ישיבת מליאה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 282, 2002-02-05 00:00

יגאל ביבי: רבותי חברי הכנסת, בוקר טוב, היום יום שלישי, כ"ג בשבט התשס"ב.

יגאל ביבי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת להמשך הדיון בהצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002), קריאה שנייה וקריאה שלישית, הנמקה והסתייגויות.

יגאל ביבי: ראשון הדוברים, חבר הכנסת טלב אלסאנע – שש דקות.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, כנסת שאיננה נמצאת, ממשלה נעלמת; אדוני היושב-ראש, אני רוצה לציין שמצב התקציב כמצב הממשלה.

טלב אלסאנע: יש כביכול תקציב, אבל בעצם אין תקציב, כי כל איש כלכלה, לא צריך להיות מומחה גדול, גם מי שמקשיב לדברי נציגי משרד האוצר ושר האוצר יודע, שכמה חודשים, אם לא שבועות, אחרי שהכנסת תאשר את החוק הזה יהיה צורך לחזור ולקצץ עוד הפעם, מאחר שהתקציב שהממשלה מביאה איננו אמור לענות באופן אמיתי על צורכי המשק.

טלב אלסאנע: ולכן אנחנו דנים בתקציב שהוא בעצם לא תקציב.

טלב אלסאנע: המטרה שלו היא לנסות לעבור את המשוכה של עד 30 במרס, כדי לומר שיש תקציב, ולכן זה לא מעמיד בסכנה את הממשלה ואת המשך כהונתה.

טלב אלסאנע: לגופו של עניין, אחד הדברים הטובים והחיוביים בחוק ההסדרים שמונח לפנינו הוא היענותו של שר האוצר לפנייתי, ובעקבות זאת גם ועדת הכספים, בהשתתפותו של חבר הכנסת אבו וילן, אישרה פה-אחד את מיזוג החוק שנוגע לתושבים הבדואים בנגב, שלא נכללו בחוק הטבות המס לתושבי באר-שבע והנגב.

טלב אלסאנע: החלטת המיזוג אושרה גם בוועדת הכנסת, וזה מופיע בחוק ההסדרים.

טלב אלסאנע: אני יכול לברך על הצעד הזה, צעד שהוא חשוב, אם כי לדעתי אין בו די.

טלב אלסאנע: הצעת חוק ההסדרים שעומדת בפנינו פוגעת מבחינת כל ההקפאה של קצבאות המוסד לביטוח לאומי.

טלב אלסאנע: המדיניות בכל מה שנוגע לעניין האבטלה, אין בה בשורה כדי להביא לצמיחה כלכלית אמיתית.

טלב אלסאנע: כדי להביא לצמיחה יש צורך בהשקעה במקורות תעסוקה, יש צורך בהשקעה בתשתיות, יש צורך בהשקעה ביזמים, לעודד אותם לבוא ולהשקיע ולהקים מפעלים.

טלב אלסאנע: כל זה, רבותי, כל זה חשוב, אבל הדבר החשוב ביותר הוא ליצור את האקלים המתאים, את האווירה המתאימה, את התנאים המתאימים להתפתחות ולצמיחה כלכלית.

טלב אלסאנע: האקלים המתאים הוא אקלים של שקט, רגיעה וביטחון.

טלב אלסאנע: אי-אפשר להגיע למצב הזה ולאווירה שתיתן תנופה ליזמים ותמשוך יזמים וחברות מחו"ל, אלא אם מקדמים את תהליך השלום באזורנו.

טלב אלסאנע: תהליך השלום הוא בראש ובראשונה אינטרס ישראלי.

טלב אלסאנע: הוא לא אינטרס של מדינות אחרות.

טלב אלסאנע: למדינות אחרות יש בוודאי גם אינטרס מהותי בכל התחומים וגם בתחום הכלכלי, כי גם הן ייהנו, אבל אנחנו רואים את ההשלכות הקשות בכל תחום על המצב הביטחוני הקשה והאיום שהמדינה נקלעה אליו מאז החליטה שלא לכבד את ההסכמים שהיא חתומה עליהם.

טלב אלסאנע: לכן אני סבור שכחלק ממדיניות כלכלית נכונה צריך לאמץ מדיניות נכונה בתחום המדיני.

טלב אלסאנע: צריך לאמץ מדיניות שתביא שלום וביטחון.

טלב אלסאנע: צריך לאמץ מדיניות שתביא לאווירה טובה עם המדינות השכנות.

טלב אלסאנע: אנחנו רואים מה שמתרחש באירופה, שם הגבולות כבר נעלמו, כי הם מגבילים את הזרימה הכלכלית, את ההתפתחות הכלכלית.

טלב אלסאנע: כשיש גבולות, זה עוצר את ההתפתחות הכלכלית.

טלב אלסאנע: שם אומנם היו גבולות, אבל לפחות היה שלום.

טלב אלסאנע: כאן כל גבול הופך להיות חומה אטומה המפרידה בין עולמות.

טלב אלסאנע: היום זה לא רק בין מדינות, כי אנחנו רואים את זה בין ערים ובין שכונות.

טלב אלסאנע: לכן, הדבר הזה בלתי נסבל לחלוטין.

טלב אלסאנע: הסוגיה השנייה היא הקיטוב החברתי בתוך המדינה.

טלב אלסאנע: יש כאן עשירים שהולכים ומתעשרים, הם מיעוט קטנטן, והרוב הולך ונמחץ תחת נטל קשה של אבטלה ושל עוני.

טלב אלסאנע: מעולם לא ראינו ממדים מדאיגים כאלה של אבטלה, מה גם שהשיעור הזה הולך ועולה.

טלב אלסאנע: אנחנו רואים את הנתונים המדאיגים מאוד של ילדים מתחת לקו העוני.

טלב אלסאנע: ראינו שיש כאלה שאין להם במקרר מה לאכול ויש כאלה שאין להם אפילו מקרר בבית.

טלב אלסאנע: יש הרבה תושבים ביישובים הלא-מוכרים שאין להם חשמל, אין להם כבישים ואין להם מקררים בתוך בתיהם.

טלב אלסאנע: הדברים האלה צריכים לזעזע את כולנו.

טלב אלסאנע: מאין תבוא הבשורה אם לא מהחוקים שמונחים לפנינו, מחוק ההסדרים ומתקציב המדינה?

טלב אלסאנע: אני רוצה לומר, שלא פעם אחת בהיסטוריה התפתחו עימותים על רקע מצוקות כלכליות, על רקע של קיטוב חברתי.

טלב אלסאנע: מלחמות אזרחים בצרפת ובספרד התרחשו על רקע מצב קטסטרופלי של מציאות כלכלית קשה.

טלב אלסאנע: לא יכול להיות שחבר הכנסת יהודה אורי אריאל מהמתנחלים וההתנחלויות יקבל את כל ההטבות, כשהם בסך הכול מתנחלים שמפריעים להשכנת שלום באזור – – –

אורי אריאל: אתה יכול לפתח את ההטבות – – –

טלב אלסאנע: הוא מקבל את כל ההטבות ואת כל התשלומים.

טלב אלסאנע: אתה יודע שעל-פי הנתונים אתם מקבלים פי-שניים מכל אזרח במדינה?

טלב אלסאנע: אתם מקבלים פי-ארבעה מכל מה שמקבל אזרח ערבי במדינה.

טלב אלסאנע: ומה אתם עושים?

טלב אלסאנע: מה אתם תורמים?

טלב אלסאנע: אתם תורמים רק להרחיק את השלום מהאזור, לשעבד את העתיד של האזור כולו למען קבוצה קטנה, שהיא פחות מ-2% מכלל אזרחי המדינה.

טלב אלסאנע: אתם ממשכנים את העתיד של הילדים שלנו.

אורי אריאל: – – –

יגאל ביבי: היות שאתה האשמת אותו, תן לו לשאול אותך.

אורי אריאל: אני רק רוצה לשאול את חבר הכנסת טלב אלסאנע: אתה יכול לפתח את נושא ההטבות, כדי שכל עם ישראל ישמע את זה וירצה לבוא אלינו?

טלב אלסאנע: אני רוצה שעם ישראל יתפכח וידע איך אתם הולכים ומי נהנה מהמצב הכלכלי, ויראה את אלה שסוחטים גם כלכלית וגם פוליטית את המדינה ואת העתיד שלה.

טלב אלסאנע: במקום שתהיה השקעה בכבישים העוקפים והשקעה בתשתית, שתהיה השקעה ביישובים כאן, בעיירות הפיתוח, בשכונות וביישובים הערביים.

טלב אלסאנע: הולכים ומשקיעים בבקה-אל-ע'רביה, ברחובות של בקה-אל-ע'רביה.

טלב אלסאנע: אני רוצה שישקיעו בבקה-אל-ע'רביה, אבל למען תושבי בקה-אל-ע'רביה.

טלב אלסאנע: אני רוצה שישקיעו בעזה, אבל למען תושבי עזה.

טלב אלסאנע: אני לא יודע מה יש לכם לעשות שם.

אורי אריאל: אתה רוצה להשקיע ביישובים הבלתי-חוקיים.

אורי אריאל: זה מה שאתה רוצה.

טלב אלסאנע: היישובים האלה, שאתה קורא להם בלתי חוקיים, הם קודם כול שייכים למדינה ותושביהם הם אזרחי המדינה.

אורי אריאל: הם לא חוקיים.

אורי אריאל: אתה לא מתווכח שהם לא חוקיים.

טלב אלסאנע: הם אזרחי המדינה והם חיים כאן מלפני קום המדינה.

טלב אלסאנע: המדינה צריכה להכיר בהם, המדינה התחילה להכיר בהם ויש החלטה להכיר בשבעה יישובים.

טלב אלסאנע: אני מבטיח לך שבסופו של דבר יכירו בכל היישובים האלה, כי זה הפתרון הצודק והם אזרחי המדינה ומגיע להם לחיות.

יגאל ביבי: טלב אלסאנע, תודה רבה.

טלב אלסאנע: משפט אחרון.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש – –

אורי אריאל: למה אתה מזרז אותו?

אורי אריאל: אין מי שידבר אחריו.

טלב אלסאנע: – – הגיע הזמן להתחיל לאמץ מדיניות כלכלית-חברתית צודקת, שתעשה צדק חברתי ותביא לשוויון הזדמנויות ותאפשר תנאי חיים נורמליים לכל אזרחי המדינה ולא תדרוס את אזרחיה כמו שעושים היום עם הנכים.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

יגאל ביבי: תודה רבה.

יגאל ביבי: חברי הכנסת, אני מזמין את חבר הכנסת אבו וילן לחמש דקות, היות שהוא צריך ללכת לוועדת הכספים כדי להמשיך לחוקק.

יגאל ביבי: אחריו – חבר הכנסת מיכאל קליינר, ואם הוא לא יהיה נוכח – חבר הכנסת מיכאל איתן.

אבשלום וילן: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, בעת הזאת אין מנהיגות כלכלית לישראל.

אבשלום וילן: שר האוצר לא כיבד אותנו אתמול בנוכחותו בפתיחת הדיון על חוק ההסדרים.

אבשלום וילן: הוא גם לא הגיע לדקה אחת לוועדת הכספים של הכנסת, שברגעים אלה אמורה להתכנס כדי להתחיל להצביע על חוק התקציב.

אבשלום וילן: אני חושב שלהתנהגות נלוזה כזאת אין בעצם תקדים.

אבשלום וילן: דיבר פה אתמול בפתיחת הדיון חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט, שר האוצר לשעבר, מי שבעצם מילא את התפקיד למעלה משבע שנים.

אבשלום וילן: אני לא זוכר שהיה דיון אחד בקריאה ראשונה, או בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, ששר האוצר הקודם לא נכח בפתיחתו ולא השיב למתדיינים.

אבשלום וילן: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, דבר מרחיק-לכת עוד יותר.

אבשלום וילן: אתמול בבוקר נחתם הסכם הבנות בין יושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת זאב בוים, לבין יושבת-ראש האופוזיציה, חברת הכנסת זהבה גלאון.

אבשלום וילן: על-פי ההסכם הזה היינו אמורים לדון עד אחר-הצהריים בחוק ההסדרים ולאחר מכן להצביע על חוק ההסדרים.

אבשלום וילן: לאחר מכן לדון בחוק התקציב – – – אדוני היושב-ראש, הם מפריעים לי שם.

יגאל ביבי: רבותי, האיחוד הלאומי.

יגאל ביבי: רבותי, יש כאן הרבה חברי כנסת והם ממש מפריעים.

אבשלום וילן: חבר הכנסת צ'יטה, אתה מפריע לי, אני מנסה להתרכז ואני לא רואה את פניך.

אורי אריאל: צ'יטה הוא בגדר פרח שיפה מכל צדדיו.

אבשלום וילן: אני רוצה את עיניו, אני מדבר אליו.

אליעזר כהן: בגלל זה גידלתי קוקו.

יגאל ביבי: אם אתם רוצים בכל זאת לדבר, כדי שהאולם יהיה ריק בכלל, אז תדברו בחוץ.

אבשלום וילן: על-פי ההסכם שנחתם אתמול בין חברת הכנסת זהבה גלאון לחבר הכנסת זאב בוים, היינו אמורים להצביע היום אחר-הצהריים על חוק ההסדרים, לאחר מכן להתחיל את הדיון על חוק התקציב – זאת אם התקציב יעבור הבוקר בוועדת הכספים – ומחר להצביע על חוק התקציב.

אבשלום וילן: האופוזיציה עשתה מחווה, אדוני היושב-ראש, מכיוון שראש הממשלה צריך לנסוע מחר אחר-הצהריים לארצות-הברית כדי להיפגש עם הנשיא בוש, אף שאנחנו חלוקים מהותית על מדיניותו של ראש הממשלה הנתמכת על-ידי חברי הכנסת אורי אריאל ואליעזר כהן.

אבשלום וילן: בכל אופן, הסכמנו, בגלל לוח הזמנים, לעשות מחווה כלפי ראש הממשלה, לפצל את ההצבעות, ולהצביע ביום רביעי בבוקר על חוק התקציב, כדי לאפשר לראש הממשלה לצאת במועד לארצות-הברית.

אבשלום וילן: אבל שר האוצר, שאינו מכבד הסכמים – ןראינו את התקפלותו לאורך כל הדרך בתקציב הזה, כאשר הוא פרץ אותו לכל עבר – נתן הוראה ליושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת זאב בוים, להפר את ההסכם החתום-הכתוב, שעליו הוא חתום.

אבשלום וילן: בעצם נוצר פה מצב מגוחך: הממשלה מסרבת להצביע היום על חוק ההסדרים ורוצה להביא את שתי ההצבעות כמקשה אחת מחר.

אבשלום וילן: זה שהיא חתמה על הסכם, זה שקבענו נהלים, זה שעשינו מחוות, מה זה משנה?

אבשלום וילן: שר האוצר מפעיל את יושב-ראש הקואליציה כהפעל מריונטה.

אבשלום וילן: הוא לא בא לכנסת כדי לשכנע, הוא לא בא לכנסת להשיב.

אבשלום וילן: הוא נכנע לחבר הכנסת ליצמן, הוא נכנע לחרדים, הוא מוריד מהסטודנטים הסכם רב-שנתי.

אבשלום וילן: רבותי חברי הכנסת, נחתם עם הסטודנטים הסכם לפני שנה וחצי, על-פי החלטת הממשלה שאימצה את דוח ועדת-וינוגרד – החלטת מחליטים – שעל-פיה בתהליך רב-שנתי יורד שכר הלימוד של הסטודנטים.

אבשלום וילן: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, שבצרפת, שהיא ארץ לא פחות מפותחת ממדינת ישראל ולא פחות קפיטליסטית, יש מודעות גבוהה מאוד לחינוך ולצדק חברתי.

אבשלום וילן: בצרפת הסטודנטים לא משלמים שכר לימוד.

אבשלום וילן: הלימודים בבתי-האולפנה הגבוהים ובאוניברסיטאות בצרפת הם חופשיים.

אבשלום וילן: אתה נשפט על סמך ציוניך.

אבשלום וילן: בחינות המעבר, אחרי שנה א', הן קשות.

אבשלום וילן: מה קורה אצלנו?

אבשלום וילן: לאחר שהממשלה ישבה על המדוכה, לאחר שאומץ דוח-וינוגרד, שנה אחת הורידו את שכר הלימוד.

אבשלום וילן: בא האוצר ובהצעת החלטה נוספת של הממשלה בחודשים האחרונים החליט להפר את דוח-וינוגרד ולעצור את הירידה.

אבשלום וילן: אמרו הסטודנטים: אנחנו מבינים את מצוקת המשק.

אבשלום וילן: אמרו הסטודנטים: אנחנו מוכנים שיאטו את – – –

יגאל ביבי: חבר הכנסת וילן, כמי שהיה סטודנט אני רוצה להגיד לך, שהמדינה נותנת למוסדות להשכלה גבוהה 7 מיליארדי שקל.

יגאל ביבי: תאמין לי, אם היו מייעלים את המערכות כמו שצריך, שכר הלימוד היה יורד ב-50%, או שהלימודים היו בחינם.

אליעזר כהן: דיברו על כך בוועדת הכנסת אתמול.

יגאל ביבי: 7 מיליארדי שקל המדינה נותנת להשכלה גבוהה.

אבשלום וילן: אני לא בטוח שזאת ההזדמנות.

אבשלום וילן: כל גוף צריך להתייעל.

אבשלום וילן: אני חושב, שאם יש למדינת ישראל איזה יתרון איכותי משמעותי, אזי הוא ברמת ההשכלה וברמת האקדמיה שלה.

אבשלום וילן: אין לי ספק שהדרך להקטנת הפערים החברתיים עוברת בראש ובראשונה, בחלק הארי, דרך החינוך, דרך ההשכלה הגבוהה לכול.

אבשלום וילן: עכשיו, מה קורה פה?

אבשלום וילן: הובטח לנו אתמול, חבר הכנסת כהן, בוועדת הכנסת, שבשנה הקרובה לא נוגעים.

אבשלום וילן: אבל ההפרה של דוח-וינוגרד היא, שבשנה הבאה לא תימשך הירידה, אלא מקפיאים את הירידה.

אבשלום וילן: אמרתי קודם ששר האוצר משכנע את הממשלה לא לעמוד בהחלטה שהיא עצמה החליטה, לא לעמוד במחויבות הציבורית שלה לציבור הסטודנטים ביישום דוח-וינוגרד.

אבשלום וילן: לא באו ואמרו: אתם יודעים מה?

אבשלום וילן: – נוריד את שכר הלימוד ב-10 שקלים, ב-5 שקלים, בשקל אחד, אבל לא נשבור את ההתחייבות ולא נשבור את העיקרון האומר שהסכמים שהתחייבה עליהם ציבורית ממשלת ישראל לא מפירים; וזה לא משנה אם זו ממשלת ברק או ממשלת שרון.

אבשלום וילן: אין חילוקי דעות על חשיבות ההשכלה והצורך לעזור לסטודנטים בין ימין ושמאל, צפון ודרום, יהודים וערבים, דתיים וחילונים במדינת ישראל.

אבשלום וילן: ובכל זאת, מי שמפר הסכמים כאלה, מה לנו כי נלין עליו שהוא איננו בא לדיונים של הכנסת, שהוא מפר הסכם חתום בין אופוזיציה וקואליציה, ובעצם עושה מכל מערכת חיינו צחוק אחד גדול?

אבשלום וילן: עם מה נשארנו, אדוני היושב-ראש?

אבשלום וילן: נשארנו, כמו תמיד, עם הכניעה הרבתי לחרדים.

אבשלום וילן: שנה אחרי שנה, תקציב אחרי תקציב, אנחנו נכנעים לקבוצה קטנה, שבעצם מנצלת את עובדת היותה לשון מאזניים בפוליטיקה הישראלית.

אבשלום וילן: אין בעיות ביטחון, אין בעיות חברה, אין בעיות כלכלה, יש רק חליבה בלתי פוסקת של הקופה הציבורית לקבוצה קטנה ומוגדרת בשם האינטרס הצר.

יגאל ביבי: תודה.

אבשלום וילן: בכי, זעקי ארץ אהובה.

אבשלום וילן: יש פה רוב ברור בכנסת, שלו התלכד היה מפסיק את הפארסה הזאת.

אבשלום וילן: אבל כמו תמיד, השיקולים הסקטוריאליים גוברים על השיקול הלאומי הכולל ומה שאנחנו מקבלים זו סחיטה חרדית מתמשכת.

אבשלום וילן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יגאל ביבי: תודה.

יגאל ביבי: רבותי, לחבר הכנסת אליעזר כהן יש שתי דקות.

יגאל ביבי: אני משלש לו אותן לשש דקות.

יגאל ביבי: אורי אריאל היה בין המתמידים ולכן את שש הדקות אני מחלק כך: שלוש דקות לאורי אריאל ושלוש דקות לך.

יגאל ביבי: אתן קודם לאורי אריאל לדבר במשך שלוש דקות.

יגאל ביבי: לאחר מכן אתה תדבר שלוש דקות.

יגאל ביבי: הוא היה קודם.

אורי אריאל: לא, הוא קודם, הוא כוהן.

יגאל ביבי: אהה, אתה כוהן.

יגאל ביבי: אז כהן בראש.

יגאל ביבי: לאחר מכן אורי אריאל ידבר במסגרת של שלוש דקות.

אליעזר כהן: אדוני היושב-ראש, כל מה שחבר הכנסת וילן אמר על ההתחייבות לסטודנטים וההתחייבות של ועדת-וינוגרד, זה נכון.

אליעזר כהן: דנו בזה אתמול בוועדת הכנסת.

אליעזר כהן: מה שרציתי להגיד לו זה שהבטיחו שלא יפגעו על-ידי הורדה כפי שהובטח לסטודנטים השנה.

אליעזר כהן: אבל צריך לעמוד על המשמר שההפחתה בשכר הלימוד שלהם תתקיים גם בשנה הבאה.

אליעזר כהן: זאת אומרת, עוד חזון למועד.

אליעזר כהן: זה לא עוד הרבה זמן, זה עוד כמה חודשים, אבל בעוד כמה חודשים צריך לדאוג לכך שמה שהבטיחו להם יקוים.

אליעזר כהן: הסכנה היא שאולי בשנה הבאה לא יקיימו את מה שהבטיחו להם.

אליעזר כהן: אז לא צריך לעשות מזה מהומה גדולה, בטח לא בערב אישור התקציב היום.

אליעזר כהן: גם ההתנפלות וה"עליהום" על החרדים ועל המתנחלים לא מקובלים עלי.

אליעזר כהן: אני רוצה להגיד לך, שכל השבוע האחרון, יום-יום – ואני לא רוצה לקרוא לעיתונאי בשמו – עיתונאי כלכלי בכיר משמיץ את החרדים בלי הפסקה, ארוכות.

אליעזר כהן: יום-יום הוא משמיץ את המתנחלים ארוכות.

אליעזר כהן: הוא טוען שההתנחלות בכל חלקי ארץ-ישראל והחרדים גוזלים את כל הכספים של המדינה.

אליעזר כהן: מה פירוש המלה "גוזלים"?

יגאל ביבי: זה שקר גס.

אליעזר כהן: מה פירוש המלה "גוזלים"?

אליעזר כהן: ליישב את ארץ-ישראל זה גזל?

אליעזר כהן: לחלק לכמה סקטורים שמחנכים את ילדיהם בבתי-מדרש אחרים זה גזל?

אליעזר כהן: זו חלוקה צודקת של הנטל החינוכי וזו חלוקה צודקת של המעמסה הלאומית.

אליעזר כהן: המתיישבים בכל חלקי ארץ-ישראל עושים משימה לאומית.

אליעזר כהן: הם הציונים של שנות האלפיים.

אליעזר כהן: והוא בשיטתיות הולך לטלוויזיה ולרדיו ומשמיץ השמצה לשמה, שהמתנחלים וההתנחלויות לוקחים קטעי ענק מהתקציב הלאומי והחרדים לוקחים קטעי ענק מהתקציב.

אליעזר כהן: האם החרדים לוקחים את הכסף למען הכיס של הדודה שלהם?

אליעזר כהן: זה ביזיון.

אליעזר כהן: זה פשוט ביזיון.

אליעזר כהן: ואיש לא עוצר אותו.

יגאל ביבי: תודה רבה לחבר הכנסת אליעזר כהן.

יגאל ביבי: אגיד את הדברים לשניכם עד שחבר הכנסת אריאל יגיע.

יגאל ביבי: הבלוף הכי גדול הוא שבחורי הישיבה לוקחים את הכסף.

יגאל ביבי: לסטודנטים נותנים 7 מיליארדי שקלים.

יהודית נאות: אז מי לוקח?

יגאל ביבי: כל בחורי הישיבות הגבוהות מקבלים 350 מיליון שקל.

יגאל ביבי: שיחשבו שהם לומדים היסטוריה, או גיאוגרפיה.

יגאל ביבי: תאמין לי שיחסית לחלקם באוכלוסייה זה כסף קטן.

יגאל ביבי: עושים להם עוול ומשקרים לציבור.

יגאל ביבי: זה לא נכון.

יגאל ביבי: גם לחרדים מותר לקבל השכלה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה – איננו, אדוני שר האוצר – איננו.

אורי אריאל: בקיצור, אין פה אפילו שר תורן.

יגאל ביבי: אין פה אפילו סגן.

אורי אריאל: אפילו סגן אין.

אורי אריאל: מה הנוהג במצב הזה?

אורי אריאל: לא סוגרים את הישיבה?

יגאל ביבי: האמת היא שזו בושה לתקציב ובושה לכנסת.

יהודית נאות: אבל אחרי.

יגאל ביבי: יהודית, אחרייך אסגור, תאמיני לי.

אורי אריאל: אני מסכים שאחרי חברת הכנסת נאות – – –

יגאל ביבי: חבר הכנסת אריאל, מזכיר הכנסת הלך להתייעץ עם יושב-ראש הכנסת מה לעשות.

יגאל ביבי: יכול להיות שבאמת הבושה הזאת, שככה מנהלים דיון על התקציב, אפילו בלי סגן שר, לא יכולה להימשך.

אורי אריאל: אני מציע שאחרי דבריה של סגנית היושב-ראש, חברת הכנסת נאות, תיסגר הישיבה.

אורי אריאל: אני לא חושב שיש מקום לדבר הזה.

יגאל ביבי: כנראה זה מה שאעשה.

אורי אריאל: זאת המלצתי.

אורי אריאל: על כל פנים, רבותי חברי הכנסת, הממשלה הגישה את חוק ההסדרים.

אורי אריאל: אם זה חוק הסדרים, אז אני לא יודע מה אנחנו.

אורי אריאל: זה חוק הבלגן.

אורי אריאל: הרי כולנו מבינים בבית הזה, כל הממשלה ושר האוצר מבינים, שיוגש תקציב נוסף, כי התקציב הזה איננו תקציב ריאלי.

אורי אריאל: כבר ידוע היום שההכנסות תהיינה פחות מהצפוי וכנראה ההוצאות גדולות יותר בגלל ההסכמים שנעשו.

אורי אריאל: שר האוצר וראש הממשלה הודיעו, שלא יהיו חוקים פרטיים.

אורי אריאל: הכול נפרץ.

אורי אריאל: אין ידיים ורגליים לעניין הזה.

אורי אריאל: הגדילו לעשות ראש הממשלה ושר האוצר, בהכירם, אדוני היושב-ראש, ביישובים הבדואיים הבלתי-מוכרים, שיקבלו הנחה במס הכנסה.

אורי אריאל: שיא האבסורד.

אורי אריאל: זהו, הגענו לשיאים חדשים.

אורי אריאל: יש מקומות לא מוכרים, פולשים לאדמות מדינה, גוזלים אותן, ואז באים ראש הממשלה ושר האוצר – ולא האופוזיציה – ומציעים להחיל עליהם גם כן את ההנחות האלה.

אורי אריאל: זו התקדמות גדולה מאוד בשיאים.

אורי אריאל: כנראה נוכל להיכנס גם בעניין הזה לספר השיאים של גינס.

אורי אריאל: היישובים ביהודה, שומרון וחבל-עזה אכן נהנים מתמיכה ממשלתית, כראוי לאזור מתפתח.

אורי אריאל: כש"מרכז אדוה" עושה סקר ואומר שיש יותר בנייה ציבורית ביישובים האלה, הרי אין דבר יותר צודק מכך.

אורי אריאל: אלה יישובים צעירים, שאין בהם בכלל מבני ציבור.

אורי אריאל: אם ביישוב טלמון, או ביישוב יצהר, או ביישוב גדיד, בונים היום מבנה ציבורי, אכן זה בסדר גמור.

אורי אריאל: אחרי 20 שנה שאין שום מבנה, הגיע הזמן שיהיה מבנה.

אורי אריאל: אני תמיד מכבד את חברי הכנסת מהשמאל, שמגזימים ומספרים לאומה בשבח ההתנחלויות, כמה מקבלים שם.

אורי אריאל: אין ספק שזה תורם להבאת אנשים נוספים, לקליטת משפחות וילדים.

אורי אריאל: זו מטרתנו, והם אכן מסייעים לכך באופן ניכר, ועל כך תודתנו.

אורי אריאל: נושא הסטודנטים שעלה פה הוא אכן נושא מכאיב.

אורי אריאל: ידידי חבר הכנסת כהן, אף שהובטח שלא תהיה פגיעה השנה, יש פה מגמה שנראית לא טוב.

אורי אריאל: וזה אמור לגבי ציבור חשוב מאוד לכולנו.

אורי אריאל: אין פה, בבית הזה, מחלוקות על חשיבות הלימודים באוניברסיטה.

יהודית נאות: אף אחד לא יכול לנכס – – –

אורי אריאל: דרך אגב, אני גם מציע לא לחלוק על העניין של הלימודים ביישובים ולא לעשות בעניין הזה אפליה.

יהודית נאות: אפליה לטובה.

אורי אריאל: על כל פנים, נושא הסטודנטים – – –

יגאל ביבי: זה לא רק לרעה, גברתי.

יגאל ביבי: סטודנט מקבל פי-ארבעה מבחור ישיבה.

יהודית נאות: מה פתאום?

יגאל ביבי: אני אומר לך.

יגאל ביבי: אני הייתי סגן שר הדתות.

יגאל ביבי: תפסיקו להעליל על בחורי הישיבות.

יגאל ביבי: הם בקושי מקבלים משהו.

יגאל ביבי: זו סתם עלילה.

אורי אריאל: חברת הכנסת נאות, ברשות היושב-ראש, יש פה נתונים לא מדויקים.

אורי אריאל: מושקע כסף רב בעיקר בסטודנטים שלומדים מדעי הטבע, שזה הרבה יותר יקר.

יהודית נאות: אז באמת, אולי כולנו נהיה תלמידות ישיבות?

אורי אריאל: רגע אחד.

אורי אריאל: חברי הכנסת, אני הרי תומך בסטודנטים.

אורי אריאל: מה שאני מציע לכם – ואני מציע, אתם יכולים לא לקבל את זה – זה דבר פשוט.

אורי אריאל: כדי לרומם את הסטודנטים אין צורך להקטין את מספר תלמידי הישיבות.

אורי אריאל: צריך לתת את הכבוד.

יהודית נאות: אבל כשאין כסף לא מחלקים.

יהודית נאות: מורידים לאלה?

אורי אריאל: לכן, אנחנו פועלים ביחד, גם את וגם אנחנו, שלא תהיה – – –

אליעזר כהן: גם אני אמרתי את זה.

אליעזר כהן: גם חבר הכנסת וילן אמר את זה.

אורי אריאל: גם חבר הכנסת כהן אמר זאת וגם אחרים אמרו זאת.

אורי אריאל: בעניין הזה אין מחלוקת.

יהודית נאות: אבל מה זה יעזור?

אורי אריאל: זה יעזור בכך שאם כולנו נתאחד סביב העניין של הסטודנטים, אני בהחלט יכול לראות את העניין הזה נפתר לטובה, לשביעות רצון כולנו ולשביעות רצון הסטודנטים בעיקר.

אורי אריאל: הדבר המרכזי, שבגינו יש לנו בעיה קשה בתקציב המדינה, מעבר למשבר ההיי-טק, המשבר העולמי ודברים נוספים, הוא המלחמה שנכפתה עלינו לפני 16 חודש.

אורי אריאל: לפי פרסומי בנק ישראל, אדוני היושב-ראש, הפגיעה במשק הישראלי היא בהיקף של 13 מיליארד שקל.

אורי אריאל: 13 מיליארד שקל.

אורי אריאל: אני בטוח שיש ערבים ששמחים לשמוע אותי חוזר על כך.

אורי אריאל: אנחנו, ככנסת ישראל, מחויבים לדרבן את הממשלה מכל סיבה שהיא, בעיקר בגלל נושא החיים, הפיגועים והנפגעים, אבל גם בעיקר ויחד עם זאת בעניין העלויות הכספיות הנוראיות למשק הישראלי, לאור הפגיעה בתיירות, בחקלאות, במסחר ובכל תחום אחר, ולשים קץ למלחמה הזאת.

אורי אריאל: יש בכוחנו לעשות זאת אם נפעל באחדות מטרה וניתן גיבוי לממשלה ולצבא, ולא כפי שעושים כמה קצינים וחיילים שפוגעים באחדות המורל והעם.

אורי אריאל: בכוחות משותפים נוכל לנצח במלחמה הזאת.

אורי אריאל: תודה.

יגאל ביבי: תודה רבה.

יגאל ביבי: חבר הכנסת מקסים כהן.

יגאל ביבי: הוא היה כאן.

אורי אריאל: מקסים לוי.

אורי אריאל: הפכת את כולם לכוהנים.

אורי אריאל: מי שהוא לוי – שייטול ידיים.

יגאל ביבי: חבר הכנסת מקסים לוי, אתה צריך לדבר עכשיו.

יגאל ביבי: אני מבין שכיבית את הסיגריה.

יגאל ביבי: בבקשה.

יגאל ביבי: חבר הכנסת מקסים לוי, בבקשה.

יהודית נאות: אני רשומה?

יגאל ביבי: חבר הכנסת רובינשטיין רשום ל-15 דקות, ואתם מתחלקים חצי-חצי; אמנון רובינשטיין לפנייך.

יגאל ביבי: רשות הדיבור לחבר הכנסת מקסים לוי, ואחריו – לחבר הכנסת אמנון רובינשטיין.

יגאל ביבי: לאחר מכן, אם אף אחד לא יהיה, תדברי את, חברת הכנסת נאות.

מקסים לוי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת – אולי באמת תפסיקו את הוויכוח ונתחיל לדבר?

מקסים לוי: באמת.

מקסים לוי: אנחנו דנים בתקציב המדינה.

מקסים לוי: לפעמים יאמרו שהמצב הביטחוני מעיק על מצב המיתון והתמוטטות המשק ויש לו השלכות על תקציב המדינה ואיך הוא ייראה.

מקסים לוי: אבל כשאנחנו רואים את המסגרת התקציבית, איך נבנה תקציב המדינה, איך הוא עושה חלוקה צודקת בין אותם נזקקים, לבין אותם מובטלים, לבין איזה תסריט מסוים לגבי הנושאים העיקריים של אותם אנשים שאין להם פה בכנסת – יש בעיה.

מקסים לוי: בכנסת יש סיעות שמרכיבות איזה תנאים סקטוריאליים.

מקסים לוי: אבל פה לאותם אנשים מובטלים אין.

מקסים לוי: יש 250,000 מובטלים, זוגות צעירים, יש בעיות של משפחות, יש בעיות של עיירות הפיתוח.

מקסים לוי: יש אנשים שצריכים היום להתקיים מהבטחת הכנסה או מהגמול של ביטוח לאומי.

מקסים לוי: ואתה שואל את עצמך: האם יש להם פה בכנסת?

מקסים לוי: אין להם שום פה.

מקסים לוי: הכול כאן פוליטיקה שנותנת לכל מיני מגזרים תקציבים על חשבונם ועל גבם של אותם מובטלים ובני עיירות הפיתוח, על חשבונם ועל גבם של זוגות צעירים שאינם יכולים בחיים לרכוש דירה היום.

מקסים לוי: אדוני היושב-ראש, מה אומר התקציב הזה?

מקסים לוי: התקציב הזה אומר, שיש קיצוץ במשרד השיכון ויש אי-יישום של לקיחת משכנתה על-ידי זוגות צעירים.

מקסים לוי: כשאנחנו בודקים בתקציב המדינה מה היה הניצול של המשכנתאות על-ידי זוגות צעירים, אנחנו מוצאים שהניצול היה כמעט אפס.

מקסים לוי: מדוע?

מקסים לוי: משום שהיום אנשים אינם עובדים.

מקסים לוי: היום, כשמדובר בדירות "עמידר" או בדיור הציבורי, מדינת ישראל לא נותנת שום פתרון, לא לנכה, לא לנזקק ולא למשפחות שזקוקות היום לדיור.

מקסים לוי: מה יעשו אותם זוגות צעירים שמתחתנים בעיירות הפיתוח ובכל מיני מקומות מצוקה?

מקסים לוי: איך הם יוכלו לרכוש דירה בחיים שלהם?

מקסים לוי: וזה לא רק שהם לא יכולים לרכוש דירה משום שהם אינם עובדים ומשום שהבנקים אינם יכולים לתת משכנתאות ואינם יכולים להיות ערבים לאותו אדם מובטל, אלא שכל הזוגות הצעירים חוזרים לשנות ה-50, הם חוזרים לגור אצל הוריהם.

מקסים לוי: ומה הן המצוקות אצל ההורים?

מקסים לוי: אין להם קיום, ולא רק שאין להם קיום, אלא מיתוספת המעמסה של הזוג הצעיר בתוך הדירות האלה של ההורים, וזה הופך להיות נטל כבד מאוד.

מקסים לוי: לא רואים את מצב התסכול החברתי, התבערה החברתית.

מקסים לוי: האם ניתן היום במסגרת משרד השיכון איזה פתרון דיור לזוגות הצעירים?

מקסים לוי: לו היה מצב שמשרד השיכון היה מתמודד עם נושא המבנים או הדירות בשכירות לזוגות הצעירים והיה עושה את מה שעושות ממשלת צרפת, או ממשלת גרמניה, למשל, שנותנות לאותם זוגות צעירים נזקקים 25% משכרם לשכירות, יכול להיות שזה היה הדבר החשוב ביותר כדי לפתור את בעיית הזוגות הצעירים.

מקסים לוי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתמקד בנושא השלטון המקומי.

מקסים לוי: היום השלטון המקומי הוא הזרוע המבצעת של מדיניות הממשלה.

מקסים לוי: מה אומרים?

מקסים לוי: כשאנחנו מאשרים כאן תקציב ומקצצים בחינוך, מקצצים בתקציבי משרד העבודה והרווחה ובמשרד השיכון, השלכות הקיצוץ הזה מביאות לכך שהשלטון המקומי איננו יכול להתקיים.

מקסים לוי: מה אומר משרד הפנים?

מקסים לוי: משרד הפנים טוען, שכאשר מקצצים את מענק האיזון הוא איננו יכול לתת היום תשובה לערי הפיתוח ולערים אחרות.

מקסים לוי: ההשלכות של זה הן תוכנית הבראה.

מקסים לוי: מהי תוכנית הבראה?

מקסים לוי: לפטר עובדים קהילתיים, לפטר עובדים סוציאליים, לסגור מתנ"סים, לבטל שיעורי העשרה, וגם הילדים המוגבלים בסכנה של הוצאתם מבתי-הספר בפריפריה.

מקסים לוי: כאשר באים לשלטון המקומי ומדברים על גביית הארנונה, איך יגבו דימונה, באר-שבע וירוחם ארנונה מאנשים מובטלים?

מקסים לוי: ההכנסות העצמיות של השלטון המקומי הן בסימן שאלה גדול, משום שהמובטלים בעיירות הפיתוח אינם מסוגלים לשלם לא את המים ולא את הארנונה.

מקסים לוי: אם הם לא יכולים לשלם את המים ואת הארנונה, מה עושות הרשויות המקומיות?

מקסים לוי: הן מעמידות סוללה של עורכי-דין.

מקסים לוי: עורכי-הדין האלה היום מנתקים את המים, מעקלים רכוש של אנשים.

מקסים לוי: אני הייתי עד אתמול, אדוני היושב-ראש, לעיקול של טלוויזיה, מכונת כביסה ופריג'ידר.

מקסים לוי: למה?

מקסים לוי: כי האדם איננו מסוגל לשלם את הארנונה.

מקסים לוי: מה עושים?

מקסים לוי: איך יתקיים בכלל השלטון המקומי?

מקסים לוי: האם עלה על הדעת שהממשלה תשב ותחליט מה גורל הארנונה ברשויות המקומיות?

מקסים לוי: איך ישלמו ארנונה אם יש אבטלה?

מקסים לוי: וכאן מחוקקים חוקים לתת הנחה לזה ולזה ולזה, ובסופו של דבר ההכנסות של הרשויות המקומיות ירדו ביותר מ-36%.

מקסים לוי: אם ההכנסות העצמיות של הרשויות המקומיות יורדות, מענק האיזון יורד; קיצוץ במשרדי הממשלה זה להמית את השלטון המקומי.

מקסים לוי: יתר על כן, למשל, אזורי התעשייה ברשויות המקומיות – הקיבוצים, המושבים מקימים תעשייה גדולה מאוד, והם לוקחים את ההכנסה של הרשות המקומית.

מקסים לוי: ראה קריית-מלאכי, ראה רחובות, ראה לוד-רמלה.

מקסים לוי: מקימים במועצה אזורית אזורי תעשייה, כולם בורחים מלוד-רמלה, ובסופו של דבר איזו הכנסה תהיה לרשות המקומית?

מקסים לוי: איך היא תתמודד עם הפערים, עם הבעיות החברתיות?

מקסים לוי: מישהו שאל את עצמו אפילו על מבנים בלתי חוקיים שמקימים במושבים ובקיבוצים כדי לקדם את הכנסות הארנונה ליישובים האלה?

מקסים לוי: אם נראה בפרופורציה למשל עיר של 100,000 תושבים לעומת מושב או קיבוץ שמעמיד מפעלים ומעמיד עסקים וגונב את ההכנסה של הרשויות המקומיות, הרי זו שערורייה בין-לאומית.

מקסים לוי: אני כבר לא מדבר על האדמות שהמושבים והקיבוצים עומדים לקבל, ועיני לא צרה בהם, אבל לא יכול להיות שתהיה מדיניות כזאת שהקיבוצים והמושבים לוקחים את כל הארנונה של מדינת ישראל.

מקסים לוי: אנחנו רואים את התעשייה בצומת-ביל"ו, כשרק כביש מפריד מרחובות, והמועצה האזורית שם לוקחת את כל ההכנסות שמגיעות בדין לרשות המקומית ברחובות.

מקסים לוי: איך רשות תתמודד?

מקסים לוי: לא שואלים את השאלה, אולי אפשר לעשות איזו חלוקת נטל נכונה?

מקסים לוי: אני מביא רק דוגמה אחת.

מקסים לוי: אם בלוד וברמלה, למשל, משלמים ארנונה על מטר רבוע 74 שקלים או 80 שקלים לתעשייה, הרי אתה רק עובר את הכביש, במושב – משלמים 30 שקל.

מקסים לוי: למה התעשייה צריכה להישאר בערים האלה?

מקסים לוי: אם אתה לוקח את המועצה כולה, 8,000 נפש, מול 200,000 נפש, למה הארנונה צריכה להיכנס לאותה מועצה?

מקסים לוי: איזו חלוקה לא צודקת.

מקסים לוי: הממשלה דנה בשאלות האלה?

מקסים לוי: היא לא שאלה.

מקסים לוי: לכן, ההתמוטטות תהיה התמוטטות כואבת, משום שהתקציב לא מדבר על הדברים האלה, על העדר הכנסות ארנונה מהתעשייה ומהמגורים לרשות המקומית, כאשר מולנו ניצבת אוכלוסייה חלשה, שאינה משלמת ולא יכולה לשלם ארנונה למגורים.

מקסים לוי: מצד שני, התעשייה, הקיבוצים – אנחנו רואים ששפיים הפכה להיות עיר תעשייתית.

מקסים לוי: מדוע נתניה, רעננה וכפר-סבא צריכות לסבול בגלל עיר תעשייתית של קיבוץ, בגודל אולי של תל-אביב, וכל ההכנסות מארנונה הולכות לקיבוץ עצמו?

מקסים לוי: איזו מדינה מטורפת יכולה לעשות דבר כזה?

מקסים לוי: מדוע אי-אפשר לחלק את נטל הארנונה לגבי כלל הרשויות המקומיות במדינת ישראל?

מקסים לוי: כאשר אתה רואה את התקציב שאינו נותן מענה למשפחות במצוקה, לזוגות צעירים ולבעיית הרווחה ברשויות המקומיות – כל לשכות הרווחה ברשויות המקומיות אינן יכולות לתת אפילו לילדים מוגבלים.

מקסים לוי: אנחנו לא מדברים על ילדים בסיכון, אנחנו לא מדברים על התבערה החברתית של משפחות במצוקה.

מקסים לוי: וכאשר באים לכאן ומדברים על אלימות במשפחה, על סמים, לא פלא, משום שאין לאף אחד רגש להתמודד עם הבעיות האלה.

מקסים לוי: לכן, אדוני היושב-ראש, אין הדעת מקבלת.

מקסים לוי: גם אם המצב קשה וגם אם יש לנו תקציב כזה, צריך לדון בסוגיות האלה.

מקסים לוי: לא התקיים שום דיון בנושאים האלה.

מקסים לוי: אנחנו נראה היום את התבערה החברתית.

מקסים לוי: נכון, אנשים מיואשים, הם לא יוצאים החוצה משום שהנושא הביטחוני מזיז הצדה את כל הנושא החברתי במדינת ישראל.

מקסים לוי: לכן, אני בז לאותם אנשים שבאים כאן עם תקציב שאיננו עונה על שום בעיה חברתית במדינת ישראל.

יגאל ביבי: תודה רבה לחבר הכנסת מקסים לוי.

יגאל ביבי: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח, ירדו שלוש דקות.

יגאל ביבי: חבר הכנסת מיכאל קליינר – אינו נוכח, ירדו שלוש דקות.

יגאל ביבי: חבר הכנסת מיכאל איתן – אינו נוכח, ירדו שלוש דקות.

יגאל ביבי: חבר הכנסת עזמי בשארה אחרי חבר הכנסת אמנון רובינשטיין, היות שאמנון היה כאן קודם.

יגאל ביבי: בבקשה.

אמנון רובינשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לומר כמה מלים כלליות על חוק ההסדרים ומלה אחת על סעיף שנוגע ליוזמת חקיקה שלי, שהיא סעיף 55 לחוק ההסדרים.

אמנון רובינשטיין: בסעיף 51(2) נאמר בסעיף החדש 4(א), שבשנת התקציב 2002 לא יעלה הגירעון הכולל על 3% מן התמ"ג.

אמנון רובינשטיין: 3%, כידוע לחברי הכנסת, זה השיעור שנקבע באמנת מסטריכט לייצוב כלכלי.

אמנון רובינשטיין: כל אחד מחברי הבית, אני חושב שגם כל אחד משרי הממשלה, יודע שלא נעמוד בזה.

אורי אריאל: בעיקר שר האוצר.

אמנון רובינשטיין: בעיקר שר האוצר.

אמנון רובינשטיין: כמו שלא עמדנו על שיעור הגירעון בשנה זו.

אמנון רובינשטיין: אנחנו נקלענו למצב קשה גם מבחינת המשבר הכלכלי העובר על העולם כולו, זו לא אשמתה של ישראל, גם מבחינת האינתיפאדה שירדה עלינו, כבר למעלה משנה, ומכה בתיירות ומכה בביטחון האישי, ויש לזה השפעות כלכליות הרסניות.

אמנון רובינשטיין: מה עושים?

אמנון רובינשטיין: אם הכנסת, בחקיקה פרטית, היתה יכולה להגדיל את הצמיחה, כל הבעיה היתה נפתרת.

אמנון רובינשטיין: אבל הכנסת לא יכולה להגדיל צמיחה.

אמנון רובינשטיין: היא יכולה לחלק, והיא מחלקת, בלי עין הרע, בחוקים שלדעתי חלק מהם – בלי מחשבה תחילה.

אמנון רובינשטיין: אבל אפשר לעשות שני דברים.

אמנון רובינשטיין: אפשר לעודד את הצמיחה על-ידי הורדת נטל המס.

אמנון רובינשטיין: איך מורידים נטל מס?

אמנון רובינשטיין: מורידים מס על עבודה ומטילים מס על רווחי הון.

אמנון רובינשטיין: זה דבר כל כך פשוט, כל כך אלמנטרי, שאני לא יכול להבין למה לא עושים אותו.

אמנון רובינשטיין: שר האוצר הקודם, בייגה שוחט, הגיש לכנסת הצעה מאוד מאוד סבירה בעניין זה, וכמובן, משום שהיא היתה סבירה, הגיונית ומועילה, היא לא התקבלה.

אמנון רובינשטיין: אבל אני חושב שבמצוקה שבה אנחנו נמצאים, ובעיקר עם שיעור האבטלה הגואה, הורדת המס על עבודה היא כורח חיוני.

אמנון רובינשטיין: הצעה זו מגדילה את נטל המס.

אמנון רובינשטיין: היא מוסיפה מס על עשירים, בלי להפחית מס על כלל הציבור, למעט אולי הפחתה מסוימת לגבי משתכרים ברמות שכר נמוכות מאוד.

אמנון רובינשטיין: על כל פנים, זה מה שצריך לעשות.

אמנון רובינשטיין: דבר שני, צריך להגדיל את ההוצאה על גורמים מעודדי צמיחה כמו תשתיות, חינוך ועזרה ליצוא, ולא להגדיל הוצאות שהן תשלומי העברה.

אמנון רובינשטיין: הצעת החוק הזאת בצירוף התקציב עושה את ההיפך, כתוצאה מלחצים קואליציוניים שכולנו מכירים אותם.

אמנון רובינשטיין: יש דבר אחד בכלכלה – אי-אפשר לייצר יש מאין אלא באמצעות צמיחה כלכלית.

אמנון רובינשטיין: דמגוגיה לא מייצרת צמיחה.

אמנון רובינשטיין: אילו היתה דמגוגיה מייצרת צמיחה, ישראל היתה המדינה העשירה ביותר בעולם.

אמנון רובינשטיין: אנחנו יודעים שיש ירידה בהשקעות חוץ, יש ירידה דרסטית בתיירות, ואנחנו לא צופים סוף לזה, אלא אם כן יגיע הסדר עם הפלסטינים ועם העולם הערבי, וזה לא נראה מאחורי הדלת, או אם תהיה התאוששות כלכלית עולמית.

אמנון רובינשטיין: כמובן, הכי טוב שניהם.

אמנון רובינשטיין: בנסיבות כאלה אנחנו יכולים לפעול אך ורק בתוך המשק הישראלי על-ידי שינוי סדרי עדיפויות.

אמנון רובינשטיין: לדאבוני הרב, סדרי העדיפויות בכנסת ובממשלה מוכתבים על-ידי קבוצות לחץ.

אמנון רובינשטיין: קבוצת הלחץ היחידה שלא מיוצגת היא ציבור משלמי המסים והציבור העובד.

אמנון רובינשטיין: הציבור שנושא בנטל אחזקתה של מדינת ישראל הוא לא קבוצת לחץ.

אמנון רובינשטיין: אנחנו מכירים את קבוצת הלחץ.

אמנון רובינשטיין: לכן אני וסיעתי נצביע נגד החוק הזה.

אמנון רובינשטיין: מלה אחת על חוק ספציפי שעבר בשקט, ואין לגביו אפילו הסתייגות.

אמנון רובינשטיין: מדובר בסעיף 55, חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 28).

אמנון רובינשטיין: זה חוק שאני יזמתי, שנדון ארבע שנים, מהכנסת הקודמת, והוא מאפשר לאדם שנאשם בפשע, בעבירה חמורה, קודם כול שידע שעומדים להאשים אותו; שנית, אם הוא רוצה, שישמעו אותו.

אמנון רובינשטיין: זה חוק מינימלי, זה לא חוק של זכויות נאשמים, כפי שמקובל במקומות אחרים.

אמנון רובינשטיין: במקומות אחרים אי-אפשר להעמיד אדם לדין אלא אם כן הוא עובר תהליך משפטי, GRAND JURY או חקירה מוקדמת.

אמנון רובינשטיין: הכנסת, במסגרת האווירה שהיתה כאן בשנות ה-50 וה-60, ביטלה את כל ההגנות האלה של הנאשמים.

אמנון רובינשטיין: אני מבקש להחזיר דבר אלמנטרי, קטן מאוד, שנאשם ידע לא מהעיתון ולא ממכתב מבית-המשפט שעומדים להעמיד אותו לדין על עבירה חמורה.

אמנון רובינשטיין: זה הכול.

אמנון רובינשטיין: האוצר אומר שהחוק הזה עולה 70 מיליון ש"ח לשנה.

אמנון רובינשטיין: זה לא נכון.

אמנון רובינשטיין: הוא עולה, אבל הוא גם חוסך כסף.

אמנון רובינשטיין: הוא יחסוך כסף מבתי-המשפט, על-ידי מניעת העמדות לדין מיותרות.

אמנון רובינשטיין: הרי הרבה נאשמים ישכנעו גם את הפרקליטות, כך אנחנו מקווים, שהעמדתם לדין בטעות יסודה.

אמנון רובינשטיין: אני משוכנע, שהחוק הזה, בסופו של דבר, יביא לחיסכון בכסף וייתן משהו לזכויות נאשמים.

יגאל ביבי: זה בוטל בחוק ההסדרים?

אמנון רובינשטיין: זה נדחה בחוק ההסדרים.

אמנון רובינשטיין: בניגוד למה שנמסר לי, אפילו לא הוגשה הסתייגות לגבי זה.

אמנון רובינשטיין: משום כך אני כמובן אצביע נגד זה.

אמנון רובינשטיין: אני רוצה לומר, החוק הזה הוא חוק חיוני.

אמנון רובינשטיין: האוצר טועה בכך שהוא רואה בחוק הזה חוק מגדיל הוצאות.

אמנון רובינשטיין: משרד המשפטים טועה בכך שהוא לא עמד על ביצוע החוק.

אמנון רובינשטיין: יש כאן בעיה עם זכויות נאשמים.

אמנון רובינשטיין: אדוני היושב-ראש, לפני שבוע התפרסמה בעיתון "ידיעות אחרונות" כתבה, ריאיון עם קצין משטרה לשעבר, שתיאר איך פיברקו ראיות והודאות של נאשמים.

אמנון רובינשטיין: אני חושב שבימינו זה כבר לא כך.

אמנון רובינשטיין: יש בכל זאת מחלקה לחקירות שוטרים, יש מודעות חדשה במשטרה.

אמנון רובינשטיין: אבל מי שקרא על פרשת מע"ץ, כנופיית מע"ץ – כנופיה שלא היתה ולא נבראה אלא היתה דמיון, שהומצאה על-ידי כמה אנשים – וקרא את פסק-הדין – פסק-הדין מזעזע יותר מחקירות המשטרה – לדעתי יודע שהדבר שהצעתי כאן הוא מינימליסטי.

אמנון רובינשטיין: הוא אומר לאדם: אתה קודם כול תדע שעומדים להאשים אותך.

אמנון רובינשטיין: באנגליה ובארצות-הברית הוא יכול לבוא עם עורך-דין ולטעון שלא צריך להאשים אותו.

אמנון רובינשטיין: בישראל חיסלנו את זה בחקיקה מוטרפת של הכנסת, חיסלנו את כל ההגנות של נאשמים.

אמנון רובינשטיין: הכול הולך כאן לייעול מערכת המשפט הפלילי.

אמנון רובינשטיין: כל כך מייעלים אותה, שהיא על סף קריסה.

אמנון רובינשטיין: הנשק הקטנטן הזה, שאני נותן בידי האנשים שעומדים להיות נאשמים בבית-משפט ועולמם חרב עליהם – הרי מה זה העמדה לדין?

אמנון רובינשטיין: העמדה לדין בעבירת פשע זה חצי פסק-דין.

אמנון רובינשטיין: הילדים כבר מתחילים להיות מנודים, האשה סובלת, הוצאות כספיות עצומות.

אמנון רובינשטיין: ההחלטה להעמיד לדין זו החלטה מאוד מאוד חמורה, ובעיקר בעבירות חמורות של פשע, עבירות שיש עמן קלון ויש עמן מאסר.

אמנון רובינשטיין: את המינימום הזה באה הממשלה ומחליטה לדחות מ-15 במאי ל-1 בינואר.

אמנון רובינשטיין: אני אתנגד לזה בכל תוקף.

אמנון רובינשטיין: זו בעצם, לדעתי, אי-הבנה מוחלטת של זכויות נאשמים במדינת ישראל.

אמנון רובינשטיין: תודה.

יגאל ביבי: תודה רבה לחבר הכנסת אמנון רובינשטיין.

יגאל ביבי: חברת הכנסת יהודית נאות, בבקשה.

יגאל ביבי: חבר הכנסת עזמי בשארה, שזה היה תורו, הוא ג'נטלמן כנראה ויש אולי סולידריות בין המרצים והפרופסורים.

יגאל ביבי: את מוזמנת לדבר, ברשותו של חבר הכנסת עזמי בשארה, שוויתר.

יהודית נאות: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם כול אני מודה לך, חבר הכנסת עזמי בשארה.

יהודית נאות: אני הייתי פה ברגע מצוקה, היושב-ראש שקל לסגור את הישיבה ואז התנדבתי לשאת דברים.

יהודית נאות: זו בעצם היתה הסיבה, כי אחרת ישיבת המליאה הדנה בחוק ההסדרים היתה ננעלת.

יהודית נאות: אני חושבת שזה לא היה אסון לאומה, כי ממילא הכול חתום, נעול, ואנחנו משחיתים דברים על אוזניים ערלות.

יהודית נאות: אני גם לא כל כך מוצאת טעם בכך שאי-שם ב"דברי הכנסת" יהיה כתוב שאמרתי כך וכך.

יהודית נאות: קראתי על חצי מיליארד השקל.

יהודית נאות: אני יודעת שאין סיכוי שהסטודנטים יקבלו את מה שהובטח להם.

יהודית נאות: אני יודעת שהנכים ימשיכו להתגולל ברחובות.

יהודית נאות: אני לא חושבת שכל תביעותיהם היו צריכות להיענות, כי אי-אפשר, אבל אני סבורה שאי-הידברות אתם היא בעצם ביטוי לציניות ולמה שבעצם היא דעתי על הממשלה הזאת.

יהודית נאות: מאיגרא רמא של דיבורים, שהמשק במצב קשה, ואנחנו נקצץ 6 מיליארדי שקל וכולם צריכים לשנס מותניים, מסתבר שיש כאלה שככל שנקפו הימים החורים בחגורה שלהם זזו לכיוון הרחבה והרחבה.

יהודית נאות: נקפו.

יהודית נאות: זה שעשו משר האוצר חוכא ואטלולא, עד כדי כך שאשתו נאלצה לרוץ ולהזדעק במהדורות החדשות ברדיו ולקונן ולייבב, זה שמלה של ראש הממשלה היא לא מלה, בסדר, זה לא חדש במקומותינו.

יהודית נאות: זה שוועדת הכספים היא שוק פרסי, במקרה שאנחנו מתארים את זה בצורה אופטימלית, אנחנו יודעים.

יהודית נאות: לכן, אני רוצה לייחד את דברי למה שקרוי תקציב הכנסת.

יהודית נאות: אני מאוד שמחה בימים האחרונים שלא מזהים אותי כחברת כנסת.

יהודית נאות: אני אחת מהאנונימיים האלה שלא מתרוצצים במסדרונות, שלא מחפשים כל הזמן את ה-photo opportunity.

יהודית נאות: שמעתי גם שבאחת מתוכניות הטלוויזיה הפופוליסטיות והפופולריות בחידון טריוויה לא ידעו מי אני.

יהודית נאות: לכבוד לי.

יהודית נאות: ולמה לכבוד לי?

יהודית נאות: כל פעם שמדברים פה גבוהה גבוהה על הידוק חגורה, אני קוראת למחרת בעיתון שחברי הכנסת דנו בשכרם והם לא עומדים במבחן הזה יפה.

יהודית נאות: יושב-ראש ועדת הכנסת מצהיר, מצד אחד, שצריך לשמור על הדימוי של הכנסת כשהוא מדבר על יהושע מצא, ומצד שני חברי הכנסת שוב מחליטים על שכרם, כן קיצוץ או לא קיצוץ, והם לא עומדים במבחן הזה.

יהודית נאות: הם מקבלים תמיד "נכשל".

יהודית נאות: אותי זה מוציא מהכלים, משום שזה משליך גם עלי.

יהודית נאות: כל סיעת שינוי חושבת אותו דבר.

יהודית נאות: חברי הכנסת לא צריכים לדון לא בשכר, לא בתנאים, לא בגובה הכיסא שלהם ולא בצבע האוטו שלהם.

יהודית נאות: זה צריך להיעשות על-ידי ועדה חיצונית.

יגאל ביבי: זה מה שעושים.

יהודית נאות: זה לא נעשה על-ידי ועדה חיצונית.

יהודית נאות: אחרי-כן אנחנו יושבים ומפרשים את ועדת גלנור, מה אנחנו מקבלים מזה ומה לא.

יהודית נאות: זה עשיית חוכא ואטלולא מהעבודה של ועדת גלנור, זה לא נאה, ודאי לא בעידן הזה, אבל אף פעם זה לא נאה.

