 נתקבלו.

סופה לנדבר: 21 בעד, שלושה מתנגדים ושני נמנעים.

סופה לנדבר: הסעיפים התקבלו כנוסח הוועדה.

סופה לנדבר: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

סופה לנדבר: אני מבקשת להצביע.

סופה לנדבר: הצבעה מס' 18 בעד החוק – 23 נגד – 3 נמנעים – 2 חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 17), התשס"ב–2002, נתקבל.

סופה לנדבר: 23 בעד, שלושה מתנגדים ושני נמנעים – החוק התקבל בקריאה שלישית.

סופה לנדבר: סגן שר האוצר ישיב על שאילתות.

סופה לנדבר: שאילתא מס' 2814, של חבר הכנסת אמנון כהן – איננו נוכח, לפרוטוקול.

סופה לנדבר: חבר הכנסת אמ' כהן שאל את שר האוצר ביום ד' בטבת התשס"ב (19 בדצמבר 2001): ב"ידיעות אחרונות" מיום כ' בכסליו התשס"ב, 5 בדצמבר 2001, פורסם כי בנק הפועלים העלה את מחירי העמלות בשיעורים של 20%–50%; רצ"ב פרסום בנושא.

סופה לנדבר: רצוני לשאול: 1.

סופה לנדבר: מה הוא שיעור העלאת העמלות ביתר הבנקים?

סופה לנדבר: 2.

סופה לנדבר: מה היא עמדת האוצר בנושא?

יוחנן כהן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

יוחנן כהן: מבירור שערך המפקח על הבנקים עולה, שאין בכוונת בנק הפועלים לשנות את מבנה העמלות ואופן גבייתן ואין החלטה בהנהלת הבנק על יישום חבילות תעריפים.

יוחנן כהן: לעניין העלאת עמלות הבנקים, מהפיקוח על הבנקים נמסר, שמדד העמלות הממוצע של חמשת הבנקים הגדולים במחצית השנייה של 2001 היה גבוה ב-2% ריאלית בהשוואה לתקופה המקבילה אשתקד.

יוחנן כהן: יובהר, שהתפתחות מדד העמלות נבחנת על-פי העלות הממוצעת של 13 השירותים הבנקאיים הנפוצים ביותר עבור לקוחות פרטיים ולקוחות עסקים קטנים.

סופה לנדבר: שאילתא 2826 שלי, של חברת הכנסת לנדבר, בעניין מימון תוכנית הבראה כלכלית.

סופה לנדבר: חברת הכנסת ס' לנדבר שאלה את שר האוצר ביום ד' בטבת תשס"ב (19 בדצמבר 2001): נתוני העוני בישראל מצביעים על גידול במספר המשפחות העניות ובמספר הילדים החיים מתחת לקו העוני.

סופה לנדבר: רצוני לשאול: 1.

סופה לנדבר: האם יהיו קיצוצים בנושאי הרווחה ובסיוע למשפחות הנזקקות?

סופה לנדבר: 2.

סופה לנדבר: מה הם מקורות המימון המוצעים לתוכנית ההבראה הכלכלית?

יוחנן כהן: 1.

יוחנן כהן: הממשלה החליטה על שורה של קיצוצים, ובין השאר קיצוץ באחוז אחיד לכלל משרדי הממשלה, אשר חל גם על משרד העבודה והרווחה.

יוחנן כהן: במסגרת המאמץ לתמרץ אנשים לצאת לשוק העבודה החליטה הממשלה על ביטול השיעור המוגדל בגמלאות הבטחת הכנסה הניתנות למי שמקבל קצבה מעל שנתיים.

יוחנן כהן: כמו כן, במאמץ להקטין את ההוצאות החליטה הממשלה על הפחתה אחידה בקצבאות הילדים ועל אי-עדכון כלל הקצבאות של הביטוח הלאומי, למעט קצבאות נכות.

יוחנן כהן: 2.

יוחנן כהן: גברתי, לא ברור למה התכוונת, גברתי, ב"תוכנית הבראה כלכלית", ולכן לא ניתן להתייחס למקורות המימון לתוכנית האמורה.

יוחנן כהן: ככלל, כל הצעדים שהממשלה החליטה עליהם ימומנו במסגרת התקציב שעליו הוחלט.

סופה לנדבר: תודה רבה.

סופה לנדבר: שאילתא 2915, של חבר הכנסת שמואל הלפרט, בנושא: הפגיעה בשכבות החלשות.

סופה לנדבר: חבר הכנסת ש' הלפרט שאל את שר האוצר ביום כ"ה בטבת התשס"ב (9 בינואר 2002):

סופה לנדבר: הממשלה אישרה לאחרונה את התקציב, ובו גזירות כלכליות על השכבות החלשות ופגיעה קשה בקצבאות הילדים.

סופה לנדבר: בעיתונות פורסם, שכרבע מיליון בני-נוער ייפגעו מקיצוץ הקצבאות.

סופה לנדבר: רצוני לשאול: 1.

סופה לנדבר: כמה אנשים ייתוספו למעגל העוני בעקבות הגזירות?

סופה לנדבר: 2.

סופה לנדבר: מה ייעשה כדי לחלץ אותם ממעגל העוני?

יוחנן כהן: 1.

יוחנן כהן: אין בידינו נתונים על השפעת הקיצוצים השונים על תחולת העוני.

יוחנן כהן: אנו מציעים כי הרב הלפרט יפנה את שאלתו אל המוסד לביטוח לאומי, אשר בידיו מצויים הנתונים הנדרשים לניתוח מסוג זה.

יוחנן כהן: 2.

יוחנן כהן: אנו סבורים כי הפתרון האמיתי לחילוץ האנשים ממעגל העוני טמון בהגברת הצמיחה הכלכלית ובהגדלת מספר מקומות התעסוקה במשק.

סופה לנדבר: שאלה נוספת לחבר הכנסת הלפרט.

שמואל הלפרט: אדוני סגן שר האוצר, אני מאוד מתפלא שלמשרד האוצר אין נתונים לגבי הפגיעה בקצבאות הילדים.

שמואל הלפרט: מדובר בקיצוץ של 12% בקצבאות הילדים.

שמואל הלפרט: הכלכלנים של הביטוח הלאומי אומרים שהדבר יגרום לירידת עוד עשרות אלפי משפחות מתחת לקו העוני.

שמואל הלפרט: אתם לא בדקתם לפני שהחלטתם על הקיצוץ הכואב של 12%, מה יהיו ההשלכות בקרב 2 מיליוני ילדים?

תמר גוז'נסקי: חבר הכנסת הלפרט, יש לי התשובה.

תמר גוז'נסקי: 50,000 ילדים.

תמר גוז'נסקי: זאת התשובה: 50,000 ילדים.

שמואל הלפרט: איך משרד האוצר, אדוני סגן שר האוצר, מחליט על קיצוץ כואב של 12% בלי שהוא ידע מה יהיו ההשלכות?

שמואל הלפרט: מפליא אותי מאוד איך משרד האוצר פועל.

שמואל הלפרט: הוא מחליט על גזירות בלי שהוא יודע מה יהיו ההשלכות שלהן?

יוחנן כהן: הרב הלפרט, את השאלה הזאת אתה מפנה דווקא אלי, כאשר אתה יודע שבפעילות משותפת הצלחנו לצמצם את הנזק עד ל-12%.

שמואל הלפרט: זה לא מכוון אליך אישית אלא לאוצר, לפקידות של האוצר.

יוחנן כהן: כפי שאמרה חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, ואני סומך על הנתונים שהיא מציגה מכיוון שהיא חברת כנסת יסודית, זה בוודאי משפיע, אבל כנראה אנחנו בצוק העתים, ויהי רצון שישתפר המצב במשק ותהיה צמיחה, ואז נוכל לחזור למתכונת הקודמת.

תמר גוז'נסקי: מה הקשר לצמיחה?

סופה לנדבר: תודה.

סופה לנדבר: שאילתא 2931 של חבר הכנסת הירשזון – איננו נוכח, לפרוטוקול.

סופה לנדבר: חבר הכנסת א' הירשזון שאל את שר האוצר ביום כ"ה בטבת התשס"ב (9 בינואר 2002):

סופה לנדבר: מאז בוטל מס רכוש בינואר 2000, הפכו כ-400 משרות במשרד האוצר, שיועדו לטיפול במס רכוש, לבלתי נחוצות.

סופה לנדבר: רצוני לשאול: 1.

סופה לנדבר: האם הוחלט לפטר את כל העובדים שהועסקו במס רכוש?

סופה לנדבר: 2.

סופה לנדבר: אם לא – במה עוסקים עובדים אלה כיום?

סופה לנדבר: 3.

סופה לנדבר: אם מאות עובדים אלה נקלטו בתפקידים אחרים, מדוע לא יפעל משרדך לקליטה דומה במשרדים אחרים כדי לצמצם את האבטלה?

יוחנן כהן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

יוחנן כהן: חטיבת מיסוי מקרקעין הינה חלק מאגף של מס הכנסה ומיסוי מקרקעין, האחראי לביצוע חוק מיסוי מקרקעין על כל היבטיו: מס שבח, מס מכירה, מס רכישה ומס רכוש, אשר שיעורו הוקטן בעקבות תיקון מס' 45 לחוק ל-0%.

יוחנן כהן: העבודה השוטפת, הכרוכה ביישום החוקים לעיל, מתבצעת בעשרה משרדים אזוריים, כאשר לכל עסקת מקרקעין מוציאים שומות כנדרש – מס שבח, מכירה ורכישה.

יוחנן כהן: בכל תיק כרוך טיפול, החל משלב קליטתו, עריכת השומה וגביית המס, והטיפול יכול להימשך בהליכים של השגה ועררים לבית-המשפט.

יוחנן כהן: כל ההליכים שצוינו לעיל מתבצעים בפועל על-ידי עובדי החטיבה במשרדים.

יוחנן כהן: יודגש כי עובדי חטיבת מיסוי מקרקעין עוסקים ביישום ההוראות במכלול המסים שצוינו לעיל.

יוחנן כהן: יתר על כן, אף בתקופת תחולתו המלאה של חוק מס רכוש, היקף כוח-האדם שעסק בו היה קטן יחסית לעומת המסים האחרים.

יוחנן כהן: תיקון מס' 45 לחוק, שתחולתו מיום 1 בינואר 2000, הקטין את שיעור מס רכוש ל-0% ולא ביטל אותו.

יוחנן כהן: במקביל, הוטל מס חדש – מס מכירה.

יוחנן כהן: הפעלת מס המכירה מצריכה מנגנון – קליטה, שומות השגות וכו', נטל עבודה חדש, שבא במקום תפעול מס רכוש.

יוחנן כהן: יתר על כן, משמעות העמדת שיעור מס רכוש על 0% היא, כי יתר הוראות חוק מס רכוש ממשיכות ומתקיימות.

יוחנן כהן: האגף ממשיך וגובה חובות עבר של מס רכוש.

יוחנן כהן: כמו כן, בנציבות מס הכנסה ממשיכים ומטפלים, מכוחו של החוק, במתן פיצויים בגין פגיעה ברכוש במסגרת פעולות מלחמה ואיבה.

יוחנן כהן: בנושא זה, למותר לציין, כי במציאות הביטחונית היום אנו משקיעים משאבים רבים.

יוחנן כהן: אציין, כי בשנת 2000 טופלו למעלה מ-11,000 תביעות, ובשנת 2001 טופלו קרוב ל-9,000 תביעות.

יוחנן כהן: על הכול אוסיף ואומר, כי ניתוח המשמעויות העולות מהמלצות ועדת-רבינוביץ מלמד, כי יישומן מחייב תגבור שורת העובדים במיסוי מקרקעין.

יוחנן כהן: אסכם ואומר, כי בשנים האחרונות הצטמצמה מצבת העובדים בחטיבת מיסוי מקרקעין באופן ניכר.

יוחנן כהן: מנגד, חוק מיסוי מקרקעין עבר שינויים רבים מאז תיקון 33 לחוק, ויישומם מחייב תגבור מצבת העובדים.

סופה לנדבר: שאילתא 2946, של חבר הכנסת אפי אושעיה, בעניין פיצוי למלונות בקו העימות.

סופה לנדבר: חבר הכנסת א' אושעיה שאל את שר האוצר ביום ג' בשבט התשס"ב (16 בינואר 2002):

סופה לנדבר: תעשיית המלונות בקו העימות בצפון סובלת מפגיעה קשה בענף התיירות, שהחמירה עם התחממות הגזרה כולה בעקבות חטיפת שלושת חיילי צה"ל.

סופה לנדבר: לאור מסקנות ועדת-קפלן, רצוני לשאול: 1.

סופה לנדבר: האם יפוצו המלונאים בצפון?

סופה לנדבר: אם לא – מדוע?

סופה לנדבר: 2.

סופה לנדבר: מה עושה משרדך על מנת להביא לפתרון הבעיה?

יוחנן כהן: 2-1.

יוחנן כהן: בהתאם לחוק מס רכוש וקרן פיצויים, התקנות הנלוות ומסקנות ועדת-קפלן, רק באירועים שבהם הושבתה הפעילות, חוסר אפשרות לנצל נכסים, כתוצאה מנזק מלחמה או הוראת מערכת הביטחון לתושבי יישובי הספר לשהות במקלטים בשל פעילות המלחמה, זכאים בעלי העסקים באותם יישובי הספר לפיצוי בגין נזק עקיף.

יוחנן כהן: לאור האמור לעיל, אין רואים בנציבות מס הכנסה ומיסוי מקרקעין במתיחות שנוצרה עקב חטיפת שלושת חיילי צה"ל "נזק מלחמה" כהגדרתו, המזכה את המלונאים בקו העימות בצפון בפיצוי בגין נזק עקיף.

סופה לנדבר: שאלה נוספת לחבר הכנסת אפי אושעיה.

אפי אושעיה: אדוני סגן השר, הרי לתשובה השבלונית הזאת לא ציפיתי.

אפי אושעיה: אנחנו יודעים מה הכללים.

אפי אושעיה: יש ויכוח עם שלטונות מס הכנסה והקביעות של משרד הביטחון אם חטיפת שלושת החיילים מהווה אירוע ביטחוני שבגינו זכאים לפיצוי.

אפי אושעיה: עובדה היא שבעקבות החטיפה הזאת היה משבר בצפון, משבר שהוביל בהכרח, על-פי הכללים המקובלים, לנזק ממשי לכמה מבתי-המלון, שיכולים להוכיח שהנזק נגרם להם.

אפי אושעיה: בא עכשיו משרד האוצר, על-פי תשובה שנכתבה במס הכנסה, ונותן תשובה שבלונית על הכללים הקיימים.

אפי אושעיה: הרי את הכללים אנחנו מכירים ועל כך אנחנו מלינים.

אפי אושעיה: יוני קפלן, נציב מס הכנסה לשעבר, נפגש עם המלונאים בצפון, הסכים אתם, והיה ויכוח על הטכניקה, איך עושים שההוראה שקובעת שהחטיפה הביאה למשבר לא תהיה גורפת מדי.

אפי אושעיה: גם לזה נמצא פתרון.

אפי אושעיה: יוני קפלן הבטיח שיעביר את הנושא לנציבת מס הכנסה החדשה, שתקבל החלטה בעניין.

אפי אושעיה: לפיכך, אדוני סגן השר, אני מבקש ממך להמשיך לטפל בנושא על-ידי כך שתפנה את הבעיה לנציבת מס הכנסה החדשה, שתיתן תשובה.

אפי אושעיה: האמור מתייחס לשני בתי-מלון בצפון, משום שהם יכולים להוכיח שהיה להם נזק ממשי, כי עושים את ההשוואה לשנה הקודמת.

אפי אושעיה: לסיכום, אדוני, כפר-גלעדי ומלון "קרלטון" בנהרייה יכולים להוכיח את הדבר הזה, ולהם צריך לתת פיצוי על-פי הכללים שנקבעו בזמנם.

אפי אושעיה: תודה.

סופה לנדבר: תודה.

יוחנן כהן: ידידי, חבר הכנסת אפי אושעיה, אתה יודע שהמציאות הביטחונית היום גרמה לכל בתי-המלון בארץ להגיע למצבים הרבה יותר חמורים ממצבם של המלונות בצפון.

יוחנן כהן: אתה עובר לידם, והלב נצבט לראות מלונות, גם בתל-אביב וגם בירושלים, שאורותיהם כבויים.

יוחנן כהן: כך שהשאילתא שלך היתה נכונה לתקופתה, אבל היום, בצוק העתים, המצב קשה מאוד בכל ענף המלונאות בארץ.

יוחנן כהן: אני מקבל את מה שאתה אומר, ואני אעביר את העניין לנציבת מס הכנסה החדשה שתטפל בזה.

סופה לנדבר: תודה.

סופה לנדבר: שאילתא מס' 2968 של חבר הכנסת יגאל ביבי – אינו נוכח, לפרוטוקול.

סופה לנדבר: חבר הכנסת י' ביבי שאל את שר האוצר ביום ג' בשבט התשס"ב (16 בינואר 2002): פורסם בתקשורת, כי הבנקים גובים כ-250 עמלות ללא ידיעת הלקוחות.

סופה לנדבר: בפרסום נטען, כי חלק מן העמלות תמוה ואינו מוצדק.

סופה לנדבר: רצוני לשאול: 1.

סופה לנדבר: האם הידיעות נכונות?

סופה לנדבר: 2.

סופה לנדבר: אם כן – מה ייעשה בנדון?

יוחנן כהן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

יוחנן כהן: העמלות של כל בנק מפורטות בתעריפון של הבנק.

יוחנן כהן: תעריפון זה חייב להימצא בכל סניף, ולכל לקוח הזכות לעיין בו.

יוחנן כהן: כמו כן, יש תעריפון מתומצת, הכולל את 30 העמלות העיקריות.

יוחנן כהן: תעריפון זה יש לתלות על לוח בכל סניף.

יוחנן כהן: למעשה, אין 250 עמלות, שכן קיימים פיצולי משנה, כאשר הכוונה היא לעמלות החלות על סוגי אוכלוסייה שונים, כמו גם על פעולות שונות.

יוחנן כהן: יובהר שהבנקים מחויבים להודיע לפיקוח על הבנקים על כל עמלה חדשה, וכאשר לפיקוח על הבנקים יש השגות על העמלה, הוא בא בדברים עם הבנק על מנת לבטל או לשנות את העמלה.

סופה לנדבר: שאילתא מס' 3029, של חבר הכנסת יוסף פריצקי, בעניין הגבלת שכר הבכירים בעמותות.

סופה לנדבר: חבר הכנסת י' פריצקי שאל את שר האוצר ביום כ"ד בשבט התשס"ב (6 בפברואר 2002):

סופה לנדבר: באוגוסט 2001 החליטה הממשלה להסמיך את שר האוצר לגבש כללים שיביאו להידוק הפיקוח על שכר בכירים בגופים הנתמכים על-ידי הממשלה.

סופה לנדבר: רצוני לשאול: 1.

סופה לנדבר: האם גיבשת כללים כאלו?

סופה לנדבר: אם כן – מהם הכללים?

סופה לנדבר: 2.

סופה לנדבר: אם לא – מתי תעשה כן?

יוחנן כהן: שאילתא חשובה מאוד של חבר הכנסת יוסף פריצקי בעניין שכר הבכירים בעמותות: חבר הכנסת פריצקי, ועדת-אפרתי יושבת על המדוכה זה זמן רב, זמן רב גם לטעמי.

יוחנן כהן: אני מקווה שבתקופה הקרובה יפורסם דוח הוועדה, ואז נוכל להתייחס לעניין.

סופה לנדבר: חבר הכנסת פריצקי, בבקשה.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני סגן השר, בכל הכבוד הראוי, לך למי שהכין לך את התשובה ותן לו או לה מנה אחת אפיים, כי זו לא תשובה.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני סגן השר, בשנת 2001 שילמה מדינת ישראל לעמותות כ-8 מיליארדי שקלים.

יוסף יצחק פריצקי: זאת אומרת, זה בא מתקציב המדינה.

יוסף יצחק פריצקי: יש עמותות שנסמכות כמעט ב-100% על תקציב המדינה.

יוסף יצחק פריצקי: 100%.

יוסף יצחק פריצקי: עמותות תרבות, עמותות רווחה, כאלה ואחרות.

יוסף יצחק פריצקי: מנהלים מושכים שם שכר והוצאות בסכומים בלתי הגיוניים ובלתי סבירים.

יוסף יצחק פריצקי: זה עושה כמה דברים.

יוסף יצחק פריצקי: ראשית, פקידים בשירות הציבורי אומרים: למה לי לעבוד בשירות הציבורי?

יוסף יצחק פריצקי: אני אלך לעבוד בעמותה.

יוסף יצחק פריצקי: ממילא זה בא מאותה קופה, למה לי להיות פקיד בשירות הציבורי?

יוסף יצחק פריצקי: זה גורם לכך שהשירות הציבורי ירד, זה גורם להפקרות.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני סגן השר, עכשיו אני מציע שתיתן לי תשובה שאתה, אישית, כסגן השר, מבטיח לקחת את הנושא הזה לטיפול ולדווח לכנסת.

יוסף יצחק פריצקי: תודה.

יוחנן כהן: בפתיחת דברי אמרתי שהשאילתא שלך היא שאילתא חשובה מאוד ונכונה מאוד, ואכן הגיע הזמן לטפל בעניין הזה טיפול יסודי.

יוחנן כהן: אדוני חבר הכנסת פריצקי, אני מרים את הכפפה.

יוחנן כהן: אכן העיוותים ושכר העתק בכמה עמותות הוא בלי שום פרופורציה לפעילות שעושים שם.

יוחנן כהן: ניקח לדוגמה את "הקאמרי", ועוד ועוד ועוד, זה אכן מחייב טיפול.

יוחנן כהן: אני מקבל את המשימה, ובעזרת השם נטפל בזה.

יוסף יצחק פריצקי: תודה.

סופה לנדבר: תודה.

סופה לנדבר: שאילתא מס' 3043, של חבר הכנסת אורי אריאל: המשנים לנגיד בנק ישראל.

סופה לנדבר: חבר הכנסת א' יהודה אריאל שאל את שר האוצר ביום כ"ד בשבט התשס"ב (6 בפברואר 2002): הממשלה ממנה שני משנים לנגיד בנק ישראל.

סופה לנדבר: רצוני לשאול: 1.

סופה לנדבר: כמה עולה מינוי זה? 2.

סופה לנדבר: מדוע צריכים שני משנים לנגיד בנק ישראל?

יוחנן כהן: חבר הכנסת אורי יהודה אריאל, אני מבקש.

יוחנן כהן: 1.

יוחנן כהן: עלות השכר – 68,000 שקל בחודש.

יוחנן כהן: נוסף על שכר זה זכאי המשנה לרכב.

יוחנן כהן: שוב, אולי לא שמעת טוב, 68,000 שקל לחודש.

יוחנן כהן: נוסף על שכר זה זכאי המשנה לרכב.

יוחנן כהן: 2.

יוחנן כהן: סעיף 10 לחוק בנק ישראל, התשי"ד–1954, קובע: הממשלה, תוך התייעצות עם הנגיד, תמנה משנה לנגיד או שני משנים לנגיד.

יוחנן כהן: בעקבות עתירה שהוגשה לבג"ץ, בג"ץ 8193/99, על כך שהממשלה אינה ממנה משנה לנגיד כפי שקובע החוק, נקבע על-ידי בית-המשפט הגבוה לצדק ביום 4 בדצמבר 2001, כי על הממשלה למנות משנה, או משנים לנגיד בנק ישראל בתוך 60 יום, דהיינו עד ליום 4 בפברואר 2002.

רחמים מלול: אפשר לדעת אם משנה אחד אשכנזי ואחד ספרדי?

יוחנן כהן: אני חושב ששניהם ספרדים.

יוחנן כהן: גם הנגיד ספרדי, דרך אגב.

אורי אריאל: אדוני סגן השר, ראשית, נדמה לי שהשכר כפי שהודעת עליו מעל בימת הכנסת, נוגד את השכר הציבורי בזמן הקשה הזה, וראוי שתבדקו את זה יחד עם רכלבסקי.

יוחנן כהן: אתה צודק, לבנק ישראל יש אקסטריטוריה.

אורי אריאל: ראיתי שאתה מרים פה כפפות היום, אז הגיע הזמן גם בבנק ישראל, הוא לא מורם מעל כל השירות הציבורי; שם יש הסכמים קיבוציים שיעמדו לעולם ועד, ועם ישראל ישלם את זה.

אורי אריאל: שנית, האם תבדקו אפשרות בכל זאת שיהיה רק משנה אחד, כדי למנוע בזבוז משאבי ציבור.

יוחנן כהן: אנחנו נבדוק את זה.

סופה לנדבר: שאילתא של חבר הכנסת אלכסנדר צינקר – מס' 3047.

סופה לנדבר: חבר הכנסת צינקר לא נמצא – לפרוטוקול.

סופה לנדבר: חבר הכנסת א' צינקר שאל את שר האוצר ביום כ"ד בשבט התשס"ב (6 בפברואר 2002): פרט לתשלומים שוטפים בגין פנסיה תקציבית, יש להתחייבות הממשלה בגין פנסיה תקציבית גם השפעות עקיפות מהותיות על מצב המשק ועל תקציב המדינה.

סופה לנדבר: רצוני לשאול: 1.

סופה לנדבר: כיצד באות השפעות אלה לידי ביטוי בתקציב המדינה ובמצבת החוב הציבורי – חיוב בריבית רעיונית וכדומה?

סופה לנדבר: 2.

סופה לנדבר: האם קיימת הוראה שבכתב לגבי דרך הצגתה של השפעת ההתחייבות בגין פנסיה תקציבית בתקציב המדינה ובמצבת החוב הציבורי?

יוחנן כהן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יוחנן כהן: בתקציב המדינה מובאת בחשבון תחזית הפירעון.

יוחנן כהן: במצבת החוב הציבורי לא נכללת מחויבות הממשלה, זאת מפני שהדיווח הממשלתי היום הוא דיווח על בסיס מזומן.

יוחנן כהן: משנת 1991, להוציא שנת 2000, מדווח החשב הכללי בנספח על מחויבות הממשלה לקצבה ולזכויות אחרות של עובדי המדינה.

יוחנן כהן: החשב הכללי רואה בשיפור הדיווח הממשלתי משימה חשובה, ולכן הוא מבצע רפורמה מקיפה בניהול הנכסים וההתחייבויות של המדינה ובדיווח הכספי.

יוחנן כהן: על המדוכה יושבת ועדה לקביעת כללי חשבונאות ממשלתית ונבחרה מערכת ERP, אשר תאפשר ניהול אינטראקטיבי יעיל יותר, אשר יאפשר לדווח על עבודת הממשלה בהתאם לכללים מקובלים ואחידים.

יוחנן כהן: 2.

יוחנן כהן: הצגתה של התחייבות הממשלה לגבי היקף החבות האקטוארית של עובדי המדינה וגמלאיה בפנסיה תקציבית מתפרסמת על-ידי החשב הכללי במסגרת דין-וחשבון כספי, מדי סוף שנה, המפרט את מאזן זכויותיה והתחייבויותיה של הממשלה לסוף כל שנה, וזאת בהתאם לסעיף 12 לחוק מבקר המדינה.

יוחנן כהן: מאזן זה מוגש כחלק של הדין-וחשבון הכספי שהחשב הכללי מגיש מדי שנה.

סופה לנדבר: שאילתא של חברת הכנסת גוז'נסקי, מס' 3048 – מימון האוצר את הביטוח הלאומי.

סופה לנדבר: חברת הכנסת ת' גוז'נסקי שאלה את שר האוצר ביום כ"ד בשבט התשס"ב (6 בפברואר 2002): רצוני לשאול: 1.

סופה לנדבר: מה היה החוב של האוצר לביטוח לאומי בסוף 2001, כיצד הוא נוצר, מתי הוא ייפרע והאם תשולם עליו ריבית?

סופה לנדבר: 2.

סופה לנדבר: האם האוצר מוכן לבטל בהדרגה את שיפוי המעבידים – כ-3 מיליארדי שקלים בשנה; ואם לא – מדוע?

סופה לנדבר: 3.

סופה לנדבר: מדוע הורה האוצר לממן את הגירעון בענף האבטלה – 11 מיליארד שקל – מהיתרות של קצבאות הילדים, במקום להעביר את התוספת?

יוחנן כהן: 1.

יוחנן כהן: החוב של משרד האוצר למוסד לביטוח לאומי עמד בסוף שנת 2001 על כ-1.2 מיליארד שקל.

יוחנן כהן: החוב נוצר עקב הפער בין התחזיות והביצוע, בעיקר בתחום הבטחת הכנסה, וכן בתחום הגבייה.

יוחנן כהן: חלקו של החוב נושא ריבית וחלקו לא, בהתאם לחוק.

יוחנן כהן: בשנת 2002 תוקצב סכום של כ-850 מיליון שקל לצורך החזר חובות למוסד לביטוח לאומי, ונפעל להחזר החוב במלואו, תחת מגבלות התקציב הקיימות.

יוחנן כהן: 2.

יוחנן כהן: בשנות ה-90 הופחתו בהדרגה דמי הביטוח הלאומי שמשלמים המעסיקים בגין עובדיהם, כאשר משרד האוצר מתקצב את המוסד לביטוח לאומי בגין ההקטנה בהכנסות המוסד.

יוחנן כהן: אין בכוונת משרד האוצר להעלות את דמי הביטוח הלאומי למעסיקים, צעד שיהווה העלאה במס על העבודה, ואין מקום לעשותו, בעיקר בתקופות של אבטלה ומיתון.

יוחנן כהן: 3.

יוחנן כהן: היתרות בענף ילדים גבוהות ואין בענף כל צורך בהן.

יוחנן כהן: על-ידי העברת היתרות לענף אבטלה נמנע ניפוח מיותר של תקציב המדינה.

יוחנן כהן: שאלה נוספת, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: גברתי היושבת-ראש, אדוני סגן השר, אני חושבת שהשוד הזה שעושה האוצר כלפי הביטוח הלאומי מערער את קיומו – – –

יוחנן כהן: שוד עם טי"ת או עם דל"ת?

תמר גוז'נסקי: גם וגם.

תמר גוז'נסקי: השוט והשוד של האוצר כלפי הביטוח הלאומי מערער את יציבותו של המוסד ואת קיומו העצמאי.

תמר גוז'נסקי: כי העניין הוא בזה שאתם לא ממלאים את חובותיכם.

תמר גוז'נסקי: זה לא רק המיליארד הזה שאתה סיפרת, שנשארו חייבים – –

יוחנן כהן: מיליארד ו-200 מיליון.

תמר גוז'נסקי: – – אלא גם ה-11 מיליארד האלה; לפי החוק, כידוע לך, המדינה מחויבת לשלם.

תמר גוז'נסקי: הביטוח הלאומי מחזיק את היתרות אצלך, אבל אתם צריכים לזכור, שכאשר אתם לוקחים את הכסף הזה מתוך היתרות של הביטוח הלאומי, אתם מאלצים את הביטוח הלאומי להפסיד את ההכנסות שיש לו.

תמר גוז'נסקי: וההכנסות של הביטוח הלאומי הן הערובה הכי חשובה לכך שהוא יוכל לשלם בעתיד.

תמר גוז'נסקי: בקשר לשיפוי מעבידים, אתם לא הסכמתם לבטל את ההקלות האלה בשיפוי מעבידים, גם כאשר האבטלה לא הגיעה ל-10%, ואין שום קשר בין הדברים.

תמר גוז'נסקי: אדוני יודע שהסיפור הגדול של האבטלה לא מוקטן או לא מושפע מהסיפור הזה של השיפוי.

תמר גוז'נסקי: מה שכן מושפע מהשיפוי, פלוס ביטול המס המקביל, זו ההתעשרות הבלתי רגילה, שמגיעה בשנה – אתם ויתרתם למעבידים על 50 מיליארד שקל.

יוחנן כהן: לא בשנה.

יוחנן כהן: מ-1985 ועד היום.

תמר גוז'נסקי: כן.

תמר גוז'נסקי: אדוני, תקשיב, אני מודיעה לך, אם אתה לוקח את מס המעסיקים, את המס המקביל, את השיפוי, את כל אלה ביחד, זה יוצא 50 מיליארד שקל לשנה.

תמר גוז'נסקי: במלים אחרות, אם לא הייתם מבטלים את המסים האלה, לא הייתם צריכים את כל התרגילים האלה בקשר לקצבאות ילדים וכו'.

תמר גוז'נסקי: היה לכם הכסף לשלם עבור כל הדברים.

תמר גוז'נסקי: לכן, כל הדברים האלה קשורים.

תמר גוז'נסקי: מצד אחד אתם מוותרים למעבידים על הסכומים האדירים האלה, ומהצד השני אתם גוזלים מהביטוח הלאומי את הכספים שלו.

תמר גוז'נסקי: תודה.

סופה לנדבר: נכון.

יוחנן כהן: גברתי חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, ב-1997-1996, נדמה לי עד שנת 1999, ואפילו קצת ב-2000, אני הייתי ראש החץ נגד שיפוי המעסיקים.

יוחנן כהן: אבל היום המצב כל כך קשה במשק.

תמר גוז'נסקי: היום.

יוחנן כהן: היום המצב קשה במשק, לא ניתן לדבר אפילו על אגורה אחת להעמיס על עלות העבודה, בשום פנים ואופן.

סופה לנדבר: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, התשובה מספקת אותך?

תמר גוז'נסקי: ממש.

תמר גוז'נסקי: החלק הזה שהוא פעם היה נגד.

סופה לנדבר: את צודקת מאוד.

סופה לנדבר: שאילתא מס' 3058, של חבר הכנסת דוד טל – לפרוטוקול.

סופה לנדבר: חבר הכנסת ד' טל שאל את שר האוצר ביום כ"ד בשבט התשס"ב (6 בפברואר 2002):

סופה לנדבר: משרד האוצר יזם לאחרונה שורת נהלים להידוק הפיקוח על הישיבות המקבלות תקציבי מדינה.

סופה לנדבר: רצוני לשאול: 1.

סופה לנדבר: אילו גופים נוספים, לבד מישיבות, מקבלים תמיכה מהמדינה, ובאילו סכומים?

סופה לנדבר: 2.

סופה לנדבר: האם באוניברסיטאות ובספורט ובתרבות דורש משרד האוצר פיקוח לוודא שהדיווחים מדויקים?

סופה לנדבר: אם לא – מדוע?

סופה לנדבר: 3.

סופה לנדבר: האם נהלים אלה מיושמים גם לגבי גופים מתוקצבים אחרים?

סופה לנדבר: אם לא – מדוע?

יוחנן כהן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יוחנן כהן: משרדי הממשלה תומכים במוסדות ציבור על-פי סעיף 3א לחוק יסודות התקציב, בהיקף של כ-3 מיליארדי שקל בשנה.

יוחנן כהן: היקף התמיכה בישיבות הוא כמיליארד שקל בשנה, כשליש מסך התמיכות.

יוחנן כהן: המדינה תמכה בשנת 2001 בכ-3,250 גופים, מתוכם כ-1,820 נתמכו על-ידי משרד הדתות.

יוחנן כהן: התמיכות מחולקות על-ידי המשרדים השונים בהתאם לקריטריונים שוויוניים הנקבעים על-ידי המשרד, התומך בהתייעצות עם היועץ המשפטי לממשלה בנושאי חינוך, בריאות, דת, מדע, תרבות, אמנות, ספורט ורווחה.

יוחנן כהן: פירוט של המוסדות שקיבלו תמיכה לפי סעיף 3א לחוק יסודות התקציב ניתן למצוא באתר האינטרנט של משרד האוצר – כתובת האתר: www.mof.gov.il.

יוחנן כהן: 3-2.

יוחנן כהן: בכל תשלומי הממשלה, לרבות תקצוב מוסדות ותמיכה במוסדות ציבור, דורש משרד האוצר פיקוח על תשלומי המשרדים.

יוחנן כהן: סוג הביקורת נקבע בהתאם לשיטת התקצוב של המוסד.

יוחנן כהן: בהתאם להחלטות הממשלה, נוהל שר האוצר והוראות התכ"ם – תקנון, כספים ומשק – שמפרסם החשב הכללי, כל משרדי הממשלה נדרשים לערוך ביקורת תפעולית וכספית על המוסדות הנתמכים, באמצעות יחידת הביקורת הפנימית וכן על-ידי רואי-חשבון חיצוניים, לרבות במוסדות הפועלים בתחומי הספורט והתרבות.

סופה לנדבר: אדוני סגן השר, תודה רבה לך.

יוחנן כהן: יש עוד שאילתא של חבר הכנסת גנדי ריגר – לפרוטוקול.

יוחנן כהן: חבר הכנסת ג' ריגר שאל את שר האוצר ביום א' באדר התשס"ב (13 בפברואר 2002) ב"ידיעות אחרונות" מיום 5 בפברואר 2002 פורסם, כי משרד האוצר מתכוון לפטר בשבועות הקרובים אלפי עובדים המועסקים במשרדי ממשלה באמצעות חברות כוח-אדם, וכי רק 55%–60% מהעובדים המועסקים על-ידי חברות כוח-אדם ייקלטו במקומות העבודה כעובדים מן המניין.

יוחנן כהן: ברצוני לשאול: 1.

יוחנן כהן: האם הידיעות נכונות?

יוחנן כהן: 2.

יוחנן כהן: אם כן – מה היא עמדת משרדך בנושא?

יוחנן כהן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

יוחנן כהן: הצעת חוק העסקת עובדים על-ידי קבלני כוח-אדם (תיקון) (תיקון מס' 2), התשס"ב–2002, שהוגשה על-ידי הממשלה, אושרה בקריאה ראשונה בכנסת.

יוחנן כהן: אנו מקווים כי הצעת החוק תתקבל בכנסת עוד בטרם צאתה לפגרה.

יוחנן כהן: נוסף על האמור לעיל, נושא השאילתא נבדק בימים אלה בממשלה.

סופה לנדבר: תודה לסגן שר האוצר.

סופה לנדבר: אנחנו עוברים לשאילתות לשר התקשורת.

סופה לנדבר: אדוני שר התקשורת, בבקשה.

סופה לנדבר: שאילתא מס' 3015, של חבר הכנסת אלכסנדר צינקר, שלא נמצא – לפרוטוקול.

סופה לנדבר: חבר הכנסת א' צינקר שאל את התקשורת ביום י"ז בשבט התשס"ב (30 בינואר 2002):

סופה לנדבר: בעקבות הצעתם של ההורים השכולים אשר איבדו את ילדיהם בפיגוע ב"דולפינריום", פניתי לרשות הדואר בבקשה להנפיק סדרת בולים לזכר קורבנות הפיגוע.

סופה לנדבר: בקשתי נדחתה, כי "קיימת החלטה בממשלה, וזאת מסיבות מובנות, כי לא יונצחו על בולים אירועי טרור ספציפיים".

סופה לנדבר: רצוני לשאול: מה היו הטעמים לאותה החלטת ממשלה, והאם היא תבוטל?

ראובן ריבלין: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) מבדיקה שערך משרדי עם השירות הבולאי התברר כי נפלה טעות ואין מדובר בהחלטת ממשלה.

ראובן ריבלין: הן ועדות התכנון הציבוריות לבולים חדשים, הן שרי התקשורת והן יושבי-ראש ועדות השרים לענייני סמלים וטקסים, שכיהנו בעשורים האחרונים, היו בדעה, כי אין להפלות בין דם לדם ואין להנציח נפגעי אירוע טרור אחד ולא נפגעי אירוע טרור אחר.

ראובן ריבלין: זו הסיבה למדיניות הנקוטה בענייני הנצחה בולאית לקורבנות.

ראובן ריבלין: הצער על נפגעי ה"דולפינריום" רב, כמובן, ולו היה הדבר אפשרי היתה המדינה מנפיקה בולים לזכר אירועים טרגיים כאלה ולזכר כל הרוג והרוג.

סופה לנדבר: שאילתא מס' 3056, של חברת הכנסת זהבה גלאון: קליטת שידורי הערוצים המסחריים.

סופה לנדבר: חברת הכנסת ז' גלאון שאלה את שר התקשורת ביום כ"ד בשבט התשס"ב (6 בפברואר 2002):

סופה לנדבר: רק אזרחים המנויים בחברות הכבלים או בחברת הלוויין קולטים את הערוצים המסחריים, ערוץ-2 הוותיק וערוץ-10 החדש, הממומנים משידורי פרסומת ולא ממנויים.

סופה לנדבר: רצוני לשאול: 1.

סופה לנדבר: מדוע קליטת ערוצים אלה לא נגישה לכל אזרח, אלא רק למנויי חברות הכבלים או הלוויין?

סופה לנדבר: 2.

סופה לנדבר: כיצד תיפתר בעיה זו?

ראובן ריבלין: גברתי היושבת-ראש, גברתי חברת הכנסת ויושבת-ראש סיעת מרצ, אני מוכרח לומר שכיוונת לדעתם של רבים מאזרחי ישראל השואלים ותוהים מדוע אינם יכולים לקלוט את ערוץ-10, הלוא הוא הערוץ השלישי, בתנאים רגילים, כפי שנקלטים שידורי ערוץ-1 ו-2.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר, שהמכרז שפורסם, הידיעה שערוץ-10 ישודר רק באמצעות הכבלים והלוויין, היתה ידועה לכל בית ישראל מהפרסומים, אבל נראה שהם לא הבינו בדיוק מה המשמעות, שאדם בלי אנטנה מיוחדת לא יוכל לבוא ולחזות בשידורים.

ראובן ריבלין: בקשר לשאלותייך אני מבקש לומר – משאלתך הראשונה משתקפת טעות באשר לקליטת ערוץ-2.

ראובן ריבלין: ניתן לקלוט את ערוץ-2 עם אנטנה רגילה – UHF – ועם צלחות לווייניות לקליטה חופשית.

ראובן ריבלין: גם מנויי הכבלים והלוויין קולטים בצורה חופשית את ערוץ-2.

ראובן ריבלין: את ערוץ-10 קולטים כל מנויי הכבלים והלוויין, והאחרים יכולים לקולטו עם צלחת לוויינית לקליטה חופשית, צלחת לוויינית אשר עדיין לא נמצאת בשימוש, ואנחנו מתכוונים, כנראה, עם כניסה לעידן חדש של שיטת הרשיונות – אם תעבור בכנסת ולאחר שתידון ויתבררו מה הם תנאי הסף, ואנחנו נסכים על כל אותם פרטים – יהיה אפשר לראות גם בשיטה ארצית או בשיטה לוויינית בכל בית רגיל, עם אנטנה רגילה, אבל עלות האנטנה תהיה בערך 150 שקלים, אם נצליח לסבסד אותה.

ראובן ריבלין: ישראל נמצאת בעיצומה של מהפכה בתחום השידורים, עם עלייתם לשידור של הערוץ השלישי החדש, ערוץ-10, והערוצים הייעודיים הראשונים העתידים להופיע – ערוץ החדשות, שכבר מופיע יחד עם ערוץ-10, הערוץ ברוסית, אשר מתכוון להופיע החל מחודש אפריל, ערוץ המוזיקה הישראלית, אשר אנחנו בשלהי המכרז שלו, הערוץ בערבית, שעדיין לא יצא למכרז – –

מוחמד כנעאן: למה?

ראובן ריבלין: לא הוצאנו אותו למכרז כי עדיין לא מצאנו מספיק כוחות.

ראובן ריבלין: אני חושב שהערוץ בערבית יהיה הבא אחריו.

מוחמד ברכה: יש הרבה קבוצות – – –

ראובן ריבלין: רק אם היושבת-ראש תרשה, כי אני צריך לענות על שאילתא ואני מקפיד על הסדר.

ראובן ריבלין: – – ואחר כך ערוץ המוזיקה הישראלית.

ראובן ריבלין: הערוץ השלישי החדש לא ישודר באמצעות שידור קרקעי, וניתן יהיה לקלוט אותו ללא כל תשלום נוסף, כמו את ערוץ-33 ואת ערוץ-23 של הטלוויזיה החינוכית, רק באמצעות צלחת קליטה לוויינית.

ראובן ריבלין: בימים אלה מתקיים דיון במשרד התקשורת באשר לשיטת ההפצה של השידורים המסחריים לציבור, לנוכח המעבר האפשרי משידור אנלוגי, הזולל תדרים, לשידור דיגיטלי יעיל וכלכלי יותר, שגם יאפשר את כל היישומים האינטראקטיביים וגם ישחרר את שוק השידורים ממגבלת התדרים הקיימת היום.

ראובן ריבלין: מבחינה כלכלית נראה המעבר לשידור הלווייני נכון יותר, בשל אחוז החיבור הגבוה של בתי-אב בישראל לטלוויזיה רב-ערוצית בכבלים או בלוויין – בניגוד לארצות אחרות בעולם, שבהן הלוויין הוא בגדר שירות נישה – ומסיבות נוספות שאין מקום לפרטן כאן.

ראובן ריבלין: אני רק רוצה לומר לחברת הכנסת הנכבדה זהבה גלאון, ששיעור החדירה לכבלים וללוויין בבתי ישראל הוא 85% מכלל אזרחי ישראל, ואם נביא בחשבון ש-10% מאזרחי ישראל אינם רוצים להכניס טלוויזיה לביתם מסיבה כזאת או אחרת, אנחנו מבינים שהחדירה היא רחבה ביותר.

ראובן ריבלין: באנגליה, למשל, החדירה של כבלים ולוויין היא 45%.

ראובן ריבלין: עבור רוב הצופים, שהם למעלה מ-90% ממשקי הבית בישראל, לא תהא לכך משמעות כלשהי, משום שכיום הם קולטים את כל שידורי הטלוויזיה ממילא באמצעות הטלוויזיה הרב-ערוצית בכבלים או בלוויין.