יהודית נאות: האם פרופסור באקדמיה יושב ודן בשכרו?

יהודית נאות: יש לו מעסיק, יש הסכמי שכר.

יהודית נאות: חברי הכנסת יושבים על סיר הבשר, ואותי זה מקומם, כי דנים גם עלי, ואין לי פה מלה.

יהודית נאות: אני לא חברה בוועדת הכנסת, ואני לא מוכנה שכל פעם ישימו אותי ללעג וקלס.

יהודית נאות: אני מאמינה שיש פה 45-40 חברי כנסת – ואני לא מציינת שמות – שעושים עבודה טובה בכנסת.

יהודית נאות: אגב, בכל רגע נתון, הממוצע הוא שכל חבר כנסת מאלה העובדים פה, אני מדברת על החכפ"שים, חברי הכנסת הפשוטים, חבר בארבע ועדות.

יהודית נאות: זאת אומרת, בכל רגע נתון אנחנו נעדרים משלוש ועדות, אבל זה לא שאנחנו לא פה, אנחנו פה.

יהודית נאות: תאמינו לי, כשאני מגיעה בשעה 08:30 אני רואה את הלוח, כמעט תמיד אותם שמות.

יהודית נאות: אני יכולה להגיד אותם, אבל אני לא רוצה לומר אותם.

יהודית נאות: יש כאן קבוצה שעובדת, יש כאן קבוצה שנעדרת, אבל את כולנו שמים בבלילה.

יהודית נאות: אני היום לא הולכת לדבר עם תלמידים, משום שכבר קרה כמה פעמים שדיברתי עם תלמידים, וזה מה שהם חושבים עלינו.

יהודית נאות: אז אי-אפשר לדבר ברדיו על זה שתדמית חברי הכנסת ירודה ובשפל המדרגה ולא לעשות בעניין הזה כלום.

יהודית נאות: לא יכול להיות שחברי כנסת יהיו בארבע ועדות באותו רגע, יש מינוס בשלוש.

יהודית נאות: לא יכול להיות שרק 40 חברי כנסת נושאים פה בנטל, ולכן אולי בכנסת הבאה יהיה מה לתקן בהצעות החוק, כי הדברים מתקבלים בחופזה, בלי שיש ה-Input של כל אחד ואחד, והעבודה השטחית הזאת מוציאה אותי מהכלים, שלא לדבר על זה שכל יום הנושא המרכזי זה תנאי השכר.

יהודית נאות: אתמול דיבר חבר הכנסת יובל שטייניץ נגד הוספת ועדות חקירה פרלמנטריות, ודיברנו על זה אחר כך במזנון, לא משום שלא צריך לחקור לעומק את נושא תאונות הדרכים.

יהודית נאות: כמה עוד ועדות תהיינה כאן?

יהודית נאות: כל חבר כנסת יש לו ועדה.

אורי אריאל: כמה ועדות יש?

יהודית נאות: כמה כבר היו?

יהודית נאות: אני חברה כביכול בשתיים, פלוס ועדת הפנים, פלוס ועדת החינוך, שמתכנסות כל אחת כל יום לאורך כל הבוקר.

יהודית נאות: תסביר לי, איך אני יכולה לעשות את זה?

יהודית נאות: אלא אם כן אני אקפוץ רק להצבעה, וקרה לא אחת שנכנסים חברי כנסת, אין להם מושג על מה מצביעים בוועדה, הם אפילו לא יודעים באיזה סעיף בסדר-היום אנחנו, אבל הם מצביעים – למה, כי גייסו אותם?

יהודית נאות: כך לא עובדים, וכך נראה גם התקציב.

יהודית נאות: כך נראה התקציב.

יהודית נאות: מתי היה במדינת ישראל חוק הסדרים א', ב' וג'?

יהודית נאות: זה לא יכול להיות ככה.

יהודית נאות: אני אומרת לכם, זה עושה לנו שירות דוב.

יהודית נאות: מי יאמין לממשלת ישראל, שיש לה כל כך הרבה שרים מיותרים שמתהלכים חסרי תעסוקה, ושמעתי הצהרות: אם זה יתפטר גם אני אתפטר.

יהודית נאות: ככה עושים?

יהודית נאות: אז אתמול קיבלתי הבטחה מחבר הכנסת ליצמן, חוק השאלת ספרים, שאגב, היוזמים שלו הם מיכאל קליינר, מיכאל נודלמן ואני רק השלישית, אבל אני נאבקת על זה – וואו, אלוהים, נותנים 4 מיליוני שקל.

יהודית נאות: כמה עולה שר?

יהודית נאות: במחי יד יכולתי להשיג פי-שלושה תקציב.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

מיקי לוי: אני רק רוצה לומר, משום שאין הסכמות, חבר כנסת יכול לעלות ויש לו הקצאת הדקות שוועדת הכנסת אישרה.

מיקי לוי: האם חבר הכנסת בשארה רוצה לדבר שמונה דקות או רק על הסתייגות אחת?

מיקי לוי: אתה יכול לבחור.

מיקי לוי: לפני כן, הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

ר' קפלן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונח על שולחן הכנסת לוח תיקונים להסתייגויות לחוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002), התשס"ב–2002.

ר' קפלן: תודה רבה.

ר' קפלן: והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002), התשס"ב–2002

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת עזמי בשארה, שמונה דקות.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו דנים בחוק ההסדרים, שהוא אחד האבסורדים של הבית הזה, לא מכיוון שהכנסת מחוקקת חוקים, שאחר כך יש איזה מכניזם שהיא חוקקה, אלא מכיוון שמדובר באותם אנשים.

עזמי בשארה: כלומר, חלק מהחוקים אשר חוק ההסדרים בא לבטל או לשנות הם חוקים אשר שרים בממשלה וראש הממשלה הצביעו בעדם כאשר היו באופוזיציה.

עזמי בשארה: זה מפריע לי וצריך להפריע לציבור בארץ, יותר מהעניין שדיברה עליו חברת הכנסת יהודית נאות, שבלא ספק הוא עניין חשוב – על כך שחברי הכנסת לפעמים לא יודעים על מה הם מצביעים ועל כך שהוועדות ריקות.

עזמי בשארה: אני, למשל, חבר בשלוש ועדות, ללא שום ספק אי-אפשר לתפקד בשלושתן.

עזמי בשארה: אני מסכים אתה לגמרי.

עזמי בשארה: אני גם מסכים אתה לגבי חדירת ה"שואו" התקשורתי, ההצגה, אל תוך עבודת הפרלמנט.

עזמי בשארה: אלה סכנות מוחשיות מאוד לפרלמנטריזם, ואין שום ספק שהפרלמנט הישראלי, יותר מכל פרלמנט אחר בעולם, בגלל קצב האירועים, פועל לפי קצב התקשורת יותר מאשר על-פי קצב ענייני.

עזמי בשארה: אבל אני חושב שיותר ענייני, יותר חשוב, יותר מהותי לענייננו, שהציבור בישראל חייב לראות אנשים מצביעים בעד חוקים כשהם באופוזיציה, וכשהם מגיעים לממשלה הם מבטלים אותם.

עזמי בשארה: עזוב, אדוני, את העמדה הכלכלית.

עזמי בשארה: להבדיל מהעמדה הפוליטית, אנחנו קרובים בעמדה הכלכלית, אבל מבחינה פרלמנטרית עקרונית, אני חושב שזה רע לדמוקרטיה וזה גורם לאנשים לחשוב לא טוב על פרלמנטים, אם אנשים באופוזיציה מצביעים בעד חוקים מסוימים ואחר כך הם עושים הכול על מנת לבטל אותם כאשר הם בממשלה, באותה שנה, במכניזם שנקרא חוק ההסדרים.

עזמי בשארה: זה מכניזם שצריך לעבור מהעולם.

עזמי בשארה: צריך למצוא דבר אחר, שהכנסת תחייב את עצמה שלא לחוקק חוקים ולבטלם באותה תקופה.

עזמי בשארה: אי-אפשר.

עזמי בשארה: כמו הביקורת שבאה מן הימין, אנשי עסקים, בעלי ההון ובעלי העיתונים בארץ הזאת – אגב, במדינת ישראל זה מעורבב יותר מבכל מדינה אחרת – באים בטענות הפוכות, שהפופוליזם בתוך ממשלת האחדות הלאומית – אנחנו חשבנו ההיפך, שממשלת אחדות לאומית תהיה מסוגלת לקבל הכרעות קשות לטובת ההון ולטובת אנשי העסקים ולא לטובת הכלל והיא לא חייבת להיות פופוליסטית.

עזמי בשארה: מה שקורה, שיש לה שני קטבים, שמתחרים ביניהם על נגב ועל חרדים וכו', ומי ירצה, כי עיניהם פוזלות לבחירות כבר עכשיו, ואי-אפשר לקבל הכרעות.

עזמי בשארה: על כל פנים, אם הביקורת באה מצדנו או מצד הממסד הכלכלי או אנשי העסקים במדינה הזאת, בכל מקרה, פוליטיקה מעורבבת לגמרי בכלכלה, בצורה שמקשה את האפשרות לקבל החלטות נכונות גם בנוגע לצדק חברתי וגם בנוגע לצמיחה.

עזמי בשארה: אדוני, אני חושב שאי-אפשר היום לדבר בנושא הכלכלי, במיוחד בשנה הזאת, שנה וארבעה חודשים מפרוץ האינתיפאדה, אי-אפשר לדבר על הנושא הזה בלי לדבר על המצב המדיני, ואני לא רוצה לדבר על המצב המדיני.

עזמי בשארה: אני חושב שאנחנו מדברים על חוק ההסדרים או על תקציב שהוגש לכנסת בהנחה של 4% צמיחה – נגמר, שונה, סיגל את עצמו למצב של 1% צמיחה, במקרה הטוב מדינת ישראל תגיע ל-1% צמיחה.

עזמי בשארה: כלומר, הבעיה היא לא רק צורת חלוקת התקציב אלא גודל התקציב.

עזמי בשארה: הבעיה היא לא רק הצדק החברתי במדינת ישראל, אלא האפשרות בכלל להגיע לעוגה לאומית סבירה שאפשר לחלק.

עזמי בשארה: אני חושב ששני הדברים, כמובן, משולבים.

עזמי בשארה: אם זה מה שיש, צריך לחלק אותו נכון, אבל גם צריך לחשוב למה זה מה שיש, והאם אפשר לנהל היום מדיניות כלכלית בלי מדיניות נכונה אשר תלך בכיוון של צמיחה כלכלית ותאפשר צמיחה כלכלית, השקעה בתשתיות, זרימת השקעות בכללן למדינה הזאת, תיירות וכו'.

עזמי בשארה: אני חוסך מהכנסת את קריאת הנתונים, בכמה נפלו ההכנסות מהתיירות במדינת ישראל – הכנתי את הדברים האלה – כולם יודעים, ובכמה נפלו ההכנסות בתחומים נוספים בשנה האחרונה ואיך אפשר לבנות תקציב לשנה הבאה בלי שיהיו למדינה הזאת אופציות, בלי שיהיה לה מוצא מהמצב המדיני הקיים, אשר ייתן תקווה לעתיד.

עזמי בשארה: על כל פנים, אדוני היושב-ראש, במה שיש – ללא שום ספק אין חלוקה צודקת, ואין חלוקה צודקת במדיניות מס, שהיא מהגרועות ביותר בעולם הקפיטליסטי, ויש פער חברתי מתרחב, כל הזמן מתרחב בשני העשורים האחרונים, ללא הבדל מי הממשלה, אם היא ממשלת העבודה או ממשלת ליכוד.

עזמי בשארה: יש שינוי מהותי יותר שנגע בבסיס הכלכלה הישראלית, ואני מהאנשים שלא חושבים שאת בעיית הצדק החברתי פותרים על-ידי הרחבת הפער הכלכלי, הגדלת מספר העניים ואחר כך פיצויים על-ידי הביטוח הלאומי.

עזמי בשארה: הביטוח הלאומי זה אספירין, אדוני היושב-ראש.

עזמי בשארה: בסופו של דבר, ביטוח לאומי זה לא צדק חברתי.

עזמי בשארה: ביטוח לאומי וגודל הממסד הזה שנקרא ביטוח לאומי, שהוא חשוב ביותר, הוא אינדיקציה לכך שאין צדק חברתי, כלומר שהכלכלה יוצרת עוני.

עזמי בשארה: מה שאמור להיות הוא שהכלכלה עצמה לא תיצור עוני, שהכלכלה עצמה תהיה יותר שוויונית, שהכלכלה עצמה לא תיצור אבטלה שבעקבותיה ניאבק פה אחר כך על פיצויים למובטלים ועל כסף למשפחות מרובות ילדים ועל כסף לנכים וכו'.

עזמי בשארה: ביטוח לאומי צריך להיות לדברים כמו עת זיקנה ומחלה, ולדברים שלדעתי שום כלכלה בעולם לא צריכה להשאיר אותם קורבן לכוחות השוק – נכות, גוף האדם, נפשו, כל הדברים האלה שהמדינה צריכה לדאוג להם במשטר של מדינת רווחה.

עזמי בשארה: אבל כל השאר, לדעתי, זה עניין של הכלכלה, והכלכלה לא אמורה ליצור עוני.

עזמי בשארה: והכלכלה במדינת ישראל, מדיניות המיסוי במדינת ישראל, הן הן שיוצרות עוני ומרחיבות את הפער בין עניים לעשירים ומרחיבות את הפער בין הפרובינציה לבין המרכז ומרחיבות את גם הפער בין יהודים לערבים, אדוני היושב-ראש.

עזמי בשארה: אני לא רואה בתקציב של הממשלה ובחוק ההסדרים, שבא לבסס את התקציב ולהעמיד אותו על רגליו, שום אינדיקציה לכך שלאוכלוסייה הערבית בישראל יהיה יותר טוב, אלא להיפך: אני רואה רגרסיה, אני רואה ניסיון – וראיתי ניסיון, ונלחמנו נגדו בוועדות – לגעת בהישגים המעטים שהיו ולא הביאו לשוויון, אלא היו אמורים רק לצמצם את הפער בין יהודים לערבים במדינת ישראל.

עזמי בשארה: היה ניסיון לגעת בזה, היה ניסיון לפגוע בהישגים המעטים שהושגו בשמונה או בשבע השנים האחרונות במדינה הזאת, לרבות הבטחות של ממשלות מלפני שנה וחצי ושנתיים.

עזמי בשארה: ואני חושב, אדוני היושב-ראש, שעם מדיניות כזאת, שמרחיבה את האי-שוויון, מרחיבה את האי-צדק, מרחיבה את הפער בין יהודים לערבים, מרחיבה את האפליה, ולא נותנת פתרון לשום בעיה, לשום מצוקה, כאשר היא מלווה גם בפוליטיקה, במדיניות, אשר לא מאפשרת צמיחה והשקעות במשק והתפתחות המשק – אי-אפשר להצביע בעד התקציב הזה.

עזמי בשארה: אנחנו מצביעים נגדו, אדוני.

עזמי בשארה: תודה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: רשות הדיבור לחבר הכנסת תאופיק חטיב – אינו נוכח, יורדת לו הסתייגות אחת.

מיקי לוי: הוא נימק שמונה הסתייגויות, נשארו לו חמש.

מיקי לוי: חבר הכנסת מיכאל נודלמן – אינו נוכח, הפסיד את תורו.

מיקי לוי: חבר הכנסת צבי הנדל – אינו נוכח, הפסיד את תורו.

מיקי לוי: חבר הכנסת מוחמד ברכה – אינו נוכח, יורדת לו הסתייגות אחת.

מיקי לוי: חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת דוד לוי – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת מוסי רז – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת יוסי שריד – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת רן כהן – אינו נוכח.

מיקי לוי: חברת הכנסת זהבה גלאון – אינה נוכחת.

מיקי לוי: חבר הכנסת אילן גילאון – אינו נוכח.

מיקי לוי: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה – אינה נוכחת.

מיקי לוי: חברת הכנסת ענת מאור – אינה נוכחת.

מיקי לוי: חבר הכנסת נחום לנגנטל – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת שאול יהלום – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת יגאל ביבי – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת חיים דרוקמן – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת אריה גמליאל – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמנון כהן – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת דוד טל – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת רחמים מלול – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת יצחק סבן – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת יאיר פרץ – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת עופר חוגי – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת יצחק גאגולה – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת אברהם הירשזון – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת שמואל הלפרט – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת אופיר פינס-פז – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת יוסף לפיד – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת אברהם פורז – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת אליעזר זנדברג – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת ישראל כץ – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת עמיר פרץ – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר חיים כץ – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת איתן כבל – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת יחיאל לסרי – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת אלכסנדר צינקר – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת רומן ברונפמן – אינו נוכח.

מיקי לוי: חברת הכנסת נחמה רונן – אינה נוכחת.

מיקי לוי: חבר הכנסת גנדי ריגר – אינו נוכח.

מיקי לוי: חברת הכנסת מרינה סולודקין – אינה נוכחת.

מיקי לוי: חבר הכנסת יעקב ליצמן – אינו נוכח.

מיקי לוי: חברת הכנסת יעל דיין – אינה נוכחת.

מיקי לוי: חבר הכנסת נואף מסאלחה – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת איוב קרא – אינו נוכח.

מיקי לוי: חברת הכנסת קולט אביטל – אינה נוכחת.

מיקי לוי: חברת הכנסת סופה לנדבר – אינה נוכחת.

מיקי לוי: חבר הכנסת חיים רמון – אינו נוכח.

מיקי לוי: ואחרון, חבר הכנסת ויצמן שירי – אינו נוכח.

מיקי לוי: אם כך, חברי הכנסת, נדמה לי שאפשר לעשות הפסקה של עשר דקות, כדי לראות מי בכלל נוכח בכנסת.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: (הישיבה נפסקה בשעה 10:17 ונתחדשה בשעה 10:33.

מיקי לוי: )

מיקי לוי: אני פותח את הישיבה ומזמין את חברת הכנסת יהודית נאות.

מיקי לוי: יש לך עוד הסתייגויות.

מיקי לוי: אחריה – חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי.

יהודית נאות: אני אדבר אחרי חבר הכנסת בריילובסקי.

מיקי לוי: חבר הכנסת בריילובסקי, בבקשה.

מיקי לוי: יש לך 15 דקות, אם אתה רוצה לדבר על כל ההסתייגויות.

ויקטור בריילובסקי: זה יותר מדי.

מיקי לוי: זה מה שהגשת.

ויקטור בריילובסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברת הכנסת יהודית נאות הנכבדה, הנה הוצע לנו בסופו של דבר חוק ההסדרים, והוא שונה לחלוטין ממה שהבטיח לנו ראש הממשלה לפני חודשים מספר.

ויקטור בריילובסקי: הוא הבטיח לנו, שלא יהיו מסים חדשים, שהקיצוצים הדרושים בתקציב ייעשו על חשבון הקפאת החוקים הפרטיים שעולים למדינה הרבה כסף, חוק משפחות ברוכות ילדים וכדומה.

ויקטור בריילובסקי: ומה קיבלנו בסופו של דבר?

ויקטור בריילובסקי: בדרך פלא, כל החוקים הקשורים למימון האוכלוסייה החרדית כמעט שלא נפגעו.

ויקטור בריילובסקי: כל חברי הקואליציה קיבלו מתנות למגזרים שלהם.

ויקטור בריילובסקי: אז מי בכל זאת יישא בנטל הקיצוצים האלה?

ויקטור בריילובסקי: מעמד הביניים, שעובד ומשלם מסים.

ויקטור בריילובסקי: המסים עלו וקצבאות הילדים ירדו, אבל לא לכולם, רק לאלה שיש להם מעט ילדים, וזה בדיוק מעמד הביניים.

ויקטור בריילובסקי: הופיע מס חדש שהוטל על מי שמקבלים טלפון סלולרי מהמעביד שלהם, ולמעשה זהו מס על פעילות כלכלית מכל סוג.

ויקטור בריילובסקי: גם ללא הצעד הזה בעל העסק הישראלי משלם מסים הרבה יותר מהמקובל במדינות אחרות, ועכשיו הוסיפו לו מס.

ויקטור בריילובסקי: הצעדים המוצעים בחוק ההסדרים לא יביאו להתעוררות המשק.

ויקטור בריילובסקי: יתירה מכך, בעוד חודש-חודשיים יתברר שדרושים קיצוצים חדשים ושוב נחזור לדון בדבר.

ויקטור בריילובסקי: ומה הסיבה לכך?

ויקטור בריילובסקי: הסיבה הראשונה היא הכניעה לחרדים לאורך כל הדרך ובכל סעיף אפשרי: ילד חמישי והלאה, הגדלת תקציב לישיבות וכדומה.

ויקטור בריילובסקי: הכניעה הזאת גרמה למצב שלמדינה אין רזרבות.

ויקטור בריילובסקי: קשה להאמין שהצמיחה בשנת 2002 תהיה 2%, כמו שכתוב בתקציב, וכתוצאה מכך ההכנסה ממסים תהיה נמוכה ממה שמתוכנן בתקציב.

ויקטור בריילובסקי: על-פי מה שידוע לנו, יש ירידה חדה בגביית מסים, ועל-פי ההערכות של מומחים היא בשיעור של 9-8 מיליארדי ש"ח.

ויקטור בריילובסקי: גם גביית מסים במכס תהיה נמוכה ב-3-2 מיליארדי שקל.

ויקטור בריילובסקי: כתוצאה מכך, הגירעון האמיתי יכול להגיע ל-5%–7%, במקום 3% כפי שכתוב בתקציב.

ויקטור בריילובסקי: גירעון כה גדול עלול להוריד את דירוג האשראי של מדינת ישראל בעולם, עם כל התוצאות החמורות בכלכלה.

ויקטור בריילובסקי: גירעון גדול כזה יביא לאינפלציה ואולי אפילו לחוסר יציבות כלכלית.

ויקטור בריילובסקי: מן הסיבות האלה אנחנו, מפלגת שינוי, מצביעים נגד חוק ההסדרים.

ויקטור בריילובסקי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אברהם שוחט – אינו נוכח.

מיקי לוי: אם הוא אינו נוכח, זאת אומרת שההסתייגות שלו יורדת.

יהודית נאות: תפרסמו את רשימת הדוברים, כי אחרת לא יודעים מתי לבוא.

מיקי לוי: מאה אחוז.

מיקי לוי: הכול יהיה בסדר עכשיו.

מיקי לוי: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח, ההסתייגות יורדת.

מיקי לוי: חבר הכנסת מיכאל קליינר – אינו נוכח, ההסתייגות יורדת.

מיקי לוי: חברי הכנסת מיכאל איתן, עזמי בשארה, מוחמד כנעאן, תאופיק חטיב, מיכאל נודלמן, אליעזר כהן, צבי הנדל, אורי אריאל, עסאם מח'ול, תמר גוז'נסקי, אחמד טיבי, טלב אלסאנע, עבד-אלמאלכ דהאמשה, האשם מחאמיד, דוד לוי, מרדכי משעני, אבשלום וילן, מוסי רז, יוסי שריד, רן כהן, זהבה גלאון, אילן גילאון, חוסניה ג'בארה, נעמי חזן, ענת מאור, אמנון רובינשטיין, נחום לנגנטל, זבולון אורלב, שאול יהלום – אינם נוכחים, ולכן ההסתייגויות שלהם יורדות.

מיקי לוי: חבר הכנסת יגאל ביבי, בבקשה.

יהודית נאות: אני מציעה שלא לקרוא בשם מי שאינו נוכח, אלא לרפרף בעיניים ולהגיד מי נוכח.

זאב בוים: אני מציע לקרוא את כולם.

מיקי לוי: אני לא מסכים, משום שאם מישהו הגיש הסתייגות, שיבוא לדבר.

מיקי לוי: אדוני, יש לך 27 דקות, אתה יכול לדבר בכל הזמן, או לדבר – –

יגאל ביבי: עשר דקות.

מיקי לוי: – – נניח, עשר דקות, ולהשאיר 17 דקות.

יגאל ביבי: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, נער הייתי גם זקנתי ולא ראיתי בשום שנה בכנסת, ואני הרבה שנים בכנסת, בושה כזאת, דרך כזאת להגיש את תקציב המדינה.

יגאל ביבי: 40 שרים וסגני שרים – לא היתה מאז קום המדינה ממשלה כל כך מנופחת.

יגאל ביבי: יהודית נאות, אל תלכי, אף אחד לא יהיה.

יגאל ביבי: אני אדבר לכיסאות?

יהודית נאות: תיכף תראה את הטכניקה.

יגאל ביבי: מקסים בסדר, אבל בכנסת, היושב-ראש – – –

מיקי לוי: אתה מדבר אל העם עכשיו, דרך ערוץ-33.

יגאל ביבי: אולי העם שומע אותי.

יגאל ביבי: 40 שרים וסגני שרים, מיליונים, שום סגן שר, שום שר לא נמצא כאן, זה לא מעניין אותם.

יגאל ביבי: בושה וחרפה לכנסת.

יגאל ביבי: אני חושב, שאנחנו, חברי הכנסת, גורמים לפיחות במעמדה של הכנסת.

יגאל ביבי: יש מושג שטבעו בבחירות: קניית שלטון בכסף.

יגאל ביבי: אני חושב שהממשלה הזאת קנתה ממשלה בעד כיסאות לשרים ולסגני שרים.

יגאל ביבי: מה שקורה כאן זו שערורייה, ואני מקווה שהזיכרון של הציבור במדינת ישראל לא יהיה קצר והוא ידע לומר את האמת בבוא הזמן.

יגאל ביבי: אני רוצה לומר לעם בישראל – טוב שנכנס עזמי בשארה, יושב כאן חבר כנסת אחד – ששומע אותנו: יש שרים טובים, יש חברי כנסת טובים, אבל אין מנצח לתזמורת הזאת.

יגאל ביבי: אתה מרגיש כאילו אין פה בעל בית במדינה.

יגאל ביבי: אתה רואה דברים שהם אלף-בית של מינהל תקין, וחברי הכנסת שנוכחים פה באולם, במקרה, דיברו היום והציגו את הבעיות.

יגאל ביבי: האזרח במדינת ישראל סובל לחינם.

יגאל ביבי: מילא יש מלחמה, יש מאבקים, אין תיירים, אבל לסבול בגלל חוסר הבנה מינימלי בדרך ניהול המדינה?

יגאל ביבי: זו שערורייה.

יגאל ביבי: למדינת ישראל יש תקציב ענק.

יגאל ביבי: לדעתי, למדינת ישראל יש אחד התקציבים הגדולים ביותר בעולם פר-אזרח.

יגאל ביבי: אני לא חושב שיש מדינה בעולם שהתקציב שלה פר-אזרח גדול כמו במדינת ישראל.

יהודית נאות: בכל הדברים?

יגאל ביבי: בכל התחומים.

יגאל ביבי: אין תקציב כל כך מנופח כמו במדינת ישראל.

יגאל ביבי: רבותי, כשאני רואה את הנכים שובתים, אני לא מאשים אותם, אני מאשים את הממשלה, כי כסף לנכים יש.

יגאל ביבי: יש 8 מיליארדי שקלים, זה הרבה כסף.

יגאל ביבי: בממוצע יוצא 5,000 שקלים לנכה.

יגאל ביבי: אם תחלק 8 מיליארדים ל-140,000 נכים, זה 5,000 שקלים בממוצע לנכה.

יגאל ביבי: המדינה מוציאה הרבה כסף.

יגאל ביבי: המדינה מוציאה 60 מיליארד שקלים לתקציבי העברה, פי-שניים מתקציב הביטחון.

יגאל ביבי: זה המון כסף.

יגאל ביבי: אבל יושבים שם אנשים לא חכמים, אנשים שלא הייתי נותן להם לנהל מכולת.

יגאל ביבי: אם היו אומרים לי: קח את האנשים האלה שמנהלים משרדים של 60-50 מיליארד שקלים, תן להם – – –

צבי הנדל: לפואד, למשל, היית נותן מכולת או לא?

יגאל ביבי: אני לא מציין שמות, כי אם אני אציין שמות אני אצטרך לגמור את כל הנאום שלי, ויש הרבה שמות.

יגאל ביבי: מכולת לא הייתי נותן לאנשים האלה לנהל, תסלחו לי, והם מנהלים תקציבים כל כך רציניים, בלי חוכמה ובלי שכל.

יגאל ביבי: כבר נמאס לי מהטקטיקה של שרי האוצר.

יגאל ביבי: אני חושב שיש שרי אוצר שמבסוטים שיש שביתות לפני התקציב, כיוון שהם מראים לעם: אנחנו לא נותנים לנכים, לא ניתן לכם, לא ניתן לכולם.

יגאל ביבי: יש שתי אוכלוסיות שהן בנות הערובה של התקציב, של שרי האוצר שלא מתפקדים: החלשים והדתיים – אלה סוחטים את המדינה כאילו בישיבות, החרדים לוקחים את המדינה והנכים והמסכנים משגעים את המדינה.

יגאל ביבי: במקום לשלוט, כמו בכל משפחה טובה שיודעת לקבוע סדרי עדיפויות אמיתיים.

יגאל ביבי: אני בטוח, שהבית הזה, וגם המתנחל הזה, הנדל, וגם המתנחל הזה, יגאל ביבי, וגם אחרים – – –

עזמי בשארה: אתה מתנחל?

יגאל ביבי: אני מתיישב, או בעיר פיתוח, בטבריה, או בגוש-עציון, אותו דבר, או בירושלים, גם כן יישוב ספר היום.

יגאל ביבי: רבותי, אני בטוח שאם היו באים ואומרים: רבותי, אין כסף, חסרים 18 מיליארד שקלים, אין הנחות, לא ביישובי פיתוח, לא בנגב, לא בהתיישבות, לא בשום מקום, אבל אנחנו עושים עבודה א', ב', ג', שתיטיב עם העם – העם היה מבין, חברי הכנסת היו מבינים.

יגאל ביבי: אבל כשאתה רואה שהכול עובד בלי היגיון, בלי סדרי עדיפויות, לא בחוכמה, לא על-פי מינהל תקין, מה לנו כי נלין?

יגאל ביבי: שמחתי מאוד לשמוע היום את מקסים לוי.

צבי הנדל: מי זה?

יגאל ביבי: היושב-ראש, חבר הכנסת מקסים לוי.

צבי הנדל: אז תגיד.

יגאל ביבי: אנחנו צועקים כבר המון זמן שלא יכול להיות שבשפיים, בצומת-ביל"ו, גנבו את הקרקעות של המדינה ועוד ועוד.

מיקי לוי: באר-טוביה.

יגאל ביבי: שדדו את הקרקעות של המדינה, ומחללים שם שבת, פותחים את העסקים בניגוד לחוק, על חשבון הסוחרים ברמלה ובלוד וברחובות.

יגאל ביבי: כשאנחנו צועקים מהאספקט הדתי – לא מבינים, כי אומרים: הדתיים האלה.

יגאל ביבי: ישבתי ושמעתי את מקסים לוי, חבר הכנסת, היושב-ראש, איך הוא אומר שהצמתים האלה הרסו את הערים סביבם עם הארנונה הנמוכה וכל הספקולציות וההנחות וכן הלאה.

יגאל ביבי: טוב שאתה לא מ"הדתיים האלה שרוצים להרוס את המדינה".

מיקי לוי: אני אדם שומר מסורת.

יגאל ביבי: ברוך השם שאתה שומר מסורת, אל תתקלקל.

יגאל ביבי: רבותי, ממשלה צריכה לשלוט.

יגאל ביבי: אם אנשים שדדו קרקעות – לטפל בהם כמו שצריך.

יגאל ביבי: אנשים פותחים את העסקים בשבת על חשבון אלה שלא פותחים את העסקים בשבת, אנשים לא משלמים ארנונה כמו שצריך, אנשים עושים ספקולציה בקרקעות – אני רוצה ממשלה ששולטת.

יגאל ביבי: אין מורא של מלכות כאן במדינה, ולכן איש הישר בעיניו יעשה.

יגאל ביבי: אני רוצה שלטון, אני רוצה משמעת, אני רוצה סדר, אני רוצה שמלה תהיה מלה.

יגאל ביבי: רבותי, כשלסטודנטים אמרו מלה והפירו אותה – זו ממשלה, זה לא סתם שני אנשים שעשו איזה עסק.

יגאל ביבי: ממשלה צריכה לעמוד במלה שלה, ואם היא לא יכולה בגלל אילוצים, היא צריכה לקרוא לסטודנטים ולהגיד: רבותי, אולי תוותרו, אולי תסכימו, אולי נעשה, אולי נצ'פר אתכם.

יגאל ביבי: כך עובד מינהל, כך עובד סדר, אדם עם חברו כך צריך לעבוד, אז ממשלה עם אזרחיה?

יגאל ביבי: איך יהיה אמון?

יגאל ביבי: ותאמינו לי, עד עכשיו ראש הממשלה לא נפגש עם הנכים.

יגאל ביבי: עד עכשיו ראש הממשלה לא נפגש עם הנכים.

יגאל ביבי: אם הוא היה קורא להם בשבוע הראשון, מסביר להם, אומר להם, דן אתם, מסביר להם את המצב, משנה סדרי עדיפויות, עוזר באמת לאלה שאין להם פת לחם שם, קובע שם סדרי עדיפויות, מוסיף למי שצריך להוסיף, מדבר אתם כמו עם בני-אדם – אנשים אלה בכל אופן הם נכים, יושבים פה עשרות ימים.

יגאל ביבי: ראש ממשלה ליד השולחן.

יגאל ביבי: זו אטימות, אתה רואה את זה, אטימות.

יגאל ביבי: אתה רואה את האנשים עם העגלות, תרד, תגיד מלה, תן ליטוף, תן חיוך – –

מיקי לוי: תודה.

יגאל ביבי: – – לפעמים הדברים האלה שווים כסף.

יגאל ביבי: אבל, רבותי, באין חזון ייפרע עם, כשאין ממשלה, כשאין מנצח – זה מצבנו, לצערנו.

מיקי לוי: תודה רבה.

צבי הנדל: אז מה תעשה?

צבי הנדל: תצביע נגד התקציב?

מיקי לוי: ובכן, חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים ברשימת ההסתייגויות.

מיקי לוי: חבר הכנסת חיים דרוקמן – לא נוכח, תרד לו ההסתייגות.

מיקי לוי: חבר הכנסת אריה גמליאל – לא נוכח, יורדת לו הסתייגות אחת, נשארה דקה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמנון כהן – לא נוכח, יורדת לו הסתייגות.

מיקי לוי: חבר הכנסת דוד טל – לא נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת רחמים מלול – לא נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת יצחק סבן – לא נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת נסים זאב – לא נוכח.

צבי הנדל: אדוני היושב-ראש, אתה קראת את שמי שתי דקות לפני – – –

מיקי לוי: נראה לי שיש הסכמה על חוק ההסדרים והתקציב, בגלל זה אנשים לא מגיעים.

מיקי לוי: חבר הכנסת יאיר פרץ – לא נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת עופר חוגי – לא נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת יצחק גאגולה – לא נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת אברהם הירשזון – לא נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת שמואל הלפרט – לא נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת אופיר פינס-פז – לא נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת יוסף פריצקי – לא נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת יוסף לפיד – לא נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת אברהם פורז – לא נוכח.

מיקי לוי: חברת הכנסת יהודית נאות נוכחת.

מיקי לוי: כמה הסתייגויות את רוצה?

יהודית נאות: אני אדבר כשש דקות.

יהודית נאות: אני לא חושבת שאני אמצה את הכול.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, יש כמה סיבובים?

יהודית נאות: כן, אתה יכול לחלק.

יהודית נאות: יש כמספר ההסתייגויות.

צבי הנדל: אדוני היושב-ראש, אתה קראת את שמי דקה לפני שאני נכנסתי.

צבי הנדל: אם אתה יכול לתת לי רשות דיבור.

מיקי לוי: חברת הכנסת יהודית נאות – נותרו לה עוד שבע דקות.

יהודית נאות: תורידו לי עוד שבע דקות, אני לא חושבת שאני אמצה את הכול, כי מה יש להכביר מלים.

יהודית נאות: קודם אני הייתי בתור להקת חימום בכלל, כי היה מצב שהיושב-ראש היה בהעדר.

יהודית נאות: אני רוצה להתקומם, אדוני היושב-ראש, על שאישרו ישיבות ועדות כשיש דיון במליאה, וזה בעצם אבי כל חטאת, כי ברגע זה אני לא נוכחת בוועדת החינוך – שמחת זקנתי בראש התורן – אז מה אני צריכה לעשות?

יהודית נאות: לא להיות שם או לא להיות פה?

יהודית נאות: אנחנו כורתים את הענף שאנחנו יושבים עליו.

יהודית נאות: אני רוצה לדעת מי אישר, מי אישר ישיבות ועדות בזמן מליאה.

צבי הנדל: ולפטר אותו.

יהודית נאות: אתה יודע מה, לא; שהוא ייסע לרמאללה.

יהודית נאות: בכל אופן, אני שומעת יותר ויותר דוברים נזעקים בנושא הסטודנטים.

יהודית נאות: ידוע לי שלסטודנטים יש מכתב משר האוצר, משום שהם לא כל כך האמינו שאכן יישמו את המלצות ועדת-וינוגרד והם קיבלו את זה בכתב.

יהודית נאות: חלק מהסטודנטים לומדים מדע המדינה, ממשל, מינהל תקין, משפטים.

יהודית נאות: מה הם צריכים לחשוב על הנייר שיש להם, איפה הם צריכים לתלות אותו?

יהודית נאות: אני חושבת שמלת המפתח כאן היא אמינות שמאחורי התחייבות.

יהודית נאות: לפני כמה חודשים אמרתי, ואפילו הוצאתי הודעה לעיתון, שאני משוכנעת שהמלצות ועדת-וינוגרד לא תמומשנה.

יהודית נאות: משרד האוצר הפעיל באופן נזעם את מערכת הדוברות ואמר: לא יהיה כדבר הזה; המלצות ועדת-וינוגרד תמומשנה.

יהודית נאות: אז עכשיו אני שואלת, מי צדק, מי אמר אמת, מי היה פופוליסטי ומי דיבר אמת.

יהודית נאות: היום העובדות מדברות, אין מימוש המלצות ועדת-וינוגרד, ואני שואלת את מי שהסכים פה בכנסת להקמת ועדת-וינוגרד – וזה לא באותו הרכב ממשלתי – איך אנחנו צריכים להסתכל לשופט וינוגרד בעיניים?

יהודית נאות: בשביל מה הוא ישב, בשביל מה הוא בזבז זמן?

יהודית נאות: בשביל מה למדו נושאים, קיבלו נתונים?

יהודית נאות: אני לא מבינה את זה.

יהודית נאות: אז מספרים שאין כסף, וחצי מיליארד לחרדים יש?

צבי הנדל: או, זהו.

יהודית נאות: אני רוצה להקדיש את הזמן שלי לנושא שאני לפחות מנסה ללמוד אותו יותר לעומק בכנסת.

יהודית נאות: בנושא חינוך חינם לילדים גילאי שלוש וארבע – חוק שכנסת ישראל חוקקה, לדעתי האגף שהוא היום הממשל.

יהודית נאות: האם אתם חושבים שמשהו קרה במימוש החוק שהכנסת חוקקה, חוק חינוך חינם לגילאי שלוש וארבע?

יהודית נאות: והתשובה שלי מבדיקת הנתונים: לא.

יהודית נאות: אשכול 1 ו-2, בחלקם זה ממומש, לא גמרנו ליישם את זה באשכול 1 ו-2, שזה המצב הסוציו-אקונומי בשפל המדרגה, וזהו זה.

יהודית נאות: אין כסף.

יהודית נאות: בתקציב למחוננים – ואין לנו הרבה מחוננים – האם יש לפחות שמירה על הקיים?

יהודית נאות: לא, רבותי, קיצוץ.

יהודית נאות: ואנחנו הולכים שלב-שלב במעלות החינוך שלנו, ומה שאנחנו רואים זה קיצוצים, ירידה ברמה, ירידה בשעות, הורדה של כל מה שדרוש לבן-אדם כדי להכשיר אותו להיות אדם יצרני שעומד ברשות עצמו.

יהודית נאות: יותר ויותר אנחנו מעבירים למצב שבו רק מי שחי על תקציבי הממשלה, איננו עובד, איננו מייצר, איננו משכיל, לא משלם מס הכנסה וגם לא משרת בצה"ל – הוא, התנאים שלו לא משתנים.

יהודית נאות: אבל כחברה, כמה זמן נוכל לעמוד בזה?

יהודית נאות: כמה זמן באמת יישאר פה חוט השדרה שמפרנס אחרים?

יהודית נאות: ואני אין לי בלבי על תשלום מס הכנסה, אם אני יודעת שזה הולך למקום הנכון.

יהודית נאות: אני בהחלט רוצה שמס הכנסה שלי ילך למימון כיסא גלגלים לנכה או טיפול רפואי או משקפיים.

יהודית נאות: בהחלט אני רוצה, ובשביל זה אני משלמת בשמחה כל חיי מס הכנסה כדת וכדין; תמיד הייתי שכירה.

יהודית נאות: בהחלט.

יהודית נאות: אבל סדר העדיפויות הפגום הזה פה?

יהודית נאות: אמרה פעם כבוד מבקרת המדינה, השופטת בן-פורת – רכישת שלטון בכסף.

יהודית נאות: ואם אנחנו מדברים, אז לא רק במערכת בחירות יש רכישת שלטון בכסף.

יהודית נאות: מה זה כל המסחר הזה שנעשה לקראת אישור התקציב וההעברות האלה אם לא רכישת שלטון בכסף?

יהודית נאות: שהרי מה, פתאום שר האוצר השתכנע בטיעונים?

יהודית נאות: אם הוא חשב שהיה ראוי להכניס את תקציב הישיבות לבסיס התקציב, למה הוא לא עשה את זה מלכתחילה?

יהודית נאות: אם הוא חשב שמכון הפוריות של חבר כנסת מסוים הוא באמת ראוי וחשוב, למה צריך להתחנן?

יהודית נאות: אם הוא יכול היה לגרד 4 מיליוני שקלים לחוק השאלת ספרים, למה צריך להתקוטט?

יהודית נאות: ולכן, זה אומר ששיטת ה"מסחרה" – וזה החלק הכי לא חינוכי בכל העניין – השוק הפרסי הזה הוא פשוט נורא.

יהודית נאות: ואותו שר גם רצה בזמנו לכלול בחוק ההסדרים ביטול המבחן הפסיכומטרי.

יהודית נאות: הוא רצה להתעלק על הצעת החוק הפרטית של חבר כנסת יוסי שריד וחבר כנסת גילאון – שאני כמובן מתנגדת לה מכול וכול, משום שאני חושבת שזה לא מועיל לאף אחד, בוודאי לא למגזרים שחשבו להועיל להם.

יהודית נאות: ואותו שר אוצר גם מטפל בנושא ההשכלה הגבוהה, ואחר כך, כדי להחרות להחזיק אחריו, גם שרת החינוך פתאום מתעסקת בהרכב המועצה להשכלה גבוהה.

יהודית נאות: מה היא עשתה בחינוך?

יהודית נאות: סגרה את כל מרכזי הלמידה למורים?

יהודית נאות: הישג כביר.

יהודית נאות: ועדת החינוך החליטה שימזגו את המרפ"דים – המרכזים הפדגוגיים – עם מרכזי הלמידה, ובעוד שבוע עובר פרק הזמן שבו משרד החינוך צריך להגיש לנו את המלצותיו איך ממזגים.

יהודית נאות: אבל בינתיים מרכזי הלמידה סגורים, אז את מי ימזגו?

יהודית נאות: אני לא מבינה את ההחלטות.

יהודית נאות: וההחלטה האומללה על בחינות המגן הנוספות, שכמעט גרמה להשבתה – מה זה, כבר אין הידברות?

יהודית נאות: זה שבאופן פוליטי לא מדברים עם יאסר ערפאת, זה אומר שלא מדברים גם עם המורים?

יהודית נאות: מה הסגנון הזה?

יהודית נאות: והחינוך, רבותי, ילך וירד.

יהודית נאות: מה אני רואה אצל מי שמופקד על החינוך?

יהודית נאות: היות שרמת התלמידים שלנו, החל מגיל שלוש ועד גיל 18, הולכת ויורדת, אומרים: הבה – ומשתמשים במשפט הפופוליסטי – נפתח את שערי ההשכלה הגבוהה.

יהודית נאות: מה זה לפתוח?

יהודית נאות: לא להעלות את רמת התלמידים אלא להוריד את סף הכניסה.

יהודית נאות: למה אני נזעקת?

יהודית נאות: מה אכפת לי שבן-אדם הוא כן משכיל, לא משכיל, הרי בן-אדם הוא בן-אדם – כי אני מאמינה שהעתיד הכלכלי של מדינת ישראל תלוי מאוד במערכת ההשכלה הגבוהה.

יהודית נאות: בהחלט אני מאמינה בכך.

יהודית נאות: אני מאמינה שהדרך להיות מדינת רווחה בהיבט האנושי שלה היא של דאגה לכך שמעמדנו הכלכלי יהיה איתן.

יהודית נאות: לכן אני לא מסכימה לזילות ההשכלה הגבוהה.

יהודית נאות: בזמננו עמדנו פה והתקוממנו על כך שניסו להשחיל בחוק ההסדרים במשק פיקוח אקדמי – אגב, ממשלת ברק – על השלוחות הזרות.

יהודית נאות: לא שאני מתנגדת לפיקוח אקדמי, נהפוך הוא, אבל במסגרת חוק ההסדרים?

יהודית נאות: והנה, בחוק ההסדרים זה לא היה, משום שזה לא עסק במימוש יעדי התקציב, אבל ממשלת ברק, שכל כך חשבה שצריך פיקוח אקדמי, לא הגישה את זה כהצעת חוק ממשלתית אחר כך.

יהודית נאות: למה?

יהודית נאות: היום מונחת על שולחן הכנסת הזאת הצעת חוק של אותה ועדת חינוך, כל החברים חתומים.

יהודית נאות: אמרו לי, אולי זה לא היה עובר.

יהודית נאות: זה לא נכון.

יגאל ביבי: חברת הכנסת נאות, עלייך לסיים את הסיבוב הזה.

יהודית נאות: אני לא יכולה לסיים בשלילה, לכן אני אסיים בחיוב ואומר שאתה צודק בזה שזמני תם.

יגאל ביבי: רעיון גדול.

יגאל ביבי: אני מקווה שכולם יסיימו בחיוב, כי קשה לנאום את כל הנאום בחיוב.

יגאל ביבי: חבר הכנסת מקסים לוי ניהל את הישיבה, וכמה הסתייגויות עברו – בבקשה.

יגאל ביבי: חבר הכנסת הנדל, אתה רוצה גם לדבר?

מקסים לוי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, דיברתי לפני כמחצית השעה על הקיבוצים והמושבים, שגוזלים את ההכנסות העצמיות לרשויות המקומיות כשהם מקימים תעשיות של היי-טק ואולמות חתונה.

מקסים לוי: הרשויות המקומיות צריכות לקבל את הארנונה, והנה באים הקיבוצים והמושבים ומקימים את התעשיות האלה על שטח של מדינת ישראל וגוזלים את ההכנסות של הרשויות המקומיות.

מקסים לוי: איך תוכל הממשלה לעבוד?

מקסים לוי: אינני יודע.

מקסים לוי: אינני יודע מדוע השלטון המקומי איננו מתקומם נגד אותם מפעלים שקמים לצד הרשויות המקומיות.

מקסים לוי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר על בריאות, על מתנ"סים ועל נושא ההעשרה לילדים.

מקסים לוי: בנושא הבריאות, מדינת ישראל חוקקה חוק ביטוח בריאות ממלכתי.

מקסים לוי: איזה חוק ביטוח בריאות ממלכתי?

מקסים לוי: אנחנו בעידן שאותם אנשים שהציעו את הצעת החוק קבעו, שילד או אדם מדימונה או מסביון יקבלו אותה בריאות.

מקסים לוי: כך משמעות החוק.

מקסים לוי: אלא מה?

מקסים לוי: היום יש חוק בריאות לעני וחוק בריאות לעשיר.

מקסים לוי: אם אתה רוצה להתקבל בבית-החולים לניתוח, אתה יכול לשלם לבית-החולים ולקבל מהר תור לניתוח.

מקסים לוי: אתה רוצה רופא מומחה בבית-חולים, אפילו ממלכתי, אתה יכול לשלם ולקבל תור בתוך זמן קצר.

מקסים לוי: אבל האדם שמסכן גר בדימונה או בבאר-שבע או בירוחם או בקריית-שמונה, שאין לו הכסף, יוכל להמתין לתור לניתוח אפילו תוך סיכון החיים שלו.

מקסים לוי: אתה רוצה תרופה למחלה שלך?

מקסים לוי: היא לא נמצאת בסל הבריאות.

מקסים לוי: היא לא נמצאת בסל התרופות.

מקסים לוי: אתה צריך לבקש כסף כדי להשיג את התרופה הזאת.

מקסים לוי: מדוע?

מקסים לוי: משום שהיא יקרה והמדינה לא תממן את התרופה הזאת.

מקסים לוי: אתה מעוניין לקבל יותר שירות?

מקסים לוי: תשלם יותר לביטוח הבריאות המשולב.

מקסים לוי: תשלם 100 שקלים נוסף על מה שאתה משלם לפי החוק, ותקבל יותר בסל התרופות.

מקסים לוי: מה עושים אותם מובטלים ואותן אוכלוסיות שאין להם?

מקסים לוי: למעלה מ-500,000 ילדים נמצאים מתחת לקו העוני.

מקסים לוי: מה עושים מיליון המשתכרים שכר מינימום של 2,800 שקל?

מקסים לוי: מאין הם ייקחו כדי לשלם לרופא ולקבל תור קרוב לניתוח?

מקסים לוי: מאין יהיה להם כסף לשלם לרופא מומחה?

מקסים לוי: מאין יש להם לשלם תמורת התרופה וממה יש להם להשלים לביטוח המשולב?

מקסים לוי: איזה חוק זה?

מקסים לוי: חוק לעניים בעידוד הממשלה.

מקסים לוי: משום שבאות קופות-החולים ואומרות: לנו אין כסף.

מקסים לוי: המדינה לא מעבירה את הסכומים לתפעול המרפאות והקופות.

מקסים לוי: מה עושה הממשלה?

מקסים לוי: היא אומרת: תתייעלו.

מקסים לוי: תתייעלו על חשבונם של העניים בישראל.

מקסים לוי: זה לא רק מנהלי הקופות, אלא בעידוד הממשלה.

מקסים לוי: כאשר מדברים על הבריאות, יש צורך לראות אנשים שלפעמים גם אם הם נזקקים לתרופה מסוימת, הם אינם קונים אותה.

מקסים לוי: נושא המתנ"סים, למשל.

מקסים לוי: בזמנו, כאשר מנחם בגין היה ראש הממשלה, הוא גייס משאבים מיהדות העולם כדי לסייע לשכונות במדינת ישראל ולאוכלוסיות עצמן, ואז יהדות העולם התגייסה בתקציב שיקום השכונות, קמו מתנ"סים, קמו פרויקטים – – –

יגאל ביבי: סליחה, חבר הכנסת מקסים לוי, יש פה שינוי סדרים.

מקסים לוי: אחרי שאני אדבר ייעשה שינוי סדרים.

יגאל ביבי: רוצים לתת שלוש דקות לכל אחד.

מקסים לוי: עם כל הכבוד, שיעשו סדרים אחר כך.

יגאל ביבי: אתה צודק.

מקסים לוי: אחרי תעשה סדרים.

יגאל ביבי: אין בעיה.

מקסים לוי: בנושא המתנ"סים, למשל, או בנושא שיקום שכונות, גויס תקציב מיהדות העולם כדי לצמצם את הפערים בחברה, לצמצם את העוני.

מקסים לוי: כאשר גויס הכסף הזה, היתה אמנה בין יהדות העולם לבין ממשלת ישראל, שיהדות העולם, או הסוכנות היהודית, תיקח על עצמה חמש שנים לעשות פרויקט מסוים של העשרה, טיפול בעוני, הקמת מתנ"סים, יצירת חוגים לילדים, ואחרי חמש שנים ממשלת ישראל תיקח על עצמה למעשה את המשך ההפעלה של הדברים האלה.

מקסים לוי: יהדות העולם גייסה מיליארדים לנושא הזה, הקימה מתנ"סים בכל מקום במדינת ישראל וסייעה.

מקסים לוי: באו ממשלות ישראל ואמרו: תנו עוד חמש שנים ואחר כך נקיים את האמנה הזאת, משום שיש לנו עולים מברית-המועצות וצריך לגייס כסף.

מקסים לוי: אז המשיכו לממן את המתנ"סים.

מקסים לוי: אחרי תקופה של עשר שנים ממשלת ישראל היתה אמורה להמשיך במימון הפעלת המתנ"סים לטובת ילדי השכונות.

מקסים לוי: וראו זה פלא, היום בתקציב המדינה יש אפס לשיקום השכונות.

מקסים לוי: כלומר, פרויקטים של מתנ"סים שקמו כדי לתת מענה לא יימשכו וילדים לא יוכלו עוד לקבל חוגים.

מקסים לוי: אז מה עושה חברת המתנ"סים, לא מפני שהיא רוצה – למי שיש כסף, ישתמשו בו במבנה שניתן למסכנים על-ידי יהדות העולם.

מקסים לוי: המבנים האלה נבנו במיליונים של דולרים, אבל עתה הם יעסקו בחברה סגורה.

יגאל ביבי: משק סגור.

מקסים לוי: במשק סגור.

מקסים לוי: כך מי שיש לו כסף יקבל חוג העשרה במתנ"ס, או חוג מחשבים.

מקסים לוי: אבל מי שאין לו, מה הוא יעשה?

מקסים לוי: על סמך מה קמו המתנ"סים?

מקסים לוי: המתנ"סים לא קמו לילדי סביון, הם קמו כדי למחוק פערים, והיום בתקציב המדינה יש אפס לשיקום שכונות.

מקסים לוי: המשמעות היא שחברת המתנ"סים עתידה לפטר למעלה מ-100 עובדים וייסגרו מתנ"סים רבים שיעמדו כפיל לבן.

מקסים לוי: זו מדיניות אטומה, זו מדיניות שאין לה רגש.

מקסים לוי: כאשר מדובר על המתנ"סים זה לא רק חינוך בלתי פורמלי.

מקסים לוי: זה תנועות נוער שאין להן תקצוב, לא ל"צופים" ולא לתנועת נוער אחרת.

מקסים לוי: לתנועות נוער אין היום קיום.

מקסים לוי: תנועת נוער בעיר מושכת אליה נערים, כדי שלא יסתובבו ברחובות, ולרשת המתנ"סים ולמשרד החינוך אין היום תשובות לתנועות הנוער.

מקסים לוי: העשרה לימודית אין, חוגים במתנ"סים אין, תנועות נוער אין, מה יקרה בסופו של תהליך?

מקסים לוי: איזו אטימות.

מקסים לוי: מדברים כאן על משרד החינוך ועל מה שהולכים לחסל.

מקסים לוי: משרד העבודה והרווחה נותן מכסות לילדים מוגבלים.

מקסים לוי: יש ילדים שלומדים בעיר מסוימת ואחר-הצהריים נלקחים בהסעה לעיר אחרת, למקום שבו יש מוסד לילדים מוגבלים.

מקסים לוי: העירייה מקבלת מכסה מסוימת; נניח שיש 100 מוגבלים, העירייה מקבלת 50 מכסות והיא צריכה להחליט אילו קריטריונים היא תקשיח ולאיזה מוגבל לתת – האם למוגבל שלא יכול ללכת, או למוגבל הסובל מפיגור שכלי.

מקסים לוי: מה עושה אז ממשלת ישראל בתקציב המדינה?

מקסים לוי: משרד החינוך אומר: זה לא שלי, זה חינוך בלתי פורמלי.

מקסים לוי: בא משרד העבודה ואומר: מה פתאום שאני אקח על עצמי את החינוך של אותו ילד, אסיע אותו לעיר אחרת ואשלם גם את האגרה בעיר האחרת.

מקסים לוי: מה עושות הרשויות?

מקסים לוי: אותן רשויות שולחות היום את הילדים הביתה משום שזה לא אושר בתקציב המדינה.

מקסים לוי: המוסדות הקיימים בערים כמו בני-ברק, רמלה, תל-אביב, משלחים אותם ילדים.

מקסים לוי: למה?

מקסים לוי: משום שהרשויות לא משלמות.

מקסים לוי: אז מתחילה היסטריה של ההורים וראש העיר המסכן צריך להחליט האם הוא ישלח את הילדים על חשבון הקופה של הרשות המקומית, כשהיום יש חסר בהכנסות עצמיות משום שהמובטלים אינם יכולים לשלם, יש פטורים למשפחות עניות, לעולים חדשים נותנים הנחות.

מקסים לוי: איך תעבוד רשות מקומית?

מקסים לוי: מאיזה תקציב היא תעבוד?

מקסים לוי: מהתקציב של ההכנסות העצמיות?

מקסים לוי: מקיצוץ של משרדי הממשלה?

מקסים לוי: איזו מדיניות אטומה היא כאשר הזרוע המבצעת של מדיניות הממשלה והתקציב שאנחנו מאשרים היום גורמים להתמוטטות של כלל הרשויות המקומיות בישראל משום שהן לא יוכלו לעמוד בנטל המאבק הזה לחיים.

יגאל ביבי: המשך הדברים בהסתייגויות הבאות.

מקסים לוי: כאשר מדובר על 8 או 6 מיליארדי שקל לפיתוח, הייתי מעדיף לבטל את הכביש ואת המדרכה, הייתי מעדיף לבטל את הרכבת ולתת חינוך לסטודנטים.

מקסים לוי: אם במקום 8 מיליארדי שקל אפשר היה לקצץ בתשתיות ולתת 3 מיליארדי שקל לנושאים החברתיים, הייתי מעדיף זאת, למשל, לסטודנטים, לחינוך ולאותם עניים, ואז נוכל לתקן.

מקסים לוי: אם לא נתקן את העוול של החינוך, של תנועות הנוער, של בני הנוער, של המתנ"סים, של הילדים המוגבלים, של העשרה, לא נוכל לתקן זאת בעוד שנה או שנתיים, מפני שכדי לשקם את הדברים האלה מדינת ישראל תצטרך לתת תקציבים אדירים ואולי היא לא תוכל.

מקסים לוי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לסכם.

מקסים לוי: מדברים היום על אלימות במשפחה.

מקסים לוי: מדוע שלא תהיה אלימות במשפחה?

מקסים לוי: זוג צעיר קנה דירה, הוא לא יכול לשלם והבנק עיקל לו את הדירה.

מקסים לוי: לאן הוא ילך עם הילדים?

מקסים לוי: הוא ילך להורים שלו.

מקסים לוי: לפעמים ההורים גרים ב-50-40 מ"ר, האשה צריכה להיות עם הילד שלה בסלון, אין פרטיות, אין כלום.

מקסים לוי: מדוע שלא תהיה אלימות?

מקסים לוי: האב המובטל אומר: הנה, באו גם הבן שלי, גם אשתו וגם הילד ואני צריך לממן אותם.

מקסים לוי: איך אני אוכל לעשות את זה?

מקסים לוי: מישהו בדימונה התאבד בגלל העיקול של מס הכנסה ומע"מ כי הוא לא יכול היה להחזיר כספים.

מקסים לוי: על מה מדברים פה?

מקסים לוי: הסכנה הגדולה יותר היא שמתוך תסכול ייגרמו לחברה נזקים אדירים.

מקסים לוי: למשל, בנושא הסמים שמסתובבים בכל עיר תראו שאין אפילו 1% בתקציב המדינה למלחמה בנגע הזה, או לטיפול באותם נפגעי סמים.

מקסים לוי: האטימות הזאת מתחילה ממשרד השיכון וממשיכה עד למשרדי ממשלה אחרים.

יגאל ביבי: תודה רבה לחבר הכנסת מקסים לוי.

יגאל ביבי: אני רוצה להודיע לחברי הכנסת, מכאן ולהבא ההסדרים יהיו כאלה: כל חבר כנסת ידבר על הסתייגות אחת שלוש דקות בכל מחזור.

יגאל ביבי: מי שיגלוש, אחשיב לו את זה כשתי הסתייגויות.

יגאל ביבי: לכן אבקש שלא לגלוש.

עסאם מח'ול: באיזה סיבוב אנחנו?

יגאל ביבי: סגנית המזכיר רושמת ותיכף נודיע על הסיבוב.

יגאל ביבי: אני קורא: חברי הכנסת אליעזר זנדברג, ויקטור בריילובסקי, ישראל כץ, עמיר פרץ, חיים כץ, איתן כבל, יחיאל לסרי, אלכסנדר צינקר, רומן ברונפמן – אינם נוכחים.

יגאל ביבי: חברת הכנסת נחמה רונן, דיברת היום?

יגאל ביבי: כבודך תדבר שלוש דקות.

נחמה רונן: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך על הזכות לדבר.

נחמה רונן: הגשתי את ההסתייגויות שלי בנושא עוקף חוק התכנון והבנייה, המצאה ישראלית כחול-לבן חדשה של ראש הממשלה ושר האוצר – כביש עוקף תכנון במדינת ישראל.

נחמה רונן: מועצת החכמים ישבה על המדוכה והגיעה למסקנה, שיקימו ועדה שעוקפת את כל מערכות התכנון, ועדה ששר האוצר וראש הממשלה הם שיחליטו בה מה זאת תשתית לאומית, וכל פרויקט שלדעתם ייכלל תחת הכותרת תשתית לאומית ילך לאיזו ועדת משנה שלא קשורה למועצה הארצית לתכנון ובנייה, לא קשורה לוועדות תכנון, לא מקומיות ולא מחוזיות, ואותה ועדת משנה תאשר כל פרויקט שראש הממשלה ושר האוצר יחפצו ביקרו.

נחמה רונן: ובמסגרת התשתית הלאומית, ניסינו להבין בוועדת הכספים מה זה תשתית לאומית, למה מתכוון ראש הממשלה, ושר האוצר, כשהוא אומר תשתית לאומית, ולא הצלחנו לקבל על זה תשובה.

נחמה רונן: יותר מזה, ניסינו להקשות ולהבין אילו פרויקטים גדולים תקועים היום במדינת ישראל תחת הכותרת תשתית לאומית, שוועדות התכנון תוקעות אותם.

צבי הנדל: בלי סוף.

נחמה רונן: חבר הכנסת הנדל, לא פרויקטים שתקועים מפני שמשרדי ממשלה לא מצליחים להגיע ביניהם להסכמות ולהסדרים; לא פרויקטים שתקועים כי יש רשויות שמתנגדות להכיל בתוכן, למשל חוות-גז או חוות-דלק, לא זה.

נחמה רונן: מדובר על פרויקטים שמערכות התכנון תוקעות אותם שנים, הירוקים לצורך העניין, אויבי העם, תוקעים את אישור אותן תוכניות.

נחמה רונן: הבאנו את דינה רצ'בסקי, שהיא מנהלת המועצה הארצית לתכנון ובנייה, ומסתבר שיש אפס תוכניות שתקועות.

נחמה רונן: כל התוכניות שהגיעו למועצה הארצית אושרו בהישג של לוחות זמנים, שאין לזה תקדימים בכלל במקומות אחרים בעולם.

נחמה רונן: מה כן תקוע?

נחמה רונן: אותם פרויקטים שאושרו במועצה הארצית; תקועים כי משרדי הממשלה לא הצליחו להגיע להסכמים ביניהם.

נחמה רונן: רשויות מסוימות תקעו אותם פרויקטים.

נחמה רונן: שום דבר שקשור לתכנון, שום דבר.

נחמה רונן: יותר מזה, בא שר האוצר ומציג שהוא וראש הממשלה רוצים להכניס לכל הנושא של תשתית לאומית יחידות דיור, בכלל מבנים למגורים.

נחמה רונן: ממתי בנייה למגורים זו תשתית לאומית?

נחמה רונן: זה המצב היום, של שנות ה-90, שהגיעו מיליון עולים מרוסיה שלא היה איפה לשכן אותם, והיה צריך ול"לים למיניהם כדי ליצור הסכמות לאתרי קרוונים או לבניות מהירות?

נחמה רונן: הלוואי שיבואו, אנחנו מחכים, אבל אף אחד לא רוצה לבוא לפה.

נחמה רונן: בצורה שהממשלה הזאת מתנהגת, גם אלה שפה כבר לא רוצים להישאר.

נחמה רונן: אז על מה מדובר?

נחמה רונן: ממתי שכונות יוקמו כתשתית לאומית באיזו ועדה שתאשר?

נחמה רונן: בלי ועדה מקומית, בלי ועדה מחוזית, רק כי שר האוצר וראש הממשלה, אולי לא הנוכחיים, אולי גם אלה שיבואו, אני לא רוצה לעשות עוול לראש הממשלה הנוכחי – אבל תאר לך שחבורה של קבלנים שמקורבת לשר האוצר או לראש הממשלה לא תצליח לקדם תוכניות שלמות במסלול הרגיל, יש לגיטימציה לראש ממשלה ולשר האוצר לעשות עוקף תכנון.

נחמה רונן: באיזו מדינה מתוקנת יש דבר כזה?

נחמה רונן: אני שמחה ששתי ההסתייגויות שלי עברו בוועדת הכספים, התקבלו בוועדת הכספים.

נחמה רונן: האחת, להוריד את כל נושא הבנייה בכלל מהנושא של תשתית לאומית.

נחמה רונן: בנייה למגורים זה לא תשתית לאומית.

נחמה רונן: והשנייה, שבמועצת החכמים שתקבע מה זה פרויקט לאומי יהיו לא רק שר האוצר וראש הממשלה, אלא גם שר הפנים.

נחמה רונן: ואני מקווה ומעריכה שמערכות התכנון ומערכות המקצוע במשרד הפנים לא ייתנו לשר הפנים לשים את החותמת שלו על משהו שהוא לא כשר.

נחמה רונן: ואני מאוד מקווה שאנחנו באמת נוכל להוריד את הנושא הזה מסדר-היום.

יגאל ביבי: תודה רבה.

יגאל ביבי: חבר הכנסת צבי הנדל, בבקשה.

יגאל ביבי: רבותי, לאחר חבר הכנסת צבי הנדל, אני אלך לפי התור בדיוק.

יגאל ביבי: אני קורא את השמות בצורה ברורה, חדה, מי שנמצא – נמצא, מי שלא נמצא – יפסיד את תורו.

צבי הנדל: מכובדי היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חברות הכנסת, מאחר שקודמתי דיברה על פרויקטים לאומיים, אני לא אוכל לדבר על שום נושא לפני שאני מחסל את זה.

צבי הנדל: אחד הנושאים המרכזיים שנאבקנו עליהם הוא, שפרט לנושא של הקלה בתכנון ובנייה, לפרויקטים לאומיים יהיה חוק מיוחד ותהיינה להם הקלות נוספות גם בתחומי המכרזים וגם בתחומי ההפקעות.

צבי הנדל: היום יש במדינה לפחות עשרה פרויקטים, שבסכום כולל של השקעה של למעלה מ-12-10 מיליארד דולר של כסף פרטי – לא המדינה תשים אותו, אנשים פרטיים מוכנים להשקיע, בתחום הרכבות, בתחום תשתית של הנפט וכו'.

צבי הנדל: והדברים מתעכבים, וכולנו יודעים מהו המצב הכלכלי הגרוע היום במדינה ולאיזו תנופה בלתי רגילה יכולנו להגיע מבחינת תעסוקה בעיקר, אבל זה היה מניע את כל גלגלי המשק, אם היו מתחילים היום עשרה פרויקטים בסדר גודל של 10 מיליארדים.

צבי הנדל: מיליארד, לא מיליון; כל מיליארד זה 1,000 מיליון.

צבי הנדל: 10 מיליארדי דולר, לא שקל, אני אומר את זה למאזינים שלא קולטים את החשבון ונזרקים פה מספרים.

צבי הנדל: הרי זה יכול להניע את המשק בצורה בלתי רגילה.

צבי הנדל: אז יהיו עניים, ולא יהיה כסף לשום דבר, ויהיו מובטלים, מאות אלפים בבית, וכל אחד יקפיד על התכנון המדויק ויקפיד שלא להפקיע בלי איזה הליך מסורבל וארוך, וכל המשרדים צריכים להסכים.

צבי הנדל: צריך לתת בידי השלטון המרכזי בעת קשה כזאת, מצב כלכלי כל כך קשה, אפשרות לפרוץ את המסגרות הכלכליות על מנת לרוץ קדימה, כי האסון הגדול שבו אנחנו נמצאים מבחינה כלכלית, שכל יפי הנפש האלה הביאו אותנו אליו – הביאו אותנו למצב כלכלי כל כך עגום בגלל איזה חלומות באספמיה על תהליך שלום מדומה כזה או אחר, הביאו עלינו מלחמה כזאת שהרסה את הכלכלה במדינה, תיירים לא מגיעים, אנשים לא פותחים עסקים, מפחדים ללכת ברחובות, עסקים מתמוטטים.

צבי הנדל: כל זה כבר אמר נגיד בנק ישראל, איזה נזק עצום לתוצר הלאומי הגולמי גרמו לנו תהליך אוסלו והמלחמה של השנה האחרונה.

צבי הנדל: לכן אני אומר, כשאנחנו נמצאים במצב קשה, כל יפי הנפש שגרמו שנהיה במצב הקשה הזה, שלא יקטלו עכשיו את ראש הממשלה בסיכומים של השנה לכהונתו, ויאפשרו לפתוח את נושא התכנון, נושא הביצוע, נושא הפרויקטים הלאומיים, ולתת סוף-סוף תנופה למשק, ואז תהיה, בעזרת השם, גם תעסוקה ויהיה גם כסף לכל המגזרים שלהם צריכים לעזור, כי מס הכנסה יתחיל לקבל את התשלומים מהאוכלוסייה שתעבוד, ולא רק לשלם לכאלה אוכלוסיות שנמצאות בבית.

יגאל ביבי: תודה רבה לחבר הכנסת הנדל.

יגאל ביבי: חברי הכנסת גנדי ריגר, מרינה סולודקין, יעקב ליצמן, יעל דיין, נואף מסאלחה, איוב קרא, קולט אביטל, סופה לנדבר, חיים רמון, ויצמן שירי, אברהם שוחט, משה גפני, מיכאל קליינר, מיכאל איתן – אינם נוכחים.

יגאל ביבי: חבר הכנסת עזמי בשארה נותן לחבר הכנסת דהאמשה לדבר לפניו, ולאחר מכן חבר הכנסת בשארה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, עמיתי עזמי בשארה, בתקציב הזה אנחנו רואים למעשה שהגזירות של הממשלה והאטימות שלה הן מעל ומעבר לכל פרופורציה ולכל מה שהתנסינו בו, ויש לנו ברוך השם קצת ניסיון מתקציבים קודמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עוד לא היה דבר כזה, שבאופן מפורש, גלוי ביותר – וכאשר יש קיצוץ, לא נורא, הקיצוץ הכרחי והוא לרוחב וחייבים את מיליארד הדולר האלה, את החור הזה לסתום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז באים למועצות הערביות, וזה כולל במקרה זה גם את המועצות הדרוזיות, שאצלן הקיצוץ 2.6%.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמה זה במועצות היהודיות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 1.4%.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת אומרת משהו כמו 1.2% יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: וזה מתבטא כמובן בעשרות מיליונים בתקציב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה ואיך?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני הייתי עכשיו בוועדת הכספים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ניסיתי איכשהו לברר, ונמצאים פה בכנסת, אגב, כל ראשי המועצות, כמעט כולם, הם הוזמנו – הערביות, הדרוזיות והצ'רקסיות – והם באים להרים קול צעקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך יכול להיות, שבאופן מפורש, מכוון, ברור ביותר, הקיצוץ במגזר ובמועצות היהודיות יהיה 1.4% והקיצוץ במועצות הערביות והדרוזיות והצ'רקסיות הוא 2.6%?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת החלטה שאולי ניתן עדיין לתקן אותה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אך לא רק זאת, אדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הובטח גם על-ידי ראש הממשלה, ובכל פורום מתאים, שבתקציב הרשויות הערביות לשנה הזאת, בסכומים שהוקדשו למגזר הערבי, לא יהיה קיצוץ נוסף.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכל זאת, אני רואה שלפי מה שהוגש אתמול לוועדת הכספים, 49 מיליון שקלים גם יקוצצו מהתקציב שהוקדש כאילו כדי לקדם בצורה כלשהי או להתחיל את דרכה של כלכלה אחרת לגבי המגזר הערבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא ייתכן שכאשר עם המגזר הערבי נמנים 19% מהאוכלוסייה, חלקה של האוכלוסייה הזאת בתקציב הוא 6.5%.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: וזה עוד לפני הקיצוצים.

יגאל ביבי: אתה מקזז את תקציב הביטחון וההלוואות?

יגאל ביבי: ביטחון שייך גם להם, וגם הלוואות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדובר באחוזים של כלל האוכלוסייה, ותקציב הביטחון הוא הרי חלק מהתקציב הגלובלי כולו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן, כשאנחנו מקבלים 6.5% למגזר הערבי, גם מתוך זה מקצצים, כפי שאמרתי קודם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבקש לומר כמה דברים בשפה הערבית.

יגאל ביבי: בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום, חברי המאזינים, הנושא הוא התקציב הנוכחי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתמול התחלנו לדון בתקציב זה באופן מתמשך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעתי עכשיו על כך שאפילו כאשר מצאה הממשלה את עצמה נאלצת לבצע קיצוצים חדשים, וכל המשרדים סובלים מקיצוצים, אנו מוצאים שקיצוצים אלה לא נעשו באופן שווה, ולא נהגו בהם במגזר הערבי כשם שנהגו בהם במגזר היהודי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשויות המקומיות הערביות הקיצוצים הם 2.6% מהתקציב השנתי, בעוד במגזר היהודי – 1.4% בלבד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: משמעות הדבר הינה, שעשרות מיליונים נוספים נקטפים ונכרתים מהתקציבים המיועדים למועצות המקומיות הערביות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמו כן, למרות כל ההבטחות וההתחייבויות של ראש הממשלה והאחראים שלא לקצץ סכומים כלשהם מהתקציב שיועד בכללו למגזר הערבי, ולבצע רפורמות ושינויים מסוימים, הרי שקוצצו מתקציב זה, פעם נוספת, למרות כל ההתחייבויות, 49 מיליון שקלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואוסיף ואומר באופן ברור שאינו ניתן לפרשנות, שלא ייתכן שתהיה מתייחסות שכזו, שהיחס כלפי הקיצוצים במגזר הערבי הוא באופן אחד, בשעה שכלפי המגזר היהודי הוא באופן אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

יגאל ביבי: שוכראן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

יגאל ביבי: עזמי בשארה, בידכ בתיחכי ערבי?

יגאל ביבי: וואלה וואחד מא בפהאם.

עזמי בשארה: הוא יכול היה לנאום את כל הנאום בערבית, כי שלושתנו כאן במליאה יודעים ערבית.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, בתוך כל הערבוב שקיים בין כלכלה לפוליטיקה במדינת ישראל, מי שנוטה לכיוון החלטות לדעתי לא ענייניות בכלכלה הישראלית, חלקן בכיוון מסוים לא נכון, שלא מעודד צמיחה, וחלקן מרחיב את הפער בין עניים לעשירים, בין מרכז לספר, בין ערבים ליהודים וכו', המפעל – ואני אשתמש במלה הכי גסה שיש – הכי דפוק מבחינה כלכלית, המפעל גם הכי מזיק מבחינה כלכלית, המפעל הכי בעייתי מבחינה כלכלית גם מתקשר לפוליטיקה הכי בעייתית, שהיא הבלם העיקרי בפני הצמיחה, שזה מדיניות הממשלה, זה מפעל ההתנחלויות.

עזמי בשארה: אין מקום במדינת ישראל שבו נפגש טמטום פוליטי עם חוסר צדק כלכלי כמו המפעל של ההתנחלויות.

עזמי בשארה: ואני לא אומר את זה רק מכיוון שאני מתנגד למדיניות ההתנחלויות, אלא מכיוון שברור למי שמתנגד ולמי שבעד, שבתקופה הזאת אחד הבלמים העיקריים, אם לא הבלם העיקרי, לצמיחת הכלכלה, שגורם לצמצום העוגה שצריכה להתחלק בצורה צודקת, זה ההתנחלויות.

עזמי בשארה: ההתנחלויות לא רק ממשיכות לצמוח – הן צמחו, אגב, טוב מאוד גם בתקופת ברק – אלא הן גם נהנות כלכלית מפריווילגיות.

עזמי בשארה: כלומר, זה הולך בשני הכיוונים, אדוני היושב-ראש.

עזמי בשארה: היישובים הישראליים בגדה המערבית, ברצועת-עזה ובגולן נהנו בעשור הקודם מההכנסה המוניציפלית הגבוהה ביותר בתקציב הרגיל.

עזמי בשארה: בחישוב לנפש – 5,428 שקלים בממוצע רב-שנתי.

עזמי בשארה: לדעתי זה אפילו עלה השנה.

עזמי בשארה: זאת בשעה שהממוצע עבור כלל ישראל – יש מושג כזה "כלל ישראל".

עזמי בשארה: אנחנו מבדילים בין העם בישראל לבין עם ישראל.

עזמי בשארה: כשאני מדבר על כלל ישראל אני לא מדבר על עם ישראל, אדוני, אלא על כלל האזרחים הישראלים.

עזמי בשארה: יש דבר כזה, ויש להם נציגים בכנסת.

עזמי בשארה: אברהם פורז טוען שהוא מייצג אותם, לדעתי בטעות.

עזמי בשארה: הוא מייצג רק סקטור קטן מהם, אף שהוא אוהב להיות אזרחי.

אברהם פורז: אנחנו הרוב המוסרי.

יגאל ביבי: גם בתורה יש הרבה פעמים "עם" ויש "ישראל".

אברהם פורז: ויש עם הארץ.

עזמי בשארה: אבל עם ישראל זה מושג דתי.

עזמי בשארה: אני מדבר על העם בישראל.

עזמי בשארה: על כל פנים, הממוצע שם הוא 3,807 שקלים לנפש.

עזמי בשארה: הנתון המקביל עבור יישובי פורום ה-15, שלא נהנים מתקציב יתר, הוא 4,112 שקלים.

עזמי בשארה: עבור עיירות הפיתוח התקציב הוא 4,176 שקלים, ועבור היישובים הערביים – 2,402 שקלים.

עזמי בשארה: כפי שאתם יודעים, ההכנסות של רשויות מקומיות באות משני מקורות: מקור מימון עצמי ומקור ממשלתי.

עזמי בשארה: יישובי הגדה המערבית והגולן נהנו מן ההכנסה המוניציפלית מן הממשלה, בתקציב הרגיל, הגבוהה ביותר.

עזמי בשארה: בחישוב לנפש – 3,679 שקלים, בשעה שההכנסה המקבילה בכלל ישראל עמדה על 1,458 שקלים.

עזמי בשארה: זה יותר מכפול, פעמיים וחצי.

עזמי בשארה: בשלוש קבוצות היישובים האחרות היו הנתונים כדלהלן: בעיירות הפיתוח – 2,308 שקלים; ביישובים הערביים – 1,720 שקלים; ביישובי פורום ה-15 – 895 שקלים.

עזמי בשארה: צריך לזכור, אדוני, ביישובי הגדה המערבית וברצועת-עזה, בלי הגולן – 3,679 שקלים, הכנסות ממשלתיות שלא ממקורות מימון עצמי.

עזמי בשארה: ממימון עצמי, אף שאלה אנשים שנהנים מכל מיני יתרונות, הקלות מס וכו', גם בהכנסות העצמיות רמת ההכנסה לנפש אצלם היא 1,732 שקלים, שהיא נמוכה מן הממוצע בישראל, שהוא 2,348 שקלים לנפש – מרכיב ההכנסה העצמית של המועצות.

עזמי בשארה: כלומר, גם בהכנסה העצמית האנשים האלה לא משלמים.

עזמי בשארה: מלבד זה, במימון הממשלתי הם מקבלים פי-2.5 מעיירות הפיתוח בתשלום הממשלתי לנפש במועצות המקומיות.

עזמי בשארה: לדעתי אחד הבלמים העיקריים של צמיחה כלכלית לכל הכלכלה הזאת הוא המדיניות, הפוליטיקה.

עזמי בשארה: זה שאין הכנסות בכלל מתיירות וכמעט אין זרימת השקעות בשנה האחרונה ויש מיתון ויש האטה – אחד האלמנטים העיקריים שגורמים לזה הוא מדיניות ההתנחלויות.

עזמי בשארה: אבל נעזוב את זה בצד, שלא יגידו שאני עושה עכשיו ויכוח פוליטי.

עזמי בשארה: מבחינת צדק חברתי, למה האנשים האלה מקבלים כל כך הרבה פריווילגיות מול עיירות הפיתוח ומול האוכלוסייה הערבית ומול שכבות חלשות אחרות במדינה הזאת?

עזמי בשארה: העדפות-על למתנחלים הן לא רק בתחום המוניציפלי, אלא גם בתחום הבנייה למגורים, בתחום של מבני ציבור, בתחום של סלילת כבישים וכו'.

עזמי בשארה: כל עוד המדיניות הזאת נמשכת, אדוני, אנחנו מדברים – פה בעצם טוחנים, לא מדברים – על מצב כלכלי נתון עגום ביותר, שאנחנו רוצים שיתחלק בצורה צודקת יותר, ובמדיניות המיסוי הנוכחית, במדיניות הממשלה הנוכחית, גם בגישה האנושית שחברי כנסת לפני דיברו עליה, שראש הממשלה עוד לא היה מוכן לראות את הנכים, לדבר אתם – גם מבחינת הגישה האנושית אני לא יכול לצפות לכלום מבחינת הצדק החברתי.

עזמי בשארה: ובנתונים האלה מבחינה פוליטית מן הראוי – ולדעתי, זה בכלל לא נחשב להסתת סקטור נגד סקטור, אלא ויכוח ענייני ביותר, כאשר אנחנו מדברים על המצב הכלכלי הנתון, גם מבחינת המגבלות הפוליטיות לצמיחה וגם מבחינת החלוקה הצודקת בתוך מה שנתון – שנפנה הרבה הרבה ביקורת לעניין הזה של הזרמת כספים להתנחלויות.

עזמי בשארה: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: רשות הדיבור לחבר הכנסת מוחמד כנעאן – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת תאופיק חטיב – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת מיכאל נודלמן – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת אליעזר כהן – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת צבי הנדל – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת אורי אריאל – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה, שלוש דקות.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לדעתי זה לא מקרה שהקואליציה וראש הקואליציה עומדים על כך שאנחנו נתייחס להסתייגויות בסיבובים של שלוש דקות.

עסאם מח'ול: אני חושב שזה חלק מההיגיון שהתקציב המוגש היום לפנינו בא לבטא.

עסאם מח'ול: הוא בא להסתיר יותר מאשר לגלות.

עסאם מח'ול: התקציב הזה בא להסתיר את האמת הכלכלית-החברתית של מדיניות הממשלה הזאת.

עסאם מח'ול: אני רוצה להגיד, שיש מגמה מאוד ברורה ומאוד חזקה, חריפה ודורסנית למנוע מהציבור הרחב לראות את האמת של התקציב הזה ושל המדיניות החברתית-הכלכלית של הממשלה הזאת.

עסאם מח'ול: אני חושב שיפה לתאר את התקציב הזה כתקציב שדגל שחור מתנוסס מעליו.

עסאם מח'ול: זה תקציב לא מוסרי, זה תקציב שמכה ומפיל קורבנות, כמו המדיניות של הממשלה הזאת בכל תחום.

עסאם מח'ול: זה תקציב שמפלה, ולא רק בשאלת סדר העדיפויות הלאומי והפניית תקציבים להתנחלויות.

עסאם מח'ול: אתמול גוללתי כאן את נתוני המחקר של "מרכז אדוה", וגם חבר הכנסת בשארה הציג עכשיו את השאלה הזאת מפן אחר.

עסאם מח'ול: אבל מעבר לזה, זה תקציב שמעמיק את הפערים בתוך החברה הישראלית בצורה בלתי אפשרית ובלתי אנושית.

עסאם מח'ול: זה גם תקציב מיליטריסטי, זה גם תקציב שמיטיב עם המיעוט הקטן ביותר, עם העשירונים העליונים, ופוגע בשכבות הרחבות ביותר בציבור.

עסאם מח'ול: לפי הנתונים הרשמיים, העשירון העליון באוכלוסייה גורף שליש מההכנסה הכלכלית, העשירונים השמיני והתשיעי גורפים עוד שליש מההכנסה, ואילו העשירונים מ-1 עד 7, שהם כ-70%, חבר הכנסת דוד לוי, מסתפקים בשליש מההכנסה הכלכלית של החברה שלנו.

עסאם מח'ול: ולכן, אנחנו נמצאים במצב שהוא בלתי אפשרי, בלתי מוסרי.

עסאם מח'ול: אי-אפשר להעלים אותו.

עסאם מח'ול: צריך להציג אותו שחור על גבי לבן בפני הציבור שיושב בבית, והתקציב הוא לא רק מספרים שאי-אפשר להבין אותם; התקציב הוא מדיניות מאוד בוטה, מאוד ברורה, חד-משמעית: הוא מיטיב עם חלק, עם השמנת, עם הקצפת, והוא פוגע בכל החברה, בשכבות הרחבות ביותר בחברה.

עסאם מח'ול: ורק כדי להמחיש את העניין הזה אני רוצה להציג את הפערים האדירים בין אותו עובד עם שכר מינימום – –

מיקי לוי: בהסתייגות הבאה.

עסאם מח'ול: אני מסיים בזה.

עסאם מח'ול: – – לבין אותו מנהל בנק; בין אותו עובד שמקבל 3,200 שקל לחודש לבין אותו מנהל בנק שמקבל 800,000 שקל לחודש.

עסאם מח'ול: כדי לכסות טיפול שיניים שעולה 5,000 שקל, העובד הרגיל צריך לעבוד 300 שעות, ואילו מנכ"ל הבנק צריך לעבוד שעה ורבע.

עסאם מח'ול: כדי לקנות 3 ליטרים חלב העובד צריך לעבוד שלוש שעות; המנכ"ל – פחות משנייה.

עסאם מח'ול: כדי לכסות שכר דירה של 500 דולר העובד צריך לעבוד 120 שעות, ומנהל הבנק – פחות מחצי שעה.

עסאם מח'ול: חוג בבית-ספר – שש שעות עבודה לעובד רגיל, ושנייה וחצי למנהל בנק.

עסאם מח'ול: ספר של 70 שקל – ארבע שעות עבודה לעובד רגיל, ופחות משנייה למנהל בנק.

עסאם מח'ול: זה רק חלק, רק כדי לנסות להתחיל לחשוב במושגים המוחשיים, כדי שנוכל להבין מה המשמעות של פער כזה.

עסאם מח'ול: זה פער דורסני, זה פער בלתי אפשרי, זה פער שמפיל קורבנות יום-יום ומחסל זכויות של ציבור רחב, ואני חושב שאת התקציב הזה צריך לזרוק.

עסאם מח'ול: התקציב הזה הוא בלתי מוסרי, מעל התקציב הזה מתנופף דגל שחור, וצריך להפיל אותו.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי – אינה נוכחת.

מיקי לוי: חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת טלב אלסאנע – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת האשם מחאמיד – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת דוד לוי, בבקשה.

דוד לוי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, כוותיק בבית הזה לא אטעה אם אומר, כי מראשית קיומו לא היתה התבזות שכזאת.

דוד לוי: אנחנו שותפים בדיון הזה בהתבזות קולקטיבית: ממשלה שמכינה תקציב – מסתבר שהתקציב הזה בנוי על משאלות לב ולא על הערכה אמיתית של המצב – מושכת את התקציב, מחזירה אותו, מתקנת אותו; מחזירה אותו שוב, מתקנת אותו; מנסה להגיע להסכם עם הגורמים המאיימים בקואליציה הקולוסלית הזאת, ואמש היינו עדים שוב למין משחק מחבואים מכוער, שבו יושב-ראש ועדת הכספים מודיע בלילה על הפסקת הדיונים – שוב התרוצצות באוצר, מישהו שגה, מישהו טעה, לא הכניסו את מה שהבטיחו, וכך חוזר חלילה, והעם רואים את הקולות.

דוד לוי: אדוני היושב-ראש, כגודלה של הממשלה הזאת גודל האכזבה ממנה.

דוד לוי: ממשלה גדולה, ענקית, קולוסלית, 83 חברי כנסת בקואליציה, ותקציב חיוור שאינו נותן תשובה על שום בעיה שהציבור מתחבט בה.

דוד לוי: מסתבר יותר ויותר, שמלבד רצונה להמשיך ולהתקיים אין היא רואה בכלל את המציאות.

דוד לוי: אפשר לומר על התקציב הזה, אדוני היושב-ראש, שהוא תקציב עוקף בעיות, הוא איננו מתמודד עמן.

דוד לוי: בתקציב הזה אין בעיה שמטופלת.

דוד לוי: בתקציב הזה אין תשובה על שום סוגיה הזועקת היום.

דוד לוי: אין תשובה למובטלים שמספרם הולך וגדל.

דוד לוי: אין תקדים למספר המובטלים.

דוד לוי: יש 250,000 מובטלים היום, ואנחנו מתבשרים שבשנה הבאה יתפח המספר הזה עוד יותר ויעלה מעל ל-300,000 מובטלים.

דוד לוי: האם הממשלה הזאת קיימה דיון אחד על האבטלה?

דוד לוי: האם היא יצאה ביוזמה אחת?

דוד לוי: האם הממשלה הזאת יודעת מה עובר על המובטלים האלה?

דוד לוי: יום-יום אנחנו מתבשרים על עוד מפעל שנסגר ועל עוד מאות אנשים ובני משפחותיהם היוצאים אל הרחוב, השורפים צמיגים, ואין שומע, כי אין כתובת.

דוד לוי: זו ממשלה גדולה ודלה בחשיבה ובתחושת האחריות.

דוד לוי: אין ממשלה היום בישראל.

דוד לוי: בעצם היום הזה פתחו הנכים בשביתת רעב.

דוד לוי: הגיעו אל השבר הנורא מכול.

דוד לוי: כך נראית חברה שאינה יכולה לפתור את בעיית הנכים שבתוכה.

דוד לוי: והעם זורם כדי להביע את התמיכה בהם, וממשלה עיוורת איננה רוצה לראות את המציאות המרה, הכואבת.

דוד לוי: הדרמה הזאת בפתח ביתנו כאן, ואין מי שיטפל.

דוד לוי: לכל מאיים, לממשלה הזאת יש היענות.

דוד לוי: ואלה יש כנראה רק דרך אחת לשבור אותם – להבאיש את רוחם ואת ריחם ואת תדמיתם בעיני הציבור, כאילו לא מספיק הגורל שהתאכזר להם.

דוד לוי: אפשר היה להבין – ממשלה אינה יכולה לפתור את הבעיה הזאת השנה, היא הרי יכולה לחלק את הפתרון לכמה שנים וכל שנה היא תיטיב, אבל גם לזה היא מסרבת.

דוד לוי: התאחדנו, כמה חברי כנסת מסיעות שונות, כי לסוגיה הזאת אין היבט לא מפלגתי ולא פוליטי – הם שלנו, הם החוליה הכואבת והסובלת – והגשנו פטיציה לממשלה, אבל שום דבר.

דוד לוי: אין מי שיתייחס.

דוד לוי: אותם החליטה הממשלה לשבור.

דוד לוי: כך גם עם הסטודנטים.

דוד לוי: הסכם חתום על-ידי ממשלה, ועדה מיוחדת שקמה לגבי שכר הלימוד שלהם.

דוד לוי: דוחפים אותם להפגין, להיות בעצם אנשים אשר רק אלת השוטר היא התשובה להם.

דוד לוי: כך גם אוכלוסיית המצוקה ההולכת וגדלה.

דוד לוי: והרעב – היינו מתביישים פעם לומר שבמדינת ישראל יש רעבים.

דוד לוי: היום הם לעיני כול, בעיר ובעיירות הפיתוח.

דוד לוי: ואנשים מנסים להתחלק במה שיש להם.

דוד לוי: אני רואה, אני עוזר לאסוף מפה ומשם, כדי להקל על מאות משפחות.

דוד לוי: ויש אלפים שאינם יכולים לקיים את הילדים.

דוד לוי: דור שלם הולך לאיבוד.

דוד לוי: מדובר במיליון ו-300,000 רעבים בישראל, ובתוכם 500,000 ילדים.

דוד לוי: חלקם רעבים ללחם, כולם רעבים לספר, לביגוד, לחוג, לטיול, לפינה חמה.

דוד לוי: מה יהיה אתם?

דוד לוי: מה עתידם?

דוד לוי: מה מקומם בחברה?

דוד לוי: מה הם מפתחים בעצם ימים אלה?

דוד לוי: סלידה למסודרים?

דוד לוי: קנאה בסביבה?

דוד לוי: אולי מעבר לזה – למה שיאהבו את המדינה הזאת?

דוד לוי: הרי זאת השאלה המרכזית.

דוד לוי: אותם ילדים רואים את הדולצ'ה ויטה של אלה המתרוצצים למקום שבעבורו משלמים 1,000 דולר לארוחת ערב עם הנשיא לשעבר קלינטון.

דוד לוי: אוי לעיניים הרואות.

דוד לוי: ובחלקם הגדול החברות משלמות.

דוד לוי: זאת אומרת, כל אזרח משלם עבור התאווה הזאת של הנובוריש.

דוד לוי: אדוני היושב-ראש, הממשלה הזאת אטמה את אוזניה.

דוד לוי: היא גם לא רואה, היא עושה את עצמה כבת-יענה.

דוד לוי: חולים מתים באין ביכולתם לשלם עבור תרופות.

דוד לוי: רופאים זועקים זאת.

דוד לוי: האם יש התאכזרות גדולה מזו?

דוד לוי: ומה התקציב הזה בא לבשר לנו?

דוד לוי: הרי אין מערכת שלא קורסת היום, אדוני היושב-ראש.

דוד לוי: לנגד עינינו מפעל לאומי מתמוטט יום-יום.

דוד לוי: עשרות אלפי עסקים פרטיים מתמוטטים, ואין להם כתובת.

דוד לוי: השקעות – אין.

דוד לוי: וממשלה מדברת על מצב חירום וממשיכה בבזבזנות שלה בקיום ממשלה שכזאת, קולוסלית, גדולה, עם משרדים ודוברים ועוזרים ופקידות, אבל איפה היא?

דוד לוי: איפה היא?

דוד לוי: אפילו לבוא לשמוע מה בפי חברי הכנסת – שולחנה יתום.

דוד לוי: הרחיבו אותו, הוא גדול.

דוד לוי: אני מנסה לדמיין מי יושב בכיסא הזה, מי בכיסא השני, מי בצד הזה, אבל אינני זוכר מרוב השרים.

דוד לוי: מה תפקידם?

דוד לוי: מי יקום פה להתייחס לדברים האלה על בעיות כואבות, בעיות של חברה ומדינה?

דוד לוי: כשמדובר בנושא מדיני, כולם מומחים.

דוד לוי: כולם שרי ביטחון.

דוד לוי: אבל בנושאים שעליהם הם מופקדים, הם בורחים.

דוד לוי: מי יתייצב היום?

דוד לוי: מי יסביר למובטלים?

דוד לוי: מי ידבר אל האמא שאין לה אוכל ובגד לילד?

דוד לוי: מי ידבר אל המשפחה שזורקים אותה מהבית – היא והילדים שלה – משום שמפאת המצב אינה יכולה לעמוד בתשלומי המשכנתה?

דוד לוי: אחד שיקום אין בנמצא.

דוד לוי: זה מצעד המסכות.

דוד לוי: מהריבוי אתה לא זוכר את הפרצופים.

דוד לוי: זו ממשלה גדולה וחיוורת שאיננה ממלאת את הדבר המינימלי לאחריות.

דוד לוי: ביטוי של אחריות.

דוד לוי: אדוני היושב-ראש, בכל תחום, בשנה אחת נוכחנו לדעת שאין לממשלה הזאת שום כיוון, שום מדיניות.

דוד לוי: אין לה אפילו – הייתי מגדיר זאת – בשורה לתחום אחד מני רבים.

דוד לוי: מה שמעסיק אותה זה להתקיים, ואם צריך לטייח, אז מטייחים.

דוד לוי: אם בתחום המדיני אסור לקבל החלטות פן יתגלעו חילוקי דעות ואזי יש סכנה לממשלה הזאת, אז לא דנים.

דוד לוי: אז לא מקבלים.

דוד לוי: משום כך לממשלה יש כמה עמדות.

דוד לוי: יכול ראש הממשלה לדבר על קו, יכול שר החוץ לדבר על קו מנוגד לחלוטין, להכין גם כן מסמך שראש הממשלה משדר מפה שהוא מתנגד לו, וכך אנחנו חיים באנומליה ובהריסה של כל המוסכמות הממלכתיות שמדינה נשענת עליהן.

דוד לוי: אדוני היושב-ראש, הממשלה הזאת, שאצבע מאשימה של רבים כל כך מופנית למצחה – לא כתם כי אם נכונות וחוצפה לקבל את דרכה כאילו דבר לא קורה, כדבר שיכול להחזיק מעמד.

דוד לוי: המדינה והחברה על סף תהום, המשבר נורא.

דוד לוי: ככל שהממשלה הזאת תלך, תתפרק, מהר יותר כן ייטב, כי גם את הכנסת היא הפכה ללא רלוונטית.

דוד לוי: משום שכדי לשמור על האנסמבל הזה בתשלום, לרגע נדמה לך שכל אלה שזעקו תמול-שלשום אל הציבור ושיגעו את הציבור ואת המשפחות ונתנו ביטוי לתלאותיהם ולקשיים שלהם, נעלמו.

דוד לוי: כשהם מקבלים את ליטרת הבשר שלהם, אזי ידם מורמת אוטומטית.

דוד לוי: זה כתב אישום נגד הממשלה, הייתי אומר, אדוני היושב-ראש, גם נגד הכנסת כולה, כי אין שום משקל למה שאנחנו אומרים כאשר האנסמבל הלא-נמצא פה, השולחן היתום הזה ממשיך בדרך נלוזה כזאת בחוצפה ובהפקרות.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מרדכי משעני, ואחריו – חבר הכנסת אברהם שוחט וחבר הכנסת אופיר פינס-פז.

מיקי לוי: בבקשה, שלוש דקות.

מרדכי משעני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קשה מאוד לדבר אחרי חבר הכנסת דוד לוי, שדיבר ואמר פה דברים בדם לבו, אבל אני רוצה להמשיך דווקא מדברי הסיום של חברי חבר הכנסת דוד לוי.

מרדכי משעני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני חושב שצריך היה היום, במקום לקיים דיון מסורבל, חסר תועלת, חסר תכלית על חוק הסדרים, שהוא בעצם לא חוק הסדרים אלא הרכב של כל מיני חוקים ששינו אחת, שתיים, שלוש, ארבע, ובמקום לדבר על חוק תקציב המדינה – מישהו אמר: חגיגה ביום שמעבירים את התקציב.

מרדכי משעני: איזו חגיגה?

מרדכי משעני: לא חגיגה ולא נעליים.

מרדכי משעני: במקום לדבר על זה, אני חושב שהיינו צריכים לדון היום בהקמת ועדת חקירה ממלכתית שתבדוק את ההתנהלות של הממשלה הזאת, של ראש הממשלה ושל שר האוצר בכל הקשור לתקציב ולהגשתו.

מרדכי משעני: אני חושב שאנחנו צריכים לעשות זאת משום שהתוצאות של ההתנהלות הזאת, שהן כבר היום קשות – כבר יש כמעט 250,000 מובטלים, כבר יש 300,000 ילדים רעבים, כבר יש 500,000 עניים מתחת לקו העוני, אבל התוצאות של התקציב הזה יהיו קשות שבעתיים, בהקדם ובמהרה.

מרדכי משעני: יושב פה שר האוצר לשעבר, שאתמול אמר שבעוד חודש-חודשיים יהיה צורך להגיש תקציב אחר, לגמרי אחר, משום שיהיה בתקציב מחסור ענק כתוצאה מירידה בהכנסות.

מרדכי משעני: אני חושב, שמה שעומד לקרות – ולכן אנחנו צריכים להקים ועדת חקירה שתבדוק את כל המחדלים האלה – הוא, שיהיו לנו יותר שביתות רעב, שכבר היום התחילו בהן הנכים, יהיו לנו יותר הפגנות של מובטלים ויהיו לנו יותר התפרצויות של אנשים שנמצאים מתחת לקו העוני, ואז אולי באמת נתחיל לדבר על ועדת חקירה.

מרדכי משעני: אומרת לנו המנהיגות הכלכלית העכשווית, ראש הממשלה ושר האוצר: מה אתם רוצים?

מרדכי משעני: המצב קשה.

מרדכי משעני: יש אינתיפאדה, יש משבר היי-טק, קרה מה שקרה בספטמבר, ויש לכך השפעה על הכלכלה.

מרדכי משעני: אבל אני אומר, מנהיגות נבחנת דווקא בשעות קשות.

מרדכי משעני: לא חוכמה להיות שר אוצר כשיש צמיחה של 5%, של 6%, כשהכול בסדר.

מרדכי משעני: בשביל מה צריך אז שר אוצר?

מרדכי משעני: הכול מתנהל למישרין.

מרדכי משעני: מתי נבחנת מנהיגות?

מרדכי משעני: דווקא בשעות משבר, גם משבר ביטחוני-מדיני וגם משבר כלכלי.

מרדכי משעני: אבל יותר מזה, אני חושב שהממשלה הזאת לא יכולה להגיד את הדבר הזה, משום שהממשלה הזאת נכנסה לתפקידה כשחלק גדול מהדברים האלה היה ידוע.

מרדכי משעני: ומה היא עשתה?

מרדכי משעני: היא עשתה מעשה של תלמיד בכיתה א'.

מרדכי משעני: היא לקחה תקציב שמישהו אחר הכין, בלי לשנות, בלי לבדוק, בלי לנסות לחשוב קדימה, העתיקה אותו ועשתה בו כמה שינויים, ולכן הגענו למצב הזה.

מרדכי משעני: אבל גם היום היא עושה אותו דבר.

מרדכי משעני: מה יש בתקציב הזה?

מרדכי משעני: אין בו שום דבר, שום בשורה.

מרדכי משעני: לא צמיחה, לא תעסוקה, אלה סתם מלים.

מרדכי משעני: במטרות חוק ההסדרים כותבים: להשגת יעדי הצמיחה.

מרדכי משעני: איזו צמיחה?

מרדכי משעני: אין צמיחה, אז מה אתה הולך להשיג?

מרדכי משעני: אתה לא הולך להשיג שום דבר.

מרדכי משעני: פשוט לקחו תקציב של השנה שעברה, עשו בו כמה שינויים, העתיקו והגישו.

מרדכי משעני: זה מה שעשו.

מרדכי משעני: לכן, אדוני היושב-ראש, אני רוצה גם שהציבור יזכור.

מרדכי משעני: אנחנו, חברי סיעת גשר, מלכתחילה אמרנו שנצביע נגד התקציב הזה כי הוא גורם לפגיעה בחלשים, לפגיעה בילדים, לפגיעה בנכים, לפגיעה במשפחות חד-הוריות.

מרדכי משעני: אנחנו אמרנו את זה מלכתחילה ועמדנו על זה, ואנחנו לא מבקשים לקבל לא לסקטור זה ולא לסקטור זה כדי להפסיק את ההתנגדות שלנו.

מרדכי משעני: אנחנו עמדנו על זה, נעמוד על זה ונתנגד בכל תוקף לתקציב.

מרדכי משעני: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה, שלוש דקות.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מאוד מצטער ששר האוצר לא נמצא בדיון הזה, וגם לא יושב-ראש ועדת הכספים.

אופיר פינס-פז: אבל אתם יודעים מה?

אופיר פינס-פז: שוברים את כל הנורמות, אז גם הנורמות האלה נשברות.

אופיר פינס-פז: מה אכפת להם מה אנחנו אומרים?

אופיר פינס-פז: התקציב וחוק ההסדרים שמובאים לכנסת הם החוקים הכי שערורייתיים שאני נתקלתי בהם מאז שאני חבר כנסת.

אופיר פינס-פז: אני מודיע לכם ומודיע לציבור, החוקים האלה אין להם שום יכולת לתת מענה, ולו חלקי, על הצרכים הכלכליים והחברתיים של מדינת ישראל בעת הזאת.

אופיר פינס-פז: התקציב הזה מנותק מהצרכים של מדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: זה תקציב שמבטא שאיפות, רצונות ואינטרסים סקטוריאליים, ואני אומר את זה כחבר קואליציה בלב דואב ובתחושה קשה, משום שכלכלת מדינת ישראל וחוסנה הם לא עניין של קואליציה ואופוזיציה, הם עניין של אחריות ממלכתית.

אופיר פינס-פז: אני חשבתי, שממשלת האחדות הלאומית, שיש בה הרבה מאוד תחלואים וקשיים, לפחות יהיה לה כושר עמידה בנושאים הכלכליים והחברתיים.

אופיר פינס-פז: כשמדובר בממשלה שמונה כל כך הרבה שרים וסגני שרים ונהנית מגיבוי של כל כך הרבה חברי כנסת, חשבתי שלפחות תהיה לה יכולת להפריד בין עיקר לטפל, בין חשוב לפופוליסטי, בין תביעה סחטנית לבין דרישה צודקת.

אופיר פינס-פז: אבל כל הדברים האלה הולכים לאיבוד.

אופיר פינס-פז: הרי זה לא יאומן.

אופיר פינס-פז: הרי אני עוקב אחרי ההתנהלות של ראש הממשלה ושל שר האוצר, ואני אומר שזאת פשוט שערורייה.

אופיר פינס-פז: ראש הממשלה מתחייב התחייבויות לליצמן – ותיכף אני אתייחס לחבר הכנסת ליצמן – מעל לראשו של שר האוצר, כאילו אין שר אוצר במדינה.

אופיר פינס-פז: אני במקום סילבן שלום, יום אחד לא הייתי נשאר בתפקיד – יום אחד.

אופיר פינס-פז: עושים ממנו חוכא ואטלולא.

אופיר פינס-פז: הוא מגיש תקציב וחוק הסדרים שערורייתיים, כשהוא יודע שבינם לבין הצרכים האמיתיים של המדינה אין דבר וחצי דבר.

אופיר פינס-פז: הוא יודע שכל מה שיש שם אלה דברים מקוממים.

אופיר פינס-פז: אין אדם בכנסת שלא יודע שאנחנו במצב חירום כזה, שבעוד חודש, חודשיים או שלושה חודשים יצטרכו לבוא לכאן עם שינויים מרחיקי-לכת, ויודעים מי יבוא ועל מה יבואו.

אופיר פינס-פז: העובדה שראש הממשלה ושר האוצר מאפשרים לחבר הכנסת ליצמן, יושב-ראש ועדת הכספים, לנהל את הוועדה בצורה מופקרת, בצורה כזאת שקודם כול האינטרסים והתביעות של יהדות התורה ושל הציבור החרדי נמצאים על השולחן, ועד שלא נענים לו, השיבר סגור, המדינה עומדת והתקציב מוקפא – זה סוג התנהלות שמעולם לא הגיע למצב כזה בכנסת.

אופיר פינס-פז: היו יושבי-ראש ועדות שעשו דין לעצמם, ופה ושם עיכבו דברים, דרשו דברים וגם סחטו, אבל מה שקורה כאן זה דבר שמעולם לא היה בתולדות הכנסת.

אופיר פינס-פז: מנכ"ל המדינה לשעבר, הרב שפירא, תאמינו לי שהוא היה ילד קטן ליד ליצמן – ילד קטן בגן.

מיכאל איתן: אתה צודק, אבל אל תתלהב כל כך, כי אתה עלול להיקלע לסיטואציה שאתה תבוא ותגן פה על דברים עוד יותר חמורים שיהיו בהמשך.

מיכאל איתן: לצערנו, ההידרדרות נמשכת מממשלה לממשלה – מממשלה לממשלה.

מיקי לוי: זאת חוצפה, לא קיבלת רשות דיבור.

מיקי לוי: חבר הכנסת פינס, אני מבקש לסיים.

מיכאל איתן: אני מתנצל.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אני לא ארחיב במלים.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מוסי רז, יש לך שלוש דקות.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חוק ההסדרים נפתח במלים: החוק בא לתמוך ביעדי הצמיחה לשנה הבאה, לשנת 2002.

מיקי לוי: אבל שינו את זה עכשיו ליעדי הצניחה.

מוסי רז: נהיינו כולנו בצנחנים.

מוסי רז: אני חושב שיעדי הצמיחה והצניחה – זה הדבר שמדגים יותר מכול את המצב הגרוע שאליו נקלענו.

מוסי רז: המשק הישראלי מתרסק.

מוסי רז: אפשר לנתח אחרי זה למה, ויש לזה גם סיבות עולמיות, אבל יש הרבה יותר סיבות מקומיות, כי עובדה שבארצות-הברית ובאירופה דווקא ברבעון האחרון של 2001 היתה עלייה בתוצר הלאומי הגולמי.

מוסי רז: המשק הישראלי מתמוטט.

מוסי רז: אנשים מאבדים את מקומות העבודה שלהם.

מוסי רז: אנשים שלא מאבדים את מקומות העבודה שלהם – מקצצים להם בשכר.

מוסי רז: העוני גובר, הנטל שמוטל על שכבות הביניים הולך וגדל, ואנחנו פה עסוקים בכל מיני משחקים, מקצצים 2% מהתקציב, וצריכים לשלם אתנן של 150 מיליון שקל למתנחלים ועוד 200 מיליון שקל לחרדים כדי להעביר את הקיצוצים הללו.

מוסי רז: על אילו יעדי צמיחה מדבר התקציב הזה בדיוק?

מוסי רז: הרי לא תהיה צמיחה בשנת 2002, ואם תהיה, בטח לא בגלל חוק ההסדרים.

מוסי רז: מה יש בחוק ההסדרים?

מוסי רז: אולי שלוש דקות זה מעט זמן, אבל בואו נשאל מה יש בו שיכול להבטיח צמיחה.

מוסי רז: לדוגמה, יש בו תוספת של כל המועצה האזורית הר-חברון, המועצה האזורית שהיא השנייה בארץ מבחינת ההטבות שהיא מקבלת, אחרי מועצה אחרת בשטחים.

מוסי רז: כל המועצה הזאת נכנסת לחוק הנגב, כדי שגם היא תקבל 10% זיכוי ממס הכנסה.

מוסי רז: אז מה אם 35 שנה היא מקבלת 7% זיכוי?

מוסי רז: אז מה אם הממשלה תומכת בכל אחד שגר שם בממוצע של 10,000 ש"ח לשנה, כשבמועצה האזורית הזאת מקבלים פי-עשרה ממקומות אחרים בארץ?

מוסי רז: אז מה?

מוסי רז: זה באמת יבטיח את הצמיחה, אם ניתן עוד זיכוי ממס להתנחלויות.

מוסי רז: זה באמת יופי של מחשבה הגיונית.

מוסי רז: זה מה שיציל אותנו, הזיכוי ממס שניתן להתנחלויות, וזה גם יבטיח את יעדי הצמיחה.

מוסי רז: אולי חושבים שמה שיבטיח את יעדי הצמיחה זה חוק הוול"לים?

מוסי רז: מדובר על רמיסת כל נורמה ציבורית, כל שלטון דמוקרטי וכל שיתוף של הציבור בקבלת החלטות.

מוסי רז: רצו להביא לנו החלטה – טוב שוועדת הכספים לפחות אותה לא קיבלה, על אף היותה חותמת גומי – שחוק הוול"לים הזה יחול גם על תוכניות לבנייה של 1,000 דירות.

מוסי רז: החסרי דירות ריקות אנחנו?

מוסי רז: הרי הבעיה שלנו היא שיש לנו עשרות אלפי דירות ריקות, ושרנסקי במשך השנה האחרונה חילק אותן כמעט בחינם – בשטחים בחינם, ובתוך הארץ כמעט בחינם – מתוך רצון לעורר את שוק הנדל"ן.

מוסי רז: עכשיו הבנתי שאנחנו נבנה בלי להתחשב בחוקי התכנון והבנייה, בלי להתחשב באיכות הסביבה, בלי להתחשב ברצון הציבור ובלי להתחשב בשיתוף התושבים, עוד כמה אלפי דירות, כדי שאחרי זה אדון שרנסקי יחלק אותן למקורבים לצלחת הפוליטית.

מוסי רז: יופי של היגיון יש בחוק ההסדרים הזה.

מוסי רז: אני בטוח שזה מה שיביא צמיחה למשק, וזה מה שיספק למובטלים עבודה.

מוסי רז: ממש יופי של היגיון יש בחוק ההסדרים הזה.

מוסי רז: עוד סעיף שמופיע בחוק ההסדרים – לתת בלי מכרז את השלמת הקטעים הצפוניים והדרומיים של חוצה-ישראל, למחוק את חוק חובת המכרזים, להתעלם ממנו לחלוטין.

מוסי רז: זה לא רציני.

מוסי רז: אין יעדי צמיחה, וגם אם יהיו יעדי צמיחה, לא תהיה צמיחה.

מוסי רז: המשק בצניחה, ושר האוצר מתחבא בחדר שלו.

מיקי לוי: תודה לחבר הכנסת מוסי רז.

מיקי לוי: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים.

מיקי לוי: חבר הכנסת יוסי שריד – לא נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה.

מיקי לוי: יש לך שלוש דקות.

רן כהן: שלוש דקות?

מיקי לוי: כן, כך החליטו.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אין כאן אף שר בדיון.

רן כהן: כמובן, מפני שיש 28 שרים בממשלה, אין שר אחד בישראל שיכול לבוא לכאן.

האשם מחאמיד: אין ממשלה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני באמת רוצה לדלג – ואני לא יודע למה, אבל זה בעיקר בגלל חוסר זמן – על כל מערכת המסחטה המגעילה, המחרידה והמבישה שמתנהלת היום בוועדת הכספים.

רן כהן: כולם מתפעלים מגאוניותו של ליצמן, כמה שליצמן פועל נהדר.

רן כהן: מה נהדר?

רן כהן: הרי זה גועל נפש, מה שקורה שם.

רן כהן: יושב יושב-ראש ועדת הכספים, שחשיבותו מבחינת העוצמה שיש לו אינה פחותה מזו של אחד מהשרים המרכזיים ביותר בישראל, דואג אך ורק לדבר אחד – לחתוך את המעשר, או את החלקים האלה, עוד 120 מיליון שקל, עוד 200 מיליון שקל ועוד 80 מיליון שקל, שהם כבר 300 מיליון שקל, בבסיס התקציב לשנים רבות, וכולם נכנעים לעניין הזה.

רן כהן: כשאני אומר "כולם", אני מתכוון לממשלה של הליכוד ושל מפלגת העבודה בעיקר, אבל ראש הממשלה שרון נכנע.

רן כהן: הגיבור הגדול נכנע.

רן כהן: סילבן שלום נכנע.

רן כהן: הקואליציה הענקית נכנעת.

רן כהן: חרפה.

רן כהן: אין לי מלים אחרות שאני יכול לומר מלבד חרפה.

רן כהן: ומתי החרפה הזאת מתרחשת, רבותי חברי הכנסת?

רן כהן: כאשר על צווארם של 750 עובדי "בגיר" מונפת חרב הפיטורים.

רן כהן: רוצים לנתק אותם מהיכולת לעבוד ולהתפרנס משכר מינימום וקצת יותר מזה, כאשר את מפעל "בגיר" אפשר וצריך להציל, משום שטיפול ענייני ורציני – על-ידי סיוע למערכת השיווק שלו, על-ידי הבראה שלו, שדרוג המפעל, ייעולו ותמיכה בו – יכין אותו להתמודדות עם מה שענף הטקסטיל כבר הצליח בעבר להתמודד אתו.

רן כהן: ב"ניו הורייזן" הצלחנו להביא למצב שבעל עסקים ירדני בא ורכש אותו והוא מקיים אותו.

רן כהן: היום עובדים שם פי-שניים באופקים, והמפעל לא עבר מישראל לירדן, אלא ירדני בא וקנה ומפעיל את המפעל פה.

רן כהן: אז שלא יספרו לי סיפורים.

רן כהן: התנסיתי בזה בתפקידי כשר התעשייה והמסחר.

רן כהן: אפשר וצריך לגונן על התעשיות המסורתיות של מדינת ישראל ולהציל את העובדים שלהן.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, עליתי לדוכן בעיקר למטרה אחת – לומר שמתנהל כאן לנגד עינינו תהליך מחריד, פשוט מחריד.

רן כהן: היום ה-52 לשביתת הנכים שנמצאים כאן בחוץ על הכביש, רובצים ונמצאים במצב נורא ומחריד מבחינה בריאותית, מבחינת הסבל, מבחינת חוסר התקווה.

רן כהן: 52 ימי אטימות, 52 ימים שבהם היחידים שעוזרים להם אלה אנשים שבאמת נמצאים כאן בכנסת שהולכים אליהם, ובראשם חברי אילן גילאון וחברים אחרים.

רן כהן: אבל עכשיו עשינו דבר שהתחיל ביוזמה של כמה ראשי סיעות, כשבסוד העניין היו גם אילן גילאון, גם יוסי שריד וגם אנוכי, והלכנו עם 15 סיעות, לרבות סיעת העבודה, לרבות סיעת גשר, לרבות סיעת שינוי ולרבות סיעת ש"ס, עמיר פרץ ואחרים, וחתמנו על מסמך גישור רציני, משמעותי, שסגר את הפער האדיר הזה בין העמדה האפסית של הממשלה לבין העמדה המלאה – ואגב, בצדק, היה צריך לתת מענה לתביעות הנכים.

רן כהן: יש הצעת גישור שמטה ארגון הנכים כבר אמר שהוא מוכן להתיישב עם הממשלה כדי לדון על בסיסה ולהגיע להסכם.

רן כהן: קודם כול מוציאים כל מיני הודעות, כאילו הציעו 200 מיליון, הציעו 300 מיליון, הציעו 400 מיליון והציעו 450 מיליון שקל.

רן כהן: הכול בולשיט.

רן כהן: אין כלום.

רן כהן: אבל הדבר היותר-חמור, הכנסת נזעקה, ו-15 סיעות, שמייצגות 93 חברי כנסת, הגישו לממשלה כבר ביום רביעי שעבר, ואתמול חזרנו והגשנו את זה עם סיעות נוספות, את מסמך הגישור הזה, ואמרנו: תשבו לדבר עם הנכים.

רן כהן: מה, הם מצורעים?

רן כהן: מה, הם לא עם ישראל?

רן כהן: הם לא אזרחי מדינת ישראל?

רן כהן: הם לא בני-אדם שנבראו בצלם?

רן כהן: הם לא חיים בארץ הזאת?

רן כהן: למה הממשלה לא מדברת אתם?

רן כהן: זאת שערורייה שאין כדוגמתה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני פונה מכאן לראש הממשלה, לשר האוצר, לשר העבודה והרווחה: עכשיו ומייד תשבו לנהל משא-ומתן עם הנכים על בסיס מסמך הגישור שנותן לכם קרקע לדבר עליה.

רן כהן: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חברת הכנסת זהבה גלאון – לא נוכחת.

מיקי לוי: חבר הכנסת אילן גילאון, שלוש דקות, בבקשה.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, למעשה חבר הכנסת רן כהן, אנחנו שלושה באולם עכשיו.

אילן גילאון: כמה זמן אדוני רוצה שאני אדבר – שלוש דקות, דקה, חצי דקה?

אילן גילאון: גם אם אדוני יגיד לי: תלך עכשיו, זה בסדר גמור.

אילן גילאון: יכול להיות שהדברים שאני אומר כאן כדי להמשיך את דבריו של חברי רן כהן, אולי כבר לא עוזרים בדבר, אדוני.

אילן גילאון: בחוק התקציב, שהוא חוק הברזל, אולי הוא חוק הברזל של האוליגרכיה משום שהוא נעשה בידיים של אנשים שהם אנשי הברזל – אני אומר אנשי הברזל לא באסוציאציות החיוביות.

אילן גילאון: הייתי רוצה את הקשבתו של אדוני, אם אפשר.

אילן גילאון: תודה.

אילן גילאון: אין מי שיקשיב, אדוני.

אילן גילאון: יש רק חבר הכנסת אחד, רן כהן.

אילן גילאון: הוא מכיר את כל העמדות שלי, תאמין לי, ואתה היחיד שאולי אני יכול לשכנע אותו.

מוחמד כנעאן: למה?

מוחמד כנעאן: מה קרה?

מוחמד כנעאן: לא מספיק שחברך רן כהן לא הזכיר אף סיעה ערבית – – –

מיקי לוי: אני נתתי לך רשות לדבר?

אילן גילאון: הוא צודק.

אילן גילאון: חבר הכנסת כנעאן, תייחס את זה לחוסר הראות שלי.

אילן גילאון: אני פשוט לא ראיתי.

אילן גילאון: אני מתנצל.

אילן גילאון: אדוני, קודם כול כדאי שניישב כמה מושגים בחוק ההסדרים, שהוא איננו יותר מאשר חוק המסתדרים, מצד אחד, כי כולם יכולים להסתדר בתוך החוק הזה, למעט אנשים מאוד חלשים כמו הנכים או כמו ילדים או כמו אחרים, משום שאנשי הברזל אוהבים קבוצות חזקות ואותן הם מסדרים שם היטב – או בית-הקברות לחקיקה, מן הצד השני, שקובר כל יוזמת חקיקה שהיא עבור אנשים שאינם כל כך חזקים.

אילן גילאון: אותו איש ברזל, אריאל שרון, ראש הממשלה, זה ששבר את ההליקופטרים של ערפאת וחשב שבזה הוא מביא מזור לעם ישראל, הוא זה ששובר את העגלות של הנכים שמסתובבים כאן בחוץ.

אילן גילאון: אדוני, אתה יודע מה, כבר לא מדובר אפילו על כסף, מדובר על עניין אנושי, בסיסי ממדרגה ראשונה שלא קיים אצל האיש הזה.

אילן גילאון: 52 ימים נמצאים שם אנשים, והאיש לא ירד פעם אחת להגיד: בוקר טוב, אולי עכשיו קר, אולי תיכנסו פנימה למשרד; כי הוא איש חזק, איש חזק ששובר הליקופטרים.

אילן גילאון: אחרי הרבה זמן ירד לי האסימון והבנתי מה פירוש המשפט, הססמה: רק שרון יביא שלום.

אילן גילאון: הכוונה, אדוני, היתה בסך הכול לסילבן שלום.