ראובן ריבלין: עבור מיעוט משקי הבית, שחברת הכנסת הנכבדה זהבה גלאון היא פה להם היום, שבהם יש טלוויזיה אך הם אינם מחוברים לטלוויזיה הרב-ערוצית בכבלים או בלוויין, תהיה להפסקתו של השידור הקרקעי משמעות מסוימת, משום שיהיה עליהם, אם אינם רוצים להתחבר לכבלים או ללוויין ואינם מעוניינים לשלם דמי מנוי, להצטייד בצלחת קליטה לוויינית פרטית, שעלותה כיום כ-250 שקלים.

ראובן ריבלין: חשוב לציין, כי המעבר משידורי קרקע לשידורי לוויין הוא בבחינת קפיצת מדרגה טכנולוגית, אשר תאפשר שירותים אינטראקטיביים ואחרים באמצעות הטלוויזיה הדיגיטלית, אשר אינם אפשריים היום בשידורי הקרקע האנלוגיים, היקרים והמיושנים.

ראובן ריבלין: זו תשובתי.

ראובן ריבלין: אם יש לך שאלה נוספת, בבקשה.

זהבה גלאון: אני מודה לאדוני.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לגברתי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ח' דרוקמן שאל את שר התקשורת ביום א' באדר תשס"ב (13 בפברואר 2002):

ראובן ריבלין: לאור השינויים הגדולים במפת התקשורת האלקטרונית והתחלת שידורו של ערוץ-10 ולקראת הערוצים החדשים, קיימת היערכות חדשה למצב.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: כמה צופי טלוויזיה אינם מחוברים לחברת כבלים או לוויין?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: מה היא מדיניות משרדך לגבי אפשרות קליטת הערוצים החדשים ללא תשלום?

ראובן ריבלין: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

ראובן ריבלין: כ-270,000 בתי-אב במדינת ישראל מחוברים כמנויים לחברת הלוויין.

ראובן ריבלין: כ-1,100,000 בתי-אב מחוברים כמנויים לחברות הכבלים.

ראובן ריבלין: סך הכול – כ-73% מכלל בתי-האב בישראל מחוברים כמנויים לכבלים או ללוויין.

ראובן ריבלין: מי שאינו מנוי על אחת מחברות הכבלים או הלוויין, יכול לצפות באופן חופשי בערוצים 1 ו-2, שהם ערוצים קרקעיים, טרסטריאליים, באמצעות אנטנה פשוטה.

ראובן ריבלין: אין נתונים לגבי היקף האוכלוסייה שאינה מנויה על כבלים ולוויין וצופה בטלוויזיה טרסטריאלית או בטלוויזיה לוויינית בלתי מוצפנת.

ראובן ריבלין: ההערכות מדברות על שיעורים הנעים בין 2% לבין 10% מן האוכלוסייה.

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: משרד התקשורת רואה חובה לעצמו לדאוג לכך שהערוצים המסחריים החדשים מבוססי הפרסומת ישודרו לקהל רחב ככל האפשר.

ראובן ריבלין: לאור מדיניות זו, אפשרות הקליטה של הערוצים החדשים, הקיימים והעתידיים, היא כדלקמן: ערוץ-10 הוא ערוץ לווייני פתוח.

ראובן ריבלין: כל אדם שברשותו צלחת פרטית על גג ביתו יוכל לצפות בערוץ, בדומה לצפייה בערוץ-33.

ראובן ריבלין: בהתאם להוראת סעיף 6כא(א) לחוק התקשורת (בזק ושידורים) התשמ"ב–1982, חייב הערוץ להיות משודר גם במסגרת חבילות הבסיס של חברות הכבלים וחברות הלוויין לכל מנויי החברות, ללא תשלום נוסף.

ראובן ריבלין: הערוצים הייעודיים, בהם הערוץ בשפה הרוסית, ערוץ החדשות, ערוץ המוזיקה הישראלית והים-תיכונית, ערוץ המורשת והערוץ בשפה הערבית, אשר חלקם אמורים להתחיל את שידוריהם בחודשים הקרובים, חייבים להיות משודרים במסגרת חבילות הבסיס של חברות הכבלים וחברת הלוויין, הן בשיטת השידור האנלוגי והן בשיטת השידור הדיגיטלי, ללא תשלום נוסף.

ראובן ריבלין: זאת בהתאם לסעיפים 6לד ו-6לד1 לחוק התקשורת.

ראובן ריבלין: בנוסף, ישודר הערוץ בשפה הערבית אף כערוץ פתוח, במתכונת לוויינית בלתי מוצפנת, זאת על-פי הוראת סעיף 6לד3 לחוק התקשורת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ז' אורלב שאל את שר התקשורת ביום ח' באדר תשס"ב (20 בפברואר 2002):

ראובן ריבלין: אתר האינטרנט "מומה", ובו האנציקלופדיה המפורטת והיחידה, הכוללת יותר מ-3,500 ערכים של הזמר העברי, הוקם במימון "קשת".

ראובן ריבלין: מסיבות כלכליות החליטה "קשת" לסגור את האתר.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: כיצד יישמר נכס תרבות חשוב זה?

ראובן ריבלין: אני מודה ליושב-ראש ועדת החינוך והתרבות, אשר מטבע הדברים שאילתא זו מובאת דווקא על-ידו, משום שכמוהו גם אני מקבל ודאי מכתבים מאזרחים רבים באשר לשאלה שהוא שאל.

ראובן ריבלין: אתר האינטרנט "מומה" – להלן: "מומה" – הינו אתר תוכן אינטרנטי, שהוקם על-ידי חברה בשם "קומיוניקשת", שהיא חברה-בת של "שידורי קשת", זכיינית בערוץ-2.

ראובן ריבלין: על שידורים באינטרנט מסוג זה אין משרד התקשורת או כל גורם ממשלתי אחר מפקחים, ולמעשה כל מי שחפץ יכול להקים אתר כאמור, כפי שבחרה לעשות חברת "קומיוניקשת".

ראובן ריבלין: ברשת האינטרנט קיימים עוד אתרים רבים העוסקים גם במוזיקה ישראלית.

ראובן ריבלין: למיטב ידיעתנו, חברת "קומיוניקשת" החליטה בחודש דצמבר 2001, כי פעילותו של האתר אינה כלכלית.

ראובן ריבלין: לאור זאת הוחלט ב"קומיוניקשת" לשנות את אופי פעילותו של האתר ולצמצם את ההשקעה בו.

ראובן ריבלין: חלק מעובדיו הבכירים של האתר, ובהם, למשל, יואב קוטנר וגיא בהר, שותפים היום באחת הקבוצות אשר מתמודדות במכרז לערוץ הייעודי למוזיקה ישראלית וים-תיכונית.

ראובן ריבלין: מכרז זה פורסם על-ידי מינהלת הסדרת השידורים במשרד התקשורת, והזוכה במכרז יוכרז לקראת סוף חודש מאי השנה.

ראובן ריבלין: אני רואה חשיבות רבה בקיומה של אנציקלופדיה מקיפה בנושא המוזיקה בכלל והמוזיקה העברית בפרט, אולם משרד התקשורת אינו אחראי, כאמור, לפעילות האתר, כשם שאינו מפקח על אתרי תוכן אינטרנטים אחרים.

ראובן ריבלין: כמו כן, אין באחריות משרד התקשורת לתת לאתרים מסוג זה הנחיות פעולה ולחלופין רשיון או תנאים אחרים.

ראובן ריבלין: אתרים מעין אלה אינם קמים בחסות הממשלה ואינם מפסיקים את פעילותם בשל כך.

ראובן ריבלין: שוק האינטרנט הוא שוק תחרותי, דינמי, וכל מי שמשקיע בו נהנה מחופש – החופש ליזום, לשנות ולהציע לציבור שירותים חדשים, אך גם מהאחריות המלאה להיתכנות הכלכלית של יוזמות אלה.

ראובן ריבלין: לכן, בשל הבעיה הכלכלית, כנראה שאנחנו נמצאים היום במצב שהם הפסיקו ואנחנו שואלים היכן.

ראובן ריבלין: אני יודע רק שהם מתכוונים, ולשאלתך השנייה אני אפרט.

סופה לנדבר: תודה.

סופה לנדבר: שאלה נוספת לחבר הכנסת אורלב.

סופה לנדבר: בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני השר, אני מאוד מכבד את התשובה ובאמת תודה רבה, אבל השאלה הבסיסית היא, כיצד יישמר הנכס התרבותי המיוחד הזה, והאם לאדוני השר יש הצעה למי לפנות, או מי הכתובת הנכונה שכדאי לפנות אליה ולבקש ולהפעיל השפעה כדי שהנכס התרבותי הזה לא ירד לטמיון.

זבולון אורלב: כפי שאדוני השר אמר, נעשתה פה עבודה מקצועית בלתי רגילה של יואב קוטנר, שריכז את מירב המידע בתחום הזמר העברי.

ראובן ריבלין: שמעתי שחברת "נטוויז'ן" קנתה חלק מהדברים, אם כי אינני יכול לאשר זאת.

ראובן ריבלין: אני מתאר לעצמי שהנכס התרבותי שבאמת קובץ על-ידי "מומה" נמצא בהישג יד.

ראובן ריבלין: אני מקווה שהזוכה או הזוכה בערוץ המוזיקה בוודאי ינסה להשתמש בו.

ראובן ריבלין: יש לו ערך כלכלי, הוא בבעלות אותן קבוצות.

ראובן ריבלין: אני יודע שלחברת "קשת" היתה בעיה קשה עם כל מה שקשור באפשרות להיות זכיינית, או להשתתף במכרז של ערוץ המוזיקה.

ראובן ריבלין: אני עוקב אחרי העניין הזה.

ראובן ריבלין: פניתי לחברת "קשת" על מנת לקבל הבהרות.

ראובן ריבלין: אשמח מאוד, כאשר אקבל את התשובות מכל האנשים אשר יש להם גישה ואפשרות גם לשמר את אותם דברים, לעדכן את יושב-ראש ועדת החינוך וגם את ועדת החינוך כולה באפשרות לקבץ את החומר הזה ולהופכו לחומר ציבורי יותר.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

סופה לנדבר: תודה, אדוני.

סופה לנדבר: חבר הכנסת אורי אריאל, הודעה בשם ועדת הכנסת.

סופה לנדבר: בבקשה.

): חברי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה, כי ועדת החוץ והביטחון תדון בהצעת חוק יישום הסכם הביניים בדבר הגדה המערבית ורצועת-עזה (הגבלת פעילות) (תיקון מס' 3), התשס"ב–2002, (3091).

סופה לנדבר: תודה.

סופה לנדבר: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

סופה לנדבר: בבקשה, אדוני.

ד' לב: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת: לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת – הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 131) (זיכוי בחישוב נפרד), התשס"ב–2002, של חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק לימוד חובה (תיקון מס' 24) (תשלומים עבור תלמידי חוץ), התשס"ב–2002, של חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק זכויות תלמידים עם לקויות למידה בחינוך הרגיל, התשס"ב–2002, של חברת הכנסת תמר גוז'נסקי וקבוצת חברי הכנסת.

ד' לב: לקריאה שנייה וקריאה שלישית – הצעת חוק הגנה על נוטלי הלוואות לדיור, התשס"ב–2002, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ד' לב: מסקנות ועדת הפנים ואיכות הסביבה בעקבות החלטה על דיון מהיר בנושא: חשיפת שיטת התשלומים ברשויות המקומיות כפיצוי על הלנת שכר.

ד' לב: תודה.

סופה לנדבר: תודה.

סופה לנדבר: (הוראת שעה) (תיקון מס' 9), התשס"ב–2002

סופה לנדבר: הצעת חוק מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מהשכרת דירת מגורים) (הוראת שעה) (תיקון מס' 9), התשס"ב–2002, קריאה ראשונה.

סופה לנדבר: יציג את החוק סגן שר האוצר.

סופה לנדבר: בבקשה, אדוני.

יוחנן כהן: גברתי היושבת-ראש, חברי כנסת נכבדים, ביוני 1990 פורסם חוק מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מהשכרת דירת מגורים) (הוראת שעה), התש"ן–1990.

תמר גוז'נסקי: באיזו שנה?

יוחנן כהן: ביוני 1990.

תמר גוז'נסקי: וזה עדיין הוראת שעה.

תמר גוז'נסקי: 12 שנה.

תמר גוז'נסקי: נפלא.

יוחנן כהן: מטרת החוק, גברתי, היתה לעודד בעלי דירות מגורים – – –

יוסף יצחק פריצקי: – – –

יוחנן כהן: מטרת החוק היתה לעודד בעלי דירות מגורים שאינן משמשות למגורי בעליהן, להשכיר את הדירות ועל-ידי כך לגרום להיצע גדול יותר של דירות מגורים להשכרה ולהקל בכך על שוכרי דירות.

יוחנן כהן: החוק קובע, כי יחיד שהיתה לו בשנת המס הכנסה מדמי שכירות מהשכרת דירות מגורים, שאינן משמשות בעסקו, יהיה פטור ממס על הכנסה זו, עד לתקרה הקבועה בחוק.

יוחנן כהן: תקרה זו מתעדכנת בתחילת כל רבעון על-פי שיעור עליית המדד.

יוחנן כהן: הסכום המעודכן לחודש ינואר 2002 הוא 6,970 שקלים.

זבולון אורלב: לחודש.

יוחנן כהן: כן.

יוחנן כהן: הפטור ניתן בשל השכרת דירה לשוכר שהוא יחיד או לשוכר שהוא חבר בני-אדם, שעיקר פעילותו הוא קליטת עלייה או בריאות או סעד, או מתן דיור לזכאים שקבע משרד הבינוי והשיכון והוא שוכר את הדירה שלא למטרת רווח אלא כדי שיגור בה יחיד שאינו עובד באותו חבר בני-אדם.

יוחנן כהן: פטור לגבי השכרה לחבר בני-אדם טעון אישור הנציב ופרסום הודעה ברשומות.

יוחנן כהן: מוצע לתקן את סעיף 7 לחוק, שעניינו תחילה ותחולה, ולהאריך את תוקפו של החוק בשנה נוספת.

יוחנן כהן: הפסד הכנסות משוער הוא כ-200 מיליון ש"ח.

תמר גוז'נסקי: מצב חמור.

תמר גוז'נסקי: איך אתם מוותרים על 200 מיליון ש"ח?

תמר גוז'נסקי: המצב כל כך חמור.

יוחנן כהן: מה לעשות.

יוחנן כהן: צריך להגדיל את ההיצע.

תמר גוז'נסקי: מה?

תמר גוז'נסקי: יש דירות ריקות, עוד לא שכורות.

תמר גוז'נסקי: על מה אתה מדבר?

יוחנן כהן: יש גם הרבה שוכרים.

תמר גוז'נסקי: אין להם כסף לקנות את הדירה.

יוחנן כהן: אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יוחנן כהן: תודה רבה.

סופה לנדבר: תודה רבה.

סופה לנדבר: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

סופה לנדבר: חבר הכנסת זבולון אורלב – בבקשה, אדוני.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, קודם כול, אני חושב שצריך באמת להתייחס להערה שהעירה חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, שיש גבול עד כמה אפשר לעשות צחוק מחוק ש-12 שנה כל פעם מחוקקים לו הוראת שעה.

זבולון אורלב: אנחנו מעירים את זה, לפחות אני מעיר את זה לא בפעם הראשונה מעל במה נכבדה זו, שיש חוקים שמתגלגלים, וזה באמת לא רציני.

זבולון אורלב: עוד לא לומדים את הלקח אז עושים הארכה לשנה.

זבולון אורלב: למה לשנה?

זבולון אורלב: לשלוש שנים.

זבולון אורלב: אני מודיע מעל במה נכבדה זו, שלקראת הקריאה השנייה והשלישית, אם האוצר לא יסכים, אגיש הסתייגות שהוראת שעה תהיה לשלוש שנים, ולא נצטרך כל שנה לבזבז את הזמן גם של מליאת הכנסת, גם של הוועדות.

תמר גוז'נסקי: חבר הכנסת אורלב, הם מתביישים בחוק הזה.

תמר גוז'נסקי: לכן הם אומרים רק לשנה.

זבולון אורלב: למה מתביישים?

זבולון אורלב: אני חושב שהחוק נכון מאוד.

זבולון אורלב: הוא בא לעודד אנשים להשכיר דירות.

זבולון אורלב: אם יוטל מס, הרי זה יתגלגל בסופו של דבר על שוכרי הדירות.

תמר גוז'נסקי: – – –

זבולון אורלב: אבל אם עכשיו תטילי מס, בחלק מסוים זה יגולגל על שוכרי הדירות.

זבולון אורלב: מי הם שוכרי הדירות?

זבולון אורלב: לא עשירי העם, דלת העם.

זבולון אורלב: אנשים בעלי הקפיטל, בעלי הממון, בעלי ההון, יש להם דירות פרטיות משלהם.

זבולון אורלב: שוכרי הדירות הם אנשים בדרך כלל מעוטי הכנסה.

זבולון אורלב: ואם יש דרך להקל עליהם ולהוזיל את שכר הדירה, זה בוודאי מועיל.

זבולון אורלב: אין ספק שאם יוטל מס יעלה שכר הדירה.

זבולון אורלב: עובדה, אחרי שהדולר עלה ושכר הדירה, לצערנו, מותר שיינקב בדולרים, כי לפי דעתי זו מדינה חופשית – היו מקרים שבהם עלה שכר הדירה.

זבולון אורלב: לכן, החוק הזה הוא נכון.

זבולון אורלב: אני מציע לאדוני סגן השר להורות לאנשי האוצר שבאים לוועדת הכספים, לבקש שהוראת השעה תחול לשלוש שנים.

סופה לנדבר: תודה.

סופה לנדבר: חבר הכנסת משה גפני – לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת שאול יהלום – לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת עזמי בשארה – לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה.

אופיר פינס-פז: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני לא חושב שהצעת החוק הזאת משוללת היגיון.

אופיר פינס-פז: היא בוודאי לא משוללת היגיון.

אופיר פינס-פז: יש ויכוח בתוכנו אם צריך להשאיר את הפטור.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לספר לכם.

אופיר פינס-פז: הייתי היום בירושלים, במרכז העיר.

אופיר פינס-פז: על עשרות חנויות סגורות במרכז העסקי של ירושלים יש שלט: אנחנו סגורים לנוכח המצב הביטחוני – נחזור בימים יותר טובים.

אופיר פינס-פז: כולם פה בעד כל הפטורים שבעולם.

אופיר פינס-פז: זה נחמד וטוב.

אופיר פינס-פז: לאנשים האלה ולהרבה אנשים אחרים בארץ צריך לתת כתף במצבים כאלה.

אופיר פינס-פז: הם עומדים נגד הזרם.

אופיר פינס-פז: הם צריכים לשרוד את התקופה הזאת.

אופיר פינס-פז: מנין יעזרו להם?

אופיר פינס-פז: מנין יעזרו להם, אני שואל.

אופיר פינס-פז: אם אנחנו, מצד אחד, שומרים את כל הפטורים שבעולם, חלקם פטורים שאבד עליהם כלח או פטורים שהם חשובים אבל לא חשובים מספיק – אני אומר לכם, לא תהיה לנו יכולת לשלם את כל מה שבאמת דחוף, כל מה שבאמת צריך היום לתת לו כתף.

אופיר פינס-פז: אז אני אומר, רוצים להאריך – נאריך.

אופיר פינס-פז: אני גם לא רואה פה מישהו שלא יאריך, כי אלה הם פני הדברים.

אופיר פינס-פז: אבל אני אומר לכם, יש בעיה, ואני לא רואה מדיניות של משרד האוצר שקובעת סדרי עדיפויות.

אופיר פינס-פז: מצד אחד, יש היום במדינת ישראל פטורים בהיקפים של מיליארדי שקלים.

אופיר פינס-פז: מצד שני, כתוצאה מהמצוקה התקציבית יש גורמים שלמים בחברה הישראלית שנכון לרגע זה זקוקים לסיוע, כולם מסכימים שהם זקוקים לסיוע, ואומרים לך: אין לנו מנין לסייע.

אופיר פינס-פז: אני מצפה משר האוצר ומראש הממשלה, באמת לא בהתנגחות ולא בהתלהמות – אנא, הנהיגו סדרי עדיפויות אמיתיים.

אופיר פינס-פז: ואני קורא לכנסת, שכשיביא האוצר סדרי עדיפויות אמיתיים, נסכים אתם, גם ניתן להם את הגיבוי לבצע אותם, גם אם נצטרך להוריד חלק מהפטורים שהם פחות צודקים ופחות חשובים לעת הזאת.

אופיר פינס-פז: הדברים שאמרתי הם דברים עקרוניים, לאו דווקא כלפי החוק הספציפי הזה.

אופיר פינס-פז: אבל אני אומר: אי-אפשר לתת לכולם הכול כל הזמן, כי אין מנין לתת.

סופה לנדבר: תודה לחבר הכנסת אופיר פינס.

סופה לנדבר: חבר הכנסת אלי כהן – לא נמצא; חבר הכנסת בייגה שוחט – לא נמצא; חבר הכנסת יגאל ביבי – לא נמצא; חבר הכנסת זאב בוים – לא נמצא; חבר הכנסת ישראל כץ – לא נמצא; חבר הכנסת האשם מחאמיד – לא נמצא; חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה.

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, מכובדי סגן שר האוצר, אני גם מסכים להערה שהעיר חבר כנסת אורלב, שאם כבר, אז להאריך את זה לשלוש שנים במקום לשנה.

מוחמד כנעאן: כעיקרון, הצעת החוק – אני מסכים אתה.

מוחמד כנעאן: לדעתי, אם כבר היא עוזרת במעט לאותם אנשים שרוצים להשכיר דירות, אולי היא מעודדת אפילו את מעוטי היכולת לשכור דירות כשאין להם אפשרות לקבל משכנתה או כשאין להם אפשרות לבנות.

מוחמד כנעאן: אך עם זאת, גברתי היושבת-ראש, אני חושב, שהמדינה, משרד האוצר – אם יש לו סכום של 200 מיליון שקל, אני חושב שגם מן הראוי שישקיע ביישובים הערביים ויבנה בתים להשכרה לאותם זוגות צעירים, לאותם אנשים שלא יכולים לבנות בית אבל כן יכולים לשכור בית, בעזרת הממשלה.

מוחמד כנעאן: לצערי הרב, אין בשום יישוב ערבי, גברתי היושבת-ראש, מבנה כזה.

מוחמד כנעאן: המדינה, משרד השיכון, הממשלה, האוצר, לא בנו אף מבנה כזה בשום יישוב ערבי.

מוחמד כנעאן: למה?

מוחמד כנעאן: אין לנו זוגות צעירים?

מוחמד כנעאן: לא יכולים לשכור?

מוחמד כנעאן: לא יודעים לשכור דירות?

מוחמד כנעאן: יש היום הרבה אנשים שנאלצים, גברתי היושבת-ראש, להעביר את מגוריהם מיישוב שהם נולדו בו ליישובים אחרים כי שם יש אפשרות לשכור, כמו נגיד בחיפה או בעכו או ביישובים אחרים, או בנצרת-עילית.

מוחמד כנעאן: אילו בנתה הממשלה בתים בצורה נאותה, בצורה מכובדת, בצורה שמשכנעת, שיכולה לענות על הדרישות, על הצרכים של הזוגות הצעירים, וגם לאותן משפחות בהתאם לגודל המשפחות – אני חושב שזה היה עוזר הרבה והיה חוסך לאותם אנשים ועוזר לאותם זוגות צעירים ולאותם סטודנטים שאין באפשרותם לאחר חמש או שש שנות לימוד לבנות בית, אבל הם כן יכולים בינתיים לשכור בית לכמה שנים ולבנות את המשפחה, ויותר מאוחר אולי לרכוש בית.

מוחמד כנעאן: אני מאוד מקווה, סגן שר האוצר יצחק כהן – אמרתי בהיעדרך – אני מקווה שהממשלה תיזום סוף-סוף בניית פרויקט או פרויקטים ביישובים הערביים, בניינים להשכרה לזוגות צעירים, לאנשים חסרי יכולת, למובטלים שלא יכולים לבנות אבל כן יכולים לשכור וכן רוצים לשכור.

מוחמד כנעאן: למה אין דבר כזה?

מוחמד כנעאן: אין אף פרויקט כזה ביישובים הערביים.

מוחמד כנעאן: אין אף יישוב ערבי שיש בו פרויקט כזה.

מוחמד כנעאן: והשאלה שנשאלת היא: עד מתי ולמה?

מוחמד כנעאן: תציע הממשלה מדיניות כזאת, תבנה – ויש היום הרבה דורשים.

מוחמד כנעאן: מי שבא לסלף ויגיד שבמגזר הערבי לא רוצים את זה – זה לא נכון.

מוחמד כנעאן: לא נכון.

מוחמד כנעאן: אם ביישובים הגדולים יהיו כמה בתים כאלה, זה בהחלט יעודד, זה בהחלט יעזור.

מוחמד כנעאן: אני מאוד מקווה שהממשלה תשכיל ותעשה את זה.

מוחמד כנעאן: תודה, גברתי.

סופה לנדבר: תודה, אדוני.

סופה לנדבר: חבר כנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

נחום לנגנטל: מתי אני?

סופה לנדבר: אחריו אתה.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, לדעתי, הצעת החוק הזאת יש בה היגיון רב מבחינת התכלית שבאה לסייע לאנשים שהמצב הכלכלי שלהם לא מאפשר להם לא לבנות ולא לרכוש, ואז הברירה היחידה היא לשכור דירה.

טלב אלסאנע: אלא שיש שתי בעיות עם הצעת החוק: א.

טלב אלסאנע: כמו שאמרו קודמי, הוראת השעה.

טלב אלסאנע: אנחנו התרגלנו לנוסחה כאילו הכול זמני, הכול הוראת שעה, והחוקים שהופכים להיות הכי קבועים אלה החוקים שנחקקים במסגרת הוראות שעה.

טלב אלסאנע: יש לנו תקנות שעת-חירום, שהן תקנות מנדטוריות שעד היום הן קיימות ויש מצב חירום ומחדשים אותו מדי שנה, והוא ממשיך זה 50 שנה.

טלב אלסאנע: לכן, הגישה הבסיסית כשבאים ומציעים הצעת חוק, שזו הוראת שעה, הגישה שזה זמני בלאו הכי, אבל אם יש תכלית ויש עיקרון, לדעתי אין שום סיבה לתת לזה הגדרה של הוראת שעה.

טלב אלסאנע: זה חוק רגיל.

טלב אלסאנע: אם ישתנו הנסיבות, ישנו אותו או יתקנו אותו, כמו שמתקנים כל חוק אחר.

טלב אלסאנע: הדבר השני הוא תקרת הסכום שיש לגביה פטור ממס – 6,000 שקלים.

טלב אלסאנע: לדעתי זה סכום מאוד גבוה.

טלב אלסאנע: אבל החוק הזה, מה הוא מציג לנו?

טלב אלסאנע: הוא מציג לנו את חשיבות הדיור הציבורי.

טלב אלסאנע: במקומות שאנשים לא יכולים לבנות, צריך להעמיד לרשותם מבנים שהם יכולים לשכור, ואז יש אפשרות שהם גם יקבלו הנחות, כי ברגע שמעניקים פטור יש ירידה בדמי השכירות.

טלב אלסאנע: אילו היו מחייבים את המשכיר לשלם את המס, הוא היה מגלגל את זה בלאו הכי על השוכר, וזה מעלה את המחיר או את דמי השכירות.

טלב אלסאנע: אבל מה קורה, חבר הכנסת פריצקי, כשיש לנו מקומות, אין דיור ציבורי, ולכל היותר – – –

יוסף יצחק פריצקי: למה הצבעת בעד חוק הדיור הציבורי?

יוסף יצחק פריצקי: זו בדיוק היתה הבעיה.

יוסף יצחק פריצקי: לקחו את הדיור הציבורי של מדינת ישראל, מכרו אותו – סלח לי, לפעמים בספסרות – – –

סופה לנדבר: אתה מדבר על חשבונו.

סופה לנדבר: בבקשה.

יוסף יצחק פריצקי: – – – אין מלאי, אין מלאי של דירות – – – זה בדיוק – – –

סופה לנדבר: חברי הכנסת, אתם מדברים על חשבונו.

טלב אלסאנע: חבר הכנסת פריצקי, הדיור הציבורי שהצבענו בעדו, המטרה להעביר דירות ציבוריות לבעלותם של אנשים שמתגוררים בהן עשרות שנים כדי שיהיה להם נכס, אבל זה לא מונע מהמדינה לבנות כשהמדינה בפועל בונה.

טלב אלסאנע: אתה יודע, במגזר היהודי נבנו, מדי שנה נבנות יותר מ-5,000 יחידות דיור ציבורי.

טלב אלסאנע: לעומת זאת, במגזר הערבי כמעט לא נבנות יחידות דיור ציבורי.

טלב אלסאנע: מאז קום המדינה נבנו במגזר היהודי מאות אלפים, במגזר הערבי – כמעט שום יחידת דיור.

טלב אלסאנע: לאחרונה, זה ארבע-חמש שנים אמרו, יש לנו תוכנית רב-שנתית, נבנה במגזר הערבי 7,000 יחידות דיור ציבורי, אבל בפועל לא נבנו.

טלב אלסאנע: ולכן יש בעיה מבחינת אותם אנשים שאין להם האפשרות לא לרכוש ולא לבנות; ואז – לקבל דירות בשכירות.

טלב אלסאנע: לכן מחובתה של המדינה לספק קורת-גג לאזרחיה.

סופה לנדבר: תודה רבה.

טלב אלסאנע: ובהקשר זה כולנו צריכים לזכור את חשיבות קורת-הגג, במיוחד כשאנחנו רואים את האנשים שהורסים להם את הבתים ומשאירים אותם ללא קורת-גג.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

סופה לנדבר: תודה רבה.

סופה לנדבר: חבר כנסת נחום לנגנטל – בבקשה, אדוני.

נחום לנגנטל: גברתי היושבת בראש, עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה לומר משהו יותר כללי לגבי סוגיית מס הכנסה.

נחום לנגנטל: אנחנו נזקקים כאן חדשים לבקרים, גברתי היושבת-ראש, לעסוק בתיקוני חקיקה שקשורים למס הכנסה – בהארכת תוקף כזאת או אחרת כלפי כל מיני סוגיות, או בפטורים לאזורים מסוימים, או בתיקוני חקיקה קלים פה ושם.

נחום לנגנטל: אני אומר דבר אחד שהוא מאוד לא בסדר בעיני.

נחום לנגנטל: יש בעיה של חוסר יציבות בכל מערכת המיסוי של מדינת ישראל, בכלל בפקודת מס הכנסה.

נחום לנגנטל: אני אומר את זה דווקא על רקע אישורנו הבוקר בוועדת הכספים את הבאת נושא מיסוי הנדל"ן לקריאה שנייה ושלישית, וזה נעשה בדרך, הייתי אומר יותר מדי מהירה, אבל את זה אני אומר בדיון בנושא מחר.

נחום לנגנטל: אבל אני אומר במובנים אחרים – זה לא רציני משני היבטים.

נחום לנגנטל: ההיבט הראשון, שכל הזמן אנחנו פה עוסקים, חדשים לבקרים, בשינויים של פקודת מס הכנסה – פה בהארכה.

נחום לנגנטל: יש לך מין הרגשה, שאין חשיבה גלובלית, לטווח רחוק, איך אתה באמת רוצה שתהיה מערכת המיסוי פה במדינת ישראל ואיך באמת היא תנהג.

נחום לנגנטל: ומה, פתאום כל אזרחי מדינת ישראל וכל העיתונות צריכים כל הזמן לעסוק בזה – ייקחו ככה או לא ייקחו ככה ואיך ייקחו ובאילו תנאים ייקחו ואילו יישובים יורידו, אילו יישובים לא יורידו וכמה זמן זה ייקח.

נחום לנגנטל: צדקו האנשים שאמרו פה לפני – למה לקבוע פטור לשנה או הארכות לשנה?

נחום לנגנטל: אי-אפשר ליצור איזה אופק מבחינה של תכנון מיסויי?

נחום לנגנטל: זה היבט אחד, בהיבט של המדינה, אבל אני אומר, גם בהיבט של האזרח הפשוט, מה הוא אמור לדעת?

נחום לנגנטל: הוא מנהל את עסקיו, הוא מנהל את חייו – לא משנה באיזו צורה – אז מה, הוא רוצה לדעת, קצת אופק, לאן זה הולך.

נחום לנגנטל: נניח שהוא רוצה להשכיר את הדירה שלו, אז רק לשנה יהיה לו פטור?

נחום לנגנטל: או אולי שלוש שנים, ואז כדאי לו למכור, אולי אז הוא ירוויח יותר כסף – אני לא יודע, אבל מדוע כל הדברים האלה באים רק לשנה, לטווחים כל כך קצרים, כשהאדם הפרטי חי במין ערפל מיסויי והוא לא יודע מה יהיה לו בעתיד בטווחים שקצת ייתנו לו אופק.

נחום לנגנטל: יכול להיות שגם המדינה לא רוצה לקחת על עצמה סיכון לתת פטורים ליותר מאשר שנה אחת.

נחום לנגנטל: אני שואל אתכם: מה אתם מצפים מהאזרח הפשוט?

נחום לנגנטל: חלק מהתכנון הכלכלי זה התכנון של המיסוי, בפרט במדינת ישראל, שבה המיסוי די גבוה.

נחום לנגנטל: לכן, גברתי היושבת-ראש, מאחר שהממשלה איננה מיוצגת כרגע באולם, בכל אופן אני פונה אליה – אני מניח שמישהו מהם קורא פרוטוקולים ורואה מה אנחנו אומרים – אני פונה אל הממשלה ואל משרד האוצר: תראו ראייה גלובלית עם איזה אופק, כדי שזה יהיה גם נוח וגם מכובד מבחינת ההתנהלות של המדינה, וגם יוציא את האזרח הפשוט מהספקות, כי אנחנו מכניסים אותו תמיד בסד של מערכת המיסוי במדינת ישראל.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

סופה לנדבר: תודה רבה.

סופה לנדבר: חברי הכנסת מיכאל קליינר, האשם מחאמיד, זהבה גלאון, מוחמד ברכה, מאיר פרוש, תאופיק חטיב, איוב קרא, אחמד טיבי, אורי אריאל, עבד-אלמאלכ דהאמשה, יובל שטייניץ, אליעזר זנדברג – לא נמצאים באולם.

סופה לנדבר: חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה.

עסאם מח'ול: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, ההיגיון של הצעת החוק הזאת, שלשם שינוי אני אתנגד לה, בא להגיד אולי בקטן, אולי בגדול, תלוי אילו בעלי דירות ואילו אנשים ייהנו מהצעת החוק הזאת, שתפטור אותם מתשלום מס הכנסה, או תאריך את תקופת הפטור שלהם מתשלום המס.

עסאם מח'ול: עוד הפעם זו הצעה שבאה להיטיב עם ההון, עם הרכוש, או עם בעלי הרכוש במובן הזה.

עסאם מח'ול: אני בהחלט בעד לתת את כל ההקלות ואת כל האפשרויות שעומדות לזכותו של כל אדם להיות תחת קורת-גג, זאת אומרת, להבטיח דיור ציבורי, דיור ציבורי להשכרה, דיור ציבורי זול, כי הזכות למגורים היא זכות יסוד במדינה מתוקנת.

עסאם מח'ול: זה דבר אחד.

עסאם מח'ול: זה לא אותו דבר כאשר מדובר באדם שרוצה להפוך את הנכס הזה למקור הכנסה.

עסאם מח'ול: כאן יש אותו היגיון שמוליך את הכלכלה ואת החברה במדינת ישראל לאורך כל הדרך, החל בהכנסה מהשכרת דירה וכלה בפטור שמקבל ההון הגדול ורווחי הבורסה ממס הכנסה.

עסאם מח'ול: אי-אפשר להשלים עם ההיגיון הזה, צריך לעצור אותו כי הוא מוביל למציאות עגומה ואיומה בחברה הישראלית, מציאות של פערים חברתיים, מציאות שבה מיטיבים עם אלה שיש להם ופוגעים באלה שאין להם.

עסאם מח'ול: זה גם נשמע פופוליסטי וגם מדבר אל אותם חלקים בציבור שהם המעמד הבינוני, שחלק מהיושבים כאן חושבים שזה מקור הכוח הפוליטי שלהם, כשהכוונה היא לתת להם כדי שייתנו לו בחזרה.

עסאם מח'ול: אנחנו צריכים להגיד את הדברים כפי שהם, להעמיד אותם כפי שהם, להתנגד להצעת החוק הזאת ולתבוע היגיון אחר, צודק, שבאמת דואג למעוטי יכולת, לאלה שאין להם לא רק להשכיר דירה אלא גם לגור בדירה שכורה.

עסאם מח'ול: תודה רבה.

סופה לנדבר: חבר הכנסת ויצמן שירי – לא נמצא.

סופה לנדבר: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, בכל שנותי בכנסת יצא לי להתנגד בכל פעם שמציעים את הצעת החוק הזאת, ומישהו כבר הציע לי שאני אשלוף את הנאומים הקודמים מהפרוטוקול ושוב אכניס אותם לפרוטוקול.

תמר גוז'נסקי: תרשו לי להתייחס אל הטענה שנאמרה פה, כאילו הפטור הזה ממס מוזיל את שכר הדירה שמשלמים סטודנטים, משפחות צעירות וחסרי דיור אחרים.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לומר לכם במלוא האחריות ועל בסיס נתונים, שכאשר החוק התקבל הוא הוסבר אז בהקשר של העלייה הגדולה.

תמר גוז'נסקי: חבר הכנסת נודלמן בוודאי זוכר, ששכר הדירה אז נקבע לא לפי החוק הזה, אלא לפי סל הקליטה.

תמר גוז'נסקי: ואז, אנשים שהיו להם דירות עלובות, חצי מחסנים, השכירו אותן במחיר רצחני, משום שהעולים קיבלו סל קליטה, והם אמרו: יש לכם כסף, אז תנו לנו את שכר הדירה.

תמר גוז'נסקי: אני מביאה את זה כדוגמה כדי להגיד שהחוק הזה לא מעלה ולא מוריד את שכר הדירה.

תמר גוז'נסקי: אז היה מדובר ב-10%, זאת אומרת, מי שמקבל 500 או 700 דולר לדירה מפריש 50 או 70 דולר עבור המס הזה.

תמר גוז'נסקי: חברת הכנסת נאות, אני שמחה שנכנסת.

תמר גוז'נסקי: הדוגמה השנייה שאני רוצה להביא היא של העסקת הפועלים הזרים.

תמר גוז'נסקי: לכאורה עם העסקת הפועלים הזרים מאותה תקופה, בתחילת שנות ה-90, ההפרש הגדול בין השכר שלהם לעומת שכר הפועלים הישראלים היה אמור להביא להוזלת הדירות.

תמר גוז'נסקי: קחו את הנתונים של שנות ה-90 ותראו שמחירי הדירות קפצו פי-שניים מאשר מדד המחירים.

תמר גוז'נסקי: במלים אחרות, הקבלנים קיבלו עובדים זולים אבל לא גלגלו את ההוזלה הזאת על מחיר הדירות, מה פתאום, מחיר הדירות נקבע לפי ביקוש והיצע ולפי היכולת המונופוליסטית שלהם לקבוע כמה דירות הם בונים בפועל ועוד כל מיני דברים.

תמר גוז'נסקי: לכן, חברי הכנסת, אני אומרת לכם במלוא האחריות, שהצעת החוק הזאת, או ההסדר של ביטול מס ההכנסה על השכרת דירות, זה כמו שיפוי מעבידים, כמו ביטול המס המקביל וכמו כל הדברים האחרים.

תמר גוז'נסקי: זה כמובן קטן, זה רק 200 מיליון שקל.

תמר גוז'נסקי: אתם יודעים מה זה 200 מיליון שקל?

תמר גוז'נסקי: חברת הכנסת נאות, היום 200 מיליון שקל למשרד החינוך ימנעו פיטורי מאות מורים.

תמר גוז'נסקי: 200 מיליון שקל זה אולי לא סכום אדיר בקנה המידה של כל התקציב, אבל מה זה 200 מיליון שקל למשרד התרבות, שקיצץ וקיצץ עכשיו בכל סעיפי התרבות?

תמר גוז'נסקי: לכמה ילדים אפשר לסדר מועדוניות ופנימיות ב-200 מיליון שקל?

תמר גוז'נסקי: על מה אתם מדברים?

תמר גוז'נסקי: לבוא לכאן ולהגיד לנו שהמצב ח-מ-ו-ר, אבל בעלי הדירות, או אלה שיש להם דירה נוספת או שתי דירות שהם יכולים להשכיר אותן, שהם לא ישלמו את המס העלוב הזה של 10%, שזה שיעור מס ההכנסה הנמוך ביותר שקיים במדינת ישראל?

תמר גוז'נסקי: לכן, חברי הכנסת, אם אתם באמת דואגים לחברה הישראלית, חייבים להצביע נגד הצעת החוק הזאת.

תמר גוז'נסקי: תודה.

סופה לנדבר: תודה לחברת הכנסת גוז'נסקי.

סופה לנדבר: חבר הכנסת וילן לא נמצא באולם.

סופה לנדבר: חבר הכנסת יוסף פריצקי, בבקשה.

יוסף יצחק פריצקי: מוותר.

סופה לנדבר: מוותר?

סופה לנדבר: חבר הכנסת נסים זאב, אתה לא מוותר.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, החוק הזה הועלה בעידוד כל הרשויות המקומיות, ובזמנו גם בהמלצת שר השיכון – אני חושב שזה היה דוד לוי – בזמן העלייה ההמונית של שנות ה-90, ואנשים ניצלו את זה בצורה צינית.

נסים זאב: אנשים לקחו את המרתפים שלהם והפכו אותם לדירות ללא רשיונות.

נסים זאב: הרשויות המקומיות לא עשו דבר וחצי דבר.

נסים זאב: אנשים הפכו מקומות שלא היו ראויים למגורים למקום מגורים.

תמר גוז'נסקי: מחסנים.

נסים זאב: מעבר למחסנים.

נסים זאב: הם עשו את זה בניגוד לרצון השכנים שלהם, ואמרו שהם עושים את זה בשם העלייה.

נסים זאב: פתאום כולם דואגים לעלייה.

נסים זאב: כל אחד דאג פה לכיס הפרטי שלו.

סופה לנדבר: או לעובדים הזרים.

נסים זאב: או לעובדים הזרים.

נסים זאב: פתאום כולם דואגים לעולים החדשים.

נסים זאב: אני רוצה לומר, שאנחנו בעצם מנציחים מצב קיים.

נסים זאב: אני אומר שצריך לנהוג פה בזהירות ולבדוק זאת בדיקה מעמיקה.

נסים זאב: לא אכפת לי שהיום כמעט לכל אדם שני יש דירה שנייה והוא משכיר אותה ולא משלם עליה מס.

נסים זאב: אדרבה, אם משרד האוצר מוכן לוותר על הסכום הזה לטובת השוכר והמשכיר – כי לא מדובר פה רק על השוכרים, אלא גם על המשכירים; צריך לציין שהמשכירים מרוויחים מזה.

נסים זאב: הייתי אומר שאין פה חד-צדדיות, מדובר כאן על טובת שני הצדדים.

נסים זאב: אני מסכים עם ההנחה, שכשאני מכביד בנטל מס, המס יוטל על השוכר ולא על המשכיר, כי המשכיר יטיל אותו על השוכר.

נסים זאב: אבל בעידן שלנו היום, כשיש הקפאה בבנייה, ההקפאה קיימת גם כיוון שאין פועלים ואין תשובה לעובדים הזרים.

נסים זאב: אני אומר לכם, שאם מישהו חי באשליה שיש פתרונות קסם, כשהפלסטינים היום מנועים לחלוטין מלבוא ולעבוד בעבודות בנייה, וכשהעובדים הזרים ממלאים את החלל הזה, הוא צריך לדעת שזה דבר שהוא בתיאוריה, בעלמא.

נסים זאב: אני חושב שאלה שיושבים על המדוכה צריכים לתת את הדעת על הנושא.

סופה לנדבר: תודה, אדוני.

סופה לנדבר: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מהשכרת דירת מגורים (הוראת שעה) (תיקון מס' 9).

סופה לנדבר: מי בעד?

סופה לנדבר: מי נגד?

סופה לנדבר: הצבעה מס' 19 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – 2 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מהשכרת דירת מגורים) (הוראת שעה) (תיקון מס' 9), התשס"ב–2002, לוועדת הכספים נתקבלה.

עסאם מח'ול: נסים זאב, אתה לא דיברת נגד החוק?

נסים זאב: – – –

סופה לנדבר: בעד – תשעה חברי כנסת, נגד – 2, נמנע אחד.

סופה לנדבר: ברוב של תשעה חברי כנסת, החוק עובר לוועדת הכספים.

סופה לנדבר: (קריאה ראשונה)

סופה לנדבר: אנחנו עוברים לדיון משולב בהצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון מס' 2) ובהצעת חוק נציב תלונות הציבור על שופטים.

סופה לנדבר: לפני שנעבור לרשימת הדוברים, יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט אופיר פינס-פז.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק שמונחת לפניכם, חוק-יסוד: השפיטה (תיקון מס' 2) (סיום כהונת שופט) היא פרי יוזמה של ועדת החוקה, חוק ומשפט.

אופיר פינס-פז: מטרתה של הצעת החוק היא להשלים את החקיקה, הכרוכה בהצעתו של חבר הכנסת יוסף פריצקי, שעניינה נציב תלונות הציבור על שופטים, שגם היא הוכנה בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

אופיר פינס-פז: אגב, אני מקווה שהדיון משולב.