אילן גילאון: זה שיהיה ברור, זה מה שהוא הביא, זה מה שיש אתו וככה אנחנו מנהלים כאן את הדברים.

אילן גילאון: אותו ספר תקציב בן הקילוגרמים הרבים שמונח כאן

אילן גילאון: כל שנה – ולכן שאלתי את אדוני כמה זמן הוא רוצה שאני אדבר, אני יכול לדבר כאן עד שיכחילו לי הידיים אפילו, אין בכוחי לשנות בו ולא כלום.

אילן גילאון: אנחנו מדינה שבראשה עומדת ממשלה עם אוזן ערלה, עם לב אטום של אנשים מברזל.

אילן גילאון: כולם דומים למרגרט תאצ'ר מבחינה כלכלית, וגרוע מזה, והדבר הכי חמור, אדוני – בעת ההיא אין אפילו אזרח אחד במדינת ישראל שחושב שבקופסת חוק ההסדרים, המבוא לקופסת חוק התקציב, יש ולו כוונה אחת טובה עבורו.

אילן גילאון: בעת ההיא ידע כל אזרח, שבסוף הנפילה אין שתי ידיים שיאחזו אותו וימנעו את הנפילה שלו.

אילן גילאון: אני גם חושב שהייתי מאלה שנתנו תמיד איזה סיכוי לממשלה החדשה.

אילן גילאון: גם כאשר אינני תומך בכל דרכה, בדברים מסוימים יכולתי אולי לתמוך.

אילן גילאון: פיתוח התשתיות ומציאת מקומות עבודה, בעיני הם תפקיד של המדינה.

אילן גילאון: תפקידה של המדינה לקנות מקומות עבודה כשאינם, ורשימת הפיתוח היא – "פולגת" אשקלון, "פולגת" קריית-גת, "לבידי אשקלון", קריית-הפלדה ועובדי המתנ"סים שאדוני בכבודו ציין את מספרם.

אילן גילאון: אלה הן התשתיות, ואני אומר: אוי לי מיצרי ואוי לי מיוצרי, שככה היא ממשלתי, שזהו תקציבה.

אילן גילאון: אנחנו משתעשעים ומשחקים על איזו ריבית או על איזה תעתוע של מה שהנגיד עשה, כאילו כאן הכול בנוי על המסלול הזה.

אילן גילאון: תודה, אדוני.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה – אינה נוכחת.

מיקי לוי: חברת הכנסת נעמי חזן – אינה נוכחת.

מיקי לוי: חברת הכנסת ענת מאור – אינה נוכחת.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמנון רובינשטיין – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת נחום לנגנטל – שלוש דקות, בבקשה.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה לומר מה לדעתי חשוב מאוד ואיננו נמצא בתקציב.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, לפני כחמש שנים הייתי בתפקיד אחר, הייתי מנכ"ל משרד התחבורה, והיתה לי הזכות לשמש מטעם ממשלת ישראל כיושב-ראש ועדת המנכ"לים לבטיחות בדרכים.

נחום לנגנטל: הכנו תוכנית רב-שנתית לחמש שנים, איך למגר את תופעת תאונות הדרכים ולצמצם את מספר ההרוגים והפצועים במדינת ישראל.

נחום לנגנטל: מה מצאנו אז?

נחום לנגנטל: מצאנו בלגן גדול בין משרדי הממשלה.

נחום לנגנטל: מאות הרוגים, אלפי פצועים, עשרות אלפי נפגעים.

נחום לנגנטל: זה דבר שהורג, מקצץ בחברה הישראלית כל שנה יותר מאשר כל המלחמות.

נחום לנגנטל: ואז הכנו תוכנית לחמש שנים ואמרנו לממשלת ישראל: בשנה מסוימת תקדישו כך כסף, נתרכז, תבחנו אותנו, אנשי המקצוע, לפי תוצאה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת גילאון, דע לך שהתחייבנו בדבר חריג מאוד מבחינת דרג מקצועי.

נחום לנגנטל: אמרנו: תאשרו לנו את התקציב, תאשרו לנו את התוכנית הרב-שנתית, אנחנו מתחייבים לרדת ב-5% כל שנה בהרוגים ובפצועים.

נחום לנגנטל: לקחנו התחייבות כזאת.

נחום לנגנטל: זה היה אז דיון מאוד קשה.

נחום לנגנטל: אמרו לנו: מי אתם, החלפתם את ריבונו של עולם, אתם יודעים לקבוע אם יהיו פחות הרוגים או יותר הרוגים?

נחום לנגנטל: בשנה הראשונה הורדנו 18% מההרוגים, שנה לאחר מכן עוד 5% מההרוגים.

נחום לנגנטל: הורדנו מעל 100 הרוגים בשנתיים על בסיס התוכנית הזאת.

נחום לנגנטל: והנה, מגיעה השנה הראשונה בממשלה הזאת, עברתי לכנסת, חשבתי שהתוכנית תימשך, בשנה הראשונה כבר לא נתנו את מה שהתחייבו לו, ובשנה לאחר מכן נתנו פחות – זו השנה הנוכחית – ואין חוכמות: עלייה דרמטית של 18% בנפגעי תאונות דרכים.

נחום לנגנטל: השנה יש 80 הרוגים יותר מבשנה שעברה בגבולות מדינת ישראל, בלי יהודה ושומרון.

נחום לנגנטל: אני אומר לכם, זה נורא, דמם זועק מן הכבישים.

נחום לנגנטל: נכון שגם אזרחי מדינת ישראל לא עושים מספיק, חלק גדול מאוד הוא תוצאה מהגורם האנושי, מזלזול בחיי אדם – אדם מזלזל בחיי עצמו או בחיי ילדיו כשהוא נוהג, לא חוגר אותם, נוסע בפראות, לא מציית לתמרורי הנהיגה, אלה דברים חמורים מאוד.

נחום לנגנטל: אבל גם ממשלת ישראל, שלקחה על עצמה אכיפה, שלקחה על עצמה הכשרת נהג צעיר יותר, שינוי תרבות הנהיגה, הסברת הדברים הללו, תשתיות, לא עושה מספיק.

נחום לנגנטל: אז אומרים לנו: נתנו כסף לתשתיות רכבת על מנת לחסוך בהרוגים.

נחום לנגנטל: מה, אני לא יודע שלא רק הנושא של בטיחות בדרכים עמד לנגד עיניהם?

נחום לנגנטל: זה חלק מתשתיות, רצו לעשות תשתיות רכבת.

נחום לנגנטל: כשאתה רוצה שייסעו הרבה יותר רכבות, יותר מהר, בתדירות יותר גבוהה מבחינת מספר רכבות פר-שעה, בוודאי אתה צריך לעשות מחסומי כבישים יותר רציניים.

נחום לנגנטל: זו לא היתה האוריינטציה של ההמלצות שלנו.

נחום לנגנטל: וכך, אדוני היושב-ראש, יש כבישים במדינת ישראל, שאתה רואה כביש ליד כביש, במרחק של 200 מטר ביניהם, בכביש אחד יש 11 הרוגים ובכביש השני אין בכלל הרוגים.

נחום לנגנטל: מה, אנשים שלא יודעים לנהוג נוסעים בכביש הזה ואלה שיודעים לנהוג נוסעים בכביש הזה?

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, בבסיס התקציב היו 160 מיליון שקל.

נחום לנגנטל: אמרו שיוסיפו עוד 40 מיליון שקל כדי להגיע ל-200 מיליון שקל בתקציב של 5 מיליארדי שקל.

נחום לנגנטל: 200 מיליון שקל זה תקציב הבטיחות בדרכים של משרד התחבורה.

נחום לנגנטל: אחר כך שואלים: איך קרה?

נחום לנגנטל: מנכ"ל משרד ראש הממשלה לשעבר, כשעבדנו בממשלה הקודמת בדרג מקצועי ובאנו לממשלה כל שלושה חודשים – אתמול דיברו על זה – ראש הממשלה דאז ביבי נתניהו עמד כאן ודיבר על הדברים הללו, זה היה נושא שהממשלה התעסקה בו, הבינו שזו משימה, אז הצלחנו.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת אילן גילאון דיבר קודם על הנכים.

נחום לנגנטל: אמרתי לעצמי, אולי כשהקואליציה כל כך רחבה, כל אחד סומך על השני שהשני יעשה משהו.

נחום לנגנטל: אחרת אין לי הסבר איך יש אטימות כזאת לבעיות האלה.

נחום לנגנטל: לכן, אדוני היושב-ראש, זה דבר שחסר מאוד בתקציב, ועוד לא מאוחר, כי הממשלה עדיין יכולה לעשות הסטה בתוך משרד התחבורה על מנת לעזור שבאמת לא ייהרגו אנשים במדינת ישראל.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת זבולון אורלב – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת שאול יהלום – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת יגאל ביבי – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת אריה גמליאל – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמנון כהן – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת דוד טל – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת רחמים מלול – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת יצחק סבן – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת יאיר פרץ – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת עופר חוגי – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת יצחק גאגולה – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת אברהם הירשזון – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת שמואל הלפרט – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת אופיר פינס – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת יוסף פריצקי – נוכח.

מיקי לוי: שלוש דקות, בבקשה.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, כנסת נכבדה, אני רוצה להפנות את תשומת לב הצופים בבית, השר, המליאה, לתשובה שענה סגן שר האוצר על שאילתא שלי, שבמדינה מתוקנת היתה מזעזעת פה את אמות הסיפים, אבל אצלנו היא עברה ככה.

יוסף יצחק פריצקי: אני שאלתי את שר האוצר: אדוני השר, כמה ערבויות מדינה יש למדינת ישראל?

יוסף יצחק פריצקי: למי שלא יודע אני רוצה להסביר.

יוסף יצחק פריצקי: מדינת ישראל ערבה להתחייבויות של מפעלים עסקיים, של תעשיות, דבר שנקרא ערבות המדינה.

יוסף יצחק פריצקי: במדינות מתוקנות, ערבות מדינה היא הוצאה כספית.

יוסף יצחק פריצקי: מה זה ערבות מדינה?

יוסף יצחק פריצקי: המדינה אומרת: אם חלילה וחס המפעל המסוים הזה לא ישלם, אני אשלם במקומו, אני לוקחת על עצמי התחייבויות לתשלום.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, האם יש לאדוני מושג מה היקף ערבויות המדינה היום?

יוסף יצחק פריצקי: סגן שר האוצר השיב לי: מעל 30 מיליארד שקל.

יוסף יצחק פריצקי: עוד הפעם, נשמע טוב את המספר הזה, מעל 30 מיליארד שקל.

יוסף יצחק פריצקי: תקציב המדינה הוא 250 מיליארד שקל, ונוסף עליו יש התחייבויות כמעט של 12%, בסך 30 מיליארד ש"ח.

יוסף יצחק פריצקי: למה לא עושים במדינת ישראל את מה שעושים בכל מדינה מתוקנת ומכניסים את הערבויות בבסיס ההוצאה?

יוסף יצחק פריצקי: כי אז היתה נחשפת האמת, והאמת היא, שהגירעון האמיתי של מדינת ישראל הוא לא 3% או 3.5% מהתוצר, הוא כנראה עובר את ה-5% מהתוצר, ואנחנו מתחילים להתקרב למדינות הדרום-אמריקניות.

יוסף יצחק פריצקי: אבל את זה לא מספרים; כדי לדעת את זה צריך לנבור בפנים.

יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה לספר כאן מעל הדוכן על עוד עובדה מאוד מעניינת שעלתה בשיחות שניהלתי עם פקידי האוצר.

יוסף יצחק פריצקי: בשנים האחרונות הפסיק החשב הכללי לחתום על הדוח האקטוארי של מדינת ישראל.

יוסף יצחק פריצקי: דוח אקטוארי פירושו של דבר, המדינה אומרת כמה אני צפויה לשלם פנסיה לעובדים.

יוסף יצחק פריצקי: חשוב מאוד.

יוסף יצחק פריצקי: נפגשתי עם אנשי משרד האוצר ושאלתי: למה הפסקתם לחתום על הדוח?

יוסף יצחק פריצקי: גם הוצאתי שאילתא לשר האוצר.

יוסף יצחק פריצקי: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, חבר כנסת שוחט, מה ענו לי?

יוסף יצחק פריצקי: ענו לי כך: יש מדינה ויש משרד הביטחון.

יוסף יצחק פריצקי: משרד הביטחון מנהל את מערכת הכספים שלו בנפרד, והוא מדווח לנו שההתחייבויות לפנסיה של אנשי צבא הקבע במשרד הביטחון הן – שבו טוב – 100 מיליארד שקל, ועוד יש התחייבויות לפנסיה של מדינת ישראל כ-110 מיליארד – 220 מיליארד שקל התחייבויות המדינה לפנסיה.

יוסף יצחק פריצקי: והחשב הכללי לא חותם על הדוח כי הוא אומר: אני לא יכול לבקר אותו.

יוסף יצחק פריצקי: אבל זה מין חור שחור שהולך ומתגלגל לאט לאט ולאיש לא אכפת.

יוסף יצחק פריצקי: לו היינו במדינה הגונה ומתוקנת, שבה הממשלה היתה דואגת לממלכה, היא היתה מטפלת בנושא הזה, היא היתה באה ואומרת: רבותי, בואו נסדיר את העניין הפנסיוני, בואו נראה מה עושים עם החור השחור הענקי הזה של 220 מיליארד שקל, שמי יודע מאיפה נביא אותו ואיך הוא נהיה.

יוסף יצחק פריצקי: 30 מיליארד שקל – ערבויות מדינה.

יוסף יצחק פריצקי: מדינה היתה אומרת: סליחה, בואו נבדוק את הערבויות האלה, איך ניתנו 30 מיליארד שקל.

יוסף יצחק פריצקי: מעל 10% מהתקציב פתוחים לערבויות מדינה, אבל למי זה אכפת?

יוסף יצחק פריצקי: נו, באמת, למי זה אכפת?

יוסף יצחק פריצקי: למי זה אכפת?

יוסף יצחק פריצקי: אמרתי אתמול ואני אומר היום: זה לא תקציב ממלכתי, זה תקציב של גבאים, זה תקציב של סקטורים.

יוסף יצחק פריצקי: כל גבאי דואג לקהילה שלו, חוטף ואוכל, יושב בצד ואומר: רבותי, אני את שלי קיבלתי ותלך המדינה לכל הרוחות.

יוסף יצחק פריצקי: איך אמר חבר כנסת לנגנטל בגילוי לב, שאני מכבד אותו?

יוסף יצחק פריצקי: – נאנסתי להצביע בעד כי נתנו לי.

יוסף יצחק פריצקי: מה זה נאנסתי להצביע בעד כי נתנו לי, מה בעצם הוא אומר?

יוסף יצחק פריצקי: הוא אומר: אני סיפקתי את צורכי הבוחרים שלי, והמדינה, מה לעשות, תחכה בצד.

יוסף יצחק פריצקי: המדינה לא מחכה בצד.

יוסף יצחק פריצקי: המדינה הולכת ומתפרקת.

יוסף יצחק פריצקי: מי שלא מבין את זה, לא יודע על מה הוא מדבר.

יוסף יצחק פריצקי: המדינה הולכת ומתפרקת.

מיקי לוי: תודה רבה.

יוסף יצחק פריצקי: זהו, אדוני?

מיקי לוי: זהו.

יוסף יצחק פריצקי: תודה.

מיקי לוי: משפט מאוד מתאים למה שתיארת.

יוסף יצחק פריצקי: תודה.

מיקי לוי: אדוני חבר הכנסת בייגה שוחט, אחריו – חבר הכנסת נסים זאב, ואחריו יבוא חבר כנסת עופר חוגי.

אברהם-בייגה שוחט: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, היום בשעה 11:00 בערך אישרה ועדת הכספים בהצבעה את תקציב המדינה לשנת 2002, ומכיוון שלא יכולתי להצביע נגד כי אני חבר בקואליציה ואני לא מניח שזה אפשרי שחבר קואליציה יצביע נגד התקציב – נמנעתי והודעתי שאני לא אתמוך בו.

אברהם-בייגה שוחט: הודעתי שאני לא אתמוך בו כי התקציב הוא לא תקציב שעונה על בעיותיה של מדינת ישראל, הוא תקציב שעונה על צורכי הישרדות פוליטיים של ממשלה, של ראש ממשלה, של מרכיבי קואליציה.

אברהם-בייגה שוחט: הוא תקציב שעונה על צורכי סקטורים שונים שנותנים את קולותיהם כדי לשמר את הקואליציה.

אברהם-בייגה שוחט: כאשר דברים כאלה קורים בימים רגילים ובהיקפים לא גדולים, זה חלק מהוויית חיינו.

אברהם-בייגה שוחט: אבל כאשר אנחנו נמצאים במשבר כל כך גדול, וכל מי שמכיר את הדברים יודע שהמשבר הוא עמוק וקשה, חלקו נגרם בגלל תנאים חיצוניים אבל חלקו בגלל התנהלות הממשלה, בגלל סדר קבלת ההחלטות – איך נתקבלו החלטות, מתי התקבלו ההחלטות, וגם ההחלטה האחרונה על תקציב המדינה כפי שהובאה לוועדת הכספים ותעלה הנה למליאה מעידה כאלף עדים, שאנחנו לא עושים את מה שצריך לעשות למען אזרחי מדינת ישראל.

אברהם-בייגה שוחט: אני יודע שכולם באולם הזה רוצים שיהיה טוב לכל אזרחי ישראל – רוצים שיהיו חינוך ובריאות ותעסוקה ולא יהיה עוני.

אברהם-בייגה שוחט: כל אחד מאתנו, לא חשוב מאיזו מפלגה הוא, לא חשוב מאיזו קבוצה, רוצה את זה, אבל כל אחד מאתנו גם צריך לדעת לחשוב איך וכיצד עושים את זה.

אברהם-בייגה שוחט: והדרך שבה מוצע התקציב ומובא התקציב היא דרך שכולה חתחתים, כולה תהום בקצה דרכה, כולה חוסר פתרון, כולה חוסר מנהיגות, כולה חוסר יכולת להתמודד עם מצבים, וכמו שאמרתי, שם המשחק הוא הישרדות – הישרדות של הקואליציה, הישרדות של ראש הממשלה, הישרדות של שרי מפלגת העבודה, הישרדות מכל הכיוונים, וזאת על מנת שלא לעשות את מה שצריך לעשות.

אברהם-בייגה שוחט: אני במצפוני הציבורי – ואני חי חיים ציבוריים כבר כמעט 40 שנה – מעולם לא נתתי את ידי לדברים שהם כל כך מנוגדים למה שאני חושב ומעריך.

אברהם-בייגה שוחט: הרבה פעמים בתור חבר מפלגה ובתור ראש עיר אתה צריך להתפשר ולפעמים אתה מצביע על דברים שבדיון המוקדם התווכחת ולא רצית להצביע בעד, אבל זו הפעם הראשונה שאני נתקל בחוסר אחריות, בחוסר מנהיגות, בחוסר הכרה במציאות, בחוסר יכולת להתמודד עם דברים בסיסיים וקיומיים למדינת ישראל.

אברהם-בייגה שוחט: לא היה מצב כזה מאז קום המדינה, שמביאים תקציב שיש בו רזרבה כללית בסכום של אפס.

אברהם-בייגה שוחט: לא היה כדבר הזה מאז קום המדינה.

אברהם-בייגה שוחט: מה משמעות העניין?

אברהם-בייגה שוחט: אם הכול יתנהל כראוי ויגמרו את העניין עם הנכים, בעוד יום, בעוד יומיים, בעוד שלושה ימים – ואני לא מדבר על הסכום, נגיד שיגמרו בסכום של 400 מיליון שקל – מאיפה ייקחו את זה כשאין רזרבה כללית?

אברהם-בייגה שוחט: אם מחר יתברר שצריך לשלם לחקלאים פיצויים בגין הפסקת מכסות מים, זה לא בתקציב, יצטרכו להביא מהרזרבה.

אברהם-בייגה שוחט: הרזרבה מרוקנת.

מיקי לוי: תודה.

אברהם-בייגה שוחט: ברשותך, עוד משפט.

אברהם-בייגה שוחט: לא היה מצב כזה שתקציב מדינה הובא כאשר הרזרבה אפס, ואתם יודעים למה הרזרבה אפס?

אברהם-בייגה שוחט: מכיוון שהמערכת הפוליטית לא יכלה לעשות את הקיצוצים, לא יכלה לעשות את מה שצריך, ואז עשו מה שלא עשו מעולם במדינת ישראל ולקחו את הרזרבה, שהיא בערך מיליארד וחצי שקל, ובמקום לעשות קיצוצים מחקו אותה מספר התקציב.

אברהם-בייגה שוחט: שאלתי את אנשי האוצר: איך תנהלו את התקציב בלי רזרבה?

אברהם-בייגה שוחט: הרי כל פעם נוצר איזה צורך חדש.

אברהם-בייגה שוחט: לא היתה תשובה.

אברהם-בייגה שוחט: כשאין תשובה על הדבר הזה וכאשר עושים בדיוק את ההיפך ממה שצריך לעשות – אי-אפשר לתמוך בתקציב.

אברהם-בייגה שוחט: כושר עמידה הוא לא רק בצד המדיני, הוא לא רק בצד של המאבק בטרור.

אברהם-בייגה שוחט: כושר עמידה הוא גם כושר עמידה מול קבוצות לחץ, מול חוקים פופוליסטיים, מול המון החלטות שהתקבלו שצריך לזרוק אותן לסל האשפה לפני שאנחנו כולנו מידרדרים למצב של אנרכיה כלכלית – ואלוהים יודע לאן נגיע אם התקציב הזה יאושר.

אברהם-בייגה שוחט: תודה רבה לך.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת נסים זאב, שלוש דקות.

מיקי לוי: אחריו – חבר הכנסת עופר חוגי.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שמעתי את דבריו המאלפים של חבר הכנסת בייגה שוחט.

נסים זאב: אני לא הבנתי במה היתה שונה ממשלת ברק מממשלת שרון.

נסים זאב: אם אנחנו נתבונן בתקציב לא נראה הרבה שינויים – שינויים קלים.

אברהם-בייגה שוחט: רק שהגירעון לא היה 6% אלא 0.6%.

אברהם-בייגה שוחט: זה כל ההבדל, רק באפס.

נסים זאב: כן, באפס, אבל אל תשכח שהמצב הכלכלי היום, בשנתיים האחרונות מפעלים נסגרים, ואני רוצה לדבר על סגירת המפעלים והמניעים לכך.

נסים זאב: אי-אפשר להתעלם מכך שהמצב בעולם הוא שונה – –

אברהם-בייגה שוחט: לא אמרתי שלא – – –

נסים זאב: – – אחרי ספטמבר 2001, ואי-אפשר לבוא ולזרוק ולהטיח אשמה בממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: לא אמרתי את זה.

אברהם-בייגה שוחט: אמרתי שנסיבות המשבר חלקן חיצוניות ולא תלויות בממשלה, אבל במרווח שיש – לפחות לעשות את הדברים הנכונים.

אברהם-בייגה שוחט: זה מה שהצעתי.

נסים זאב: אני לא רואה הרבה תמרון.

נסים זאב: אני לא חושב שיש שינויים, והשינויים הם קלים מאוד לכאן ולכאן.

נסים זאב: הבעיות החברתיות, העוני, המצוקה, גדלים.

נסים זאב: למשל, אני יודע – אתה יצאת בגלוי, במוצהר, נגד חוק משפחות ברוכות ילדים.

נסים זאב: אני מבין אותך, אתה לא כל כך חושב שזה באמת עונה למצוקות ולעוני ולמשפחות ברוכות הילדים, ואני אומר לך שזה כן עונה.

נסים זאב: אז גם אם חלקם ערבים וחלקם חרדים, הם ערביי ארץ-ישראל והם תושבי מדינת ישראל, ואי-אפשר להתעלם מהעוני כשמדובר בסקרים שירושלים מובילה בעוני ובני-ברק במקום ראשון ולזעוק את זעקת העוני בלי לתת שום פתרונות, ואני חושב שזה הפתרון הריאלי ביותר.

נסים זאב: עכשיו אני רוצה לדבר על הנושאים האחרים.

נסים זאב: הנושא של סגירת מפעל "בגיר", למשל.

נסים זאב: לדעתי, אנחנו צועדים לקראת פשיטת רגל בכל ענף הטקסטיל.

נסים זאב: כל תעשיית הטקסטיל הולכת לפשיטת רגל עם "בגיר", שהוא מפעל מרכזי, רציני ביותר.

נסים זאב: כל הייצור של ארנקים, נעליים, משקפיים – הכול כבר יהיה מיבוא ולא יהיה ייצור.

נסים זאב: לא יהיה ייצור עצמי ולא יהיה בחוץ.

נסים זאב: אנחנו מחפשים כל הזמן את השוק הזול – יש העובדים הזרים בענפים השונים, וגם כשיש אפשרות לקבל ישראלים, וברור שעדיין יש ישראלים שמוכנים לעבוד בכל מיני עבודות, לרבות בנייה, לרבות חקלאות – אותו חקלאי, אותו יזם של הפרויקט, מעדיף כוח עבודה זול יותר.

נסים זאב: הוא משלם 60% מעלות של ישראלי.

נסים זאב: יש כאן תחרות קשה.

נסים זאב: אותו דבר בענף הטקסטיל.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני לא אתפלא אם המפעלים ייסגרו בזה אחר זה אם אנחנו לא ננהל מדיניות שתמשיך לתמוך באותם מפעלים ובאותם ארגונים.

נסים זאב: ההסתדרות כרגע היא לא פרטנר לנושא של סגירה או פתיחה של מפעלים.

נסים זאב: זה לא מה שהיה בעבר, שההסתדרות היתה יכולה לקבוע גם את המדיניות של בעלי המפעלים.

נסים זאב: היום ההסתדרות יכולה להקים אולי קול זעקה נגד הממשלה ובעד העובדים, אבל בפועל אינה יכולה לקבוע מדיניות למפעל "בגיר".

נסים זאב: אני בטוח שזה לא רק עניין של תחרות, אלא אותו בעל מפעל, הוא ימשיך לייצר, אבל הוא ירצה להביא את זה מסין, שם הוא לוקח את כל המוחות ואת כל האופנה ואת כוח העבודה הזול ביותר, והרווחים עולים עשרות מונים.

נסים זאב: אנחנו לא יכולים למנוע את זה ממנו, כי כך כולנו מתנהגים, כל המפעלים, כמו הקפיטליסטים, שרואים את טובת עצמם, את צורכי עצמם, ולא מסתכלים על אותם עובדים מסכנים.

נסים זאב: לכן, הגיע הזמן לקבוע מדיניות.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תודה.

נסים זאב: רק משפט אחד, אדוני היושב-ראש.

נסים זאב: אתמול היה דיון בנושא ההיי-טק.

נסים זאב: ההיי-טק נמצא היום בשפל.

נסים זאב: דיברנו על מומחים זרים שצריכים לקלוט.

נסים זאב: אם אנחנו יכולים להרשות לעצמנו היום 250,000 עובדים זרים, ש-100,000 מתוכם חוקיים ו-150,000 לא חוקיים, וזה רק מה שידוע לנו, אפשר לקלוט עשרות, אולי מדובר על כ-120 עובדים זרים מומחים, שהם מוסיפים לכוח-האדם במדינה ולתעשייה ומונעים סגירת מפעלי היי-טק.

נסים זאב: בעניין הזה, גם שר העבודה והרווחה הסכים ללכת לקראתם, ואני מקווה שיהיה שינוי במדיניות הזאת.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: כמה אני יכול להגיד, תודה, תודה, תודה, תודה?

מיקי לוי: חבר הכנסת עופר חוגי.

מיקי לוי: לפני שאני אתן לך רשות דיבור, היינו צריכים להצביע על חוקים שבאים מוועדת החוקה, חוק ומשפט, אבל רק כשיגיעו להסכמות יובא הנושא להצבעה במליאה.

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בחוק ההסדרים.

עופר חוגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חוק ההסדרים שהוגש לפנינו הוא חוק שבא למסות רק את השכבות החלשות ביותר במדינת ישראל.

עופר חוגי: רק שם האוצר מתכוון לקצץ.

עופר חוגי: האוצר החליט שהוא ידחוף את ידו הארוכה לתוך כיסיהם של העניים והאנשים שנמצאים במצוקות הכי קשות, ומשם הוא רוצה לקחת את הכסף בשביל לסדר את הגירעון בתקציב המדינה.

עופר חוגי: אני רוצה לפרט את הנושאים בחוק ההסדרים שהאוצר החליט לקצץ בהם.

עופר חוגי: הדבר הראשון והחמור הוא אי-עדכון קצבאות הביטוח הלאומי.

עופר חוגי: מדובר על זקנים, מדובר על אלמנות, על אנשים קשי-יום, שרק על-ידי הבטחת הכנסה או שכר המינימום הם יכולים לקיים את משפחותיהם.

עופר חוגי: שם האוצר לא רוצה לעדכן.

עופר חוגי: מ-70 השקלים של אותו זקן או אותו עולה חדש, שבא לא מזמן לארץ, מאותה פת לחם של האנשים – שם רוצים לקצץ.

עופר חוגי: זה דבר חמור מאוד.

עופר חוגי: הממשלה פשוט לא מגלה רגישות חברתית, ואני מאוד מודאג, כי ראיתי את פקידי האוצר, באיזה ששון ושמחה, באיזה רצון החוקים האלה יעברו.

עופר חוגי: הנושא השני שאנחנו רואים הוא קצבאות הילדים – קיצוץ flat של 12%.

עופר חוגי: מה זה אומר?

עופר חוגי: זה פשוט מס הכנסה על הכנסה בשביל ילדים קטנים, בשביל 1.5 מיליון ילדים קטנים, מי שרוצה לתת לילד שלו חינוך יותר טוב, או חוג למוזיקה, שלא יהיה רק לחם בבית, אלא תהיה גם קצת גבינה.

עופר חוגי: מהכסף הזה הולכת מדינת ישראל ומקצצת קיצוץ flat של 12%.

עופר חוגי: ישבנו בוועדת הכספים, התחננו, דיברנו על לבם שלא יהיה קיצוץ של 12%, אמרנו: תורידו ל-6%, ל-9%.

עופר חוגי: אי-אפשר לעשות קיצוץ כזה בפעם אחת למשפחה מרובת ילדים, או למשפחה עם ילד אחד או שניים או יותר, מס הכנסה לילדים הקטנים האלה, שאין להם פה לדבר, אין להם למי לפנות.

עופר חוגי: אני רוצה להביא עוד דוגמה של אי-רגישות כללית, פשוט ירידה מהפסים של פקידי האוצר.

עופר חוגי: יש חוק שנקרא חוק הגזזת, שחוקק – – –

מיקי לוי: יש לך רק שלוש דקות, אתה כבר מתחיל להרצות?

עופר חוגי: יש לי 19 הסתייגויות.

עופר חוגי: תן לי עשר דקות, אני לא אעבור אותן.

מיקי לוי: לא אני קבעתי.

מיקי לוי: הייתי נותן לך גם חצי שעה, אבל קבעו שכל הזמן ניתן שלוש דקות לכל אחד.

עופר חוגי: תן לי חמש דקות, אני אוותר בפעמים אחרות.

מוחמד כנעאן: מה זה, משא-ומתן?

עופר חוגי: גם אתה תעשה משא-ומתן.

עופר חוגי: מה הבעיה?

מוחמד כנעאן: דבר, דבר, בסדר.

מוחמד כנעאן: היושב-ראש מסכים.

מיקי לוי: ברוך השם שאתה עדיין לא נותן לו לדבר.

מיקי לוי: "דבר, דבר", מה זה?

מיקי לוי: תודה רבה לך.

עופר חוגי: חוק הגזזת שחוקק בשנת 1994, מה זה החוק הזה?

עופר חוגי: החוק מדבר על אנשים שבאו בשנות ה-50.

עופר חוגי: לקחו ילדים מבתי-הספר, שבסך הכול היתה להם פטרייה על הראש, ובאו אותם רופאים, וברשלנות, בפשע, לקחו את הילדים האלה ושמו להם שעווה רותחת על הראש.

עופר חוגי: הורידו את השערות.

מיקי לוי: לא שעווה.

מיקי לוי: כשהם הגיעו לנמל חיפה חשבו שהם באו עם כל מיני כינים ודברים אחרים וריססו אותם ב"פליט".

מיקי לוי: והחלק הזה גרם לכך שהרבה אנשים חלו במשך הזמן במחלת סרטן, והיתה הכרה בכך.

מיקי לוי: אני הייתי בין המחוקקים.

עופר חוגי: לא רק זה, היו כאלה שריססו אותם ב"פליט", אבל יש כאלה ששמו להם שעווה רותחת על הראש, מרטו להם את השערות, ועל זה עשו הקרנות.

עופר חוגי: באותן שנים היו הקרנות, באיזו רמת קרינה?

עופר חוגי: ואותם אנשים רבים חולים היום בסרטן.

עופר חוגי: היתה פשרה ב-1994, כשחוקק החוק.

עופר חוגי: הפשרה היתה, שאותם אנשים לא יוכלו לתבוע בבית-המשפט, והמדינה תפצה אותם בסכום חודשי של 1,500 שקל, למי שחולה, נכה 100%, ויקבלו עוד 120,000 שקל פיצוי.

עופר חוגי: את ההקצבה הם יקבלו רטרואקטיבית מ-1994.

עופר חוגי: לא מזמן, לא משנות ה-50, שאז הם חלו, לא מהזמן הזה, אלא רק מ-1994.

עופר חוגי: כשבאנו לאוצר וביקשנו: תבטלו את החוק, הם לא הסכימו.

עופר חוגי: אמרנו להם: תראו, אלה חולי סרטן, איפה הרגישות שלכם?

עופר חוגי: הם לא הסכימו.

עופר חוגי: עד שנאלצנו לשכנע את כל חברי הוועדה, והוצאנו ברוב את החוק הזה מחוק ההסדרים.

עופר חוגי: איפה הרגישות?

עופר חוגי: איפה ממשלת הליכוד?

עופר חוגי: איפה הרגישות החברתית?

עופר חוגי: לא ייתכן שיביאו בפנינו חוק כזה, עם כל כך הרבה בעיות.

עופר חוגי: בהמשך אפרט את ההסתייגויות ואת ההצעות שנתנו לאוצר איך לגייס את המיליארדים החסרים, כדי שלא לקחת אותם מהשכבות החלשות.

עופר חוגי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים עכשיו בסבב השני.

מיקי לוי: חברי הכנסת אברהם שוחט, משה גפני, מיכאל קליינר, מיכאל איתן, עזמי בשארה – אינם נוכחים.

מיקי לוי: חבר הכנסת מוחמד כנעאן יעלה ויבוא, שלוש דקות.

מיקי לוי: בלי משא-ומתן.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, שוב, לצערי הרב, התקציב הנוכחי וחוק ההסדרים שאין בו שום סדר, יש בו כניעה טוטלית למפלגות מסוימות, כשכולם באים לדבר בכלי התקשורת על טובת המדינה ועל הצלת המדינה מקריסה כלכלית, אך מבחינת התביעות שלהם לא מהססים לרגע אחד ללחוץ ולסחוט עוד ועוד.

מוחמד כנעאן: אותו שר אוצר ואותו ראש ממשלה שדיברו על קיצוץ של 15 מיליארד שקל, רואים שהיום, לאחר שנכנעו לסחיטות של מפלגות סקטוריאליות או מפלגה זו או אחרת, וגם למתנחלים ולהתנחלויות, רואים שחסרים להם כ-2 מיליארדי שקל.

מוחמד כנעאן: לצערי הרב, אותו ראש ממשלה, שאמור להיות ראש ממשלה של כל אזרחי המדינה, ואותו שר אוצר, שאמור להיות שר אוצר של כל אזרחי המדינה, התעלמו ומתעלמים בצורה ברוטלית, בלתי אחראית וגסה מאוד מהתחייבויות של הממשלות הקודמות כלפי האוכלוסייה הערבית.

מוחמד כנעאן: אין שום החלטה שיושמה על-ידי הממשלה.

מוחמד כנעאן: יתירה מכך, אפילו אותם חברי כנסת ואותם שרים שהלכו וייללו ובכו, ומדובר בארבעת החיילים האחרונים שנהרגו, ששלושה מהם בדואים, הלכו וביקרו והבטיחו רבות לאותם ראשי מועצות ולאותן אוכלוסיות – היום אנחנו רואים שאותו משרד הפנים ואותם משרדים מתעלמים מיישום החלטות.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, על מה אפשר לא לדבר בתקציב הזה?

מוחמד כנעאן: חינוך, רק אתמול שמענו על המחטף שעשתה הממשלה, שר האוצר, אפילו בלי לאפשר לחברי הכנסת להגיש הסתייגות על נושא העברת המורים במדינת ישראל לפנסיה צוברת במקום פנסיה תקציבית, דבר שעלול להביא לקריסת המערכת, לחורבן מערכת החינוך במדינת ישראל.

מוחמד כנעאן: והיום, הפער בין מערכת החינוך הערבית לבין מערכת החינוך היהודית במדינת ישראל הוא גדול.

מוחמד כנעאן: אם הממשלה הזאת לא תתעשת ולא תיתן את מה שצריך לתת ברשויות המקומיות הערביות, אני מאמין שלא ירחק היום ויהיה פיצוץ.

מוחמד כנעאן: השאלה שנשאלת היא באיזה היקף ומתי.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, בשנת 1995 הכירה ממשלת ישראל בתשעה יישובים ערביים, אבל מאז ועד היום הזה לא עשתה שום דבר, אפילו תוכניות המיתאר עדיין לא גמורות.

מוחמד כנעאן: אין שום דבר שנעשה בתשתיות, אולי מלבד אישור אחד.

מוחמד כנעאן: השאלה שנשאלת היא, למה לא מיישמים החלטות ממשלה כשמדובר באוכלוסייה ערבית?

מוחמד כנעאן: השאלה היא, עד מתי?

מוחמד כנעאן: אני חושב שהגיע הזמן שהציבור הערבי במדינת ישראל יתעשת ויגיד לכל נציגי המפלגות השותפות לממשלה הזאת, שהם פושעים כלפי האוכלוסייה הערבית וצריך להעניש אותם.

מוחמד כנעאן: ועל כן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שהיום הגיע הזמן שהבית הזה יתאחד ויגיד: לא לתקציב, לא לפשיעה החמורה של ממשלת ישראל.

רחמים מלול: תודה רבה, חבר הכנסת כנעאן.

רחמים מלול: חבר הכנסת מקסים לוי, אדוני דיבר כבר בשני סיבובים, זה הסיבוב השלישי שלו.

רחמים מלול: בבקשה.

רחמים מלול: הקדמתי אותך לפני חברי כנסת אחרים.

מקסים לוי: לא היית נוכח באולם, אבל אני הייתי צריך למצוא מחליף.

מקסים לוי: אדוני היושב-ראש, בסבב הקודם דיברתי על הקיצוצים ועל חוסר ההבנה של ממשלת ישראל בדבר האמנה שלה עם יהדות העולם לגבי שיקום השכונות.

מקסים לוי: שיקום השכונות במדינת ישראל החל עוד בתקופתו של מנחם בגין, כשהיה ראש ממשלה.

מקסים לוי: וכאשר הוא כיהן נחתמה האמנה על-ידי ממשלת ישראל, שאכן התקציבים המיועדים מגיוס כספים מיהדות העולם והפדרציות ילכו לכיוון שמחוץ לתקציב המדינה.

מקסים לוי: הוא איננו ניתן במקום תקציב המדינה, אבל היתה אמנה, וחתמה עליה הממשלה, שאכן הרשויות המקומיות, אחרי שיהדות העולם תיתן את התקציבים להקמתם של גני-ילדים, של מתנ"סים, של משפחתונים, של העשרה לילדים, של חוגים – אכן ממשלת ישראל תיקח על עצמה את כל המחויבות הזאת להמשיך את הפרויקט.

מקסים לוי: אז ראינו ירידה בשנה שעברה וגם ירידה בשנים הקודמות, אבל בתקציב המדינה היום מגיעים כמעט לאפס בתחום החברתי.

מקסים לוי: אני לא מדבר על התחום הפיזי שבו כבר אין הרחבות, אין עזרה וסיוע, בתחום החברתי הפעילויות ירדו.

מקסים לוי: יוצא שהמתנ"סים, ששייכים ליהדות העולם וניתנו למשפחות במצוקה, הופכים לביתם של אותם עשירים, ואז רואים שהמתנ"סים הופכים למפעל סגור, חוג למחשבים הוא בסדר גודל כזה של תשלום שמשפחה בעיירות הפיתוח לעולם לא תוכל לממן אותו, ויש קיצוץ בחוגי העשרה.

מקסים לוי: אדוני היושב-ראש, אני חוזר ומזכיר בפעם השלישית את הילדים המוגבלים שמוסעים מעיר לעיר, למקומות שבהם יש מוסדות שיכולים לסייע להם לאחר החינוך הפורמלי, אבל הילדים האלה אינם יכולים לקבל מענה.

מקסים לוי: משרד העבודה והרווחה ומשרד החינוך קיצצו במכסות, זאת אומרת שמנהל לשכת רווחה צריך לעשות איפה ואיפה ולהחליט את מי הוא ייקח קודם מתוך 100 המוגבלים ואיזה קריטריון הוא יקשיח.

מקסים לוי: אם הוא ירצה להיות נחמד וטוב, הוא יצטרך לממן את זה על חשבון הקופה הציבורית שלו.

מקסים לוי: מאין הוא יממן?

מקסים לוי: הרי תקציב העירייה מותנה בכך שיש הכנסות עצמיות ממגורים ומתעשייה, מענק איזון ממשרד הפנים – אני מדבר על רשויות מקבלות מענק – וממשלת ישראל מעבירה דרך משרד העבודה, או דרך משרד הבריאות, או דרך משרד השיכון, 75% על פרויקטים, כשהעירייה צריכה לממן 25%.

מקסים לוי: היום יש 250,000 מובטלים, יש בכנסת חקיקה בעניין הנחות לעולים, הנחות למשפחות, הנחות לנזקקים.

מקסים לוי: כל זה מעמיד את הרשות המקומית במצב של העדר הכנסות בכלל.

מקסים לוי: למשל, אזורי תעשייה שמוקמים בקיבוצים ובמושבים לוקחים את ההכנסות של הרשויות המקומיות.

מקסים לוי: כיצד הזרוע המבצעת של הממשלה תוכל לעזור?

רחמים מלול: במצב הזה אני באמת לא מבין מדוע הולכים להתמודד על ראשות רשות מקומית.

מקסים לוי: אולי תהיה יותר רציני.

מקסים לוי: אני לא רוצה לדבר על ש"ס.

מקסים לוי: אתה מחייב אותי לדבר על ש"ס, אני יכול לדבר על זה.

מקסים לוי: בדרכי לכנסת שמעתי שאומרים ברדיו: איך יכול להיות, שבמצב של תבערה חברתית, כאשר יש 250,000 מובטלים, מיליון איש מתחת לקו העוני, 500,000 ילדים מתחת לקו העוני, אנשים לא מדברים ולא יוצאים להפגנה?

מקסים לוי: זה מזכיר את הסיפור על סטלין בברית-המועצות.

מקסים לוי: כשהוא העלה את מחיר הבשר והלחם, אף אחד לא הפגין.

מקסים לוי: ואז הוא אמר:

מקסים לוי: תחזירו את זה ואל תקצצו מזה.

מקסים לוי: למה?

מקסים לוי: כי בהפגנה אדם פורק את התסכול שלו.

מקסים לוי: אבל זו הסערה האיומה מכול.

מקסים לוי: אוי ואבוי שאנחנו נמצאים בתקופה לא קלה, בתקופה קשה מאוד, והתקציב הזה בוודאי לא ייתן מענה לאותן אוכלוסיות.

רחמים מלול: תודה רבה, אדוני, ובהצלחה.

רחמים מלול: חברי הכנסת תאופיק חטיב, מיכאל נודלמן, אליעזר כהן, צבי הנדל, אורי אריאל – אינם נוכחים.

רחמים מלול: חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה, שלוש דקות בסבב הזה.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, התקציב שאנו דנים בו מבטא את מדיניות הממשלה.

עסאם מח'ול: בסיבוב הקודם אמרתי, שהוא תקציב שדגל שחור מתנופף מעליו.

עסאם מח'ול: זה תקציב של סיכול ממוקד, זה תקציב של מדיניות חיסולים, והוא מסכל בצורה ממוקדת את קצבאות הילדים, הוא מחסל את קצבאות הזיקנה, הוא מתנקש בקצבת הבטחת הכנסה.

עסאם מח'ול: הוא תקציב שפוגע ומטיל מצור על שכר המינימום ושוחק אותו, הוא תקציב שפוגע בחינוך ומנציח בכך את הפערים החברתיים, את העוני ואת החולשה של השכבות החלשות.

עסאם מח'ול: זה תקציב שפוגע ללא רחמים וללא היסוס בזכות המינימלית ואפילו בזיק התקווה שעמד בעיניה של האוכלוסייה הערבית, כשסוף-סוף דיברו הרבה על תחילתו של תהליך גישור על פערים, וגם את זיק התקווה הזה הוא מחסל ומסכל בצורה ממוקדת.

עסאם מח'ול: לא מזמן כתב ידידנו חבר הכנסת לשעבר אלי גולדשמידט והתייחס לנקודה של הפגיעה בחלשים ובשכבות החלשות ולפגיעה באוכלוסייה הערבית, באזרחים הערבים המופלים זה 50 שנה.

עסאם מח'ול: מה מבשר אלי גולדשמידט?

עסאם מח'ול: הוא אומר, שפעם, בימים של הכנת תקציב לפחות היינו צריכים לשלם מס שפתיים לאזרחים הערבים; כיום אף אחד לא חושב שיש צורך לשלם אפילו מס שפתיים.

עסאם מח'ול: לא רק לא משלמים, אנחנו עדיין עדים לכך שמוקד העוני העיקרי במדינה נמצא בקרב האוכלוסייה הערבית.

עסאם מח'ול: שיעור האנשים החיים מתחת לקו העוני בקרב הערבים הוא פי-שלושה משיעורם בקרב היהודים במדינה הזאת.

עסאם מח'ול: 60% מהילדים החיים מתחת לקו העוני הם ילדים ערבים ושייכים ל-20% מהאוכלוסייה, או פחות.

עסאם מח'ול: 50% מהנוער שאיננו עובד ואיננו לומד שייכים לאותם 19%–20% ערבים במדינה.

עסאם מח'ול: 80% ומעלה מהיישובים הנחשבים למוכי אבטלה הם יישובים ערביים השייכים ל-20% מהאוכלוסייה.

עסאם מח'ול: יש ניסיון נואל לתלות את העוני בקרב האוכלוסייה הערבית בנושאים דמוגרפיים, תרבותיים, כמו גודל המשפחה.

עסאם מח'ול: אבל נתוני דוח העוני מפריכים זאת והם מצביעים על כך שעיקר הפער בין שיעור העוני בקרב הערבים לעומת שיעורו בקרב היהודים מוסבר בשכר הנמוך המשולם לעובדים הערבים.

עסאם מח'ול: זה מוסבר בשיעור האבטלה הגבוה, בהזדמנויות העבודה האפסיות לאשה הערבית, לכוח העבודה הנשי.

עסאם מח'ול: אנחנו עדים למצב שבו התקציב הזה, במקום שישמור על רמת האבטלה שבה נתונה האוכלוסייה הערבית הוא בא ופוגע בצורה יותר דורסנית, ומעבר לפגיעה ברשויות המקומיות היהודיות בישראל, שם הוא מקצץ 1.4% מתקציב האיזון למועצה יהודית, הוא מקצץ 2.6% במועצות הערביות שממילא סובלות מאפליה, מחוסר שירותים וכו'.

עסאם מח'ול: אנחנו עדים למצב שבו שיעור תקציב הפיתוח למועצות המקומיות הערביות מגיע ל-6.5%, כאשר שיעורנו באוכלוסייה הוא 19%–20%.

רחמים מלול: חבר הכנסת מח'ול, יש לך עוד הסתייגויות רבות, יתאפשר לך עוד לדבר.

עסאם מח'ול: אני חושב שהצעת החוק הזאת היא הצעה בלתי מוסרית, היא הצעה בלתי אפשרית, היא הצעה שדגל שחור מעליה וצריך להפיל אותה.

רחמים מלול: תודה, אדוני.

רחמים מלול: חברי הכנסת תמר גוז'נסקי, אחמד טיבי, טלב אלסאנע, עבד-אלמאלכ דהאמשה, האשם מחאמיד ודוד לוי – אינם נוכחים.

רחמים מלול: חבר הכנסת מרדכי משעני, בבקשה.

מרדכי משעני: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בפעם הקודמת שעליתי לדבר על חוק ההסדרים אמרתי, שדווקא בתקופה של משבר נבחנת מנהיגות, ונבחנת מנהיגות כלכלית.

מרדכי משעני: לכן אני חושב, שלא אנחנו, חברי הכנסת, ודאי שלא אני וודאי שלא הציבור, צריכים לקבל מראש הממשלה ומשר האוצר, שהם היום המנהיגות הכלכלית במדינת ישראל, תשובה על כל החוליים והבעיות בנוסח: מה אתם רוצים?

מרדכי משעני: המצב קשה, יש אינתיפאדה ויש משבר בהיי-טק ויש משבר עולמי וכו'.

מרדכי משעני: אני חושב שזאת לא תשובה של מנהיגות.

מרדכי משעני: אמרתי ואני חוזר ואומר, שמנהיגות נבחנת דווקא במצבים קשים.

מרדכי משעני: אז מתגלה מנהיגות אמיתית, מנהיגות שיש לה בסיס, שיש לה שורשים, ולא כאשר המצב שפיר.

מרדכי משעני: אחד הדברים שמנהיגות צריכה לגלות בעת כזאת הוא דוגמה אישית.

מרדכי משעני: המנהיגות הכלכלית שלנו מבקשת מאתנו, חברי הכנסת: אל תחוקקו חוקים פרטיים.

מרדכי משעני: היא מבקשת מהנכים: אל תבקשו כסף עכשיו.

מרדכי משעני: היא מבקשת מהמובטלים: אל תפגינו עכשיו.

מרדכי משעני: היא מבקשת מכולם לחסוך, ומה היא עושה?

מרדכי משעני: איזו דוגמה אישית היא נותנת?

מרדכי משעני: דווקא בימים כאלה היא היתה צריכה לומר: יש 27 שרים, כצעד ראשון, כדי להמחיש את מצב החירום, אני מבטלת את המשרדים של השרים בלי תיק.

מרדכי משעני: 30 מיליון היו חוסכים, וב-30 המיליון האלה יכולנו להגדיל את מעגל הילדים הנכים המקבלים קצבה לפי דוח פרופסור אור-נוי, שעד היום ממשלת ישראל לא מיישמת אותו, אף שחלפו שנתיים.

מרדכי משעני: זאת דוגמה אחת.

מרדכי משעני: דוגמה שנייה: משנה לנגיד.

מרדכי משעני: זה נכון שבחוק כתוב, שלנגיד בנק ישראל יהיה משנה אחד או יותר.

מרדכי משעני: עד היום לא היה משנה, והכול התנהל כשורה והכול היה בסדר.

מרדכי משעני: והנה מישהו עתר לבג"ץ וביקש למנות משנה, ואומנם בג"ץ קבע שיש צורך למנות משנה.

מרדכי משעני: אם החוק קבע, ממנים משנה.

מרדכי משעני: אבל למה למנות שני משנים?

מרדכי משעני: משום ששר האוצר לא מסכים ש-X יהיה משנה, כי הוא מקורב לנגיד, והנגיד לא מסכים ש-Y יהיה משנה, משום שהוא מקורב לשר האוצר.

מרדכי משעני: אז מה עושים?

מרדכי משעני: מתפשרים, ממנים שני משנים, אחד מתוך בנק ישראל והאחר מחוץ לבנק ישראל.

מרדכי משעני: וזאת לא עלות של 5-3 מיליונים?

מרדכי משעני: זה משנה לנגיד ועוד עוזרים ופקידים.

מרדכי משעני: זאת דוגמה שנייה לחוסר הדוגמה שנותנת המנהיגות הכלכלית שלנו.

מרדכי משעני: דוגמה אחרונה: כמעט מחצית הממשלה נמצאת היום בארצות-הברית, אם לא יותר.

מרדכי משעני: האם הציבור יודע, שעלות הנסיעה של שר לארצות-הברית או למקום אחר במדינות העולם – הרי אצלנו הם מטיילים מכוש ועד הודו – היא עלות ענקית, של עשרות אלפי דולרים?

מרדכי משעני: בדרך כלל הוא לא נוסע לבדו, אלא עם עוזרים ועם יועצים וכו'.

מרדכי משעני: האם לא היה נכון בתקופה כזאת, בשעת חירום כלכלית, כפי שאומר שר האוצר, לתת דוגמה אישית לפני שמבקשים גם מאתנו וגם מהציבור לחסוך?

מרדכי משעני: תודה.

רחמים מלול: תודה, חבר הכנסת משעני.

רחמים מלול: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

אבשלום וילן: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ועדת הכספים אישרה לפני שעה קלה את חוק התקציב.

אבשלום וילן: אבל אולי הקטע המעניין ביותר הפעם בחוק התקציב, אדוני היושב-ראש, הוא העובדה – – –

רחמים מלול: אדוני לא זכה להצביע.

אבשלום וילן: אני לא זכיתי להצביע, משום שניהלתי באותה עת ישיבה אחרת, עם מפכ"ל המשטרה, והתנצלתי מראש.

אבשלום וילן: אבל קיבלתי דיווח מלא, ומכאן אני ארד שוב לוועדת הכספים בניסיון לגבש פתרון מוסכם בנושא הסטודנטים, שוועדת הכספים כולה תביא הצעה פה-אחד למליאה, מתוך מטרה לפתור את המשבר בנושא הזה.

אבשלום וילן: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, שהשנה זו הפעם הראשונה שהוכנסו לבסיס התקציב כל ההתחייבויות ששר האוצר נותן פה, מעל הדוכן הזה, בטרם אישור התקציב, למפלגות החרדיות והדתיות.

אבשלום וילן: לכאורה מה נכון יותר מכך שכל הכספים האלה ייכנסו לבסיס התקציב, ובא לציון גואל?

אבשלום וילן: כל הדיונים מעתה ולהבא ייערכו אך ורק במסגרת התקציב ותיפסק הסחטנות הפוליטית.

אבשלום וילן: כולנו זוכרים את התמונות המבישות מתחילת שנות ה-80, כאשר על הפרק היו כספים ייחודיים.

אבשלום וילן: בעונת התקציב, בסוף חודש דצמבר, היו מסתובבים השדלנים למיניהם, ומלאכת הסחיטה היתה בעיצומה.

אבשלום וילן: ועדת הכספים היתה מתכנסת וחוזרת ומאשרת כספים ייחודיים לכל המרבה במחיר.

אבשלום וילן: החליטו להפסיק את התופעה הבזויה הזאת והכניסו את כל הכספים הייחודיים לבסיס התקציב.

אבשלום וילן: וראה זה פלא, עברו כמה שנים ואותן מפלגות שנמצאות כלשון מאזניים קואליציונית חזרו לאותה שיטה נלוזה.

אבשלום וילן: הרי ברגע שבמקום כספים ייחודיים דורשים הבטחות מחוץ לבסיס התקציב, ששר האוצר קורא אותן מעל במת הכנסת לפני ההצבעה על התקציב – מה זאת אם לא סחטנות פוליטית?

אבשלום וילן: לפני שלוש שנים שמעתי מאנשי הזרמים החרדיים בוועדת הכספים את ההצדקה האידיאולוגית האומרת, שאין שוויון בין מערכת החינוך שלהם למערכת החינוך הרגילה, הממלכתית והממלכתית-הדתית.

אבשלום וילן: אמרתי, שאם כך הם צודקים, למען השוויון בין ילדי ישראל – יהודים, ערבים, חילונים, דתיים, חרדים – הבה ונכניס הכול לבסיס התקציב, אבל נקבע כלל מוסכם נוסף, שאין עוד תביעות חוץ-תקציביות בנושאים הללו.

אבשלום וילן: כלומר, אין דבר כזה שבשנה הבאה יבוא יעקב ליצמן כנציג הזרמים החרדיים, או נחום לנגנטל כנציג המפד"ל, או אריה דרעי שישתחרר עד אז מכלאו, ויגידו לראש הממשלה ולשר האוצר: אומנם בבסיס התקציב נכנסו עכשיו קרוב ל-400 מיליון שקלים, אבל לנו יש תביעות ספציפיות נוספות מחוץ לתקציב, והן יוכרו באמצעות מכתב חדש.

אבשלום וילן: וזאת מדוע?

אבשלום וילן: משום שלנו יש ברגע הנתון של ספירת הידיים בתקציב הקול ה-61 או ה-62.

אבשלום וילן: ואז שיקול הדעת איננו מה טוב למדינת ישראל, מהם היעדים הלאומיים, האם צריך להשקיע עכשיו בביטחון בתקופת אינתיפאדה, האם צריך להשקיע בצמצום פערים חברתיים, האם צריך להשקיע עכשיו בתעסוקה מקצועית, ביצירת מקומות עבודה, בכל אותם תחומים שתקציב מדינה מתמודד אתם.

אבשלום וילן: לא; סדר העדיפויות יהיה אז אחד, כמו תמיד: למי יש יותר כוח סחיטה.

אבשלום וילן: כל אחד רואה את האינטרס שלו, את הצד שלו, ואינו רואה את התמונה הכוללת.

רחמים מלול: נא לסיים.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, נוצרת תמונה מעוותת, ולצערי הרב, כאשר שאלתי אתמול את יושב-ראש ועדת הכספים, וכבודו היה נוכח בחדר, האם כתוצאה מכך שמכניסים לבסיס התקציב את כל ההתחייבויות לחרדים ולזרמים הדתיים בא לציון גואל, ובשנה הבאה לא עולות עוד בקשות לכספים מחוץ למערכת, נעניתי בתשובה הפופולרית – אני מתרגם את מה ששמעתי – בשנה הבאה אלוהים גדול.

אבשלום וילן: רוצה לומר, פירוש רש"י, שאם בראש ועדת הכספים יעמוד חבר כנסת חרדי, או אם לצורך הקול ה-61 יהיו חברי כנסת חרדים ודתיים לשון המאזניים, הסחיטה והסחטנות יימשכו.

אבשלום וילן: ואז שואלים אנשים, מדוע ההסתה הזאת, מדוע בעצם יש תהום כזאת שהציבור החילוני, החופשי, המסורתי והמאמין שונא שנאה עזה, מסוכנת, את החרדים על הרקע הזה.

אבשלום וילן: הנה לך התשובה, אדוני היושב-ראש.

אבשלום וילן: זה יהיה כל זמן שלא תבינו, שמוכרחים להיות סדר עדיפויות כולל וזכות שווה לכולם, ושסחיטה חרדית רק בגין העובדה שבלעדיכם אין רוב לממשלה היא פסולה מעיקרה, היא מושחתת, היא מעוותת את סדרי התקציב, והיא גורמת שנה אחרי שנה לשנאה ולריב אחים שאתם האחראים הישירים להם.

רחמים מלול: תודה.

רחמים מלול: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, בבקשה.

רחמים מלול: לפני חברת הכנסת ג'בארה רשומים אצלי חבר הכנסת מוסי רז, שאיננו נוכח, חבר הכנסת שריד, שגם הוא איננו נוכח, חבר הכנסת רן כהן וחברת הכנסת זהבה גלאון, שאינם נוכחים.

רחמים מלול: חבר הכנסת אילן גילאון הגיע והוא ידבר.

רחמים מלול: חשבתי שיש עכשיו ישיבה של סיעת מרצ, כי אתם רשומים על-פי הסדר.

רחמים מלול: חברת הכנסת ג'בארה, שלוש דקות, ואחרייך ידבר חבר הכנסת אמנון רובינשטיין.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הממשלה מפלה את המגזר הערבי בתקציבים שונים, בכלל זה תקציב הפיתוח והתקציבים הרגילים המיועדים ליישובים הערביים.

חוסניה ג'בארה: ממשלות ישראל, אדוני היושב-ראש, הקימו ועדות שונות למען בדיקת הצרכים של המגזר הערבי, ובסופו של דבר לא יצא מכך מאומה.

חוסניה ג'בארה: 97% מהיישובים הערביים נמצאים בארבעת האשכולות הנמוכים מבחינה כלכלית וחברתית.

חוסניה ג'בארה: כמו-כן, אדוני היושב-ראש, 70%–80% ממוקדי האבטלה, על-פי הנתונים המתפרסמים מדי חודש, נמצאים במגזר הערבי.

חוסניה ג'בארה: תקציב 2002, אדוני היושב-ראש, אינו כולל החלטות שקיבלה הממשלה משנת 2000 ועד היום.

חוסניה ג'בארה: תקציב 2002 איננו כולל הקצאת 50 מיליון שקלים לחיבור שמונת היישובים שהוכרו בצפון.

חוסניה ג'בארה: זאת היתה החלטת ממשלה מ-1996, אדוני היושב-ראש.

חוסניה ג'בארה: התקציב אינו כולל הקצאת 560 מיליון שקלים ליישום המלצות הוועדה לבדיקת מצב היישובים הערביים הבדואיים בצפון.

חוסניה ג'בארה: זו החלטת ממשלה מ-1998.