סופה לנדבר: כן, אמרתי את זה.

אופיר פינס-פז: כדי שאפשר יהיה לקדם את החוק של חבר הכנסת פריצקי, מוכרחים גם לתקן את חוק-יסוד: השפיטה.

אופיר פינס-פז: מטרת הצעת החוק של חבר הכנסת פריצקי, שהיא כמובן הצעת חוק ראויה, שעמלנו עליה קשות, היא לספק לכל אדם הרואה את עצמו נפגע ממעשה או מחדל של בית-המשפט, כתובת שאליה יוכל להפנות את טענותיו.

אופיר פינס-פז: כתובת כזאת אינה בנמצא היום, מאחר שנציב תלונות הציבור, הפועל במסגרת חוק מבקר המדינה, אינו רשאי לעסוק בעניין זה.

אופיר פינס-פז: אני לא אומר את זה עד הסוף, ואולי אני אמשיך ואקרא – בהתאם לסעיף 20(ה) להצעת חוק נציב תלונות הציבור על שופטים, רשאי הנציב בעקבות ממצאיו, להמליץ לפני הוועדה לבחירת שופטים לסיים את כהונתו של שופט.

אופיר פינס-פז: זה בהצעת החוק של פריצקי.

אופיר פינס-פז: המצב נכון לרגע זה הוא, שלנציב תלונות הציבור, שהוא בעצם מבקר המדינה בתפקידו השני, יש סמכויות מסוימות.

אופיר פינס-פז: הבעיה היא כפולה: ראשית – הסמכויות הן מאוד מוגבלות ולא מפורטות, ושנית – בעיני הציבור הוא לא נתפס ככתובת לנושא הזה, הוא נתפס ככתובת להרבה מאוד דברים אבל לא לעניין הזה.

אופיר פינס-פז: לאחר שבדקנו את העניין בוועדה, מסתבר שלמשל אני, כיושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, מקבל הרבה יותר תלונות מהציבור מאשר נציב תלונות הציבור בעניין זה.

אופיר פינס-פז: קל וחומר שר המשפטים, קל וחומר מנהל בתי-המשפט וכדומה וכדומה.

אופיר פינס-פז: אנחנו מתכוונים להעניק לנציב תלונות הציבור ביחס לבתי-המשפט, כפי שאמרתי, סמכות להמליץ בפני הוועדה לבחירת שופטים – שהיא כאמור גם ועדה לפסילת שופטים – המלצה לסיים את כהונתו של שופט, שזו כמובן המלצה מרחיקת לכת.

זבולון אורלב: למה זה צריך להיות בחוק-יסוד?

אופיר פינס-פז: לא, אני כבר מדבר על החוק של פריצקי.

יוסף יצחק פריצקי: לא, צריך לתקן את חוק-היסוד, כדי להכניס בפנים את הסמכות שתאפשר גם לנציב להמליץ לוועדה.

אופיר פינס-פז: בדיוק.

זבולון אורלב: לתיקון של חוק-יסוד צריך רוב של 61 חברי כנסת – – –

אופיר פינס-פז: משום שכרגע מי שיכול להמליץ לוועדה הזאת זה רק נשיא בית-המשפט העליון, או שר המשפטים.

יוסף יצחק פריצקי: רק שר המשפטים, שהוא יושב-ראש הוועדה.

אופיר פינס-פז: אגב, אני רוצה לומר בסוגריים, שאף פעם לא היתה המלצה כזאת לגבי הפסקת כהונתו של שופט, וזה גם כן דבר בעייתי מאוד, שכן איך זה יכול להיות?

אופיר פינס-פז: ובכן, אנחנו רוצים להעניק סמכות כזאת גם לנציב תלונות הציבור.

אופיר פינס-פז: סמכות זו נתונה לוועדה לבחירת שופטים, כפי שאמרתי, מכוח סעיף 7(4) לחוק-יסוד: השפיטה.

אופיר פינס-פז: בהתאם למצב היום, רשאים להמליץ לוועדה, כפי שאמרתי, רק יושב-ראש הוועדה לבחירת שופטים, שהוא שר המשפטים, או נשיא בית-המשפט העליון.

אופיר פינס-פז: לפיכך, מוצע להוסיף את נציב תלונות הציבור על שופטים לרשימת המציעים האפשריים לעניין סיום כהונת שופט.

אופיר פינס-פז: להצעת חוק זו לא צפויות עלויות תקציביות, ואני מדבר על הצעת חוק-יסוד: השפיטה.

אופיר פינס-פז: אני כמובן מבקש לקדם אותה.

אופיר פינס-פז: אני לא אדבר פעמיים על שתי ההצעות, אבל הצעת החוק של חבר הכנסת פריצקי, שהיא ההצעה המובילה וזו רק התומכת – בעיני היא הצעה מאוד מאוד חשובה.

אופיר פינס-פז: אנחנו פירטנו בה את הסמכויות.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת פריצקי יציג אותה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שאני לא צריך לספר לכם, חברי הכנסת, כמה תלונות יש לציבור לעתים על ההליך המשפטי.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר, שלנציב הזה לא תהיה סמכות לביקורת שיפוטית על החלטות שיפוטיות, כמובן, כי בשביל זה יש ערכאות ערעור.

אופיר פינס-פז: לגבי הפרוצדורה, לגבי ההתנהלות ולגבי הסגנון – הוא יהיה הכתובת, יהיה לו מה לומר, נצייד אותו בסמכויות, והוא יעשה את עבודתו.

אופיר פינס-פז: יש כמה סעיפים שלא סיימנו את הטיפול בהם, וחבר הכנסת פריצקי, אולי אתה תעמוד עליהם יותר מאוחר.

אופיר פינס-פז: אנחנו השארנו אותם להמשך הדיון בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית.

אופיר פינס-פז: הדיון הזה ייעשה גם עם הגורמים הרלוונטיים, כמו מבקר המדינה, הנהלת בתי-המשפט, משרד המשפטים וכדומה.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

סופה לנדבר: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר פינס, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

סופה לנדבר: עכשיו אנחנו עוברים לרשימת הדוברים – חבר הכנסת משה גפני לא נמצא.

סופה לנדבר: סליחה, קודם ידבר חבר הכנסת יוסף פריצקי.

יוסף יצחק פריצקי: גברתי היושבת-ראש, ידידי חבר הכנסת פז-פינס, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לפתוח בהקדמה ולומר, שיש שלוש שיטות לביקורת על המערכת המשפטית, שאנחנו שומעים עליה השכם והערב.

יוסף יצחק פריצקי: שיטה אחת, או אסכולה אחת, תוקפת את המערכת השיפוטית יום ולילה, מכפישה, משמיצה ומטיחה בשופטים דברי עלבון בכלליות רבה מאוד, ואני מאוד מקווה שמעט מחברי הבית יהיה חלקם עמה.

יוסף יצחק פריצקי: שיטה שנייה, שאני מוכרח לומר שהיא רעה כמו הראשונה, היא לייחס לכל השופטים במדינת ישראל תכונות של מלאכי השרת, שאינם טועים אף פעם; שהם הנפלאים והטובים ביותר, ואף פעם לא יוצאת שגגה מתחת ידיהם; התנהגותם היא ללא דופי, ובכלל אין כמותם.

יוסף יצחק פריצקי: השיטה השלישית, שאותה אני מבקש להביא ולהציע בחוק הזה, היא לבוא ולומר: רבותי, מתוך כ-700 שופטים שיש במדינת ישראל, מתוך דיינים, קאדים וקאדים מדה'ב וכל האנשים המופקדים על השיפוט, לא באופן וולונטרי, לא בוררים, אלא שופטים, שחייבים לבוא להתדיין בפניהם, יש כנראה גם כאלה שהתנהגותם על כס השיפוט איננה התנהגות ראויה; איננה התנהגות ראויה.

יוסף יצחק פריצקי: ואני רוצה לציין כמה מקרים שאפילו היו בהיסטוריה, ששופטים מסוימים אומרים לבעלי דין, "תשתוק", או "תסתום את הפה", או מתנהגים אליהם בזלזול, או מזמינים אנשים להופיע בפניהם והם עצמם לא באים, או שמתייחסים בזילות מסוימת להליך המשפטי, ועוד כהנה וכהנה, לא ארחיב ולא אוסיף.

יוסף יצחק פריצקי: אני אומר לכם כאן, מהדוכן, משיחות שקיימתי עם המערכת – המערכת עצמה רוצה נציב כזה.

יוסף יצחק פריצקי: מה היא תעשה, יש שופט או שופטת שאינם מתנהגים כראוי, אבל אין מה לעשות אתם, הם התמנו לכל חייהם, והם יושבים על הכיסא.

יוסף יצחק פריצקי: אתם יודעים מה?

יוסף יצחק פריצקי: שופט שלום או שופטת שלום שאינם מתנהגים כראוי, אומרים, אז לא אתמנה לבית-המשפט המחוזי, אבל עדיין עמך בני ישראל באים לפניהם כל יום.

יוסף יצחק פריצקי: יש הכרח באיזו כתובת של גוף בלתי תלוי, שילכו אליו או אליה ויאמרו:

יוסף יצחק פריצקי: אדוני הנציב, או גברתי הנציבה – אני כבר אומר אישית, אני מקווה שזו תהיה גברתי הנציבה, אני תמיד חושב שמקומות שיש בהם משרות, עדיף שתהיה בהם אשה – תעזרי לנו, משהו כאן לא בסדר.

יוסף יצחק פריצקי: אנחנו מתקדמים בהצעת החוק הזאת בזהירות רבה מאוד, כי מערכת השיפוט, בראש ובראשונה, נשענת על אמון הציבור, אחרת אין לה כלום, היא חייבת להישען על אמון הציבור.

יוסף יצחק פריצקי: אנחנו לא מתכוננים, או אני לפחות לא מתכונן לקחת כאן לא שופטות ולא שופטים ולהוקיעם בראש חוצות, ולא לעשות כאן מעשה שיביא, חס וחלילה וחס ושלום, להשפלתם או לדרדור כבודם.

יוסף יצחק פריצקי: כמו שיש בצה"ל נציב קבילות חיילים, שמבקר את הצבא, ולדעתי נציב קבילות החיילים דווקא הגביר את האמון בצה"ל ולא הפחית את האמון בו, כך אני מבקש שיהיה נציב קבילות לעניין מערכת המשפט, שלדעתי רק יגביר את האמון בה.

יוסף יצחק פריצקי: לפי ההצעה הזאת, הנציב, כמו מבקר המדינה, וכמו נציב קבילות החיילים, ימציא אחת לשנה דוח על פעולותיו.

יוסף יצחק פריצקי: יש לי דין ודברים עם שר המשפטים מה יהיה כתוב בדוח, האם הוא יהיה סודי, האם השמות יפורסמו בו או לא, למי הוא מיועד.

יוסף יצחק פריצקי: בסדר, נטפל בזה בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית.

יוסף יצחק פריצקי: כל אחד יוכל לפנות לנציב והוא יענה על תלונות, וכנראה ידיו תהיינה מלאות עבודה; אבל, כמובן, הוא רשאי לקבוע שאין יסוד לתלונה.

יוסף יצחק פריצקי: כמובן, כפי שאמר חבר הכנסת פז-פינס, אי-אפשר לפנות לנציב בנושא שהוא טעון ערעור משפטי או שיש בו בבחינת פסלות שופט, אלא יפנו אליו באמת בנוגע להתנהגות בלתי ראויה של שופטים.

יוסף יצחק פריצקי: החוק ארוך, חוק קשה ומורכב.

יוסף יצחק פריצקי: אני מבקש להודות כאן מעל הדוכן למי שהיתה עוזרתי, עורכת-הדין גליה לוי, שעמלה קשה מאוד אתי על החוק הזה, ואני מאוד מבקש מחברי הכנסת לאשר אותו בקריאה ראשונה.

יוסף יצחק פריצקי: תודה רבה.

סופה לנדבר: תודה רבה.

סופה לנדבר: חבר הכנסת גפני – לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, גם אני רוצה לברך את חבר הכנסת פריצקי על היוזמה.

זבולון אורלב: אין כל ספק, שמערכת המשפט כל כך חשובה ומשמעותית, שהיא מצריכה נציב תלונות ציבור משל עצמה.

זבולון אורלב: אני רוצה להעיר, ראשית, שכששמים בחבילה אחת שופטים, דיינים, קאדים וקאדים מדה'ב, יש בעיה.

זבולון אורלב: בעיקר, למשל, אתה כבר רואה את זה בהרכב הוועדה הבוחרת.

זבולון אורלב: הוועדה הבוחרת, עם כל הכבוד, אין לה שום נגיעה לא לדיינים ולא לקאדים.

זבולון אורלב: צריכה להיות איזו זיקה בין המערכות, איזו הבנה.

זבולון אורלב: אגב, מקובל עלי שיהיה נציב אחד, אני לא חושב שצריך שלושה נציבים, אבל, לדעתי, הרכב הוועדה צריך לעבור איזה שינוי.

זבולון אורלב: אני אישית תמה לראות שם יושב-ראש ועדה בכנסת שהוא חבר ועדה אקזקוטיבית.

זבולון אורלב: לא ידעתי שחברי כנסת גם נושאים אחריות ברשות המבצעת, אבל נראה.

זבולון אורלב: יושב-ראש ועדה בכנסת צריך לפקח על הרשות המבצעת, ולא להיות חלק מתהליך ביצוע.

זבולון אורלב: יושב-ראש ועדת החינוך של הכנסת הוא לא חבר המועצה להשכלה גבוהה ולא חבר בוועדות אחרות, ובצדק, כיוון שיש כאן ערבוב רשויות.

זבולון אורלב: אבל לא זה עיקר דברי.

נסים זאב: יש ניגוד אינטרסים.

זבולון אורלב: ודאי.

זבולון אורלב: אבל ודאי שצריך לגלות רגישות לגבי הרכב הוועדה, שכן הנציב הזה מטפל גם במערכות משפט אחרות, אוטונומיות, ששופטות על-פי הדין הדתי שלהן.

זבולון אורלב: לכן, רצוי מאוד למנוע מלכתחילה התנגשות.

זבולון אורלב: אני בעד נציב, שלא תהיינה אי-הבנות.

זבולון אורלב: דבר שני שאני רוצה לברר – כשאומרים שופטים, זה כולל גם הוצאה לפועל?

יוסף יצחק פריצקי: אם הם מכהנים בתפקידי שיפוט, התשובה היא כן.

זבולון אורלב: ודאי שכן, ודאי שכן.

זבולון אורלב: מדוע אני תומך בחוק?

זבולון אורלב: משום שאני באמת חושב שלציבור שלנו יש תלונות קשות על מערכת המשפט, על עינויי דין, על השהיה של פרסום החלטות, על השהיה בפרסום נימוקים שמעכבים, על כל העיכובים והתהליכים המאוד מסובכים והמאוד מורכבים של ההוצאה לפועל, שנפגעים מהם עשרות אלפי אנשים.

זבולון אורלב: אומנם, שר המשפטים כל פעם מבטיח לנו, ואני מאמין לו שהוא רוצה לעשות ארגון מחדש של כל המערכת, אבל בינתיים אין לנו הצעות.

זבולון אורלב: אשר על כן, אני אתמוך בהצעת החוק, אבל אני מציע להרחיב את הסמכויות או להגדיר אותן באופן שיהיה ברור מאוד לציבור, ויש לנו עניין גדול מאוד שהציבור יוכל באמת להתלונן על כל תחומי מערכת המשפט שקשורה במערכת השפיטה.

זבולון אורלב: אני מאמין, שככל שמערכת השפיטה תהיה פתוחה יותר לביקורת, כך בסופו של דבר יגבר האמון בה.

זבולון אורלב: כלומר, זה אינטרס של מערכת השפיטה שלא להתבצר מאחורי החומות של בית-המשפט, זה כבוד בית-המשפט.

זבולון אורלב: היום אנחנו חיים בתרבות של שקיפות ופתיחות, וככל שהיא תהיה יותר שקופה ויותר פתוחה כן ייטב לה.

סופה לנדבר: תודה לחבר הכנסת זבולון אורלב.

סופה לנדבר: חבר הכנסת יהלום – לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת נחום לנגנטל, בבקשה.

נחום לנגנטל: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, הצעת חוק זו באה בעצם לקבוע נציבות שתעסוק בביקורת על המערכת השיפוטית, ואני חושב שזה דבר מבורך שחבר הכנסת פריצקי מעלה בהצעת החוק שלו.

נחום לנגנטל: יש לי חילוקי דעות רבים מאוד עם חבר הכנסת פריצקי, לעתים תהומיים, בנושאים של דת ומדינה כמו בנושאים הפוליטיים – איך אנחנו רואים את החזון של המזרח התיכון בטווחים הקצרים, הבינוניים ולדאבוני גם הארוכים.

נחום לנגנטל: אני חושב שהנושא שהוא מעלה כאן מאוד חשוב ומאוד ראוי, ואני באמת רוצה לשבח אותו על כך.

נחום לנגנטל: בעצם, מה קורה?

נחום לנגנטל: השופטים הם שופטים, וזו רשות שעוד מימי שארל מונטסקיה, שהפריד את הרשויות במדינה דמוקרטית בין שלושה קודקודים – המשולש של הרשות המבצעת, הרשות המחוקקת ורשות השופטת, אלו היסודות האיתנים של דמוקרטיה.

נחום לנגנטל: אבל האיזון, נאמר גם בפסקי-הדין של הנשיא לשעבר שמגר והנשיא דהיום ברק, זה בעצם המאבק בין הרשויות, איך בעצם אתה מאזן אותן.

נחום לנגנטל: בעוד הרשות השופטת נהנית מאיזו פריווילגיה – וחבר הכנסת פריצקי עושה את זה כאן בעדינות רבה מאוד – הרשות המחוקקת והרשות המבצעת עומדות תחת שבט ביקורתו של בית-המשפט העליון, גם בחקיקת חוקים וגם בהליכים מינהליים שהרשות המבצעת מבצעת.

נחום לנגנטל: אבל מה נעשה לשופט שלדעתנו יש בעיות בקשר לשפיטתו?

נחום לנגנטל: ומה עם הפסיקות של השופטים בכל הערכאות?

נחום לנגנטל: לעשות overruling לשופטים על המערכת השיפוטית, זה דבר מאוד מסובך, כי בעצם אתה יוצר פה איזה טריבונל רביעי במערכת השלטונית של מדינה דמוקרטית.

נחום לנגנטל: היטיב לעשות זאת חבר הכנסת פריצקי פה, שכן יש פה רעיון עדין מאוד – בעדינות רבה מאוד וברגישות – איך, בסופו של דבר, גם כאן תהיה ביקורת מסוימת, שתוכל להיות פתוחה לעיני כול, פתוחה לציבור.

נחום לנגנטל: בעידן של שקיפות, יש לזה מקום ראוי מאוד.

נחום לנגנטל: על כך אני באמת רוצה לברך אותך.

נחום לנגנטל: תודה.

סופה לנדבר: תודה לחבר הכנסת לנגנטל.

סופה לנדבר: חבר הכנסת האשם מחאמיד – לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת אורי יהודה אריאל – לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

איוב קרא: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, ידידי חבר הכנסת פריצקי, אני מתנגד לחוק הזה, מכיוון שבעיני הגוף שנקרא שופטים מבוקר בפועל.

איוב קרא: איך הוא מבוקר?

איוב קרא: אין ערכאה שאי-אפשר לערער עליה בסופו של הליך.

איוב קרא: לכן, כל החלטה של שופט בפועל מבוקרת על-ידי גורמים יותר גבוהים; אם זה בית-המשפט השלום – אפשר לערער לבית-המשפט המחוזי, ומהמחוזי לעליון וכו'.

איוב קרא: בעצם, גוף כזה, שאתה מתכוון אליו, מסמל אי-אמון אולי במערכת השפיטה או במערכת השופטים.

איוב קרא: לשופטים יש חוג בראשות השופט לינדנשטראוס, שמאגד בתוכו את כל השופטים בישראל.

איוב קרא: גם להם אפשר להגיש תלונות, והם בודקים כל תלונה שמוגשת לגוף הזה – מה שנקרא: איגוד השופטים.

איוב קרא: אתה בטח מכיר אותו יותר טוב ממני.

איוב קרא: אני חושב, שכל תלונה, כל מה שקשור לאדמיניסטרציה במערכת השיפוט, מגיעה גם לשם בכל מה שקשור להתנהגות שופטים וכו'.

איוב קרא: כמו שאמרתי, לגבי העניין המקצועי, אפשר לערער לכל בית-משפט שאנחנו חושבים שראוי לדון באותה סוגיה או באותו משפט.

איוב קרא: לכן, אם תתקבל הצעתכם, אזום חוק מקביל, שבעצם גם לקאדים שרעיים צריך שיהיה גוף כזה, וגם לקאדים דרוזים, שכן בכל זאת הם במעמד של שופטים.

טלב אלסאנע: זה חל על קאדים.

יוסף יצחק פריצקי: זה חל.

יהודית נאות: זה חל על דיינים, על קאדים ועל הכול.

איוב קרא: על הכול?

איוב קרא: ברור.

איוב קרא: אני חושב, שגם במצב כזה, לגבי החלטות של בית-המשפט לענייני משפחה תמיד אפשר להגיע אפילו לבית-המשפט העליון בסוגיות שנדונות שם.

סופה לנדבר: תודה רבה.

איוב קרא: לכן, אני לא מבין מה הכוונה.

איוב קרא: אולי לא הייתי פה.

איוב קרא: אולי בהמשך תסביר לנו אם זה דרוש, מה זה נותן ואיזה מענה יכול לתת חוק כזה.

איוב קרא: אנחנו נשמח לייעל את המערכת, אם צריך.

איוב קרא: אבל, כמו שנראה לי על פניו, זו בעצם קריאת תיגר על מערכת בית-המשפט.

סופה לנדבר: תודה רבה לך.

סופה לנדבר: חבר הכנסת דהאמשה לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת ישראל כץ לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת שטייניץ לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת טיבי לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת זאב בוים לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת תאופיק חטיב לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת עזמי בשארה לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת אלי כהן, בבקשה.

סופה לנדבר: אני רוצה לברך אותך.

אלי כהן: תודה רבה.

יוסף יצחק פריצקי: ודאי.

סופה לנדבר: אני רוצה לאחל לך הצלחה רבה.

יהודית נאות: זו הפעם הראשונה.

אלי כהן: כבר בירכו אותי, וזו לא הפעם הראשונה.

סופה לנדבר: אני – לא.

אלי כהן: תודה רבה.

נסים זאב: חבר הכנסת משעני עלה אחריו ובירך אותו.

אלי כהן: השאלה שלי היא, אם גם לרשות הזאת או למסגרת שאנחנו נקים, נקים מסגרת סטטוטורית שתפקח גם עליה.

יוסף יצחק פריצקי: לא.

יהודית נאות: יש למעלה – הקב"ה.

אלי כהן: כלומר, יש איזה שלב שצריך להחליט: יש איזו מערכת, עליה אנחנו סומכים שהיא נותנת את ההחלטה הסופית לגבי דבר מסוים.

אלי כהן: לא קראתי את פרטי החוק, אבל בהחלט יכול להיות שניתן לעשות מסגרת של תלונות הציבור, אבל אני לא בטוח שצריכות להיות לה סמכויות.

אלי כהן: כלומר, זו יכולה להיות מערכת כזאת שלא יהיה נעים לשופט לעמוד מולה במקרה של תלונה, אבל לא שתהיה לה איזו סמכות סטטוטורית להגיד לשופט: אדוני השופט, אתה לא בסדר; לא עשית את זה ואת זה – תיכנס לכלא כתוצאה מהחלטה שלך.

יוסף יצחק פריצקי: לא לכלא, אבל לפחות דוח.

אלי כהן: צריך לראות זאת באופן כזה שהשופט לא יהיה מאוים.

אלי כהן: הרי ברור שכל מי שיצא לא זכאי אלא נאשם במשפט, באופן אוטומטי ירגיש את עצמו נפגע, ואז כל המערכת השיפוטית – כל שופט יצטרך כל הזמן להתמודד מול מערכת כזאת שכל הזמן מתחקרת ושואלת אותו.

אלי כהן: זה יפגע במערכת השיפוטית.

אלי כהן: לכן, אם כבר הולכים לכיוון כזה, צריך לעדן זאת באופן שזה לא יהיה משהו שמאיים על השופט ביכולתו לקבל החלטה.

יוסף יצחק פריצקי: זה נכון.

סופה לנדבר: אדוני, תודה.

סופה לנדבר: חבר הכנסת ברכה לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

יהודית נאות: את לא צריכה לקרוא את שמות מי שלא נמצא.

יהודית נאות: יותר פשוט לומר מי נמצא.

סופה לנדבר: בסדר.

סופה לנדבר: בפעם הבאה.

סופה לנדבר: נמלא את – – –

יהודית נאות: לא.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להודות, שאילו הובאו הצעות החוק האלה לפני שבועיים או שלושה שבועות, יכול להיות שהייתי מתנגד ואולי מתלבט.

טלב אלסאנע: אבל לפני כשבוע פנה אלי מישהו שנזקק לפנות לבית-המשפט לקבל את סיועו ועזרתו.

טלב אלסאנע: לדעתי, יש מרכיבים בפעילות מערכת המשפט שאינם ניתנים לביקורת על-ידי הערכה הערעורית.

יוסף יצחק פריצקי: נכון.

טלב אלסאנע: כלומר, זו לא ההחלטה השיפוטית וזה לא המרכיב השיפוטי.

טלב אלסאנע: זו הביקורת על אותה סמכות רצינית מאוד – –

יוסף יצחק פריצקי: התנהגות.

טלב אלסאנע: – – שאנחנו נותנים בידי השופטים.

טלב אלסאנע: השופט מרגיש שהוא מורם מעם ויש לו סמכות אדירה.

טלב אלסאנע: אם לאותו שופט אין הרגישות לזכויות אדם, לאזרח, וההתייחסות – הוא יכול להיות באמת שופט מבריק, אבל הוא יכול לגרום עוול ועיוות דין לאנשים שנזקקים לשירותו.

טלב אלסאנע: באותו מקרה הוצא נגד אותו אדם צו הריסה מינהלי בגין בנייה ללא היתר, שתוקפו 30 יום.

טלב אלסאנע: לאחר שחלפו 30 יום, אדם מניח שהצו חלף מהעולם ואיננו.

טלב אלסאנע: זכותו להניח, כי החוק אומר לוועדה המחוזית או למישהו שיש לו סמכות לפעול מיידית כדי למנוע עובדה מוגמרת, ואז יש 30 יום.

טלב אלסאנע: לא פעלו ולא הרסו, ואז הוא הניח שהצו כבר חלף מהעולם.

טלב אלסאנע: מתברר שהוועדה הלכה לשופט, והשופט לא ראה כלל מקום להזמין את האדם בצורה ישירה או עקיפה, ואפילו לא על-ידי הדבקת הזמנה על המבנה עצמו.

טלב אלסאנע: בלי לנמק את ההחלטה הוא כותב: "כמבוקש", וזו ועדה מחוזית, בלי לשקול ולדון.

טלב אלסאנע: חמור מזה, הוא אפילו לא רואה מקום להמציא לאדם את ההחלטה שהוארך תוקף הצו הזה עוד ב-60 יום.

טלב אלסאנע: אדם יושב בבית וחושב שהצו חלף מהעולם, ומתברר שהיה דיון בהיעדרו והוארך תוקף צו ההריסה ב-60 יום, ואף אחד לא יודע מזה.

טלב אלסאנע: ברגע האחרון, לפני שהורסים, המשטרה פונה לאדם ואומרת לו: דע לך שאנחנו הולכים להרוס.

טלב אלסאנע: הוא שואל למה, והם אומרים שתוקף הצו של 30 יום הוארך ל-90 יום.

טלב אלסאנע: ואז הוא רץ להוציא צו מניעה.

טלב אלסאנע: הוא הגיש בקשה ממש באותו יום בשעה 13:00.

טלב אלסאנע: בית-המשפט הזמין אותו למחרת טלפונית, ולא על-ידי הזמנה דרך עורך-הדין שלו, ואמרו לו: עכשיו, נקיים דיון.

טלב אלסאנע: לפני תקופה מסוימת למדינה היה מספיק זמן.

טלב אלסאנע: מבקשים הארכה מ-30 יום ל-90 יום ושום דבר לא בוער.

טלב אלסאנע: עכשיו, הוא הגיש בקשה, ואומרים לו טלפונית: אדוני, מיידית; עכשיו, תבוא; לא בכתב.

טלב אלסאנע: עורך-הדין משאיר את כל הדיונים ומגיע לשופט, והשופט נותן החלטה ודוחים לו את הבקשה.

טלב אלסאנע: מדובר על היחס הזה.

טלב אלסאנע: יכול להיות שהשופטים צודקים בכל החלטותיהם.

טלב אלסאנע: להאריך – יכול להיות שהוא צודק, לדון בבקשה – יכול להיות שהוא צודק, ולדחות את הבקשה – יכול להיות שהוא צודק.

טלב אלסאנע: אבל יש הגישה, השיטה וההתייחסות.

טלב אלסאנע: צריך שתהיה ביקורת על הגוף הזה שמרכזים בידו סמכות אדירה כל כך.

טלב אלסאנע: לדעתי, הביקורת הזאת רק תשפר את ההתייחסות ואת הפעילות.

טלב אלסאנע: שופטים הם גם בני-אדם, ולשופטים יש סמכויות אדירות.

טלב אלסאנע: ככל שהסמכות גדולה – – –

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת פריצקי, בבקשה.

יוסף יצחק פריצקי: כבר דיברתי.

איוב קרא: אפשר להצביע.

נסים זאב: – – –

יהודית נאות: חבר הכנסת נסים זאב – – –

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אני תמיד בסוף.

איוב קרא: חשוב לנו לשמוע את דעתו של הרב נסים זאב כדי להשתכנע אם להצביע נגד או בעד.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להתייחס לשתי הצעות החוק, הצעת חוק-יסוד: השפיטה (סיום כהונת שופט) והצעת חוק נציב תלונות הציבור על שופטים.

יוסף יצחק פריצקי: צריך לצלצל.

נסים זאב: הצעת החוק בעניין הענקת סמכות לנציב תלונות הציבור ומינוי ועדה נראית הצעה מרחיקת לכת, שיש בה סמכות להקים ועדה נוספת וביקורת שפיטה.

נסים זאב: היום יש מערכת מסודרת של חקיקה המיועדת לטפל בהפעלת סמכויות שפיטה על-ידי שופטי בתי-המשפט, לרבות שופטי בתי-הדין הדתיים בדתות השונות.

נסים זאב: ההצעה להעמיד שופטים לדין – בעצם, זה להעמיד לדין, גם אם אינך קורא לזה כך; אינך קורא לזה "להעמיד", אבל עצם הדבר שהסמכות של נציב מאפשרת לו להמליץ להפסיק כהונת שופט, זה הרבה יותר גרוע מאשר להעמיד שופט לדין; זו עמדתי – היא מוזרה ביותר, ואין לה אח ורע בשום שיטה חקיקתית.

נסים זאב: כידוע, היום במסגרת לשכת עורכי-הדין יש הסדר לסיווג שופטים על-פי ציונים הניתנים על-ידי עורכי-הדין חברי לשכות עורכי-הדין, לאור התנהגותם בניהול משפטים.

נסים זאב: חבר הכנסת פריצקי, אני מכיר מקרה אישי שליוויתי בהיותי סגן ראש עיריית ירושלים.

נסים זאב: זה מקרה של שופט שהיה מתבטא בגסות רוח ובקללות.

נסים זאב: בסופו של דבר, מי שהחליט בסוגיה הזאת היה היועץ המשפטי לממשלה, אחרי שהעניין עבר כתלונה ליועץ המשפטי של הרשות המקומית.

נסים זאב: אתה אמרת שהדבר נעשה כדי להגביר את האמון.

נסים זאב: אם אני מצטט אותך נכון, אמרת שיש שלוש גישות: אמון מלא, חוסר אמון מוחלט, או אמון וידיעה שרק חלקם אולי אינם פועלים כהלכה, וחלקם, הייתי אומר שזה המיעוט הקטן, אולי בודדים, שבאמת צריך להעבירם ממקומם.

נסים זאב: האם אתה חושב שבזה שאתה תעמיד נציב אתה תביא לכך שאמון הציבור יהיה גדול יותר?

נסים זאב: אתה טועה.

נסים זאב: הנושא הוא אידיאולוגי.

נסים זאב: אני חושב, ששופטים, ברובם המכריע – האידיאולוגיה שלהם היא חלק מהכרעותיהם בבית-המשפט.

נסים זאב: יש לנו לאחרונה המשפט בנושא הגיור, או בנושא השבת, כששופטת באה ואומרת שהשבת מתחילה בשעה 24:00, בחצות הלילה, כשכל תינוק יודע ששבת מתחילה בערב שבת עם הדלקת הנרות בסמוך לשקיעת החמה.

נסים זאב: זה אומר ששיקול הדעת איננו מקצועי, והוא לפעמים פוליטי או אידיאולוגי.

נסים זאב: אני לא פוסל זאת, וזאת זכות כל שופט להחליט מה שהוא רוצה ומה שנראה לו על-פי דעותיו המשפטיות.

נסים זאב: אני לא מסכים עם חבר הכנסת אורלב שאומר: אני מסכים, בעיקרון, שיהיה נציב גם בבתי-הדין, אבל תהיה נציגות מטעם הדיינים.

נסים זאב: אני חושב שאם כבר יש הליך כזה של נציב – צריכים להיות שני נציבים.

נסים זאב: נציב לבית-הדין הוא נציב אחר ושונה, שחייב לקום אך ורק מטעם הרבנות הראשית לישראל.

נסים זאב: הנציב שאתה מציע למערכת בתי-המשפט יכול להיות נציב כפי שאתה מציע בחוק, ואין לי שום התנגדות.

נסים זאב: ההתנגדות שלי היא, בהחלט, נגד זה שאותו צוות שמוזכר פה בהצעת החוק, הוא ימנה את הנציב.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על שני החוקים בנפרד.

מיכאל נודלמן: החוק הראשון הוא הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון מס' 2).

מיכאל נודלמן: ההצבעה החלה.

מיכאל נודלמן: הצבעה מס' 20 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – 3 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון מס' 2) (סיום כהונת שופט) לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

זבולון אורלב: למה חבר הכנסת טומי לפיד לא בא להצבעה?

מיכאל נודלמן: הצעת החוק עברה ברוב של שמונה בעד, שלושה נגד ואין נמנעים.

מיכאל נודלמן: הצעת החוק תידון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מיכאל נודלמן: חברים, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק נציב תלונות הציבור על שופטים.

מיכאל נודלמן: ההצבעה החלה.

מיכאל נודלמן: הצבעה מס' 21 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק נציב תלונות הציבור על שופטים, התשס"ב–2002, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

מיכאל נודלמן: ההצעה עברה ברוב של תשעה נגד, שניים בעד ואין נמנעים.

מיכאל נודלמן: גם ההצעה הזאת תידון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מיכאל נודלמן: המסיע נוסעים שלא כדין), התשס"ב–2002; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 55) (ציון נקודות חובה

מיכאל נודלמן: (קריאה ראשונה)

מיכאל נודלמן: עכשיו, אנחנו עוברים לדיון משולב בשתי הצעות חוק מובאות לקריאה ראשונה: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 54) (איסור שימוש ברכב המסיע נוסעים שלא כדין), התשס"ב–2002, והצעת חוק לתיקן פקודת התעבורה (מס' 55) (ציון נקודות חובה בהודעת תשלום קנס), התשס"ב–2002 – מאת חבר הכנסת לנגנטל.

מיכאל נודלמן: בבקשה.

נחום לנגנטל: זה דיון משולב בשתי הצעות החוק.

מיכאל נודלמן: כן.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, ברכות לחבר הכנסת פריצקי על העברת החוק.

נחום לנגנטל: אני מבין שהוא ממהר יחד עם חברתו לסיעה, חברת הכנסת יהודית נאות.

נחום לנגנטל: היו ברוכים.

יהודית נאות: מה אמרת?

נחום לנגנטל: אני מבין שאתם ממהרים.

נחום לנגנטל: כל טוב ושלום לכם.

יהודית נאות: אנחנו על הפנים, שפוכים.

נחום לנגנטל: מזל שכל אחד מביא אחד מסיעתו שיעזור לו.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת אורלב הוא חברי לסיעה, והוא נשאר לעזור לי פה בשני החוקים שלי.

אליעזר זנדברג: אני פה.

יהודית נאות: חבר הכנסת זנדברג נשאר.

יהודית נאות: אנחנו בתורנות.

נחום לנגנטל: בסדר.

נחום לנגנטל: גם חבר הכנסת אלי כהן.

נחום לנגנטל: הליכוד עוזר.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, מורי ורבותי, שתי הצעות חוק מונחות בפניכם לקריאה ראשונה ושתיהן עוסקות בבטיחות בדרכים.

נחום לנגנטל: אני רוצה להסביר את שתיהן, ואשתדל לעשות זאת בקצרה.

נחום לנגנטל: הצעת החוק הראשונה היא הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (איסור שימוש ברכב המסיע נוסעים שלא כדין).

נחום לנגנטל: בשנתיים האחרונות גילינו מסיעים פיראטיים.

נחום לנגנטל: הצעתי את הצעת החוק הזאת כשבועיים אחרי שנמצאה מכונית טרנזיט שהנהג שלה עקר את כל מושביה והכניס במקומם 25 כיסאות פלסטיק לבנים – ואינני רוצה להגיד את שם החברה המייצרת, כדי שלא יגידו שאני עושה פרסומת לחברות שמייצרות כיסאות – והסיע 25 אנשים.

נחום לנגנטל: לדאבוננו, היתה תאונה ושמונה אנשים נפצעו, במקרה הזה לא היו הרוגים.

נחום לנגנטל: כמו כן נמצאו עוד ועוד נהגים פיראטיים שמסיעים, ראשית, ללא רשיון להסעת נוסעים, כלומר להסעת אנשים בתשלום, ובכך הם מתחרים במוניות, במוניות השירות ובאוטובוסים, ושנית – הם עושים זאת בניגוד גמור לכללים בדבר מספר האנשים שהם יכולים להסיע.

נחום לנגנטל: זאת בעיה חמורה מאוד, מפני שתאונה כזאת היא תאונה עם שמונה, תשעה או עשרה הרוגים.

נחום לנגנטל: כך זה בתאונה קשה.

נחום לנגנטל: היו שתי תאונות קשות מאוד.

אלי כהן: מה מאפשרת הצעת החוק לעשות היום?

נחום לנגנטל: הצעת החוק אומרת, שאתה מטיל קנס, אם זו הפעם הראשונה, או שאתה מביא אותו לבית-משפט, ובית-המשפט ייתן לו שלילה של 21 יום, 30 יום, במקרה הטוב 60 יום.

נחום לנגנטל: זה מה שיש.

נחום לנגנטל: מה שעושה אחד כזה, שהוא בין כה וכה עבריין מועד – הוא לא הולך לבית-משפט.

נחום לנגנטל: יכול להיות, שאחרי חמש שנים, כשהוא יצטרך לחדש את רשיון הרכב שלו, תהיה לו בעיה, ואז הוא ישלם קנס.

זבולון אורלב: הוא ימכור את הרכב ויקנה רכב חדש.

נחום לנגנטל: לא, זה עליו.

נחום לנגנטל: רשיון נהיגה מתחדש כל חמש שנים.

נחום לנגנטל: אבל מה שקורה הוא שיש במדינת ישראל, 40,000 נהגים שלא חודש להם הרשיון.

נחום לנגנטל: אני לא יודע אם כולם נוהגים, אבל הם חיים והם במדינת ישראל.

נחום לנגנטל: יש 40,000 נהגים כאלה.

נחום לנגנטל: סביר להניח ש-10,000-5,000 מתוכם נוהגים ללא רשיון ובונים על זה שהמשטרה לא תתפוס אותם.

אלי כהן: הרשיון הוא רשיון לרכב?

נחום לנגנטל: כשאתה שואל אותי, חבר הכנסת כהן, על מה מדובר – מדובר על מה שיש היום, וזה רשיון נהיגה, אם תופסים אדם.

נחום לנגנטל: אמרנו שזה מקרה חריג, שנעשה משהו דומה למה שעשה הצבא ונחלט את הרכב ל-21 יום.

נחום לנגנטל: הרכב הזה, שהוא כלי משחית, שיכול לרצוח את האנשים הנוסעים במכונית וכמובן לסכן את האנשים האחרים, ניקח אותו ל-21 יום, כדי שקודם כול אדם ידע שהוא, מבחינתו, מאבד את פרנסתו ל-21 יום.

נחום לנגנטל: קודם כול, לפני שאנחנו בכלל מטפלים ברשיון שלו ובעבירות שלו, הרכב יילקח מיידית ל-21 יום.

נחום לנגנטל: אני חושב שצריך לעשות זאת בעבירות חמורות נוספות, אבל זו עבירה מהחמורות ביותר שיש.

נחום לנגנטל: המסיעים הפיראטים "תרמו" בשנה שעברה משהו כמו 40 הרוגים.

נחום לנגנטל: למה השוק האפור הזה נוצר?

נחום לנגנטל: הוא נוצר משום שהתחבורה הציבורית בישראל יקרה יחסית, ואנשים באים ואומרים: ניקח משפחות – בדרך כלל זה קיים בציבור החרדי ובציבור הערבי – נעלה לטרנזיט 25 אנשים, 20 אנשים, והמחיר לכל אדם נמוך מהמחיר שהם ישלמו אם ייסעו באוטובוס רגיל או במונית שירות רגילה.

נחום לנגנטל: התוצאה פה היא תוצאה הרת אסון.

נחום לנגנטל: הרבנים במגזר החרדי יצאו במכתבים, בכרוזים נגד התופעה, כי זו סכנה לחיי אדם.

נחום לנגנטל: אותו דבר ראינו בהסעות של תלמידים בבתי-ספר, שגם הם נוסעים עם מסיעים פרטיים.

נחום לנגנטל: נכון שבבתי-הספר צריך לעבור מכרזים, והרשויות המקומיות שמקיימות מכרזים כאלה מבקשות במכרזים שיעמדו בתקנים, אבל once הוא כבר זכה במכרז על האוטובוס שלו, שכביכול צריך להסיע את התלמידים, לאחר מכן הוא מביא אוטובוסים אחרים או מכוניות פחות תקינות.

נחום לנגנטל: ולכן, כאן אנחנו באים ואומרים: נחלט את הרכב.

נחום לנגנטל: זה דבר ראשון.

נחום לנגנטל: בהצעת החוק השנייה שמונחת בפניכם, כי הדיון הוא דיון משולב, אני מבקש דבר שלדעתי הוא הכי טריוויאלי, הוא לרווחת אזרחי מדינת ישראל.

נחום לנגנטל: היום כששוטר תופס נהג שעבר עבירת תנועה, הוא נותן לו דוח, בדוח הוא מציין את מספר העבירה והוא מציין גם כמה כסף הוא צריך לשלם בברירת הקנס.

נחום לנגנטל: כמה נקודות – הוא לא כותב.

נחום לנגנטל: המחיר של הנקודה שונה באותה עבירה עצמה.

נחום לנגנטל: אי-ציות לתמרור "עצור", יש לו כמה דרגות.

נחום לנגנטל: לפעמים זה הרבה נקודות, לפעמים זה פחות נקודות, וזה תלוי במספר העבירה שהוא רשם.

נחום לנגנטל: כשאדם עובר את העבירה הוא לא יודע את זה, וכתוצאה מזה הוא גם לא יודע לעשות לעצמו את הספירה כדי לדעת אם הוא הגיע למצב שבו אם הוא יבקש לעבור קורס נהיגה מונעת ימחקו לו את העבירות.

נחום לנגנטל: כך זה בשיטת הניקוד הקיימת.

נחום לנגנטל: אם תהיה שיטת ניקוד אחרת, נדבר על שיטת ניקוד אחרת.

נחום לנגנטל: ההצעה הזאת אומרת, שמשטרת ישראל תציין בדוח שניתן לנהג בכמה נקודות העבירה הזאת מחויבת, כדי שזה לא יהיה דבר לוט בערפל או שייצור בעיה.

נחום לנגנטל: המשטרה מתנגדת להצעה הזאת משתי סיבות, ואני אומר את זה בהגינות.

נחום לנגנטל: האחת, היא התנגדה לזה משום שהיא אמרה שזה ייצור חיכוך בין השוטר לבין הנהג.

נחום לנגנטל: אני חולק על הטיעון הזה, כי השוטר גם אומר לו כמה כסף לשלם והוא אומר לו שיש עבירה.

נחום לנגנטל: זה שהוא יגיד לו כמה נקודות יש על העבירה, זה מה שייצור את החיכוך?

נחום לנגנטל: אני לא חושב שזאת הנקודה המרכזית.

נחום לנגנטל: יש נקודה אחת, שהיא נקודה תקציבית חשובה, שיהיה צריך להדפיס את כל הדוחות מחדש.

נחום לנגנטל: עכשיו יצטרכו רובריקה חדשה שמציינת את הנקודות.

נחום לנגנטל: אמרתי לממשלה שאפשר להחליט שזה יחול בעוד חצי שנה, בעוד שנה; שיגידו לנו עד מתי ייגמר מלאי הטפסים של משטרת ישראל, ואני מבטיח שחודש אחרי זה תהיה התחולה.

נחום לנגנטל: אני מקבל על עצמי את העניין הזה, כי אין לי שום רצון ליצור נזק למשטרה, אלא להיפך, אנחנו רוצים להגיע להבנה.

נחום לנגנטל: עד כאן שתי ההצעות, ואני חושב שהן טריוויאליות.