חוסניה ג'בארה: תקציב 2002 גם אינו כולל הקצאת מיליארד שקל בשנה ליישום תוכנית פיתוח ליישובים הערביים בגליל, בסך הכול 4 מיליארדי שקל בארבע שנים, שהובטחו בזמן ממשלת ברק, אחרי אוקטובר 2000, אדוני היושב-ראש.

חוסניה ג'בארה: התקציב גם אינו כולל הקצאת 300 מיליון שקלים להשלמת יישום תוכנית פיתוח מערכת החינוך הערבי, בהתאם לתוכניות חומש שהוכנו במשרד החינוך בזמנו של השר יוסי שריד.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, תקציב 2002 אינו כולל סיום תקצוב תוכנית פיתוח ליישובים המוכרים והלא-מוכרים בנגב, תוכנית שלא גובשה למרות החלטת ממשלה משנת 2000.

חוסניה ג'בארה: תקציב 2002 אינו כולל עריכת סקר צרכים לפיתוח היישובים הערביים, בהתאם להחלטת ממשלה משנת 2000, וכן אינו כולל תקציב לשני הסכמים חתומים בין שר האוצר לוועד ראשי הרשויות המקומיות הערביות, אדוני היושב-ראש.

חוסניה ג'בארה: אז על מה אנחנו מדברים?

חוסניה ג'בארה: איפה אנחנו נמצאים?

חוסניה ג'בארה: על איזה תקציב אנחנו מדברים?

חוסניה ג'בארה: על תקציב 2002 שאינו כולל את כל הדברים האלה.

חוסניה ג'בארה: מה אתה יכול לענות לי על דבר כזה, אדוני היושב-ראש?

חוסניה ג'בארה: אני חושבת שהתקציב הזה הוא הגרוע בתקציבים של השנים האחרונות.

חוסניה ג'בארה: לכן אסור לתת יד ולתמוך בו, אדוני היושב-ראש.

חוסניה ג'בארה: תודה.

רחמים מלול: תודה רבה לך.

רחמים מלול: חבר הכנסת אמנון רובינשטיין, בבקשה.

אמנון רובינשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לומר משהו בהמשך לדברים שאמר חבר הכנסת אבשלום וילן.

אמנון רובינשטיין: רבותי, בתי-ספר לא ממלכתיים קיימים גם במדינות אחרות, לרבות בתי-ספר יהודיים, אבל במדינת ישראל יש תופעה מיוחדת במינה, הרסנית לגמרי: א.

אמנון רובינשטיין: בתי-ספר לא ממלכתיים אין להם גרעין משותף של תוכנית לימודים עם בתי-הספר הממלכתיים והם לא מכשירים ללימודים באוניברסיטה, וזה חורץ את גורלם של הילדים.

אמנון רובינשטיין: אני כשר החינוך באתי בדברים עם ראשי "מעיין החינוך התורני" כדי לתקן את המצב הזה, אבל הוא לא תוקן עד היום.

אמנון רובינשטיין: ב.

אמנון רובינשטיין: מדינת ישראל יש בה מפלגות שיש להן מערכות חינוך.

אמנון רובינשטיין: זה האסון, זו הקטסטרופה.

אמנון רובינשטיין: כאשר יושב-ראש ועדת הכספים, או כל חבר כנסת חבר ועדת הכספים או חבר במליאה, מייצג לא רק מפלגה שיש לה השקפת עולם, אלא מערכת חינוך משל עצמה, כמעט בטוח שיהיו שיקולים זרים.

אמנון רובינשטיין: זה כמעט מוכתב מעצם העניין.

אמנון רובינשטיין: אנחנו חשבנו בכנסת השלוש-עשרה, שכשביטלנו את הייחודיים – גמרנו עם הייחודיים.

אמנון רובינשטיין: כתמורה לייחודיים ניתן מעמד מיוחד לשתי מערכות חינוך: לזרם החינוך של ש"ס, "מעיין החינוך התורני", ולזרם החינוך העצמאי של אגודת ישראל.

אמנון רובינשטיין: קבענו שם שתקצובם יהיה כמו של כל ילדי ישראל.

אמנון רובינשטיין: אני כשר החינוך גם הקפדתי על כך, גם מצוות בג"ץ חזקה עלי.

אמנון רובינשטיין: אבל מה קורה כל שנה בתקציב?

אמנון רובינשטיין: כל שנה, נוסף על הסעיף הזה של הבטחת שוויון מהותי ומלא, בעצם ניתנים כספים ייחודיים על-ידי הצהרה של שר האוצר, שהוא במשא-ומתן קואליציוני יוסיף כך וכך מיליוני שקלים.

אמנון רובינשטיין: התוצאה המצטברת של כל זה היא, שלזרמים הלא-מוכרים, הלא-ממלכתיים, יש עדיפות תקציבית.

אמנון רובינשטיין: התוצאה היא מעגל קסמים כזה: בחינוך הממלכתי אין לנו ארוחות, אין לנו הסעה, ויש לנו מעט מאוד ימי לימוד ארוכים.

אמנון רובינשטיין: לעומת זאת, בחינוך שהוא לא ממלכתי, אבל שיש לו נציגים בכנסת, יש הרבה טובות הנאה – יש הזנה, יש הסעה ויש יום חינוך ארוך.

אמנון רובינשטיין: הייתי אומר שזה דבר מטורף, מוטרף ומטריף.

אמנון רובינשטיין: הוא מטריף את מערכת החינוך, והוא גורם למצב שהתקציב תמיד הוא תקציב לא מאוזן, לא צודק, לא הוגן.

אמנון רובינשטיין: הוא בראש ובראשונה לא הוגן לגבי החינוך הממלכתי.

אמנון רובינשטיין: זו בעצם תופעה מיוחדת שירדה עלינו מאז 1977, שהציבור שעובד לפרנסתו, משלם מסים – מסים גבוהים מדי, מס הכנסה מהגבוהים ביותר בעולם – ושולח את ילדיו לחינוך הממלכתי, מופלה לרעה אף שהוא בעצם רוב.

אמנון רובינשטיין: הוא רוב, אבל אין לו רוב בממשלה, הוא לא לשון מאזניים.

אמנון רובינשטיין: לשון מאזניים חזקה יותר מרוב האוכלוסייה.

רחמים מלול: נא לסיים, בבקשה.

אמנון רובינשטיין: והתקציב הזה מביא לידי ביטוי קיצוני את המציאות המעוותת הזאת.

אמנון רובינשטיין: משום כך נצביע נגד התקציב.

רחמים מלול: תודה רבה, חבר הכנסת רובינשטיין.

רחמים מלול: בינתיים, עד שחבר הכנסת גילאון יגיע לדוכן, הודעה לסגן המזכיר.

ד' לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק התקנים (תיקון מס' 6) (החמרת הענישה), התשס"ב–2002.

ד' לב: לקריאה ראשונה, מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 65) (מאסר בפועל לעברייני מין ולעברייני אלימות במשפחה), התשס"ב–2002, של חברות הכנסת זהבה גלאון ויעל דיין.

ד' לב: תודה.

ד' לב: מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט: לוח תיקונים להסתייגויות להצעת חוק הסניגוריה הציבורית (תיקון מס' 5), התשס"ב–2002.

ד' לב: תודה.

רחמים מלול: תודה לסגן המזכיר.

רחמים מלול: והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002), התשס"ב–2002

רחמים מלול: בבקשה, חבר הכנסת אילן גילאון.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, חברת הכנסת חוסניה ג'בארה וחבר הכנסת אמנון רובינשטיין שהצטרף, זה מאוד נעים שאפשר לקרוא בשמות כל חברי הכנסת שנוכחים בדרך כלל בדיוני תקציב.

אמנון רובינשטיין: כולם ממרצ.

אילן גילאון: הדיון הוא מאוד אינטימי, וזה כמובן מחייב גם את אלה שקראנו בשמותיהם לא לעזוב עד סוף הנאום, וזה דבר פנטסטי.

אילן גילאון: בדיון על ההסתייגויות אני מבקש, אדוני, לדבר על כמה מושגי יסוד בתפיסה כלכלית, הייתי אומר בתפיסה כלכלית-חברתית – מבחינתי אין תפיסה כלכלית שאיננה תפיסה חברתית, בכלל אין כלכלה לאומית שאיננה תפיסה חברתית – ואני רוצה לדבר לא רק על התקציב כמכשיר לחלוקה ולא על חוק ההסדרים כמכשיר למסתדרים, אלא גם על תקציב מדינה שקולט כסף במדינה מתוקנת, כאשר ההנחה שלי – ויסלח לי אדוני אם אני טועה – והתקווה שלי כל הזמן הן, שמדינת ישראל מבקשת להשתייך לאומות המערביות, לעולם המתקדם.

קריאה: – – –

אילן גילאון: עוד כמה דקות אתה.

אילן גילאון: אני אוהב להתערב בניהול של אדוני.

רחמים מלול: לא, לא.

רחמים מלול: יש עוד 15 איש, אבל לא כולם נמצאים.

רחמים מלול: בבקשה, חבר הכנסת גילאון.

אילן גילאון: ואם אנחנו מבקשים להיות חלק ממשפחת העמים, השאלה היא בסופו של דבר שאלה ערכית, איך אנחנו משתמשים בתקציב.

אילן גילאון: וכאשר אנחנו משתמשים בתקציב רק כמכשיר לחלוקה, ולא משתמשים בו גם כמכשיר להכנסת כסף, הרי בסופו של דבר צריך לזכור, אדוני היושב-ראש, שהמנגנונים שיש לנו כדי לעשות רגולציות בתוך המשק הם בסך הכול שניים: יש לנו אפשרות לקחת מסים, מצד אחד, ואנחנו מתקנים מדרגות של מסים בהתאם לרוח השעה בחברה שאנחנו חיים בה; והמכשיר השני הוא תשלומי העברה, ובמכשיר הזה אני שם את בניית התשתיות.

אילן גילאון: ולכן, צודק מי שאומר שהשקעה בחינוך או השקעה בתשתית מונעת מאתנו בשלב מאוחר יותר הוצאות על תשלומי העברה לרווחה, אבל בתוך המסלול הזה מתחבאים לפעמים אינטרסים שהם לא אינטרסים טובים, אדוני, כי יש אנשים שאומרים: לכשנעשה, ובינתיים נמנע מזה ומזה.

אילן גילאון: על-פי תפיסתי הערכית, אדוני, תקציבה של המדינה צריך להיות בנוי כך שהוא יהיה אחראי לחמישה סעיפים.

אילן גילאון: אני קורא לסעיפים האלה "החאמסה האדומה".

אילן גילאון: בדרך כלל יש חאמסה כחולה – אתה יודע, אדוני, נגד עין הרע – ויש חאמסה ירוקה.

אילן גילאון: אני אקרא לה חאמסה אדומה, כי זאת החאמסה של המעמד העובד, ואת המעמד העובד אני תמיד אוהב לסמן באדום.

אילן גילאון: אני יודע שניסו לסמן אותו בכתום ובכל מיני צבעים.

אילן גילאון: אני אוהב לסמן אותו באדום.

אילן גילאון: אגב, המעמד העובד היום אלה כל אותם אנשים שאינם זכיינים.

אילן גילאון: אלה אינם בהכרח אותם אנשים שיש להם מפתח שבדי גדול וסרבל כחול, אבל אלה אותם אנשים שמתפרנסים ואינם שייכים לקבוצות הזכיינים, אדוני.

רחמים מלול: ולסיום, אדוני?

אילן גילאון: ולגבי אלה – אני רק רוצה לומר מה היא החאמסה האדומה, כי אני אפרט אותה בהסתייגות הבאה שלי – האחריות של המדינה היא לחינוך, לבריאות, לתעסוקה, לקורת-גג ולביטחון, ומי שלא נתנה את חמשת אלה לא ראויה לקחת לעצמה את השם מדינה.

אילן גילאון: התקציב אינו מתמודד עם כך, אדוני.

רחמים מלול: תודה רבה, אדוני.

רחמים מלול: חברת הכנסת נעמי חזן – אינה נוכחת.

רחמים מלול: חברת הכנסת ענת מאור – אינה נוכחת.

רחמים מלול: חבר הכנסת נחום לנגנטל, בבקשה.

רן כהן: – – –

רחמים מלול: קראנו בשמו של אדוני, אבל אם אדוני ימסור נימוק סביר, ואני משער שאין לאדוני – – –

רן כהן: לא, יש לי דווקא – – –

רחמים מלול: אז לסגן המזכיר, בבקשה.

רחמים מלול: בבקשה, חבר הכנסת לנגנטל, שלוש דקות.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, הרבה תשבחות על התקציב הזה קשה לנו לומר, מה עוד שצריך לדעת, חבר הכנסת כהן, שעל התקציב הזה שיעמוד לפנינו אנחנו נשב פה עוד כמה ימים וכמה לילות בעוד כמה חודשים, כדי שיביאו עדכון לתקציב.

נחום לנגנטל: הרי כולם יודעים שאנחנו משחקים בכאילו – כאילו יש פה תקציב וכאילו המדינה תרוץ קדימה – והכול בחודש פברואר.

נחום לנגנטל: אגב, אני לא מאשים לא את שר האוצר ולא את פקידי האוצר בעניין הזה.

נחום לנגנטל: יש פה תהליך שלם שקרה בהתרסקות של הפרלמנט – שלנו, של הכנסת – שבו כל אחד רואה את עצמו, ואני משמיע את הביקורת הזאת גם כלפי עצמי.

נחום לנגנטל: כל אחד רואה את האינטרסים שלו, וזה מה שקרה והוביל את העניין הזה לאורך הרבה מאוד זמן.

נחום לנגנטל: להגיד שהתקציב הזה הוא תקציב חברתי?

נחום לנגנטל: לא.

נחום לנגנטל: האם התקציב הזה מבשר איזה שינוי משמעותי מבחינת, נניח, התעשייה בארץ?

נחום לנגנטל: לא.

נחום לנגנטל: האם התקציב הזה אכן הולך לעשות משהו שהוא הרבה יותר חכם, הרבה יותר טוב בנושא התעסוקה, ולמגר את תופעת האבטלה?

נחום לנגנטל: גם לא.

נחום לנגנטל: יש בו רק דבר אחד, שאני חושב שאדוני אולי יסכים אתי שיש בו הישג אחד אחרי הרבה מאוד שנים, והוא שאותם דברים שהיו על השולחן או מתחת לשולחן – סוף כל סוף הם שקופים ומודפסים בבסיס התקציב.

נחום לנגנטל: מחר, כשנעמוד פה בכנסת הזאת ונצביע על התקציב, לפחות נדע שלגבי מה שאנחנו מצביעים עליו אין עסקאות מאחורי הגב.

נחום לנגנטל: מה בעצם אמרנו להם בזה שהכנסנו את הכול לבסיס התקציב?

נחום לנגנטל: – וזה דבר שאנחנו דרשנו שנים רבות משרי האוצר לדורותיהם – למי שמגיע תיתנו, למי שלא מגיע אל תיתנו, אבל אל תיצרו מצב, שאם עובדים עם האנשים ואם עושים הסכמים עם האנשים, זה לא יופיע בספר התקציב.

נחום לנגנטל: ולכן, אדוני היושב-ראש, ההישג הגדול ביותר מבחינתי הוא שהדברים הם בבסיס התקציב עצמו.

נחום לנגנטל: ולכן, כשאני חושב היום עלינו, המפלגות הדתיות, אני אומר לעצמנו שאנחנו נצטרך לנהוג בריסון גדול מאוד.

נחום לנגנטל: בשנה הבאה, לכשנבוא לדון בבסיס התקציב של 2003, נצטרך לבוא ולומר לשרי האוצר: אין לנו דרישות סקטוריאליות נוספות, תשאירו את בסיס התקציב כמות שהוא, ואז אנחנו, חברי הכנסת, שרוצים לעסוק בבעיות של בריאות ואבטלה ותחבורה ותשתיות ופער חברתי וכיוצא באלה, נהיה משוחררים לדון לגופו של עניין, כמו שאר החברים בפרלמנט, ולא נהיה מרותקים לסוגיות הקשורות אך ורק לדרישות הקרויות על פניהן סקטוריאליות.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

רחמים מלול: תודה רבה, אדוני חבר הכנסת לנגנטל.

רחמים מלול: חבר הכנסת זבולון אורלב – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת שאול יהלום – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת יגאל ביבי, בבקשה.

רחמים מלול: אדוני ייאלץ להמתין לסבב הבא, שיגיע במהרה נוכח מצב הנוכחות.

רחמים מלול: בבקשה, חבר הכנסת יגאל ביבי.

יגאל ביבי: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, בסבב הזה אני רוצה לדבר על שתי סוגיות.

יגאל ביבי: כחבר ועדת הכלכלה אני מדבר רבות על כך שחלק גדול מתאונות הדרכים נובע מאי-יעילות פעולת המשטרה.

יגאל ביבי: לפני כחצי שעה היתה לי דוגמה של חלם במשטרה.

יגאל ביבי: אני יוצא בהיחבא ממשכן הכנסת, לאחר שהנכים מקיפים אותה, ביציאת החירום מהומת אלוקים, רכבים באים, רכבים צופרים, רכבים חונים, ובמה עוסקת המשטרה?

יגאל ביבי: במקום להתרכז במניעת מצב שבו ייהרגו שם אנשים, היא עוסקת במתן רפורטים למי שלא חוגר חגורת בטיחות, ובמהומה הזאת שם, כשבקושי אפשר לעבור, עוצרת מכוניות בזו אחר זו על עניין חגורות בטיחות.

יגאל ביבי: נכון, משטרת ישראל חייבת להפעיל את החוק ולאכוף אותו.

יגאל ביבי: חוק, חוק, אבל צריך גם להפעיל שכל.

יגאל ביבי: המשטרה יכולה לאכוף את הנושא של חגורות בטיחות בכל העיר, אבל לא פה, בצוואר הבקבוק הזה, לעצור עוד מכוניות ולעכב את האנשים עשר דקות, שאנשים יידרסו וייהרגו.

יגאל ביבי: לכן, אם שומע אותי אחד ממפקדי המשטרה, בואו תדאגו שאנשים לא ייהרגו בצפיפות שקיימת כאן, ואת אכיפת חגורות הבטיחות תבצעו ברחוב אחר.

יגאל ביבי: דיברתי בבוקר על המערכת המטורפת שלנו, שאין בעל בית, שרואים דברים מדהימים שקורים בכל התחומים ואתה לא רואה כיוון והכוונה.

יגאל ביבי: אני רוצה לדבר עכשיו על מערכת המשפט.

יגאל ביבי: אני רוצה לומר, שאחת הבעיות הקשות של מדינת ישראל היא אי-תפקוד מערכת המשפט.

יגאל ביבי: לצערנו, הראש והצמרת של מערכת המשפט – ומעניין, לפני כחמש דקות, כאשר חזרתי לכנסת לאחר שהייתי באיזה עסק, שלושה אנשים פגשו אותי – חבר הכנסת אליעזר כהן, גם אתה אחד האנשים שנלחמים – ואמרו לי: יגאל ביבי, תילחם נגד מערכת המשפט.

יגאל ביבי: אצלנו זה רקוב.

יגאל ביבי: ביניהם היה אחד המומחים למשפט בארצות-הברית.

יגאל ביבי: במה עסוקה מערכת המשפט?

יגאל ביבי: – בביצור כוחה, בפסקי-דין ארוכים ומסורבלים בנושאים שהם לא רלוונטיים, שהכול שפיט.

יגאל ביבי: בו בזמן שהאזרחים מחכים 10 ו-15 שנה למשפטים.

יגאל ביבי: יש תיקים כלכליים שמכניסים מיליונים למדינה – והרי אנחנו מדברים על תקציב – אבל אין שופט ולא קובעים אפילו תור לדיון, כי אין שופטים שמטפלים.

יגאל ביבי: מתעסקים בטפל, מתעסקים בפוליטיקה, בביצור הכוח, במינוי של חבר שמביא חבר.

יגאל ביבי: זאת במקום לטפל בבעיות המשפטיות ולתת סעד לאזרחים וגם למדינה בתחום הכלכלי.

יגאל ביבי: העבריינים חוגגים במדינת ישראל, ואין משפט.

יגאל ביבי: 25% מהמבנים במדינת ישראל הם בלתי חוקיים.

יגאל ביבי: כמה מיליארדים היו נכנסים למדינה אם היו משלמים את האגרות והבניינים היו חוקיים?

יגאל ביבי: שליש מהעסקים במדינת ישראל הם ללא רישוי.

יגאל ביבי: מה שהיה ב"אולמי ורסאי" הוא רק דוגמה אחת.

יגאל ביבי: יש 14 תחנות דלק בתל-אביב שפועלות לא לפי החוק.

יגאל ביבי: ובמה עוסקת מערכת המשפט במדינת ישראל?

יגאל ביבי: רבותי, מערכת המשפט היא חלק מהתחום הכלכלי של מדינת ישראל, ולכן מצאתי לנכון לומר, שאם לא נתקן את מערכת המשפט יהיה קשה; כפי שנאמר: "ציון במשפט תפדה ושביה בצדקה".

רחמים מלול: תודה רבה, חבר הכנסת ביבי.

רחמים מלול: חבר הכנסת אריה גמליאל – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת אמנון כהן – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת דוד טל – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת יצחק סבן – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת נסים זאב – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת יאיר פרץ – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת עופר חוגי – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת יצחק גאגולה – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת אברהם הירשזון – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת אופיר פינס-פז – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת יוסף פריצקי, חבר הכנסת יוסף לפיד, חבר הכנסת אברהם פורז, חברת הכנסת יהודית נאות, חבר הכנסת אליעזר זנדברג, חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי, חבר הכנסת ישראל כץ, חבר הכנסת עמיר פרץ, חבר הכנסת חיים כץ, חבר הכנסת איתן כבל, חבר הכנסת יחיאל לסרי, חבר הכנסת אלכסנדר צינקר, חבר הכנסת רומן ברונפמן וחברת הכנסת נחמה רונן – אינם נוכחים.

רחמים מלול: אנחנו שבים לסבב נוסף.

רחמים מלול: חבר הכנסת אברהם שוחט, חבר הכנסת משה גפני, חבר הכנסת מיכאל קליינר, חבר הכנסת מיכאל איתן – אינם נוכחים.

רחמים מלול: חבר הכנסת עזמי בשארה הגיע בזמן, בבקשה, שלוש דקות.

רחמים מלול: אבל אנחנו פועלים בשיטת הסבבים ולאדוני יש הרבה סבבים, כך שאני מציע שאדוני יניח את ראשי הפרקים ולאחר מכן, בסבבים הבאים, יוכל להתייחס.

רחמים מלול: כמרצה ותיק ומנוסה, אתה הרי יודע שזו השיטה.

עזמי בשארה: מרצים באוניברסיטה מרצים במשך שעה וחצי, הם לא יודעים לנסח את עצמם בשלוש דקות.

עזמי בשארה: את זה למדתי בכנסת.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קיבלנו היום מוועד ראשי המועצות המקומיות הערביות את הידיעה, שבניגוד למה שהובטח להם, שהקיצוץ בתקציב יהיה שווה לכל המועצות המקומיות, הרי למועצות המקומיות היהודיות מקצצים בתקציב הרגיל 1.4%, לעומת 2.6% במועצות המקומיות הערביות, כאשר בעצם, אדוני היושב-ראש, המצב צריך להיות הפוך.

עזמי בשארה: במקרה של האוכלוסייה הערבית אנחנו לא מדברים אפילו על אפליה מתקנת.

עזמי בשארה: אנחנו מדברים על גישור פערים, על שוויון.

עזמי בשארה: אפליה מתקנת, אדוני, משמעה שאתה צריך במשך שנים טובות לתת העדפה.

עזמי בשארה: כלומר, שבזמן שאתה מקצץ ליישובים היהודיים לא תקצץ ליישובים הערביים.

עזמי בשארה: זו המשמעות של אפליה מתקנת, או ניסיון לגישור על פערים.

עזמי בשארה: מה שקורה הוא הפוך – עכשיו מקצצים כפול במועצות המקומיות הערביות, 2.6% במקום 1.4% כמו אצל היהודים.

עזמי בשארה: אני ממש לא מבין איך עושים דבר כזה, כאשר אנחנו לא מתקדמים לקראת שוויון, אלא אתם מכניסים אותנו למאבק, למאמץ לשמירת הקיים – כלומר שמירת הפער הקיים?

עזמי בשארה: זו המטרה, שנתחיל להגן על הפער הקיים בין יהודים לערבים במקום להתקדם קדימה?

עזמי בשארה: כי מתקיפים ומנסים להרחיב את הפער הקיים?

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, מדובר כאן על כך שזהו תקציב של מין הסדר כזה, של פשרה כזאת בין חזקים.

עזמי בשארה: ודאי שהנכים נותרו בחוץ, כאשר הם מסתובבים סביב הכנסת על כיסאות הגלגלים שלהם ומנסים להפריע לאנשים להיכנס למשכן.

עזמי בשארה: לא נותרו בידיהם כלים, אלה הכלים של החלשים, והם לא עושים רושם על האנשים השנואים בכנסת, מה שנקרא "פקידי האוצר", שלי אין שום שנאה אליהם, כי אני חושב שהם לא אשמים בכלל.

עזמי בשארה: מי שאשם זו מדיניות הממשלה.

עזמי בשארה: הם מבצעי מדיניות ולא מעצבי מדיניות.

עזמי בשארה: אני לא מסכים בכלל שהם מעצבי מדיניות.

עזמי בשארה: על כל פנים, הם לא עושים רושם על הכלי הזה של ביצוע המדיניות שנקרא "האוצר" או "פקידי האוצר".

עזמי בשארה: אין להם סקטור חזק שמייצג אותם בכנסת, אין להם אליטה של סקטורים כמו אלה שיושבים פה בכל רחבי הבית.

עזמי בשארה: אבל, אדוני, האוכלוסייה הערבית היא אפילו לא סקטור.

עזמי בשארה: אתה מבין?

עזמי בשארה: כאשר מדברים פה על דעת הקהל במדינת ישראל, לא מזכירים אותה, היא לא קיימת.

עזמי בשארה: מוציאים אותה מתהליך בניית הקואליציות וקבלת ההחלטות במדינת ישראל, ולכן היא לא חלק מדעת הקהל.

עזמי בשארה: היו אנשים שאפילו התקיפו את עצם הלגיטימיות של ההסתמכות על קולות האוכלוסייה הערבית כשמקימים ממשלה.

עזמי בשארה: אז איך תהיה לך השפעה על חלוקת העוגה הלאומית?

עזמי בשארה: איך אפשר לדבר על מדיניות שוויונית, כאשר הכנסת הזאת, בהחלטת ממשלה ובנוכחותו של ראש הממשלה, סירבה לקבל את עקרון השוויון בתיקון חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו?

עזמי בשארה: כלומר, השוויון הוא אחרון העקרונות כאן.

עזמי בשארה: אתה צריך להקים סקטור שיהיה מוכן להיות אופורטוניסט פוליטי, כלומר להסכים לכל מדיניות של הממשלה, כל עוד נותנים לו גישה לעוגה הלאומית.

עזמי בשארה: אתה שומע אותי, אדוני היושב-ראש, זאת התנהגות של סיעות גדולות בבית הזה, שאין מדיניות, אין פוליטיקה, העיקר איזו גישה יש לך לעוגה הלאומית.

עזמי בשארה: האוכלוסייה הערבית לא יכולה להתנהג כך, אין לה סקטור כזה.

עזמי בשארה: ומה שהיא צריכה זה שיהיה לפחות בכנסת הזאת סקטור שנקרא סקטור אזרחי, כלומר אליטה בכנסת הזאת שמייצגת את כלל אזרחי מדינת ישראל, לרבות האוכלוסייה הערבית.

עזמי בשארה: אנחנו לא נוכל להתמודד במדיניות של סקטורים, אדוני, בתוך המדינה.

עזמי בשארה: תודה רבה.

רחמים מלול: אני מאוד מודה לך, חבר הכנסת בשארה, ונשתמע בסיבוב הבא.

רחמים מלול: חברי הכנסת הבאים אינם נוכחים באולם: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, חבר הכנסת תאופיק חטיב, חבר הכנסת – – –

קריאה: – – –

רחמים מלול: אדוני ידע בדיוק מתי להיכנס.

רחמים מלול: בבקשה.

רחמים מלול: גם כנעאן נמצא והוא לפני חטיב, אבל ידבר אחריו.

רחמים מלול: מן הסתם תדברו על אותם נושאים, אז אולי תתאחדו.

תאופיק חטיב: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת הנוכחים, האורחים הנוכחים, מן הסתם נדבר על התקציב.

תאופיק חטיב: בקונספציה, התקציב אמור לשקף את מדיניות הממשלה שכביכול הכינו אותה מראש, ואמורים דרכה לענות על צרכים של הציבור במדינה, צרכים לפי סדר עדיפויות שהממשלה מכינה, שהממשלה עורכת.

תאופיק חטיב: אבל מה שקורה הוא, שבין התקציב שמכינים לבין התקציב שמאושר יש פערים, ולא תמיד לטובת הציבור בכללו.

תאופיק חטיב: מי שנמצא בקואליציה יכול ליהנות מפירות עודפים – בשפה הקצת יותר קשה קוראים לזה סחטנות, אבל אני רוצה להיות יותר עדין – נהנים מפירות של אחרים, לא להם, ומייד רואים קיצוץ בצד האחר, שאין לו השפעה באותה ממשלה.

תאופיק חטיב: אבל כאשר מזכירים את הציבור הערבי, הוא נמצא תמיד בצד של המקוצצים, תרתי משמע.

תאופיק חטיב: הצד הזה הוא הצד של העניים, המובטלים, ואין פלא, אם כך, שבמשך 53 שנות המדינה יש פער אדיר בין האוכלוסייה הערבית לבין שאר האוכלוסייה במדינת ישראל.

תאופיק חטיב: 51% מהילדים העניים במדינת ישראל הם ערבים.

תאופיק חטיב: זה קצת מדהים, כי סך כל הילדים הערבים במדינת ישראל נע בין 19% ל-20% מכלל הילדים, אבל בקטגוריה של העוני הם 50% בסקר ההוא, והיום 60%.

תאופיק חטיב: זה עוד יותר מדהים.

תאופיק חטיב: אנחנו כבר רואים לאן מובילה המגמה.

תאופיק חטיב: לצערי הרב, לא היתה ממשלה, לפחות לא בשנים האחרונות, שאני מכיר, שבעידן התקציב, כמו שהיא מדברת עם הסיעות בבית, היתה יכולה לבוא ולדבר עם הסיעות הערביות על-אודות הצרכים או סדר העדיפויות, אם אלה קיימים בכלל.

תאופיק חטיב: לסיום, ראיתי היום באי-מייל שינוי סעיף אחד בתקציב משרד הדתות.

תאופיק חטיב: ראיתי שם עלייה אחת של 160 מיליון שקל, ובצד שני ירידה של 160 מיליון שקל.

תאופיק חטיב: מייד חשבתי לעצמי, איפה זה יכול לעלות?

תאופיק חטיב: – בצד הקואליציה.

תאופיק חטיב: ואיפה זה יכול לרדת?

תאופיק חטיב: – בצד של אלה שאין להם השפעה.

תאופיק חטיב: עדיין לא הצלחתי לגלות את הסוד הזה.

תאופיק חטיב: אני מקווה שעד הנאום הבא אני אגלה אותו, ואני מקווה שלא אגלה שזה עוד קיצוץ אצל אלה שאין ממה לקצץ אצלם.

תאופיק חטיב: תודה רבה.

רחמים מלול: עד האי-מייל הבא אדוני ימצא את התשובה.

רחמים מלול: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה, שלוש דקות.

רחמים מלול: אחריו – חבר הכנסת מיכאל נודלמן.

רחמים מלול: אם הוא לא יהיה נוכח – חבר הכנסת עסאם מח'ול.

רחמים מלול: כיוון שיש הרבה סבבים, אנא דייקו במכסת הזמן של שלוש דקות.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, זה לא פלא, אדוני היושב-ראש, שאין כאן נציג ממשלה, אפילו לא סגן שר.

מוחמד כנעאן: זו בושה וחרפה לממשלה הזאת ולמי שעומד בראשה, שלא מכבד את הכנסת בנוכחות אחד השרים.

מוחמד כנעאן: לדעתי שר האוצר היה אמור להיות כאן, אבל מאחר שאין לו שום עניין בתקציב – – –

עסאם מח'ול: כנראה זה לא מוסיף כבוד לכנסת.

מוחמד כנעאן: כנראה זה לא מוסיף כבוד לכנסת ששר יהיה נוכח באולם.

מוחמד כנעאן: אבל לפחות שישמע את הטענות של חברי הכנסת, שלא טרחו, אדוני היושב-ראש, אפילו למען הסדר הטוב, למען ההגינות הציבורית, לשבת עם הסיעות הערביות ולנסות לשמוע את הטענות שלהן, את הדרישות שלהן.

מוחמד כנעאן: חברי חבר הכנסת חטיב ואנוכי אפילו דיברנו עם יושב-ראש הקואליציה בעניין ביטול חובות מס רכוש ובעניין כמה אסירים ביטחוניים ערבים אזרחי מדינת ישראל בתמורה להצבעה בעד התקציב, שאנחנו לא מסכימים לו, אבל לפחות שנרגיש שהקואליציה הזאת מוכנה לתת דבר-מה לאוכלוסייה הערבית, אבל פשוט אין אוזן קשבת, אין מי שיקשיב.

מוחמד כנעאן: זו ממשלה אטומה, ממשלה טיפשית, ממשלה חסרת אחריות, ממשלה פושעת.

מוחמד כנעאן: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שהממשלה הזאת, אפילו אם הצליחה במרמה, בסחיטות, בהבטחות למפלגות השונות, היא תעביר היום את התקציב.

מוחמד כנעאן: מפלגת העבודה נושאת באחריות המרכזית כאן במה שנעשה כלפי האוכלוסייה הערבית על-ידי הממשלה.

מוחמד כנעאן: היא אינה רק שותפה לפשע במה שנעשה בגדה וברצועת-עזה, אלא גם שותפה לפשע בכל הנוגע לתקציב הנוכחי, שלא מוסיף דבר.

מוחמד כנעאן: להיפך, הוא מגביר את האפליה, מגביר את השסע בין האוכלוסייה הערבית לבין האוכלוסייה היהודית.

מוחמד כנעאן: כולם משקרים כשהם אומרים שהם רוצים לתקן את העוול שנגרם במשך 50 שנה, אבל כל תקציב מחמיר את מצבה של האוכלוסייה הערבית במדינת ישראל, עד כדי כך שעלול להיות פיצוץ, אדוני היושב-ראש, שכולכם תצטערו עליו, או כולנו.

מוחמד כנעאן: נשאלת השאלה, עד מתי?

מוחמד כנעאן: עד מתי ימשיכו ממשלות ישראל להתעלם מ-20% מאוכלוסיית המדינה?

מוחמד כנעאן: עד מתי ימשיכו להתעלם מנציגיה הנבחרים של אותה אוכלוסייה?

מוחמד כנעאן: לא ייתכן שמפלגה בת חמישה מנדטים בכנסת הזאת תהיה שווה היום יותר מ-20% מאוכלוסיית המדינה.

מוחמד כנעאן: הממשלה הזאת היא בושה וחרפה, ואני חושב שזאת גם בושה לבית הזה שעומד לאשר תקציב כזה.

רחמים מלול: תודה, אדוני.

רחמים מלול: חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה.

רחמים מלול: אחריו – חברי הכנסת תמר גוז'נסקי, אחמד טיבי וטלב אלסאנע.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חשוב שהציבור ידע שהמצב כל כך קודר, האבטלה כל כך פוגעת, רחבה ומעמיקה והופכת לחלק מבני של החברה הישראלית.

עסאם מח'ול: העוני מתפשט והמכות והגזירות הכלכליות נוחתות על הציבור הרחב מכל עבר, ועוד ינחתו ביתר שאת בעקבות התקציב הזה.

עסאם מח'ול: הגזירות לא באות במקרה, הן לא מכה משמים והן לא נוצרו יש מאין.

עסאם מח'ול: אלה גזירות שהן פרי של מדיניות, של העדפה מסוימת.

עסאם מח'ול: יש תקציב אדיר, השאלה היא איך מחלקים אותו, איפה ולמה, ואיזה סדר עדיפויות מציבים.

עסאם מח'ול: אם נסתכל על התקציב לשנת 2001, אנחנו נדע לאן פניה של החברה ושל הממשלה – – –

רן כהן: אנחנו מדברים על תקציב 2002.

עסאם מח'ול: לא, אני מדבר על תקציב 2001, כדי לראות לאן פניו של התקציב הזה.

עסאם מח'ול: אני אומר שזה תקציב מיליטריסטי.

עסאם מח'ול: זה תקציב שחלק הארי שלו מיועד לשמור על הכיבוש, להעמיק את הכיבוש, להעמיק את הדיכוי, להעמיק את ההתנחלות ואת ההתגרות בעם השני.

עסאם מח'ול: בתקציב 2001 ההוצאות הצבאיות הגלויות הגיעו ל-17% מכלל התקציב, ואילו החזר החובות היווה עוד 31%.

עסאם מח'ול: אנחנו מדברים על כמעט 50% מהתקציב שנבלעים על-ידי הצבא והצרכים הצבאיים, על-ידי השמירה על הכיבוש, על-ידי ההגנה על הכיבוש.

עסאם מח'ול: אנחנו משלמים כדי להגן על הכיבוש וכדי להגן על ההתנחלויות והמתנחלים גם בדם, גם בחיים לא נורמליים במדינה הזאת, אבל גם בתקציב, גם באבטלה, גם בעוני, גם בקצבאות ילדים, גם בקצבאות זיקנה, גם ביחס מתקרנף לשאלת הנכים ולשאלות תרבות וחינוך.

עסאם מח'ול: זו האמת.

עסאם מח'ול: אי-אפשר להעלים אותה יותר.

עסאם מח'ול: הגיע הזמן להכריע, האם החברה הזאת דואגת ורואה שחלק מהביטחון שלה זה הביטחון החברתי של רוב הציבור בישראל, או שהביטחון יעבור דרך רמיסת הרוב המכריע של הציבור בישראל.

עסאם מח'ול: אני חושב שהגיע הזמן לשנות את סדר העדיפויות ולראות את הביטחון דרך ביטחונו הסוציאלי של הציבור הרחב.

רחמים מלול: תודה, חבר הכנסת מח'ול.

רחמים מלול: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה, שלוש דקות.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מחר נקבל את פניהם של 1,000 פועלי "בגיר" שמגיעים לירושלים נוכח התוכניות לפטר 750 מהם.

רחמים מלול: הפעם בלי החליפות.

תמר גוז'נסקי: כן, כי בעלי החליפות היקרות האלה לא יכולים למצוא עבודה לתושבי קריית-גת.

תמר גוז'נסקי: ואם אכן יפוטרו ה-750, קריית-גת תהיה שיאנית האבטלה בישראל, עם, כנראה, 20% ויותר של מובטלים מכוח העבודה שלה.

רחמים מלול: כי רובם תושבי העיר.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מדברים בהרבה נשים, משקל גדול של עולים ומשקל גדול של אנשים בני 40 ו-50, שלא מחכה להם עבודה בשום פינה אחרת.

תמר גוז'נסקי: אנחנו גם נמשיך לטפל בשביתת הנכים.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לנצל את הבימה הזאת כדי לומר, שממשלת ישראל דוחפת את הנכים להתאבדות.

תמר גוז'נסקי: אז אף אחד לא אמר להם להתאבד ואף אחד לא הורה להם להתאבד, אבל במצוקתם הרבה, אחרי כמעט חודשיים של מאבק, הם הכריזו על שביתת רעב, ואני לא יודעת לאן עוד הממשלה רוצה להוביל אותם.

תמר גוז'נסקי: בהקשר זה גם של הנכים וגם של פיטורים המוניים הצפויים בקריית-גת – אתם זוכרים את התיאוריה שאומרת, שאנחנו הממשלה, אנחנו האוצר, הכי רוצים שאנשים ילכו לעבודה ואנחנו הכי רוצים שהם יפסיקו לחיות מקצבאות.

תמר גוז'נסקי: אז תראו מה עושים בתקציב הזה.

תמר גוז'נסקי: בתקציב הזה, למשל, שוחקים את שכר המינימום.

תמר גוז'נסקי: בחודש אפריל היו אמורים לעדכן את שכר המינימום ב-2% ועכשיו ישחקו אותו.

תמר גוז'נסקי: מה המסר לגברים ולנשים, כ-700,000 שמשתכרים עד 4,000 שקל בחודש?

תמר גוז'נסקי: הם יוצאים לעבודה והם יקבלו עונש, כי כוח הקנייה של השכר שלהם ירד?

תמר גוז'נסקי: אלה שיוצאים לעבודה ומפרנסים את המשפחות שלהם, מפרנסים את הילדים שלהם, אומרים להם: יש לכם שלושה-ארבעה ילדים ואתם מקבלים שכר מינימום, תקבלו עונש נוסף, נקצץ לכם עוד 200 שקל או 300 שקל מקצבאות הילדים.

תמר גוז'נסקי: אז למה הם צריכים לצאת לעבודה?

תמר גוז'נסקי: ממילא מקצצים להם בקצבאות הילדים.

תמר גוז'נסקי: ואם המשפחה הזאת היא גם משפחה שמקבלת הבטחת הכנסה וגם האמא או האבא יוצאים לאיזו משרה חלקית או עושים משהו, הם יוכו פעמיים – א.

תמר גוז'נסקי: בקיצוץ בהבטחת הכנסה; ב.

תמר גוז'נסקי: בקיצוץ בשכר המינימום.

תמר גוז'נסקי: במלים אחרות, מה שאני רוצה לומר, שהמסר של התקציב הזה הוא: אם אתה פרזיט, אם אתה ספסר במטבע חוץ, אם אתה חי על רווחים בבורסה, אם אתה חי על רווחים מהשכרת דירות, בך לא ניגע.

תמר גוז'נסקי: על שכר דירה, למשל, לא משלמים אגורה אחת מס הכנסה.

תמר גוז'נסקי: על רווחים בבורסה לא משלמים מס הכנסה.

תמר גוז'נסקי: על ספסרות במטבע חוץ לא משלמים.

תמר גוז'נסקי: אבל אם אתה יוצא לעבודה ואם אתה רוצה לגדל את ילדיך, אנחנו נעניש אותך.

תמר גוז'נסקי: ולכן, חברי הכנסת, רק שתדעו את זה, 60% מהקיצוץ של מיליארד שקל בקצבאות ילדים נופל על ארבעת העשירונים הכי עניים.

תמר גוז'נסקי: הקיצוץ הזה יוסיף 50,000 ילדים שיחיו מתחת לקו העוני.

תמר גוז'נסקי: ואני שואלת אותך, אדוני היושב-ראש, האם ש"ס תצביע עבור תקציב כזה?

תמר גוז'נסקי: תודה.

רחמים מלול: תודה, גברתי.

רחמים מלול: חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח.

רחמים מלול: לכן חבר הכנסת טלב אלסאנע יעלה ויישא את דבריו.

רחמים מלול: שלוש דקות, בבקשה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בהצעת חוק ההסדרים המונחת לפנינו יש דבר אחד שמופיע בדף הראשון, שבו מופיעה ההחלטה למזג את הצעת החוק הפרטית – –

רחמים מלול: ולצערך החליטו למזג עוד אחת.

טלב אלסאנע: – – בקשר לעניין של הטבות מס, וזה בעזרתו של חבר הכנסת רחמים מלול, גם חבר הכנסת שירי ויצמן, חבר הכנסת ישראל כץ וחברי כנסת אחרים.

טלב אלסאנע: אני רוצה לומר, שוועדת הכספים אישרה פה-אחד את המיזוג הזה.

טלב אלסאנע: אני גם מבין שהיתה הצעה בנוסח זהה של חבר הכנסת טיבי שגם היא אושרה.

טלב אלסאנע: חשוב מאוד שלהרבה חברי כנסת אכפת מהיישובים הלא-מוכרים.

טלב אלסאנע: אני מקווה שיום אחד אני אעלה כאן לדוכן כדי לבשר לתושבי אותם יישובים שהם זכו סוף-סוף להיות מוכרים.

טלב אלסאנע: הרי הם אזרחי המדינה.

טלב אלסאנע: הם מוכרים בתשלום מס הכנסה, הם מוכרים בתשלום ביטוח לאומי, הם מוכרים בתשלום דוחות למשטרה, הם מוכרים בקבלת הזמנות לבתי-משפט בגין כתבי אישום על בנייה ללא היתר, אבל לא מוכרים כדי שיקבלו היתרי בנייה לבתים שלהם וכדי שבתי-הספר ביישובים האלה יהיו מחוברים לרשת החשמל ולכבישי גישה.

טלב אלסאנע: לכן, הדבר הזה מסמל יותר מכול את המדיניות החברתית, לדעתי מעוותת במובן מסוים, מדיניות חברתית שמתעלמת מחלק מאזרחי המדינה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, כידוע לך, ועדת שרים בראשותו של השר מתן וילנאי המליצה לאחר דיונים רבים להקצות 4 מיליארדי ש"ח למגזר הערבי, והשנה היתה אמורה להיות מיועדת לסגירת פערים במגזר הזה.

טלב אלסאנע: אני מאמין שהמושג של סגירת פערים ילווה אותנו עד סוף הימים.

טלב אלסאנע: מתוך תקווה שאכן תהיה סגירת פערים, הקצו מיליארד ו-19 מיליון ש"ח.

טלב אלסאנע: במהלך הדיון בוועדת הכספים התברר שיש מגמה לקצץ לא ב-2% אלא ביותר מ-10%.

טלב אלסאנע: הדבר הזה בלתי מקובל, ואנחנו דוחים את הגישה הזאת.

טלב אלסאנע: יש צורך לאשר את הקצאת התקציבים המיועדים בדיוק כפי שסוכם, היינו מיליארד ו-19 מיליון ש"ח.

טלב אלסאנע: גם בתקציב מענקי האיזון לכל הרשויות המקומיות היה קיצוץ בשיעור של 1.6%, וברשויות המקומיות הערביות – 2.8%.

טלב אלסאנע: זה כמעט פי שניים.

רחמים מלול: 2.6%.

טלב אלסאנע: בכל זאת זה יותר מהממוצע, כשאנחנו יודעים את המצב הסוציו-אקונומי הקשה של הרשויות הערביות.

טלב אלסאנע: לכן אני רוצה לומר, שחוק ההסדרים לא מסדיר כלום, הוא מנציח את המצב הבלתי-מוסדר הזה, את המצב המביא להגדלת הפערים, לפגיעה בצמיחה, ליותר מובטלים וליותר עניים.

טלב אלסאנע: אנחנו באים לאשר את החוק הזה, שנותן לנו את כל הבשורות המרות האלה.

טלב אלסאנע: האם אנחנו נקבל את זה ונגיד שבאמת יש בו בשורה מתוקה לכל האזרחים?

טלב אלסאנע: תודה רבה.

רחמים מלול: תודה רבה, חבר הכנסת אלסאנע.

רחמים מלול: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה – איננו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת האשם מחאמיד – איננו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת דוד לוי – איננו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת מקסים לוי – איננו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת מרדכי משעני – אינו נוכח.

מרדכי משעני: נמצא, נמצא.

רחמים מלול: חבר הכנסת אבשלום וילן, ולאחר מכן – חבר הכנסת משעני.

אבשלום וילן: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני בא כרגע מוועדת הכספים ואני מוכרח לחלוק אתכם את חוויותי.

תמר גוז'נסקי: אתה לא מוכרח.

אבשלום וילן: חברת הכנסת גוז'נסקי, תקשיבי.

אבשלום וילן: חבר הכנסת ויצמן שירי הוא רכז סיעת העבודה בוועדת הכספים, אבל השבוע הוא גם היה השר המתאם של מפלגת העבודה בדיון לילי על התקציב, כי ראש מפלגת העבודה נמצא בשליחות ממלכתית בארצות-הברית.

אבשלום וילן: הוא ביקש ממנו לייצגו.

אבשלום וילן: חבר הכנסת ויצמן שירי מספר, שבניגוד להצהרת מנכ"ל משרד האוצר אתמול בישיבת הוועדה, שעל-פיה אין רזרבה בתקציב, וכדי לאזן את התקציב קיצצו בכל משרדי הממשלה 2% ורק במשרד הביטחון קיצצו 1% – נניח למשרד לביטחון פנים משמעות הקיצוץ היא 24 מיליון שקלים שאין להם.

אבשלום וילן: במשרד החינוך לקיצוץ הזה יש משמעויות מרחיקות לכת.

אבשלום וילן: מנכ"לית משרד החינוך דיברה היום על פיטורי מורים.

אבשלום וילן: אבל מה מגלה לנו חבר הכנסת ויצמן שירי, השר המתאם מטעם מפלגת העבודה, בדיון הלילי?

אבשלום וילן: הוא אומר שהגיעו להסכם עם שרי ש"ס שרק במשרדים שלהם לא יקצצו.

אבשלום וילן: מה זה אומר?

אבשלום וילן: האם צריך לקצץ בעבודה ורווחה?

אבשלום וילן: לא.

אבשלום וילן: האם צריך לקצץ בפנים?

אבשלום וילן: לא.

יגאל ביבי: זה לא של ש"ס, זה של עם ישראל.

אבשלום וילן: האם צריך לקצץ בבריאות?

אבשלום וילן: לא.

אבשלום וילן: האם צריך לקצץ במשרד לביטחון פנים?

אבשלום וילן: לא.

אבשלום וילן: האם צריך לקצץ במשרד החינוך?

אבשלום וילן: לא.

אבשלום וילן: אבל, סהדי במרומים, תגיד לי אתה, אדוני היושב-ראש, כאשר ממשלת ישראל צריכה להחליט על קיצוץ – – –

רחמים מלול: אתה צריך לתת ציון לשבח לשרי ש"ס, כי הם מנעו קיצוצים במשרדים חברתיים.

אבשלום וילן: סליחה, אבל מי אמר שבחינוך כן צריך לקצץ ובמשרד הפנים לא?

רחמים מלול: הטענה שלך היא לשרת החינוך.

אבשלום וילן: אני מבין שנלחמים על בריאות.

אבשלום וילן: כל הטענה היא אחת ויחידה, שסחטנות פוליטית היא דגל ושיטה ומהות ותוכן ולב.

אבשלום וילן: אין אלוהים בלבכם, אין אלוהים בלבכם, כי אם היתה לכם טיפת יראת שמים, הייתם באים ואומרים – –

יגאל ביבי: הזקנה עדיין במסדרון בבית-חולים.

אבשלום וילן: – – תראו, הבריאות בבעיה, הביטחון בבעיה, הצדק החברתי בבעיה.

אבשלום וילן: בואו נראה איך עושים סדר עדיפויות.

אבשלום וילן: אני לא שמעתי אתכם פעם אחת עושים את זה.

אבשלום וילן: כל השיטה שלכם, כל דגל התורה שלכם היא הסחטנות הפוליטית והסחיטה.

אבשלום וילן: יש לי כוח פוליטי, אני סוחט, ויירקבו המורים ויפוטרו, והחולים ייפגעו, סלח לי על הביטוי החריף.

רחמים מלול: שיבריאו החולים.

אבשלום וילן: איפה פעם אחת שמעתי אתכם, שיבריאו החולים?

אבשלום וילן: אם שר הבריאות הוא לא מש"ס, תגיד, אני לא אצביע על התקציב עד שתקציב הבריאות יאוזן?

אבשלום וילן: ואומר השר המתאם ויצמן שירי בדיון הלילי בוועדת הכספים: בוודאי.

אבשלום וילן: ראש הממשלה ושר האוצר קנו את שרי ש"ס, כדי שהם יתמכו בתקציב.

אבשלום וילן: אין בושה בישראל.

אבשלום וילן: תודה, אדוני היושב-ראש.

רחמים מלול: תודה, חבר הכנסת וילן.

רחמים מלול: חבר הכנסת מרדכי משעני, בבקשה.

רחמים מלול: אחריו – חבר הכנסת מוסי רז, חבר הכנסת יוסי שריד, חבר הכנסת רן כהן.

דוד לוי: – – –

רחמים מלול: אדוני בסבב הבא.

רחמים מלול: אנחנו עובדים בשיטת הסבבים.

רחמים מלול: קראתי בשמו.

רחמים מלול: למרות ההוקרה וההערכה, החלטנו שאם קוראים בשמו של חבר הכנסת והוא איננו נוכח, הוא מאבד את תורו בסבב.

רחמים מלול: אבל יש לאדוני מספיק סבבים.

רחמים מלול: הוא יוכל לרכז את הכול.

מרדכי משעני: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בקטע הזה של ההסתייגויות הייתי רוצה לדבר על נושא אחד, והוא תופעה שאנחנו ידענו אותה בימים ובשבועות האחרונים פה בכנסת, בבית הזה.

מרדכי משעני: עלו לדוכן הזה חברי כנסת מכל מיני סיעות, ואני באמת לא רוצה לציין את שמות הסיעות, ודיברו נגד התקציב ואמרו כמה התקציב הזה פוגע בשכבות החלשות, וכמה התקציב הזה לא יוצר מקומות עבודה, וכמה התקציב הזה הוא לא מציאותי, וכמה התקציב הזה הוא לא ריאלי, וכמה צריך להתנגד לתקציב הזה – לרבות חברי כנסת מהקואליציה, ממפלגת העבודה, לרבות חבר הכנסת ויצמן שירי, ששמענו עכשיו מאבשלום וילן על הדברים שהוא אמר בוועדת הכספים.

מרדכי משעני: הם אמרו וחזרו והתריעו וכל הציבור שמע, וכל הציבור אמר: נו, כנראה התקציב הזה באמת לא בסדר.

מרדכי משעני: אם כולם אומרים את זה, או אם מרביתם אומרים את זה, כנראה התקציב הזה באמת פוגע בשכבות החלשות ומגדיל את מעגל העוני ומרחיב את הפערים החברתיים.

מרדכי משעני: והנה איזה פלא, חלק מהם, לא כולם, אבל חלק מהם, ואפילו חלק גדול, כי פתאום הממשלה החליטה להגיש את חוק ההסדרים ולהגיש את התקציב, חלק מהם פתאום עולה על הדוכן כאן – אתמול שמעתי אחד מהם – ואומר: תשמעו, התקציב בסדר.

מרדכי משעני: המצב קשה, אין ברירה, חייבים.

מרדכי משעני: אני פשוט לא מבין את התופעה הזאת.

מרדכי משעני: אני חושב שהתופעה הזאת היא תופעה לא ראויה בבית הזה, לא ראויה לחברי הכנסת.

מרדכי משעני: אני מקווה מאוד שהציבור שראה ושמע את חברי הכנסת האלה ואת הסיעות האלה יזכור ולא ישכח, וגם יזכור אותן מפלגות, אותן סיעות שהתמידו בהתנגדות, וההתנגדות שלהן היתה עקרונית, מתוך ראייה של טובת השכבות החלשות, טובתה של החברה בישראל.

מרדכי משעני: גשר, כאחת הסיעות האלה, באופן עקבי ועקרוני, לא ביקשה לעצמה שום דבר, מעולם לא היה כך, התנגדה לתקציב הזה, התנגדה לחוק ההסדרים, תמשיך להתנגד וגם תצביע כך.

רחמים מלול: תודה רבה, חבר הכנסת משעני.

רחמים מלול: חבר הכנסת מוסי רז – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת יוסי שריד – אינו נוכח.

רחמים מלול: על כן יעלה חבר הכנסת רן כהן.

רחמים מלול: בבקשה; שלוש דקות.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, הממשלה הגישה הצעת תקציב וחוק הסדרים שהוא ממש מדהים.

רן כהן: עד עכשיו האשימה הממשלה כל הזמן את העולם, יש משבר בעולם.

רן כהן: בסדר, העולם מתחיל להשתקם כלכלית.

רן כהן: אחר כך היא אמרה: העבר.

רן כהן: בסדר, עברה בינתיים שנה.

רן כהן: המצב לא יותר טוב, הוא יותר גרוע.

רן כהן: והיום היא מביאה תקציב, תאמינו לי, חסר מצפון, כי להביא למדינת ישראל עם רבע מיליון מובטלים תקציב שמשמעותו יותר מובטלים בסוף השנה הבאה, כי המספר בוודאי יעלה ל-300,000, אולי גם ליותר מכך, זה חוסר אחריות והפקרות.

רן כהן: זה תקציב שאין בו צמיחה, יש בו ממשלה מנופחת, אין בו עידוד לצמיחה כלכלית.

רן כהן: אתמול עוד הורידו 140 מיליון שקל מעידוד להשקעות בתעסוקה כדי להעביר לחרדים.

רן כהן: זה ממש עולם מטורף.

רן כהן: המובטלים בחוץ והממשלה דואגת לעצמה ולא לעם שלה.

רן כהן: זה מיתון שהולך לאכול כל חלקה טובה.

רן כהן: זה אסון.

רן כהן: זה פערים בין המרכז לפריפריה, בין יהודים לערבים, בין נשים לגברים, בין עובדים למובטלים.

רן כהן: אי-אפשר לקרוע את העם הזה כמו שהתקציב הזה מתכוון לקרוע אותו.

רן כהן: ועוד לאחר מכן לוקחים גם את הבזבוזים האדירים לכל הכיוונים, גם לכיוון של ההתנחלויות, נוסף על החרדים, ועוד כל זה מתנהל כאשר אומרים: אין כסף.

רן כהן: רבותי, הממשלה הזאת מוותרת במודע על 7 מיליארדי שקל הכנסות ממיסוי רווחי הון כאשר היא יודעת שהיא יכולה לקבל אותם בהינף חוק אחד שרוב עצום של הכנסת בעדו, ואנחנו בסוף נגיש אותו ואני גם מאמין שנעביר אותו, אבל על אפה וחמתה של הממשלה, זה הדבר המדהים.

רן כהן: בנוסף, עומדת להיות מצוקה גדולה יותר בדיור.

רן כהן: רבותי, אדוני היושב-ראש, היום יש 60,000 משפחות זכאיות לדיור ואין דירה אחת שנבנית.

רן כהן: משרד השיכון נותן תמיכה ל-185 משפחות בסכום של 600 שקל עד 1,200 שקל סיוע בשכר דירה.

רן כהן: מי יכול להסתדר עם זה?

רן כהן: והמשפחות חסרות הדיור הולכות ומתרבות.

רן כהן: כל זה כואב, ולכן אנחנו נצביע נגד התקציב.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לסיים בעניין אחד שהמדינה כבר נחנקת ממנו, הכנסת כבר נחנקת ממנו, כאשר הוא נשאר במצב שבו הוא נשאר, ואני מתכוון כמובן לשביתת הנכים, לנכים שרובצים על הכביש.

רן כהן: הלילה הם ישנו בקור של ירושלים, תחת כיפת השמים, ברחבה מול שער-פולומבו בכנסת.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, זה מדהים, עד לפני שבוע אמרה הממשלה: התביעות של הנכים בשמים – –

רחמים מלול: צריך לסיים.

רן כהן: אני מסיים.

רן כהן: – – ואנחנו מציעים רק 250 מיליון, אחרי זה אמרו 300 מיליון, אחר כך אמרו 400 מיליון, אתמול אמרו לעודד שחר – 450 מיליון.

רן כהן: אגב, בדקתי את זה היום, אף שקל לא מופיע שם.

רן כהן: כלום.

רן כהן: מה שהם מספרים לתקשורת זה שקר כנגד הנכים.

רן כהן: התעשתנו, אנחנו בכנסת, סיעות מהקואליציה ומהאופוזיציה חתמו על העניין הזה והלכו עם מסמך הגישור – חבר הכנסת דוד לוי בשם גשר, חבר הכנסת שאול יהלום בשם המפד"ל, מפלגות העבודה, ש"ס, מרצ, חד"ש, טלב אלסאנע, שינוי, המרכז, 93 חברי כנסת מ-15 סיעות, נתנו מסמך לממשלה ואמרנו: בבקשה, תפתחו במשא-ומתן על בסיס הגישור, שהרי מסמך הגישור הזה מקרב עמדות ויש בו בסיס.

רן כהן: עד היום אין אפילו היענות מצד ראש הממשלה, שר האוצר, שר העבודה והרווחה, כדי להיכנס למשא-ומתן עם הנכים, והם 52 יום בחוץ.

רן כהן: אני קורא לממשלה לפתוח מייד במשא-ומתן על בסיס מסמך הגישור, כדי לנסות לפתור את הבעיה הנוראה הזאת.

רן כהן: תודה רבה.

רחמים מלול: חברת הכנסת זהבה גלאון – אינה נוכחת.

רחמים מלול: חבר הכנסת אילן גילאון – אינו נוכח.

רחמים מלול: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, בבקשה.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת לוי, חבר הכנסת זאב בוים, ברשותכם, רציתי לדבר על תקציב החינוך במגזר הערבי.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, החינוך במגזר הערבי עדיין סובל מבעיות חמורות ומהישגים נמוכים בהרבה מאלו הנרשמים בקרב קבוצות אחרות בחברה.

חוסניה ג'בארה: די להזכיר כאן את העובדה, כי היישובים הערביים עדיין מככבים בתחתית הרשימה של היישובים עם שיעורי זכאות לבגרות – מבין בוגרי כיתות י"ב – נמוכים מאוד המגיעים לפחות מ-50% משיעורי הזכאים ביישוביים היהודיים.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, המשרד התחיל – אחרי שהקים ועדות רבות משנת 1997 ועד היום – ליישם תוכנית חומש רק בשנת 2000, תוכנית שאושרה בשנת 1999.