נחום לנגנטל: לא אעשה מלאכתי שלמה אם לא אומר שהצעת החוק הזאת עברה בפגרת הקיץ בשנה שעברה את תחנת הוועדה.

נחום לנגנטל: כבר לפני שנה העברתי את הצעת החוק בקריאה טרומית, ורק משום שמשרד המשפטים לא פרסם את שתי הצעות החוק האלה אני בא אליכם ביום האחרון של המושב ומגיש אותן.

נחום לנגנטל: יש עוד הצעות חוק כאלה, על נכים בתחבורה, וכל מיני דברים שכבר עברו פה בקריאה טרומית וכבר אושרו בוועדה והם ממאנים להגיע לפה רק בגלל סחבת ביורוקרטית של משרד המשפטים.

נחום לנגנטל: תודה רבה, אדוני.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: יש רשימת דוברים.

מיכאל נודלמן: הראשון – חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת איוב קרא, אחריו – חבר הכנסת אלי כהן, ואחריו – חבר הכנסת אליעזר זנדברג.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני עולה במיוחד כדי לשבח את חבר סיעתי, חבר הכנסת נחום לנגנטל, שהיה מנכ"ל טוב של משרד התחבורה, שמעשיר את הכנסת שלנו בחוקים בתחום התחבורה.

זבולון אורלב: לצערנו, החילופים התכופים במשרדי הממשלה גורמים לקריסה של המערכות המקצועיות, ואנחנו רואים שאין הרבה הצעות חוק ממשלתיות שבאות לכסות את התחומים המקצועיים ואחוז החקיקה הפרטית גדל מאוד.

זבולון אורלב: לפנינו כאן שתי הצעות חוק שהן לכאורה הצעות חוק ממשלתיות קלאסיות, אלא שמשרד התחבורה, כמו יתר משרדי הממשלה, "נוסע לאט", במושגים של תחבורה, וכנראה ה"מעצורים" שם לא השתחררו.

זבולון אורלב: לכן צריך לשבח את נחום לנגנטל, שהוא גם יושב-ראש ועדת המשנה למאבק בתאונות הדרכים.

זבולון אורלב: ההצעה הזאת של איסור שימוש ברכב המסיע נוסעים שלא כדין היא הצעה נועזת, שלדעתי תרתיע מאוד אנשים.

זבולון אורלב: כלומר, אם בעל רכב הולך לעשות את העבירה של הסעת נוסעים פיראטית, הוא ידע שהוא מסתכן בחילוט הרכב.

זבולון אורלב: הוא רצה לעשות כסף בכך שהוא מסכן חיי אדם.

זבולון אורלב: הרי למה הוא עשה את זה?

זבולון אורלב: רק כדי להרוויח כסף.

זבולון אורלב: בצע כסף.

זבולון אורלב: ותמורת בצע כסף הוא מוכן לסכן חיי אדם.

זבולון אורלב: באה הכנסת ואומרת לו: מי שעושה דבר כזה, ישלם בכסף.

זבולון אורלב: רצית להרוויח כסף, עכשיו תפסיד כסף.

זבולון אורלב: נלמד אותך.

זבולון אורלב: ואנחנו לוקחים ממנו את הרכב ל-30 ימים, וזהו עונש מאוד מאוד מרתיע.

זבולון אורלב: עניין הנקודות.

זבולון אורלב: אני הרי איש חינוך, ואני חושב שזה דבר מועיל מאוד שאדם ידע את הקשר המיידי לא רק בין תשלום קנס לבין העבירה, אלא שידע מייד גם על עניין הנקודות, כי עניין הנקודות מרתיע הרבה יותר מעניין הקנס.

זבולון אורלב: בקנס הוא הוציא את הכסף ושילם, ובזה הוא חשב שהוא פתר את הבעיה, אבל הנקודות רודפות אותו ולא עוזבות אותו ולא מרפות ממנו, והן כחרב המונפת מעל ראשו, והן אומרות לו: תהיה נהג זהיר, כי אתה צובר נקודות, ובצבירת נקודות אתה מחויב בקורס כזה או אחר, או שאתה מסכן את הרשיון.

זבולון אורלב: לכן אני חושב שצריך לתמוך בשתי הצעות החוק הנכונות האלה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני חושב שהצעות החוק הללו טובות מאוד.

איוב קרא: חבר הכנסת לנגנטל יודע תמיד להביא לנו את הבשורות הטובות בנושא התחבורה.

איוב קרא: אין לי ספק שיש לך תרומה גדולה מאוד לנושא התחבורה ולחוקי התעבורה.

איוב קרא: אני חושב שנושא חילוט הרכב בעת עבירה הוא דבר מחויב.

איוב קרא: שמחתי גם שבנושא של שב"חים – שוהים בלתי חוקיים, בסיור שהיה לנו בקו התפר, נחום, התברר לנו גם שעל שלושת המ"מים – מסיעים, מלינים, מעסיקים, אלה שמסיעים שוהים בלתי חוקיים, הכוונה עובדים זרים, או עובדים בלתי חוקיים, גם להם מחלטים את הרכב.

איוב קרא: משמר הגבול בקו התפר – מלא שם טרנזיטים, מלא שם רכבים שעושים עבירות ומסיעים אנשים בצורה לא-חוקית, כאשר אין לי ספק שאחד מהם יכול להיות המפגע, ואנחנו מקווים שלא נראה אותם פה.

איוב קרא: במצב כזה מחלטים להם רכב, ולדעתי עשו בזה דבר מאוד משמעותי, עונש מאוד מרתיע.

איוב קרא: לגבי הנקודות, אני חושב שהדבר מחויב.

איוב קרא: לא אחת נהג בעצם עושה עבירה, ובסופו של הליך הוא לא שם לב לנקודות, ופתאום אין לו לצערי הרשיון.

איוב קרא: הוא צריך ללכת לעשות קורס מסוים כדי להביא למצב שיוכל להמשיך לנסוע.

איוב קרא: אם יש לו הנקודות על הדוח, הוא תמיד יעשה את החישובים, הוא תמיד יהיה זהיר יותר.

איוב קרא: לדעתי כולנו צריכים לתמוך בחוק הזה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, אני חושב שבנושא הסעת נוסעים נעשה תיקון רב בחקיקה.

איוב קרא: היום אנחנו יודעים, שהסעות נוסעים מסחריות, עד עשרה נוסעים, נעשות בצורה מכובדת ביותר.

איוב קרא: אני מבין בזה קצת.

איוב קרא: יש שם ביקורת, יש שם העסקת קצין בטיחות, יש ביקורת על הרכבים כל חודש.

איוב קרא: הרכבים הללו חייבים להיות מנוהלים כמו שצריך, והביקורת של קצין הבטיחות נעשית יפה מאוד.

איוב קרא: פעם בשנה גם מגיעים למשרד התחבורה, נעשית ביקורת על כל צי הרכב שנמצא בחברה, ולכן אנחנו יודעים שזה בשליטה.

איוב קרא: הבעיה שלנו היא עם כל ה"חאפרים" והמסיעים קטנים, שבעצם עבור בצע כסף מסיעים אנשים בצורה לא-חוקית, מסכנים אנשים כתוצאה מכך, ואין לי ספק שהחוקים הללו בעצם נותנים תשובה, פחות או יותר, על המצב הנורא הזה ומביאים בשורה בהחלט טובה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת אלי כהן, בבקשה.

אליעזר כהן: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, חבר הכנסת נחום לנגנטל, אני מברך אותך על שתי הצעות החוק.

אליעזר כהן: אני חושב, שבעיקרון, תמיד כאשר מתבצע עונש אפקטיבי מיידי, והאיש מרגיש את זה, הדבר מרתיע אותו מייד.

אליעזר כהן: אני לא רוצה לחזור על דברי חברי, אני אזוז קצת הצדה, לא לשב"חים, אבל למשהו אחר, שקשור דווקא לרכבים, כך שזה ברור שאני אתמוך בחוקים האלה, כי הם חכמים מאוד, גם בהיבט של מניעה וגם בהיבט של הגינות החוק השני כלפי הנהג.

אליעזר כהן: זה לא רק עניין של איום עליו.

אליעזר כהן: כשאנחנו מדברים על מרחב התפר, או המרחב של מעבר של פלסטינים מיש"ע לכיוון מרכז המדינה, כולם אומרים שאי-אפשר לעשות גדר ואי-אפשר לחסום, ושהם עוברים באופן חופשי, כי המחסומים לא משרתים את המטרה, כי אפשר לעבור בכל מקום, ואני מכיר את זה מתפקידי הקודמים.

אליעזר כהן: אז דבר נכון היה לעשות, לאמץ למשל את החוק הראשון של נחום לנגנטל, לא בהיבט של חוק, אלא בהיבט של המערכת המונעת; למשל, כל רכב, לא חשוב אם זה רכב ישראלי או רכב של פלסטיני – לקחת את הרכב, כיוון שאנשים שחוצים את הקו ברוב המקרים הם לא אנשים שבאים לעשות אירועי חבלה, אבל הם מפריעים לכל המערכת הביטחונית לבצע את תפקידה, כתוצאה מזה שהם יוצרים עומס אדיר בטיפול, ואי-אפשר לחסום את הקו.

אליעזר כהן: אבל אנשים, על המשקל הזה שבאים לעשות כסף – הרי למה הם עוברים על החוק ועל האיסור הזה של מעבר של שב"חים באמצעות רכבים או ברגל, אבל במיוחד כאשר זה עם רכבים?

אליעזר כהן: כדי להרוויח כסף.

אליעזר כהן: אם ניקח להם את הרכב, הם יבינו שהם מפסידים כסף, ואם הם מפסידים כסף, מאוד יכול להיות שזה ימנע, לפחות בחלקו, את המעבר שלהם, ואז זה יקל על מערכת הביטחון לאתר כאלה שרוצים לפגע.

אליעזר כהן: תודה.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת אליעזר זנדברג, בבקשה.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי כנסת, חבר הכנסת לנגנטל, אני אתמוך בהצעות החוק.

אליעזר זנדברג: אני רוצה להתייחס להצעה השנייה.

אליעזר זנדברג: אני חושב שאלה יוזמות נכונות.

אליעזר זנדברג: ההצעה השנייה, שעניינה בעצם תיקון שנוגע לרמת המידע שאדם מקבל בשעה שהוא מקבל דוח, זו דוגמה קלאסית, לדעתי, לדבר שהיה צריך להיות מותקן בתקנות.

אליעזר זנדברג: אני חושב, שלנו בכנסת, בכל מה שנוגע לתקנות התעבורה, יש בעיה, בעיה של סוג של דיאלוג עם מתקין התקנות, שהוא בעצם שר התחבורה.

אליעזר זנדברג: אנחנו לא מצליחים לשכנע שצריך לעשות תיקונים בתקנות התעבורה באופן שיתאים את המצב, או את המציאות, את הקדמה לחוק.

אליעזר זנדברג: וכל פעם – וגם אני נתקלתי באותה בעיה – שאתה בא ואתה מנסה ליזום, ואתה מנסה להציע, אתה מדבר לקירות.

אליעזר זנדברג: אתה מדבר ואתה רואה שאף אחד לא מקשיב לך ולא מתעניין בהערות שאתה מעיר.

אליעזר זנדברג: אני לא מדבר על המקרים שבהם עונים לך עניינית, ואפשר להתווכח על דברים, אבל פשוט אין עם מי לדבר.

אליעזר זנדברג: ואז קורה שהמחוקק, אתה, חבר הכנסת לנגנטל, או אני, במקרים אחרים, או אחרים, יוזמים הצעות חוק, מעבירים אותן בשלוש קריאות, והופכים את זה לחלק מספר החוקים – ארבע קריאות עם הקריאה הטרומית, אתה צודק – כשבכל מדינה מתוקנת ונורמלית שבה הרשויות היו מקשיבות ליוזמות הפרלמנטריות, הדברים האלה היו מותקנים בתקנות.

אליעזר זנדברג: ואגב, גם אז אפשר לשנות ולהתאים ולעדכן באופן שוטף יותר בקלות, כי תקנה, כידוע, לא מצריכה את ארבעת שלבי החקיקה במליאה.

אליעזר זנדברג: אני חושב, אבל, שאנחנו צריכים לחשוב על עוד שינוי אחד מהותי שקשור לעניין, והוא כמות הנקודות על כל עבירה.

אליעזר זנדברג: היום זה מחולק – נדמה לי שיש עבירה אחת, אי-החזרת האתת למקומו, שעליה אין נקודות.

אליעזר זנדברג: כל היתר זה נקודות.

אליעזר זנדברג: ואני לא בטוח – – –

זבולון אורלב: – – –

אליעזר זנדברג: הווינקר, חבר הכנסת אורלב; אי-החזרת הווינקר למקום.

אליעזר זנדברג: תדע לך, שאם אתה מודה בבית-המשפט לתעבורה בעבירה כלשהי, תמיד תסכים להודות רק בעבירה הזאת ולא בשום דבר אחר.

אליעזר זנדברג: הלוא תמיד עושים שם עסקאות עם התביעה.

אליעזר זנדברג: רק בזה תודה, על זה אין נקודות.

אליעזר זנדברג: הנאשמים לא מודעים לזה.

אליעזר זנדברג: יכול להיות שצריך לחשוב על נסיבות שונות שבהן תינתנה נקודות שונות.

אליעזר זנדברג: יכול להיות שהשיטה הזאת, ה"פיקסים" של שתיים, ארבע, שש נקודות, זה בדרך כלל מה שיש, שתיים עד ארבע נקודות, היא לא שיטה נכונה.

אליעזר זנדברג: אני לא משוכנע שאנחנו צריכים לקבל אותה.

אליעזר זנדברג: כדאי לעשות רוויזיה, או לחשוב על רוויזיה בעניין הזה.

אליעזר זנדברג: אולי הגיע הזמן שבכלל נעביר את הכול לחקיקה, ואז יהיה לנו מה להגיד וכיצד להשפיע.

אליעזר זנדברג: אם אפשר, מלה אחת של הלצה ביום קשה שכזה – אמרו לי פעם, שאת שיטת הניקוד המציא השר פרס כשהיה שר התחבורה.

אליעזר זנדברג: הוא היה גם שר התחבורה.

אליעזר זנדברג: בתור שר התחבורה הוא הביא את שיטת הניקוד, בתור שר התקשורת הוא הביא את המיקוד, ואחר כך בתור מועמד לראשות הממשלה הוא הביא את הליכוד.

אליעזר זנדברג: עכשיו הם נמצאים ביחד בממשלה, והמצב קשה מאוד, ואנחנו צריכים לשלוח גם תנחומים וגם איחולי החלמה לפצועים כמעט כל יום.

אליעזר זנדברג: ואולי הממשלה הזאת, שלא נמצאת פה היום, תתחיל לעשות גם דברים טובים למען עם ישראל.

נחמה רונן: גם בימים אחרים שהיא כן נמצאת פה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה לחבר הכנסת זנדברג.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברי, חבר הכנסת נחום לנגנטל, שתי ההצעות הן ברוכות, ויש לברך אותך על הבאתן.

נסים זאב: בוודאי, אין ספק שהן יביאו להצלת חיי אדם, למניעת תאונות דרכים בנסיבות המתוארות בסעיפי החוק.

נסים זאב: אנחנו הגענו היום לממדים מבהילים, לגידול חמור בשיעור תאונות הדרכים בארץ.

נסים זאב: יש תאונות אין ספור, שעם מחשבה וטיפול נכון ניתן יהיה אולי למנוע אותן.

נסים זאב: אני רוצה להזכיר, שרק בשנה האחרונה היינו עדים לתאונות טרגיות שבהן נפגעו ילדים, בהסעות ילדים בעיקר.

נסים זאב: רק בירושלים היו כמה וכמה תאונות כאלה, עד שרבנים יצאו ממש בקריאה לכל תלמודי-התורה להיזהר ולקחת נהגים וחברות מיומנות.

נסים זאב: דרך אגב, אני רוצה לומר לך, נחום לנגנטל ידידי, שבסופו של דבר כולם עברו לחברות רציניות יותר, ואותם מיניבוסים שהיו פעם, משנות ה-60 וה-70, כבר ירדו מהכבישים.

נסים זאב: השאלה שלי אליך היא: האם כוונתך ב"שלא כדין" זה לגבי יתר נוסעים?

נסים זאב: אתה נתת דוגמה שנהג מוציא את המושבים ושם שם כיסאות פלסטיק וכדומה.

נסים זאב: אבל מה קורה אם הכיסאות נשארים כפי שהם והוא מעמיס נוסעים מעל המותר, כאשר אנחנו יודעים שגם באוטובוסים זה קיים?

נסים זאב: האם כוונתך להעניש באותה מידה?

נסים זאב: אני חושב שאין זה מן הראוי ואני מתנגד לזה, כי לא יכול להיות של"אגד" תהיה פריווילגיה יותר מהמיניבוסים הקטנים, ואני לא מדבר על טרנזיטים.

נסים זאב: אם אוטובוס מרשה לעצמו והמשטרה מעלימה עין – – –

נחום לנגנטל: היא לא מעלימה עין.

נחום לנגנטל: על-פי החוק אוטובוס יכול להסיע 52 נוסעים ועוד עומדים.

נחום לנגנטל: גם מיניבוס רשאי להסיע עומדים, אבל טרנזיט לא רשאי להסיע אף עומד.

נסים זאב: אני מסכים אתך, אבל אם יושבים ומצטופפים, וזה ילדים קטנים, ובמקום שבאותו ספסל, שהוא תקני, ישבו במקום שניים שלושה – – –

נחמה רונן: זה בניגוד לחוק.

נחום לנגנטל: זה החוק.

נסים זאב: זה בניגוד לחוק, אבל גם אוטובוס מסיע בניגוד לחוק.

נחום לנגנטל: אבל זה החוק.

נסים זאב: יכול להיות שצריך לתקן את החוק, כי לא יכול להיות שאתה מרשה להסיע נוסעים בעמידה באוטובוס, ובטרנזיט גם בישיבה, וזה אותו כיסא שהוא אוריגינל של הרכב, מחמירים יותר.

נסים זאב: לגבי העניין של הנקודות, אני מסכים אתך בעיקרון.

נסים זאב: זה לא עניין של עימות בין השוטר לבין זה שמקבל את הרפורט, אלא לפעמים השוטר מתחשב ואומר: אני אתן לך קנס, אבל לא ניקוד.

נחום לנגנטל: הוא לא יכול.

נסים זאב: יש דבר כזה.

זבולון אורלב: ברגע שהוא כותב דוח הוא קבע את הניקוד.

נסים זאב: אני אומר לך שיש דבר כזה על-ידי זה שהוא מתמרן בין הסעיפים.

נסים זאב: הוא אומר שהוא יכול לתת לפי סעיף כזה או סעיף אחר.

נסים זאב: אתה בעצם בא ואומר שאת חופש התמרון אתה עדיין משאיר לו, ואני חושב שזה לא נכון.

נחום לנגנטל: אני לא אומר את זה.

נסים זאב: אני אומר שיש להשאיר את חופש התמרון.

נחום לנגנטל: – – –

נסים זאב: רק אם הסעיף מחייב ניקוד בלאו הכי, אז שיכתוב את זה.

נסים זאב: כדי שלא להכביד על המערכת הייתי מציע שהחוק הזה יחול משנת 2003 ולא בשנה הזאת.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על שני החוקים בנפרד.

מיכאל נודלמן: החוק הראשון הוא הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 54).

מיכאל נודלמן: ההצבעה החלה.

מיכאל נודלמן: הצבעה מס' 22 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 54) (איסור שימוש ברכב המסיע נוסעים שלא כדין), התשס"ב–2002, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

מיכאל נודלמן: שמונה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מיכאל נודלמן: הצעת החוק עברה, והיא תידון בוועדת הכלכלה.

מיכאל נודלמן: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 55) (ציון נקודות חובה בהודעת תשלום קנס).

מיכאל נודלמן: הצבעה מס' 23 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 55) (ציון נקודות חובה בהודעת תשלום הקנס), התשס"ב–2002, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

זהבה גלאון: אני מבקשת להוסיף אותי להצבעה.

מיכאל נודלמן: הצעת החוק עברה ברוב של שמונה תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מיכאל נודלמן: הצעת החוק תידון בוועדת הכלכלה.

מיכאל נודלמן: (מענק הסתגלות) (הוראת שעה), התשס"ב–2002

מיכאל נודלמן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת חוק תגמולים לנשים השוהות במקלט לנשים מוכות (מענק הסתגלות) (הוראת שעה), התשס"ב–2002, קריאה ראשונה – של חברת הכנסת זהבה גלאון.

זהבה גלאון: תודה, אדוני היושב-ראש.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק שלי נולדה מעדות למצוקה של נשים שסובלות מאלימות קשה מאוד בביתן.

זהבה גלאון: התברר לי שהרבה מאוד נשים לא בורחות למקלטים לנשים מוכות אף שיש חשש גדול מאוד לחייהן ולחיי ילדיהן, כי הן מפסידות הבטחת הכנסה.

זהבה גלאון: ואם הן כבר בורחות ומפסידות הבטחת הכנסה, הן מגיעות למקלט, הן שוהות שם כמה חודשים, וכשהן יוצאות הן בעצם מתחילות את חייהן חסרות כול.

זהבה גלאון: ואז אני עומדת בפני מצב שמדי פעם אני וחברותי מקבלות טלפונים ממנהלות של מקלטים: אולי את מוכנה לעזור למצוא להיא מיטה, לילד של ההיא מזרן, בגדים, סדינים.

זהבה גלאון: זה מצב שהוא פשוט לא הגיוני ולא ייתכן שיימשך.

זהבה גלאון: לנו, ככנסת, יש אינטרס גדול מאוד לדאוג לרווחתן של הנשים האלה.

זהבה גלאון: אנחנו מעודדים נשים לברוח למקלטים, אף שהייתי רוצה כבר להגיע למצב שאנחנו מוציאים את הגברים המכים מהבית, אבל כל עוד אנחנו לא בסיטואציה הזאת ועדיין נשים שוהות במקלטים, הצעת החוק שלי באה לקבוע, כי אשה ששהתה במקלט לנשים מוכות חודש לפחות – ואני מדגישה – ואשר לא שבה לביתה לאחר היציאה מהמקלט – ולא במקרה אני שמה דגש על זה שהיא לא שבה לביתה, כי כשנשים תקבלנה מענק והן תשובנה לביתן, את הכסף הזה ייקח הבעל המכה.

זהבה גלאון: לכן אני מדגישה: אשה ששוהה במקלט חודש לפחות ולא שבה לביתה לאחר היציאה מהמקלט, תהיה זכאית למענק הסתגלות בסכומים הקבועים בחוק במועד היציאה מהמקלט.

זהבה גלאון: להערכת משרד האוצר, מדובר בחוק שעלותו נמוכה מאוד.

זהבה גלאון: מדובר על כ-6 מיליוני שקלים בשנה.

זהבה גלאון: זה ימומן מסעיף הרזרבה בתקציב המדינה.

זהבה גלאון: מדובר על כמה אלפי שקלים לאשה, לרבות הילדים שלה.

זהבה גלאון: מדובר בסכומים קטנים מאוד – – –

נחמה רונן: על כמה נשים מדובר?

זהבה גלאון: מדובר על כ-150 נשים ששוהות בו זמנית ב-13 מקלטים.

זהבה גלאון: המספר נע בין 140 ל-150.

זהבה גלאון: מדובר על נשים ששוהות חודש לפחות.

זהבה גלאון: הסכומים האלה הם באמת מגוחכים, אבל לאותן נשים זה קריטי.

זהבה גלאון: זה קריטי קודם כול כדי לעודד אותן לא לשוב לבעלים המכים שלהן, כי אין להן לאן ללכת וצריך שיהיה להן איזה מענק הסתגלות כדי להתחיל את החיים מחדש.

זהבה גלאון: אני מבקשת מהכנסת להתאחד סביב ההצעה.

זהבה גלאון: תודה.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אין ספק שאשה מוכה שנאלצה לנטוש את ביתה ולעבור לחיות בתנאי מקלט, היא אשה שזקוקה לעזרה ולסיוע ברגע שהיא יוצאת מהמקלט המוגן וצריכה לארגן מחדש את החיים שלה.

זבולון אורלב: אני חושב שהצעת החוק באמת במקומה.

זבולון אורלב: בשיחה מוקדמת שאלתי את חברת הכנסת המציעה, זהבה גלאון, אם יש מבחן הכנסה.

זבולון אורלב: הסבירה לי חברת הכנסת גלאון, שיש בעיה, כנראה איזו תסבוכת משפטית, לתת את המענק על-פי מבחני הכנסה.

זבולון אורלב: לצערנו, העניין של נשים מוכות חוצה את כל הרבדים החברתיים שלנו.

זבולון אורלב: אי-אפשר להגיד שאצל העשירים מכים ואצל עניים לא מכים, או להיפך.

זבולון אורלב: זה חוצה את כל החברה, וברור שבמקלטים האלה יש נשים עם רקע כלכלי ויכולות כלכליות שונות.

זבולון אורלב: אני חסיד הגישה החברתית שלפיה אדם יקבל על-פי הצרכים שלו, ולא איזה סכום אוטומטי, כשיכול להיות שמישהו צריך יותר ומישהו צריך פחות ועושים כך עוול.

זבולון אורלב: אני אתמוך בהצעת החוק, אבל אני מפציר בך לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית לעשות שוב בחינה, כי יכול להיות שאותם 6 מיליוני שקלים ניתן לחלק אותם באופן יותר צודק, כדי שאשה חסרת יכולת כלכלית תוכל בכל זאת לקבל יותר מאשה שלא זקוקה כלל.

זבולון אורלב: צריך שיהיה איזה מבחן חברתי.

זבולון אורלב: אני חושב שבכל תמיכה ציבורית נכון שיהיה איזה מבחן הכנסה ואנשים לא יקבלו באופן אוטומטי.

זבולון אורלב: אני אתמוך בהצעת החוק.

זבולון אורלב: תודה.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת אלי כהן, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, תמיד חורה בכלל לשמוע על התופעה של נשים מוכות וכל הנושא הזה של מקלטים.

אלי כהן: זה נשמע איום ונורא בכלל להגיע למקום הזה.

אלי כהן: אני כמובן בעד סיוע בכל דרך לנשים שנמצאות במצוקה כזאת, אבל עם זה אני מציע, כמו חבר הכנסת זבולון אורלב, לפני הקריאה השנייה והשלישית לחשוב על דבר נוסף, לראות איך למנוע ניצול לא נכון של הסיוע הזה.

אלי כהן: זאת אומרת, יכול להיות שמישהי תחזור לביתה כי הכול בסדר, והיא תרצה להשתמש בזה בצורה כזאת או אחרת; או להיפך, נשים ירצו לשהות יותר במקלט.

אלי כהן: תנסו לחשוב על איזו דרך כדי שבאמת יקבלו את התגמול נשים שהתגמול מגיע להן ולא יהיה כאן ניצול לרעה.

אלי כהן: אבל בעיקרון אני בהחלט בעד החוק.

אלי כהן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת חוק תגמולים לנשים השוהות במקלט לנשים מוכות בעצם באה להקצות מענקים חדשים מקרוב באו לנשים מסיבה אחת ויחידה – אם שהתה תקופה של 30 יום במקלט לנשים מוכות ולא חזרה הביתה לאחר השהייה במקלט, מכל סיבה שהיא, לא משנה למה היא לא חזרה.

נסים זאב: יכול להיות שהמענק – – –

זהבה גלאון: – – –

נסים זאב: המענק הזה יעלה לאוצר 6 מיליוני שקל, ואני לא נבהל מהסכום.

נסים זאב: השאלה היא אם המענק הזה עולה בקנה אחד עם המדיניות הכללית של המוסד לביטוח לאומי בדבר הענקת משאבים לשכבות החלשות.

נסים זאב: אין ספק שנשים מוכות נחשבות ומשתייכות לקטגוריה של אחת השכבות החלשות, והשאלה היא אם מבקשים להקצות משאבים מיוחדים לאותה שכבה, ואם אין שכבה חברתית שזקוקה יותר לתמיכה מאשר אותן נשים מוכות.

נסים זאב: הייתי מזכיר בהקשר זה את האלמנות, אלמנים, חולי נפש, ילדים חולים, ילדים מפגרים.

נסים זאב: גם לא ברור לי, אשה שעזבה מקלט לנשים מוכות ולא חזרה הביתה, מי יכול לבדוק את הסיבה, את המניעים לאי-חזרתה.

נסים זאב: ולמה דווקא 30 יום?

נסים זאב: ואם זה 60 יום או 90 יום, למה לא להגדיל את המענק?

זהבה גלאון: שיקול הדעת לרעיון המקלט הוא מינימום 30 יום.

זהבה גלאון: אשה לא תשהה במקלט עשרה ימים ותקבל מענק.

נסים זאב: אבל צריך להיות קריטריון.

נסים זאב: יש נשים ששוהות במקלט שנה שלמה.

זהבה גלאון: אין דבר כזה.

נסים זאב: יש דבר כזה.

נסים זאב: יש שוהות במקלט חצי שנה ומאריכות עוד חצי שנה, עוד חודש ועוד חודש.

נסים זאב: בדרך כלל נשים לא נכנסות לתקופה כל כך ארוכה.

נסים זאב: בהתחלה הן נכנסות לחודש, אבל המצב לא מאפשר, הבעל עדיין אלים, או שהן חוששות לחזור לביתן.

נסים זאב: אני לא אצביע נגד החוק.

נסים זאב: אני חושב שברזרבה של המדינה יש מספיק כסף ואפשר לתת גם לנשים מוכות.

נסים זאב: אני רק חושב שצריכים להיות קריטריונים הרבה יותר ברורים וצריכה להיעשות בדיקה מעמיקה ורצינית.

נסים זאב: כי אני חושב, שאשה ששוהה במקלט, עם או בלי ילדים, עם משפחה או בלי משפחה, יש מצבים שונים, וצריך להביא בחשבון את המרכיב הכלכלי-הסוציאלי של אשה שעובדת או לא עובדת ואם היא יכולה להחזיק את עצמה בכוחות עצמה.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חברת הכנסת נחמה רונן, בבקשה.

נחמה רונן: תודה, אדוני היושב-ראש.

נחמה רונן: אני שמחה לראות אותך היום.

נחמה רונן: לא התראינו.

זהבה גלאון: זו ברכה סיעתית עכשיו?

נחמה רונן: כן.

נחמה רונן: זו ברכה סיעתית.

נחמה רונן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לברך את חברת הכנסת זהבה גלאון על הצעת החוק שלה, שהיא חשובה, היא במקומה; בייחוד היום, כשאנחנו דנים בנושא יום האשה הבין-לאומי, על אחת כמה וכמה.

יובל שטייניץ: זו ברכה חוץ-סיעתית עכשיו.

נחמה רונן: אני תיכף אברך גם אותך, חבר הכנסת שטייניץ, שלא תרגיש בודד וגלמוד.

נחמה רונן: אני חושבת שחשוב מאוד לדון דווקא היום בהצעת החוק הזאת.

נחמה רונן: שמחתי שניתנה לי הזכות לדבר אחרי חבר הכנסת נסים זאב, שאיננו פה עכשיו, כי כבר מראש תיארתי לעצמי למה יכוונו דבריו.

נחמה רונן: אומנם הוא לא שומע את הדברים, אבל לפרוטוקול אני רוצה להגיד, שאני לא מאמינה שיש אשה אחת שנמצאת במעון לנשים מוכות ותישאר שם ולו יום אחד בשביל לקבל איזה מענק כספי.

נחמה רונן: בדרך כלל הנשים נשארות במעון משום שאין להן לאן לחזור; משום שהן יודעות, שאם הן תחזורנה הביתה, כל מסכת ההכאות וההשפלה תתחיל מחדש.

נחמה רונן: אף אחת לא נשארת במעון מרצונה עם ילדיה.

נחמה רונן: לכן, יכול להיות שכעת, חבר הכנסת נסים זאב, המענק הזה לא ינוצל והוא יחולק בצורה שוויונית ונכונה.

נחמה רונן: דרך אגב, גם נשים שמתפרנסות או יכולות לכלכל את עצמן בקלות רבה יותר מאשר נשים אחרות, ברגע שהן מגיעות למצב שהן צריכות להיות במעון לנשים, אני חושבת שהן זכאיות וצריך לעזור להן בדיוק כמו לכל אשה אחרת, משום שאם הן משתכרות הן לא צריכות לקבל עונש מפני שהן לא חוזרות הביתה.

נחמה רונן: תודה רבה.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לחזק את ידי חברת הכנסת הנמרצת זהבה גלאון.

איוב קרא: זה חוק כל כך חשוב, והלוואי שנהיה תמימי דעים גם בנושאים מדיניים וביטחוניים.

איוב קרא: זה יכול להיות מצוין.

איוב קרא: אני רוצה רק להזהיר שמא ינוצל החוק הזה באופן ציני.

איוב קרא: אני חושב שהיה משהו דומה לחוק הזה, שאת יזמת אותו, וקבענו בזמנו, אולי בהכנה לקריאה ראשונה, שיהיה מזכר או משהו שיביא למצב שלא יהיה ניצול ציני; שתהיה ביקורת על טופס או משהו שייקחו לביטוח לאומי, שמאשר את השהייה במקלט לנשים מוכות.

איוב קרא: כי אנחנו רואים היום איזה ניצול ציני יש בשירות התעסוקה, בביטוח לאומי ובדברים אחרים.

איוב קרא: לדעתי הכול פרוץ שם ועושים הרבה "מסחרה", מה שנקרא, מכל הדבר הזה.

איוב קרא: לדעתי, בחוק החדש הזה מראש צריך לחסום כל ניסיון ציני לנצל משאבים של המדינה.

איוב קרא: בהזדמנות זו אני רוצה להעלות בפניכם את מצוקתן של נערות דווקא שמגיעות למקלט לנשים מוכות.

איוב קרא: מדובר בעיקר ברווקות, אבל אני מוצא לנכון להעלות את הסוגיה הזאת של נערות שמגיעות למקלט לנשים מוכות והמשפחות בעצם לא מדווחות מה קורה אתן.

איוב קרא: לפני כשלושה שבועות היה מקרה כזה בצפון, ששתי נערות נעלמו והגיעו למקלט לנשים מוכות.

איוב קרא: לצערי הרב, המשטרה לא דיווחה למשפחות איפה הן, מה מצבן ובאיזה הליך של חקירה העניין נמצא.

איוב קרא: הכניסו את כל המשפחה למצב לא נוח.

איוב קרא: המשפחות פנו אלי.

איוב קרא: פניתי למפקד המרחב וידענו מה קורה.

איוב קרא: בעצם מה שקרה בפועל, שמו אותן במקלט לנשים מוכות לצורך הגנה אישית, בלי לדווח למשפחה מה קורה אתן.

איוב קרא: חשבו שמדובר בסמים, ולא היו דברים מעולם.

איוב קרא: לכן, בהזדמנות זו, חברת הכנסת גלאון, צריך לחשוב על כל הקונספציה, כיצד אפשר למסד את כל הנושא הזה פעם אחת ולתמיד.

איוב קרא: תודה.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת יובל שטייניץ, בבקשה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לפתוח בברכות לזהבה גלאון.

יובל שטייניץ: אני חושב שזה חוק טוב, נכון, חשוב, עם מגמה נכונה.

יובל שטייניץ: אני כמובן רוצה גם לברך את חברת הכנסת נחמה רונן ברכת חינם, כמו שאת בירכת אותי ברכת חינם.

יובל שטייניץ: אני לא רוצה להישאר חייב.

יובל שטייניץ: היה לך נאום מצוין, בעיקר החלק של הברכות.

זהבה גלאון: אין ארוחות חינם.

יובל שטייניץ: אני בכל זאת רוצה להעלות קושיה שמחייבת תשובה, ותסלח לי חברת הכנסת גלאון אם אני אתפרץ לדלת פתוחה.

יובל שטייניץ: אם יש מענה לכך או מתוכנן מענה לכך בהמשך החקיקה, תאירי את עיני.

יובל שטייניץ: אני לא כל כך חושש מניצול לרעה על-ידי נשים.

יובל שטייניץ: ביקרתי בכמה מעונות לנשים מוכות, ואין ספק שזה לא תענוג גדול לשהות שם.

יובל שטייניץ: מצד אחר, זה סכום שלפחות במקרים מסוימים, כשזה גבולי, יכול לעודד שהות של כמה ימים נוספים.

יובל שטייניץ: אני חושש מדבר אחר.

יובל שטייניץ: אני חושש מאותם בעלים אלימים, שמהלכים אימים על נשותיהם, שיחייבו את נשותיהם להיכנס למעון לנשים מוכות או להישאר שם כמה ימים כדי להרוויח את 8,000 השקל או יותר – אם מדובר ב-1,000 שקל נוספים לכל ילד, זה סכום רציני.

יובל שטייניץ: כלומר, אני חושש שהדבר הזה ינוצל לרעה, חברת הכנסת גלאון, לא על-ידי נשים אלא על-ידי גברים אלימים, שישלחו את הנשים שלהם כדי לעשות איזה "בוחטה" של 8,000, או במקרה של ילדים נוספים, 10,000 או 12,000 שקל.

זהבה גלאון: המענק הזה יינתן לנשים שלא תשובנה לביתן, אך ורק.

זהבה גלאון: – – – יהיו מנגנוני פיקוח מאוד מוגדרים.

זהבה גלאון: אשה שצריכה להתקדם מחדש בחיים, שאין לה גרוש, והיא צריכה לשכור דירה, היא צריכה לקנות בגדים, כל הדברים האלה.

יובל שטייניץ: הכוונה ברורה.

יובל שטייניץ: ההצדקה והרציונל מאחורי החוק ברורים מאין כמותם.

יובל שטייניץ: אבל כשאנחנו מחוקקים, אנחנו לא צריכים לחשוב רק על כוונותינו הטובות והרצויות והתועלות שהחוק יביא, אלא, לצערנו הרב, בכל מדינה, קל וחומר במדינת ישראל, אנחנו גם צריכים תמיד לחשוב על אפשרויות ופרצות ודרכים לניצול החוק לרעה.

יובל שטייניץ: שלא יקרה לנו הפסוק המפורסם מספר ישעיהו: ויקו לעשות ענבים ויעש באושים.

זהבה גלאון: ויקו למשפט והנה משפח.

יובל שטייניץ: נכון.

יובל שטייניץ: אני אצביע בעד החוק, אני רק מעלה קושיה, שלדעתי היא קושיה רצינית, שמחייבת בדיקה ותשובה חד-משמעית, שתסגור את הפרצה הזאת.

יובל שטייניץ: החשש שלי, חברת הכנסת גלאון, הוא מאותם גברים אלימים שישלחו את הנשים שלהם למעון לנשים מוכות ממצוקה כספית כזאת או אחרת בשביל להרוויח את 8,000 או 10,000 או 12,000 השקל, ולא אכפת להם, הרי ממילא הם מזלזלים בנשים ובכבודן ואפילו בחלק מהילדים שלהם, יכפו עליהן את הכניסה ואת האי-חזרה הביתה ואת ההסתדרות לפחות לכמה שבועות במקום אחר; אותן נשים יקבלו את 8,000, 10,000, 12,000 השקל ולאחר כמה חודשים יחזרו.

יובל שטייניץ: כלומר, אני רואה פה סכנה לא כל כך מנשים שינסו לנצל את זה לרעה, אלא מגברים אלימים שינסו לנצל את נשותיהם לרעה ולהרוויח דרך המסלול הזה איזה סכום כסף, שבסוף יגיע אליהם ולחשבון שלהם, תוך ניצול לרעה של הנשים שלהם, ואולי אפילו תוך איום ואלימות כלפי הנשים על מנת שיעשו את המסלול הזה, בעיקר בשעת מצוקה.

יובל שטייניץ: אנחנו חייבים להבטיח שהדבר הזה לא יקרה לא רק בגלל הסכום שכאילו יבוזבז לחינם לאוצר המדינה, אלא מפני שבסופו של דבר יהיו נשים ואולי גם ילדים שייאלצו לעבור את החוויה הנוראית הזאת בגלל לחץ של גברים אלימים, שיראו בזה מסלול קל ויחשבו שיש להם מספיק עוצמה של הפחדה והרתעה לדחוף את הנשים שלהם דרך המסלול הזה גם אם הוא ייקח לא רק חודש אלא חודשיים-שלושה.

יובל שטייניץ: אנחנו חייבים ליצור איזה מנגנון שיבטיח שאנחנו לא נראה תופעות כאלה, שנשים וילדים לא ינוצלו בדרך הזאת, בעידוד המענק הכספי, במסלול הייסורים הזה, ומקרים של זיופים וניסיונות זיוף בשיתוף פעולה שאולי מקורו בפחד של האשה מהבעל המכה, או שהפך למכה על מנת לקבל את העידוד הכספי, ייבלמו על הסף.

יובל שטייניץ: אם יש תשובה ומנגנון שמבטיח את הדבר הזה, אשרינו וטוב לנו.

יובל שטייניץ: אם לא, אני אצביע בעד הצעתך וכוונותייך הרצויות בקריאה ראשונה, אבל אני מציע שבהמשך ניתן מחשבה רצינית על כך.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת, בבקשה.

ר' קפלן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחה על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 61), התשס"ב–2002, שהועברה מוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

ר' קפלן: תודה רבה.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: (מענק הסתגלות) (הוראת שעה), התשס"ב–2002

יחיאל לסרי: חבר הכנסת נחום לנגנטל, בבקשה.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני חושב שההצעה הזאת היא הצעה מאוד ברוכה, מאוד במקומה.

נחום לנגנטל: אני מאוד מברך את חברת הכנסת גלאון על שהגישה את הצעת החוק הזאת.

נחום לנגנטל: אני רק רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת ולהגיד דבר אחד.

נחום לנגנטל: היתה התחייבות של משרד העבודה והרווחה, יחד עם משרד האוצר בשנה שעברה, על הקמת עוד מקלטים לנשים מוכות.

נחום לנגנטל: בשנה שעברה לא הוקמו המקלטים על-פי מה שהיינו צריכים לקבל, וזה גם לא בתוכנית של שנה זו.

נחום לנגנטל: אני אומר לך, חברת הכנסת גלאון, תדעי שבביקורי האחרון במקלט לנשים מוכות ראיתי בחדר אחד, ואני לא רוצה להישמע גזעני אלא אני מתכוון למובן המנטלי של העניין, אשה חרדית יחד עם שלושה ילדים, ובחדר לידה ערבייה עם ארבעה ילדים בצפיפות נוראה, כשאלה מתפללים ואלה מתפללים.

נחום לנגנטל: החיים הם בלתי נסבלים לשני הצדדים.

נחום לנגנטל: זה לא היה נוח.

נחום לנגנטל: שתי האמהות דיברו אתי על כך שזה בלתי נסבל.

נחום לנגנטל: היתה לנו החלטה על הקמת מקלט לנשים חרדיות ולנשים דתיות, שיהיה נפרד.

נחום לנגנטל: היתה לנו החלטה שיעשו את זה גם לערבים, כי כל אחת רוצה להיות בסביבה שלה, זה דבר טבעי.

נחום לנגנטל: זה לא נעשה.

נחום לנגנטל: אני אומר בהזדמנות הזאת, ההתחייבות של ראש הממשלה עצמו ושל שר העבודה והרווחה לגבי המקלטים לנשים מוכות – חמור מאוד שהדבר לא נעשה, כי מדובר בסך הכול במאות אלפי שקלים לשנה שצריך להוציא מתקציב המדינה, ולזה לא נמצאו הכספים.

נחום לנגנטל: תודה.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: הדוברת האחרונה – סגנית שר התשתיות, חברת הכנסת נעמי בלומנטל.

נעמי בלומנטל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לציין, גברתי חברת הכנסת זהבה גלאון, שאינני יודעת מה עמדת הממשלה בעניין חוק זה.

נעמי בלומנטל: אני רוצה להביע כאן את עמדתי הפרטית, או כחברת הכנסת.

נעמי בלומנטל: אני בהחלט תומכת בהצעת החוק, אני שמכירה טוב מאוד את הנושא, אני כמי שהיתה ממונה על נושא של אלימות נגד נשים בכהונתי הראשונה בכנסת.

נעמי בלומנטל: זה נושא כאוב מאוד.

נעמי בלומנטל: אני חושבת שהצלחנו לא מעט לקדם את מעמדן לפחות, את מצבן של נשים מוכות ונשים שסובלות מאלימות.

נעמי בלומנטל: את בהחלט עלית על אחת הלקונות שקיימות.

נעמי בלומנטל: אני זוכרת שנלחמנו בזמנו על הנושא של נשים שנפרדות מבעליהן ובתקופה מסוימת הן לא קיבלו מאומה, הן נשארו בחוסר כול כל עוד לא היה להן הגט, שגם זה היה מסע ממושך, ובעצם הן היו בצבת, הן לא יכלו להשתחרר.

נעמי בלומנטל: לפעמים הן היו נתונות לאלימות – בין נפשית ובין פיזית – ופשוט לא יכלו לעזוב עד שהצלחנו, עם חברי כנסת וחברות כנסת, לשנות את החוק הזה.

נעמי בלומנטל: אני חושבת שזה בהחלט רעיון נכון מאוד, ואני חושבת שזה לא יהיה נכון לתקוף אותו משום היבט שהוא.

נעמי בלומנטל: הבסיס היחיד הוא כלכלי, ואני חושבת שאולי בעקבות זאת שלממשלה יעלה הדבר יותר כסף, גם המקלטים וגם לאחר מכן היציאה מן המקלטים אל החיים, אני מקווה הטובים יותר, עם איכות חיים יותר טובה – אם זה יעלה לממשלה, לציבור בישראל, יותר כסף, תיפסק האלימות, כי יהיה איזה שוט שיבהיר, לא רק השוט שהבעל או בן הזוג מכה בו את האשה, אלא גם השוט הכלכלי יביא לכך שיהיה מסע ציבורי שייקח את כולנו ויסחוף את כל הכנסת, את כל אנשי הציבור, את כל האזרחים באשר הם, להפסיק מכול וכול אלימות בכלל, ובוודאי נגד נשים.