חוסניה ג'בארה: לחלק הפדגוגי הוקצו בתקציב 1999 כ-11 מיליון שקל.

חוסניה ג'בארה: התוספת בשנת 2000 עמדה על כ-30 מיליון שקל במקום 50 מיליון שקל.

חוסניה ג'בארה: בשנת 2001 – כנ"ל.

חוסניה ג'בארה: דהיינו, בשנתיים 2001-2000, התקציבים ליישום החלק הפדגוגי של תוכנית החומש – חסרים כ-40 מיליון שקל כדי להגיע לידי יישום מלא של תוכנית החומש.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, קובעי תוכנית החומש ציינו, כי חסרים לחינוך הערבי כ-1,500 חדרים, לא כולל חדרים ליישום חוק חינוך מיוחד וגם לא לצורך גני טרום-חובה.

חוסניה ג'בארה: על מנת להדביק מחסור זה יש צורך לבנות מדי שנה כ-315 חדרים נוספים במגזר הערבי.

חוסניה ג'בארה: במהלך השנים 2000 ו-2001 נבנו 530 חדרים נוספים.

חוסניה ג'בארה: דהיינו, על-פי תוכנית החומש חסרים כ-100 חדרים כדי ליישם את המלצות התוכנית.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, בהצעת התקציב לשנת 2002 מסומנים כ-175 מיליון שקל לבנייה חדשה במגזר הערבי.

חוסניה ג'בארה: לפי תקציב זה ניתן לבנות כ-345 חדרים נוספים, לרבות בנייה עבור גידול טבעי ולגילאי טרום-חובה.

חוסניה ג'בארה: לדעתנו תקציב זה שוב אינו מבשר יישום מלא של המלצות תוכנית החומש בתחום הפיתוח ובמסגרתו לא ניתן להדביק ולסגור את הפער.

חוסניה ג'בארה: תודה רבה.

רחמים מלול: תודה, גברתי.

רחמים מלול: חברת הכנסת נעמי חזן – אינה נוכחת.

רחמים מלול: חברת הכנסת ענת מאור – אינה נוכחת.

רחמים מלול: חבר הכנסת אמנון רובינשטיין – אינו נוכח.

רחמים מלול: ועל כן יעלה ויבוא חבר הכנסת נחום לנגנטל, בבקשה.

רחמים מלול: רק להזכיר לאדוני, הוא כבר דיבר על בסיס התקציב.

נחום לנגנטל: כבוד היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה לומר בפניכם את מצוקתו של האדם הציוני הדתי בחינוך ילדיו – כמובן בהיבט התקציבי.

נחום לנגנטל: מסגרת של אדם ציוני דתי, אדם שלומד בישיבה, וההבנה שלנו, שאנחנו לא פחות דתיים ומקיימי מצוות מאשר כל החרדים שנמצאים בבית הזה.

נחום לנגנטל: תפיסת העולם שלנו אומרת, שאנחנו מקיימים מצווה קלה כחמורה והחינוך שלנו הוא חינוך מקסימלי בקיום מצוות.

נחום לנגנטל: אך מאחר שאנחנו רואים את עצמנו חלק מהחברה הישראלית, אנחנו רוצים שכל תלמיד אצלנו תהיה לו תעודת בגרות, תהיה לו השכלה רחבה, יהיה מוכשר להיות חלק מהחברה, ליטול בה חלק, זה החינוך שאנחנו נותנים לילדינו.

נחום לנגנטל: לכן כל ילד אצלנו לומד, לא משנה איפה, אם במסגרת פנימייתית או לא, הוא מתחיל ללמוד בשעה 08:00 ומסיים ללמוד בשעה 19:00 או 20:00.

נחום לנגנטל: זה סוג של חינוך שמצריך מהמערכת לשלם כמעט פי-שלושה על כל תלמיד, או פי-שניים.

נחום לנגנטל: המדינה מממנת אולי פי-1.5, אין אפליה לטובה.

נחום לנגנטל: כך יוצא שכמעט כל הורה בחינוך הממלכתי-דתי, ששולח את ילדיו לחינוך בישיבות תיכוניות, באולפנות לבנות, מוצא עצמו משלם בערך בין 600 ל-1,000 שקל, אדוני, לחודש עבור כל ילד.

רחמים מלול: המעטת.

רחמים מלול: זה מגיע גם ל-1,500 שקל.

נחום לנגנטל: אם יש לך חמישה ילדים, אתה משלם בחודש רק להוצאות חינוך 5,000 שקל.

נחום לנגנטל: זו ההוצאה של משפחה ציונית דתית עבור חינוך ילדיה.

רחמים מלול: אני מבקש מהעוזרים קצת יותר בשקט.

נחום לנגנטל: זו פחות או יותר ההוצאה של משפחה ציונית דתית עבור החינוך של ילדיה בישיבות תיכוניות ובאולפנות, כ-5,000 שקל בממוצע הוצאות חינוך – לפני הוצאות ביגוד, לפני הוצאות נסיעה – זו המציאות, וקשה מאוד להוריד את הסכום הזה.

נחום לנגנטל: אז יש מדינה שבאה ואומרת: אנחנו סוציאליסטים, כולם יקבלו פה באופן שווה, ואז, אם כולם יקבלו באופן שווה, זה אומר שאם יש אוכלוסייה מסוימת שצריכה גם להיות דתית וגם להיות ישראלית, לא נותנים לה יותר.

נחום לנגנטל: רוצים שהיא תהיה רק דתית אולי, שהיא לא תלמד לבגרות, ואחר כך ישאלו, למה היא נפלטת ממעגל העבודה, מדוע האנשים האלה גדלים כך, הם לא חלק מהחברה הישראלית, חלק מהתרבות הישראלית, למה הם הופכים להיות ש"סניקים – כפי שאדוני בוודאי שמע את זה לא מעט.

נחום לנגנטל: אדוני צריך לשמור על האובייקטיביות שלו, אבל אדוני הרי חבר במפלגה.

נחום לנגנטל: אז אומרים לנו, אל תהיו ש"סניקים, תהיו חלק מהחברה הישראלית, תהיו פרודוקטיביים, תלמדו, תשכילו.

נחום לנגנטל: אבל יש לזה מחיר.

נחום לנגנטל: לכן, אדוני היושב-ראש, אנחנו פנינו לשר האוצר ואמרנו לו – יחד עם שרת החינוך – –

רחמים מלול: ולסיום.

נחום לנגנטל: – – קשה מאוד לדבר עם שניהם, אבל ביקשנו מהם, בואו תבדקו לעומק את העניין ותבדקו איך נותנים – כמו בחינוך ההתיישבותי, שבזמנו הבינו את המצוקה המיוחדת ואת המורכבות המיוחדת, כמו שיכול להיות שיש כזה דבר בציבור הערבי.

נחום לנגנטל: יש הדבר הזה בקרב הציבור הציוני הדתי, תבדקו את העניין.

נחום לנגנטל: אם באמת זה אורח חייו וכך אנחנו רוצים שהתלמידים האלה יגדלו, מחד גיסא כחלק מהחברה הישראלית אבל מאידך גיסא שלא ייפגע הלימוד הישיבתי שלהם – יש לזה מחיר, ומישהו צריך לשאת בזה.

רחמים מלול: תודה רבה.

נחום לנגנטל: לכן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שהדבר הזה אומנם לא בא על תיקונו בתקציב שאנחנו נאשר מחר, אבל אני מקווה מאוד שזה מעוות שיוכל לתקון והוא לפחות יתוקן בשנה הבאה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

רחמים מלול: אני מודה לך, חבר הכנסת לנגנטל.

רחמים מלול: חבר הכנסת זבולון אורלב – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת יגאל ביבי, בבקשה.

רחמים מלול: להזכיר לאדוני – על מערכת המשפט כבר דיברת, אז תעבור למערכת אחרת.

יגאל ביבי: אני רואה שהדברים עשו רושם על היושב-ראש.

רחמים מלול: כן, בוודאי.

יגאל ביבי: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אני לא יודע, הרבה אזרחים עכשיו צופים בנו והם מצפים לישועה ולגאולה.

רחמים מלול: במיוחד עכשיו.

יגאל ביבי: יושבים החבר'ה, אכלו צהריים, עכשיו מסתכלים עלינו, מסתלבטים כאן עלינו ומצפים לישועה מהבית הזה – מאין יבוא עזרי, אולי מהכנסת אם לא מהממשלה.

יגאל ביבי: ויש הרבה שאלות.

יגאל ביבי: האזרחים שואלים: מי יפתור לנו את הבעיות?

יגאל ביבי: ואני רוצה להציג כמה בעיות של אזרחים ואני מרגיש שאין מי שמטפל בהם.

יגאל ביבי: הייתי לפני כמה שבועות בבית של הבעלים של אולם "כינור דוד" בחדרה, שם היה הפיגוע – – –

רחמים מלול: "ארמון דוד".

יגאל ביבי: – – – "ארמון דוד", שחתנו נהרג.

יגאל ביבי: ראיתי את האלמנה הצעירה, שהתאלמנה ארבעה חודשים אחרי שהתחתנה.

יגאל ביבי: והוא אומר לי: מי יטפל בי?

יגאל ביבי: הוא אומר: הנה 50,000 שקל מחיר מסיבת הבת-מצווה, לא שילמו לי ולא ישלמו לי.

יגאל ביבי: מי יפצה אותי?

יגאל ביבי: אין לזה שום סעיף בתקנון.

יגאל ביבי: השבוע ביטלו לי את כל האירועים – זה רבע מיליון שקל, לא מוכר בשום סעיף בחוק במס רכוש.

יגאל ביבי: הוא אומר: אני משלם 200,000 שקל הוצאות על שכירות האולם ועל הפועלים וכו'.

יגאל ביבי: אני – נהרס ביתי, מי יציל אותי?

יגאל ביבי: אילו חוקים?

יגאל ביבי: מה אני אשם?

יגאל ביבי: משפחתי, ילדי עובדים במקום, כולם מובטלים.

יגאל ביבי: אין תשובות לאזרחים, אין תשובות.

יגאל ביבי: אין ספק שהמדינה נמצאת במשבר כלכלי קשה – אומדים 17 מיליון שקל נזקים של האינתיפאדה – אבל, רבותי, עסקים שנהרסים, מלונות שנסגרים, ארנונה צריכים לשלם, העירייה דורשת, ואם הם לא ישלמו אז מישהו אחר יצטרך לשלם את הכסף הזה.

יגאל ביבי: ואין תשובות, אין תשובות.

יגאל ביבי: ראש הממשלה בישר שהוא מקים – הוא רוצה להראות שהוא לא איש הביטחון אלא איש הכלכלה; הדבר הראשון שהוא אמר, הוא לא אמר ביטחון, הוא אמר: אני מקים קבינט כלכלי.

יגאל ביבי: איפה הקבינט הכלכלי, איפה התשובות לאנשים?

יגאל ביבי: עסקים מתמוטטים, אנשים יוצאים – ראינו את התמונות הזוועתיות בטלוויזיה, איך אנשים מסולקים, לא יכולים לשלם משכנתאות כי הם מובטלים.

יגאל ביבי: חברי נחום לנגנטל דיבר על כך שהיום החינוך – לצערי, גם הישיבות שלנו – רק לעשירים.

יגאל ביבי: מי שאין לו 1,500-1,400 שקל לא יכול לשלוח את הבן שלו לישיבה או למוסד לימודי.

רחמים מלול: ולסיום, אדוני.

יגאל ביבי: לכן אני אומר, רבותי, ממשלה – תתעוררי.

יגאל ביבי: אומנם הממשלה שלנו מסורבלת, בזבזנית, אבל מישהו שם שיתעורר, מישהו שישמע את שוועתם של האזרחים, שיפתור את הבעיות.

רחמים מלול: תודה רבה.

יגאל ביבי: אני חושב, שאם כך היחס של הממשלה לכנסת, על אחת כמה וכמה שהוא יהיה שלילי, לצערנו, לאזרחים.

רחמים מלול: אני מודה לך, חבר הכנסת ביבי.

רחמים מלול: אם כן, חברי הכנסת הבאים אינם נוכחים: אריה גמליאל, אמנון כהן, דוד טל, יצחק סבן, יאיר פרץ, עופר חוגי, יצחק גאגולה, אברהם הירשזון, אופיר פינס-פז, יוסף פריצקי, יוסף לפיד, אברהם פורז, יהודית נאות, אליעזר זנדברג, ויקטור בריילובסקי, עמיר פרץ, חיים כץ, איתן כבל, יחיאל לסרי, אלכסנדר צינקר, רומן ברונפמן.

רחמים מלול: ועל כן, אנחנו שבים לסבב הבא מתחילת הרשימה: חבר הכנסת אברהם שוחט – אינו נוכח.

רחמים מלול: חברי הכנסת משה גפני, מיכאל קליינר, מיכאל איתן.

רחמים מלול: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

האשם מחאמיד: מי אחריו, בבקשה?

רחמים מלול: יש רשימה ארוכה.

האשם מחאמיד: אני מופיע עכשיו?

רחמים מלול: אדוני ייגש לכאן ואני אענה לו.

רחמים מלול: כן, אדוני מופיע אבל בהמשך.

רחמים מלול: תלוי במצב הנוכחים.

רחמים מלול: בבקשה, אדוני חבר הכנסת בשארה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אולי חלק מהאנשים תוהה על המספר הגדול של נעדרים בכנסת.

עזמי בשארה: אני הייתי נוכח בתהליך אישור, נדמה לי של שישה תקציבים עד עכשיו, כאשר אנשים נלחמו על זכותם לדבר, כי היה בבית חלק גדול שהיה מעוניין בעיכוב אישור התקציב, אך כשיש לך קואליציה של מעל 83 חברי כנסת וכאשר יש לך סקטורים גדולים מיוצגים אשר באו על סיפוקם בכל מיני עסקות וסדרים, נשארו מעט חברי כנסת שמעוניינים לטרפד, לעכב את תהליך קבלת התקציב.

עזמי בשארה: בדרך כלל בזמן אישור התקציב אנחנו נלחמים על תור לדבר ונשארים עד השעות הקטנות של הלילה.

עזמי בשארה: לכן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שמה שקורה בכנסת זה מה שקוראים לו בכדורגל משחק מכור.

עזמי בשארה: אנחנו מדברים כי אנחנו מנצלים את זכות הדיבור שלנו להגיד כמה דברים במסגרת הזאת.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אחד הדברים שהיו חסרים הפעם בזמן אישור התקציב – בתהליך אישור התקציב – אם כבר מתייעצים עם סקטורים ועושים עסקות, יש ציבור שלם שהממשלה הזאת בכלל לא ניסתה לדבר אתו, לא ניסתה לדבר אליו – חברי חבר הכנסת כנעאן דיבר על זה קודם, ואני רוצה לפתח את הנקודה הזאת.

עזמי בשארה: כאשר מדברים על פיתוח תרבות אזרחית, זה הזמן – אישור התקציב, בדיוק כמו בזמן הבחירות – להתייעץ עם ציבורים שונים ונציגיהם בכנסת.

עזמי בשארה: אני רוצה להגיד לך שהיו כבר תקדימים שהאוכלוסייה הערבית לא היתה שותפה לקואליציות, אבל בכל זאת בזמן אישור התקציב התייעצו עם נציגיה בכנסת, ולו מבחינת התרבות האזרחית, ולו מס שפתיים שאנחנו חלק מהציבור שהתקציב הזה משקף את בעיותיו או בא לפתור את בעיותיו, במקרה שלנו בא להרחיב ולהעמיק את בעיותיו.

עזמי בשארה: על כל פנים, ביקשו ישיבות והיו ישיבות שבהן דנו עם נציגי האוכלוסייה הערבית.

עזמי בשארה: לא כן קרה בשנה הזאת, ולדעתי זה משתלב עם ניסיונה של הממשלה – גם הפוליטי – לעשות רגרסיה בתרבות האזרחית במדינה הזאת ובהישגי האוכלוסייה הערבית והכוחות הדמוקרטיים בחברה הישראלית.

עזמי בשארה: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שזה מסוכן.

עזמי בשארה: זה מסוכן כי זה מלווה גם בהסתה פוליטית על קטגוריה שיצרו בכנסת הזאת שנקראת חברי הכנסת הערבים, כאשר יש תהליך דה-לגיטימציה, ניסיון לשתפם בכל מיני דברים בכך – כמו בהרבה דברים אחרים בזמן ניסוח התקציב – מין דיבור אל מין פופוליזם שקיים.

עזמי בשארה: אתה מסתכל בסקרי דעת הקהל האחרונים, שלדעתי הם מאוד מסוכנים ולא דנו בהם כאן מספיק: יש אזרחים שאומרים, יש כמעט רוב שאומר שלא צריך לתת שוויון לאוכלוסייה הערבית.

עזמי בשארה: הממשלה, גם אם יש לה השקפה של אליטה ימנית, צריכה לעשות הפוך, ללכת בכיוון של שיתוף האוכלוסייה הערבית, ולא כאופוזיציה, בתהליך קבלת ההחלטות, ולהתייעץ בעניין התקציב.

עזמי בשארה: לא קרה כך בזמן הדיבור על התקציב.

עזמי בשארה: אחר כך באים לאוכלוסייה הערבית ואומרים: חברי הכנסת מתעניינים בפוליטיקה, הם לא מתעניינים בבעיות האזרח הערבי ולא מתעניינים בבעיות האזרח בכלל במדינת ישראל.

עזמי בשארה: אדוני, ידנו מושטת לא רק להתייעצויות בנושא האוכלוסייה הערבית, אלא בכלל, אנחנו דואגים לציבורים אחרים במדינה הזאת – ציבור הנכים, ציבור הפועלים, ציבור הערבים, עיירות הפיתוח וכן הלאה.

עזמי בשארה: תודה רבה.

רחמים מלול: תודה רבה.

רחמים מלול: חבר הכנסת האשם מחאמיד – לאן הוא נעלם?

רחמים מלול: – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת דוד לוי.

רחמים מלול: חבר הכנסת מקסים לוי.

מוחמד כנעאן: אני בתור, אדוני.

רחמים מלול: סליחה.

רחמים מלול: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה.

רחמים מלול: אחריו – חבר הכנסת תאופיק חטיב.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני אדבר בזמן שמוקצב לי על נושא החינוך.

מוחמד כנעאן: חלקו של החינוך הערבי עדיין נמוך בהרבה ולא מגיע לחלקו במערכת החינוך ולא משקף את הפערים המצטברים בינו לבין החינוך היהודי, וגם לא את צרכיו המיוחדים, גם בנושא של החינוך הרגיל וגם בנושא של החינוך המיוחד, שמצבו קשה מאוד בהשוואה לצרכים של מערכת החינוך הערבית בכלל ובנגב בפרט.

מוחמד כנעאן: חסרים כ-40 מיליון שקלים כדי להגיע לידי יישום מלא של תוכנית החומש, אדוני היושב-ראש.

מוחמד כנעאן: הוחלט על תוכנית חומש והוחלט על ועדה מצומצמת שתעקוב אחרי יישום תוכנית החומש, והיתה החלטה להגדיל את תוכנית החומש, אך לצערי הרב עד היום הזה אנחנו רק שומעים על הבטחות בלי לקיימן.

מוחמד כנעאן: קובעי תוכנית החומש ציינו, כי חסרים לחינוך הערבי כ-1,500 חדרים, לא כולל חדרים ליישום חוק חינוך מיוחד וגם לא ליישום חוק גני טרום-חובה.

מוחמד כנעאן: דהיינו, 1,500 חסרים לחינוך הרגיל, בלי החינוך המיוחד ובלי טרום-חובה, שזה כשלעצמו מחייב בניית למעלה מ-500 חדרים – לטרום-חובה ולחינוך מיוחד כל שנה – נוסף על 1,500.

מוחמד כנעאן: בהצעת התקציב לשנת 2002 מסומנים, אדוני היושב-ראש, 175 מיליון שקלים לבנייה חדשה במגזר הערבי.

מוחמד כנעאן: לפי תקציב זה ניתן לבנות רק כ-345 חדרים.

מוחמד כנעאן: היתה הבטחה של שרת החינוך הנוכחית, שציינה בוועדת החינוך של הכנסת וגם בכלי התקשורת כאילו תבנה בשנת 2002 כ-1,245 חדרי לימוד.

מוחמד כנעאן: בין ההבטחות שניתנות בכלי התקשורת כמס שפתיים לבין המציאות, או לבין התקציב האמיתי, שמסומן בספר התקציבים – יש 175 מיליון ש"ח, לפי חישוב משרד החינוך.

מוחמד כנעאן: אפשר לבנות 345 חדרים, דהיינו, חזרנו לא רק לתקופתו של ברק, התקופה הגרועה ביותר בתולדות המדינה, אלא גם לפני תקופתו של יצחק רבין.

מוחמד כנעאן: זה דבר חמור מאוד, הוא מסמל הידרדרות ביישום החלטות הממשלה, מסמל את השקר הגדול, ששרי ממשלה או הממשלה פשוט משקרים ליותר מ-20% מאוכלוסיית המדינה.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, מערכת החינוך במגזר הערבי לא רק תידרדר אלא תקרוס אם לא יהיה יישום של הבטחות והחלטות קודמות של הממשלה ושל ממשלות קודמות בנושא הזה.

רחמים מלול: תודה, אדוני.

רחמים מלול: חבר הכנסת תאופיק חטיב – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת מיכאל נודלמן – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה.

רחמים מלול: אחריו – חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, ואחריה – חבר הכנסת אחמד טיבי.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לחזור ולהדגיש, שהצעת התקציב שאנחנו מדברים עליה, דגל שחור מתנופף מעליה.

עסאם מח'ול: כולנו מודעים, גם הציבור, גם כאן בכנסת, לאמת של התקציב הזה, שהוא תקציב של משבר ושל העמקת משבר.

עסאם מח'ול: תקציב שבא לחפש גם קצת הקלה, גם קצת מפלט לחלקים הרחבים ביותר בציבור – אני כבר לא מדבר על מה שדיברתי קודם, על כל מיני קצבאות שכל הרעיון שלהן, כל המהות שלהן היא לפצות על המשבר.

עסאם מח'ול: הן לא חלק מהתקציב, הן לא יכולות להיות חלק מהתקציב.

עסאם מח'ול: כשרוצים לקצץ בתקציב הן לא כתובת בכלל.

עסאם מח'ול: זה רק עיוות שהן הופכות להיות כתובת, אבל לא רק הן.

עסאם מח'ול: אני רוצה לדבר על חברה שנמצאת במשבר כלכלי, במשבר מדיני-ביטחוני, במשבר מוסרי בדמות הכיבוש וההתנחלויות והדיכוי וההתעמרות בעם אחר וההתעמרות בחלשים בחברה.

עסאם מח'ול: בדיוק בתנאים של המשבר הזה הייתי מצפה לפחות שמישהו יחשוב שאולי הציבור הזה ימצא מפלט, למשל, בתרבות.

עסאם מח'ול: אבל לא, לא.

עסאם מח'ול: גם תחום התרבות הוא אחת הכתובות לפגיעה קשה ביותר ודורסנית וכוחנית של העומדים מאחורי המדיניות הזאת וסדר העדיפויות הזה על-פי התקציב הקיים.

עסאם מח'ול: אנחנו מדברים על קיצוץ בגובה של 10%, אף שדיברו על קיצוץ רוחבי של 3% בכל המשרדים.

עסאם מח'ול: מדברים על 10% קיצוץ בתקציב התרבות.

עסאם מח'ול: מדברים על 60 מיליון שקלים שמקוצצים, שהמשמעות הישירה שלהם היא פיטורים של מאות אמנים, אנשי במה, צוותים טכניים.

עסאם מח'ול: אבל לא רק זה – סגירתם של מוסדות תרבות קטנים, להקות מחול קטנות, תיאטראות, במיוחד בפריפריה.

עסאם מח'ול: אנחנו מכירים את תיאטרון "אלמידאן", או תיאטרון "אלסראיא" ביפו, החדשים, שבקושי הצליחו לעמוד על הרגליים ולספק איזה מצרך תרבותי ל-1.1 מיליון תושבים, אזרחים ערבים במדינה.

עסאם מח'ול: אנחנו מדברים על תיאטראות אחרים, גם בפריפריה האחרת, לא רק הערבית.

עסאם מח'ול: כל זה מקבל מכה.

עסאם מח'ול: בתנאים של אבטלה, של עוני, של מלחמה, של כוחניות, של כיבוש, של התנחלות, חייבים לתת מפלט אנושי, תרבותי, לציבור הרחב, שלא ימצא את המפלט שלו בתת-תרבות של פשע, של עוני, של כוחניות ושל אלימות.

רחמים מלול: תודה, חבר הכנסת מח'ול.

רחמים מלול: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה.

רחמים מלול: אני מוכן להוסיף לך עוד כמה שניות בסוף הנאום אם לא תשאלי אותי שאלות קשות.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, תרגיל כזה עושים פעם אחת.

תמר גוז'נסקי: אני מקווה שלא פגעתי בך אישית, לא התכוונתי בכלל.

רחמים מלול: לא, זה בסדר.

יגאל ביבי: לפעמים השאלה יותר חשובה מהתשובה.

רחמים מלול: אני מפריד בין מה שאני חושב אישית לבין מה שמכתיבים לי.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, אנחנו נדרשים לאשר תקציב שבעצם מצלם את המחיר הכבד שהחברה הישראלית כולה משלמת על שני תהליכים מקבילים, אבל נפגשים בתקציב.

תמר גוז'נסקי: תהליך אחד הוא, שאם אמרו לנו בעבר שמקימים התנחלויות כדי להגן עלינו, מסתבר עכשיו שאנחנו בכלל קיימים כדי להגן על ההתנחלויות.

תמר גוז'נסקי: זאת אומרת, נוצר מצב אבסורדי כזה, שמדינת ישראל כולה נדרשת לוותר על ביטחונה, על סיכוייה להתפתחות, כדי להבטיח את שלומם או את המשך קיומם בעצם של אותם 200,000 או 250,000 מתנחלים, וכאשר אנחנו מדברים על התנחלויות – לרבות ובמיוחד ברצועת-עזה, שאפילו אנשי הימין אינם מאמינים שהם יישארו שם.

תמר גוז'נסקי: כלומר, יש היפוך כזה, שכל המדינה עם 6.5 מיליוני תושביה צריכה לשרת קבוצה אחת קטנה שכאילו היתה אמורה פעם להגן על ביטחוננו.

תמר גוז'נסקי: התהליך השני הוא, שהסבירו לנו ב-20-10 השנים האחרונות, שככל שהעשירים יהיו עשירים יותר ייפלו כמה פירורים לעניים.

תמר גוז'נסקי: כל הבעיה שלנו, שהעשירים לא מספיק עשירים ולכן הפירורים קטנים.

תמר גוז'נסקי: יהיו הרבה עשירים, או שהעשירים יהיו יותר עשירים, וייפלו עוד פירורים.

תמר גוז'נסקי: בינתיים מה שקורה הוא, חברי הכנסת, שהעשירים באמת התעשרו מאוד.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מדברים היום על משפחות באלפיון ובמאיון העליון שיש להן הכנסה חודשית ממוצעת של 200,000 שקל, ואנחנו מדברים על 60,000-50,000 משפחות שההתעשרות שלהן גם בהכנסות וגם ברכוש היתה מדהימה בשנים האחרונות.

תמר גוז'נסקי: אבל בעיקר אני רוצה להדגיש את המחיר, ואקח שוב את הדוגמה דווקא של "בגיר", של "פולגת".

תמר גוז'נסקי: נניח שמנהלים או בעלים של חברה כזאת מגיעים למסקנה, שפה הרווחים שלהם אינם מספיק גדולים, או פה הם אינם מרוויחים מה שהם חושבים שהם צריכים להרוויח, והם מעבירים את הייצור לארץ אחרת.

תמר גוז'נסקי: או מישהו שפעם ייצר פה, נגיד, מקררים והפך להיות יבואן של מקררים.

תמר גוז'נסקי: במקום לייצר הוא מייבא אותם.

תמר גוז'נסקי: יכול להיות שהרווח שלו אפילו גדל.

תמר גוז'נסקי: יכול להיות שבייבוא הוא מרוויח יותר מאשר בייצור.

תמר גוז'נסקי: אבל המחיר של הפסד מקומות עבודה בכלל לא משפיע עליו.

תמר גוז'נסקי: כי התהליך הזה אומר, שאתה יכול להרוויח איפה שאתה רוצה אבל אתה לא חייב שום דבר לחברה שלך.

תמר גוז'נסקי: כאשר אני שואלת את האוצר, הטלתם עכשיו 0.5% תוספת מס – – –

רחמים מלול: מעל 30,000 שקל לחודש.

תמר גוז'נסקי: מי שמרוויח 360,000 שקל בשנה – 0.5%.

תמר גוז'נסקי: אמרתי להם: אמרתם קודם שלא תטילו מסים.

תמר גוז'נסקי: עכשיו – 0.5%.

תמר גוז'נסקי: אם כבר הטלתם 0.5%, למה לא 5%?

תמר גוז'נסקי: 5% אלה היו מכניסים להם מיליארד שקל, ויכלו לחסוך את הקיצוץ בקצבאות ילדים.

תמר גוז'נסקי: זאת אומרת, את העיקרון הרי הפירו, אמרו שלא יטילו מסים ומטילים מסים.

תמר גוז'נסקי: אם מדובר על שנה אחת, מה יקרה למי שמשתכר 200,000 או 500,000 שקל בחודש וישלם עוד 5% מס?

תמר גוז'נסקי: מה יקרה?

תמר גוז'נסקי: הוא יבטל נסיעה אחת לאיי בהאמה?

תמר גוז'נסקי: מה כבר יקרה?

תמר גוז'נסקי: מה יכול לקרות?

תמר גוז'נסקי: הוא ילך פעם אחת פחות בחודש למסעדה?

תמר גוז'נסקי: מה האסון שיקרה?

תמר גוז'נסקי: אבל לא.

תמר גוז'נסקי: כי כל הטלת המס הזאת היא מראית עין, היא צביעות, היא להגיד: אנחנו מקצצים מיליארד שקל מקצבאות ילדים, ואנחנו מקצצים עוד 150 מיליון מהבטחת הכנסה.

תמר גוז'נסקי: ואתם יודעים כמה יכניס ה-0.5% הזה?

רחמים מלול: תודה רבה.

תמר גוז'נסקי: הוא יכניס 75 מיליון.

תמר גוז'נסקי: זה מה שישלם העשירון העליון.

תמר גוז'נסקי: ארבעת העשירונים התחתונים ישלמו 600 מיליון בקיצוץ קצבאות הילדים, והעשירון העליון ישלם 75 מיליון שקל.

רחמים מלול: נקודה ראויה למחשבה.

רחמים מלול: תודה, חברת הכנסת גוז'נסקי.

רחמים מלול: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

רחמים מלול: אחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת טיבי, שלוש דקות.

נואף מסאלחה: צריך להקפיד.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, יש תחומים רבים שבהם זועקים האי-שוויוניות והאפליה בין יהודים לערבים במדינה.

אחמד טיבי: אבל תקציב המדינה נדמה לי שהוא אחד התחומים הבולטים ביותר של חלוקה לא שווה.

אחמד טיבי: אפילו לאחר הקיצוץ, הקיצוץ במועצות מקומיות ובשלטון המקומי, בשלטון המקומי ביישובים היהודיים הוא 1.4%, כאשר הקיצוץ ביישובים הערביים ובמועצות הערביות הוא 2.6%.

אחמד טיבי: עד כדי כך, שבבדיחות הדעת בוועדת הכספים אמר חבר הכנסת פריצקי, סוף-סוף מפלים לטובת הערבים, נותנים להם קיצוץ של 2.6% מול קיצוץ של 1.4% ליהודים.

עסאם מח'ול: ועוד יש טענות.

אחמד טיבי: ועוד יש לנו טענות.

אחמד טיבי: נכון, חבר הכנסת מח'ול.

אחמד טיבי: ברשותך, אני רוצה לדבר על הצעת החוק שעברה היום בקריאה ראשונה, על שוויון למיעוט הערבי ושותפות אזרחית מלאה למיעוט הלאומי הערבי.

אחמד טיבי: ההצעה הזאת עברה היום בקריאה ראשונה והיא פריצת דרך.

יגאל ביבי: מה הכוונה שלך ב"מיעוט לאומי ערבי"?

אחמד טיבי: הצעת החוק של מיעוט לאומי זאת לא הצעת החוק שהעברתי.

אחמד טיבי: מיעוט לאומי יש לו בדרך כלל זכויות בקרקע, ייצוג הולם וכו'.

אחמד טיבי: כאן מדובר על שוויון אזרחי, חבר הכנסת ביבי.

יגאל ביבי: – – –

נואף מסאלחה: זה ערבי וכל אחד שעלה מארץ ערבית.

אחמד טיבי: אם אתה רוצה, נוכל עכשיו פה במקום להכריז על הקמת מדינה פלסטינית.

אחמד טיבי: השאלה איך תצביע.

יגאל ביבי: אזרחית?

עסאם מח'ול: אחרי אתמול הוא הסתמך על ערפאת שמבטיח חוק ברוכות ילדים.

אחמד טיבי: מדובר על שוויון אזרחי ושוויון לאוכלוסייה הערבית.

אחמד טיבי: אתה יודע, יש 11 חוקי-יסוד במדינה שלא מוזכרת בהם המלה שוויון, כאשר במגילת העצמאות המלה שוויון חזרה שבע פעמים, נדמה לי.

אחמד טיבי: דמוקרטיה לא הוזכרה אף פעם אחת, אגב, במגילת העצמאות.

אחמד טיבי: אתה יכול להסביר לי למה, חבר הכנסת יגאל ביבי?

יגאל ביבי: כתוב שם מדינה יהודית.

יגאל ביבי: היהדות היא דמוקרטיה אחת גדולה.

אחמד טיבי: אה, זה ההסבר?

אחמד טיבי: איפה אתה יכול למכור את ההסבר הזה ותמצא קהל שישתכנע?

יגאל ביבי: בכל בית-כנסת יבינו את זה.

אחמד טיבי: בכל בית-כנסת.

אחמד טיבי: או.קיי.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת טיבי, סיימת, אבל אתן לך עוד דקה.

נואף מסאלחה: אבל אנא ממך, תקפיד.

אחמד טיבי: אני מודה לאדוני, לפנים משורת הדין.

אחמד טיבי: חשוב מאוד שהשוויון גם יתבצע וייראה בספר החוקים של מדינת ישראל, ייכלל בספר החוקים, והוא אינו כך.

אחמד טיבי: היום, בהצבעה שבה נכח רק יושב-ראש הוועדה, ואני מקווה שבפעם הבאה, אדוני היושב-ראש, תוכל להיות, כי נוכחותך חשובה, היתה רוויזיה, ובשבוע הבא זה עולה, ואני מצפה מכל העמיתים להיות נוכחים.

אחמד טיבי: חשוב שהחוק הזה יעלה לטובת האזרחים הערבים, לטובת המיעוט הערבי.

אחמד טיבי: כי שוויון בכל תחומי החיים – קרקע, תרבות, חינוך, קניין, משפט, שפה, חקלאות ותעשייה – חייב להיות בספר החוקים של מדינת ישראל, והצלחת החוק הזה היא הצלחה של כל אדם בעל השקפת עולם הומנית ודמוקרטית.

אחמד טיבי: תודה.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

נואף מסאלחה: אחריו – – –

יגאל ביבי: אני צריך להיות לפני אבשלום וילן, ואז אני מתחלף עם טלב אלסאנע.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת יגאל ביבי, שב רגע.

נואף מסאלחה: אני אקרא לך.

נואף מסאלחה: אתה לא מחליף.

טלב אלסאנע: זה תפקידו של היושב-ראש.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת האשם מחאמיד, אתה מוסר לו את המקום שלך, את התור שלך?

יגאל ביבי: לא, אני אחריו.

יגאל ביבי: אני לפני אבשלום וילן.

נואף מסאלחה: מבקשים מהיושב-ראש ומתנים תנאים.

נואף מסאלחה: לא ראיתי דמוקרטיה כזאת.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת יגאל ביבי, בסדר, אני אקרא לך לפני האשם מחאמיד.

נואף מסאלחה: אחרי חבר הכנסת טלב אלסאנע – חבר הכנסת יגאל ביבי.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, מבחינתי הייתי מסכים בתנאי שאני אחריו ולא בסוף היום.

טלב אלסאנע: זה לא ישנה הרבה בלאו הכי.

טלב אלסאנע: דבר נוסף, אילו חבר הכנסת יגאל ביבי, אדוני היושב-ראש, היה אומר לי שהוא בא לנאום נגד התקציבים להתנחלויות, בשמחה הייתי מוותר לו על מקומי, אבל מאחר שהוא יבוא כדי להגיד שצריך לתת עוד יותר למתנחלים ולהתנחלויות על חשבון הנכים, עיירות הפיתוח, שכונות העוני, היישובים הערביים, היישובים הלא-מוכרים, ודאי שאני לא יכול לתת קדימה לטיעון הזה לפני הטיעון שבא להגיד – שוויון לכולם כאן, בתוך המדינה, ולפתור את הבעיה של הפלסטינים.

טלב אלסאנע: אתם יודעים, המתנחלים פותרים בעיה כפולה.

טלב אלסאנע: בזה שאתם יוצאים משם אתם פותרים בעיה לפלסטינים וגם מאפשרים הזרמת תקציבים שוויונית לאזרחי המדינה ואז אתם מקדמים את האינטרס שכל העמים כאן יחיו בשלום, ברווחה ובאחווה.

טלב אלסאנע: אני רוצה לציין, אדוני היושב-ראש, שאנחנו נוהגים לרוץ ולברך על חוקים שהכנסת מחוקקת, במיוחד אם יש בהם תקווה.

טלב אלסאנע: הכנסת חוקקה חוק, שנועד בראש ובראשונה להיטיב עם המגזרים שלא מיוצגים בשירות המדינה ובחברות ממשלתיות.

טלב אלסאנע: כולנו יצאנו מתוך הנחה, שהנה, מה שלא נעשה מתוך ההיגיון השוויוני, המעוגן במלה דמוקרטיה, ייעשה מכוח חוק, כי כולם אומרים – שלטון החוק, כולם אומרים – אנחנו כפופים לחוק.

טלב אלסאנע: מה קורה?

טלב אלסאנע: אנחנו צריכים להרוס בתים במגזר הערבי כי יש חוק במדינה, אף שהחוק לא מונע לתכנן למגזר הערבי ולא מונע להרחיב את תוכניות המיתאר, אבל שם עומדים בצורה עקשנית ליישם את החוק.

טלב אלסאנע: והנה, יש לנו חוק שמבטיח ייצוג הולם, ואני מופתע לראות שהממשלה הזאת לא מתקצבת את יישומו.

טלב אלסאנע: אם לא מתקצבים את יישומו, אין אפשרות להפשיר תקנים, ואם לא מפשירים תקנים, באים ואומרים: רבותי, לא פרסמנו מכרזים, לא קלטנו עובדים, ולכן אין אפשרות לקלוט באופן שוויוני או פרופורציונלי מהמגזר הערבי, ועל-ידי זה מנציחים את האפליה והקיפוח.

טלב אלסאנע: בסדר העדיפויות הקיים ובמסגרת התקציב הקיים יש אפשרות למדיניות אחרת.

טלב אלסאנע: הבעיה איננה לחלוטין העדר משאבים או קיצוצים או הגירעונות בהכנסות המדינה.

טלב אלסאנע: הבעיה האמיתית היא בסולם העדיפויות של הממשלה, בהקצאת המשאבים והתקציבים העומדים לרשות הממשלה, כשלא מציבים את האדם ראשון בסולם העדיפויות, כשלא מציבים את רווחתו של האדם, של האזרח, ראשונה בסולם העדיפויות, אלא מציבים בראש ובראשונה, אדוני היושב-ראש – אתה יודע מה מציבים במקום אדם?

טלב אלסאנע: מציבים איך למרר לו את החיים.

טלב אלסאנע: למרר, להפוך את זה למר, למריר, ואיך לדכא אותו על-ידי זה שמנציחים את המלחמות, העימותים וההסלמה, במקום להציב את האדם, את החינוך, את הרווחה, את העבודה ואת התעסוקה בראש סולם העדיפויות.

טלב אלסאנע: כך נבנה חברה שפויה; ממשלה שתדאג לאזרחיה לא תדאג איך לשעבד את אזרחיה לאמביציות שלטוניות לשלוט ולדכא עם אחר.

טלב אלסאנע: תודה.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה – איננו.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת יגאל ביבי, בבקשה.

נואף מסאלחה: אחריו – חבר הכנסת האשם מחאמיד.

יגאל ביבי: תודה רבה ליושב-ראש.

יגאל ביבי: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, טלב אלסאנע ביקש שאני אדבר נגד ההתנחלויות ואני אדבר נגד ההתנחלויות.

יגאל ביבי: אני מדבר עכשיו נגד ההתנחלויות הפיראטיות והלא-חוקיות של הבדואים.

טלב אלסאנע: כשאברהם אבינו הגיע לבאר-שבע הם היו שם, הם אירחו אותו, ולפי מה שהם אמרו לי הם שחטו כבש.

טלב אלסאנע: הוא הרגיש טוב ועשינו לו קבלת פנים.

טלב אלסאנע: עוד מזמן אברהם אבינו היינו שם.

יגאל ביבי: אני רוצה לדבר עכשיו על האתגר של טלב אלסאנע, לדבר נגד ההתנחלויות.

יגאל ביבי: אני רוצה לומר, שזה אחד המחדלים הגדולים ביותר של מדינת ישראל היום.

יגאל ביבי: טלב אלסאנע נוסע לשם כל יום, לתל-שבע, ורואה כיצד הרסו את הנגב, שזה גם לרעת הבדואים, לרעת היהודים ולרעת המדינה.

יגאל ביבי: אם הם רוצים יישובי קבע, וחלק לא רוצים, חלק רוצים להיות בדואים – שיהיו בדואים, ילכו, יקימו אוהלים וירעו צאן כמו בימי אברהם אבינו.

יגאל ביבי: אבל אם אתם רוצים יישובי קבע, אנחנו מדינת חוק.

יגאל ביבי: צריך לבנות ברשיון, צריך לבנות במקומות נכונים.

יגאל ביבי: אי-אפשר לבנות ליד רמת-חובב, היכן שיש רעלים מסוכנים.

טלב אלסאנע: איפה?

טלב אלסאנע: שטויות.

יגאל ביבי: אי-אפשר לזהם בארות מים, אי-אפשר לפעול בהפקרות.

טלב אלסאנע: מה שאתם עושים בגדה זאת הפקרות.

טלב אלסאנע: אלה אדמות של אבא שלהם, של סבא שלהם – – –

יגאל ביבי: טלב אלסאנע, אני יכול לדבר בפרלמנט?

יגאל ביבי: מה זה, הנגב פה?

יגאל ביבי: שם הפקרות.

יגאל ביבי: יא חביבי, פה זה לא הנגב שיש בו הפקרות.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

טלב אלסאנע: זה איש דתי, אדוני.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

טלב אלסאנע: מפני שהוא לובש כיפה – – –

נואף מסאלחה: אני מדבר ברצינות.

טלב אלסאנע: אני משאיר אותך עם יגאל ביבי.

יגאל ביבי: חבר הכנסת אלסאנע ביקש שאני אדבר נגד ההתנחלויות ואני מדבר נגד ההתנחלויות.

נואף מסאלחה: דבר, דבר.

נואף מסאלחה: זכותך לדבר על כל מה שאתה רוצה.

יגאל ביבי: אני רוצה לומר, שמי שמטייל בנגב צריך להזדעזע, וזה מאפיין את הממשלה, שלא שולטת.

יגאל ביבי: כל אחד בנגב עושה מה שהוא רוצה, וחבריו של טלב אלסאנע והחברים בשבט ובחמולה חוגגים.

יגאל ביבי: לקחו קרקעות.

יגאל ביבי: אני רוצה לשאול את חברי הכנסת: אדם ייכנס לבנק וישדוד 20,000 שקל – ניידות, צוות מיוחד, חיפוש.

יגאל ביבי: קודם דיברנו על הקיבוצים ואיך הם שדדו קרקעות במיליוני דולרים.

יגאל ביבי: אנשים לוקחים קרקעות של המדינה ששוות מיליונים, ואין שוטר, אין צח"מ, אין ניידות ואין שום דבר.

יגאל ביבי: זאת ההפקרות שחוגגת במדינה בכל התחומים, לא רק אצל הבדואים אלא גם אצל אחרים.

יגאל ביבי: אני מקווה שיגיע היום שהאזרחים ואנחנו כולנו נרגיש שיש שלטון, יש משמעת ויש סדר.

יגאל ביבי: זה לטובת כל האזרחים, יהודים, ערבים ובדואים.

יגאל ביבי: כשיש סדר, יש משמעת ויש חוק, זה לטובת כולם.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת האשם מחאמיד, בבקשה.

נואף מסאלחה: אחריו – חבר הכנסת דוד לוי, חבר הכנסת מקסים לוי, חבר הכנסת מרדכי משעני וחבר הכנסת אבשלום וילן.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני, אני רוצה אולי לשאול אותך שתיים-שלוש שאלות.

האשם מחאמיד: אני אשאל ואולי גם אתן תשובה.

האשם מחאמיד: אני בטוח שגם לך יש הרבה תשובות על כל שאלה.

האשם מחאמיד: השאלה הראשונה היא, האם היית היום או אתמול בחוץ וראית במו עיניך איך הנכים שוכבים שם בכביש?

האשם מחאמיד: איך הם שם על הגלגלים שלהם בכל מקום ומקום?

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, כל חבר כנסת בעל מצפון היה מתבייש במראות האלה.

נואף מסאלחה: גם אני, אדוני, מתבייש.

האשם מחאמיד: מתבייש במראות האלה, זה דבר אחד.

האשם מחאמיד: דבר שני, אדוני היושב-ראש, לגבי הבדואים בנגב אני אגיד רק משפט אחד.

האשם מחאמיד: אומנם אני לא יודע מה טלב אלסאנע רצה לומר, אבל אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, שחוסר סדר, חוסר חוק אשר יבטיח לבני-אדם את החיים כמו בני-אדם, הוא זה שגורם לכל מה שקורה.

האשם מחאמיד: יש חוק במדינה שמטיל על משרד הפנים לתכנן, אבל משרד הפנים לא מתכנן.

האשם מחאמיד: אין תוכניות מיתאר, לא מכירים ביישובים.

יגאל ביבי: שכל אחד יעשה מה שהוא רוצה?

האשם מחאמיד: כאשר המדינה לא יכולה לעשות, הרי אתה לא תצפה מאנשים שילכו להיקבר חיים.

יגאל ביבי: שכל אחד ייקח את החוק לידיים, יפתח תחנות דלק, יעשה מה שהוא רוצה?

יגאל ביבי: הפקרות, המדינה הפכה להיות הפקרות.

האשם מחאמיד: אני אגיד לך.

האשם מחאמיד: חבר הכנסת ביבי, אני חבר כנסת, ואם המדינה לא תדאג לי ולבני עמי ולמדינתי, אנשים ייקחו את החוק לידיים כל עוד אין חוק.

האשם מחאמיד: אתה יודע מה?

האשם מחאמיד: ראיתי הפגנה של חיילים בדואים.

האשם מחאמיד: יש דבר כזה.

האשם מחאמיד: שמעת על זה?

האשם מחאמיד: הרסו להם בתים, והחיילים הבדואים אומרים: מה ברית דם?

האשם מחאמיד: על איזו ברית דם מדברים?

האשם מחאמיד: אתה יודע על מה אני מדבר עכשיו?

האשם מחאמיד: על חיילים שגם להם הורסים.

האשם מחאמיד: אז לא מפלים, אלא אם הוא ערבי, שיהיה חייל עם נשק או בלי נשק, הוא בשבילם ערבי.

האשם מחאמיד: כל עוד אין תכנון, יש בלגן, מה לעשות?

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, בית-החרושת "בגיר" בקריית-גת נסגר, ואני כמובן מצטער.

רן כהן: הוא לא נסגר, עדיין יש מאבק עליו.

האשם מחאמיד: עדיין יש מאבק.

האשם מחאמיד: אני מצטער, חבר הכנסת רן כהן, על סגירתו או על המאבק של הצד שכנגד שרוצה לסגור.

האשם מחאמיד: אבל אני רוצה לומר משהו מאוד טרגי: חבל שלנו אין מה לסגור.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, בכפר-כנא יש מה לסגור?

האשם מחאמיד: באום-אל-פחם יש מה לסגור?

האשם מחאמיד: בנצרת יש מה לסגור?

האשם מחאמיד: בשפרעם יש מה לסגור?

האשם מחאמיד: הייתי רוצה לשמוע פעם בחדשות שסגרו מפעל.

רן כהן: באום-אל-פחם היה פעם מפעל של טחינה.

נואף מסאלחה: העבירו אותו.

האשם מחאמיד: שישאירו לי מפעל אחד לרפואה, שיגידו בחדשות שסגרו מפעל.

האשם מחאמיד: גם זה אין.

נואף מסאלחה: נסגרו מפעלי טקסטיל בכפרים הערביים והעבירו אותם לירדן, ולכן יש ערביות מובטלות גם בשפרעם וגם במקומות אחרים.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, הילדים של 750 האנשים שרוצים לפטר אותם יצטרפו לאותם חצי מיליון ילדי העוני בישראל.

האשם מחאמיד: בוודאי שמעת, אדוני, על הסיפור שקשישים עניים מתחזים לחולים והולכים לחדרי מיון כדי לקבל מקלחת וקצת מזון.

האשם מחאמיד: זה מה שהם עושים.

האשם מחאמיד: ואנחנו מדברים פה למדבר, למדבר פוליטי.

האשם מחאמיד: תספור כמה כיסאות יש פה, 28, אבל כולם ריקים.

האשם מחאמיד: זה מראה עד כמה הממשלה הזאת ריקה, ורואים את זה פה במליאה.

האשם מחאמיד: תודה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

א' האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו על שולחן הכנסת – נוסח מתוקן להצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002), התשס"ב–2002; וכן לוח תיקונים מס' 2 להסתייגויות לחוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002), התשס"ב–2002.

א' האן: תודה רבה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נואף מסאלחה: חברי הכנסת דוד לוי, מקסים לוי ומרדכי משעני – אינם נוכחים.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

אבשלום וילן: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ושוב בפינתי הקבועה פה מדי שעה אני אמשיך לספר על נפלאות הממשלה הנוכחית.

אבשלום וילן: ברשותך, אדוני, אספר עכשיו את ההרחבה שדיברתי עליה לפני שעה וחצי, על עלילות הישיבות הליליות בממשלת ישראל.

אבשלום וילן: השר המייצג מטעם מפלגת העבודה לפני שני לילות היה חבר הכנסת ויצמן שירי, ששר הביטחון הנמצא בארצות-הברית ביקש ממנו לייצגו, מכיוון שלא נמצאו שרים ממפלגת העבודה להגיע לאותה ישיבה.

אבשלום וילן: ומתברר שבאותה ישיבה לילית עם שר האוצר החליטו על קיצוץ רוחבי, מה שנקרא בלעז flat, של כל המשרדים ב-2%, פרט למשרד הביטחון שתקציבו קוצץ ב-1%.

אבשלום וילן: אבל באותה ישיבה החליטו עוד משהו: החליטו שבמשרדים שאחראים עליהם אנשי ש"ס לא יהיה קיצוץ בכלל, כי זאת הדרך לאזן את תקציב המדינה מצד אחד ולהגיע לרוב פוליטי בכנסת מצד שני.

אבשלום וילן: תאר לך, אדוני היושב-ראש, ששר הבריאות לא היה מש"ס.

אבשלום וילן: צורכי הבריאות לא היו יכולים להתמודד.

אבשלום וילן: תראה מה קרה בחינוך.

אבשלום וילן: יש שרת חינוך מהליכוד, שגורמת להרבה מאוד צרות אחרות בגישתה.

אבשלום וילן: בכלל, הממשלה הזאת הפכה למאבק "תפוס כפי יכולתך" – מי משיג יותר חברי מרכז כדי להיבחר במרכז הליכוד לממשלה הבאה.

אבשלום וילן: ולכן, במקום להוביל תהליכים חינוכיים, שרת החינוך הנוכחית הרבה פעמים עושה פוליטיקות – מלחמות נגד האליטות, פגיעה במוסדות להשכלה גבוהה, דברים ששום שר חינוך לפניה לא העז להיכנס אליהם, כי הוא יודע שהיתרון האיכותי היחיד של ישראל נמצא בתחום החינוך.

אבשלום וילן: אבל במקרה דנן אני בא להגן על שרת החינוך.

אבשלום וילן: באותה ישיבה לילית השר המייצג של מפלגת העבודה לא היה יכול להגן עליה, כי הוא בא להגן על משרד הביטחון, ובצדק.

אבשלום וילן: במקרה יכלו להגן על הבריאות, במקרה הגנו על עבודה ורווחה, אבל מדוע המשרד לביטחון הפנים, שלוחם בטרור, קוצץ ב-2%, קוצץ ב-24 מיליון שקלים?

אבשלום וילן: ומי לא קוצץ?

אבשלום וילן: משרד הפנים.

אבשלום וילן: מדוע?

אבשלום וילן: משום ששר הפנים נקרא אלי ישי.

אבשלום וילן: מדוע?

אבשלום וילן: משום שיש לו 17 ידיים בכנסת לתקציב.

אבשלום וילן: האם מישהו עשה שיקול דעת לאומי כולל היכן צריך לקצץ יותר או פחות?

אבשלום וילן: האם מישהו יכול היה להתמודד על זה בכלל?

אבשלום וילן: עכשיו אתם מבינים, אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מה זאת סחטנות פוליטית, מה זאת סחיטה.

אבשלום וילן: הרי אם, חס וחלילה, לא היה שר בריאות מש"ס, הממשלה הזאת בשיטה הזאת של הסחיטה והסחטנות הפוליטית יכלה להביא לידי כך שחולים ייפגעו ללא תקנה.

אבשלום וילן: היא יכלה להביא לידי כך שיהיה פה תוהו ובוהו.

אבשלום וילן: היום ראינו בוועדת הכספים שכל הדברים קוצצו.

אבשלום וילן: מי לא קוצץ?

אבשלום וילן: התקציבים לחרדים.

אבשלום וילן: חבר הכנסת הלפרט יושב פה כולו שמח וטוב לבב.

אבשלום וילן: הוא צוחק כל הדרך אל התקציב.

שמואל הלפרט: קיצצו 900 מיליון שקלים.

שמואל הלפרט: אתה אדם רציני.

אבשלום וילן: הצלחת להעביר את החוק.

שמואל הלפרט: קיצצו מקצבאות ילדים 900 מיליון שקלים.

אבשלום וילן: מדוע קיצצו 900 מיליון שקלים?

אבשלום וילן: כי העברת את החוק שלך, שעלותו 500 מיליון שקלים, בניגוד לכל הקורה בעולם.

שמואל הלפרט: מה פתאום?

שמואל הלפרט: הטילו 12% על המשפחות הכי עניות.

אבשלום וילן: אדוני חבר הכנסת הלפרט, אני מפנה אותך לדברי אתמול בערב במליאה, שם התייחסתי לנושא.

אבשלום וילן: אני רוצה לסכם, אדוני היושב-ראש.

אבשלום וילן: זאת ממשלה שאין לה מנהיגות.

אבשלום וילן: זה ראש ממשלה שמתכופף בפני כל אצבע בתקציב בתנאי שהיא חרדית.

אבשלום וילן: זה שר אוצר שפוחד להופיע פה, במליאת הכנסת, שסירב להגיע לוועדת הכספים לאורך כל הדיונים על התקציב ושולח את פקידיו.

שמואל הלפרט: אתם התכופפתם יותר.

אבשלום וילן: הוא נכנע בפעם המי-יודע-כמה לחרדים.

אבשלום וילן: העם שומע את הקולות, הציבור רואה את המראות, ופלא שלאחר מכן הציניות חוגגת.

אבשלום וילן: תודה, אדוני.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת מוסי רז.

נואף מסאלחה: אחריו – חברי הכנסת יוסי שריד ורן כהן.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שוב אנחנו חוזרים לחוק ההסדרים, שמדבר על תיקון יעדי הצמיחה במשק ומדבר על צמיחה של 2% בשנת 2002 בתוצר הלאומי הגולמי של מדינת ישראל, וכך בערך גם בהכנסות ממסים.

מוסי רז: אלא מה?

מוסי רז: כנראה החכמים בממשלה שכחו, ש-2002 כבר התחילה, ואנחנו עכשיו כבר בעיצומו של החודש השני בשנת 2002.

מוסי רז: רק עכשיו שמעתי בחדשות, שראה זה פלא, בחודש ינואר השנה כבר ירדו ההכנסות ממסים לעומת החודש המקביל בשנה שעברה ב-7% ריאלית, אחרי שהורידו את האינפלציה.

מוסי רז: ועכשיו אני שואל מה יקרה.

מוסי רז: נניח שבאמת רצו לקצץ בתקציב והגיעו למצב שמקצצים לצורך ההתאמות מ-4% שחשבו בהתחלה שתהיה צמיחה ל-2%.

מוסי רז: אז עכשיו, כיוון שאנחנו בעצם ב-7% ירידה, אנחנו צריכים להעריך שהממשלה צריכה להביא לפה עוד קיצוץ של 9% בתקציב הלאומי, כי זה ההיגיון שלהם.

נואף מסאלחה: לקראת מאי-יוני.

מוסי רז: לקראת מאי-יוני יביאו לנו קיצוץ של 9%, נראה אם הם מסוגלים לזה או שהם יבינו סוף-סוף שההיגיון שלהם לא כל כך הגיוני, גם זה יכול להיות.

מוסי רז: ובכלל, אדוני היושב-ראש, כולם מדברים על קיצוץ ואף אחד לא מדבר על תוספת.

מוסי רז: אנחנו מדברים פה על קיצוץ של 6 מיליארדים, אבל אנחנו שוכחים ש-6 המיליארדים האלה הושגו במחיר של 360 מיליון שקל שהיו צריכים לתת למתנחלים ולחרדים על מנת שיסכימו לתמוך בקיצוץ הזה.

מוסי רז: אז עכשיו אני שואל, אם יצטרכו להביא הנה קיצוץ נוסף, נאמר של עוד 2%, נגיד שהם לא ידברו על 9% ועוד 2%, אז אני שואל אותך, אדוני היושב-ראש, כמה ישלמו עכשיו לחטיבה להתיישבות?

מוסי רז: לחינוך העצמאי?

מוסי רז: למשכנתאות בשטחים?

מוסי רז: למשרד הדתות ולתוספות האחרות שנתנו רק הלילה כדי להבטיח את הקיצוץ הזה – עוד 360 מיליון?

מוסי רז: עוד 500 מיליון?

מוסי רז: איפה נגמרת המשוואה, שכל קיצוץ שהישראלי סובל ממנו צריך להיות מושג במחיר של שוחד פוליטי למתנחלים ולחרדים?

מוסי רז: מתי זה ייגמר?

מוסי רז: עד כמה עוד נלך אחורה ונשלם להם שימשיכו ללכת קדימה?

מוסי רז: האם יש לדבר הזה גבול, מתי שהוא, שיגידו, בסדר, שכבות הביניים כבר לא יכולות לשאת בנטל, כבר אין צורך לתת לעוד ישיבות ולעוד התנחלויות.

מוסי רז: האם יגיע הרגע הזה?

מוסי רז: עושה רושם שלא.

מוסי רז: לכן גם הממשלה נכשלה כישלון חרוץ והביאה אותנו לדרדור כזה במצבנו הכלכלי.

מוסי רז: אז הם אומרים לנו שזה נובע מהמיתון העולמי.

מוסי רז: בארצות-הברית היתה צמיחה ברבעון האחרון של שנת 2001, ובאירופה היתה צמיחה ברבעון האחרון של 2001, גם באירופה וגם בארצות-הברית היתה צמיחה בכל שנת 2001.

מוסי רז: נכון, לא צמיחה גבוהה, לא כמו בשנת 2000, אבל לא הלכו אחורה כמו שהלכנו פה.

מוסי רז: אנחנו פה משלמים את המחיר של האינתיפאדה, של חוסר הרצון להתפשר, של חוסר הרצון ללכת לשולחן הדיונים ושל ההשקעות המסיביות בסעיפים לא יצרניים שממשיכים להכביד עוד ועוד על גבו הכפוף של הישראלי העובד, אם נשארה לו עבודה, כי 10% מהישראלים כבר איבדו את מקום עבודתם, ואם זה יימשך כך, עוד הרבה ישראלים טובים יאבדו את מקום עבודתם.

מוסי רז: אני חושב, ששר האוצר צריך לצאת מהחדר שהוא מתחבא בו כבר כמה חודשים, לבוא לכאן, ואולי גם להתפטר, יחד עם ראש הממשלה, כי הם לא מסוגלים לנהל את המשק.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת יוסי שריד – איננו באולם.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת רן כהן, ואחריו – חבר הכנסת שמואל הלפרט.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, ממשלה שאיננה, חברות וחברי הכנסת; אדוני היושב-ראש, תיתן לי בבקשה עוד 40-30 שניות, כיושב-ראש ועדת החקירה בנושא הפערים החברתיים-החברתיים, כדי שאתן קצת מושג על איזה בסיס חברתי וכלכלי אנחנו באים לקבל את חוק ההסדרים ואת תקציב המדינה לשנה הקרובה.

רן כהן: אנחנו חקרנו, ועוד לא השלמנו את העבודה, מה קרה ב-20 שנה.