נעמי בלומנטל: תודה.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק תגמולים לנשים השוהות במקלט לנשים מוכות (מענק הסתגלות) (הוראת שעה), התשס"ב–2002, של חברת הכנסת זהבה גלאון.

יחיאל לסרי: אפשר להצביע.

יחיאל לסרי: הצבעה מס' 24 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק תגמולים לנשים השוהות במקלט לנשים מוכות (מענק הסתגלות) (הוראת שעה), התשס"ב–2002, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יחיאל לסרי: ברוב של 16 בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים, הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, והיא תעבור להכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: בעד תרופות), התשס"ב–2002

יחיאל לסרי: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק נכי המלחמה בנאצים (תיקון מס' 11) (הטבות בדיור ובתשלום בעד תרופות), התשס"ב–2002, של חברי הכנסת אליעזר כהן ומיכאל נודלמן.

יחיאל לסרי: יציג את ההצעה חבר הכנסת נודלמן, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לפני כשנתיים התקבל חוק ותיקי מלחמת העולם השנייה, אשר מקנה להם סיוע והטבות, נוסף על קצבת הביטוח הלאומי.

מיכאל נודלמן: בתוך קבוצת ותיקי המלחמה יש קבוצה של נכי מלחמת העולם השנייה נזקקים, אשר מקבלים את הקצבה ממשרד האוצר.

מיכאל נודלמן: אלה הם אנשים מבוגרים מאוד, עם מגבלות, אשר לא מקבלים סיוע והטבות שמגיעים להם מתוקף היותם נכי מלחמת העולם השנייה, מפני שהם מקבלים קצבה מהאוצר ולא מן הביטוח הלאומי, כי כל ההטבות קשורות להבטחת הכנסה מהביטוח הלאומי.

מיכאל נודלמן: כך נוצרו שתי קטגוריות בתוך אותה אוכלוסייה, שזכאיות לאותם תנאים אך מקבלות תנאים שונים, ודווקא הנכים הנזקקים מקופחים פה יותר.

מיכאל נודלמן: כרגע נכי מלחמת העולם השנייה לא מקבלים את מה שמקבלים ותיקי מלחמת העולם השנייה.

מיכאל נודלמן: התיקון להצעת חוק זו בא לתקן את העיוות והעוול שנגרם לקבוצת הנכים הנזקקים.

מיכאל נודלמן: התיקון מציע להקנות לנכי מלחמת העולם השנייה הנזקקים את אותן הטבות שהווטרנים כבר מקבלים על-פי החוק, והן: תוספת בשיעור של 10% לסיוע בשכר דירה, מתן עדיפות בהשכרת דיור ציבורי והנחות על תרופות שלא קשורות לנכות.

מיכאל נודלמן: אני קורא לכל חברי הכנסת הנוכחים כעת במליאה לתת יד לקבוצה קטנה של נכי מלחמת העולם השנייה הנזקקים, הם כולם כבני 80, אשר נלחמו עם הנאצים וניצחו, וכעת אינם יכולים להילחם על זכותם לחיות בתנאים הולמים במדינתנו.

מיכאל נודלמן: תודה.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: אנחנו ניגש לדיון.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת שהציג חבר הכנסת פרופסור מיכאל נודלמן היא עוד דוגמה נהדרת כיצד חברי הכנסת בהצעות חוק פרטיות מצליחים להאיר בפנס כל מיני פינות אפלות ולהביא לתיקון אפליות בחקיקה חברתית.

זבולון אורלב: אין שום סיבה שבעולם שנכי המלחמה בנאצים, שלגביהם חוקקו את החוק עוד בשנות ה-50, יקופחו לעומת ותיקי המלחמות, שלגביהם יש חוק יותר חדש, והרי מדינת ישראל זו מדינה כה גדולה, הרי יש כמה אימפריות – אימפריה אחת זה משרד האוצר, אימפריה שנייה זה הביטוח הלאומי, ויפה עשו חברי הכנסת אליעזר כהן ופרופסור מיכאל נודלמן שהם באים להשוות את התנאים.

יחיאל לסרי: חברים שם – חבר הכנסת שטרן, חבר הכנסת נודלמן.

זבולון אורלב: חבר הכנסת בוים, כשניסיתי לשאול את חברי הכנסת המציעים מה עמדת הממשלה, נמסר לי שהממשלה מתנגדת לחוק, מפני שעל-פי תחשיבי האוצר, תיקון האפליה של נכי המלחמה בנאצים, התיקון הזה עולה כ-5 מיליוני שקלים.

זבולון אורלב: הרי מדובר באנשים מאוד מאוד מבוגרים, שבדרך הטבע הם מזדקנים, ואין נוספים; כלומר העלות הזאת תלך ותפחת, ובשנה מסוימת, לצערנו, תהיה שווה אפס.

זבולון אורלב: לכן אני עליתי במיוחד לבמה כשראיתי שנכנס יושב-ראש הקואליציה – לא ידעתי אם הוא נכנס כדי להפיל את החוק, אבל אני קורא לו – – –

זאב בוים: – – –

זבולון אורלב: אז אני מודה.

זבולון אורלב: אני קורא באמת לכל החברים – יש גבול עד כמה יכולה להיות התעללות מצד האוצר – – –

זאב בוים: כזאת תדמית קיבלתי מתוקף תפקידי?

זבולון אורלב: אתה יושב-ראש הקואליציה, עושה את מלאכתך, והואיל והממשלה מתנגדת, יש לי חשש בשעה כזאת – אז זו שעה שכולם יכולים להתאחד ולאשר את החוק הזה.

זבולון אורלב: תודה.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת אבשלום וילן, מעוניין לדבר?

אבשלום וילן: מוותר.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת זאב בוים.

זאב בוים: מוותר.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת יובל שטייניץ, בבקשה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, אם אני מבין את הרציונל של החוק, החוק הזה בא לתקן אבסורד בלתי ייאמן כמעט.

יובל שטייניץ: בדרך כלל מקובל שאנחנו צריכים לדאוג ללוחמינו, ובמקרה הזה מדינת ישראל הרחיבה בצדק את ההגדרה של לוחמינו בפרמטרים מסוימים לדאגה גם לוותיקי מלחמת העולם השנייה שלחמו נגד הנאציזם והפאשיזם ולמען הדמוקרטיה, ובמקרה של העם היהודי, לא רק למען החופש והדמוקרטיה, אלא ממש למען הקיום הפיזי של העם היהודי.

יובל שטייניץ: אבל מקובל עלינו לא רק שאנחנו צריכים לדאוג ללוחמינו, אלא קל וחומר לאותם לוחמים וגם משפחות של אלה שנפצעו, לנכים, או, חס וחלילה, למשפחות של אלה שאיבדו את חייהם.

יובל שטייניץ: ואם אני מבין נכון, כאן נוצר מצב אבסורדי, שבפרמטרים מסוימים של כיסוי הוצאות רפואיות ותרופות, מצבם של הנכים לוחמי מלחמת העולם השנייה – אלה שנפצעו ונותרה בהם נכות והם היום אזרחי מדינת ישראל – נחות ממצבם של אותם לוחמים שלא נפגעו בקרב ולא נפצעו, ויש הטבות מסוימות שהלוחמים ותיקי מלחמת העולם השנייה מקבלים, אבל הנכים – שאולי זוכים להטבות אחרות – לא מקבלים אותן.

יובל שטייניץ: החוק הזה נועד לסגור את הפרצה ולבטל את האבסורד הפרוצדורלי הביורוקרטי הזה שנוצר, ולכן הוא חוק בלתי נמנע, ללא קשר לשיקול תקציבי.

יובל שטייניץ: לא ייתכן שלנכים נדאג פחות מלאלה שיצאו שלמים ממלחמת העולם השנייה.

יובל שטייניץ: הדבר הזה, אדוני היושב-ראש, כמובן מקפיץ אותנו באבחה אחת לשאלה אחרת, מאוד מאוד אקטואלית, והיא השאלה איך דואגת מדינת ישראל של היום ללוחמיה ולכוחות המילואים וללוחמי המילואים שלה – – –

זבולון אורלב: זה בחוק הבא.

יובל שטייניץ: אז אני עובר כבר באופן טבעי – וכיצד היא דואגת לפצועיה ולנכיה וכיצד היא דואגת גם כן לאותם אנשים, גיבורים, שמתגוררים בחזית ובאזורי הספר של מדינת ישראל ועוברים חוויות קשות ונמצאים יום-יום תחת איום ותחת אש.

יובל שטייניץ: היום זה רלוונטי בעיקר למתנחלים, למתיישבים ביהודה, שומרון ועזה, לתושבי קו הצפון, הקיבוצים, המושבים והעיירות בקו הצפון, משלומי ונהרייה במערב ועד קריית-שמונה במזרח, וקיבוצים כמו אילון ומצובה ואחרים, שבעקבות הנסיגה החד-צדדית שלנו מלבנון חווים את חוויית ה"חיזבאללה", ה"קטיושות", המצגים והתרגילים הצבאיים ממרחק אפס, ובשבועות האחרונים גם את חוויית אש הנ"מ שמתפוצצת מעל ראשיהם והרסיסים נופלים, ולפעמים גם נפלים של פגזים.

יובל שטייניץ: זה גם רלוונטי לתושבי חלק מהקיבוצים והעיירה שדרות בדרום.

יובל שטייניץ: יש לי תחושה, כי אף שהגענו למצב שבו כל המדינה חזית והאויב תוקף לפעמים גם מטרות צבאיות – הוא מתמקד במיוחד בתקיפת מטרות אזרחיות ובניסיון להטיל טרור ופחד על אזרחים בערינו – – –

עסאם מח'ול: זאת הצעה רגילה?

יחיאל לסרי: זה בסדר, אתה יכול להמשיך.

יחיאל לסרי: הוספתי לך קצת זמן אף שהקשר די עקיף.

יחיאל לסרי: קיבלת עוד שתי דקות.

יובל שטייניץ: אני מאוד מודה ליושב-ראש.

יובל שטייניץ: גם אם אולי חבר הכנסת מח'ול לא מסכים לחלק מהדברים, יפה שהוא מתעניין בדברים.

עסאם מח'ול: זה בסדר.

יובל שטייניץ: המלה "בסדר" מכיוונך היא כבר שינוי מרענן לטובה.

יובל שטייניץ: דומני שאנחנו צריכים לחשוב על דרכים, גם במצוקה התקציבית העכשווית, להוקיר ולהיטיב במיוחד עם התושבים שיושבים באותם אזורי ספר בכפרים, במושבים, בקיבוצים, בעיירות הפיתוח ובהתנחלויות ביהודה, שומרון וחבל עזה.

יובל שטייניץ: עברתי מנושא ותיקי מלחמת העולם השנייה לטריי ורענני מלחמת הקיום הזאת של העם היהודי בארצו.

יובל שטייניץ: למרות הריחוק הגיאוגרפי והכרונולוגי, יש קשר בין שני הזמנים.

יובל שטייניץ: תודה.

יחיאל לסרי: תודה רבה לחבר הכנסת שטייניץ.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה.

אבשלום וילן: כמה דוברים עוד רשומים?

יחיאל לסרי: חבר הכנסת מח'ול, אתה בוודאי תצטמצם רק להצעת החוק.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לברך על הצעת החוק הזאת.

עסאם מח'ול: זו הצעת חוק ראויה, שמטפלת באנשים ראויים ועונה על הצרכים שלהם.

עסאם מח'ול: לא במקרה בחרו בהם בברית-המועצות להיות גיבורי ברית-המועצות במשך השנים.

עסאם מח'ול: אלה האנשים שפרצו יחד עם הצבא-האדום למחוץ את ראש הנחש הנאצי ב-9 במאי 1945.

עסאם מח'ול: מגיעות להם כל ההטבות שמוצעות בחוק.

עסאם מח'ול: זה חוק ראוי, חוק אנושי עם מסר חשוב ביותר.

עסאם מח'ול: החוק הזה הוא עם מסר חשוב ביותר בדיוק בימים אלה, שבהם צריך להעלות על נס את המלחמה בגזענות, את המלחמה בפאשיזם, את המלחמה בכל התופעות של השפלת עמים ובניסיון להשפיל עמים; בימים שבהם צריך להילחם נגד תופעה של גנרלים בישראל שמאפשרים לרשום את מספרי הכלואים הפלסטינים על זרועותיהם; בימים שבהם צריך לגונן על אמבולנסים שנמחצים על-ידי טנקים ישראליים, צריך לגונן על רופאים שנרצחים בכיכרות על-ידי הצבא הישראלי; בימים שבהם צריך לגונן על צוותי חילוץ רפואיים שצריכים לעמוד מול טנקים ולהיפצע במחנות הפליטים הפלסטיניים, חבר הכנסת שטייניץ.

עסאם מח'ול: לכן, אני מציע שבתמיכה בחוק הזה ובאישורו אנחנו נראה מחויבות של כולנו להיאבק נגד תופעות של גזענות, להיאבק נגד תופעות של כיבוש, של התעמרות בעמים אחרים ושל השפלת עמים אחרים.

עסאם מח'ול: אני חושב שזה המסר החשוב ביותר שיכול לצאת לעתיד בהתייחס לאותו עבר מפואר שמייצגים האנשים שאנחנו מדברים עליהם.

עסאם מח'ול: תודה רבה.

יחיאל לסרי: תודה רבה, חבר הכנסת מח'ול.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת אלי כהן, בבקשה.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, החוק הזה באמת בא לכפר על איזה עוול שכנראה נעשה בטעות, מתוך בעיה ביורוקרטית של טיפול שונה של שני משרדים בשתי קבוצות אנשים שלכאורה הם אותה קבוצה, כאשר אחת מהם – הנכים – נפגעת יותר ומקבלת פחות.

אלי כהן: זה דבר פרוצדורלי, שצריך לפתור אותו באופן מיידי, ולכן אתמוך בחוק.

אלי כהן: מעבר לזה, המסר הוא שכנסת ישראל מראה שהיא באמת חושבת על אותם אנשים מבוגרים יקרים ומתחשבת בהם, אפילו שקצת מאוחר, ואני מציע שנצביע פה-אחד כדי להעביר להם את המסר הזה.

אלי כהן: עם זה, להבדיל מקודמי, אני חושב שהמסר הזה חשוב מאוד לחיילי צבא-הגנה לישראל.

אלי כהן: חיילי צבא-הגנה לישראל עומדים היום מול משימה קשה ביותר, שמחייבת אותם לאתר מחבלים, רוצחים שפלים, שמסוגלים להגיע למרכזי מדינת ישראל ולפגוע ללא כחל ושרק בילדים, בחפים מפשע, בנשים, ולא חשוב אם הם יהודים, ערבים או דרוזים; כלומר, ללא כחל ושרק אותם מחבלים שפלים באים ורוצחים.

אלי כהן: החיילים שלנו צריכים להגיע למרכזים שבהם הם גרים ולהילחם, תוך שמירה על מוסר גבוה מאוד, תוך שמירה שלא לפגוע באזרחים חפים מפשע – תוך סיכון של החיילים שלנו.

אלי כהן: אני יודע בדיוק מה ההוראות שניתנות לחיילים שלנו כדי שחלילה לא יפגעו בשום אזרח חף מפשע וכדי לאתר מחבלים שמסוגלים להיות כל כך אכזריים.

אלי כהן: לכן המסר הזה, שאנחנו מתחשבים בחיילים ותיקים מאוד, הוא מסר של כנסת ישראל שאומרת: אנחנו מכבדים אתכם על מה שאתם עושים, אנחנו מכבדים את מה שאתם מקריבים, וכל הכבוד לצה"ל.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: הדובר האחרון – חבר הכנסת יורי שטרן.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, היתה לי הזכות להיות מציע הצעת החוק, אבל שמי הוסר ממנה עם מינוי לסגן שר, אך הפעולה נמשכת, ואני מודה לחברי מיכאל נודלמן ואליעזר כהן על כך שהם ממשיכים לקדם את החוק, כי הוא באמת מתקן עיוות.

יורי שטרן: חבל מאוד שמשרד האוצר עדיין לא הסיר את התנגדותו.

יורי שטרן: מדובר באוכלוסייה שהולכת ומידלדלת היום – 10% מהם הלכו לעולמם בשנה האחרונה.

יורי שטרן: בעצם אנחנו משלמים להם את החוב האחרון שאנחנו עוד יכולים לשלם להם בחייהם.

יורי שטרן: זה דור האבות שלנו, ואנחנו חייבים להם את חיינו, וכל מה שנוכל לעשות חייבים לעשות, ומהר.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק נכי המלחמה בנאצים (תיקון מס' 11) (הטבות בדיור ובתשלום בעד תרופות), התשס"ב–2002, של חברי הכנסת אליעזר כהן ומיכאל נודלמן.

יחיאל לסרי: אפשר להצביע.

יחיאל לסרי: הצבעה מס' 25 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 15 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק נכי המלחמה בנאצים (תיקון מס' 11) (הטבות בדיור ובתשלום בעד תרופות), התשס"ב–2002, לוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות נתקבלה.

יחיאל לסרי: ברוב של 15 בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים, עברה הצעת החוק בקריאה ראשונה, והיא עוברת לוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות להמשך הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יחיאל לסרי: (קריאה ראשונה)

יחיאל לסרי: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום – דיון משולב בשתי הצעות חוק שהן בעצם אחת:

יחיאל לסרי: הצעת חוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם, התשס"ב–2002, מטעם הממשלה, והצעת חוק קצבאות לחיילי מילואים ולשאיריהם, התשס"ב–2002, של חברת הכנסת נעמי חזן.

יחיאל לסרי: סגנית שר הביטחון תדבר מטעם הממשלה, בבקשה.

דליה רבין-פילוסוף: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הממשלה מתכבדת להביא לאישור מליאת הכנסת בקריאה ראשונה את הצעת חוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם, התשס"ב–2002.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק נועדה לתת מענה לבעיית העדר כיסוי ביטוחי לחיילי מילואים הנפגעים במהלך שירות המילואים.

דליה רבין-פילוסוף: בעיה זו נוצרה בשל העובדה, שחלק מקרנות הפנסיה, קופות הגמל וביטוחי המנהלים החריגו אירועים שאירעו בשירות מילואים ולא העניקו זכויות, או העניקו זכויות מופחתות, לחיילי מילואים נכים או לשאירי הנספים.

דליה רבין-פילוסוף: משרד הביטחון פתר את הבעיה באמצעות פתרון ביניים של פוליסות ביטוח חיצוניות.

דליה רבין-פילוסוף: כעת הגיע המועד לפתור סוגיה זו באופן קבוע ולעגן את הפתרון בחקיקה.

דליה רבין-פילוסוף: קידומה של חקיקה זו מקבל משנה תוקף לאור הנטל הביטחוני הכבד המוטל היום על צה"ל בכלל ועל חיילי המילואים בפרט.

דליה רבין-פילוסוף: תהליך לידתה של הצעת החוק מטעם הממשלה היה ארוך ומלווה מאבקים רבים, ואני תקווה כי כעת תיסלל הדרך להשלמת תהליך החקיקה במהירות.

דליה רבין-פילוסוף: אני מבקשת לפרט את עקרונות הצעת החוק.

דליה רבין-פילוסוף: כל חייל שנפגע או שנספה במהלך שירותו הצבאי עקב שירותו זכאי, הוא או שאיריו, לתשלומים מאגף השיקום במשרד הביטחון לפי חוק הנכים (תגמולים ושיקום), התשי"ט–1959 [נוסח משולב], או לפי חוק משפחות החיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום), התש"י–1950.

דליה רבין-פילוסוף: חיילים בשירות קבע שנפגעו או נספו במהלך שירותם הצבאי זכאים, הם או שאיריהם, נוסף על התשלומים המשולמים להם על-ידי אגף השיקום במשרד הביטחון גם לקצבאות לפי חוק שירות הקבע בצבא-הגנה לישראל (גמלאות) [נוסח משולב], התשמ"ה–1985.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת חוק זו באה לעגן בחוק מתן תשלום קצבאות גם לחיילי מילואים ולשאיריהם של חיילי מילואים בשל מוות ואובדן כושר עבודה עקב שירות מילואים, בדומה לקצבאות המשולמות לחיילים בשירות קבע, שזהו מקור הכנסתם הקבוע לפי חוק שירות הקבע.

דליה רבין-פילוסוף: זאת מקום שחייל המילואים לא היה עמית בקופת גמל כהגדרתה בחוק המוצע, או שהוא או שאיריו אינם זכאים לקצבה ממנה או שקיבלו קצבה מקופת גמל שהיא פחותה מזכויותיהם לפי החוק המוצע.

דליה רבין-פילוסוף: מוצע לקבוע בחוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים שנפגעו תוך שירותם עקב שירותם ולבני משפחותיהם של חיילי מילואים שנספו עקב שירותם.

דליה רבין-פילוסוף: על-פי החוק המוצע, זכאות חייל מילואים נכה לתשלום קצבה בשל אובדן כושר עבודה מותנית בעמידה בתנאי סף כמפורט בסעיף 3 לחוק המוצע, וזכאות שאירי חייל מילואים שנספה לתשלום קצבת שאירים ולקבלת מענק הוני למקרה מוות מותנית בעמידה בתנאי סף כמפורט בסעיף 4 לחוק המוצע.

דליה רבין-פילוסוף: "המשכורת הקובעת" לצורך חישוב הקצבאות תהא בהתאם לתגמולי המילואים ששולמו לחייל המילואים, ובלבד שלא תפחת מהשכר הממוצע בחוק הביטוח הלאומי.

דליה רבין-פילוסוף: שיעור הקצבה לחייל מילואים זכאי יהא בהתאם לנכותו התפקודית, כהגדרתה בחוק המוצע, ואילו שיעור הקצבה לשאירים זכאים יהא בדומה לזכויות הקיימות לשאירים בחוק שירות הקבע.

דליה רבין-פילוסוף: גובה הקצבאות ייקבע לאחר ניכוי תשלומים המגיעים לחייל המילואים או לשאיריו לפי חוק הנכים, או לפי חוק משפחות החיילים שנספו במערכה, בהתאמה, או מקופה ציבורית, בהתאם לכללים הקבועים בחוק שירות הקבע, וכן לאחר ניכוי כל התשלומים המגיעים לחייל המילואים או לשאיריו מקופות הגמל כהגדרתן בחוק המוצע.

דליה רבין-פילוסוף: הממונה, כהגדרתו בחוק המוצע, יוכל לשלם מקדמות לחייל מילואים נכה ולשאירים של חייל מילואים שנספה עד לקבלת החלטה בדבר תשלום קצבה מקופת גמל.

דליה רבין-פילוסוף: מוצע לאסור במפורש על קופת הגמל להפחית, להקטין או לשלול את זכאות עמיתיה לקצבה מקופת גמל בשל זכאותם לפי החוק.

דליה רבין-פילוסוף: עוד מוצע לאפשר למדינה לרכוש כיסוי ביטוחי לצורך ביצוע התשלומים לפי החוק המוצע.

דליה רבין-פילוסוף: מוצע שהחוק יחול על חייל מילואים שנפגע החל מחודש ינואר 1999, וזאת בהתייחס לסיכומים שגובשו בין משרד הביטחון לבין נציגי אנשי המילואים.

דליה רבין-פילוסוף: אשר על כן, אני מבקשת כי מליאת הכנסת תאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ותעביר אותה לוועדת החוץ והביטחון לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

דליה רבין-פילוסוף: תודה לחברי הכנסת נעמי חזן, אבו וילן וזבולון אורלב, ששיתפו אתנו פעולה בהצעות החוק הפרטיות שלהם.

דליה רבין-פילוסוף: תודה לכם, גם בזכותכם קודמה הצעת החוק הממשלתית.

יחיאל לסרי: תודה רבה לסגנית שר הביטחון.

יחיאל לסרי: תגיש את הצעתה גם חברת הכנסת נעמי חזן.

נעמי חזן: אדוני היושב-ראש, חברותי וחברי חברי הכנסת, בשמי ובשמם של חברי הכנסת אבשלום וילן, אפי אושעיה, יוסי שריד, דוד מגן, ישראל כץ, קולט אביטל, צבי הנדל, אורי יהודה אריאל, איתן כבל, זהבה גלאון, מוסי רז, נסים זאב, דוד לוי, דוד טל, זבולון אורלב, אליעזר כהן, אברהם הירשזון, רן כהן, מרינה סולודקין, אופיר פינס-פז, שאול יהלום, יאיר פרץ, נחום לנגנטל, חיים רמון ויוסף פריצקי – זו רשימה ארוכה מאוד, הכוללת, כפי שאתם רואים, נציגים מכל סיעות הבית – אני מתכבדת להגיש את הצעת החוק שלנו, שהיא הצעת חוק קצבאות לחיילי מילואים ולשאיריהם, התשס"ב–2002.

נעמי חזן: עיקרי ההצעה – ההצעה שהגישה סגנית שר הביטחון ברגעים אלה.

נעמי חזן: אני רוצה רק לומר כמה מלים על לידתה של הצעת חוק זו.

נעמי חזן: למעשה, חבר הכנסת אבשלום וילן הגיש בזמנו הצעת חוק זהה, שלצערי הרב נפלה.

נעמי חזן: חבר הכנסת זבולון אורלב הגיש הצעת חוק פרטית דווקא בנושא הביטוח, אף היא לא זכתה לעבור בקריאה טרומית.

נעמי חזן: אבל הבעיה היא בעיה מוכרת, ואני אגדיר אותה במלים ספורות: נוצר מצב בלתי נסבל בחקיקה, שחייל מילואים שנספה בזמן שירותו במילואים, או מאבד את כושר עבודתו, לא מקבל קצבאות באופן שווה לחייל שירות קבע.

נעמי חזן: הדבר הזה בימים אלה הוא דבר בלתי נסבל, והיה צורך לטפל בנושא בדחיפות, בהתחשב בנסיבות.

נעמי חזן: ועדת החוץ והביטחון של הכנסת קיימה כמה ישיבות בנושא הזה, יחד עם נציגים של חיילי מילואים, והוחלט לזרז את החקיקה.

נעמי חזן: הוגשה הצעת חוק פרטית, למעשה מטעם ועדת החוץ והביטחון, עם חברי כנסת נוספים.

נעמי חזן: ההצעה הזאת עברה קריאה טרומית.

נעמי חזן: הדבר הזה, לשמחתי, הביא לסיום תהליך החקיקה גם בממשלה.

נעמי חזן: אחרי הכנה לקריאה ראשונה, ואני מתארת לעצמי הצבעה פה-אחד, אנחנו נאחד את שתי הצעות החוק.

נעמי חזן: יש כמה הבדלים קטנים בין הצעת החוק הממשלתית להצעת החוק הפרטית, ונוכל ליישב זאת.

נעמי חזן: על אף השעה המאוחרת, אני מקווה מאוד שחברי הכנסת הנוכחים יתמכו כולם בהצעת החוק הזאת.

נעמי חזן: זה מגיע לחיילי המילואים שלנו.

נעמי חזן: תודה.

יחיאל לסרי: תודה רבה, חברת הכנסת חזן.

יחיאל לסרי: אנחנו נפתח בדיון.

יחיאל לסרי: ראשון הדוברים, חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, זאת לא עת לדיבורים.

אבשלום וילן: אני מסכים עם כל מלה שאמרו סגנית השר חברת הכנסת דליה רבין-פילוסוף וחברת הכנסת נעמי חזן.

אבשלום וילן: אני מקווה שאנחנו מביאים בקרוב לידי סיום תהליך ארוך, קשה, מורכב ולא פשוט.

אבשלום וילן: סגנית שר הביטחון ניווטה את התהליך במים סוערים בין הצעות שונות, גם מול משרדי האוצר והממשלה.

אבשלום וילן: זה תהליך ארוך ומייגע, זה מהלך מורכב מאוד.

אבשלום וילן: בהזדמנות זאת אני רוצה לומר, שפורום המג"דים והמח"טים במילואים, שהספיק לריב בדרך עם לא מעט אנשים מתוך המערכת, זיהה את הבעיה כבר לפני כמה שנים, שם אותה על השולחן הלאומי, ובזכות העקשנות וההתמדה של חבורת מתנדבים, שעושים לילותיהם כימים, שמשרתים למעלה מ-60 יום בשנה במילואים והם חוט השדרה הקטן שמחזיק את מערך המילואים כולו, הציבו את הבעיה הזאת על שולחננו ובעצם הובילו אותנו, את מערכת מקבלי ההחלטות, לעבר פתרון שאני חושב שהוא הוגן.

אבשלום וילן: איש לא חזה את הסיטואציה שאנחנו נמצאים בה היום, לצערנו, ואני מאוד מקווה שהכנסת תתלכד באישור החוק הזה הערב בקריאה ראשונה, כדי שנעבוד על הכנה משותפת של שתי ההצעות להצעה אחת, ובראשית כנס הקיץ נוכל להעבירה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית כדי לתקן את העיוות שנוצר.

אבשלום וילן: אני מקווה שהחוק המלא יעבור בקריאה שנייה ובקריאה שלישית במהרה, והלוואי שלא יהיה בו צורך ולא יהיה בו שימוש.

אבשלום וילן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת אורי יהודה אריאל.

אורי אריאל: מוותר.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת מוסי רז.

מוסי רז: מוותר.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כמה חודשים לאחר כניסתי לכנסת היתה לי פגישה עם מפקדים במילואים, וכפי שאמר חבר הכנסת וילן, כבר לפני האינתיפאדה הם זיהו את הבעיה, שעומס המילואים מוטל על ציבור מצומצם יחסית, שמרגיש את עצמו מקופח לעת צרה, ובשעה שחיילי מילואים נופלים, חלילה, במילוי תפקידם, המשפחות חשופות לבעיות, שלא כמו משפחות חיילי הקבע.

זבולון אורלב: מי חלם אז שנוכל להגיע לרמה של קצבאות?

זבולון אורלב: כל שהעזנו אז לחלום הוא על נושא הביטוח, שהמדינה תכסה את הביטוח דרך חברות הביטוח.

זבולון אורלב: הנחתי אז הצעת חוק פרטית, והממשלה התנגדה לה ולא היה אפשר להעביר אותה.

זבולון אורלב: לצערנו, נקלענו לימי מלחמה והתחלנו בלחץ כבד מאוד – יחד עם חבר הכנסת וילן, שתרם פה תרומה מכרעת – על הממשלה להסדיר את כל נושא ההטבות לחיילי המילואים שנמצאים בלחימה קשה מאוד.

זבולון אורלב: לצערנו, כל הצעות החוק הפרטיות שקשורות בהטבות לחיילי המילואים הופלו על-ידי הממשלה, ועד היום אני מצטער על כך.

זבולון אורלב: אבל היתה קרן אור אחת, ובהחלט היו זכויות גדולות מאוד בכך לסגנית השר דליה רבין-פילוסוף – היום מותר לגלות – שבכל השיחות האישיות אמרה לא להתייאש.

זבולון אורלב: התנהל ויכוח שהיא חשפה אותו היום כאן מעל הבמה, אבל בסופו של דבר האמת תנצח, ואני חושב שזאת בשורה גדולה.

זבולון אורלב: חבל שהיא באה בשעה 22:30, כשאני לא יודע כמה הבשורה הזאת תוכל לצאת, אבל אני חושב שזה יום חשוב מאוד מבחינת יחסה של הכנסת לצבא המילואים, שהוא בסך הכול המרכיב הגדול ביותר בצה"ל.

זבולון אורלב: ההצעה באה בעתה, בימי מלחמה.

זבולון אורלב: היא באה לעודד את חיילי המילואים ואת המפקדים ולהעביר להם מסר חשוב מאוד, שהם מושווים בתנאים שלהם לחיילי הקבע.

זבולון אורלב: אמרנו כבר בהזדמנויות קודמות, שכאשר חיילים נלחמים יחד באותו טנק, באותו נגמ"ש, באותה פלוגה או באותה סוללה, הם צריכים לדעת שהם ביחד לאורך כל הדרך.

זבולון אורלב: גם אם, חלילה, הם נופלים בקרב והם נמצאים יחד בבית-הקברות, אז בעת צרה כזאת גם הקצבאות הן קצבאות שוות.

זבולון אורלב: לערך מסירות הנפש יש רק רק ערך אחד ואין בו כל אפליה.

זבולון אורלב: אם זאת הצעת חוק מאוחדת שהממשלה מעורבת בה וניתן יהיה להשלים אותה בפגרה, נדמה לי שבאחד הכינוסים, הואיל וזאת לא הצעת חוק פרטית, אפשר גם להשלים אותה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

זבולון אורלב: הואיל ואת, חברת הכנסת חזן, יושבת-ראש ועדת משנה בוועדת החוץ והביטחון שעוסקת בסוגיה הזאת, אני מאמין שיש לך גיבוי מלא כאן ללכת קדימה ולזרז ולהביא את זה אפילו בפגרה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

זבולון אורלב: תודה רבה.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת אלי כהן, בבקשה.

יחיאל לסרי: אחריו – חבר הכנסת יובל שטייניץ, הדובר האחרון.

זאב בוים: זאב בוים לא מופיע אצלך?

יחיאל לסרי: אני יכול להוסיף אותך.

יחיאל לסרי: בבקשה.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, אני קצת ב"שוק" שדבר כזה בכלל עולה היום.

אלי כהן: אני מקבל את המכתבים של פורום המג"דים, וחשבתי שהחבר'ה עוד מתארגנים.

אלי כהן: אבל מוטב מאוחר מאשר לעולם לא.

אלי כהן: זה נראה לי קצת מדהים, כי כבר 54 שנים יש לנו מילואים ורק עכשיו העניין הזה מסודר.

אלי כהן: אני מברך אתכם על היוזמה ועל העשייה ועל החקיקה, ואני מקווה שלא נצטרך את זה, לא אני ולא אחרים.

אלי כהן: תודה רבה.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת יובל שטייניץ.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, זו הצעת חוק מבורכת ביותר, ואני מברך את היוזמים.

יובל שטייניץ: רק לפני כמה דקות אישרנו הצעת חוק לתמיכה בוותיקי הלוחמים במלחמת העולם השנייה.

יובל שטייניץ: חבר הכנסת עסאם מח'ול נשא פה נאום תמיכה נלהב בכך שמדינת ישראל תיטיב עם אותם לוחמים יהודים שלחמו מול המפלצת הנאצית, מול הגזענות והפאשיזם.

יובל שטייניץ: חבל שלא הסתייע שחבר הכנסת מח'ול יישאר להצביע ולתמוך באותה התלהבות גם בהצעת חוק שדואגת לחיילי מדינתו, שמגינים על מדינתו ועל קיומה ועל שלומה, לחיילי המילואים של צה"ל.

יובל שטייניץ: חבר הכנסת מח'ול גם דיבר בנאום נרגש, שהסכמתי עם חלקים ממנו, על הצורך להוקיע את תופעות הגזענות והפאשיזם והפגיעה באזרחים חפים מפשע.

יובל שטייניץ: רק מה?

יובל שטייניץ: הוא משום-מה לא שם לב לכך, שגזענות ופאשיזם פירושם, למשל, אנשים השוללים את זכות ההגדרה העצמית של העם היהודי.

יובל שטייניץ: הוא שכח לגנות אותם אנשים שרוצים בביטולה של מדינת היהודים הקטנה והיחידה בעולם, אותם אנשים שמצד אחד, כמו חבר הכנסת מח'ול, תומכים בכינונה של מדינה פלסטינית, ערבית-פלסטינית, בזכות, זכות ההגדרה העצמית של העם הערבי-הפלסטיני, אבל רוצים לבטל את מדינת ישראל כמדינת היהודים, כמדינת הלאום היהודי שמכבדת מיעוטים, ולהופכה למדינת כל אזרחיה.

יובל שטייניץ: חבר הכנסת מח'ול דיבר על הפגיעה ברופאים ובילדים בגדה, ואנחנו כולנו מצטערים עליה.

יובל שטייניץ: אנחנו עושים מאמצים, חברי אלי כהן, לצמצם אותה ומצליחים לצמצם אותה עד מאוד.

יובל שטייניץ: אבל, יש פגיעות, והמבחן האמיתי בדברים כאלה, אין מה לעשות, הוא מבחן השוואתי.

יובל שטייניץ: אינני מכיר שום מלחמה בעת המודרנית שלא נפגעו בה אזרחים.

יובל שטייניץ: ההבדל הגדול הוא בין ניסיון לצמצם את הפגיעה באזרחים לבין אלה המנסים להגדיל את הפגיעה באזרחים ולפגוע בהם בכוונה תחילה.

יובל שטייניץ: ואם דיבר חבר הכנסת מח'ול על אכזריות, על גזענות ועל פאשיזם, הרי הדוגמה המובהקת ביותר היא לנגד עיניו.

יובל שטייניץ: אלה לא חיילי צה"ל שנאלצים לפעול פעולה קשה בשטח בנוי נגד הטרור ומשתדלים לצמצם את הפגיעה באזרחים.

יובל שטייניץ: זו דוגמה למוסר מלחמה ולהומניות, גם אם לפעמים ההצלחה לא יכולה להיות מלאה.

יובל שטייניץ: הוא שכח את אלה שבכוונה תחילה יורים על שכונות אזרחיות כמו שכונת גילה בירושלים, את אלה שבכוונה תחילה מתפוצצים בפאבים ובמסעדות ובאוטובוסים, כמו האוטובוס היום בצפון.

יובל שטייניץ: הוא שכח את תופעות הגזענות האמיתית, שבאמת מזכירות את הנאצים.

יובל שטייניץ: אלה שמנסים להילחם ולרכז את עיקר המאמץ הצבאי שלהם לא מול כוחות צבאיים אלא במאמץ לטרטר, להפחיד ולפגוע באזרחים, באוכלוסייה הבלתי-לוחמת, בכוונה תחילה, לא בשוגג.

יובל שטייניץ: לא בתוך לחימה ומתוך ניסיון להפחית את האבדות, אלא בכוונה תחילה תוקפים מטרות אזרחיות.

יובל שטייניץ: הוא שכח שאף שגם מאתנו היו כמה תופעות לא מוצלחות, וגם רישום המספרים הוא ניסיון להשיג איזו תועלת, בטעות ובחוסר רגישות נורא – אבל הוא שכח שאצלנו הדבר הזה גונה וגם הופסק.

יובל שטייניץ: אבל התופעות החמורות באמת, של פגיעה בנשים ובילדים בכוונה תחילה, הן מזכירות את הנאציזם, זו השיטה שהנאצים המציאו.

יובל שטייניץ: אם קשה לצלוח את התעלה ולהביס צבאית את הבריטים, צריך לפגוע באזרחי לונדון, להרוג אותם ולפצוע אותם בהפצצות נוראיות כדי לחסל את אנגליה.

יובל שטייניץ: ולכן, צודק חבר הכנסת מח'ול שצריך למגר ולגנות את את הפאשיזם והגזענות, הפאשיזם והגזענות של הרשות הפלסטינית ושל אלה הפוגעים בכוונה תחילה באזרחים, אלה השוללים את זכותם של היהודים להגדרה עצמית ואלה הנלחמים כדי לבטל את הבית הלאומי של העם היהודי במדינתו ובארצו, בארץ-ישראל.

יחיאל לסרי: תודה רבה, אני מבין שאתה גם תצביע בעד שתי הצעות החוק.

יובל שטייניץ: אמרתי זאת בדברי הפתיחה שלי.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת זאב בוים, הדובר האחרון.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כדי למנוע אי-הבנות, אני כבר מודיע שאצביע בעד שתי הצעות החוק האלה, ואני רוצה לשבח בהזדמנות זו את הממשלה ואת חברי הכנסת שהצטרפו, כמו חברת הכנסת פרופסור נעמי חזן.

זאב בוים: כפי שנאמר, זה בא אולי קצת באיחור, אבל אי-אפשר להתעלם מכך שבכלל, בכל הנוגע לחיילי המילואים – והוזכרו פה הפורומים השונים שלחצו, במובן החיובי, לטפל בנושאים השונים הנוגעים לחיילי המילואים, החל בביטוח וכלה בתגמולים האלה.

זאב בוים: הממשלה הזאת, יותר מקודמותיה, אחזה את השור בקרניו והחליטה לענות לצרכים שהם לא חדשים, והחקיקה הזאת בוודאי משלימה סדרה מרשימה של חוקים שמטפלים בעניין שירות המילואים.

זאב בוים: אם מדובר בעיתוי, זה בוודאי העיתוי הנכון לבוא דווקא בתקופה הקשה הזאת, שבה חיילי צה"ל בכלל, וגם חיילי המילואים, נוטלים חלק במלחמה הזאת – אנחנו מאוד מקווים שלא יצטרכו להרחיב את גיוס המילואים – ולכן, בעיתוי יש מסר מאוד חשוב.

זאב בוים: בהזדמנות הזאת, ובזמן הקצר שנותר לי, אני רוצה לומר משהו בהמשך לדברי חבר הכנסת יובל שטייניץ, על הדברים הקשים שאנחנו שומעים פה מחבר הכנסת עסאם מח'ול, ודרך אגב, הם לא חדשים.

זאב בוים: גישתו המעוותת למה שמתרחש פה באזור – וחבר הכנסת יובל שטייניץ לא טועה – זה בכוונת מכוון, כך מעוותים הדברים, חד-צדדיים, ארסיים כלפינו, ושום נימת ביקורת כלפי הצד הפלסטיני.

זאב בוים: אין להתפלא על זה.

זאב בוים: דבריו פשוט היו לזרא, לא רק באולם הזה אלא גם למאזינים הצופים בנו, כל בית ישראל.

זאב בוים: חבל להכביר מלים, אלמלא הוא נגע בנקודה רגישה, ואולי אזכיר רק את העניין הזה של הפגיעה בצוותים, באמבולנסים.

זאב בוים: אנחנו מצטערים, אנחנו מגנים, כך אנחנו, זה נכון.

זאב בוים: זה קורה במלחמה, זה לא טוב, אבל אי-אפשר להתעלם מכך.

זאב בוים: זה לחלוטין לא מזכיר את העובדה – אחרי הכול, ניצול ציני של הפלסטינים בצוותי ההצלה, ובעיקר במכוניות, ברכבים האלה, כבר היה לאיזו דרך פעולה כמעט קבועה של הפלסטינים, ולכן, כמעט בלתי נמנע, או קשה מאוד לפחות, למנוע סוג כזה של פגיעה, שכאמור יש להצטער עליה.

זאב בוים: אז עסאם מח'ול תפס עכשיו רגליים והסתלק מהמליאה, לא במקרה כנראה – – –

זהבה גלאון: אל תדאג, הוא פה.

זאב בוים: אני לא דואג, אגיד לו את האמת, אבל אני גם לא מתפלא שהוא עושה איזו הבחנה כזאת, לפי נוחותו.

זאב בוים: על כל פנים, הוא לשיטתו, אנחנו לשיטתנו.

זאב בוים: אנחנו נברך על הצעות החוק האלה את היוזמים, את הממשלה, את חברי הכנסת שהצטרפו, ואנחנו נצביע בעדן.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

יחיאל לסרי: נצביע בנפרד על שתי הצעות החוק.

יחיאל לסרי: נתחיל בהצעת החוק הממשלתית, הצעת חוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם, התשס"ב–2002, קריאה ראשונה.

יחיאל לסרי: חברי הכנסת, אפשר להצביע.

יחיאל לסרי: הצבעה מס' 26 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 17 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם, התשס"ב–2002, לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

יחיאל לסרי: ברוב של 17 בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים, הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לוועדת החוץ והביטחון להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יחיאל לסרי: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק של חברת הכנסת נעמי חזן, הצעת חוק קצבאות לחיילי מילואים ולשאיריהם, התשס"ב–2002, קריאה ראשונה.

יחיאל לסרי: אפשר להצביע.

יחיאל לסרי: הצבעה מס' 27 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 17 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק קצבאות לחיילי מילואים ולשאיריהם, התשס"ב–2002, לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

יחיאל לסרי: ברוב של 17 בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים, גם הצעת חוק זו עברה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לוועדת החוץ והביטחון להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: עתה, הכרזה של המזכיר.

יחיאל לסרי: בבקשה.

ד' לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחה על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון מס' 50) (הוראת שעה), התשס"ב–2002, שהחזירה ועדת הכספים.

ד' לב: תודה.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: אנחנו עוברים לנושא האחרון בסדר-היום: שאילתות ותשובות.

יחיאל לסרי: נתחיל עם שאילתות ותשובות לשר התשתיות הלאומיות.

יחיאל לסרי: סגנית שר התשתיות הלאומיות נעמי בלומנטל, בבקשה.

נעמי בלומנטל: אני רוצה לברך את חברי הכנסת שנשארו לשמוע את התשובות על השאילתות, ומבין כולם את חברת הכנסת רונן וחבר הכנסת אורלב.

יחיאל לסרי: שאילתא מס' 1377, מאת חבר הכנסת טלב אלסאנע – לפרוטוקול.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת ט' אלסאנע שאל את שר התשתיות הלאומיות ביום ט' בתמוז התש"ס (12 ביולי 2000): בנגב מתגוררים כ-60,000 תושבים ביישובים לא-מוכרים, שאינם מקבלים את השירותים הבסיסיים, כגון מי שתייה, כבישי גישה לבתי-ספר וכו'.

יחיאל לסרי: רצוני לשאול: 1.

יחיאל לסרי: מה היא מדיניות

יחיאל לסרי: כם לגבי פתרון בעיית התושבים ביישובים הלא-מוכרים?

יחיאל לסרי: 2.