רן כהן: מצאנו נתונים מדהימים.

רן כהן: שנת 1980 – אבטלה של 4%, 60,000 מובטלים; שנת 2001 – אנחנו נמצאים ב-9.3%–9.4% אבטלה – 250,000 מובטלים.

רן כהן: מה התשובה של התקציב הזה?

רן כהן: יהיו יותר מובטלים.

רן כהן: נתון אחד.

רן כהן: הנתון השני, מצאנו פערי שכר בשמים, בסדרי גודל של מאות אלפים עד מיליון שקל בחודש לבכירים, ועוד קרוב למיליון בני-אדם שחיים מפחות מ-4,000 שקל בחודש, כשהם עובדים.

רן כהן: מי שלא עובד אין לו גם זה.

רן כהן: אלה פערי השכר.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, תקשיבו לנתונים מסמרים שיער באמת.

רן כהן: מצאנו בנתונים, בעיקר של פרופסור אבי בן-בסט, מה קורה עם הרווחים על ההון.

רן כהן: מה מסתבר?

רן כהן: מסתבר שיש עשרות מיליארדים, בין 30 ל-80 מיליארד שקל – זה תלוי מה מונים – רווחי הון בשנה, על חלקם יש מיסוי, על הרוב אין מיסוי בכלל.

רן כהן: אבל, איך מתחלקים הרווחים האלה של עשרות המיליארדים?

רן כהן: ממש שומו שמים.

רן כהן: העשירון העליון מקבל 81.

רן כהן: 2% מכל הרווחים על ההון.

רן כהן: כלומר, עשירון אחד פי-4.5 מכל עם ישראל, פי-4.5.

רן כהן: אתם יודעים את מי העשירון הזה שודד?

רן כהן: הוא שודד גם את העשירון השני.

רן כהן: כלומר, אפילו העשירון השני, העשיר, אף שהוא 10%, מקבל פחות מ-10%, משהו כמו 8%.

שמואל הלפרט: ועליו לא מטילים שום מסים.

רן כהן: ועליו אין שום מס, שום דבר.

רן כהן: כל זה הולך רווח נטו לכיס.

רן כהן: זה הממצא השני.

רן כהן: ואגב, מה מציע התקציב הזה?

רן כהן: להמשיך ולא להטיל עליו אף שקל אחד מס.

רן כהן: למה?

רן כהן: כי אין כסף לצמיחה, אין כסף לנכים, אין כסף לתשתיות, אין כסף לכלום.

רן כהן: מציעים גם לא להטיל עליו שקל אחד מס.

נואף מסאלחה: אתה צריך לסיים.

רן כהן: ברשותך, אני אוותר על התור הבא.

רן כהן: מה הנתון השלישי, כי אני רואה שחברי הכנסת מתעניינים – אני עצמי נדהמתי.

רן כהן: פניתי לד"ר מומי דהאן, שעבד בבנק ישראל, במשרד האוצר, ושאלתי אותו: תגיד, אפשר לאמוד מה פערי הרכוש, כמה רכוש יש ואיך הוא מתחלק בין תושבי המדינה?

רן כהן: הוא עשה מחקר-אומדן, צריך לומר את האמת, כי אין נתונים מדויקים על תיקים.

רן כהן: תשמעו, חברות וחברים, זה פשוט לא ייאמן – אתה שומע, חבר הכנסת אורלב – כלל ההון של אזרחי מדינת ישראל 1,140 מיליארד שקל.

רן כהן: כמה מתוך 1,140 המיליארד יש לעשירון העליון?

זבולון אורלב: 90%.

רן כהן: 800 מיליארד, 800 מיליארד רק לעשירון אחד, ומה שנשאר לכל יתר העם זה 340 מיליארד.

רן כהן: איך מתחלקים 800 המיליארד האלה אתם יודעים?

רן כהן: 400 מיליארד ל-1%, הכי עשירים למעלה, עוד 400 מיליארד ל-9%, וכל יתר 90% אזרחי המדינה – 340 מיליארד.

רן כהן: אתם מבינים לאיזו חברת קטסטרופה אנחנו מגיעים?

רן כהן: ומה מציעים?

רן כהן: לא להטיל מס על רווחי הון ולהמשיך להטיל את כל המס על עבודה ועל מי שעובד.

שמואל הלפרט: ועל קצבאות הילדים.

רן כהן: פשוט לא ייאמן, זה ממש מדהים, איך אפשר לקראת 2002 להביא תקציב כזה, שהאבטלה בו תגדל, פתרונות הדיור הם אפס, המיסוי על רווחי הון הוא אפס, הבזבוז על ההתנחלויות, על החרדים, על הכול – כל זה מה שיש.

רן כהן: אני שב ופונה לממשלה, 15 סיעות של הבית, שמייצגות 93 חברי כנסת, פנינו לממשלה וביקשנו לפתוח משא-ומתן על בסיס נייר גישור בין הנכים לבין הממשלה.

רן כהן: עד הרגע הזה, אדוני ראש הממשלה, אדוני שר האוצר, אדוני שר העבודה והרווחה, למה אתם לא מדברים עם הנכים?

רן כהן: באמת, לא נעים לי להגיד לכם, אפילו עם אבו-עלא ואבו-מאזן אתם מדברים, ועם הנכים אתם לא מדברים?

רן כהן: תודה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חבר שמואל הכנסת הלפרט, בבקשה.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, התקציב שמוגש על-ידי שר האוצר הוא תקציב אנטי-חברתי, שיגרום להגדלת הפער בין עשירים לעניים בצורה משמעותית ביותר.

נואף מסאלחה: אתה מצביע נגד?

שמואל הלפרט: אני כבר יכול להגיד לך שלא בעד.

שמואל הלפרט: התקציב שהגיש לנו שר האוצר יגדיל את מספר העניים במדינה ויוריד מאות אלפי אנשים, בהם רבבות ילדים, אל מתחת לקו העוני.

שמואל הלפרט: ראש הממשלה ושר האוצר התחייבו השכם והערב שלא להטיל מסים חדשים, ואכן הם קיימו זאת לגבי העשירים ובעלי היכולת, לגבי העשירונים העליונים.

שמואל הלפרט: לכל היותר, הם הואילו להטיל מס של 1% על מי שהכנסתו מעל 30,000 ש"ח, ולבסוף באו פקידי אגף התקציבים וביקשו להוריד את המס רק ל-0.5%.

שמואל הלפרט: כל זאת, כאשר בו זמנית הטילו מסים כבדים של 12% על המשפחות העניות ביותר – 900 מיליון שקל קיצוץ בקצבאות הילדים, שאותן מקבלות בעיקר משפחות ברוכות ילדים ואוכלוסיות מצוקה.

שמואל הלפרט: האם אנשי אגף התקציבים חשבו על השלכות הקיצוץ על כל משפחה ענייה ממוצעת בישראל?

שמואל הלפרט: האם מישהו שם מבין מה פירוש קיצוץ של 100 ש"ח למשפחה ענייה?

שמואל הלפרט: מר יצחק קדמן, מנכ"ל המועצה הלאומית לשלום הילד, דרש מחברי הכנסת להתנגד לקיצוץ בקצבאות הילדים מכיוון שמדובר – ואני מצטט מדבריו – "בקנס או עונש למשפחות עם ילדים, ורק להן.

שמואל הלפרט: זהו מיסוי רגרסיבי ביותר לכל המשפחות בשיעור זהה, ללא כל התחשבות במצבן או ביכולתן, כולל משפחות שהכנסתן מתחת לסף המס ומשפחות מתחת לקו העוני".

שמואל הלפרט: הוא ממשיך וכותב: "קצבאות הילדים אינן רכוש האוצר.

שמואל הלפרט: מדובר בענף במוסד לביטוח לאומי, הגובה הון עתק מאזרחי ישראל כדמי ביטוח, ולכן כספי הביטוח הלאומי שייכים לאזרחים ולא לממשלה".

שמואל הלפרט: הגברת סמדר אלחנני, היועצת הכלכלית של ועדת הכספים, כותבת לחברי הוועדה, כי "מן הראוי לשמור על ערכן הריאלי של קצבאות הילדים, כך שמשפחה עם ילדים תשלם פחות מאשר משפחה עם הכנסה זהה ללא ילדים – – – הפחתת קצבאות הילדים היא העלאת נטל המס בצורה לא שוויונית.

שמואל הלפרט: בהעלאת נטל המס נושאות רק משפחות עם ילדים".

שמואל הלפרט: היא כותבת: "הדרך הצודקת להעלות את נטל המס היא העלאת שיעורי המס הפרוגרסיביים".

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, הממשלה הזאת משפה את המעסיקים במיליארדים ללא שום מבחן.

שמואל הלפרט: לממשלה הזאת אין אומץ להטיל מיסוי על הון.

שמואל הלפרט: זו ממשלה שמראה את כוחה על הילדים העניים בלבד, ולא על בעלי היכולת.

שמואל הלפרט: זו ממשלה עם סדר עדיפויות משובש.

שמואל הלפרט: אני פונה לממשלה בשעת האפס ומבקש ממנה למנוע, או לפחות לצמצם במחצית, את הקיצוץ האומלל והמסוכן בקצבאות הילדים.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חברת הכנסת זהבה גלאון – איננה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אילן גילאון, בבקשה.

נואף מסאלחה: אחריו – חברת הכנסת חוסניה ג'בארה.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הייתי מבקש לדסקס על המושג "דברים שרואים מכאן לא רואים משם".

אילן גילאון: זה פטנט ישראלי מקורי, אשר מתייחס לכך שלא רק שהאחריות שנוטלים אנשים כאשר הם נמצאים בשלטון הופכת לדבר כבד משקל, אלא פתאום הזיכרון נמחק.

אילן גילאון: אני מדבר על אותם אנשים שהיו להם פתרונות לכל החלוקה הבלתי-מתקבלת על הדעת – והציג אותה לפני חבר הכנסת רן כהן, וגם קודמי חבר הכנסת הלפרט.

אילן גילאון: אני בהחלט מסכים לדברים שהוא אמר כאן לגבי אותה חלוקה, כאילו הכול נשכח.

אילן גילאון: כל אותם אנשים שיודעים להגיד מה צריך בדיוק לעשות, איך צריך לעשות, מאיפה לקחת ומהיכן לתת – ברגע שהם מגיעים לעמדה שהם יכולים לעשות את הדברים הללו, הם לוקים באופן מאוד מוזר, אדוני, בתסמונת של שתיקת הכבשים של השלטון.

אילן גילאון: זה די מפחיד, הייתי אומר.

אילן גילאון: מישהו פעם שאל אותי: אם אתם תהיו בשלטון, האם לכם לא יקרה אותו דבר?

אילן גילאון: קודם כול, חלק מהסיעה שלי היה בשלטון, ולא קרה לו אותו דבר.

אילן גילאון: שנית, שאלו אותי באופן אישי: ואם אתה תהיה שר האוצר, האם לא יקרה אותו דבר?

אילן גילאון: אמרתי: אולי כדאי לנסות ולראות.

נואף מסאלחה: שווה לנסות.

אילן גילאון: אבל שווה לנסות לפחות.

אילן גילאון: אני רוצה להביא כדוגמה את שר האוצר הנוכחי, חבר הכנסת סילבן שלום.

אילן גילאון: חבר הכנסת סילבן שלום, אדוני, כשהוא ראה את הדברים משם, הוא חוקק למשל חוק שדיבר על עדכון קצבת הנכות ל-35% מהשכר הממוצע במשק, שזה 70%–80% משכר המינימום.

אילן גילאון: אבל, אותו חבר הכנסת סילבן שלום, שהיה אז חבר כנסת וחוקק את החוק, היום הוא שר האוצר, והוא רואה את הדברים מכאן.

אילן גילאון: אותו סילבן שלום של היום, שהוא שר האוצר, מתנגד לסילבן שלום שהיה אז חבר הכנסת.

אילן גילאון: כלומר, את הדברים שראינו משם איננו רואים מכאן, ופתאום כבמטה קסם, כאילו נפלה עלינו אימה, אנחנו חוזרים אל שיטת הנחום-תקום, שבה אנחנו נותנים כספים לאותן קבוצות שמנה אותן קודם חבר הכנסת רן כהן.

אילן גילאון: מדובר על אותו עשירון, שבתוכו יש עשירון עליון שלו, וחוזר חלילה, כאשר ההון הלאומי מחולק ל-10% מהאוכלוסייה.

אילן גילאון: אותם 10% מחזיקים ב-90% מההון.

אילן גילאון: זו "ברזיליזציה" של חברה שהולכת וחולה ומתחלה, וכל בקשתה להיות חלק ממשפחת העמים לא תינתן לה.

אילן גילאון: אז אתה שואל את עצמך, הכיצד.

אילן גילאון: אגב, אני אוהב להיות ישר בעניין הזה ולומר שקשה מאוד להבחין בין השלטונות, ואני מתכוון הן למפלגת העבודה והן לליכוד.

אילן גילאון: אני בכוונה תחילה לא אומר ימין ושמאל, משום שיש כאן אנומליה קשה בישראל בין ימין ושמאל.

אילן גילאון: נקודת המוצא של ימין ושמאל במדינת ישראל איננה נכונה.

אילן גילאון: בסופו של דבר, אותו כביש חוצה-ישראל – שעליו אני אדבר בהסתייגות הבאה – חוצה מצד אחד בין הנכים, הסטודנטים, המובטלים, הערבים, הבדואים וכל אותם חלשים שמהם נמאס לממשלות, לבין אותם זכיינים, שהם הבנקים, חברות הביטוח הגדולות, הקבלנים הגדולים ויבואני כוח-אדם שעוסקים בסחר עבדים מודרני במדינת ישראל.

אילן גילאון: לאחרונים אף פעם לא רע, גם בעתות מצוקה ומלחמה.

אילן גילאון: לאלה יש תמיד זמן ויש תמיד כסף.

אילן גילאון: אותה קבוצה, אדוני, שתגיע פעם אחת לשלטון ותצליח לראות את הדברים שראו משם גם מכאן ותהפוך את היוצרות, תהיה בפעם הראשונה ממשלה שתהיה ראויה למדינה ותביא תקציב ראוי.

אילן גילאון: עד אז התקציב יישאר תקציב הברזל, חוק הברזל של התקציב של האוליגרכיה ותו לא.

אילן גילאון: תודה.

נואף מסאלחה: תודה רבה לחבר הכנסת גילאון.

נואף מסאלחה: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, ואחריה – חברות הכנסת נעמי חזן וענת מאור.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת אילן גילאון, רציתי לדבר על מצוקה נוספת – מצוקת הנערות במגזר הערבי.

חוסניה ג'בארה: המגזר הערבי מדווח על 10,000 נערות במצוקה, אדוני היושב-ראש, מתוך 21,000 נערות בישראל.

חוסניה ג'בארה: ל-10,000 הנערות במצוקה במגזר הערבי מוקצים רק 6.5 תקנים של עובדות סוציאליות.

חוסניה ג'בארה: האם אתה יודע, אדוני היושב-ראש, כמה עובדים סוציאליים צריך להקצות למגזר הערבי כדי לטפל ברווחה?

חוסניה ג'בארה: צריך להקצות 120 תקנים של עובדים סוציאליים ועובדות סוציאליות כדי שיטפלו בנושא הרווחה.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, האם אתה יודע כמה תקנים הקצו למגזר הערבי מתוך 120 התקנים הללו?

חוסניה ג'בארה: עובדת סוציאלית אחת מטפלת ברווחה.

חוסניה ג'בארה: עבור 60,000 תושבים באזור המשולש הקצו רבע משרה של עובדת סוציאלית שמטפלת בנושא של הנערות במצוקה.

חוסניה ג'בארה: זאת אומרת, 115 תקנים לעובדות סוציאליות שמטפלות בנערות במצוקה במדינת ישראל, מתוכם רק 6.5 תקנים למגזר הערבי, זאת כאשר מדברים על כמעט 50% נערות מהמגזר הערבי מתוך כלל הנערות במצוקה בישראל.

חוסניה ג'בארה: אני חושבת שזו בושה וחרפה לממשלה הזאת ולתקציב של הממשלה הזאת.

חוסניה ג'בארה: יש 12 מקלטים לנערות במצוקה במדינת ישראל, ובהם רק מקלט אחד לנערות במצוקה במגזר הערבי.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לשאול שאלה.

חוסניה ג'בארה: נערות מאזור הדרום שסובלות ממצוקה קשה מאוד וצריכות להגיע למקלט לנערות במצוקה בצפון, צריכות לפחות 100 שקלים עבור נסיעות כדי להגיע למקלט בצפון.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, נערה מהמגזר הערבי שמגיעה למחלקת הרווחה או למשטרה מאבדת את הקיום העצמאי שלה בתוך משפחתה.

חוסניה ג'בארה: ואם היא יוצאת מהבית, היא לא מסוגלת לחזור אליו.

חוסניה ג'בארה: לכן אני פונה לשר העבודה והרווחה, שתמיד מכחיש את הנתונים שאנחנו מוסרים על הנערות האלה, שחייבות טיפול מיידי, שידאג ויתעשת וייתן לנערות האלה להתקיים ולהמשיך את החיים שלהן בכבוד, ולא לצאת לרחובות ולעסוק במעשים לא מקובלים.

חוסניה ג'בארה: כל הזמן אנחנו מבקשים ומבקשים, והוא כל הזמן אומר: לא – אין לכם הנתון הזה.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, אני לא הבאתי את הנתון הזה מהבית של אבא שלי.

חוסניה ג'בארה: הבאתי את הנתון הזה מהאגודה לזכויות האזרח, שמקבלת את הדיווחים.

חוסניה ג'בארה: צריך גם לזכור, שלא כל הנערות במצוקה, אדוני היושב-ראש, מדווחות.

חוסניה ג'בארה: יש הרבה נערות שלא מגיעות למחלקות הרווחה ולמשטרה, כי הן מפחדות שיקרה להן מקרה.

חוסניה ג'בארה: לכן אני פונה לממשלה הזאת לדאוג לא רק לנערות האלה עד גיל 18, אלא גם אחרי גיל 18.

חוסניה ג'בארה: אפילו המקלט לא יכול לעשות דבר וחצי דבר למען הנערות האלה אחרי גיל 18.

חוסניה ג'בארה: צריך לדאוג לכלל הנערות במצוקה, ובפרט לנערות שנמצאות במגזר הערבי.

חוסניה ג'בארה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חברת הכנסת נעמי חזן, בבקשה.

נואף מסאלחה: אחריה – חברי הכנסת ענת מאור ואמנון רובינשטיין.

נעמי חזן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנוכחים, אני רוצה להתייחס בדברי הפעם לשני נושאים שהם שונים אך קשורים.

נעמי חזן: הנושא הראשון הוא הקיצוץ בתקציב התרבות.

נעמי חזן: אדוני היושב-ראש, אתה בוודאי יודע, שבמסגרת הגזירות של התקציב הזה, עיקר הגזירות הן גזירות על השכבות החלשות.

נעמי חזן: המצוקה החברתית היא כל כך נוראית, שלעתים קרובות, בצדק, אנחנו מתרכזים בנושאים המרכזיים ושוכחים שאנחנו הולכים להרעיב גם את התרבות במדינת ישראל.

נעמי חזן: כאשר אני אומרת תרבות, אני אומרת מוסדות תרבות בכל המגזרים.

נעמי חזן: למשל, הקיצוץ של מוסדות התרבות במגזר הערבי יביא לידי כך שכמעט שלא יהיה אפשר במימון ממשלתי בשנה הקרובה להעלות הצגה אחת בערבית, לסבסד חוגים לתיאטרון או חוגים למוזיקה במגזר הערבי.

נעמי חזן: חבר הכנסת אורי יהודה אריאל מסתכל עלי – זה קצה הקרחון.

נעמי חזן: ההפחתה בתקציבי התרבות במגזר הדתי היא לא קטנה מאשר במגזר הערבי, אבל לא יהיה אפשר לתמוך במפעלי תרבות גם של מוסדות דתיים, שלא לדבר על כלל אוכלוסיית מדינת ישראל.

נעמי חזן: אני ציפיתי, אדוני היושב-ראש, שתקום צעקה במסגרת הדיונים האלה בנושא של הקיצוץ בתקציבי התרבות.

נעמי חזן: לצערי הרב, אף-על-פי שהייתי כאן עד די מאוחר אתמול בלילה, לא שמעתי בנושא הזה כמעט מלה.

נעמי חזן: אני מקווה מאוד, שהנואמים שבאים אחרי יבינו, שהרעבה של תרבות פירושה הרעבה של הנפש, והרעבה של הנפש זו הרעבה של האדם.

נעמי חזן: ואם ניתן יד לקיצוץ בתקציבי התרבות, נכרות את הענף שאנחנו בעצם עומדים עליו.

נעמי חזן: זה הנושא הראשון.

נעמי חזן: מותר לי נושא שני, אדוני, או שהסתיים זמני?

נואף מסאלחה: בבקשה.

נואף מסאלחה: יש לך 15 שניות, אבל היושב-ראש מתחשב בזה שאת צריכה לדבר.

נעמי חזן: אני אודה לך אם תרשה לי לפחות לפתוח נושא, שכל פעם שאני אעלה אני אדון בו.

נעמי חזן: אדוני היושב-ראש, יש היום במדינת ישראל 128,000 משפחות חד-הוריות.

נעמי חזן: 57% מהמשפחות החד-הוריות במדינת ישראל מקבלות בצורה זו או אחרת קצבה מהביטוח הלאומי.

נעמי חזן: בראש למעלה מ-92% מהמשפחות החד-הוריות עומדת אשה.

נעמי חזן: זה מגזר שהולך כמעט כל כולו לקרוס בשנה הקרובה, אם יתקבל התקציב הזה.

נעמי חזן: לכן, מי שמעניין אותו משהו בכיוון של צדק חברתי במדינת ישראל – שיחשוב כשהוא מצביע על ההשלכות של התקציב וחוק ההסדרים על משפחות חד-הוריות במדינת ישראל.

נעמי חזן: אדוני היושב-ראש, ברשותך, בהמשך אני אפרט את כל מכלול הבעיות הצפויות למשפחות החד-הוריות אם יתקבל התקציב המוצע.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חברת הכנסת ענת מאור – אינה נוכחת.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אמנון רובינשטיין – אינו נוכח.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת נחום לנגנטל – אינו נוכח.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת זבולון אורלב ישנו כרגיל.

זבולון אורלב: התחלפתי עם חבר הכנסת נחום לנגנטל, והוא יהיה אחרי.

נואף מסאלחה: אם יגיע ויבקש יפה, הוא יקבל.

נואף מסאלחה: בבקשה, חבר הכנסת אורלב.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אמש מאוחר, כאשר דיברתי בפעם הראשונה בנושא חוק ההסדרים, הבאתי לידיעת הכנסת, כי דרך מחטף חוק ההסדרים, שהוא חוק קלקולים רציני מאוד, יש כוונה להעביר את המורים עובדי המדינה מפנסיה תקציבית לפנסיה צוברת של קופות הפנסיה.

זבולון אורלב: זו הכרעה מאוד בעייתית וקשה למערכת החינוך.

זבולון אורלב: התמיהה הראשונה היא, שההחלטה הזאת אין לה שום משמעויות לגבי תקציב 2002, כי הרי המורים הוותיקים ממשיכים.

זבולון אורלב: אלה שיצאו לפנסיה ב-2002, יצאו בפנסיה תקציבית.

זבולון אורלב: אלה שיצאו בעוד 20 שנה, יש לזה משמעות.

זבולון אורלב: לכן יש פה מחטף, גנבת דעת.

זבולון אורלב: מבחינת מערכת החינוך זה תהליך מאוד מאוד הרסני.

זבולון אורלב: דרך אגב, יש לזה משמעות לגבי תקציב המדינה.

זבולון אורלב: אם ההחלטה הזאת תתקבל, בשנת 2002 יצטרכו למצוא מקור תקציבי כדי להעביר לקופות הפנסיה את החלק של המעסיק – 12.3%.

זבולון אורלב: אדוני מאגף התקציבים?

זבולון אורלב: המדינה תצטרך להעביר עבור – אני לא יודע כמה מורים חדשים יש, נניח 5,000 מורים חדשים – 12.5%.

זבולון אורלב: מאין יילקח הכסף?

זבולון אורלב: כלומר, לבוא ולהציג את חוק ההסדרים, שהוא חוק תומך תקציב, יש פה משום גנבת דעת מפורשת.

זבולון אורלב: אבל, אני רוצה לומר משהו לגבי חוק אחר בחוק ההסדרים – חוק השאלת ספרים.

זבולון אורלב: אני לא רוצה לומר שיש עשרות אלפים, אבל היום יש ודאי אלפי ילדים במערכת החינוך שאין להם כל ספרי הלימוד.

זבולון אורלב: הם מגיעים לבית-הספר וחלק מספרי הלימוד אינם ברשותם.

זבולון אורלב: וזאת, מפני שכדי לרכוש את כל ספרי הלימוד צריכים להוציא באופן ממוצע על כל ילד כ-800 שקל.

זבולון אורלב: ההורים ששומעים אותי עכשיו ודאי יודעים זאת מכיסם; אם יש למשפחה שניים, שלושה, ארבעה או חמישה ילדים, כן ירבו, צריך להכפיל את מספר הילדים ב-800 שקל.

זבולון אורלב: ועדת החינוך, על-פי יוזמה של חברי כנסת, בהם חברי הכנסת יהודית נאות, פרופסור נודלמן ואחרים, עמלנו קשה מאוד על חוק השאלת ספרי לימוד, כתוצאה מניסיון מצטבר של חברת המתנ"סים ופרויקט שיזם אותו לפני למעלה מעשר שנים מי שהיה שר החינוך והתרבות וסגן ראש הממשלה השר זבולון המר, זיכרונו לברכה – פרויקט השאלת ספרים, ולפיו בסוף כל שנת לימודים תלמידים משאירים על השולחן את כל ספרי הלימוד, בקיץ הנהלת בית-הספר משלימה את הספרים החדשים ומתקנת את הספרים הקרועים, ובעזרת אגרה שמשלמים התלמידים, לא 800 שקל אלא רק 200 או 250 שקל, בראשית שנת לימודים כל תלמיד בא לבית-הספר ומוצא על השולחן חבילת ספרים מתוקנת.

זבולון אורלב: על-ידי כך שהוזלנו בכשני-שלישים את עלות הספרים, ניתן להפעיל את הפרויקט.

זבולון אורלב: מה זה עולה לתקציב המדינה?

זבולון אורלב: לצורך התחלת הפרויקט צריכים בין 30,000 ל-40,000 שקל לבית-ספר.

זבולון אורלב: היום נמצאים בפרויקט כ-1,000 בתי-ספר, ו-2,000 בתי-ספר עדיין לא קיימים בו.

זבולון אורלב: על-פי החוק, אמרנו שבמשך שלוש שנים בתי-ספר שמעוניינים – לא כופים על בתי-ספר – להיכנס לפרויקט, ייכנסו אליו בתהליך של שלוש שנים.

זבולון אורלב: אנשי האוצר אמרו, שהפרויקט הזה יעלה כ-300 מיליון שקל, ונקבו בסכומים כלשהם.

זבולון אורלב: זה חלק ממדיניות אצל כמה אנשים באוצר לטרפד חוקים – לנקוב בעלויות דמיוניות.

זבולון אורלב: היו כל ההסברים שלנו, לרבות אנשי המקצוע במשרד החינוך, שזה 40,000 שקל לבית-ספר, כלומר שאם מדובר ב-1,000 בתי-ספר – מדובר ב-40 מיליון שקל, ואם מדובר ב-1,500 בתי-ספר שאנו מעריכים שייכנסו לפרויקט – זה 60 מיליון שקל, ואם מדובר בשלוש שנים – 20 מיליון שקל לשנה.

זבולון אורלב: על-ידי כך נוכל להבטיח שלכל ילדי ישראל יהיו ספרי לימוד, ולהורים הוזלנו את ספרי הלימוד בשני-שלישים: במקום 800 שקל – 250-200 שקל לשנה.

זבולון אורלב: אבל, האוצר נגד חקיקה פופוליסטית.

זבולון אורלב: הכניסו את החוק הזה לרשימת החוקים הפופוליסטיים.

זבולון אורלב: מדהים עד כמה השפה העברית סובלת את המלים.

זבולון אורלב: כבר בשנה שעברה בחוק ההסדרים דחו את ביצוע החוק, וגם השנה יש כוונה לדחות את ביצוע החוק.

זבולון אורלב: אומנם בעקבות לחץ שלנו ופעולה נמרצת של חברי ועדת הכספים סחטנו מהאוצר 4 מיליוני שקל כדי להמשיך להפעיל את הפרויקט שלא על בסיס חוק, אבל ידעו אזרחי ישראל שיש חוק שאיננו מבוצע ולמה קוראים חוק פופוליסטי.

זבולון אורלב: בשעה זו עדיין לא מאוחר בכל זאת לשכנע את מי שצריך לשכנע, בעיקר את שר האוצר, שאני יודע שיש לו רגישות חברתית והוא היה חלק מתהליך קבלת החוק הזה שאני מדבר עליו, על מנת לאפשר שלכל ילדי ישראל יהיו ספרי לימוד.

זבולון אורלב: תודה.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת נחום לנגנטל, בבקשה.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, אדוני יושב-ראש ועדת החוקה, עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה לדבר דווקא על הצלחה מסוימת שהצלחתי בחוק ההסדרים – מה שנקרא בשפתי: תיקון חדרה.

נחום לנגנטל: החוק בנושא משק הביוב והמים הוא חוק חשוב מאוד.

נחום לנגנטל: הכניסו בו סעיף קטן, לא משנה, בהקשר של כל תאגידי המים והביוב, איך למסות אותם.

נחום לנגנטל: פתאום אני שומע, שהעיר חדרה, שהיא עיר חשובה שסובלת הרבה מאוד – חבר הכנסת אריאל, אתה מכיר את העיר חדרה.

נחום לנגנטל: היו אנשים שרצו לבוא ולומר: אתם שם – טוב, זה התנחלויות.

נחום לנגנטל: בירושלים המצב מצוין.

נחום לנגנטל: בכלל בכל הערים השוכנות על הים אין לנו שום בעיה.

נחום לנגנטל: מתברר שדווקא העיר חדרה סבלה פיגועים קשים ומאבקים אימתניים בשנה האחרונה.

נחום לנגנטל: למרבה המזל, היא הצליחה לעשות איזה מכרז, שאותו התחילה לפני למעלה משנה, ובאותו מכרז הצליחה לקבל הצעה שיכולה להביא למחיקת כל החובות שלה ועוד להשאיר בקופתה עשרות מיליוני שקלים.

נחום לנגנטל: מבחינת העיר, פירוש הדבר תוצאות עצומות.

נחום לנגנטל: פירוש הדבר מחיקת החובות והוספת עשרות מיליונים לקופתה.

נחום לנגנטל: אבל, מאחר שזה לא מסתדר על-פי החוק החדש של תאגידי מים וביוב, כי חושבים לטווחים הרחוקים, ויש לנו הסברים מלומדים מאוד למה החוקים האלה כל כך חשובים, החליטו לבטל להם את המכרז ולהשאיר את העיר חדרה במין מצב כזה: לא רק שתסבלו ביטחונית, גם כלכלית לא יהיה לכם טוב.

נחום לנגנטל: ולכן מוטב שתעזבו את העיר הזאת.

נחום לנגנטל: מה אתם צריכים אותה?

נחום לנגנטל: נמחק את העיר מעל פני האדמה.

נחום לנגנטל: אני אומר זאת באופן קיצוני.

נחום לנגנטל: "נמחק" במובן זה שהיא תהיה שוממה.

נחום לנגנטל: כל מי שיוכל לעבור משם יעבור, וכל מי שהוא מסכן, שאין לו ברירה והוא לא יוכל לעבור משם, כי כבר לא יהיו שירותים טובים והעיר תתפרק ותפשוט רגל, הוא זה שיישאר.

נחום לנגנטל: זה מה שהציעו לעיר חדרה.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, אמרתי לאנשי האוצר: מה קרה לכם?

נחום לנגנטל: אתם לא מבינים שיש חשיבות גדולה מאוד, שאם עיר יכולה לצאת מהסבך באמצעים כלכליים, על-ידי חברה פרטית, לא כדאי לעשות את הדבר הזה?

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש רגיש לעיר חדרה, זו עיר המחוז של אדוני.

נואף מסאלחה: נכון.

נחום לנגנטל: באתי ואמרתי לאנשי האוצר את הדבר הזה, אבל הרגשתי, עם כל החברות שלי עם אנשי האוצר, שהדלתות נעולות.

נחום לנגנטל: הגשנו הסתייגות לוועדת הכספים.

נחום לנגנטל: לשמחתי הרבה, דווקא משרד המשפטים ושר האוצר החליט להיעתר לבקשתנו.

נחום לנגנטל: ההסתייגות בחוק ההסדרים שמובאת לכאן להצבעה לפני הכנסת הנכבדה, או שכבר תכלול בתוכה את ההסתייגות – מבחינתי, הסתייגות חדרה – כי זו תהיה הצעה ממשלתית, כלומר הצעת הממשלה, כי זה חלק אינטגרלי מהחוק.

נחום לנגנטל: בסיכומו של דבר, התהליך הזה יביא לקופת העיר חדרה את מחיקת החובות ותוספת של עשרות מיליונים.

נחום לנגנטל: אני מקווה מאוד, שלמרות כל המצוקות הביטחוניות שהעיר הזאת סובלת מהן, היא באמת תפרח ותשגשג.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אריה גמליאל – אינו נוכח.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אמנון כהן – אינו נוכח.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת דוד טל, רחמים מלול, יצחק סבן, יאיר פרץ, עופר חוגי, יצחק גאגולה ואברהם הירשזון – אינם נוכחים.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה.

נואף מסאלחה: אתה בעד התקציב או נגד התקציב?

נואף מסאלחה: תשכנע אותנו.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אתה יודע שמפלגת העבודה נלחמת את מלחמתם של הסטודנטים, משום שהאוצר החליט – – –

מוחמד כנעאן: רק בדיבורים.

אופיר פינס-פז: אני לא שומע.

נואף מסאלחה: רק בדיבורים.

נואף מסאלחה: הוא אומר: רק דיברת.

מוחמד כנעאן: בדיבורים אתם מיישמים מה שסילבן שלום רוצה – – –

אופיר פינס-פז: הבנתי.

מוחמד כנעאן: – – – גם בידיים וגם ברגליים.

מוחמד כנעאן: תפסיק לעבוד על הציבור.

אופיר פינס-פז: הבנתי.

אופיר פינס-פז: בכל זאת, למרות הסתייגותך, חבר הכנסת כנעאן, אני קובע, שמפלגת העבודה נלחמת את מלחמת ציבור הסטודנטים, מהטעם הפשוט שאנחנו עשינו את ההסדר ההיסטורי בין ציבור הסטודנטים לבין ממשלות ישראל – הפחתת שכר הלימוד, כפי שמקובל בכל מדינה מודרנית ששמה את ההשכלה הגבוהה בעדיפות גבוהה.

אופיר פינס-פז: באה ממשלת שרון, שגם כך אין לה שום יחס לנושא ההשכלה והחינוך, והחליטה לקצץ בהסכם הזה ולא לאפשר את הפחתת שכר הלימוד, בין היתר בגלל העלויות שלו ומסיבות אידיאולוגיות, לפי דעתי, של התנגדות לנושא ההשכלה הגבוהה.

אופיר פינס-פז: ובכן, אנחנו הודענו על ההתנגדות שלנו לעניין הזה מהרגע הראשון שהוא עלה.

אופיר פינס-פז: ניהלתי בשם הסיעה שלי משא-ומתן עם האוצר ועם שר האוצר, ולא היה עם מי לדבר.

אופיר פינס-פז: הבאנו את העניין בפני ראש הממשלה, ולא היה עם מי לדבר.

אופיר פינס-פז: הגיע המצב כדי כך שהיום, ממש היום, ביום שבו צריכים להכריע את תקציב המדינה, הנושא הזה הגיע לוועדת הכספים עצמה, ולשמחתי הרבה, חברים מכל סיעות הבית התייצבו – שמאל וימין, דתיים וחילונים – ואמרו לאוצר: חברים יקרים, הסטודנטים אינם בני ערובה, וכשממשלה עושה הסכם עם ציבור כזה או אחר היא חייבת לעמוד בו.

אופיר פינס-פז: אם ההסכם פרוס על ארבע-חמש שנים, היא לא יכולה לסגת באמצע.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת כנעאן, אתה שומע מה שהוא אומר?

מוחמד כנעאן: שמעתי.

נואף מסאלחה: כל ועדת הכספים התייצבה, לרבות מפלגת העבודה.

אופיר פינס-פז: כולם.

מוחמד כנעאן: 53 שנים שומעים אותך.

אופיר פינס-פז: אותי?

אופיר פינס-פז: לא, אני בן 41.

מוחמד כנעאן: – – –

אופיר פינס-פז: הבנתי.

אופיר פינס-פז: אתה רוצה להאשים אותי גם במה שקרה לפני שנולדתי?

מוחמד כנעאן: גם אתה אשם, בטח, כי אתה ממשיך באותה דרך.

אופיר פינס-פז: את המסורת.

אופיר פינס-פז: הבנתי.

נואף מסאלחה: גם איפה שיש נקודת אור אתה לא נותן לה צ'אנס, יא מוחמד כנעאן?

מוחמד כנעאן: אין צ'אנס.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, ואז בא אלינו מנכ"ל משרד האוצר ואומר שאין מאיפה לשלם.

אופיר פינס-פז: שמעת, אדוני היושב-ראש?

אופיר פינס-פז: אין מאיפה לשלם.

אופיר פינס-פז: שאלתי אותו: תגיד לי, ואת כל התביעות ואת כל הסחטנות הלא-צודקת, הלא-מוסכמת, שאין עליה התייצבות של כל סיעות הבית – זה היה בסדר?

אופיר פינס-פז: שם מתחת ביקורת?

אופיר פינס-פז: שם מישהו העז להגיד לא?

אופיר פינס-פז: כל תביעה של חבר הכנסת ליצמן, יושב-ראש ועדת הכספים, התקבלה, ולנו נותנים לזחול, ממש לזחול בשביל להציל את האמון של הדור הצעיר, של הסטודנטים בממשלה הזאת.

אופיר פינס-פז: הרי השלטון כאן מתפורר.

אופיר פינס-פז: חתמו עם הילדים האלה הסכם והיום מפירים אותו ברגל גסה.

אופיר פינס-פז: על זה פתאום אני סוף-סוף שומע את מנכ"ל האוצר אומר מלה רעה, מלת ביקורת: שחטו את תקציב המדינה, בזזו את הקופה הלאומית.

אופיר פינס-פז: לא דיברו מלה, לא פצו פה, ופתאום, כשנלחמים על הסכם שצריך לכבד אותו עם ציבור הסטודנטים, והסטודנטים הסכימו לוותר, שההפחתה לא תהיה 9% כפי שאמורה היתה להיות, לא 8%, לא 7%, לא 6% ולא 5% ולא 4% – הסכימו על 3%, וגם על זה מוציאים להם ולכולנו את המיץ.

אופיר פינס-פז: כך עובדת מדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: אתה שואל אותי אם אני אצביע בעד התקציב?

אופיר פינס-פז: אני אומר לך, גם אם יהרגו אותי אני לא אצביע בעד התקציב הזה.

אופיר פינס-פז: שמעת, אדוני היושב-ראש?

נואף מסאלחה: אתה לא תצביע?

אופיר פינס-פז: גם אם יהרגו אותי אני לא אצביע.

אופיר פינס-פז: אני אומר לך, זה תקציב שערורייתי.

אופיר פינס-פז: במצב חירום ומשבר כלכלי התקציב הזה הוא תקציב שמשקף אינטרסים סקטוריאליים ציניים פוליטיים צרים.

אורי אריאל: תצביע נגד?

אופיר פינס-פז: אני לא אצביע נגד כי אני חלק מהקואליציה הזאת, ולצערי מרכז מפלגת העבודה הודיע לי שאני חלק מהקואליציה הזאת Whether I like it or not.

אופיר פינס-פז: אבל אתה לא במקרה יושב מבסוט ומחייך.

אופיר פינס-פז: למה?

אופיר פינס-פז: המתנחלים מסודרים, חביבי, עד הגרוש האחרון.

אופיר פינס-פז: סחטו אותנו, לא נתנו לנו אוויר לנשימה.

אופיר פינס-פז: וילות, בריכות, כבישים כאלה, כבישים אחרים.

אופיר פינס-פז: מה אין לכם, אלוהים אדירים?

אופיר פינס-פז: מה אין לכם?

אופיר פינס-פז: לקחתם לנו כבר הכול.

אופיר פינס-פז: גם מסים אתם משלמים פחות 7%.

אופיר פינס-פז: אין לך בושה.

אופיר פינס-פז: אתה שואל אותי איך אני אצביע?

אורי אריאל: אתה יכול להרחיב בעניין הזה?

אורי אריאל: יש חשיבות – – –

אופיר פינס-פז: עזוב, בחייך, תתבייש.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, כך מתנהל העניין.

אופיר פינס-פז: אני אומר לך, אם נושא הסטודנטים לא ייפתר בסופו של דבר, אני באמת אצביע נגד.

אופיר פינס-פז: לא אמנע, אצביע נגד.

אופיר פינס-פז: אגב, לדעתי לא רק אני; לדעתי רבים בסיעת העבודה ובכנסת בכלל.

אופיר פינס-פז: אבל איך זה עובד שליצמן בשיחת טלפון של חמש דקות יכול להשיג 50-60 מיליון שקל, ואנחנו, 40-50 חברי כנסת, לא רק ממפלגת העבודה, ממרצ, משינוי, מהמרכז, גם מהליכוד, נותנים לנו לזחול על הרצפה בשביל להציל את כבודה של הממשלה בעיני ציבור הסטודנטים, שהם הדור הבא של המדינה.

אופיר פינס-פז: בושה וחרפה.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת יוסף פריצקי, יוסף לפיד, אברהם פורז, אליעזר זנדברג – אינם נוכחים באולם.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי, בבקשה.

ויקטור בריילובסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כאשר נבחר לפני שנה אריאל שרון לראשות הממשלה והרכיב את ממשלת האחדות הלאומית, לרוב האנשים היתה תחושה שהנה סוף-סוף הגענו לאחדות העם, שהוא יוכל להתמודד עם בעיית הטרור הפלסטיני.

ויקטור בריילובסקי: אבל מהר מאוד עברה התחושה הזאת ואת מקומה תפסו רגשות אחרים, הרבה פחות רמים.

ויקטור בריילובסקי: נכון שמר שרון קיבל ממשלה די יציבה, אבל מי שבאמת הרוויח מממשלת האחדות הלאומית זה המפלגות החרדיות.

ויקטור בריילובסקי: אתם חושבים שסילבן שלום הוא זה שמנהל את קופת המדינה?

ויקטור בריילובסקי: לא ולא.

ויקטור בריילובסקי: זאת שגיאה.

ויקטור בריילובסקי: הרב ליצמן מנהל את קופת המדינה.

ויקטור בריילובסקי: את הרב ליצמן מדאיג רק דבר אחד – לספק מימון לישיבות ולמוסדות אחרים של חרדים.

ויקטור בריילובסקי: כל המפלגות החרדיות התאחדו להן בממשלת אחדות משלהן והן פועלות יחד בכיוון הזה.

ויקטור בריילובסקי: והנה יש תוצאות.

ויקטור בריילובסקי: כאשר המדינה נמצאת במצב של משבר כלכלי עמוק, אבטלה בשמים, קיצוצים בכל המשרדים ואין כסף אפילו לצרכים בסיסיים, החרדים מצליחים לסחוט מהמדינה כמעט 2.5 מיליארדי שקלים, וזאת לצרכים של המגזרים שלהם.

ויקטור בריילובסקי: ומי לא מקבל?

ויקטור בריילובסקי: רציתי לומר שהסטודנטים לא מקבלים, אבל עכשיו יש תקווה שאולי בסופו של דבר הם יקבלו משהו ושכר הלימוד יופחת.

ויקטור בריילובסקי: מדובר רק על הורדת שכר לימוד.

ויקטור בריילובסקי: זאת בניגוד לסיטואציה במדינות אירופה, למשל, שם סטודנטים לא צריכים לשלם שכר לימוד – למשל, בגרמניה, בצרפת ובמדינות אחרות, מפני ששם מבינים שסטודנטים שרוכשים השכלה גבוהה הם העתיד של המדינה.

ויקטור בריילובסקי: אנחנו לא כל כך מבינים את זה.

ויקטור בריילובסקי: בין אלה שלא מקבלים אנחנו רואים את הנכים, שלא הצליחו אפילו להגיע לדו-שיח עם הממשלה.

ויקטור בריילובסקי: במצב קשה נמצאות גם שכבות חלשות, ובהן עולים חדשים.

ויקטור בריילובסקי: עלייה חדה בשער הדולר גרמה לעלייה חדה בתשלום שכר דירה, וזאת מכה קשה, קשה מאוד אפילו, למשפחות האלה.

ויקטור בריילובסקי: אף אחד לא מנסה לתקן את גובה הסיוע בשכר דירה.

ויקטור בריילובסקי: ובכלל הממשלה שלנו מתמודדת עם המשבר הכלכלי בצורה מאוד מוזרה.

ויקטור בריילובסקי: בדרך כלל כל המדינות עובדות בכיוון של הורדת המסים על עבודה, וזה יכול להעלות את יכולת הקנייה של הציבור, וכתוצאה מזה יש סיכוי לצאת מהמשבר הכלכלי, אבל בשביל זה דרושה רפורמה במס.

ויקטור בריילובסקי: הרפורמה במס היתה כמעט מוכנה, ואלה ההצעות של ועדת בן-בסט.

ויקטור בריילובסקי: הן היו מאוד קרובות להצעות מאוד מקובלות על כולם כמעט, אבל מסיבה כלשהי הן לא הפכו לחוק.

ויקטור בריילובסקי: לא המלצות אלה ולא המלצות קרובות להן התממשו; זאת אומרת שאנחנו הולכים עוד פעם בדרך שהיא דרך של לא כלום.

ויקטור בריילובסקי: בגלל זה מפלגת שינוי לא יכולה לתמוך בחוק הזה.

ויקטור בריילובסקי: תודה.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת עמיר פרץ, חבר הכנסת חיים כץ – אינם כאן.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת איתן כבל, אתה רוצה לדבר?

מוחמד כנעאן: עמיר פרץ עסוק בדברים אחרים: איך להשתלט על ההסתדרות, על המדינה.

נואף מסאלחה: בצורה דמוקרטית.

מוחמד כנעאן: בצורה דיקטטורית.

מוחמד כנעאן: דיקטטורה חדשה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, היום אתה מנהל מלחמות עם כולם.

מוחמד כנעאן: – – – אם זאת דמוקרטיה, אוי ואבוי לנו.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, במהלך הדיונים שהתקיימו בוועדת הכספים – – –

מוחמד כנעאן: אפילו איתן כבל מסכים אתי.

איתן כבל: אני מסכים אתך, אבל זה לא הנושא.

מוחמד כנעאן: נכון.

נואף מסאלחה: בבקשה, חבר הכנסת כבל.

איתן כבל: אני חוזר ואומר, אדוני היושב-ראש, שבמהלך הדיונים בוועדת הכספים כבר הודיע מנכ"ל האוצר, שלא ירחק היום – בעוד חודש, חודשיים, שלושה חודשים מקסימום, להערכתו – שבו תובא לכנסת הצעת תקציב חדשה.

איתן כבל: ואני בא ואומר לאוצר, ולראש הממשלה – לראש הממשלה בעיקר ולשר האוצר – אנחנו יודעים שבעוד חודשיים-שלושה תובא הצעה חדשה, ובו בזמן שהם טוענים שאנחנו נמצאים בתקופה הכלכלית הקשה ביותר, מביאים למרות זאת תקציב שהוא תקציב פוליטי, ואני אסביר למה אני מתכוון.

איתן כבל: אם העת היא עת משבר, הרי כולנו ללא יוצא מן הכלל – ימין ושמאל, יהודים, ערבים, חילונים, דתיים, כל מי שנמצא תחת הכותרת של תקציב במדינת ישראל – צריכים להיכנס תחת המסגרת הזאת שנקראת משבר.

איתן כבל: אנחנו עומדים בפני קטסטרופה, ולא אני אומר את זה.

איתן כבל: אנחנו כבר בתוך הקטסטרופה – וכולם יודעים את זה, אין אחד שלא אומר את זה – אם זה בחוק משפחות ברוכות ילדים, אם זה בחוק הנגב ואם זה בכל חוק אחר.

איתן כבל: אני לא מוציא אף אחד מכלל החגיגה הגדולה הזאת.

איתן כבל: ואין מנהיגות פוליטית – לא של ראש הממשלה ולא של שר האוצר – שתקום ותאמר בצורה שאינה משתמעת לשתי פנים לכל הקבוצות, לכל המפלגות, לכל הסיעות, שבעת הזאת אין ברירה אחרת, אין ברירה אחרת.

איתן כבל: אבל מה?

איתן כבל: כיוון שאין מנהיגות כלכלית במדינת ישראל, המצב יכריח אותם לפעול, ובעוד חודשיים-שלושה הסיטואציה הכלכלית תגרום לכך שראש הממשלה ושר האוצר הם שיבואו ויתבעו את ביטול החקיקה.

נואף מסאלחה: כן, חבר הכנסת איתן כבל, אבל עכשיו יש סכנה של בחירות מוקדמות, אם עד מרס לא יהיה תקציב.

נואף מסאלחה: כל מה שאתה אומר נכון, אבל אז לא תהיה סכנה לממשלה, כי עובר מרס ויש תקציב.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אם כל העניין הוא: בואו נעביר את התקציב ולא חשוב מה יהיה, הרי זה כמו בהסתייגויות שלנו, חברי הכנסת, שבאים ומתחילים לרשום – להגדיל ממיליון שקל ל-10 מיליוני שקל, להוריד 10 מיליוני שקל ל-8 מיליוני שקל, וכל אחד עושה לו את הרשימה כדי שתהיה לו זכות דיבור.

איתן כבל: הרי זה מה שאתה אומר.

איתן כבל: המשמעות היא שכולם יודעים שהמצב הוא של קריסה טוטלית, וכל זה אני אומר עוד לפני שאנחנו יודעים מה קורה לנו באזור.

איתן כבל: אנחנו שומעים את החדשות: יש איום אירני, יש איום עירקי, אף אחד לא יודע לאן מתפתח כל התהליך הזה בינינו לבין הפלסטינים, מה המשמעויות התקציביות של כל זה, וזה עוד לפני שסגרו את העניין עם הנכים, ויודעים שבשלב מסוים יצטרכו לגמור את העניין עם הנכים, וכל זה כשאין שקל אחד ברזרבה.

איתן כבל: אין שקל אחד ברזרבה.

איתן כבל: ואני אומר לך, אדוני היושב-ראש, לפחות בכל מה שקשור למפלגת העבודה: אני אבוא ליושב-ראש המפלגה ולחברי הסיעה ואתבע מהם שיעלו להצבעה את ההצעה, שלקראת הקיצוץ הבא אנחנו נתבע את ביטול כל החקיקה, וזה לא משנה – נגב או לא נגב, אין לזה קשר בכלל אם אני תומך בחוק הנגב כחוק הנגב או אם אני תומך בחוק משפחות ברוכות ילדים, אם צריך שיהיה חוק משפחות ברוכות ילדים.

איתן כבל: יש כאן משק המדינה, ובסוף לא יישאר בידינו שום דבר, ועל זה אני מדבר.

איתן כבל: אבל בתוך כל המכלול הזה, אדוני היושב-ראש, יש כבשת הרש, הסטודנטים.

איתן כבל: אחרי שמאות מיליונים עפו פה כמו פיצוחים במשחק כדורגל, שר האוצר החליט להתעקש סביב שאלת הסטודנטים – על מה?

איתן כבל: בתוך כל המסגרות האלה, בתוך כל התקציב, אם יש סעיף אחד שבו יש חתימה של ממשלת ישראל ושל שר האוצר במדינת ישראל, אחרי שהם הקימו את ועדת-וינוגרד, הרי זה הסעיף הזה, ודווקא את הסעיף הזה, שיש בו המחויבות בכתב, מבקשים לבטל.

איתן כבל: הסטודנטים הסכימו ללכת לקראת האוצר והסכימו לוותר על 6%, ו-3% הנוספים שהם אמורים לקבל כהנחה על-פי ועדת-וינוגרד – לא כולם אמורים להיות מועברים מייד.

נואף מסאלחה: אתה צריך לסיים.

איתן כבל: אני מסיים.

איתן כבל: ולמרות זאת נוהגים כפי שנוהגים, עד כדי כך ששר האוצר, שעד לרגע זה לא מצא לנכון להגיע לישיבות ועדת הכספים, על העניין הזה הוא מגיע עכשיו.

איתן כבל: הוא יצעק: שומו שמים – כמו מנכ"ל האוצר, ואני מכבד את עובדי המדינה, אבל במקרה הזה, כשמנכ"ל משרד האוצר אומר שחברי הכנסת מופקרים, גם ההתנהלות הכלכלית שלהם היתה מופקרת.

איתן כבל: את זה הוא לא אומר.

איתן כבל: יהיו לנו עוד הרבה הזדמנויות לעמוד כאן על הבמה.

איתן כבל: תודה, אדוני היושב-ראש.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת יחיאל לסרי, בבקשה.

מוחמד כנעאן: ואחריו?

נואף מסאלחה: ואחריו – חברי הכנסת אלכסנדר צינקר ורומן ברונפמן, שאינם כאן, ואחר כך מתחילים את הסבב מחדש.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת כנעאן, תהיה לך הזדמנות.

יחיאל לסרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בתקציב הזה של שנת 2002 יש הרבה דברים רעים.

מוחמד כנעאן: חבר הכנסת לסרי, לא היה לכם נתח?

יחיאל לסרי: בעצם כל המצעד שלנו מאתמול בלילה עד מחר הוא מצעד של הצגת החוליים והדברים הרעים.

מוחמד כנעאן: לא היה לכם נתח?

מוחמד כנעאן: – – –

יחיאל לסרי: לאט לאט.

יחיאל לסרי: זה מצעד של כל הדברים הרעים והחוליים בתקציב, החל בתהליך עצמו וכלה בתוצאה, שכנראה לא נותנת מענה לשום דבר, אולי פרט לשימור הקואליציה במחיר שבעוד זמן לא ארוך – אולי מספר חודשים מועט – יתברר כמחיר כבד מדי, לפי ההערכה של כלכלנים, אבל גם לא צריך להיות כלכלן גדול.

יחיאל לסרי: בהעדר רזרבה ועם גירעון כזה שאנחנו הולכים אליו, אנחנו נעמוד כנראה בפני קטסטרופה כלכלית אם לא נעשה את ההתאמות שנצטרך לעשות בעוד כמה חודשים.

יחיאל לסרי: אבל אני רוצה להתרכז רק בדבר אחד, שמבטא בצורה המוחשית ביותר את דרך ההתנהלות הלקויה הזאת של הממשלה בנושא התקציב.

יחיאל לסרי: אחת הבעיות המרכזיות כרגע בכלכלה של מדינת ישראל היא בעיית האבטלה, שהגיעה לשיאים שלא ידענו בעבר, והממשלה בחרה דרך מאוד מסוימת לטפל בה.

יחיאל לסרי: היא בחרה את מה שהיא כינתה סובסידיה לעבודה, או עידוד העסקת עובדים נוספים במגזר העסקי.

יחיאל לסרי: החלטה ראויה, להוסיף 1,100 שקל לכל מעסיק על כל עובד חדש, דרך הביטוח הלאומי במשך 12 חודשים ובצורה כזאת לעודד העסקת עובדים.

יחיאל לסרי: זה אפילו מין אמצעי דגל של שר האוצר במלחמה באבטלה.

יחיאל לסרי: אתמול בוועדת הכספים, במסגרת הדיון על חוק ההסדרים, התקנה הזאת, הדבר הזה ירד.

יחיאל לסרי: יושב-ראש הוועדה החליט שזה לא לעניין ופיצל אותו מהחוק.

יחיאל לסרי: המשמעות היא שהוא לא נכנס עכשיו לתקציב, וכך נחסכו 450 מיליון שקל שיועדו לדבר הזה, שהלכו לדברים אחרים.

יחיאל לסרי: אני חושב שזה מעשה מאוד חמור, מעשה לא אחראי וחמור, כי היום בעצם לממשלה אין אפילו תוכנית איך להיאבק באבטלה.

יחיאל לסרי: רק השבוע שמענו על עוד 750 עובדים שהולכים לפטר אותם מ"בגיר".

יחיאל לסרי: אני לא בטוח שהאמצעי הזה היה מצליח במאת האחוזים, אבל לפחות זה היה משהו.

יחיאל לסרי: אנחנו כרגע בלי שום פתרון בעניין האבטלה.

יחיאל לסרי: מנגד, יש משהו אחר שנקרא: שיפוי מעסיקים, שמונהג במדינת ישראל מאז שנת 1986, שבו המדינה מעבירה לביטוח הלאומי, במקום המעסיקים, דמי ביטוח לאומי שהמעסיקים היו צריכים לשלם.

יחיאל לסרי: השנה זה עומד על 3.5 מיליארדי שקל.

יחיאל לסרי: מאז 1986 המדינה העבירה סדר גודל של 80 מיליארד שקל למעסיקים, הפחתה של דמי הביטוח הלאומי.

יחיאל לסרי: יש שתי שיטות: שיטה של תמריץ מעסיקים באמצעות 1,100 שקל לכל עובד, והשיטה השנייה – שיפוי מעסיקים.

יחיאל לסרי: לזאת מוקצבים 450 מיליון שקל ולזאת 3.5 מיליארדי שקל.

יחיאל לסרי: מבטלים את השיטה הראשונה.

יחיאל לסרי: הביטוח הלאומי בדק ועשה השוואה בין שתי השיטות, כיוון ששתיהן נוסו בעבר; שיפוי מעסיקים ממשיך עד היום, אבל הסובסידיה לעבודה נוסתה גם בין 1991 ל-1995, בזמן העלייה מרוסיה.

יחיאל לסרי: הבדיקה שלו הראתה באופן ברור, ששיפוי מעסיקים לא תרם כנראה דבר, עובדה, אנחנו ממשיכים אתו והאבטלה מגיעה ל-10%, ואילו הסובסידיה לעבודה, על-פי המחקר של הביטוח הלאומי, עלתה בסך הכול בחמש שנים 2.5 מיליארדי שקל, כמו בשנה אחת בשיטה הראשונה, ומרבית העובדים שהתקבלו לעבודה לפי השיטה הזאת זכו למקום עבודה לטווח ארוך.

יחיאל לסרי: אני הצעתי בוועדה דבר מאוד פשוט – אם לא לבטל את שיפוי מעסיקים בסך 3.5 מיליארדי שקל, לפחות להקטין אותו בחצי מיליארד או אולי אפילו במיליארד שקל ולהפנות את זה לסובסידיה לעבודה, לתמריץ המעסיקים שהממשלה החליטה עליו.

יחיאל לסרי: למה היה צריך להפסיק את זה, בשביל לפנות 450 מיליון שקל מיידית לצרכים אחרים?

יחיאל לסרי: אני חושב שעדיין לא מאוחר.

יחיאל לסרי: אנחנו עדיין יכולים לעשות משהו בעניין ולהפסיק את הסיפור הזה של שיפוי מעסיקים.

יחיאל לסרי: אגב, הנחתי הצעת חוק, אני מקווה שהיא תידון בזמן הקרוב.

יחיאל לסרי: לא נבטל את זה במכה אחת, אולי זה עלול לגרום לזעזוע קשה מאוד בשוק העבודה, אבל לפחות להפחית אותו ולהחליט על תוכנית, שבמשך חמש-שש שנים נפסיק את תשלום שיפוי המעסיקים, שלא תורם כנראה דבר לשוק העבודה, פרט לכך שהוא מקל על המעסיקים באופן אישי לצבור רווחים אישיים שלהם.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אלכסנדר צינקר – איננו.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת רומן ברונפמן – איננו.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו חוזרים לאותן רשימות מהתחלה, להמשך הנמקת ההסתייגויות להצעת חוק ההסדרים במשק המדינה.

נואף מסאלחה: הראשון, חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת מיכאל קליינר – אינו נוכח.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת מיכאל איתן – אינו נוכח.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת עזמי בשארה – אינו נוכח.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה.

נואף מסאלחה: אחריו – חבר הכנסת תופיק חטיב, ואחריו – חבר הכנסת עסאם מח'ול.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, אותם יפי נפש מהליכוד ומהקואליציה הנוכחית, שאני זוכר בתקציב הקודם איך התלהמו, איך דיברו ואיך תמכו בחוקים שהיום אומרים שהם חוקים פופוליסטיים, אבל אז הם היו חוקים טובים וחוקים שרוצים לאשר אותם.

מוחמד כנעאן: אותו שר אוצר, שאמור להיות בכנסת בשעות כאלה ולשמוע את הערות החברים, אולי בכל זאת יבין משהו.

מוחמד כנעאן: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני אתמקד בשני משרדים.

מוחמד כנעאן: ראשית, משרד הפנים, שהוא אחד המשרדים החשובים לגבי האוכלוסייה הערבית.

מוחמד כנעאן: לאחר בדיקה שעשה ועד ראשי הרשויות המקומיות הערביות – מענקי האיזון לרשויות המקומיות – בהצעת התקציב שנחשפה אמש בוועדת הכספים מתברר, כי על אף הנאמר, הקיצוצים בסעיף הנ"ל מפלים את הרשויות הערביות מול כלל הרשויות בישראל.