יחיאל לסרי: מה היא מדיניות משרדך לקליטת צעירים בדואים במינהלת הבדואים?

נעמי בלומנטל: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) באר-חיל – יישוב המיועד לשבט העזאזמה.

נעמי בלומנטל: אוכלוסיית היעד לשנת 2020 מוערכת בכ-10,000 נפש.

נעמי בלומנטל: הוחלט על הקמת היישוב בהחלטות ממשלה בד/15 ובד/16 מיום 4 בינואר 1999.

נעמי בלומנטל: היישוב מקודם במסגרת שינוי 24 לתמ"מ 4.

נעמי בלומנטל: התוכנית עברה ולנת"ע וולקחש"פ – ועדה לשמירה על קרקע חקלאית ושטחים פתוחים, והיא מוכנה לקראת דיון להפקדה במועצה הארצית לתכנון ובנייה.

נעמי בלומנטל: אום-בטין – יישוב המיועד, בין היתר, לשבט אבו-כף ואבו-עצא.

נעמי בלומנטל: אוכלוסיית היעד לשנת 2020 מוערכת בכ-7,000 נפש.

נעמי בלומנטל: הוחלט על הקמת היישוב בהחלטות ממשלה בד/15 ובד/16 מיום 4 בינואר 1999.

נעמי בלומנטל: התוכנית אושרה להפקדה בתאריך 16 באוקטובר 2001 במועצה הארצית במסגרת תמ"מ 24/4 1'.

נעמי בלומנטל: חברה מנהלת שוקדת על איתור מקום למרכז שירותים והכנת תוכנית מיתאר לכלל היישוב.

נעמי בלומנטל: אל-הואשלה – יישוב המיועד בעיקר לשבט אל-הואשלה.

נעמי בלומנטל: אוכלוסיית היעד לשנת 2020 מוערכת בכ-10,000 נפש.

נעמי בלומנטל: הוחלט על הקמת היישוב בהחלטות ממשלה בד/15 ובד/16 מיום 4 בינואר 1999.

נעמי בלומנטל: התוכנית אושרה להפקדה במועצה הארצית במסגרת תמ"מ 24/4 1'.

נעמי בלומנטל: התכנון המפורט ליישוב ולמרכז השירותים עבר את ההליך בוועדת ההיגוי ואושר להמשך הליך סטטוטורי.

נעמי בלומנטל: אבו-תלול – לא מוכר לנו יישוב כזה.

נעמי בלומנטל: אלטורשאן – לא מוכר לנו יישוב כזה.

נעמי בלומנטל: כחלה – מדובר בחווה חקלאית סטטוטורית ולא ביישוב.

נעמי בלומנטל: מדיניות הממשלה לגבי אספקת מי שתייה – נושא אספקת המים לבדואים תושבי הפזורה בנגב הינו נושא העומד על סדר-היום של הגורמים העוסקים בנושא זה שנים.

נעמי בלומנטל: לפני כעשר שנים הוקמה לראשונה הוועדה להקצאת מי שתייה אשר פעלה במסגרת משרד החקלאות, ובה נציגים ממשרדי ממשלה שונים.

נעמי בלומנטל: המנדט שניתן לוועדה זו היה לאשר פתיחת פתחים ברשת המים הארצית המופעלת על-ידי "מקורות", כדי לאפשר לבדואים לקבל אספקת מים.

נעמי בלומנטל: החל משנת 1997 פעלה ועדה זו במסגרת המינהלה לקידום הבדואים בנגב.

נעמי בלומנטל: משנת 1997 ועד היום אישרה הוועדה למעלה מ-150 חיבורי מים נפרדים, אשר מהם, בין היתר, מקבלים הבדואים שבפזורה את המים שהם צורכים.

נעמי בלומנטל: ביום 16 באוקטובר 2001, לאחר עיון מחדש במדיניות אספקת המים לפזורה הבדואית, מונתה מחדש הוועדה להקצאת מי שתייה על-ידי נציב המים, ובה חברים, בין היתר, גורמי שלטון ונציגי ציבור.

נעמי בלומנטל: הוועדה פועלת כיום במסגרת משרד התשתיות הלאומיות.

נעמי בלומנטל: תפקיד ועדת המים הינו לדון בבקשות פרטניות וספציפיות להתקנת חיבורי מים לתושבי הפזורה, לגבש המלצות לקריטריונים למתן חיבורי מים, ולהמליץ בפני נציב המים על ביצוע חיבורים, ולהעביר את החלטות הנציב לידיעת המבקשים.

נעמי בלומנטל: בסך הכול, קיימים כיום למעלה מ-300 חיבורי מים לאספקת צורכי הבדואים בנגב.

נעמי בלומנטל: חיבורים אלה קיימים על קו באר-שבע–ערד, באר-שבע–דימונה וקו באר-שבע–צומת-הנגב.

נעמי בלומנטל: הבדואים אמורים למלא מכלי מים מחיבורים אלה ולהביאם לבתיהם, אך בפועל פעלו לחבר לחיבורי המים צינורות בקוטר קטן, המובילים את המים לחלק מן הבתים, או לברזים המשמשים למילוי מכלי מים המובאים לבתיהם.

נעמי בלומנטל: העובדה שהתושבים הבדואים הקימו באופן פיראטי צינורות מן החיבורים ועד מקום מגוריהם, גורמת לכך שהמים המגיעים לבתים זורמים בלחץ נמוך, המקשה על התושבים את השימוש במים.

נעמי בלומנטל: בחודש נובמבר 2000 הוחלט לקדם את הטיפול בתכנון צנרת המים לגבי שבעה מקומות שיפורטו להלן.

נעמי בלומנטל: יצוין, כי בהנחיית חברת "מקורות" הוכן תכנון ראשוני לגבי אספקת המים בהיקף רחב יותר, אך בשלב זה הוחלט להתמקד בפיתוח מערכת אספקת המים לשבעה מקומות, שברובם מתוכננים לשמש מרכזי שירותים לאוכלוסייה הבדואית בפזורה.

נעמי בלומנטל: האתרים שבהם הוחלט להקים את חיבורי המים לתושבים הם אלו: 1.

נעמי בלומנטל: מרעית; 2.

נעמי בלומנטל: בית-פלט; 3.

נעמי בלומנטל: מולדה; 4.

נעמי בלומנטל: אום-בטין; 5.

נעמי בלומנטל: אל-הואשלה; 6.

נעמי בלומנטל: באר-חיל; 7.

נעמי בלומנטל: טראבין.

נעמי בלומנטל: יודגש כי באתרים הנ"ל מתוכננים כיום יישובים חדשים לפזורה הבדואית.

נעמי בלומנטל: אין ספק, כי זה שנים מספר פועלת המדינה להגדלת חיבורי המים לבדואים שבפזורה, וכי הכמות הרבה של חיבורי המים הקיימים, למעלה מ-300, מעידה על ניסיון לגשר על הפער הקיים בין צורכי האוכלוסייה ברשת לאספקת מים, לבין העובדה שמדובר באוכלוסייה הבונה מבנים בלתי חוקיים, ללא כל תכנון וללא כל היתר בנייה, מחוץ לכל מסגרת מוניציפלית, ושלא ניתן, על-פי דין, לבצע עבורה חיבור של רשת המים עד לבית.

נעמי בלומנטל: לאור האמור לעיל, המדינה בחרה בדרך של חיבור לרשת המים של אזורים בפזורה המיועדים לשמש יישובים בעתיד, והקמת חיבורי מים לאורך הצירים המצוינים לעיל במסגרת הוועדה להקצאת מי שתייה.

נעמי בלומנטל: מדיניות הממשלה הינה, כי במקומות שבהם מתוכננים ו/או אושרו לתכנון הקמת יישובים חדשים, יסופקו מים באמצעות מרכזי מים, מרכזים המבוצעים בימים אלו.

נעמי בלומנטל: מעבר לזאת, במקרים שבהם הוועדה מתרשמת להקצאת מי שתייה כי קיימת סיבה הומניטרית המצדיקה אישור חיבור מים לחיבורים ולמרכזי מים, הוועדה מאשרת חיבורים נוספים.

יחיאל לסרי: שאילתא מס' 1995, מאת חבר הכנסת עופר חוגי – לפרוטוקול.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת ע' חוגי שאל את שר התשתיות הלאומיות ביום ד' בניסן התשס"א (28 במרס 2001): חברת "אגד" קיבלה מהמדינה קרקעות מינהל לצורך הקמת מוסכים, תחנות, וכו'.

יחיאל לסרי: רצוני לשאול: 1.

יחיאל לסרי: מה הוא מעמדן של אדמות אלו ומתי יסתיים החוזה בין "אגד" למינהל?

יחיאל לסרי: 2.

יחיאל לסרי: האם המינהל שוקל לחייב את "אגד" בתשלום שכירות חודשית בסיום החכירה?

יחיאל לסרי: 3.

יחיאל לסרי: אילו חברות פרטיות או ממשלתיות קיבלו אדמות מהמינהל ומתי תיגמר החכירה?

יחיאל לסרי: 4.

יחיאל לסרי: האם יתבטל חוזה החכירה וחברות אלו ישלמו דמי שכירות?

נעמי בלומנטל: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

נעמי בלומנטל: ל"אגד", "ניצב"א מפעלי תחנות", מספר רב של חוזים עם המינהל, אשר חלקם הינם בחוזה חכירה ל-49 שנים, וחלקם הרשאות זמניות לתקופות קצובות לצורך חניונים פתוחים.

נעמי בלומנטל: "אגד" שילמה למינהל בגין חוזה החכירה את מלוא ערך הקרקע, על-פי הנהלים הקבועים לעניין זה במינהל, ולגבי ההרשאות הזמניות משלמים דמי שימוש כמקובל.

נעמי בלומנטל: 4-3.

נעמי בלומנטל: לא ברור על אילו חברות מדובר, ועל כן לא ניתן להשיב.

יחיאל לסרי: שאילתא מס' 2233, מאת חבר הכנסת טלב אלסאנע – לפרוטוקול.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת ט' אלסאנע שאל את שר התשתיות הלאומיות ביום ט"ו בסיוון התשס"א (6 ביוני 2001): משרד התשתיות הלאומיות חולש על תחומים רבים הנוגעים ליישובים הערביים בתחום התשתיות, החשמל, המים והפשרת אדמות מינהל מקרקעי ישראל.

יחיאל לסרי: רצוני לשאול: 1.

יחיאל לסרי: מה היא מדיניות משרדך לפתרון מצוקות המגזר הערבי בתחומים שהם באחריות משרדך?

יחיאל לסרי: 2.

יחיאל לסרי: מה הם הצעדים המיועדים להשגת המטרות בנושא פיתוח היישובים הערביים?

נעמי בלומנטל: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

נעמי בלומנטל: משרד התשתיות אחראי לתשתיות מים, חשמל וקרקע ברמה הלאומית, וכך הוא נוהג לגבי כל יישוב שנבנה כדין, ללא כל אפליה בין יישוב יהודי או ערבי.

יחיאל לסרי: שאילתא מס' 2374, מאת חבר הכנסת טל – לפרוטוקול.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת ד' טל שאל את שר התשתיות הלאומיות ביום ו' בתמוז התשס"א (27 ביוני 2001): ברחבי הארץ פועלות כיום תחנות דלק פיראטיות רבות, בעיקר לממכר דיזל.

יחיאל לסרי: בירושלים לבדה פועלות כ-15 תחנות.

יחיאל לסרי: רצוני לשאול: 1.

יחיאל לסרי: האם משרדך מודע לתופעה זו? 2.

יחיאל לסרי: האם קיבלו תחנות הדלק הללו רשיון?

יחיאל לסרי: 3.

יחיאל לסרי: האם משרדך מפקח על תנאי התברואה והבטיחות בכל התחנות האלה?

נעמי בלומנטל: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

נעמי בלומנטל: משרד התשתיות הלאומיות שם לנגד עיניו את הטיפול בתחנות הפיראטיות בכל רחבי הארץ, כמו גם בירושלים.

נעמי בלומנטל: 2.

נעמי בלומנטל: הטיפול ברישוי של תחנות דלק אינו מצוי באחריות משרד התשתיות הלאומיות.

נעמי בלומנטל: כל תחנת דלק באשר היא עוברת תהליכי רישוי הכוללים היתר בנייה, בדיקות של משרדי איכות הסביבה, התחבורה, התעשייה והמסחר, המשטרה, הכבאות ועוד.

נעמי בלומנטל: רשיון העסק ניתן על-ידי הרשות המקומית.

נעמי בלומנטל: משרד התשתיות הלאומיות ערך מבצע נגד תחנות פיראטיות בירושלים המערבית.

נעמי בלומנטל: נגד התחנות שבמבצע הוגשו דוחות על אי-דיווח על הקמתן על-פי הסמכות המוקנית בחוק.

נעמי בלומנטל: אשר ל-15 התחנות בירושלים שציינת, אוכל להשיב רק לאחר שאדע לאילו תחנות בדיוק התכוון כבודו.

נעמי בלומנטל: עוד אייעץ לכבודו לפנות לעיריית ירושלים, הממונה על מתן רשיונות עסק לתחנות תדלוק.

נעמי בלומנטל: 3.

נעמי בלומנטל: המשרדים המפקחים על תנאי התברואה והבטיחות בכל התחנות הם משרדי העבודה, איכות הסביבה ופנים – משטרה, כבאות.

נעמי בלומנטל: למשרד התשתיות הלאומיות אין סמכות בנושאים האמורים.

יחיאל לסרי: עתה, שאילתא מס' 2376, מאת חברת הכנסת נחמה רונן, בנושא: שטחים לא מעובדים בקיבוץ עין-גדי.

יחיאל לסרי: בבקשה.

יחיאל לסרי: חברת הכנסת נ' רונן שאלה את שר התשתיות הלאומיות ביום ו' בתמוז התשס"א (27 ביוני 2001): זה שנים קיבוץ עין-גדי אינו מעבד עשרות דונמים שקיבל בשביל גידולים חקלאיים.

יחיאל לסרי: רצוני לשאול: האם נשקל לאפשר לרשות שמורות הטבע והגנים לתפוס חלק מהשטחים האלה כדי להפוך אזור זה לנאת מדבר אמיתית?

נעמי בלומנטל: בחלק משטחי הקיבוץ יש, כידוע לך, בולענים, אשר לא מאפשרים עיבוד הקרקע.

נעמי בלומנטל: יש על זה הרבה מאוד דיונים, ואני משערת שאת ערה לכך.

נעמי בלומנטל: משרדנו עוסק כרגע בזה גם באיזה שהוא ניתוב וניטור ועוד כהנה וכהנה.

נעמי בלומנטל: בשנתיים האחרונות נטע הקיבוץ עצי מנגו בשטחים אשר לא עובדו קודם לכן.

נעמי בלומנטל: בכוונת הקיבוץ להרחיב נטיעות אלה.

נעמי בלומנטל: רשות שמורות הטבע והגנים מעולם לא פנתה בבקשה לקבל את השטחים הנ"ל.

נעמי בלומנטל: חשוב לציין, כי בפגישה שנערכה בתאריך 30 בדצמבר 2001 בין מנכ"ל רשות שמורות הטבע והגנים לבין מנהל המינהל, לא הועלתה בקשה כזאת על-ידי רשות שמורות הטבע.

נעמי בלומנטל: זו תשובתנו.

נעמי בלומנטל: אם יש בדעתך, אפשר בהחלט לפנות לרשות.

נחמה רונן: – – –

יחיאל לסרי: מסתפקת.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: שאילתא מס' 2466, מאת חבר הכנסת יצחק סבן – לפרוטוקול.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת י' סבן שאל את שר התשתיות הלאומיות ביום כ' בתמוז התשס"א (11 ביולי 2001): ב"הארץ" מיום ז' בתמוז התשס"א, 28 ביוני 2001, פורסם כי חברת החשמל דורשת לייקר את תעריפי החשמל ב-15%; רצ"ב הכתבה בנדון.

יחיאל לסרי: רצוני לשאול: 1.

יחיאל לסרי: האם הידיעה נכונה?

יחיאל לסרי: 2.

יחיאל לסרי: בהתחשב במצבן הכלכלי של השכבות החלשות המתקשות גם היום לעמוד בתשלומים לחברת החשמל, מה ייעשה בנדון?

נעמי בלומנטל: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

נעמי בלומנטל: הנושא של תעריפי חשמל נמצא באחריות הבלעדית של הרשות לשירותים ציבוריים – PUA.

נעמי בלומנטל: לצערי, אני גם לא יכול להפנות את השאילתא אליהם.

נעמי בלומנטל: אני מבקש לפנות בנושא התעריפים רק לרשות – חשמל.

יחיאל לסרי: שאילתא מס' 2587, מאת חבר הכנסת פורז – לפרוטוקול.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת א' פורז שאל את שר התשתיות הלאומיות ביום ז' בחשוון התשס"ב (24 באוקטובר 2001): בנושא מים במקוואות – רצוני לשאול: מה היא כמות המים הנצרכת באופן שנתי על-ידי מקוואות, ומה ייעשה על מנת שמים אלו ישמשו לשימוש חוזר?

נעמי בלומנטל: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) כמות המים השנתית הנצרכת במקוואות מוערכת על-ידי מכון "צומת" בכ-3 מלמ"ק.

נעמי בלומנטל: כמות זו מתייחסת רק למים המוחלפים מדי יום, ולא למי המקלחות העשויים להכפיל את הכמות.

נעמי בלומנטל: בתאריך 23 בספטמבר 2001 אושר היתר לסימון ב"תו כחול", שניתן על-ידי נציבות המים לאביזר חוסך מים – למתקן לטיהור מי מקוואות מתוצרת חברת "פולטק" בע"מ.

נעמי בלומנטל: כמו כן פנה המנהל בפועל של משרד התשתיות הלאומיות, מר יאיר מעיין, בתאריך 5 בדצמבר 2001, למנכ"ל משרד הדתות, מר משה שמעוני, בבקשה לקדם את המכשיר שקיבל את ברכתם של המכון הטכנולוגי להלכה, משרד הבריאות, משרד הדתות, נציבות המים ורבנים גדולי שם.

יחיאל לסרי: שאילתא מס' 2858, מאת חבר הכנסת חיים רמון – לפרוטוקול.

יחיאל לסרי: שאילתא מס' 2830, מאת חברת הכנסת סופה לנדבר – לפרוטוקול.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת ח' רמון שאל את שר התשתיות הלאומיות ביום י"א בטבת התשס"ב (26 בדצמבר 2001): הובא לידיעתי, כי הרשות לשירותים ציבוריים – חשמל, הודיעה על ייקור החשמל בשיעור של כ-6.5%, וכי חברת החשמל דרשה מהרשות לייקר את תעריפי החשמל.

יחיאל לסרי: עקב התייקרות החשמל יתייקרו המים ב-2% בשל מנגנון הצמדה.

יחיאל לסרי: רצוני לשאול: 1.

יחיאל לסרי: מה היא דחיפותן של התייקרויות אלו במצב הכלכלי של היום?

יחיאל לסרי: 2.

יחיאל לסרי: האם יפעל משרדך למניעת התייקרויות אלו?

נעמי בלומנטל: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

נעמי בלומנטל: בלי להתייחס למכלול האמור בכתבה הנדונה בעיתון "הארץ", יצוין כי חברת החשמל אכן פנתה לרשות לשירותים ציבוריים – חשמל בדרישה לעדכון תעריפים בשיעור של כ-15% במהלך שנת 2001.

נעמי בלומנטל: יובהר כי מאז פרסמה מליאת הרשות את רמת העלויות המבוקרות של החברה לשימוע, ועל-פיה, שיעור העדכון הצפוי הינו 6.54% בממוצע.

נעמי בלומנטל: קביעת התעריפים על-ידי הרשות במועד זה נועדה לקבוע לחברת החשמל רמת עלויות הנדרשת לה לצורך מילוי תפקידה, מתוך ראייה של משק החשמל, שמוצאת את ביטויה בבקרת עלויות מעמיקה של החברה.

נעמי בלומנטל: הרשות פועלת בתהליך מבוקר ושקול ומפרסמת את רמת העלויות המבוקרות של חח"י להתייחסות הציבור – ארגוני הצרכנים, תעשיינים וחברת החשמל, ותקיים שימוע מקצועי בטרם קבלת החלטה סופית.

יחיאל לסרי: עתה, שאילתא מס' 2928, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב, בנושא: פיתוח שכונת מגורים.

יחיאל לסרי: בבקשה.

נעמי בלומנטל: שאלה לסגן מזכיר הכנסת – היתה כאן שאילתא של חברת הכנסת לנדבר, שנראה לי שהתשובה שלה תעניין מאוד.

נעמי בלומנטל: שאלתי אם אפשר להתייחס לכך במשהו.

יחיאל לסרי: בבקשה.

יחיאל לסרי: חברת הכנסת ס' לנדבר שאלה את שר התשתיות הלאומיות ביום ד' בטבת התשס"ב (19 בדצמבר 2001): הובא לידיעתי, כי למרות בעיית משק המים ולמרות העובדה שהקמת מפעל להתפלת מים יוצרת לא רק רשת ביטחון בעבור תושבי מדינת ישראל אלא גם מאות מקומות עבודה, הופסקה הקמת המפעל.

יחיאל לסרי: רצוני לשאול: 1.

יחיאל לסרי: האם הידיעה נכונה?

יחיאל לסרי: 2.

יחיאל לסרי: אם כן – מדוע אין ממשיכים בהקמת מפעלי ההתפלה החשובים כל כך?

נעמי בלומנטל: אני רוצה לומר לכם בקשר למתקני התפלה ולתת להם איזו אינפורמציה שאני חושבת שתעניין אתכם וגם את הציבור.

נעמי בלומנטל: כידוע לכם, אנחנו נמצאים במחסור רציני מאוד של מים, ומדברים זה שנים רבות על כך שחייבים להתפיל מים בישראל.

נעמי בלומנטל: כידוע, קידמנו את הנושא.

נעמי בלומנטל: אני רוצה בהחלט לברך ולהוקיר את פעילות השר המתפטר, השר לתשתיות לאומיות, חבר הכנסת אביגדור ליברמן.

נעמי בלומנטל: אני רוצה רק לתת לכם כמה נתונים.

נעמי בלומנטל: מתקני התפלה שאמורים להפיק כ-200 מטרים מעוקבים בשלב הראשוני: א.

נעמי בלומנטל: באשקלון היה מכרז והיה לו כבר זוכה, כידוע לכם, במחיר נוח מאוד.

נעמי בלומנטל: נפיק שם כ-100 מיליון מטרים מעוקבים של מים, והפעלה ראשונית אמורה להיות בינואר 2004; ב.

נעמי בלומנטל: באשדוד – 45 מלמ"ק – באחריות חברת "מקורות".

נעמי בלומנטל: ב-5 בפברואר נפתחו המעטפות, ופרסום הזכיין יהיה באפריל 2002, כאשר מדובר על הפעלה ראשונית בדצמבר 2003; ג.

נעמי בלומנטל: מתקנים קטנים – בכמות של עד 60 מלמ"ק – ב-24 בינואר 2002 נפתחו מעטפות המכרז.

נעמי בלומנטל: הפעלה ראשונית אמורה להיות במאי 2004.

נעמי בלומנטל: אני מוכרחה לומר שנדמה לי שזה קצת נדחה; ד.

נעמי בלומנטל: בחדרה – 50 מלמ"ק – הפרסום יהיה בקרוב, וההפעלה הראשונית ביוני 2004.

נעמי בלומנטל: יתירה מכך, לא רק שלא הופסקה הקמת מתקני ההתפלה, אלא גם נשלחה הצעה לראש הממשלה להגדיל את היקף התפלת מי הים עוד ב-200 מלמ"ק.

נעמי בלומנטל: אני חושבת, שזה מעניין את הציבור, כי יש לנו מחסור אדיר של מים.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: על-פי התקנון, תשובתך על שאילתא מס' 2830, של חברת הכנסת סופה לנדבר, היא פורמלית ולא רק לפרוטוקול.

נעמי בלומנטל: מאה אחוז.

נעמי בלומנטל: אדוני, תודה רבה.

יחיאל לסרי: נעבור לשאילתא מס' 2928, מאת חבר הכנסת אורלב, בנושא: פיתוח שכונת מגורים.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת ז' אורלב שאל את שר התשתיות הלאומיות ביום כ"ה בטבת התשס"ב (9 בינואר 2002):

יחיאל לסרי: בכתבה שהתפרסמה ב"ידיעות אחרונות" בו' בטבת תשס"ב, 21 בדצמבר 2001, דווח כי על אף כוונת קבלן יהודי מניו-יורק להשקיע כ-100 מיליון דולר בהקמת יישוב ליהודים אמידים מהתפוצות, יש סחבת של כעשר שנים במימוש כוונה זו.

יחיאל לסרי: רצוני לשאול: 1.

יחיאל לסרי: האם מידע זה נכון?

יחיאל לסרי: 2.

יחיאל לסרי: האם יפעל משרדך למימוש ההשקעה?

יחיאל לסרי: אם כן – כיצד?

נעמי בלומנטל: 2-1.

נעמי בלומנטל: בראשית שנות ה-90 פנה מר ג'ק ליבוביץ לשר השיכון והבינוי, אשר כיהן גם כיושב-ראש מועצת מינהל מקרקעי ישראל – דרך אגב, היום שר התשתיות הוא יושב-ראש מועצת מינהל מקרקעי ישראל – –

זבולון אורלב: – – –

נעמי בלומנטל: אדוני, תודה רבה.

נעמי בלומנטל: אני יודעת.

נעמי בלומנטל: – – בבקשה להקצות לו קרקע בפטור ממכרז להקמת יישוב בהיקף של 500 יחידות דיור צמודות קרקע.

נעמי בלומנטל: הבקשה התייחסה להר היערן.

נעמי בלומנטל: התברר כי לא ניתן לבנות באזור זה הואיל והשטח מוגן בהקשר של איכות הסביבה ואין אפשרות לשינוי ייעוד.

נעמי בלומנטל: חברת הכנסת רונן ודאי תשמח על הקטע הזה.

נחמה רונן: – – –

נעמי בלומנטל: לאחר מכן הוא ביקש לקבל קרקע בהר כתרון, והתברר כי מדובר בקרקע פרטית.

נעמי בלומנטל: לאחר מכן הוא ביקש לקבל קרקע בצור-הדסה, אשר למעשה מתוכננת ומפותחת על-ידי משרד השיכון.

נעמי בלומנטל: המינהל הודיע לו, כי לא ניתן להקצות קרקע בפטור ממכרז על-פי החוק, ולפיכך בימים אלה ערך המינהל מכרז להקמת יישוב באזור רוגלית, והיזם, אם ירצה בכך, יוכל להשתתף ולהקים את הפרויקט כפי שהוא טוען שברצונו לעשות.

נעמי בלומנטל: אנחנו בהחלט רוצים לאחל לו בהצלחה ולהודות לך על השאילתא, שבוודאי הביאה לזירוז יציאת המכרז.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: ראשית, אני מבקש להודות לך על התשובה.

זבולון אורלב: אני די מאמין שהשאילתא זירזה את הוצאת המכרז.

זבולון אורלב: אבל, זו שאלתי: קודם כול, אין תשובה למה אדם מסתובב עם 100 מיליון דולר ואומר "אני רוצה להשקיע במדינת ישראל 100 מיליון דולר", ולמה לוקח במדינה שלנו עשר שנים עד שיוצא מכרז, וגם הוא, דרך אגב, יוצא מכרז מקוצץ?

זבולון אורלב: יש דרך להיות יותר נורמליים ופחות ביורוקרטיים: לא הר זה – הר אחר?

זבולון אורלב: למה כל עשר שנים?

נעמי בלומנטל: אדוני חבר הכנסת בהחלט צודק.

נעמי בלומנטל: אני שותפה להרגשה הזאת של איזה חוסר אונים וביורוקרטיה שמשתלטת עלינו.

נעמי בלומנטל: אני בהחלט חושבת שכשיש פנייה כזאת – צריך לפחות לבדוק קרקע זמינה ולצאת למכרזים.

נעמי בלומנטל: אם לא יזכה אותו אדם שרוצה להשקיע ומטרותיו טובות במכרז אחד, שזה כידוע על-פי חוק, תהיה הזדמנות אחרת במקומות אחרים.

נעמי בלומנטל: אבל מן הראוי היה לצאת במכרזים מסוג זה בעוד מועד ולהעיר את תשומת לבו של אותו יזם נכבד, שאנחנו בהחלט מברכים על פעילותו, ואני מקווה באמת שנראה ברכה בעמלו.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

נעמי בלומנטל: חבר הכנסת נ' זאב שאל את שר התשתיות הלאומיות ביום כ"ה בטבת התשס"ב (9 בינואר 2002):

נעמי בלומנטל: לאחרונה פורסם ב"ירושלים" – רצ"ב הפרסום – כי בית-משפט השלום ציווה על בעל "חוות היער" ומשפחתו לפנות את החווה.

נעמי בלומנטל: המקום הפך לחוות שיקום לעבריינים ולמסוממים, והוא מוכר על-ידי הגורמים הממסדיים כגורם עתיר זכויות.

נעמי בלומנטל: המקור להחלטת בית-המשפט הוא בדרישת מינהל מקרקעי ישראל.

נעמי בלומנטל: רצוני לשאול: 1.

נעמי בלומנטל: האם הידיעה נכונה?

נעמי בלומנטל: 2.

נעמי בלומנטל: אם כן – מדוע ביקש המינהל לפנות את המקום?

נעמי בלומנטל: 3.

נעמי בלומנטל: האם יפעל משרדך להמשך קיומו של מפעל זה?

נעמי בלומנטל: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

נעמי בלומנטל: מדובר בשטח של כ-13 דונם, שייעודו על-פי תמ"א 22 נקבע כ"יער", שנתפס שלא כדין על-ידי מר דוד אלימלך, והמינהל הגיש תביעה לפינוי לבית-משפט השלום.

נעמי בלומנטל: בית-המשפט קבע בפסק-דינו בתביעה הנ"ל, כי על דוד אלימלך לפנות את השטח ולהחזירו למינהל.

נעמי בלומנטל: על פסק-הדין הוגש ערעור לבית-משפט מחוזי.

נעמי בלומנטל: 3.

נעמי בלומנטל: המינהל יפעל בהתאם לפסק-דין כשיתקבל הערעור.

יחיאל לסרי: תודה רבה לסגנית שר התשתיות הלאומיות.

יחיאל לסרי: נעבור לשאילתות לשרת החינוך.

יחיאל לסרי: ישיב על השאילתות סגן שרת החינוך חבר הכנסת משולם נהרי.

יחיאל לסרי: בבקשה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת י' לפיד שאל את שרת החינוך ביום י"ד בחשוון התשס"ב (31 באוקטובר 2001): הספר "מסע אל האמת" הוצא בהוצאת "הידברות".

יחיאל לסרי: על כריכת הספר נכתב: "נדפס בסיוע משרד החינוך"; רצ"ב צילום עטיפת הספר וכמה קטעים ממנו.

יחיאל לסרי: בין היתר מסביר הספר מדוע אין לעמוד בצפירת זיכרון, מדוע אין מתגייסים החרדים לצה"ל ומדוע אסור ליצור עירוב בין גברים לנשים.

יחיאל לסרי: רצוני לשאול: 1.

יחיאל לסרי: האם משרדך מודע לספר זה?

יחיאל לסרי: 2.

יחיאל לסרי: מה הוא סכום הסיוע שקיבל מו"ל הספר ממשרד החינוך?

יחיאל לסרי: 3.

יחיאל לסרי: מדוע משרד ממשלתי מסייע להוציא ספר שתוכנו שנוי במחלוקת?

משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)

משולם נהרי: עמותה בשם "אור וערכים" מפעילה גני-ילדים ומקבלת מהמשרד סיוע כספי לאחזקתם.

משולם נהרי: הובהרה למנכ"ל העמותה חומרת השימוש בשם משרד החינוך על כריכת הספר.

משולם נהרי: חבר הכנסת י' גאגולה שאל את שרת החינוך ביום ד' בטבת התשס"ב (19 בדצמבר 2001): הובא לידיעתנו, שבסמוך לאולפנת "צביה", השוכנת בבית-הספר "רוגוזין" בשכונת שמשון באשקלון, נחשפים התלמידות וההורים לנרקומנים שמעשנים ומזריקים סמים באופן גלוי, כאשר אין טיפול הולם מצד הגורמים הרלוונטיים.

משולם נהרי: רצוני לשאול: 1.

משולם נהרי: האם ידוע למשרדך על תופעה זו? 2.

משולם נהרי: כיצד יפעל משרדך בנושא זה?

משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)

משולם נהרי: המקרה המצוין בשאילתא נוגע לתחום אחריותם של משטרת ישראל, משרד העבודה והרווחה ומשרד הבריאות.

משולם נהרי: עם זאת, משרד החינוך אינו מקל ראש במידת חומרתו והוא ער להשפעתו השלילית על סביבתו הקרובה.

משולם נהרי: 2.

משולם נהרי: אשר לתופעות של שימוש בסמים בתוך מערכת החינוך, המשרד מתמודד עם הסוגיה של מניעת שימוש בסמים בקרב בני נוער במסגרות הפורמליות – מוסדות החינוך – ובמסגרות הבלתי-פורמליות – בקרב נוער מנותק, נוער נושר וכיוצא בזה – במגוון תוכניות חינוכיות-מניעתיות.

משולם נהרי: התוכניות הללו נועדו להעצים את יכולת התלמידים לעמוד בלחץ קבוצתי ולומר "לא" לסמים, להקנות להם ולהוריהם מידע מסודר על הסכנות הבריאותיות ועל הסכנות שבהידרדרות תפקודית הטמונות בשימוש בסמים, סוגי הסמים הנפוצים ועוד.

משולם נהרי: כמו-כן מקנות התוכניות למחנכים כלים לאיתור תלמידים המשתמשים בסמים.

משולם נהרי: התוכניות מופעלות בפריסה רחבה במתכונת כיתתית, בקבוצות, על-ידי סוכנים שונים במערכת ובקהילה, כמו יועצים, מחנכים, עמיתים, נגמלים מסמים וכיוצא בזה, והן מתייחסות לרבדים ערכיים ולנושאים הקשורים במיומנויות של כישורי חיים.

משולם נהרי: לדעת אנשי המקצוע, הנושא מחייב שיתוף פעולה הדוק בין כל הגורמים כדי לאפשר הצלחות.

משולם נהרי: הואיל והאוכלוסייה שאליה מתייחסת השאילתא נוגעת לתחום טיפולם ואחריותם של המשרד לביטחון פנים ומשרד העבודה והרווחה, ראוי שהשאילתא תופנה גם לשרים הממונים על משרדים אלה.

משולם נהרי: חבר הכנסת ט' אלסאנע שאל את שרת החינוך ביום י"ח בטבת התשס"ב (2 בינואר 2002): בתי-הספר הערביים בישראל מבקשים, שמשרד החינוך יכיר במקצוע דת האסלאם ברמה של חמש יחידות לימוד, וכמו-כן ששתי היחידות בדת האסלאם והנצרות תהיינה חובה לקבלת תעודת בגרות לתלמידים ערבים.

משולם נהרי: רצוני לשאול: האם יפעל משרדך בעניין, ואם כן – כיצד?

משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) סוגיית לימוד דת האסלאם במערכת החינוך נמצאת בדיון במזכירות הפדגוגית של משרד החינוך, במסגרת גיבוש תוכנית ליבה.

משולם נהרי: הנושא טרם הגיע לכלל סיכום.

משולם נהרי: חבר הכנסת מ' כנעאן שאל את שרת החינוך ביום ג' בשבט התשס"ב (16 בינואר 2002):

משולם נהרי: קיבלתי עשרות מכתבים מתושבים שהעלו טענות קשות בנושא החינוך הערבי הבדואי בנגב, בין היתר על כך שרק 16% מהתלמידים עוברים את בחינות הבגרות, ששיעור הנשירה עומד על 36%, שיש מאות מורים ללא הסמכה ושתלמידים נאלצים ללכת בדרכי עפר קילומטרים רבים כדי להגיע לבית-ספרם.

משולם נהרי: כמו-כן נטען, כי אין חינוך חינם לילדי הכפרים הבלתי-מוכרים וכי הזכאים לחינוך מיוחד אינם מקבלים זאת.

משולם נהרי: רצוני לשאול: 1.

משולם נהרי: האם הפרטים נכונים?

משולם נהרי: 2.

משולם נהרי: אם כן – כיצד ישופר המצב?

משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)

משולם נהרי: משרד החינוך קבע את קידום החינוך במגזר הבדואי כאחד מיעדיו.

משולם נהרי: מערך החינוך הבדואי בנגב נמצא בקדמת הבמה וזוכה לתמיכה רבה, הנותנת את ביטויה בקידום הישגי התלמידים, בשיפור סביבות הלמידה ובבניית מנהיגות חינוכית.

משולם נהרי: להלן אפרט: זכאים לבגרות: הנתונים מראים על עלייה עקבית בתחום זה בחמש השנים האחרונות – מ-28% זכאים מתוך הניגשים בתשנ"ח, לשיעור הצלחה של 51% מתוך הניגשים בתשס"א.

משולם נהרי: נושרים: מנתונים עדכניים שהובאו בפנינו עולה, כי ממוצע הנשירה במגזר הבדואי עומד על 11.88% לשנתון, בעוד הממוצע הארצי במגזר הערבי עומד על 9.8% לשנתון ובמגזר היהודי הוא עומד על 6.4% לשנתון.

משולם נהרי: הסעות תלמידים: כל התלמידים הנזקקים להסעות מוסעים על-ידי מערך הסעות נרחב.

משולם נהרי: ההסעות מתבצעות בהתאם לקריטריונים שנקבעו על-ידי המשרד ועל-פי הנהלים המחייבים.

משולם נהרי: חינוך חינם: משרד החינוך נותן מענה חינוכי לכלל התלמידים החל בגיל קדם-יסודי וכלה בתיכון.

משולם נהרי: תלמידי המגזר הבדואי, ובכללם תלמידי הפזורה, זכאים ואף מקבלים חינוך חינם, לרבות תלמידי חינוך מיוחד.

משולם נהרי: הסמכת מורים: על-פי מדיניות שנקבעה על-ידי משרד החינוך, אין משבצים במערכת מורה שלא קיבל הסמכה.

משולם נהרי: לפיכך, כל המורים המועסקים במגזר הבדואי הם מוסמכים ו/או נמצאים בתהליכי הסמכה.

משולם נהרי: המשרד מקפיד בעניין זה, שכן הוא רואה במורה גורם מפתח לאיכות החינוך ולקידומו.

משולם נהרי: מכל הנתונים הללו ניתן להתרשם מהמאמץ הרב-תחומי הנעשה לפיתוח ולטיפוח החינוך במגזר הבדואי בנגב.

משולם נהרי: אני משוכנע שהמשרד ימשיך במגמה זו ביתר שאת, על-פי האפשרויות התקציביות שיעמדו לרשותו.

משולם נהרי: חבר הכנסת י' שטייניץ שאל את שרת החינוך ביום י' בשבט התשס"ב (23 בינואר 2002): ב"ידיעות אחרונות" מ-1 בינואר 2002 פורסם, כי נמנע מתלמידה להשתתף בטיול מסיבות כלכליות.

משולם נהרי: לפני שנתיים נקבע בוועדת החינוך, שלא יהיו עוד טיולים של ארבעה ימים בשל עלותם.

משולם נהרי: רצוני לשאול: 1.

משולם נהרי: האם הידיעה נכונה?

משולם נהרי: 2.

משולם נהרי: אם כן – מדוע לא נאכפת החלטה זו? 3.

משולם נהרי: אילו אמצעים יינקטו כדי למנוע הישנות מקרים דומים בעתיד?

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת יובל שטייניץ, קודם כול אני מודה לך על שנשארת עד שעה מאוחרת כזאת.

משולם נהרי: עד עכשיו לא ירדתי לסוף דעתה של מזכירות הכנסת, שקבעה את השאילתות בסוף היום.

משולם נהרי: אם השאילתות חשובות, חברי הכנסת זכאים לשמוע את התשובות, ולא להעביר אותן לפרוטוקול.

יובל שטייניץ: אני כאן, כולי אוזן, אפילו שתי אוזניים.

משולם נהרי: לכן אני מודה לך.

משולם נהרי: אתה שואל לעניין, ואני מקווה שאני משיב כהלכה.

משולם נהרי: 1.

משולם נהרי: המקרה המצער והמביש אכן התרחש ופרטיו נבדקים, כמו משך הטיול, עלותו, שיעור ההנחה לתלמידים ממשפחות נזקקות, פנייה לקבלת מלגה, עמדת הרשות המקומית, התנהגות התלמידה, התנהגות המנהלת.

משולם נהרי: כל הדברים הללו נבדקים.

משולם נהרי: בעקבות הבדיקה יסיק המשרד את המסקנות המתחייבות.

משולם נהרי: 2.

משולם נהרי: המשרד מרענן את הנהלים הקשורים בסוגית הטיולים ונוקט את האמצעים העומדים לרשותו לאכיפתם.

משולם נהרי: עם זאת, ברור לנו שמדי פעם תתרחשנה חריגות, והמשרד מטפל בהן במלוא תשומת הלב, מייד כשפרטי המקרה מובאים לידיעתו.

משולם נהרי: 3.

משולם נהרי: המשרד יפרסם חוזר מנכ"ל, שיבהיר את הנהלים ויקבע באופן חד-משמעי את העלות המרבית של הטיול השנתי ושל כלל השירותים שבית-הספר רשאי להציע לתלמיד לשנת לימודים.

זבולון אורלב: זה קיים, זה קיים.

משולם נהרי: צריך לרענן אותו.

יובל שטייניץ: אני מאוד מודה לסגן השר, שנשאר עד שעה מאוחרת כזאת לענות על השאילתות שלנו, ואני מודה לך על הטיפול הנמרץ גם במקרה הספציפי, האינדיבידואלי הזה, וגם על הדאגה למנוע מקרים כאלה בעתיד.

יובל שטייניץ: לעת עתה אני בהחלט מסתפק בתשובתך.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חברת הכנסת י' נאות שאלה את שרת החינוך ביום י' בשבט התשס"ב (23 בינואר 2002): ב"מעריב" מ-14 בינואר 2002 פורסם, כי 90% מהמורים בחינוך החרדי מקבלים שכר של אקדמאים אף שאין להם השכלה אקדמית.

יחיאל לסרי: רצוני לשאול: 1.

יחיאל לסרי: האם הידיעה נכונה?

יחיאל לסרי: 2.

יחיאל לסרי: אם כן – על איזה בסיס מושתתת ההכרה בהשכלה תורנית כשוות ערך להשכלה אוניברסיטאית?

יחיאל לסרי: 3.

יחיאל לסרי: מה הם הקריטריונים שלאורם נבדקים התארים התורניים לפני ההכרה בהם כשווי ערך לתארים אקדמיים? 4.

יחיאל לסרי: כיצד מפקח משרדך כי לאותם 90% מהמורים יש אכן תארים – גם אם אינם אקדמיים – ראויים?

משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

משולם נהרי: משרד החינוך אינו משלם ישירות את משכורותיהם של המורים בחינוך החרדי, ועל כן אין לרשותו קובץ מורים שעל-פיו ניתן לאשש את הנתון שהצגת.

משולם נהרי: המשרד אכן מאשר דרגות שכר שוות ערך לדרגות שכר אקדמיות –B.A., M.A., דוקטור – לעובדי הוראה, המלמדים בפועל תורה שבעל-פה ו/או מחשבת ישראל.

משולם נהרי: מדובר בדרגה לצורך שכר בלבד, שאינה מקבילה ואינה מוכרת כתואר אקדמי הניתן על סמך לימודים במוסד להשכלה גבוהה.

משולם נהרי: 3-2.

משולם נהרי: דרגות השכר הללו מוענקות לפלח באוכלוסיית המורים, שמטעמים הקשורים בתפיסת עולם נמנעים מללמוד במוסדות להשכלה גבוהה לקראת קבלת תואר אקדמי.

משולם נהרי: המשרד קיבל החלטה בעניין זה בעבר מתוך רגישות, הבנה והתחשבות באוכלוסייה זו.

משולם נהרי: דרגות השכר שוות הערך מאושרות על-פי קריטריונים ברורים ומפורטים, שפרסם המשרד בחוזר מנכ"ל – תשנ"ד/2, מיום 8 באוקטובר 1993 – ובחוזר מנהל האגף לכוח-אדם בהוראה – תשנ"ז, ספטמבר 1996.

משולם נהרי: 4.

משולם נהרי: המשרד מקפיד לאשר דרגות שכר שוות ערך רק על-פי הנהלים המחייבים.

משולם נהרי: חבר הכנסת א' טיבי שאל את שרת החינוך ביום י"ז בשבט התשס"ב (30 בינואר 2002):

משולם נהרי: פורסם ב"כל בי" מ-10 בינואר 2002, כי תושבים בדואים אשר גרים בפזורה ובישובים בלתי מוכרים אינם זכאים למלגות משרד החינוך.

משולם נהרי: רצוני לשאול: 1.

משולם נהרי: האם הידיעה נכונה?

משולם נהרי: 2.

משולם נהרי: אם כן – למה תושבי הנגב הבדואים בפזורה אינם משתייכים לרשימת 677 היישובים בארץ שמקבלים מלגה ממשרד החינוך?

משולם נהרי: 3.

משולם נהרי: מה הן אמות המידה להכללת יישובים ברשימת 677 היישובים המקבלים מלגה?

משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

משולם נהרי: הידיעה אינה נכונה.

משולם נהרי: כל סטודנט נזקק, לרבות סטודנט בדואי, הלומד במוסד מוכר להשכלה גבוהה, רשאי לפנות ולבקש סיוע – הלוואה או מענק – גם אם אינו מתגורר בשכונת שיקום או באחד מהיישובים הכלולים באזורי עדיפות לאומית כפי שפורסמו.

משולם נהרי: 2.

משולם נהרי: הזכאות לסיוע בהלוואה או במענק לסטודנטים נקבעת על-פי ניקוד מצטבר במגוון קריטריונים, כפי שצוינו בטופסי הבקשה.

משולם נהרי: מקום מגורים, בשכונת שיקום או ביישוב הנכלל בעדיפות לאומית א', אינו הקריטריון היחיד או הבלעדי הקובע בעניין זה.

משולם נהרי: 3.

משולם נהרי: מפת היישובים הנכללים באזורי עדיפות לאומית נקבעת על-ידי הממשלה ועל-פי שיקוליה.

משולם נהרי: חבר הכנסת א' אושעיה שאל את שרת החינוך ביום י"ז בשבט התשס"ב (30 בינואר 2002): מבנה בית-הספר היסודי ביישוב נופית שבהרי הגליל-התחתון מיועד ביסודו לקליטת 100 תלמידים, אך בפועל מצויים בו 262 תלמידים.

משולם נהרי: כתוצאה מכך, הצפיפות רבה והתלמידים סובלים מאוד.

משולם נהרי: בנוסף, צומצם שטח חצר בית-הספר.

משולם נהרי: רצוני לשאול: 1.

משולם נהרי: האם נשקל להוסיף כיתות לימוד לרווחת התלמידים?

משולם נהרי: אם לא – מדוע?

משולם נהרי: 2.

משולם נהרי: האם יורחב שטח חצר בית-הספר?

משולם נהרי: אם לא – מדוע?

משולם נהרי: 3.

משולם נהרי: מה יעשה משרדך בנדון?

משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

משולם נהרי: משרד החינוך הכיר בצפיפות הרבה הקיימת בבית-הספר בנופית וכלל בתקציב 2002 בינוי נוסף במוסד, בהיקף של 392 מ"ר.

משולם נהרי: גם התוכניות ההנדסיות לפרויקט, שנועדו להחליף מבנה פסול הקיים בבית-הספר, אושרו.

משולם נהרי: 3-2.

משולם נהרי: הקצאת שטח לבינוי במערכת החינוך אינה מסמכותו של משרד החינוך.

משולם נהרי: אם תשכיל הרשות המקומית לפעול להרחבת החצר הקיימת, יהיה הדבר לרווחת בית-הספר ותלמידיו.

משולם נהרי: חבר הכנסת אמ' כהן שאל את שרת החינוך ביום כ"ד בשבט התשס"ב (6 בפברואר 2002):

משולם נהרי: נתונים שפורסמו על-ידי עמותת "אתגר" – לעידוד, תמיכה וגישור לנוער עולה – ומקורם ברשות למלחמה בסמים מעידים, כי עולים שנשרו מבתי-ספר פונים לסמים.

משולם נהרי: מדובר בתופעה שכבר אינה נחלת בודדים; רצ"ב הפרסום ב"הארץ".

משולם נהרי: רצוני לשאול: 1.

משולם נהרי: האם הפרטים נכונים?

משולם נהרי: 2.

משולם נהרי: אם כן – מה עושה משרדך בנושא?

משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

משולם נהרי: מחקרים וסקרים אכן מצביעים על זיקה בין נשירה מהמערכת הפורמלית לשימוש בסמים.

משולם נהרי: הנתונים מוכיחים, שאחוז גבוה מקרב הנושרים והמנותקים מעורב בשימוש בסמים, ובכללם בני נוער עולים.

משולם נהרי: משרד החינוך מודאג מהתופעה והוא מתמודד עמה במגוון דרכים.

משולם נהרי: אחת מהן היא פיתוח שירותים ייחודיים המופעלים על-ידי עולים מהמדינות שבני-הנוער המנותקים באו מהן.

משולם נהרי: שירותים אלה פועלים ב-49 רשויות מקומיות, המוגדרות כ"יישובים עתירי עולים", מתוך 110 רשויות מקומיות שבהן פועלים שירותים של קידום נוער.

משולם נהרי: מדובר בתוכניות המקיפות תחומים שונים, שבהן מושם דגש על מניעת השימוש בסמים – תוכנית חל"ס, חיים ללא סמים.

משולם נהרי: בנוסף, מופעל סל של תוכניות חינוכיות-טיפוליות-חברתיות, הכולל טיפול וליווי בבעיות אישיות, תוכניות ללמידה ולהשלמת השכלה, ייעוץ, הדרכה להורים, קורסים להכשרה מקצועית ופעילות קבוצתית חינוכית – חברתית וערכית.

משולם נהרי: 3,529 בני נוער עולה מחבר המדינות טופלו בתשס"א במסגרת היחידה לקידום נוער ברשויות המקומיות.

משולם נהרי: מתוכם – 664 יוצאי קווקז, 416 מבוכרה ו-2,449 מיתר מדינות החבר.

משולם נהרי: בנוסף טופלו 949 בני נוער יוצאי אתיופיה.

משולם נהרי: תוכניות חינוכיות ייעודיות וייחודיות המופעלות לנוער עולה מנותק ונוער עולה בסיכון ביוזמת המשרד: של"ח לנוער עולה – בתי-ספר שדה, סמינרים ציוניים וטיולים להכרת המדינה, נוף אנושי, תרבות וגיאוגרפיה; תוכנית היל"ה להשלמת השכלה פורמלית לשמונה, תשע ועשר שנות לימוד ותוכניות נוספות כמו תג"ת ו"בגרות אחת"; הכנה לגיוס לצה"ל בשיתוף משרד הביטחון, צה"ל ומשרד הקליטה; קורסים לרכישת מקצוע ומיומנויות מקצועיות; מסלולים לפיתוח מנהיגות צעירה ופעילויות בקהילה; אנ"א – "אני נגד אלימות" – תוכנית קבוצתית ייחודית, עם התאמה לשפה ולתרבות; "גשר לקשר" – תוכנית חינוכית לחיים בזוגיות; חל"ס – חיים ללא סמים – מותאמת לאוכלוסיות העולים מחבר המדינות, לרבות סיטואציות מותאמות והפעלות לשפה הרוסית.

משולם נהרי: חבר הכנסת י' ליצמן שאל את שרת החינוך ביום כ"ד בשבט התשס"ב (6 בפברואר 2002):

משולם נהרי: במגזר החרדי קיים חוסר בכיתות לימוד, במיוחד בערים שנבנו לא מכבר.

משולם נהרי: רצוני לשאול: 1.

משולם נהרי: כמה ילדים מתחנכים כיום במערכות החינוך החרדיות בכל אחת מהערים אלעד, מודיעין-עילית וביתר-עילית, וכמה כיתות לבנייה תקצב משרד החינוך בעבור כל עיר, לרבות גני-ילדים?

משולם נהרי: 2.

משולם נהרי: כמה ילדים מתחנכים כיום במערכות החינוך בכל אחת מהערים מודיעין, אריאל ושוהם, וכמה כיתות לבנייה תקצב משרד החינוך בעבור כל עיר, לרבות גני-ילדים?

משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

משולם נהרי: להלן המספר הכולל של התלמידים בגני-הילדים, בחינוך היסודי ובחינוך העל-יסודי במערכת החינוך בכל אחד מהיישובים שאפרט להלן: ביישוב אלעד – 1,075 ילדי בתי-הספר; 1,075 ילדי גן.

משולם נהרי: סך הכול 2,150 תלמידים.

משולם נהרי: נבנו 98 כיתות – 12,245 מ"ר.

משולם נהרי: ביישוב ביתר-עילית – 3,710 ילדי בתי-הספר; 2,832 ילדי גן.

משולם נהרי: סך הכול 6,542 תלמידים.

משולם נהרי: נבנו 122 כיתות – 15,227 מ"ר.

משולם נהרי: ביישוב מודיעין-עילית – 4,196 ילדי בתי-הספר; 2,488 ילדי גן.

משולם נהרי: סך הכול 6,684 תלמידים.

משולם נהרי: נבנו 189 כיתות – 23,600 מ"ר.

משולם נהרי: 2.

משולם נהרי: ביישוב אריאל – 3,375 ילדי בתי-הספר; 3,332 ילדי גן.

משולם נהרי: סך הכול 6,707 תלמידים.

משולם נהרי: נבנו 78 כיתות – 9,722 מ"ר.

משולם נהרי: ביישוב מודיעין – 6,135 ילדי בתי-הספר; 6,119 ילדי גן.

משולם נהרי: סך הכול 12,254 תלמידים.

משולם נהרי: נבנו 306 כיתות – 38,295 מ"ר.

משולם נהרי: ביישוב שוהם – 2,971 ילדי בתי-הספר; 2,971 ילדי גן.

משולם נהרי: סך הכול 5,942 תלמידים.

משולם נהרי: נבנו 108 כיתות – 13,549 מ"ר.

משולם נהרי: חבר הכנסת א' וילן שאל את שרת החינוך ביום א' באדר התשס"ב (13 בפברואר 2002): קרן העיזבונות נותנת כספים רבים לעמותות המחזירות בתשובה.

משולם נהרי: רצוני לשאול: 1.

משולם נהרי: מה הוא סכום המענקים הניתן לעמותות מחזירות בתשובה? 2.

משולם נהרי: מה הוא סכום המענקים הניתן לעמותות למען יוצאים בשאלה? 3.

משולם נהרי: ממה נובע הפער?

משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)

משולם נהרי: 1.

משולם נהרי: לא ידוע לנו על בקשות לתמיכה שהוגשו בנושא החזרה בתשובה.

משולם נהרי: 2.

משולם נהרי: שתי עמותות הקשורות לנושאים של חזרה בשאלה קיבלו כספים מקרן העיזבונות: הל"ל – האגודה לחוזרים בשאלה, הומלצה למתן 55,000 ש"ח למלגות להשלמת השכלה לחוזרים בשאלה; עמותת "דרור" – מרכז ליוצאים בשאלה – לטיפול משולב ליוצאים בשאלה, חינוכי, מקצועי וחברתי, הומלצה ל-50,000 ש"ח.

משולם נהרי: המלצות המשרד לשנת 2001 נמצאות בעצם ימים אלה בשלבי דיון בוועדה הציבורית וטרם התקבלו החלטות.

משולם נהרי: חבר הכנסת ע' מח'ול שאל את שרת החינוך ביום א' באדר התשס"ב (13 בפברואר 2002):

משולם נהרי: הגברת ע"מ – שמה המלא מופיע במקור – גננת, מנהלת ורכזת חטיבה בכפר-ברא, נעצרה ב-10 באוגוסט 2001 במתקני השב"כ ושוחררה ב-5 בספטמבר 2001 ללא כתב אישום.

משולם נהרי: מאז היא הושעתה מעבודתה על-ידי מנכ"לית משרד החינוך ובהמשך על-ידי נציב שירות המדינה.

משולם נהרי: רצוני לשאול: 1.

משולם נהרי: האם הידיעות נכונות?

משולם נהרי: 2.

משולם נהרי: אם כן – למה נמנע הנציב מעריכת שימוע, על אף קביעת בית-הדין לעבודה?

משולם נהרי: 3.

משולם נהרי: האם ייערך שימוע? 4.

משולם נהרי: האם תוחזר הנ"ל לעבודה, ואם כן – מתי?

משולם נהרי: 1.

משולם נהרי: הפרטים נכונים.

משולם נהרי: 4.

משולם נהרי: כל עוד מתנהלת חקירה פלילית נגד העובדת, העילה להשעייתה בעינה עומדת.

משולם נהרי: הנ"ל פנתה לערכאות, לבית-הדין לעבודה, בתביעה לבטל את השעייתה.

משולם נהרי: משרד החינוך יפעל על-פי ההחלטות שתתקבלנה.

משולם נהרי: 3-2.

משולם נהרי: יש להפנות את השאלה לנציב שירות המדינה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת מח'ול, בבקשה.

עסאם מח'ול: אדוני סגן השר, העובדת נחקרה ויצאה ללא שום האשמה ולא הוגש נגדה שום כתב אישום.

עסאם מח'ול: העובדת הזאת, מונה עבד, היא לא היחידה ממשפחתה שנעצרה ונחקרה ויצאה ללא שום כתב אישום.

עסאם מח'ול: הרי הסיפור הזה ידוע.

עסאם מח'ול: השב"כ מחזיק בהם כבני ערובה ורודף את המשפחה הזאת, מכיוון שטוענים שהאח שלה, שנמצא בחוץ-לארץ, בגרמניה, הכיר את טננבאום, שהיום עברו 500 ימים מחטיפתו.

עסאם מח'ול: להעניש עונש קולקטיבי משפחה שלמה, לנסות לפגוע במקור פרנסתה, אחד אחרי השני, כולם ביחד, ואף אחד לא מואשם באשמה קונקרטית במשך הזמן הזה, זה דבר חשוך, שלא יכירנו משטר תקין.

משולם נהרי: מאחר שאמרתי שהנושא נמצא בבית-הדין לעבודה, אני מקווה שיבוא סיום לפרשה הזאת.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חברת הכנסת נ' חזן שאלה את שרת החינוך ביום ח' באדר התשס"ב (20 בפברואר 2002):

יחיאל לסרי: המועצה להשכלה גבוהה אישרה פה-אחד ב-8 בינואר 2002 את דוח הוועדה לקידום ההשכלה הגבוהה באוכלוסייה הערבית בישראל, בראשותו של פרופסור מאג'ד אלחאג'.

יחיאל לסרי: רצוני לשאול: 1.

יחיאל לסרי: אילו צעדים ננקטו ליישום המלצות הדוח?

יחיאל לסרי: 2.

יחיאל לסרי: מה היא העלות התקציבית?

יחיאל לסרי: 3.

יחיאל לסרי: מה ייעשה כדי לזרז את ביצוע ההמלצות?

משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

משולם נהרי: דוח הוועדה לקידום ההשכלה הגבוהה בקרב האוכלוסייה הערבית בישראל, שהגיש חבר המועצה להשכלה גבוהה פרופסור מאג'ד אלחאג', נדון במל"ג.

משולם נהרי: המועצה רשמה לפניה את החלטת ות"ת למנות ועדה לטיפול בבעיות המיוחדות של סטודנטים ערבים.

משולם נהרי: הוועדה אכן מונתה ב-26 בדצמבר 2000, ובסוף חודש דצמבר 2001 הגישה את המלצותיה.

משולם נהרי: 3-2.

משולם נהרי: כדי לאפשר את הגשת הדוח למועצה התשיעית להשכלה גבוהה בישיבתה האחרונה, שהתקיימה ב-8 בינואר 2002, החליטה ות"ת להעביר את הדוח ללא בדיקה של היבטיו התקציביים.

משולם נהרי: עם זאת, נבחנת עתה המשמעות התקציבית של המלצות הדוח, והכוונה היא לממשן לקראת שנת הלימודים תשס"ג.

משולם נהרי: חברת הכנסת ע' מאור שאלה את שרת החינוך ביום ח' באדר התשס"ב (20 בפברואר 2002): הובא לידיעתי, כי הסוכנות היהודית דורשת בתקיפות לסגור את בית-הספר "מח"ט עמל רחובות" מאחר שהקרקע של בית-הספר שייכת לה.

משולם נהרי: בית-ספר זה מהווה דגם טיפולי מוצלח באוכלוסיות תלמידים בסיכון ומשרת אוכלוסייה יהודית וערבית כאחת.

משולם נהרי: רצוני לשאול: 1.

משולם נהרי: האם אכן ייסגר בית-הספר?

משולם נהרי: 2.

משולם נהרי: אם כן – איזה פתרון מציע משרדך לתלמידיו?

משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)

משולם נהרי: 2.

משולם נהרי: "מח"ט רחובות" אכן מהווה הזדמנות נוספת ו"תחנה אחרונה" לתלמידים בסיכון שנשרו ממסגרות שונות.

משולם נהרי: משרד החינוך יעשה כל מאמץ כדי לאחד את המח"ט עם בית-ספר "עמל זיו" הסמוך, השייך למשרד העבודה, ולאפשר לתלמידי המח"ט להמשיך לימודיהם במסגרתו.

משולם נהרי: מטעמי חיסכון רצוי לדעתנו לאחד מסגרות זהות, שאין הצדקה לקיומה של כל אחת מהן בנפרד.

משולם נהרי: חבר הכנסת ג' ריגר שאל את שרת החינוך ביום ט"ו באדר התשס"ב (27 בפברואר 2002):

משולם נהרי: במחקר שנערך על-ידי ארגון הבריאות העולמי מופיעים נתונים מדאיגים על עלייה ניכרת בשיעור המעשנים בקרב בני-הנוער בשנים האחרונות.

משולם נהרי: עלייה זו באה לידי ביטוי בבתי-הספר היסודיים, בחטיבות הביניים ובתיכון.

משולם נהרי: רצוני לשאול: 1.

משולם נהרי: איך מתמודד משרד החינוך עם נושא העישון בקרב התלמידים?

משולם נהרי: 2.

משולם נהרי: האם תורחב ההסברה בקרב בני הנוער בבתי-הספר על מנת לצמצם את התופעה?

משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)

משולם נהרי: המשרד רואה בתוכניות החינוכיות למניעת עישון דרך עיקרית להתמודד עם הבעיה.

משולם נהרי: התוכניות הללו נערכות ומופעלות על-ידי יחידה מיוחדת בשירות הפסיכולוגי-ייעוצי שבמשרד החינוך, כחלק מתוכניות המניעה בנושאי אלכוהול וסמים, האסורים על-פי חוק.

משולם נהרי: מדיניות זו של המשרד מתבססת על ניתוח הבעיות המאפיינות את גיל ההתבגרות, הגורמות לאימוץ התנהגויות סיכוניות; על זיהוי ההשפעות התרבותיות והסביבתיות על התלמיד; על מחקרים, ספרות מקצועית וניסיון מצטבר בשדה.

משולם נהרי: 2.

משולם נהרי: מתוך שיקולים פדגוגיים ומקצועיים ובהסתמך על נתונים, הגביר המשרד באופן משמעותי בשנתיים האחרונות את פעילות החינוך וההסברה המתמקדת בתלמידי כיתות ה'–ט'.

משולם נהרי: כ-500 בתי-ספר, ובהם כ-100,000 תלמידים, הפעילו תוכניות למניעת עישון בשנת הלימודים תשס"א.

משולם נהרי: פעולות אלה הורחבו בתשס"ב, והן תורחבנה גם בשנים הבאות.

משולם נהרי: להלן הפעולות המתוכננות: תחרות ארצית "סיגריות אין מצב", בשיתוף עם משרד הבריאות, המיועדת לכיתות ז', ח', ט', ומשולבת בתוכניות מניעת עישון המופעלות במערכת החינוך באופן שוטף.

משולם נהרי: כ-1,000 כיתות כבר הצטרפו לתוכנית זו מכ-180 בתי-ספר; סמינר עמיתים – במסגרתם מתוכננת הכשרה של כ-1,000 תלמידים שינהיגו את הנושא בבתי-הספר, בשיתוף צוותי החינוך; פיתוח מרכז למידה מיוחד בנושא ותרגומו לערבית; קיום ימי עיון אזוריים ויישוביים לאנשי חינוך; קידום מחקר בנושא בשיתוף עם הליגה למניעת מחלות ריאה ושחפת; הרחבת פריסת התוכניות; המשך שיתוף פעולה עם גופים שונים.

יחיאל לסרי: תודה רבה לסגן שרת החינוך.

משולם נהרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: אנחנו נעבור לשאילתות לשר הביטחון.

יחיאל לסרי: סגנית שר הביטחון תשיב על השאילתות.

יחיאל לסרי: בבקשה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת מ' גפני שאל את שר הביטחון ביום י"ג בתמוז התשס"א (4 ביולי 2001): מר ע"ק – שמו המלא מופיע במקור – נפגע נפשית במלחמת יום הכיפורים.

יחיאל לסרי: אגף השיקום לא הכיר בו עד לאחרונה כנכה צה"ל בטענה שלא הוכח שהשתתף במלחמה זו.

יחיאל לסרי: מסיבה זו לא הותר לו להגיש תביעה עד שהוכח כי אכן השתתף במלחמה.

יחיאל לסרי: רצוני לשאול: מדוע לא יכיר אגף השיקום רטרואקטיבית בנכותו, שכן הסיבה לכך שהתביעה הוגשה רק בפברואר 2000 נעוצה באי-הסכמתו של משרדך להתיר לו להגישה?

דליה רבין-פילוסוף: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)

דליה רבין-פילוסוף: בהתאם לסעיף 18(א) לחוק הנכים, הקובע מאימתי ישולמו תגמולים, לא ניתן בנסיבות המקרה הנדון לשלם תגמולים ממועד הקודם ליום הגשת התביעה.

דליה רבין-פילוסוף: יצוין כי בתקופה שעד לתחילת קבלת התגמולים לפי חוק הנכים היה מר עמרם קינן מוכר בביטוח הלאומי וקיבל זכויות בהתאם.

דליה רבין-פילוסוף: מר עמרם קינן הגיש תביעה כספית לפיצוי בגין ההכרה המאוחרת.

דליה רבין-פילוסוף: הוגשה בקשה לדחיית התביעה על הסף בשל ייחוד עילה לפי חוק הנזיקין (אחריות המדינה).

דליה רבין-פילוסוף: התביעה על טענות הסף שהועלו מתבררת בימים אלה בבית-המשפט המחוזי בירושלים, וטרם הוכרעה.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת ע' דהאמשה שאל את שר הביטחון ביום כ' בתמוז התשס"א (11 ביולי 2001): נודע לי, כי שני אנשים – שמותיהם המלאים מופיעים במקור – נתקלו בכוחות צה"ל אור ליום ראשון, 1 ביולי 2001, בכביש עוקף-קבטיה.

דליה רבין-פילוסוף: היו גרסאות שונות בתקשורת לגבי נסיבות ההיתקלות וגורלם של השניים.

דליה רבין-פילוסוף: רצוני לשאול: 1.

דליה רבין-פילוסוף: מה עלה בגורלם של שני האנשים הנ"ל? 2.

דליה רבין-פילוסוף: היכן נמצאים השניים, או נמצאות גופותיהם?

דליה רבין-פילוסוף: 3.

דליה רבין-פילוסוף: אם הם אינם בחיים, האם יימסרו גופותיהם למשפחות לקבורה, ואם לא – מדוע?

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת ע' בשארה שאל את שר הביטחון ביום ה' באב התשס"א (25 ביולי 2001): ב-1 ביולי 2001, בשעות הבוקר, אירע עימות בין חמישה פלסטינים לבין כוח הנדסה של גולני ליד קבטיה.

דליה רבין-פילוסוף: בעקבות התקרית נהרגו שני פלסטינים.

דליה רבין-פילוסוף: גופותיהם טרם אותרו, אך עדי ראייה מסרו למשפחות הנעדרים שהם ראו אותם בעודם חיים מובלים לתוך ג'יפ צבאי.

דליה רבין-פילוסוף: רצוני לשאול: 1.

דליה רבין-פילוסוף: האם המקרה ידוע למשרדך?

דליה רבין-פילוסוף: 2.

דליה רבין-פילוסוף: אם כן – מה נעשה בנדון?

דליה רבין-פילוסוף: 3.

דליה רבין-פילוסוף: מה עלה בגורלם של שני הפלסטינים?

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת ע' מח'ול שאל את שר הביטחון ביום ה' באב התשס"א (25 ביולי 2001): בתשובתך על מכתבי מ-5 ומ-11 ביולי 2001, קבעת שח' ות' – שמותיהם המלאים מופיעים במקור – נורו למוות ב-1 ביולי 2001 "בדרכם לביצוע פיגוע בישראל".

דליה רבין-פילוסוף: רצוני לשאול: 1.

דליה רבין-פילוסוף: האם טענתך מבוססת על תחקור השניים?

דליה רבין-פילוסוף: 2.

דליה רבין-פילוסוף: מאיזה מרחק הם נורו?

דליה רבין-פילוסוף: 3.

דליה רבין-פילוסוף: האם היה ברשותם נשק? 4.

דליה רבין-פילוסוף: האם השתמשו בנשק?

דליה רבין-פילוסוף: 5.

דליה רבין-פילוסוף: האם הוזמן אמבולנס צבאי, ואם כן – מתי? 6.

דליה רבין-פילוסוף: האם ביקש הצבא לנתח את הגופות, ואם כן – מתי?

דליה רבין-פילוסוף: בהסכמת בני משפחות ההרוגים, ביום 19 ביולי 2001 נותחו גופותיהם במכון הלאומי לרפואה משפטית באבו-כביר.

דליה רבין-פילוסוף: את משפחות ההרוגים ייצג בעת הנתיחה רופא מוסמך מטעמם.

דליה רבין-פילוסוף: הגופות הוחזרו לידי המשפחות ביום 27 ביולי 2001.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: בבקשה.

עסאם מח'ול: גברתי סגנית השר, אני חושב שיש כאן התעקשות של משרד הביטחון לטייח ולהתחמק, תוך זלזול במעמדה של הכנסת ובמעמדם של חברי הכנסת.

עסאם מח'ול: זאת הפעם השנייה שאני מקבל את התשובה הזאת.

עסאם מח'ול: השאלה ששאלתי היא על רקע התשובה האומללה הזאת.

עסאם מח'ול: הרי אני הייתי זה שאיים בהליכה לבג"ץ, ורק אחר כך קיבלתי ממשרד הביטחון תשובה חיובית על הבקשה שהמשפחה תהיה מיוצגת על-ידי רופא מומחה לנתיחה.

עסאם מח'ול: אני זה שהביא את הרופא המומחה, אני זה שסידר דרך משרד הביטחון את העברת הגופות למשפחותיהם, 14 ימים אחר הריגת שני הפלסטינים.

עסאם מח'ול: מה מספרים לי?

עסאם מח'ול: על איזו שאלה עניתם?

עסאם מח'ול: אני אזכיר לך את השאלות, גברתי סגנית השר.

זאב בוים: זה נאום, אדוני היושב-ראש?

זאב בוים: שאני אבין טוב.

עסאם מח'ול: אולי עכשיו אתה תשמע ותשתוק רגע.

זאב בוים: אל תגיד לי לשתוק, לא דיברתי אליך בכלל.

עסאם מח'ול: השאלה, האם טענות השר, שהם היו בדרכם לפיגוע בישראל, מבוססות על תחקור השניים – לא נענתה.

עסאם מח'ול: השאלה מאיזה מרחק הם נורו – לא נענתה.

עסאם מח'ול: השאלה האם היה ברשותם נשק – לא נענתה.

עסאם מח'ול: השאלה האם השתמשו בנשק – לא נענתה.

עסאם מח'ול: השאלה האם הוזמן אמבולנס צבאי ומתי – לא נענתה.

עסאם מח'ול: השאלה האם הצבא ביקש לנתח את הגופות ומתי – לא נענתה.

עסאם מח'ול: מה ההתחמקות הזאת?

עסאם מח'ול: אני חושב שיש כאן מה להסתיר, ואני חוזר ומבקש מסגנית השר ומשר הביטחון לתת תשובות ולכבד את הכנסת.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: בשלב זה זאת האינפורמציה שבידי.

דליה רבין-פילוסוף: אין ביכולתי להוסיף פרטים.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת ע' דהאמשה שאל את שר הביטחון ביום י"ב באב התשס"א (1 באוגוסט 2001): השיח'ים ע' וד' – שמותיהם המלאים מופיעים במקור – עצורים בישראל שנים רבות.

דליה רבין-פילוסוף: לפני חודשים מספר פורסם כי השיח' ד' נאנס בידי חוקריו.

דליה רבין-פילוסוף: הוא גם רואיין לעיתון "מעריב".

דליה רבין-פילוסוף: לפני חודשים מספר ביקשתי לבקר את השניים, וככל הידוע לי, אף כי היועץ המשפטי לא ראה מניעה לכך, טרם קיבלתי תשובה בעניין.

דליה רבין-פילוסוף: רצוני לשאול: 1.

דליה רבין-פילוסוף: היכן נמצאים העצירים הנ"ל?

דליה רבין-פילוסוף: 2.

דליה רבין-פילוסוף: האם יורשה לי לבקר את השניים, ואם כן – מתי?

דליה רבין-פילוסוף: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

דליה רבין-פילוסוף: מטעמים ביטחוניים, לא ניתן למסור את מקום הימצאם של העצורים ולא יתאפשרו לעת הזאת ביקורים אצלם.

דליה רבין-פילוסוף: יצוין כי העצורים זוכים לטיפול רפואי מסור וכן שהם נפגשים עם עורך-דינם לצורך ייצוגם המשפטי.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת א' שוחט שאל את שר הביטחון ביום כ"ח בחשוון התשס"ב (14 בנובמבר 2001): בעניין חוק דחיית שירות ביטחון לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם (הוראת שעה), התשס"א–2001 – רצוני לשאול: 1.

דליה רבין-פילוסוף: מה הוא המספר הכולל של הפטורים מגיוס לשירות ביטחון שהוענקו עד כה בשנת 2001?

דליה רבין-פילוסוף: 2.

דליה רבין-פילוסוף: כמה מתוך כלל הפטורים הנ"ל ניתנו בהתאם לחוק דחיית שירות ביטחון לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם?

דליה רבין-פילוסוף: 3.

דליה רבין-פילוסוף: מה היא ההתפלגות של הפטורים שניתנו מסיבות אחרות?

דליה רבין-פילוסוף: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

דליה רבין-פילוסוף: בשלב זה אין בידינו נתונים לגבי שנת הגיוס 2001, שכן שנת הגיוס טרם הסתיימה.

דליה רבין-פילוסוף: שנת הגיוס החלה בחודש יולי 2001 ומסתיימת בחודש מאי 2002.

דליה רבין-פילוסוף: עם זאת, בטבלה שלהלן שיעורי אי-גיוס לשנת הגיוס 2000, ילידי שנתון 1982.

דליה רבין-פילוסוף: גברים: בלתי כשיר רפואית – 4.5%; תורתו אומנותו – 9.5%; בחוץ-לארץ – 3.6%; נפטרים – 0.1%; אי-התאמה, לרבות עבר פלילי – 3.6%.

דליה רבין-פילוסוף: סך הכול – 21%.3. נשים: בלתי כשיר רפואית – 1.7%; דתיות – 27.5%; נשואות – 0.7%; בחוץ-לארץ – 3.0%; נפטרות – 0.0%; אי-התאמה, לרבות עבר פלילי – 3.9%.

דליה רבין-פילוסוף: סך הכול – 36.8%.

דליה רבין-פילוסוף: אשר לתלמידי ישיבה אשר "תורתם אומנותם", יצוין כי לאלה לא ניתן פטור משירות הביטחון לצורך המשך לימודיהם התורניים, אלא ניתנות להם דחיות גיוס עתיות המתחדשות מדי שנה על תנאי הצגת אישורים מתאימים ועמידה בתנאי המעמד.

דליה רבין-פילוסוף: חברת הכנסת נ' חזן שאלה את שר הביטחון ביום כ' בכסליו תשס"ב (25 בדצמבר 2001): נודע לי, כי ב-8 בנובמבר 2001 נשלח למשרדך מכתב מהארגון "רופאים לזכויות אדם" בדבר מניעת עמא"ז – שמו המלא מופיע במקור – בן חמישה חודשים, מלהגיע לבית-חולים לטיפול רפואי.

דליה רבין-פילוסוף: רצוני לשאול: 1.

דליה רבין-פילוסוף: האם הידיעות נכונות?

דליה רבין-פילוסוף: 2.

דליה רבין-פילוסוף: האם הועמדו החיילים המעורבים לדין? 3.

דליה רבין-פילוסוף: כיצד ניתן למנוע הישנות מקרים דומים בעתיד? 4.

דליה רבין-פילוסוף: מה ייעשה בנדון?

דליה רבין-פילוסוף: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 4-1.

דליה רבין-פילוסוף: תלונת האם הפלסטינית על אודות העיכוב במחסום רמות נבדקה ותוחקרה על-ידי מפקדי צה"ל בשטח.

דליה רבין-פילוסוף: מהתחקיר עולה, כי כל החיילים אשר איישו את המחסום באותה עת לא מכירים את האירוע.

דליה רבין-פילוסוף: יש לציין, כי הלוחמים מתודרכים היטב לגבי נוהלי מחסום ומודעים לכל הנושא ההומניטרי.

דליה רבין-פילוסוף: בעקבות הטענות שהועלו חודד הנושא ההומניטרי שוב, וניתנו דגשים לגבי עיכוב נשים בכלל ועם ילדים בפרט במחסומים, על מנת להימנע מתלונות שכאלו בעתיד.

דליה רבין-פילוסוף: מבדיקה שערך לבקשתנו השר לביטחון הפנים נמצא, כי האירוע המתואר אינו מוכר אף לשוטרי מג"ב, המתגברים מעת לעת את המחסום.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת א' וילן שאל את שר הביטחון ביום י"ג בכסליו תשס"ב (28 בנובמבר 2001): מאז תחילת האינתיפאדה הנוכחית אירעו בשטחים כמה תקריות אש חמורות שכוחות הביטחון היו מעורבים בהן ובמהלכן נפגעו אזרחים פלסטינים.

דליה רבין-פילוסוף: רצוני לשאול: 1.

דליה רבין-פילוסוף: כמה חקירות נפתחו מאז תחילת האינתיפאדה הנוכחית לגבי אירועים שבהם נפגעו תושבים חפים מפשע?

דליה רבין-פילוסוף: 2.

דליה רבין-פילוסוף: כמה כתבי אישום הוגשו על חקירות אלו, ומה היו פסקי-הדין?

דליה רבין-פילוסוף: 3.

דליה רבין-פילוסוף: האם כתוצאה מהתחקירים גובשו צעדים להסברה נגד פגיעה בתושבים?

דליה רבין-פילוסוף: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

דליה רבין-פילוסוף: החל מחודש ספטמבר 2000 ועד היום, תקופה של כ-14 חודשים, מנהלים גורמים פלסטיניים לחימה של ממש נגד צה"ל ואזרחי מדינת ישראל, אלה השוהים בתוך "הקו הירוק" ואלה השוהים מחוץ לו.

דליה רבין-פילוסוף: הלחימה מתאפיינת בפיגוע ירי, הנחת מטעני חבלה, זריקת רימונים וכיוצא באלה.

דליה רבין-פילוסוף: אין מדובר באינתיפאדה, דהיינו, התקוממות עממית, כי אם בלחימה ממש, המתאפיינת, בין היתר, בפגיעה מכוונת באזרחים ישראלים חפים מפשע.

דליה רבין-פילוסוף: במסגרת לחימה זו נפתחו עד כה 15 חקירות פליליות בנוגע לתקריות אש שבהן נפגעו פלסטינים בשטחי איו"ש ואזח"ע; 13 חקירות על-ידי מצ"ח ושתי חקירות נוספות נערכות על-ידי קצינים בודקים בדרגות תת-אלוף ואלוף-משנה.

דליה רבין-פילוסוף: כפי שציינו בעבר, מפקדי צה"ל עורכים תחקירים לבירור נסיבותיהם של אירועים שונים, ובמהלך השנה האחרונה, כפועל יוצא של אופי הפעילות בשטחים, נעשה שימוש אינטנסיבי בכלי זה.

דליה רבין-פילוסוף: יצוין לעניין זה, כי התחקירים העוסקים במותם של פלסטינים כתוצאה מפעילות כוחות צה"ל נבדקים על-ידי הפרקליטים הצבאיים והפצ"ר, על מנת להחליט אם יש בנסיבות המקרה הצדקה לפתוח בחקירת מצ"ח.

דליה רבין-פילוסוף: בשנה החולפת הועברו עשרות רבות של תחקירים לעיון הפצ"ר.

דליה רבין-פילוסוף: נכון להיום נסתיימו חמש חקירות מצ"ח:

דליה רבין-פילוסוף: במקרה אחד הוגש כתב אישום; במקרה שני מתגבשת כוונה להגיש כתב אישום; במקרה שלישי הורתה הפרקליטות על העמדה לדין משמעתי; בשני מקרים נוספים הוחלט לסגור את התיקים לאחר שלא נמצאו תימוכין לחשדות שהועלו כנגד החיילים.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת א' וילן שאל את שר הביטחון ביום י"ג בכסליו תשס"ב (28 בנובמבר 2001): לאחרונה הופיעו כתבות שצוין בהן כי צה"ל מנע הכנסת מים ומזון לכפרים ערביים.

דליה רבין-פילוסוף: לדוגמה, נטען כי בכפר בית-פוריכ נאסרה כניסת ויציאת מכליות מים למשך ארבעה ימים, ולכפר בית-דג'ן נחסמה הגישה למשך כמה ימים בשל סגירת הכביש המחבר בין איתמר לאלון-מורה.

דליה רבין-פילוסוף: רצוני לשאול: 1.

דליה רבין-פילוסוף: האם ניתן להבטיח אספקת מזון ומים לכפרים אלו, בלי לפגוע בצורכי הביטחון באזור?

דליה רבין-פילוסוף: 2.

דליה רבין-פילוסוף: האם קיימת מדיניות הומניטרית המחייבת את צה"ל לספק מים ומזון ליישובים במקרה שזה נמנע משיקולים ביטחוניים?

דליה רבין-פילוסוף: אם לא – מדוע?

דליה רבין-פילוסוף: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

דליה רבין-פילוסוף: ההנחיה הניתנת באופן חד-משמעי לכוחות צה"ל באיו"ש הינה לאפשר מעבר של המבקשים להיכנס על רקע הומניטרי, בכלל זה מותרת העברת מזון ומים.

דליה רבין-פילוסוף: בעבר היו התרעות נקודתיות שבגינן סגרו את כניסת מכליות המים, אך כיום המצב חזר לקדמותו ומתאפשרת תנועה רציפה של מכליות מים.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת א' פינס-פז שאל את שר הביטחון ביום כ' בכסליו התשס"ב (5 בדצמבר 2001): בעקבות הצהרותיו של ראש היישוב היהודי בחברון, שלפיהן אושר חידוש הבנייה בחברון, רצוני לשאול: 1.

דליה רבין-פילוסוף: האם ניתן אישור לחידוש הבנייה בחברון?

דליה רבין-פילוסוף: 2.

דליה רבין-פילוסוף: אם כן – כיצד הוראה זו עולה בקנה אחד עם ההסכם הקואליציוני?

דליה רבין-פילוסוף: 3.

דליה רבין-פילוסוף: האם יש ביקוש בחברה הישראלית, הסובלת ממיתון חמור, למעבר למגורים בחברון?

דליה רבין-פילוסוף: 4.

דליה רבין-פילוסוף: האם מדובר בדיור ציבורי שמשווק חינם או בהטבות מפליגות למתנחלים?

דליה רבין-פילוסוף: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

דליה רבין-פילוסוף: שר הביטחון אישר בניית שבע יחידות דיור באתר תל-רומיידה, אשר יחליפו את הקרוונים המשמשים היום את המשפחות המתגוררות במקום.

דליה רבין-פילוסוף: 2.

דליה רבין-פילוסוף: החלטת שר הביטחון נבעה משיקולי ביטחון בלבד, וזאת בהתחשב במצב הביטחוני השורר במקום ובצורך לתת הגנה לתושבים החיים היום בקרוונים, שהם מבנים קלים ופגיעים.

דליה רבין-פילוסוף: 3.

דליה רבין-פילוסוף: אישור זה לא יאפשר מעבר משפחות נוספות למגורים במקום והוא מותנה בפינוי הקרוונים המשמשים היום למגורים.

דליה רבין-פילוסוף: 4.

דליה רבין-פילוסוף: אנו לא עוסקים בתנאי הבנייה במקום.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת א' טיבי שאל את שר הביטחון ביום י"ח בטבת תשס"ב (2 בינואר 2002):

דליה רבין-פילוסוף: נודע לי כי כמה שגרירויות אירופיות נוהגות לאחרונה להשתמש בחומר הקרוי "תיק ביטחוני" בעבור סטודנטים ערבים שהם אזרחים ישראלים המבקשים לקבל אשרת שהייה וכניסה למדינות אירופיות.

דליה רבין-פילוסוף: רצוני לשאול: 1.

דליה רבין-פילוסוף: האם הידיעה נכונה?

דליה רבין-פילוסוף: 2.

דליה רבין-פילוסוף: האם שירותי הביטחון מספקים חומר כזה לשגרירויות זרות על אזרחים ערבים?

דליה רבין-פילוסוף: 3.

דליה רבין-פילוסוף: האם יופסק נוהל זה?

דליה רבין-פילוסוף: אם לא – מדוע?

דליה רבין-פילוסוף: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

דליה רבין-פילוסוף: הטענה נבדקה על-ידי שירות הביטחון הכללי, ולא נמצא לה כל בסיס עובדתי.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת א' זנדברג שאל את שר הביטחון ביום כ"ז בכסליו התשס"ב (12 בדצמבר 2001): נודע לי כי באזור רועי, ג'יפטליק וייט"ב אשר בבקעת-הירדן, נבנו 80 מבנים בלתי חוקיים, וכי ראש הממשלה הורה להרוס אותם אך הדבר טרם בוצע.

דליה רבין-פילוסוף: רצוני לשאול: 1.

דליה רבין-פילוסוף: האם ימלאו רשויות הביטחון את הוראות ראש הממשלה?

דליה רבין-פילוסוף: 2.

דליה רבין-פילוסוף: אם כן – מתי? 3.

דליה רבין-פילוסוף: אם לא – מדוע?

דליה רבין-פילוסוף: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

דליה רבין-פילוסוף: אלוף הפיקוד מקבל דיווח שבועי על מבנים בלתי חוקיים המיועדים לפינוי או להריסה.

דליה רבין-פילוסוף: לוח הזמנים נקבע על-ידי אלוף הפיקוד על-פי הערכת המצב.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת ע' דהאמשה שאל את שר הביטחון ביום כ"ז בכסליו התשס"ב (12 בדצמבר 2001): נודע לי, כי תושב עזה בן 44, מר עממ"א – שמו המלא מופיע במקור – עובד כמפקח במפעל הגז השייך לו ולבני משפחתו, ולא היה לו כל עבר ביטחוני.

דליה רבין-פילוסוף: לאחרונה הוא עבר בדיקות וחיפושים מתמשכים.

דליה רבין-פילוסוף: בערב יום חמישי, 22 בנובמבר 2001, הוא נעצר במעבר ארז על-ידי כוחות הביטחון, וטרם הודיעו למשפחתו היכן נמצא.

דליה רבין-פילוסוף: ברצוני לשאול: 1.

דליה רבין-פילוסוף: האם הידיעה נכונה?

דליה רבין-פילוסוף: 2.

דליה רבין-פילוסוף: אם כן – למה נעצר הנ"ל, היכן הוא נמצא ומתי ישוחרר?

דליה רבין-פילוסוף: 3.

דליה רבין-פילוסוף: האם יורשה לו לעסוק בעבודתו?

דליה רבין-פילוסוף: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

דליה רבין-פילוסוף: להלן התייחסות הפרקליט הצבאי הראשי: "בירורי העלה, כי האיש שעליו אתה שואל נעצר ביום 22 בנובמבר 2001 בחשד לביצוע עבירות פח"ע.

דליה רבין-פילוסוף: בתום חקירתו הועבר התיק לעיונו של הממונה על התביעה באזח"ע, אשר החליט לסגור את התיק בשל היעדרן של ראיות מספקות לצורכי העמדה לדין.

דליה רבין-פילוסוף: אי לכך שוחרר העציר ביום 3 בדצמבר 2001".

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת א' כבל שאל את שר הביטחון ביום כ"ז בכסליו התשס"ב (12 בדצמבר 2001): ב–29 באפריל 2001 קיבלה הממשלה החלטה מס' 131, בנושא ציבור המשרתים בשירות המילואים.

דליה רבין-פילוסוף: אשר לנושאים שטרם יושמו על-ידי משרדך, רצוני לשאול: 1.

דליה רבין-פילוסוף: מדוע טרם הוקם פורום המטפל בבעיות חיילי המילואים אשר מאחריותו להעביר את תלונות הסטודנטים לידיעת הצבא?

דליה רבין-פילוסוף: 2.

דליה רבין-פילוסוף: מדוע חישוב ימי העבודה בחודש לפי צה"ל הוא לפי 30, ולא לפי 22 יום, כמחושב במשק?

דליה רבין-פילוסוף: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)

דליה רבין-פילוסוף: ב.

דליה רבין-פילוסוף: כמו כן סוכמו הקלות לציבור הסטודנטים על-ידי המועצה להשכלה גבוהה אשר מקיימת ערוצי טיפול ואפשרות פנייה ישירה.

דליה רבין-פילוסוף: 2. א.

דליה רבין-פילוסוף: על-פי סעיף 273(א) לחוק הביטוח הלאומי, שכר העבודה הרגיל של עובד וההכנסה הממוצעת של עובד עצמאי, הוא סכום ההכנסה בעד רבע השנה שקדם ל-1 בחודש שבו החל שירות המילואים, סכום ההכנסה – לאחר ההגדלה בשיעור הפיצוי – מחולק ב-90, היינו 30 ימים בחודש.

דליה רבין-פילוסוף: ב.

דליה רבין-פילוסוף: שיטת חישוב זו הינה בעייתית בהיותה פוגעת במי ששירת פחות משבוע ימים – מיום א' עד יום ה'.

דליה רבין-פילוסוף: ככל שתקופת השירות ארוכה יותר, ותאריך סיום השירות הוא בימי חמישי, הפגיעה הולכת וקטנה.

דליה רבין-פילוסוף: ג.

דליה רבין-פילוסוף: על מנת לתקן את הפגיעה בנ"ל מטפל היום משרד הביטחון/צה"ל בהליכי תיקון חוק לצורך שינוי הסעיף 273(א), כך שהסיפא שלו יקבע כי: "סכום ההכנסה המתקבל כאמור יחולק ב-75".

דליה רבין-פילוסוף: – קרי: 25 ימים בחודש, כפי שמבוצע החישוב בביטוח הלאומי בענף האבטלה, והוא מבוסס על כך שהמכפלה היא במספר ימי הנוכחות במילואים כמו מספר ימי העבודה האפשריים באבטלה.

דליה רבין-פילוסוף: ד.

דליה רבין-פילוסוף: לעדכונך, העלות המשוערת לתיקון החוק משמעותה תוספת של 20% לתקציב הקיים – כ-250 מיליון ש"ח.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת ה' מחאמיד שאל את שר הביטחון ביום ד' בטבת התשס"ב (19 בדצמבר 2001): נטען כי ב-6 בנובמבר 2001 אילצו משרד הביטחון והשב"כ את מר א"ג – שמו המלא מופיע במקור, אזרח המדינה תושב אום-אל-פחם, להעביר מכונית תופת לג'נין, וכתוצאה מכך נהרגו שני פלסטינים.

דליה רבין-פילוסוף: רצוני לשאול: 1.

דליה רבין-פילוסוף: האם הידיעה נכונה?

דליה רבין-פילוסוף: 2.

דליה רבין-פילוסוף: אם כן – האם משרדך ער לסכנות במעשה?

דליה רבין-פילוסוף: 3.

דליה רבין-פילוסוף: מי האחראי הישיר למקרה זה, והאם הוא ייחקר?

דליה רבין-פילוסוף: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

דליה רבין-פילוסוף: גורמי הביטחון אינם נוהגים להתייחס בפומבי לטענות אשר עוסקות בפעילותם, בין שטענות אלה נכונות ובין שהן מופרכות.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת ע' חוגי שאל את שר הביטחון ביום ד' בטבת התשס"ב (19 בדצמבר 2001): נמסר לי, כי מועמד לקורס טיס קיבל לאחרונה הודעה שנפסלה השתתפותו בקורס.

דליה רבין-פילוסוף: בני משפחתו סבורים, שפסילתו באה בעקבות מידע שהגיע לצה"ל, שהוא בנו של ד"ר ברוך גולדשטיין.

דליה רבין-פילוסוף: רצוני לשאול: מדוע נפסל הנ"ל להשתתפות בקורס טיס?

דליה רבין-פילוסוף: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) המועמד לא נפסל להשתתפות בקורס הטיס.

דליה רבין-פילוסוף: הוא עבר בהצלחה את הגיבוש האחרון, ברם בשלב זה הוא מוגדר כ"תורתו אומנותו".

דליה רבין-פילוסוף: רק לכשיחליט שברצונו להתגייס יוחלט סופית בעניינו.

יחיאל לסרי: שאילתא מס' 2839, של חברת הכנסת נחמה רונן, בנושא: בטיחות חיילי צה"ל.

יחיאל לסרי: בבקשה.

יחיאל לסרי: חברת הכנסת נ' רונן שאלה את שר הביטחון ביום י"א בטבת התשס"ב (26 בדצמבר 2001): לאחרונה פורסם בערוץ השני, כי הג'יפים הממוגנים שבהם נוסעים חיילי צה"ל מתוקנים במוסכים שעובדים בהם פלסטינים.

יחיאל לסרי: דבר זה מאפשר העברת מידע קריטי באשר לנקודות התורפה של המיגון לגורמים עוינים.

יחיאל לסרי: רצוני לשאול: מה יעשה משרדך על מנת להפסיק את התופעה המסכנת את חיי החיילים?

דליה רבין-פילוסוף: השאלה היתה בנושא תיקון ה"סופות" הממוגנות.

דליה רבין-פילוסוף: ראש אט"ל – אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה – הורה על הפסקת תיקונן של ה"סופות" הממוגנות במחסום ארז.

דליה רבין-פילוסוף: בהנחייתו הן יועברו לתיקון במש"א 7100.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

נחמה רונן: תודה על התשובה, ואני קודם כול שמחה שכבר יש שינוי.

נחמה רונן: אני רק רוצה לשאול את סגנית שר הביטחון, אם עד שהוחלט להעביר את תיקון ה"סופות" למקום אחר, למוסך אחר, האם אין באינפורמציה שכבר נמצאת בידי אותם פלסטינים ערבים שעבדו במוסך יכולת לפגוע בחיילי צה"ל.

נחמה רונן: האם אנחנו לא מרגישים אותו ידע שעבר לפלסטינים בעצם הפגיעה היום בחיילים והירי לעבר אותם ג'יפים.

דליה רבין-פילוסוף: אני מוכרחה להודות שאין לי פרטים ספציפיים באשר לידע אם כן עבר או לא.

דליה רבין-פילוסוף: אני מניחה, שאם היה ברשותנו מידע שעבר ידע כזה, ננקטו האמצעים למנוע יכולת פגיעה ב"סופות", בהווה ובעתיד.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חברת הכנסת נחמה רונן, גם השאילתא הבאה, מס' 2860 – חיילי השייטת שחלו עקב הצלילה במים מזוהמים.

יחיאל לסרי: בבקשה.

יחיאל לסרי: חברת הכנסת נ' רונן שאלה את שר הביטחון ביום י"א בטבת התשס"ב (26 בדצמבר 2001): בנושא הכרת משרד הביטחון בחיילי השייטת החולים כזכאים לפיצויים מהמערכת, אשר נטען כי ידעה ולא עשתה דבר על מנת להפסיק את הצלילות – רצוני לשאול: 1.

יחיאל לסרי: האם יכיר משרדך בחולים ובאלמנות כזכאים לפיצויים?

יחיאל לסרי: 2.

יחיאל לסרי: מדוע לא יוכרו החולים והאלמנות כזכאים באופן זמני לפיצויים עד קבלת מסקנות ועדת-שמגר?

דליה רבין-פילוסוף: 2-1.

דליה רבין-פילוסוף: התנאי להכיר בחולים ובאלמנות כזכאים על-פי חוקי השיקום הינו שהמחלה, לרבות החמרתה, או החבלה אירעו בתקופת השירות ועקב השירות.

דליה רבין-פילוסוף: לפיכך, היות שעדיין לא נקבע כי קיים קשר סיבתי בין החשיפה למימי הקישון למחלת הסרטן לא ניתן להעניק לחיילים חולים או לבני משפחות החיילים שנפטרו את מכלול ההטבות או הזכויות על-פי חוקי השיקום.

דליה רבין-פילוסוף: כידוע, לעניין זה הוקמה ועדת חקירה, בראשות כבוד הנשיא בדימוס מאיר שמגר – להלן ועדת-שמגר – הדנה בנושא הצלילות בקישון והקשר למחלת הסרטן שבה לקו חיילים אשר במסגרת שירותם התאמנו במימי הקישון.

דליה רבין-פילוסוף: הוועדה מונתה לדון הן בקשר הסיבתי והן באחריות הצה"לית, וכשתסיים את עבודתה ניתן יהיה לקבוע את נושא הקשר הסיבתי כמפורט לעיל.

דליה רבין-פילוסוף: אשר לתקופת הביניים, קרי עד לפרסום מסקנות ועדת-שמגר, פועלת מערכת הביטחון בנוגע לאותם חיילים ומשפחות כלהלן: א.

דליה רבין-פילוסוף: חיילים אשר שהו במימי הקישון במסגרת שירותם הצבאי בחיל הים, אשר חלו במחלה ממארת, תוך כדי השירות או אחריו – משרד הביטחון/אגף השיקום מקנה להם זכויות לטיפול רפואי ככל שיידרש וגם "דמי מחלה" לתקופה שאינם יכולים לעבוד, בהתאם לתקנות טיפול רפואי, וזאת ברוח החוק; ב.

דליה רבין-פילוסוף: מעבר לכך, על דעת כבוד השופט שמגר, בהמלצת הוועדה, לפנים משורת הדין ובאישור של הביטחון – נקבע שגם בני משפחה שלהם צרכים מיוחדים יקבלו סיוע לפנים משורת הדין, כל זאת עד לקביעת דוח ועדת-שמגר כאמור.

נחמה רונן: אני מודה לך, גברתי, על התשובה.

נחמה רונן: אני רוצה לומר שני דברים.

נחמה רונן: אחד, בעולם כבר יש ידע מוכח, וכבר לא צריך להוכיח בבתי-משפט שחשיפה לחומרים מסוכנים ואחר כך התפתחות המחלה כפועל יוצא של אותה חשיפה – וחבל מאוד שאותם חיילים בעצם עוברים מסכת מאוד קשה של ייסורים.

נחמה רונן: חלקם הגדול אזרחים היום, ומתמודדים עם אותה מחלה, שאני מניחה שבסופו של דבר גם הוועדה תדע לשייך אותם לאותה פעילות שהם עשו בצבא.

נחמה רונן: הדבר השני שרציתי לומר לך, סגנית שר הביטחון, שאני מקבלת את תשובת מערכת הביטחון, אבל עד היום פונים אלי אזרחים שהיו בשייטת לפני 15-10 שנה ויותר, ורק לאחרונה פנה בחור עם שלושה גידולים שונים של סרטן בראש, שאף אחד במערכת לא הפנה אותו, לא נתן לו תשובות מה לעשות, איך לעשות.

נחמה רונן: אנחנו מפעילים בעניין הזה הכול בקשרים אישיים, מפעילים את הבחורים כדי שיגיעו לקבל טיפול אצל רופאים ויוכלו לקבל את הטיפול המגיע להם.

נחמה רונן: העסק לא עובד כמו שצריך.

נחמה רונן: מי שיודע ויש לו יכולת להגיע לקבל את האינפורמציה, הוא מגיע.

נחמה רונן: מי שלא, לא מקושר ולא מקבל את האינפורמציה, הוא צריך בסופו של דבר חבר כנסת או מישהו אחר כדי שיגיד לו מה הזכויות שלו ולמה הוא זכאי.

נחמה רונן: השאלה היא אם בנושא הזה המערכת לא יכולה ליצור קשר שוטף עם אותם חיילים.

דליה רבין-פילוסוף: אני רוצה לענות קודם כול על ההנחה שלך, שבעולם כבר יש ידע באשר לקשר שבין חשיפה לחומרים מסוכנים למחלות סרטן.

דליה רבין-פילוסוף: עד כמה שידוע לי, בוועדת-שמגר הספציפית הזאת טרם הציגו או טרם הגיעו למסקנה שיש חוות דעת רפואית חד-משמעית שקובעת קשר.

דליה רבין-פילוסוף: את זה אני גם מכירה מהטיפול הממושך שלי בנושא הזה, בהיותי פרקליטה ומטפלת בתביעות אגף השיקום מטעם המערכת.

דליה רבין-פילוסוף: אין חוות דעת חד-משמעית, אין פאנל של רופאים מתמחים במקצוע שקבע חד-משמעית שיש קשר.

דליה רבין-פילוסוף: אני יודעת עד לשלב זה, שזה המצב גם בוועדת-שמגר, אבל אנחנו כמובן מחכים.

דליה רבין-פילוסוף: מדברים על סבירות, אבל אין חוות דעת חד-משמעית.

יחיאל לסרי: אני יכול להוסיף.

יחיאל לסרי: אני מכיר את הנושא ממש מקרוב, ואני יכול להגיד שסגנית שר הביטחון אכן צודקת.

יחיאל לסרי: לא נוצר קשר ודאי בין שני הדברים.

דליה רבין-פילוסוף: אני מכירה את המאטריה הזאת היטב מטיפול בהרבה תיקים.

זבולון אורלב: יושב-ראש הישיבה הוא רופא – – –

דליה רבין-פילוסוף: ידוע.

רחמים מלול: מדובר על סרטן תוצרת חוץ.

דליה רבין-פילוסוף: זה לא מצחיק.

דליה רבין-פילוסוף: אשר לקשיים הביורוקרטיים בפנייה לאגף השיקום, זה מצער, זה לא צריך להיות כך.

דליה רבין-פילוסוף: חברתי, חברת הכנסת רונן, יודעת שכאשר פנית אלי הדברים רצו מייד.

דליה רבין-פילוסוף: אין סיבה שזה יקרה.

דליה רבין-פילוסוף: האנשים אמורים לפנות ללשכות האזוריות ולקבל את מלוא הטיפול.

דליה רבין-פילוסוף: במקרה שיש תקלות, יש גורמים במשרד הביטחון ששמחים תמיד לפתוח את הפקקים האלה.

דליה רבין-פילוסוף: תודה.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: נעבור לשאילתא הבאה, של חבר הכנסת רחמים מלול, מס' 2877 – מתן קצבת נכות לנפגע הלם קרב.

יחיאל לסרי: בבקשה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת ר' מלול שאל את שר הביטחון ביום י"ח בטבת השס"ב (2 בינואר 2002):

יחיאל לסרי: מר ע"ש – שמו המלא מופיע במקור – נפצע במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים ומצבו הנפשי קשה.

יחיאל לסרי: בגלל היותו פצוע הלם קרב, הוא נאלץ להתמודד עם משרד הביטחון על שיעור נכותו.

יחיאל לסרי: רצוני לשאול: 1.

יחיאל לסרי: האם הכיר משרד הביטחון בנכותו?

יחיאל לסרי: 2.

יחיאל לסרי: האם מודע משרד הביטחון למצבו הקשה?

יחיאל לסרי: 3.

יחיאל לסרי: האם הוא מקבל את מלוא זכויותיו?

דליה רבין-פילוסוף: 3-1.

דליה רבין-פילוסוף: על-פי חוק הנכים (תגמולים ושיקום), התשי"ט–1959, ניתן לאשר זכויות נכה צה"ל אם הנכות אירעה בזמן ועקב השירות הצבאי.

דליה רבין-פילוסוף: על-פי סעיף 32 לחוק הנכים הנ"ל: הזכות להגשת תביעה מתיישנת בתום שלוש שנים מיום שחרורו של המבקש מהשירות הצבאי שבו אירעה לדבריו הנכות.

דליה רבין-פילוסוף: מר עמיקם שרעבי מוכר כנכה צה"ל מ-1979, ושיעור דרגת נכותו 10%.

דליה רבין-פילוסוף: תביעתו הנוספת המתייחסת למצב פוסט-טראומטי עקב מלחמת יום הכיפורים, שהוגשה ב-1999 ונדחתה על-ידי קצין התגמולים בנימוק של "התיישנות" בהגשתה.

דליה רבין-פילוסוף: ברם, על-פי החלטת ועדת הערעורים שליד בית-המשפט השלום, לפי חוק הנכים, התבקש קצין התגמולים לערוך בדיקת התביעה לגופה.

דליה רבין-פילוסוף: במסגרת הבירור הופנה מר שרעבי ל"מרכז ההערכה" שליד בית-החולים "שיבא", לערוך את הבדיקות הנדרשות לקביעת הקשר שבין מצבו לשירותו.

דליה רבין-פילוסוף: מר שרעבי מקבל תגמול חודשי בהתאם לדרגת נכותו המוכרת המיוחסת לנכות השמיעתית בשלב זה.

דליה רבין-פילוסוף: אשר לנכות הפוסט-טראומטית, אני מבינה שהעניין בתהליך של בדיקה.

דליה רבין-פילוסוף: ועדת האלוף יאיר בודקת את כל הנושא של התיישנות התביעות בגין פוסט-טראומה לגבי מלחמת יום הכיפורים.

דליה רבין-פילוסוף: בודקים החלה רטרואקטיבית וביטול ההתיישנות.

דליה רבין-פילוסוף: הנושא הזה נמצא כולו בבדיקה, ואני מניחה שבקרוב תהיה תשובה חד-משמעית.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת ח' דרוקמן שאל את שר הביטחון ביום י"ח בטבת תשס"ב (2 בינואר 2002): הממשלה הכריזה על הרשות הפלסטינית כ"ישות תומכת טרור" ופתחה במתקפה צבאית על מפקדותיה וסמליה השלטוניים.

דליה רבין-פילוסוף: רצוני לשאול: 1.

דליה רבין-פילוסוף: האם ישראל עודה סומכת על הכוחות הצבאיים של הרשות הפלסטינית שיערבו לביטחון היהודים?

דליה רבין-פילוסוף: 2.

דליה רבין-פילוסוף: היש עדיין מקום להפקיד את ביטחון היהודים בחברון בידי הרשות הפלסטינית, והאם מתכוון צה"ל להחליפה בשכונות אבו-סנינה וח'ארת-א-שיח'?

דליה רבין-פילוסוף: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

דליה רבין-פילוסוף: ממשלת ישראל לא סמכה בעבר ואינה סומכת בהווה על גורמי הביטחון הפלסטיניים שיערבו לביטחון יהודים.

דליה רבין-פילוסוף: 2.

דליה רבין-פילוסוף: על ביטחון היהודים בחברון מופקד צה"ל ולא הרשות הפלסטינית.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת ח' דרוקמן שאל את שר הביטחון ביום י"ח בטבת תשס"ב (2 בינואר 2002):

דליה רבין-פילוסוף: מדי שבוע מגיעים מאות חיילי מילואים לבסיס האימונים בצאלים.

דליה רבין-פילוסוף: רבים מהם מתלוננים על כך שהם משוכנים באוהלים עם תאורה מינימלית.

דליה רבין-פילוסוף: בחורף הדבר קשה שבעתיים.

דליה רבין-פילוסוף: רצוני לשאול: 1.

דליה רבין-פילוסוף: האם הכרחי לשכן את החיילים דווקא באוהלים בבסיס אימונים?

דליה רבין-פילוסוף: 2.

דליה רבין-פילוסוף: האם יתחשב משרדך בחיילי המילואים, במיוחד לאור הירידה במספר המתגייסים, וישופרו תנאיהם?

דליה רבין-פילוסוף: 3.

דליה רבין-פילוסוף: האם יישקל שינוי המצב בבסיס זה ודומיו?

דליה רבין-פילוסוף: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

דליה רבין-פילוסוף: אנשי המילואים המתאמנים בבאלי"ש לנים באוהלים מאחר שהאימונים מתקיימים בשטח.

דליה רבין-פילוסוף: האוהלים חודשו לאחרונה והותקנו בהם מזגני חימום ותאורה.

דליה רבין-פילוסוף: התאורה באוהלים מופעלת על-ידי גנרטורים ניידים.

דליה רבין-פילוסוף: מפקדת זרועות יבשה בכלל ובסיס באלי"ש בפרט משקיעים רבות לשיפור רווחת החיילים בבסיס.

דליה רבין-פילוסוף: עדות להשקעה ניתן למצוא בסקר שביעות רצון אנשי המילואים.

דליה רבין-פילוסוף: עם זאת, קיימת תוכנית להמשך מיסוד התשתיות בבאלי"ש.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת א' גמליאל שאל את שר הביטחון ביום י"ח בטבת תשס"ב (2 בינואר 2002):

דליה רבין-פילוסוף: בפנייה שהגיעה ללשכתי נטען, כי בתוכנית "יש עם מי לדבר" עולה בקביעות אדם בשם "חזי" מראשון-לציון, המדבר בבוטות נגד הימין ונגד החרדים, כמעט ללא הפרעה.

דליה רבין-פילוסוף: עוד נטען, כי רק ניסיונות מאורגנים, או שיתוף פעולה עם המפיקים, יכלו לאפשר לו לעלות כל כך הרבה לשידור.

דליה רבין-פילוסוף: רצוני לשאול: 1.

דליה רבין-פילוסוף: האם הפרטים נכונים?

דליה רבין-פילוסוף: 2.

דליה רבין-פילוסוף: כמה פעמים דיבר אותו מאזין בששת החודשים האחרונים?

דליה רבין-פילוסוף: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

דליה רבין-פילוסוף: המאזין שאליו מתייחסת השאלה מוכר לצוות העריכה של התוכנית, ומשום כך נעשים מאמצים עקביים כדי לדלל ככל הניתן את הופעותיו, וכן את הופעותיהם של יתר המבקשים לעלות לשידור בתדירות גבוהה.

דליה רבין-פילוסוף: בניגוד לרוח הדברים העולה מן השאילתא, לא זו בלבד שאין לעורכי התוכנית כל רצון ומגמה לשתף ללא הרף מאזין זה או אחר, אלא ההיפך הגמור הוא הנכון.

דליה רבין-פילוסוף: צוות העריכה עמל רבות כדי שיצומצם למינימום מספר המבקשים להשתתף עוד ועוד.

דליה רבין-פילוסוף: אין זו מלאכה קלה, מכיוון שאחדים ממאזינים אלה מנסים להערים על אנשי התוכנית בדרכים שונות ומגוונות.

דליה רבין-פילוסוף: עורכי התוכנית מתודרכים מיומם הראשון, וכך הם פועלים בנאמנות כל שנות התוכנית: לאפשר למגוון רב של מאזינים להביע דעות ועמדות וליצור תנאים לשיתופם של מאזינים חדשים כל העת.

דליה רבין-פילוסוף: מכאן – הטענה בדבר "ניסיונות מאורגנים, או שיתוף פעולה עם המפיקים" היא משוללת יסוד.

דליה רבין-פילוסוף: עורכי התוכנית נאלצים, כל השנים, להקצות מאמצים רבים כדי לצמצם את התופעה.

דליה רבין-פילוסוף: המינוח "כמעט ללא הפרעה" עשוי להצטייר כאילו המאזין מדבר, בעת עלותו לשידור, בלא כל התערבות מצד מגישי התוכנית.

דליה רבין-פילוסוף: הדבר בלתי אפשרי.

דליה רבין-פילוסוף: כל מאזין נשאל על-ידי המגיש שאלות אחדות.

דליה רבין-פילוסוף: אין התוכנית אוסף של נאומים.

דליה רבין-פילוסוף: 2.

דליה רבין-פילוסוף: קשה ביותר לאמוד את מספר הפעמים שבהן דיבר המאזין שצוין בששת החודשים האחרונים.

דליה רבין-פילוסוף: מכל מקום, מתוך בדיקת החומר, על-פי משתנים מגוונים, אנו מעריכים שמדובר על בין שלוש לשש פעמים.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת א' וילן שאל את שר הביטחון ביום כ"ה בטבת תשס"ב (9 בינואר 2002):

דליה רבין-פילוסוף: פורסם כי משרד הביטחון מסרב להעניק פיצויים לא"ס – שמו המלא מופיע במקור – דרוזי ישראלי תושב אבו-סנאן, שנפגע בפיגוע בירושלים בעת שנהג בקו "אגד" מס' 6 ב-27 במרס 2001, בתואנה כי הפיגוע אינו "פגיעת איבה".

דליה רבין-פילוסוף: רצוני לשאול: 1.

דליה רבין-פילוסוף: האם הפרטים נכונים?

דליה רבין-פילוסוף: 2.

דליה רבין-פילוסוף: אם כן – כיצד יטפל משרדך בנושא?

דליה רבין-פילוסוף: חברת הכנסת נ' רונן שאלה את שר הביטחון ביום כ"ה בטבת תשס"ב (9 בינואר 2002): פורסם, כי א"ס – שמו המלא מופיע במקור – נהג האוטובוס הדרוזי שנפצע בפיגוע בגבעה-הצרפתית ב-27 במרס 2001, לא מקבל פיצויים, כיוון שמשרד הביטחון אינו מכיר בו כנפגע פעולת איבה, בעוד הפצועים האחרים בפיגוע הוכרו ככאלה.

דליה רבין-פילוסוף: רצוני לשאול: האם הידיעה נכונה?

דליה רבין-פילוסוף: אם כן – מדוע?

דליה רבין-פילוסוף: הפרטים אשר פורסמו בעיתון אינם מדויקים ואינם עולים בקנה אחד עם החומר הרפואי וחוות דעת רפואית של המוסד לביטוח לאומי אשר הומצאה לנו.

דליה רבין-פילוסוף: החלטת הרשות המאשרת, לפי חוק נפגעי איבה, הינה, כי האירוע הינו אירוע איבה, אולם התובע, מר סעב אימן, אינו נפגע איבה כמשמעות המונח בחוק, הואיל ועל-פי מסמכים רפואיים לא נגרם לנ"ל נזק.

דליה רבין-פילוסוף: הנ"ל הגיש ערעור על החלטת הרשות המאשרת לוועדת הערעורים לנפגעי איבה, ולא נותר אלא להמתין להכרעת ועדת הערר.

יחיאל לסרי: שאילתא מס' 2916, של חבר הכנסת זבולון אורלב, בעניין מערכת מיגון אישית לילדים בעלי צרכים מיוחדים.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת ז' אורלב שאל את שר הביטחון ביום כ"ה בטבת תשס"ב (9 בינואר 2002):

יחיאל לסרי: ארגון ההורים הארצי דיווח לי, שקיבל תלונות רבות מהורים לילדים בעלי צרכים מיוחדים – נכים, מפגרים ועוד – כי אין מסכות מיגון כנגד נשק חל"כ/חל"ב המתאימות לצרכים המיוחדים, בעיקר לילדים מעל גיל שמונה.

יחיאל לסרי: רצוני לשאול: 1.

יחיאל לסרי: האם המידע נכון?

יחיאל לסרי: 2.

יחיאל לסרי: אם כן – האם יפעל משרדך לתיקון המצב, ואם כן – מתי?

דליה רבין-פילוסוף: 2-1.

דליה רבין-פילוסוף: נושא מערכת מיגון לאוכלוסיות מיוחדות נבדק על-ידי פיקוד העורף ברצינות וביסודיות רבה, על-ידי צוות אשר שותפים בו גורמים צבאיים רלוונטיים ובנוסף לכך נוירולוגים, רופא ילדים, פסיכולוגית ועובדת סוציאלית הינם בעלי ניסיון בטיפול באוכלוסיות מיוחדות.

דליה רבין-פילוסוף: הצוות גיבש המלצות ראשוניות למיגון האוכלוסיות המיוחדות, ובתקופה הקרובה יבוצע ניסוי במוסדות המטפלים באוכלוסיות אלה, על מנת לבדוק את ההמלצות.

דליה רבין-פילוסוף: לאחר ביצוע הניסוי יסכם פיקוד העורף את המענה המיגוני המתאים ביותר לכל אוכלוסייה.

דליה רבין-פילוסוף: רק לאחרונה, בדיון שהיה אצלי, הציג בפני אלוף פיקוד העורף את הנושא הזה של אוכלוסיות מיוחדות, ובמיוחד של ילדים אוטיסטים בעלי לקויות שונות.

דליה רבין-פילוסוף: הנושא הזה נבדק ברצינות על-ידי פיקוד העורף, ולדעתי כבר הוקצו מערכות מיוחדות לנושא הזה של ילדים שונים.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: אני ממש מודה לך לא רק על התשובה, אלא גם על המנגינה של התשובה, שהתרשמתי מאוד שהיא מאוד רצינית ויש בה הבנה.

זבולון אורלב: האם יש איזה צפי של לוח זמנים?

זבולון אורלב: מהדברים ברור שהיום אין לילדים האלה מערכת מיגון, ולכן השאלה היא אם ההורים יכולים לצפות ללוח זמנים לפתרון.

דליה רבין-פילוסוף: אני אסביר לחבר הכנסת אורלב.

דליה רבין-פילוסוף: זה לא שאין לילדים האלה מערכות מיגון.

דליה רבין-פילוסוף: הן לא בידי המוסדות כרגע.

דליה רבין-פילוסוף: זו שאלה של תיעדופים בחלוקה.

דליה רבין-פילוסוף: אנחנו בודקים את הנושא.

דליה רבין-פילוסוף: כפי שידוע לך, הנושא של ייצור מסכות נמצא כרגע ב-100% "קפסיטי" של המפעלים שעוסקים בכך.

דליה רבין-פילוסוף: בהוראת ראש הממשלה ניתן לכך התקציב הדרוש.

דליה רבין-פילוסוף: יש להניח שבתוך זמן קצר יינתן המענה המלא.

דליה רבין-פילוסוף: אני מוכנה לבדוק שוב ולתת לך פרטים יותר מדויקים באשר ללוח זמנים.

זבולון אורלב: תודה רבה.

יחיאל לסרי: תודה.

יחיאל לסרי: שאילתא מס' 2933, של חבר הכנסת יובל שטייניץ, בנושא – מיגון נגד ירי באוטובוסים בשומרון.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת י' שטייניץ שאל את שר הביטחון ביום כ"ה בטבת התשס"ב (9 בינואר 2002):

יחיאל לסרי: למרות הבטחת משרדך למגן נגד ירי 50 אוטובוסים של חברת "דן" הנעים בשומרון, למעשה מוגנו רק 14 ותושבי המקום חשופים לסכנה של ממש.

יחיאל לסרי: רצוני לשאול: מדוע מתעכב, למרות ההתחייבות, מיגון אוטובוסים החשופים לסכנה?

דליה רבין-פילוסוף: מערכת הביטחון גיבשה תוכנית למיגון אוטובוסים נגד ירי בתיאום עם מפעילי התחבורה הציבורית ומשרד התחבורה.

דליה רבין-פילוסוף: להלן סטטוס התוכנית עם חברת "דן":

דליה רבין-פילוסוף: 15 אוטובוסים בשימוש; שבעה אוטובוסים יימסרו עד סוף ינואר 2002; 11 אוטובוסים יימסרו עד סוף מרס 2002.

דליה רבין-פילוסוף: לא ניתנה הבטחה למגן נגד ירי 50 אוטובוסים של חברת "דן".

דליה רבין-פילוסוף: עלי לציין, כי במסגרת מגבלות התקציב למרכיבי ביטחון ומיגון ביש"ע, הנחה שר הביטחון לתת עדיפות למיגון אוטובוסים להסעות התלמידים ולתחבורה הציבורית.

דליה רבין-פילוסוף: הפעלת האוטובוסים הנ"ל מתואמת עם הנחיות צה"ל, הקובעות צירי נסיעה באוטובוסים ממוגני ירי.

יובל שטייניץ: גברתי, סגנית השר, אני מודה לך על התשובה ועל הכנות, ואם טעיתי ונמסר לי שנמסרה התחייבות למגן 50 אוטובוסים, אני מתנצל.

יובל שטייניץ: אבל אני מציע לגברתי ולמשרד הביטחון להתחייב מייד למגן 50 אוטובוסים, ולעשות את זה לא עד סוף שנת 2002, אלא עד סוף החודש.

יובל שטייניץ: אני חושב שחל שינוי בחודשים האחרונים במצב הביטחון ביש"ע והתקפות ירי – – –

דליה רבין-פילוסוף: להצעה שלך אתה מוכן לצרף התחייבות תקציבית?

יובל שטייניץ: לא.

דליה רבין-פילוסוף: אדוני יודע שהכול שאלה של תקציבים.

יובל שטייניץ: זו גם שאלה של סדרי עדיפויות.

דליה רבין-פילוסוף: נכון.

יובל שטייניץ: נדמה לי שבמצב החדש שנוצר, ריבוי ההתקפות על מחסומים ועל רכב בצירים – אומנם ראינו היום גם התקפה מצערת בגבול הצפון, שהתאפשרה בעקבות ביטול רצועת הביטחון, פעם ראשונה זה 20 שנה – אבל ביהודה, שומרון ועזה נוסעים משפחות וילדים, ואני חושב שכל אחד מאתנו שהוא הורה יכול להבין את הצורך הדחוף במיגון האנשים האלה על הצירים.

יובל שטייניץ: אנחנו מדברים על החרפה במצב, אנחנו מדברים על אחינו, על בני עמנו שנשלחו לשם והם כרגע נמצאים במצוקה קשה.

יובל שטייניץ: נדמה לי שאת המינימום הזה, 50 אוטובוסים – –

דליה רבין-פילוסוף: זו הרצאה או שאלה נוספת?

יובל שטייניץ: – – זו הוצאה תקציבית לא עד כדי כך – – –

דליה רבין-פילוסוף: אדוני רוצה לתת לי הרצאה או לשאול אותי שאלה נוספת?

יובל שטייניץ: אני שואל שאלה נוספת.

יחיאל לסרי: זה לא לעניין.

דליה רבין-פילוסוף: אני לא שומעת שאלה.

יובל שטייניץ: השאלה היא בדיוק לעניין.

יובל שטייניץ: אני שואל מדוע לא תתחייבו ואת התוכנית שהצגתם עכשיו לא תבצעו עד סוף החודש, כי כל דיחוי בתוכנית הזאת, שבלאו הכי חלק ממנה אתם הולכים לבצע עד סוף השנה, יכול לעלות בדמים, וודאי שהוא עולה בתחושת אי-ביטחון קשה של המתנחלים והמתיישבים בשטחים.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: אני אעביר את המלצתך לשר הביטחון.

יחיאל לסרי: שאילתא מס' 2997, של חבר הכנסת זבולון אורלב, בנושא: הענקת הטבות לבכירים על-ידי הוועדה "לפנים משורת הדין".

יחיאל לסרי: חבר הכנסת ז' אורלב שאל את שר הביטחון ביום י"ז בשבט התשס"ב (30 בינואר 2002):

יחיאל לסרי: פורסם בעיתונות כי הוועדה "לפנים משורת הדין" – למ"ד – נותנת הטבות ללא קריטריונים גם לבכירים במערכת הביטחון, תופעה שהורים שכולים הביעו כנגדה תרעומת רבה.

יחיאל לסרי: רצוני לשאול: 1.

יחיאל לסרי: האם הידיעה נכונה?

יחיאל לסרי: 2.

יחיאל לסרי: אם כן – על איזה בסיס, ולפי אילו קריטריונים פועלת הוועדה?

יחיאל לסרי: 3.

יחיאל לסרי: האם החלטותיה מתפרסמות?

יחיאל לסרי: אם לא – מדוע?

יחיאל לסרי: 4.

יחיאל לסרי: מי הם הבכירים ומה הן ההטבות שאושרו?

דליה רבין-פילוסוף: להלן תגובת משרד הביטחון לפרסומים בעניין ועדת-למ"ד.

דליה רבין-פילוסוף: הוועדה "לפנים משורת הדין" במשרד הביטחון, המקבלת את אישור השר להמלצותיה, פתרה במשך שנים בעיות של נכים ומשפחות שכולות אשר נקלעו למצבים סוציו-אקונומיים קשים ולא נמצא להן פתרון בדין.

דליה רבין-פילוסוף: מדובר בוועדה שכל ישיבותיה מתועדות בכתב, המלצותיה מפורטות, מעוגנות בתקציב על-פי חוק, ונתונות לביקורת מבקר המדינה.

דליה רבין-פילוסוף: גם בתי-המשפט נהגו במשך השנים ונוהגים גם כיום, להפנות לוועדה מקרים קשים אשר מתאימים לטיפולה של הוועדה לפנים משורת הדין.

דליה רבין-פילוסוף: ארגוני הנכים והמשפחות השכולות מודעים אף הם לקיומה של הוועדה.

דליה רבין-פילוסוף: הוועדה, שקיומה מעוגן גם בהוראות משרד הביטחון, דנה בנושאים אשר הופנו אליה על-ידי אגף השיקום ולא נמצא להם פתרון על-פי דין, ומתבססת בעיקר על המלצות ועדה פנימית מייעצת במשרד ועל דוח סוציו-אקונומי מתאים.

דליה רבין-פילוסוף: עוד יצוין, כי מבקר המדינה בדק לאחרונה את פעילות הוועדה, בחן את החלטותיה ואת דרך עבודה, וכל המלצותיה היו גלויות בפניו.

דליה רבין-פילוסוף: בעקבות המלצת מבקר המדינה נעשית עבודה במשרד הביטחון בנושא ובמגמה לרכז את הכללים אשר הצטברו בוועדה עד כה.

דליה רבין-פילוסוף: לגבי המקרים הספורים שעלו בכלי התקשורת נציין, כי הננו מנועים מלתת פרטים עובדתיים, כדי לא לפגוע בפרטיותם של האנשים – פרטיות אשר לצערנו כבר נפגעה על-ידי הכתבה.

דליה רבין-פילוסוף: עם זאת, נדגיש שהוועדה הפעילה שיקול דעת ראוי תוך שימוש באמות מידה המקובלות במקרים אלה, ועל-פי נסיבותיו המיוחדות של כל מקרה ומקרה.

דליה רבין-פילוסוף: מדובר בנכה צה"ל או בפציעה הקשורה לשירותו הצבאי או באיש צבא קבע שחלה לאחר שנות קבע רבות.

יחיאל לסרי: בבקשה, חבר הכנסת אורלב.

זבולון אורלב: אני מודה לך על התשובה.

זבולון אורלב: אני רוצה לשאול – ידוע מקרה של מי שהיום משמש כקצין בצה"ל, ירון מרקס, שהיה תלמיד במסגרת משלחת לחו"ל; קרתה תאונה וקומביין חתך את שתי רגליו.

זבולון אורלב: נמסר לי שעניינו מומלץ להיות באותה ועדה.

זבולון אורלב: אני אישית מצטרף בחום, אם קיימת המלצה, להביא את פתרונו גם במסגרת ועדת-למ"ד.

דליה רבין-פילוסוף: אני אענה לך מאוד בקצרה.

דליה רבין-פילוסוף: אני מצויה בכל פרטי המקרה, הבחור היה אצלי כבר פעמים מספר ואני מכירה את הסיפור העצוב הזה על בוריו.

דליה רבין-פילוסוף: הבחור נפצע במשלחת לאוסטריה, כאשר הוא היה תלמיד, במסגרת משרד החינוך.

דליה רבין-פילוסוף: לא היה שום קשר בינו לבין מערכת הביטחון.

דליה רבין-פילוסוף: משרד החינוך כבר שלוש שנים מקפיד להתנער מהמקרה ולא להכניס את היד שלו, אפילו לא אצבע, על מנת לסייע.

דליה רבין-פילוסוף: הבחור, שהוא בחור מיוחד במינו, מקסים ומבריק, התנדב לצה"ל למרות הנכות הקשה שלו ומשרת כקצין בחיל אוויר.

דליה רבין-פילוסוף: הוא באמת ראוי לכל שבח.

דליה רבין-פילוסוף: מטעמים של אידיאולוגיה הוא רוצה מאוד להיות מוכר כנכה צה"ל.

דליה רבין-פילוסוף: זה חשוב לו, מפני שהוא חושב שהוא היה חייל של שלום, כאשר הוא יצא למשלחת הזאת.

דליה רבין-פילוסוף: הנושא לא נפסל על הסף, אף שכשהוא היה אצלי אמרתי לו שזה נראה לי די רחוק מהמסגרות החוקיות שיכולות להחיל מקרה כזה בצורה סבירה.

דליה רבין-פילוסוף: אבל הנושא עדיין נבדק אצל חיים ישראלי, שמפעיל את ועדת-למ"ד.

דליה רבין-פילוסוף: אנחנו מחכים לחוות-דעת משפטית שתאמר אם אפשר בכלל מבחינה משפטית לנסות ולהתייחס אליו במסגרות החקיקתיות שלנו, ואז להפעיל את ועדת-למ"ד.

דליה רבין-פילוסוף: הנושא בבדיקה פעילה, ואני מאוד פעילה בנושא.

דליה רבין-פילוסוף: הבחור מטופל.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: אני ממש מבקש לחזק את ידייך.

זבולון אורלב: ואם המלצתי הצנועה יכולה להוסיף, אז תוסיפי גם את משקלו של יושב-ראש ועדת החינוך והוועדה כולה שדנה בעניין, ואנא, תמצאו פתרון.

זבולון אורלב: זה יהיה דבר חשוב מאוד.

דליה רבין-פילוסוף: אשר לפרטים נוספים, אני מציעה שנדבר לא מהדוכן, כי יש לי עוד פרטים ליידע אותך.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת ג' ריגר שאל את שר הביטחון ביום כ"ד בשבט התשס"ב (6 בפברואר 2002):

יחיאל לסרי: במכתב שפורסם לאחרונה הצהירו 50 קצינים שהם אינם מוכנים לשרת בשטחים, כי לדעתם זו משימת כיבוש ודיכוי שאינה משרתת את הגנתה של מדינת ישראל.

יחיאל לסרי: בעקבות זאת נחשפת התנגדות נוספת של חיילי מילואים רבים שמצהירים כי ינהגו כמותם.

יחיאל לסרי: רצוני לשאול: 1.

יחיאל לסרי: האם זו תופעה ההולכת ומתגבשת בקרב הקצינים ואנשי המילואים?

יחיאל לסרי: 2.

יחיאל לסרי: מה היא עמדת משרדך בעניין זה, ומה ייעשה בנדון?

דליה רבין-פילוסוף: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

דליה רבין-פילוסוף: אנו רואים את מכתב הקצינים בחומרה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: הנושא אף נדון בישיבת פורום המטה הכללי, והרמטכ"ל וקציני המטה הביעו הסתייגות נמרצת ממעשה זה.

דליה רבין-פילוסוף: סגן הרמטכ"ל מקיים בנושא סדרת דיונים שבהם קבע מדיניות והנחיות הלכה למעשה, כיצד יש לנהוג בקצינים ובחיילים החתומים על המכתב.

דליה רבין-פילוסוף: מדובר במעשה אשר אין לו מקום בצבא הפועל במדינה דמוקרטית.

דליה רבין-פילוסוף: חשוב להדגיש, כי מדובר במיעוט שולי שבוודאי אינו מייצג את קציני המילואים אשר עושים ימים ולילות לטובת ביטחון כלל תושבי המדינה.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת ד' טל שאל את שר הביטחון ביום כ"ד בשבט תשס"ב (6 בפברואר 2002):

דליה רבין-פילוסוף: מקרב בני הישיבות שמקבלים דחיית גיוס יש אלפים שייתכן שלו בחן משרד הביטחון את מצבם הם לא היו חייבי גיוס כלל, מחמת גילם או נכותם או היותם תושבי חוץ-לארץ.

דליה רבין-פילוסוף: רצוני לשאול: מדוע לא מנפים מכלל מקבלי דחיית גיוס את מי שאינם חייבים בגיוס כלל?

דליה רבין-פילוסוף: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) דחיות הגיוס לתלמידי ישיבה אשר תורתם אומנותם ניתנות מכוח סעיף 36(3) לחוק שירות ביטחון.

דליה רבין-פילוסוף: ככלל, מי שמבקש להסדיר את מעמדו כתלמיד ישיבה אשר תורתו אומנותו ועומד בקריטריונים שנקבעו לכך, נדחה מועד גיוסו בהתאם.

דליה רבין-פילוסוף: תלמיד ישיבה אשר אינו מצטרף להסדר "תורתו אומנותו", או כזה המבקש לוותר על מעמדו, או שמעמדו בטל בשל אי-עמידה בתנאים, מבצע את ההליכים לבחינת כושרו והתאמתו לשירות ביטחון – כמו כל מיועד לשירות ביטחון.

דליה רבין-פילוסוף: אם המלש"ב נמצא כשיר ומתאים לשירות ביטחון – הוא מגויס לצה"ל בהתאם.

דליה רבין-פילוסוף: אם לא נמצא כשיר לשירות ביטחון – הוא מפוטר מחובת השירות.

דליה רבין-פילוסוף: ראוי לציין כי הסדר "תורתו אומנותו" חל רק על אזרחי ישראל ותושבי קבע הלומדים לימודי קודש בארץ.

דליה רבין-פילוסוף: כמו כן, מיועדים לשירות ביטחון שהם במעמד "תורתו אומנותו", בהגיעם לגיל ולמצב משפחתי שנקבע בהנחיות הגיוס, מפוטרים משירות ביטחון.

דליה רבין-פילוסוף: אשר לנכים, כדברי חבר הכנסת, כל מי שנמצא בלתי כשיר לשירות ביטחון מפוטר מחובת השירות בהתאם לחוק שירות ביטחון.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת י' פרץ שאל את שר הביטחון ביום כ"ד בשבט התשס"ב (6 בפברואר 2002):

דליה רבין-פילוסוף: אזרחים רבים מתגייסים במסגרת שלב ב', בהם סטודנטים, שחקנים, בני ישיבות.

דליה רבין-פילוסוף: נודע לי כי כל אלה מתגייסים על בסיס בדיקות רפואיות וראיונות אישיים שנעשו להם בגיל 17.

דליה רבין-פילוסוף: בנושא הרפואי מבקשים בלשכת הגיוס את שינוי הנתונים, אבל לגבי הרקע והנתונים מסתמכים על הריאיון מגיל 17.

דליה רבין-פילוסוף: רצוני לשאול: 1.

דליה רבין-פילוסוף: האם נכון הדבר?

דליה רבין-פילוסוף: 2.

דליה רבין-פילוסוף: אם כן – האם נשקל לבצע מחדש את הראיונות על מנת ללמוד על שינויים בחלוף השנים?

דליה רבין-פילוסוף: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

דליה רבין-פילוסוף: ככלל, הריאיון האישי נערך לכל מיועד לשירות ביטחון המיועד לבצע שירות חובה במסגרת ההליכים לקראת הגיוס.

דליה רבין-פילוסוף: מטרתו של ריאיון זה, הנערך לגברים בלבד, היא בעיקר לסייע בבחינת התאמתו של מיועד לשירות בצה"ל בכלל ולשירות כלוחם בפרט.

דליה רבין-פילוסוף: להבדיל ממצב רפואי, הנבדק תמיד נכון למועד הגיוס בפועל, הרי שהריאיון נערך למיועד לשירות ביטחון כאמור הוא חד-פעמי.

דליה רבין-פילוסוף: האפשרות לערוך ריאיון למתגייסים לשירות מילואים מקוצר במסגרת שלב ב' נשקלה בעבר ונמצאה לא-רלוונטית לאור העובדה כי המתגייסים במסגרת שלב ב' ממילא אינם נדרשים לשירות ממושך בתפקידי לחימה בצה"ל.

יחיאל לסרי: תודה רבה לסגנית שר הביטחון.

יחיאל לסרי: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יחיאל לסרי: ישיבה זו נעולה.

יחיאל לסרי: הישיבה הבאה – מחר, יום רביעי, כ"ט באדר, התשס"ב, 13 במרס 2002, בשעה 11:00.

יחיאל לסרי: לילה טוב.