מוחמד כנעאן: מענקי האיזון המיועדים לרשויות הערביות והדרוזיות קוצצו ב-2.6%, ולעומת זאת הקיצוץ ברשויות היהודיות עומד על 1.4%.

מוחמד כנעאן: אפילו בנושא הקיצוץ אין השוואה בין רשות לרשות.

מוחמד כנעאן: יש אפליה בין רשות ערבית לרשות יהודית.

מוחמד כנעאן: ריבונו של עולם, איך יכול להיות דבר כזה?

מוחמד כנעאן: באים ואומרים: למה אתם מתרעמים?

מוחמד כנעאן: למה אתם מפגינים?

מוחמד כנעאן: למה אתם צועקים?

מוחמד כנעאן: למה אתם שובתים?

מוחמד כנעאן: במקרים כאלה, אדוני היושב-ראש, זכותנו לעשות כל דבר אפשרי נגד הממשלה האטומה הזאת, נגד הפשע שממשלת ישראל עושה כלפי האוכלוסייה הערבית.

מוחמד כנעאן: זה בלתי אפשרי.

מוחמד כנעאן: מה, חברי ועדת הכספים לא רואים את האפליה בין רשות לרשות?

מוחמד כנעאן: במקום שהקיצוץ ברשויות הערביות יהיה הרבה פחות מאשר ברשויות היהודיות, ההיפך הוא הנכון.

מוחמד כנעאן: בסעיף זה, אדוני היושב-ראש, נגזל מתקציב הרשויות הערביות סכום של 25.48 מיליון שקל, על אף ההבטחות כי הקיצוץ יהיה שווה.

מוחמד כנעאן: היו הבטחות של שרים, של ראש הממשלה, שישבו עם ראשי הרשויות הערביות.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, המפלגה שאתה חבר בה שותפה לפשע הזה.

מוחמד כנעאן: לא שמעתי אף שר ממפלגת העבודה שאמר: רבותי, זה לא ייתכן.

מוחמד כנעאן: כשהם באים למגזר הערבי הם באים להתחנף ולמכור לו לוקשים.

מוחמד כנעאן: אבל כאן הם שותפים לפשע, הם שותפים לאחריות כלפי האוכלוסייה הערבית במדינת ישראל.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, על אף ההבטחות שניתנו למגזר הערבי וגובו בהחלטות ממשלה, היישובים הערביים יקבלו פחות מ-6.5% מתקציב הפיתוח של מדינת ישראל.

מוחמד כנעאן: אם נביא בחשבון שהאוכלוסייה הערבית מהווה 20% מאוכלוסיית המדינה, האם מדינה נורמלית, שמתיימרת להיות דמוקרטית והומנית, עושה דבר כזה?

מוחמד כנעאן: איך אפשר לקבל דבר כזה, ממשלה שאמורה לייצג את כל האוכלוסייה שלה?

מוחמד כנעאן: לכן, אדוני היושב-ראש, מה שתעשה האוכלוסייה הערבית, מה שיעשו ראשי הרשויות והנבחרים של האוכלוסייה הערבית נגד הממשלה, בכל האמצעים שעומדים לרשותנו, צריכים לעשות.

מוחמד כנעאן: לא רק להפגין, להפגין הפגנות אלימות על מנת לזעזע את המדינה הזאת, לזעזע את הממשלה, את מקבלי ההחלטות, ואולי סוף-סוף מפלגת העבודה תתעשת ותפרוש מהממשלה האכזרית הזאת, הפושעת.

מוחמד כנעאן: אני רציתי גם לדבר – דיברתי על משרד הפנים, אדוני היושב-ראש, אבל אני אדבר בסיבוב הבא על נושא משרד התעשייה והמסחר.

מוחמד כנעאן: לשרת התעשייה והמסחר, שמסתובבת ומגנה ומשמיצה את חברי הכנסת הערבים – וראיתי בכנס בדיר-אל-אסד שהיא השמיצה את חברי הכנסת הערבים – אני אראה לאותה שרה, ששמה דליה איציק, במקרה או לא במקרה, מה היא נתנה למגזר הערבי: 1.5 מתקציב הפיתוח של המשרד שלה.

נואף מסאלחה: אחוזים.

מוחמד כנעאן: היא באה להשמיץ.

מוחמד כנעאן: יש לי, אדוני, נתונים.

מוחמד כנעאן: אולי בסיבוב הבא אני אציג.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חבר כנסת תאופיק חטיב – איננו נוכח.

נואף מסאלחה: חבר כנסת עסאם מח'ול, תפאדל.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, שני חברי הכנסת הנוכחים, שלושה – – –

אחמד טיבי: אני באתי במיוחד בשבילך.

נואף מסאלחה: תודה, תודה.

עסאם מח'ול: אתה לא טעית.

נואף מסאלחה: אני רואה את הברית בין הקומוניסטים לבינך.

נואף מסאלחה: מתחילה להתרקם ברית.

עסאם מח'ול: הוא טוב בבריתות.

אחמד טיבי: אני מקיים הסכמים, זה הכול.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לא מקובלת עלי הדרישה שלנו שהקיצוץ בתקציב המיועד לאזרחים הערבים יהיה שווה לקיצוץ בתקציב הכללי, כי אני מבחין בין תקציב רגיל, שצריך לקצץ בו או שלא צריך לקצץ בו לטעמי, לבין תקציב שאמור לסגור פער של מדיניות מפלה במשך 53 שנים.

עסאם מח'ול: זאת אומרת, בכלל החשיבה על קיצוץ, אחרי שדיברו על 4 המיליארדים המיוחלים האלה – –

נואף מסאלחה: איפה הם?

עסאם מח'ול: – – שאף אחד לא יודע איך הם מתנדפים להם כל פעם מחדש ואף אחד לא יודע לאן הם מגיעים בסופו של דבר.

עסאם מח'ול: השאלה – לא היה אפשר לגעת בזה, ולא רק שפגעו בזה ולא רק שהכניסו את זה למסגרת הקיצוצים הכללית, אלא עוד מקצצים מעבר לקיצוץ הרוחבי הכולל של כל המשרדים.

עסאם מח'ול: אני חושב שזו התעמרות, זה מבטא יחס מסוכן ביותר, המעמיד בסימן שאלה לא את השאלה של התקציב ושל השוויון, אלא מעמיד את השאלה של הדמוקרטיה במבחן מאוד קשה, ואולי בפינה החשוכה, והוא אולי מסמן לאן פניה של החברה הזאת, לאן פניה של הממשלה הזאת, לאן פניה של הנהגת המדינה הזאת.

עסאם מח'ול: אני רוצה לקחת תחום אחד מהתחומים הנוגעים לאוכלוסייה הערבית, תחום החינוך.

עסאם מח'ול: מה היה אמור לקרות?

עסאם מח'ול: עד אוקטובר האחרון, גם במסגרות שמטפלות ומנהיגות את המאבק של האוכלוסייה הערבית לשוויון היו עדיין ציפיות – הנה, מדברים על 4 מיליארדים, אז צריך מישהו שיבוא ויגיד מה אנחנו רוצים לעשות, מה אנחנו רוצים שישתנה במסגרת החינוך, למשל.

עסאם מח'ול: ואז באה ועדת המעקב העליונה לענייני החינוך והיא מדברת על הצורך במתן שוויון הזדמנויות לתלמידים במערכת החינוך הערבית, בעיקר במשאבים ובתגמולים חברתיים.

עסאם מח'ול: יש לפעול להחדרת שינויים במבנה הארגוני של משרד החינוך, שיאפשרו שילוב של כוח-אדם ערבי באגפים ובמחלקות השונות על-פי אחוז התלמידים, ובאותם תחומים והיקפים המטופלים על-ידי המשרד כלפי בתי-ספר יהודיים.

עסאם מח'ול: משמעות הדבר, שינוי המבנה הארגוני הקיים כיום, המשרת בעיקר את מערכת החינוך במגזר היהודי ומתעלם או סוחב כלאחר-יד את מערכת החינוך הערבית.

עסאם מח'ול: החדרת תוכניות ופרויקטים להעלאת הישגים ומניעת נשירה, הקצאת משאבים בהתאם, במיוחד אלה של אגף שח"ר – שירותי חינוך ורווחה.

עסאם מח'ול: על-פי סיכומים בין הנהלת אגף שח"ר וועדת המעקב, הצורך הוא בהקצאת 40 מיליון שקל למטרה זו.

עסאם מח'ול: איפה זה?

עסאם מח'ול: איך זה יתבצע?

עסאם מח'ול: איך זה אמור להתבצע?

עסאם מח'ול: הקמת צוותים חוקרים יישובים, הקמת מרכזי תמיכה בהתאם לצרכים, תמיכה בהוראת אנגלית, תמיכה בבעלי בעיות אמוציונליות ועוד.

עסאם מח'ול: שיתוף פעולה מתמיד בין אגפי משרד החינוך לבין מחלקות החינוך ברשויות בהקמת צוותים משותפים תוך שיתוף גופים ציבוריים ונציגים מבתי-הספר, ושינוי התפיסה הקיימת היום – תפיסת תרגום חומרי למידה – לתפיסה של כתיבת תוכנית לימודים.

עסאם מח'ול: השאלה שעומדת על הפרק, אחרי שאנחנו אומרים: אלה הציפיות, אלה הדברים שאנחנו חשבנו שיקרו השנה – שהם ימצאו ביטוי ותרגום מספרי בתקציב שמוגש לנו.

עסאם מח'ול: מה המציאות?

עסאם מח'ול: לאן זה נעלם ובאיזו מציאות אנחנו מקפיאים אותם?

עסאם מח'ול: במציאות שבה המספר הממוצע של תלמידים לכל מורה בבית-ספר יסודי עברי – 12 תלמידים, לעומת 16.6 תלמידים למורה בבית-ספר יסודי ערבי.

עסאם מח'ול: בבתי-ספר על-יסודיים – ממוצע של 9.5 תלמידים לכל מורה בעברי, ו-14 תלמידים בערבי.

עסאם מח'ול: מספר ממוצע של שעות לכיתה בחינוך היסודי העברי – 49, כמעט 50, ובחינוך הערבי – 43.

עסאם מח'ול: אני לא אלאה אתכם בכל המספרים, אבל אני רוצה שאנחנו נמחיש, כשאנחנו מדברים שנדע על מה אנחנו מדברים, על איזה שוויון אנחנו מדברים.

עסאם מח'ול: שוויון שאיננו.

עסאם מח'ול: אני מסיים בזה, אדוני היושב-ראש.

עסאם מח'ול: אחוז בתי-הספר שבהם מתקיימים השירותים כדלקמן: ייעוץ חינוכי, שהוא חלק מהחינוך, אי-אפשר לקיים בית-ספר מודרני במאה ה-21 בלי ייעוץ חינוכי – כמעט 70% מבתי-הספר היסודיים העבריים יש בהם ייעוץ חינוכי, כמעט 96% מבתי-הספר העבריים בחטיבת הביניים יש בהם ייעוץ חינוכי, כמעט 95% בחטיבה העליונה יש בהם ייעוץ חינוכי, בבתי-ספר יהודיים.

עסאם מח'ול: בבתי-ספר הערביים, ביסודי – 18% לעומת 70%, בחטיבת ביניים – 64%, ובחטיבה עליונה – 74%.

עסאם מח'ול: למה?

עסאם מח'ול: למה אנחנו צריכים ללמוד לחיות עם המצב הזה?

עסאם מח'ול: למה אנחנו צריכים לחיות עם מצב שבו יש קצין ביקור סדיר ב-65% מבתי-הספר היהודיים, ב-73% – – –

נואף מסאלחה: ושלושה.

נואף מסאלחה: שישים וחמישה.

נואף מסאלחה: אתה חוזר, אתה לא שם לב.

נואף מסאלחה: שישים וחמישה אחוז, שישים ושלושה, לא שישים ושלוש.

עסאם מח'ול: בסדר, תודה רבה.

עסאם מח'ול: לעומת 50%, וכו'.

נואף מסאלחה: תנסה לסיים.

עסאם מח'ול: אני מסיים.

מיכאל קליינר: זה שלוש דקות, אדוני?

נואף מסאלחה: זה שלוש דקות מוארכות, חבר כנסת קליינר, כי אין חברי כנסת.

עסאם מח'ול: לימוד בעזרת מחשב יש ב-55% מבתי-הספר היהודיים וב-26% מבתי-הספר הערביים.

עסאם מח'ול: למה אנחנו צריכים להשלים עם כך שזה חלק מהחיים שלנו?

עסאם מח'ול: אנחנו לא משלימים, ואנחנו חושבים שהמצב הזה חייב להשתנות, והוא ישתנה על-ידי סדר עדיפויות אחר ועל-ידי תקציב אחר, והתקציב הזה – צריך לדעת שמעליו מתנופף דגל שחור.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, ואחריה – חבר כנסת אחמד טיבי.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני חושבת שהתקציב וגם הגזירות הקשות בחוק ההסדרים, שניהם – התקציב וחוק ההסדרים – מבטאים מדיניות ללא תקווה.

תמר גוז'נסקי: אם אתה מסתכל בתקציב ואם אתה מסתכל בחוק ההסדרים, אתה מחכה לאיזו בשורה, זאת אומרת שהממשלה נניח היתה אומרת: בסדר, בשנה הנוכחית, 2002, נסבול קצת, אבל לעומת זה ב-2003 החיים ישתנו לטובה – –

נואף מסאלחה: אולי.

תמר גוז'נסקי: – – אתה מחפש איזה שביב של אמירה שלסבל הצפוי הזה, לקיצוצים בקצבאות הילדים, בהבטחת הכנסה – שמעתי שמקצצים עוד 100 מיליון שקל ממשרד החינוך וזה יפגע בכלל המערכת ובמיוחד במקומות החלשים – שאחרי כל זה יש תקווה.

תמר גוז'נסקי: אבל הממשלה הזאת, כשאתה פותח את התחזיות שלה, התחזיות שלה הן, שאחרי הרע הנוכחי יהיה רע יותר, ואחרי הרע יותר יהיה רע עוד יותר, כי בעצם התחזיות של הממשלה והתחזיות של כל מיני גופים שקשורים לממשלה מדברות על גידול באבטלה.

תמר גוז'נסקי: הן לא מדברות על כך שלקראת סוף השנה נצא מהמשבר ותהיה עבודה למובטלים, הם לא אומרים בתחזיות האלה שמפעלים יפסיקו להיסגר, הם לא אומרים בתחזיות האלה שיש סיכוי לאיזה חידוש בתחום התיירות או בתחום חשוב אחר.

תמר גוז'נסקי: במלים אחרות, בעצם התקציב הזה אמור להכשיר אותנו לתקציב הגרוע עוד יותר שיהיה בשנת 2003, וגם לקיצוצים שיהיו עוד במהלך 2002, כפי שעכשיו מסבירים לנו שהקיצוצים לא מספיקים.

תמר גוז'נסקי: הממשלה הזאת מנהלת בתחום החברתי והכלכלי מדיניות של מין בעל חוב שהולך ומסתבך בכל מיני הלוואות בשוק האפור, וככל שהוא לוקח יותר הלוואות הוא חייב יותר.

תמר גוז'נסקי: כך נראית גם הממשלה הזאת.

תמר גוז'נסקי: אין לה שום פתרון.

תמר גוז'נסקי: היא מקצצת כדי לקצץ, כדי להביא בסופו של דבר לעוד קיצוץ שיביא לעוד קיצוץ.

תמר גוז'נסקי: נו?

תמר גוז'נסקי: אם אני לוקחת את התחום הפוליטי, אדוני היושב-ראש, אני רואה אותה תמונה.

תמר גוז'נסקי: אומרים לנו, שאם נילחם ונפציץ ונקיים את הסגר ונקיים את המצור הזה על ערפאת ולשכתו, ונוסף על כך גם נמנע מהפלסטינים לעבוד, ונוסף על כך גם נפגע בהם ובילדיהם וכן הלאה, ונוסף על כך גם נמוטט את הרשות הפלסטינית, אחרי זה – ואז אתה לא שומע שום דבר.

תמר גוז'נסקי: נניח שכל הדברים המופלאים האלה מצליחים, מה אחרי זה?

תמר גוז'נסקי: אנחנו לא יכולים להבטיח לכם, אומר לנו מי שעומד בראש המשטרה ואומר לנו מי שעומד בראש הצבא.

תמר גוז'נסקי: במלים אחרות: תסבלו ותסבלו, אבל בסוף תקבלו יותר פיגועים, בסוף תקבלו יותר סבל, בסוף תקבלו יותר קורבנות.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לספר לך, אדוני היושב-ראש, שנפגשתי עם מכרות בירושלים שסיפרו לי שהילדות שלהן לא הולכות לחוגים מרוב פחד, לא הולכות לפעילויות מרוב פחד, לא נוסעות לטיולים מרוב פחד.

תמר גוז'נסקי: איזה חיים אלה?

תמר גוז'נסקי: איזה חיים אלה שאי-אפשר לצאת מהבית, שמחזיקים את הילד סגור בבית?

תמר גוז'נסקי: אני מדברת על יהודים שנמצאים לכאורה במקום הכי מוגן, שלידו עכשיו הולכים לבנות איזה מין הפרדה מופלאה וכן הלאה.

תמר גוז'נסקי: לכן, חברי הכנסת, גם בתחום הכלכלי וגם בתחום הפוליטי, אנחנו צריכים להאשים את הממשלה לא רק בזה שהיא גוזרת עלינו עכשיו גם קורבנות וגם קיצוצים וגם גזירות כלכליות, אלא גם בכך שאין לה שום אופק פוליטי, אין לה שום אופק חברתי, ובעצם היא אומרת לנו שהמציאות תהיה גרועה יותר.

תמר גוז'נסקי: די היה בכך לא רק להצביע נגד התקציב, אלא גם לדאוג לכך שימיה של הממשלה הזאת יסתיימו במהרה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אחמד טיבי.

נואף מסאלחה: אחריו – חבר הכנסת מיכאל קליינר.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני אמשיך באותו קו שהתחלתי בו, על שוויון ואי-שוויון, שוויון ואפליה.

אחמד טיבי: אחד התחומים הברורים של אי-שוויון, של אפליה, זה תחום התשתיות במגזר הערבי.

אחמד טיבי: מה זה תשתיות?

אחמד טיבי: למשל, כבישים, רחובות, ביוב, חשמל, אספקת מים וכדומה.

אחמד טיבי: כשאתה במטוס, איך אתה יודע שאתה נמצא מעל יישוב יהודי או מעל יישוב ערבי?

אחמד טיבי: האורות ביישוב היהודי בוהקים והם מסודרים, יש להם תבנית מסודרת בשל תכנון מוקדם ונכון.

אחמד טיבי: איך אתה יודע יודע שאתה נמצא מעל יישוב ערבי כשאתה במטוס?

אחמד טיבי: האורות מפוזרים, חלשים, וזה ערטילאי.

אחמד טיבי: כשאתה למטה, במכונית, איך אתה מזהה?

אחמד טיבי: במטוס – אנחנו יודעים כבר איך מזהים כפר ערבי.

אחמד טיבי: אבל כשאתה על הכביש, במכונית, כאשר אתה עובר בכביש סלול, סביר להניח שאתה נמצא ליד יישוב יהודי.

עסאם מח'ול: או בהתנחלות.

אחמד טיבי: יישוב יהודי שהוא התנחלות, אם זה בשטחים הכבושים.

אחמד טיבי: אבל בתוך מדינת ישראל, כאשר אתה נמצא ליד כביש לא סלול, או שיש בו מהמורות, סביר להניח שבסביבה הזאת מתגוררים ערבים.

אחמד טיבי: בזה רציתי לומר שבמגזר הערבי הכול מזופת, חוץ מהכבישים.

אחמד טיבי: זה דבר אחד.

אחמד טיבי: דבר שני, אפילו מתחת לאדמה, נגיד שאתה עכבר, ואתה חופר – – –

נואף מסאלחה: חס וחלילה.

אחמד טיבי: יש כאלה שהם ג'וקים מסוממים – לא יהיו עכברים?

אחמד טיבי: נגיד שאתה מתחת לאדמה.

אחמד טיבי: סיכמנו איך המצב באוויר, איך המצב על הקרקע.

אחמד טיבי: איך המצב מתחת לאדמה?

אחמד טיבי: כשאתה עובר מתחת לאדמה ויש רשת ביוב מצוינת, למשל, סביר להניח שאתה נמצא ליד יישוב יהודי, וכשאין – סביר להניח שאתה נמצא ליד יישוב ערבי.

אחמד טיבי: זו רק דוגמה.

אחמד טיבי: אתן לך דוגמה אחרת של שירותים של משרד הפנים, למשל.

אחמד טיבי: פנה אלי בחור מטייבה, סמי אקעיק.

אחמד טיבי: הוא נשוי זה ארבע שנים לתושבת רמאללה.

אחמד טיבי: הוא הגיש בקשה למשרד הפנים לאיחוד משפחות.

אחמד טיבי: בדרך כלל יש מה שנקרא "הליך מדורג".

אחמד טיבי: קודם אתה מקבל ב/1, ב/2, ב/5, ב' כתום, חצי כתום, פסאודו כתום, צהוב, עד שאתה מגיע לנחלה אולי אחרי חמש-שש שנים ומקבל תעודת זהות כחולה.

אחמד טיבי: נולדה להם בת, היא נרשמה בתעודת הזהות של האב.

אחמד טיבי: האם בשלב זה לא נרשמה, אין לה תעודה, אפילו לא זמנית, כפי שמקובל.

אחמד טיבי: לפני כמה חודשים נולד להם בן, ויש לו חור בלב, יש לו מלפורמציה, והוא צריך לקבל טיפול בבית-החולים "מאיר" כל שבוע-שבועיים, כל חודש.

אחמד טיבי: בכל פעם שהוא הולך לשם, חבר הכנסת מח'ול, אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת קליינר, הוא צריך לשלם בין 10,000 ל-15,000 שקל תמורת הבדיקה, להפקיד שיק.

אחמד טיבי: למה?

אחמד טיבי: כי התינוק לא רשום בתעודת הזהות של אבא שלו, ולכן הוא לא מכוסה מבחינת ביטוח בריאות.

אחמד טיבי: כל כמה שבועות הוא צריך להפקיד שיק, עד שתמה יכולתו, והשיקים אזלו.

אחמד טיבי: אתה מתאר לעצמך, אדוני היושב-ראש, שיהיה ילד יהודי חולה, שההורים שלו יצטרכו לשלם כל חודש 15,000 שקלים תמורת בדיקת אולטרה-סאונד או "אקו"?

אחמד טיבי: תודה רבה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: בבקשה, חבר הכנסת מיכאל קליינר.

נואף מסאלחה: ספר לנו מה קורה בוועדת הכספים, אתה אומר שאתה שם כל הזמן.

נואף מסאלחה: יש הסכמה?

נואף מסאלחה: מה קורה?

מיכאל קליינר: אדוני היושב-ראש, בסופו של דבר יעבור התקציב.

מיכאל קליינר: אני לא מתלהב, אני חושב שהיה יכול לעבור תקציב יותר טוב, יכול היה גם לעבור תקציב יותר גרוע.

מיכאל קליינר: אומנם זה לא הנושא, אבל היות ששמעתי שניים-שלושה דוברים לפני, אי-אפשר גם להתעלם מהעובדה, שמוסר תשלומי המסים, מוסר תשלומי הארנונה, אני כבר לא מדבר על אגרת רשות השידור, בחלק מהיישובים שאותם תיאר בכשרון פלסטי רב חבר הכנסת טיבי, ירוד ביותר.

מיכאל קליינר: ואז נשאלת השאלה, האם תושבי יישובים שבהם כן משלמים ארנונה צריכים, ועד כמה צריכים, לסבסד יישובים שבהם לא משלמים מסים, לא משלמים ארנונה, לא מקפידים על החוק.

מיכאל קליינר: אני בעד שוויון, אבל שוויון לא רק בזכויות אלא גם בחובות, לרבות חובות כלכליות, כי הנושא כאן הוא כלכלי, ואני לא רוצה הפעם לגלוש לנושא המדיני, אני מדבר עליו הרבה.

מיכאל קליינר: גם כאשר אנחנו נתקלים כאן בכל מיני דרישות מאוד צודקות, כאלה שקשה להתנגד להן, של כל מיני סקטורים שבאמת מצבם קשה – יש שביתת הנכים שקורעת את הלב של כולנו – אם היינו צריכים לממן את כל הדברים האלה, הטובים, שמבקשות כל הקבוצות שבאות ומחתימות – כל היום מחתימים אותי בכנסת על עצומות, לעזור לקבוצה זו, ופה יש מעונות ופה יש מעונות עולים ופה יש בתי-תמחוי, וכולם מבקשים להגדיל את התקציב של המשרד שמטפל בהם, ותאמינו לי, כולם נראים ראויים ורצויים וטובים וחשובים, ולא רק במגזר הערבי, גם במגזר היהודי, לדאבון הלב, יש עוני ועוני קשה.

מיכאל קליינר: אז באים ומביאים כמה דוגמאות, אגב, שצריך לטפל בהן, אבל הן בעיקרן במאיון העליון.

מיכאל קליינר: באמת יש במדינה, היא מדינה לא בולשביקית, לא סוציאליסטית, ברוך השם, אף אחד מאתנו לא רוצה להיראות כמו אלבניה או ברית-המועצות לשעבר, ולכן יש גם מאיון עליון.

מיכאל קליינר: נניח שהמאיון העליון במקום 50% היה משלם קצת יותר – אם היה מסכים, הוא גם יכול ללכת למקומות אחרים – מבחינה כספית זה לא היה נותן הרבה.

מיכאל קליינר: אין עשירון עליון, יש מאיון עליון, שמרוויח את המשכורות שכולנו שומעים, זה 1:100.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת קליינר, יש לי שאלה, ברשותך.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת רן כהן עומד בראש לובי, הוא עמד כאן והביא נתונים.

נואף מסאלחה: הוא אמר, המאיון העליון יש לו רכוש וכסף נזיל בסך 400 מיליארד שקל, ולעשירון העליון עוד 400 מיליארד שקל; בסך הכול הם חולשים על 800 מיליארד שקל.

נואף מסאלחה: והיתר, כ-85%, חולשים על 360 מיליארד שקל, זה אנחנו.

נואף מסאלחה: סליחה שאני מעיר באמצע, כי שמעתי את הנתונים.

מיכאל קליינר: בהמשך דברי, אלמלא שאל אותי היושב-ראש הייתי אומר, שאם יש דבר שכן צריך למסות זה ההון, אבל כרגע המיסוי במדינת ישראל הוא על עבודה, ועד שיהיה מיסוי הון – בסופו של דבר ההון הזה נצבר מכסף, שחזקה על צובריו ששילמו עליו מס כדין, וכנראה מי שצבר אותו גם לקח סיכונים, ואתה לא יודע כמה חובות יש להם לעומתו.

מיכאל קליינר: לפעמים מתגלה, שאלה שחשבנו שיש להם הרבה מאוד הון – הוא באמת גדול מאוד, אלא שהחובות בגין ההון הזה גדולים יותר, אבל בהחלט יש מקום למיסוי הון.

מיכאל קליינר: אבל במיסוי על עבודה, מי שנושא ב-95% מהמסים שמהם משלמים את כל הדברים הטובים שאנחנו כאן מאשרים בכנסת כלאחר-יד, בהרמת ידיים, אלה אנשי המעמד הבינוני, בינוני ומטה, העשירון השישי, השביעי, השמיני, התשיעי וחלק גדול מהעשירון העליון.

מיכאל קליינר: מדובר באנשים שמרוויחים שכר כמוך, אדוני סגן היושב-ראש, כמונו, קצת פחות, 20,000 שקל ברוטו, 15,000 שקל ברוטו, 10,000 ברוטו, 8,000 ברוטו, זה לא מיליונרים, הם מביאים 90% מהכסף.

מיכאל קליינר: אומרים, חצי מיליארד לנכים לא מספיק, צריך לשלם להם 4 מיליארדים.

מיכאל קליינר: מי ישלם את זה?

מיכאל קליינר: בשביל לשלם לנכים היום 4 מיליארדים צריך להעלות את המסים לשכיר שמרוויח 7,000 שקל ו-6,000 שקל ו-10,000 שקל ו-15,000 שקל, שבלאו הכי נושא בכל הנטל והתשלומים והמסים ושירות המילואים – יש גבול – והוא צריך לשאת בנטל ביטחון הולך וגובר, ונטל ביטחון פנים שצריך להגביר אותו, ותשלומי העברה, ולסבסד בשירותים, בכספים ובהעברות את מחצית העשירונים שלא משלמים מסים בכלל, ואנחנו רוצים לעזור וצריכים לשלם למובטלים, וצריך לשלם דמי קיום לנכים ולחולים.

מיכאל קליינר: זאת האמת.

מיכאל קליינר: אז באה כאן הכנסת, אין דוגמה לזה, אין לזה אח ורע בכל העולם, ומרימה ידיים, פה הוצאה של מיליארד, פה איזה סבסוד למשפחות מרובות ילדים.

מיכאל קליינר: אגב, אדוני סגן היושב-ראש, כאשר דיברו כאן חברי הכנסת מח'ול, טיבי וגוז'נסקי, הם התעלמו מהעובדה, שלמשל הכנסת אישרה למגזר שבשמו הם טוענים טענות אולי בחלקן מוצדקות, 300 מיליון שקל בחוק הלפרט.

מיכאל קליינר: הרי חוק הלפרט, שנתן כספים למשפחות מרובות ילדים, כולם מדברים על החרדים, אבל הוא נתן למגזר שחבר הכנסת טיבי טוען שהוא מקופח, לדעתי לא בצדק, סכום של 300 מיליון שקלים – אני התנגדתי לחוק הלפרט – שוב, על חשבון אותם שכירים קשי-יום שיצטרכו לשלם יותר מסים.

מוחמד כנעאן: איך חישבת את זה?

מוחמד כנעאן: כל החוק הוא 400 מיליון שקל.

מיכאל קליינר: לא, החוק הוא 600 מיליון שקל.

מוחמד כנעאן: אבל הוא קוצץ.

מיכאל קליינר: נכון, צודק, היה קיצוץ של 12%, לא רק בחוק אלא בכלל קצבאות הילדים.

מיכאל קליינר: כלומר, לקחו והורידו ב-12% את כלל קצבאות הילדים בשביל לממן שכבות מסוימות, שבהן נמצא אותו ציבור שאתה וחברי הכנסת טיבי ומח'ול אמרתם שהוא לא מקבל שום דבר.

מיכאל קליינר: זה דוגמה לכך שהוא מופלה לטובה.

מוחמד כנעאן: הוא לא מופלה לטובה.

מוחמד כנעאן: למה?

מיכאל קליינר: כי המשפחות שלו מקבלות יותר מאחרים.

מוחמד כנעאן: זה החוק היחיד שמשווה בין יהודים לערבים.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת כנעאן.

מיכאל קליינר: משפחות שיש להן שניים, שלושה וארבעה ילדים לא מקבלות את התוספת ואת ההגדלה הזאת.

מיכאל קליינר: לכן, מה שאני מציע, כשמדברים על כלכלה, לדבר פחות דמגוגיה.

מיכאל קליינר: אם הייתי יודע שמי שמצביעים נגד התקציבים יבואו כאן עם הצעה בלי כל החוקים הפופוליסטיים והלא-חוקתיים, כמו חוק הלפרט וחוק הנגב וחוק בית-החולים באשדוד וכל מיני חוקים מטורפים שהכנסת מאשרת, אולי הייתי מתנגד לתקציב.

מיכאל קליינר: אבל אני יודע, אדוני היושב-ראש, שאם התקציב לא יעבור, לא תקטן ההוצאה הציבורית אלא תגדל לעוד כל מיני דרישות, שבסופו של דבר ציבור השכירים והמעמד הבינוני, שגבו כבר נשבר, יצטרך לשלם אותן.

מיכאל קליינר: ולכן, בלב כואב אני אצביע בעד התקציב.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת קליינר.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת טלב אלסאנע – אינו נוכח.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה – אינו נוכח.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת האשם מחאמיד, דוד לוי, מקסים לוי, מרדכי משעני, אבשלום וילן, מוסי רז, יוסי שריד, רן כהן, זהבה גלאון, אילן גילאון.

נעמי חזן: אני מתחלפת עם חבר הכנסת אילן גילאון, שיבוא במקומי.

שמואל הלפרט: בבקשה, חברת הכנסת נעמי חזן.

שמואל הלפרט: אחריה – חברת הכנסת חוסניה ג'בארה.

נעמי חזן: אדוני, חבר הכנסת גילאון הסכים לתת לי לדבר לפניו מהסיבה הפשוטה שאני תיכף צריכה לרדת לוועדת הכנסת, להמשיך ולבדוק אם הקואליציה הפעם אולי תעמוד בהבטחותיה, משום שזו הפעם הראשונה שלי זכור בעשר השנים האחרונות שהיו הסכמות וההסכמות הופרו על-ידי הקואליציה.

נעמי חזן: ייתכן מאוד שהצופים בבית אינם ערים לעובדה שהכנסת לא החליטה איך היא מנהלת את דיון חוק ההסדרים וחוק התקציב ומתי היא תצביע.

נעמי חזן: בדרך כלל הדברים האלה מוסדרים בין האופוזיציה לבין הקואליציה, ולדאבוני הרב, הסכם שהגענו אליו אתמול בערב הופר ואנחנו מנסים להגיע להסכמה שתרצה את כל חברי הבית.

נעמי חזן: אדוני היושב-ראש, בחרתי לעסוק בשני נושאים בכל פעם שאני אעלה לדבר היום.

נעמי חזן: הנושא הראשון הוא הקיצוץ בתקציב התרבות והנושא השני הוא מצבן של משפחות חד-הוריות, וכהרגלי אחלק את דברי לשניים.

נעמי חזן: בעניין הקיצוץ בתקציב התרבות, אני רוצה דווקא ללכת רחוק בהמלצתו של חברי חבר הכנסת אילן גילאון.

נעמי חזן: אנחנו עומדים לעשות קיצוץ דרסטי בתקציב התרבות, בכל המגזרים, בכל התחומים, דבר שירעיב את מדינת ישראל מבחינה נפשית.

נעמי חזן: אמר בזמנו מאו טסה-טונג בסין, שאם היו לו שתי מעות הוא היה משתמש באחת כדי לקנות אוכל בשביל לחיות, כי אם לא אוכלים אז ודאי וודאי שאי-אפשר לחיות, אבל בשנייה הוא היה קונה פרח.

נעמי חזן: מדוע?

נעמי חזן: כדי שיהיה בשביל מה לחיות.

נעמי חזן: ולכן, אלה שחושבים שתקציב התרבות הוא מותרות, יש לי רושם שלא הבינו דבר וחצי דבר.

נעמי חזן: כי כדי לחיות צריך אומנם את הלחם, אבל כל זמן שאנחנו בחיים, כל רגע שאנחנו בחיים, אנחנו צריכים לשאול את עצמנו בשביל מה אנחנו חיים.

נעמי חזן: אנחנו חיים גם בשביל הדברים הטובים.

נעמי חזן: אדוני שר הדתות, אתה יושב פה מולי, אז אני אפנה אליך, כי עד כמה שידוע לי, הרעיון הבסיסי הזה טבוע עמוק גם במקורות היהודיים.

נעמי חזן: עצם הלמידה, החשיבה וההעמקה במקורות ובספרות ובתרבות הן חלק בלתי נפרד מהמסורת היהודית.

נעמי חזן: לכן, אם ניקח את דבריו – – –

שמואל הלפרט: חברת הכנסת חזן, נא לסיים, זמנך תם.

נעמי חזן: מה קרה למשפחות החד-הוריות?

שמואל הלפרט: אני יכול לתת לך עוד חצי דקה.

נעמי חזן: טוב.

נעמי חזן: גם אליך, אדוני היושב-ראש, עצם העובדה שערכנו הפחתה כזאת מסיבית – – –

אמיר אוחנה: – – –

נעמי חזן: ודאי.

נעמי חזן: כל אחד ותרבותו.

נעמי חזן: משום שהקיצוץ בתקציב התרבות הוא קיצוץ בכל המגזרים, אני חושבת שכולנו נהיה הרבה יותר עניים במלוא מובן המלה.

נעמי חזן: אדוני, בפעם הבאה אני אדבר על משפחות חד-הוריות.

שמואל הלפרט: תודה לחברת הכנסת נעמי חזן.

שמואל הלפרט: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, ואחריה – חברת הכנסת ענת מאור.

שמואל הלפרט: אם היא לא תהיה – חבר הכנסת אמנון רובינשטיין.

נעמי חזן: חבר הכנסת אילן גילאון ואני התחלפנו.

שמואל הלפרט: סליחה.

שמואל הלפרט: אז אחרי חברת הכנסת ג'בארה – – –

חוסניה ג'בארה: לא, חבר הכנסת גילאון לפני.

שמואל הלפרט: את מסכימה?

שמואל הלפרט: בסדר גמור.

שמואל הלפרט: בבקשה, חבר הכנסת גילאון.

שמואל הלפרט: הבינותי שוויתרת על רשות הדיבור.

אילן גילאון: התחלפתי, אדוני, כי חברת הכנסת חזן צריכה להגיע לוועדת הכנסת.

אילן גילאון: בכל מקרה, זה יהיה קצר.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת עזמי בשארה, חבר הכנסת זבולון אורלב, חבל ששר הדתות עזב, כי דווקא רציתי לברך אותו ב"מברוכ", משום שנתבשרנו שמשרד הדתות זכה עוד ב-200 מיליון שקל, אדוני היושב-ראש, וכנראה הוא הולך להודות עכשיו.

אילן גילאון: כי במצב הנוכחי מה שנשאר זה כנראה הרבה מאוד להתפלל.

אילן גילאון: אבל לו הייתי היום שר הדתות, ואם הדברים שאני אומר כאן הם נכונים – – –

שמואל הלפרט: אתה רוצה לקבל תשובה, חבר הכנסת גילאון?

שמואל הלפרט: מאחר שאני מתמצא בנושא הזה – – –

אילן גילאון: אתה מתמצא?

אילן גילאון: אני צודק במה שאמרתי או לא?

שמואל הלפרט: 200 מיליון שקל הללו הם בסך הכול השלמה לתקציב שהוא בדיוק העתקה מהתקציב של השנה שעברה, מה שהוצא בשנה שעברה.

אילן גילאון: טוב, אדוני, הבנתי.

אילן גילאון: אבל בשנה שעברה הסתדרו עם זה.

אילן גילאון: חשבתי שהיה הרבה יותר דתי, הרבה יותר יהודי, למשל לקחת את 200 מיליון השקל האלה ולהעביר אותם למה שאנחנו צריכים כדי להשלים את התקציב של בעיית הנכים.

אילן גילאון: אבל איך אומרים?

אילן גילאון: בתוך עמי אני יושב, ואני יודע כמה הסיכוי הזה גדול.

אילן גילאון: חברת הכנסת חברתי נעמי חזן ציטטה את מאו טסה-טונג, ואני דווקא רוצה לצטט אילן גבוה אחר, הסבא שלי, אדוני, שנולד בדיוק במקום שאתה נולדת בו, בווסלוי, ברומניה, והוא אמר:

אילן גילאון: יותר טוב תלך; יגידו לך תישאר, מה תישאר?

אילן גילאון: יגידו לך תלך.

אילן גילאון: כלומר, זה נכון לממשלה הזאת במיוחד, אנחנו מדברים עליה, אבל זה היה גם נכון לפעמים לממשלות אחרות, שנשארו יותר מדי זמן והיה עדיף שילכו כדי שיתגעגעו אליהן – אף שלממשלה הזאת לא נראה לי שיהיו הרבה מתגעגעים – מאשר יישארו עד שימאיסו את עצמן.

אילן גילאון: בפרקים הקודמים דיברנו על המשחק, מה זה "דברים שרואים מכאן לא רואים משם", ועכשיו אני רוצה לדבר על המשחק "חפש את האזרח", שחרר את עצמך מהאחריות לאזרחי מדינת ישראל ותחפש אותם כל הזמן.

אילן גילאון: תשתדל לעשות להם קולות של שטיח, לספר להם מאחורי הקיר ולרמות ו"לסבן" את אזרחי מדינת ישראל כל הזמן, כאשר השיקול הוא אחד בלבד: שהם יעלו ככל האפשר פחות.

אילן גילאון: בכלל, אדוני, אתה יודע שיש תפיסה באוצר; אגב, כל פעם אומרים לנו, פקידי האוצר.

אילן גילאון: אני רוצה להגיד לאדוני, אין פקידי האוצר.

אילן גילאון: יש שר האוצר, יש ממשלה שמושלת.

אילן גילאון: הרי אם פקידי האוצר היו קובעים את כל הדברים האלה, למה לנו ממשלה?

אילן גילאון: היינו שואלים מפי פקידי האוצר מה לעשות.

אילן גילאון: ובכן, פקידי האוצר הם בסך הכול לא פחות ולא יותר מאשר אותו קולט ברקים שצריך לקלוט את הברקים שהיו צריכים להגיע אל ראש הממשלה, אל הממשלה, אל האוצר.

אילן גילאון: תמיד מוצאים בחורה נחמדה ורזה או בחור צעיר, שמים אותם בחזית, וכולם באים ומוציאים את כל מררתם על האנשים הללו במקום להוציא על האוצר.

אילן גילאון: אבל התפיסה של האוצר, או של ממשלת ישראל, היא בכלל, שהאזרחים במדינה הזאת הם נטל קשה מנשוא, אדוני.

אילן גילאון: זאת התחושה.

אילן גילאון: זאת אומרת, מי צריך באמת את האזרחים האלה פה, בעיקר את האזרחים החלשים האלה, שצריכים כל מיני דברים.

אילן גילאון: אם אפשר היה אולי להפריט את מדינת ישראל, למסור אותה לקבלן פרטי כדי שהוא ינהל אותה בצורה יותר יעילה, יותר טובה ויותר זולה, אולי היינו עושים גם את הדבר הזה.

אילן גילאון: על כן, המכניזמים שיש לנו במשק, ויש בדרך כלל רק שניים כדי לעשות את הרגולציות, ועל זה דיברתי בפרק הקודם, במונחי היסוד – 1.

אילן גילאון: תשלומי העברה, שאנחנו מנסים לטפח צרכים של אנשים כדי לנסות לאזן פערים בין קבוצות; 2.

אילן גילאון: נושא שידוע מקדמת דנא, ואין בכך המצאת המשקפיים, זה מסים.

אילן גילאון: דיברו פה קודם על מסים על הון, קל וחומר על הון.

אילן גילאון: הרי אם אנחנו לוקחים על מס על עבודה – – – אדוני השר, קודם בירכתי אותך על 200 מיליון השקל, ועודכנתי שזה בסך הכול רק השלמה של מה שלקחו ממך בשנה הקודמת.

אילן גילאון: אמרתי שאולי אם בשנה הקודמת הסתדרתם טוב בלי 200 המיליון, אולי גם השנה תסתדרו טוב, ודווקא אתה, בתור שר הדתות, תעשה מעשה גם יהודי, גם ציוני, גם מסורתי, גם דתי, ותבקש – – –

שמואל הלפרט: חבר הכנסת גילאון, לא הבנת מה שאמרתי.

שמואל הלפרט: לא שהסתדרו בלי 200 המיליון.

שמואל הלפרט: סך הכול 200 המיליון זה רק – – –

אילן גילאון: שהסתדרו אני אמרתי.

אילן גילאון: אתה אמרת שמשלימים להם בסך הכול מה שהורידו להם.

שמואל הלפרט: סך הכול משלימים להם – – –

אילן גילאון: אדוני, יש לי בעיות בהבנת הנקרא, לא בהבנת הנשמע.

אמיר אוחנה: לא הסתדרנו, אלא תמיד מאשימים אותנו, את החרדים – – –

אילן גילאון: לא אמרתי חרדים.

אילן גילאון: דיברתי משהו על החרדים?

אילן גילאון: למה אדוני אומר חרדים?

אילן גילאון: הרי משרד הדתות קשור לדתות ולחרדים דווקא.

אילן גילאון: אמרתי שזה יכול להיות דבר נפלא, מאוד דתי, בית-כנסת פשוט נהדר, תפילה מקסימה, שדווקא משרד הדתות יאמר הפעם: או.

אילן גילאון: קיי.

אילן גילאון: , תפילותיכם יימסרו אל השמים באמצעות התמיכה באנשים הנכים האלה שיושבים כאן, שהעגלות שלהם הן המלים שלנו לשמים.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת גילאון, עליך לסיים.

אילן גילאון: אני מודה לאדוני.

אילן גילאון: נמשיך בפרק הבא.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת גילאון.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת אבשלום וילן, ואחריו – חברת הכנסת חוסניה ג'בארה.

אבשלום וילן: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ברשותכם, בפינתנו הקבועה אני רוצה לדבר הפעם על אמינות מקבלי ההחלטות במדינת ישראל.

אבשלום וילן: בחודש אוקטובר נדרשנו לאשר בקריאה ראשונה את חוק ההסדרים ואת חוק התקציב.

אבשלום וילן: בחוק הזה הממשלה חזתה, מצד אחד, 4% צמיחה, דבר שהסתבר שלא היה לו שום סיכוי שבעולם בנתונים של אז להתבצע, והיא גם הציעה הקפאה גורפת במסגרת חוק ההסדרים, של כל החקיקה הפרטית.

אבשלום וילן: אני כבר אז חשבתי שהדבר שגוי, בבחינת אם רוצים להקפיא את חוק הנגב, אני מבין, אם רוצים להקפיא את החוק שנקרא משפחות ברוכות ילדים, הקרוי על שמו של יושב-ראש הישיבה, את זה גם הבנתי.

אבשלום וילן: אבל הלכו להקפאה על שורת חוקים, כמו השאלת ספרי לימוד, כמו חוק שהביא חבר הכנסת זבולון אורלב, שעיקרו עזרה לילדים שנמצאים בבתי-חולים יותר מ-21 יום, ושורה של חוקים לגמלאים, שהם בעצם הטבות לאנשים שלא שפר עליהם גורלם.

אבשלום וילן: ביד ברזל אמרו, בחוק ההסדרים הכול יוקפא.

אבשלום וילן: הבנתי.

אבשלום וילן: מה קרה – התחיל משא-ומתן פוליטי ציני, כאשר שר האוצר, לפני ההצבעה על הקריאה הראשונה, בא ואמר למפלגת העבודה: אם לא תצביעו אתי, איאלץ לתמוך בחוק הלפרט.

אבשלום וילן: ועוד הוא ניגש לחבר הכנסת הלפרט ולחבריו ואמר להם: אם לא תצביעו אתי, איאלץ לתמוך בחוק הנגב של מפלגת העבודה.

אבשלום וילן: וכך הסית איש ברעהו ויצר מצב שבו נוצר לינקג', קשר בל ינותק, כאשר גם העבודה וגם הסיעות החרדיות מצביעות על חוק ההסדרים ועל התקציב בטוב וברע.

אבשלום וילן: מה מגיע אלינו היום בחוק ההסדרים?

אבשלום וילן: חוק הנגב רובו בפנים, חוק הלפרט כולו בפנים, לא היתה פשרה של שקל אחד.

אבשלום וילן: מה היתה הפשרה?

אבשלום וילן: שקצבאות הילדים קוצצו ב-12% לכולם, למי שיש לו ולמי שאין לו.

אבשלום וילן: כיצד מגיעים לדבר הזה, אדוני היושב-ראש?

אבשלום וילן: ברגע שהפרת את הכלל ומהילד החמישי מקבלים תוספת שהיא יותר גדולה מקצבת הילד הראשון, יצרת דלתא הפוכה, כפי שזה נקרא במתמטיקה, ויצרת אינטגרל בלתי אפשרי מבחינה מתמטית.

אבשלום וילן: הפכנו להיות המדינה הראשונה בעולם שבה על כל ילד נוסף מהילד החמישי מקבלים יותר כסף.

אבשלום וילן: יצרת מצב שהוא בניגוד לחוקי ההיגיון.

שמואל הלפרט: נא לסיים.

אבשלום וילן: אתה לא יכול לענות לי, כבוד היושב-ראש, תענה לי בתורך.

שמואל הלפרט: אני לא רוצה להעיר לך.

שמואל הלפרט: אמרתי לך רק שזמנך תם.

אבשלום וילן: חשבתי שכיוון שאני מתייחס לחוקך אני אקבל עוד דקה.

שמואל הלפרט: אני יכול גם להשיב לך, אם אתה רוצה, אבל זה לא מקובל.

אבשלום וילן: נוצר מצב, כבוד היושב-ראש, שבו אין לי אמון באמינות של הממשלה הזאת, של ראש הממשלה ושל שר האוצר, ואני גם אגיד לך מדוע.

אבשלום וילן: אני בא כרגע מוועדת הכספים של הכנסת.

אבשלום וילן: ועדת הכספים של הכנסת שמעה לפני שלוש דקות הודעה מפי מנכ"ל האוצר, ששר האוצר הסכים לוותר על הקיצוץ של ועדת-וינוגרד בשנת הכספים 2003-2002, והוא יעמוד פה, מעל הדוכן הזה, וב-1 בינואר 2003 שכר הלימוד של הסטודנטים, שירד השנה ב-14% יורד עוד ב-3%.

אבשלום וילן: אני רוצה לשאול אותך, אדוני היושב-ראש, האם אתם יכולים להאמין להבטחותיו של שר האוצר?

אבשלום וילן: הרי מי כמוכם – ואני הקטן עזרתי לכם – היתה פה התחייבות מעל הבמה של שר האוצר הקודם על כספים שמגיעים לכם.

אבשלום וילן: הגיע חודש נובמבר, הגיע שר אוצר חדש, אמר: הבטחתי?

אבשלום וילן: אז מה, אין.

אבשלום וילן: לא נותן לכם, לא מגיע לכם.

אבשלום וילן: אמרתי: זה לא הוגן.

אבשלום וילן: התחייבות תקציבית שניתנה מפי שר האוצר מעל בימת הכנסת חייבים לקיים גם אם זה לא נוח, ועוד תיווכתי ביניכם לבין מנכ"ל האוצר.

אבשלום וילן: עכשיו תגיד לי אתה, לאור הניסיונות שלכם, אתה חושב שניתן להאמין למלה ציבורית פומבית שנאמרת מעל דוכן הכנסת של שר האוצר ושל ראש הממשלה?

אבשלום וילן: יגיע חודש ינואר 2003, יגיד שר האוצר: התכוונתי, אינני יכול, לא זוכר מה אמרתי, כתוב בפרוטוקול?

אבשלום וילן: נו, אז מה.

אבשלום וילן: כבר אמר ראש ממשלה אחד בישראל: למען ארץ-ישראל מותר לשקר, ואז יגידו שגם זה יהיה למען ארץ-ישראל.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת וילן, נא לסיים.

שמואל הלפרט: דיברת כבר כמעט כפול מהזמן שהוקצב.

אבשלום וילן: לכן, אדוני היושב-ראש, כל שיטת ה"מסחרה" הפוליטית הזאת בתקציב חייבת לעבור מהעולם, ויפה שעה אחת קודם.

אבשלום וילן: תודה, אדוני היושב-ראש.

שמואל הלפרט: תודה.

שמואל הלפרט: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, ואחריה – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

שמואל הלפרט: אני מאוד מבקש להקפיד על שלוש דקות.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבר הכנסת בשארה, המצוקה הכלכלית-החברתית באה לידי ביטוי בכמה תופעות שהפכו להיות כרוניות במגזר הערבי.

חוסניה ג'בארה: ברשותך, אני רוצה למנות כמה מהתופעות האלה.

חוסניה ג'בארה: תופעת העוני, אדוני היושב-ראש – כל ילד שני במגזר הערבי חי מתחת לקו העוני.

חוסניה ג'בארה: 42% מהילדים ומהמשפחות במגזר הערבי חיים מתחת לקו העוני.

חוסניה ג'בארה: 43% מהעשירון התחתון הם ערבים, ומשקלם בעשירונים העליונים זעום.

חוסניה ג'בארה: שיעורי האבטלה גבוהים מאוד וממשיכים לעלות מדי חודש.

חוסניה ג'בארה: 70%–80% ממוקדי האבטלה, אדוני היושב-ראש, נמצאים במגזר הערבי, 70%–80%.

חוסניה ג'בארה: 96% מהיישובים הערביים נמצאים בארבעת האשכולות הנמוכים לפי המדד הכלכלי-החברתי.

חוסניה ג'בארה: 65% מכוח העבודה המועסק הם עובדים מקצועיים ולא מקצועיים בענפי הבינוי, התעשייה הקלה והשירותים.

חוסניה ג'בארה: ומה עם מצוקת הדיור?

חוסניה ג'בארה: מצוקת הדיור ממשיכה להחריף במגזר הערבי.

חוסניה ג'בארה: שיעור הזכאים לתעודת בגרות נמוך בהרבה מהממוצע הארצי.

חוסניה ג'בארה: שיעורי הנשירה מבתי-הספר גבוהים, והם הולכים וגדלים יותר ויותר.

חוסניה ג'בארה: 45 כפרים ערביים ממשיכים להיות לא מוכרים על-ידי כל מוסדות התכנון של המדינה, אדוני היושב-ראש.

חוסניה ג'בארה: 30,000 מבנים לא קיבלו היתר בנייה, מאחר שהליכי התכנון לא קיבלו עדיפות במשרדי הממשלה עד לשנים האחרונות, ואומרים שרוצים להרוס בתים שנבנו ללא היתרי בנייה.

חוסניה ג'בארה: איפה התוכנית?

חוסניה ג'בארה: איפה תוכניות המיתאר?

חוסניה ג'בארה: איפה התשתיות המתאימות?

חוסניה ג'בארה: בלי קורת-גג אי-אפשר.

חוסניה ג'בארה: אנחנו מדברים על סגירת פערים, אדוני היושב-ראש, ובלי שוויון לא נגיע לשלום בבית.

חוסניה ג'בארה: אני חושבת שבתקציב הזה אין שום ביטוי לאוכלוסייה הערבית.

חוסניה ג'בארה: אני חושבת שהתקציב הזה הוא תקציב גרוע ולא צריך להצביע בעדו.

חוסניה ג'בארה: תודה.

שמואל הלפרט: תודה לחברת הכנסת ג'בארה.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

שמואל הלפרט: אחריו – חברת הכנסת ענת מאור, חבר הכנסת אמנון רובינשטיין וחבר הכנסת זבולון אורלב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, אני מניח שלא לגמרי במקרה אתה יושב ליד שולחן הממשלה היום, והיות שכיבדת אותנו בנוכחותך, למה לא נדבר על התקציב של משרד הדתות?

יגאל ביבי: השר היחיד שבא – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי באמת ניכנס לתקציב של משרד הדתות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם יש בשורה בתקציב משרד הדתות לשנה הזאת?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי כמוך יודע, חבר הכנסת ביבי, עד אתמול-שלשום סגן שר הדתות, המושל הכול-יכול בכל מה שקשור לאימאמים, לקאדים, לדת המוסלמית, ואפילו לענייני היתר ואיסור הגעת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נדבר עכשיו עם השר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם ה-1%–1.5% התקציבי, שהוא מנת חלקם של התושבים הערבים במשרדך, השתנה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם יוכלו האימאמים לקבל אי-פעם שכר מינימום?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי במדינה הזאת יש שכר מינימום, יש חוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תארו לכם, האימאמים – לא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מחפשים איזה מין דרך כזאת סביב סביב, עושים להם כאילו חוזה מיוחד, מעסיקים אותם בתנאים-לא-תנאים, והם מקבלים פחות משכר מינימום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא מדבר על זה שיש משרות פנויות רבות ויש אימאמים, יש אנשים שמוכנים ויכולים ויש להם הכישורים והם גם ראויים, אבל משרד הדתות אומר: אין לנו תקציבים.

אמיר אוחנה: זה לא נוגע לתקציב אלא לנציבות שירות המדינה, והעניין עובר לוועדת הפנים.

אמיר אוחנה: אם הנציבות תאשר את ההמלצות שלנו, יהיה גם כיסוי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יפה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שמח לשמוע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת בשורה טובה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רק שואל וביקשתי באמת כדי שנדע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני יכול עכשיו להגיד בפה מלא בשם אדוני?

אמיר אוחנה: בנושא השכר – האוצר מעכב אותו, והנושא הזה נמצא בוועדת הפנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, תסכים אתי שזה לא צריך להיות מקובל, עליך בוודאי, וגם לא עלי, שהנציבות היא הקובעת הכול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם נציבות שירות המדינה תקבע אם לשפר את השכר או לא?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי מדובר באנשים שהם בתחום משרדו של אדוני, באנשי דת, באימאמים, בקאדים, ברושמי נישואין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם קשורים למשרד הדתות בכל ענייניהם, כל ימות השנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לבוא ולהגיד שהנציבות קובעת?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה יודע מה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם אם הנציבות קובעת, היא חייבת לקבוע לפי הנחיות.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת דהאמשה, נא לסיים, זמנך תם.

אמיר אוחנה: אתה לא מדייק בדברים שלי.

אמיר אוחנה: אני אומר, יש משרדים של אימאמים שלא – – – העניין הוגש גם לידיעתם – – – משרד הדתות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם אגיד שהמשרד נקט, נוקט וימשיך לנקוט את כל האמצעים שהדברים האלה יתוקנו על הצד הטוב ביותר ובהקדם האפשרי, האם זה יהיה נכון ומדויק?

אמיר אוחנה: כן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת דהאמשה.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת יגאל ביבי.

שמואל הלפרט: אחריו – חבר הכנסת זבולון אורלב.

יגאל ביבי: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לברך את שר הדתות, הרב אשר אוחנה, שהוא השר היחיד שמילא את התורנות ובא לפה.

יגאל ביבי: מה גם שהוא בא מכנס הדיינים, מהצפון, וטוב שלפחות שר הדתות נמצא כאן, כנראה זה מרמז לנו שצריך הרבה תפילה ורחמי שמים כדי להציל את המדינה מהאנרכיה הגדולה, ואולי השר יוציא חוזר לכל הרבנים ולכל הדיינים שבאמת יתפללו תפילה מיוחדת לשלום המדינה במצב שהיא נמצאת בו.

יגאל ביבי: היות שאני רואה כאן את השר החרוץ והנמרץ, השר אשר אוחנה, אני רוצה לומר בשמו כמה מלים.

יגאל ביבי: היום התבשרנו שקיצצו עוד 2% במשרד הדתות.

יגאל ביבי: כמי שמכיר את משרד הדתות, אני לא יודע מאיפה אפשר לקצץ.

יגאל ביבי: האם אפשר לקצץ את הבלניות במקוואות, שלא יקבלו כסף, או הסולר, או אלה שאחראים לעירוב?

יגאל ביבי: הלוא כל אלה שדיברו דברי שטנה נגד הסחטנות הדתית, האמינו לי, לא יודעים מה זה משרד הדתות.

יגאל ביבי: אין שם תקציב.

יגאל ביבי: לכן התפלאתי על חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה שאמר כאילו הערבים מקופחים.

יגאל ביבי: יש 350 אימאמים שמוחזקים על-ידי משרד הדתות, לעומת 600 רבנים, בכל הארץ.

יגאל ביבי: 600 מול 300.

יגאל ביבי: האוכלוסייה הערבית היא 19%, יש כמעט 50% אימאמים לעומת מספר הרבנים, בכל מסגד יש אימאם.

יגאל ביבי: נכון, המשכורת נמוכה וצריך לשפר, והשר אמר שהוא ישפר אותה.

יגאל ביבי: יש בתי-דין שרעיים, העברנו את כולם למבנים מפוארים, ומחזיקים אותם, והעומס שם לא גדול מאשר בבתי-הדין הרבניים.

יגאל ביבי: בשנים האחרונות הוספנו גם למבני דת, ולכן אין טענה בעניין הזה.

יגאל ביבי: צריכה להיות טענה בעניין שירותי הדת היהודיים, ואני מתפלא איך שר הדתות מחזיק מעמד בעומס האדיר שיש עליו, האדיר.

יגאל ביבי: בנו מקוואות ביישובים, זה מצרך כל כך חיוני, יש ערים שעד השעה 01:00 נשים הולכות לטבול, כי יש עומס אדיר.

יגאל ביבי: ואיך, בלי בלניות, בלי אחזקה, בלי סולר?

יגאל ביבי: וכאן קיצצו בטיפשות 20 מיליון שקל במועצות הדתיות.

יגאל ביבי: זה קיצוץ מחפיר, משפיל, זה ממש כדי שהאנשים לא יוכלו לקבל שירות מינימלי.

יגאל ביבי: אני חושב שאנחנו צריכים לחזק את שר הדתות, ואעלה זאת גם בוועדת הפנים.

יגאל ביבי: לא יכול להיות הקיצוץ הזה.

אמיר אוחנה: 27 מיליון.

יגאל ביבי: 27 מיליון שקל, ממה?

יגאל ביבי: התקציב של המועצות הדתיות היום הוא פחות מזה שהיה לפני ארבע-חמש שנים.

יגאל ביבי: גרושים, כסף קטן.

יגאל ביבי: ואני רוצה לדבר גם על בחורי ישיבות.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת יגאל ביבי, זמנך תם.

יגאל ביבי: על בחורי הישיבות זה לא – – –

שמואל הלפרט: חצי דקה.

עזמי בשארה: – – – כולי הבנה.

יגאל ביבי: אני רוצה לומר, שמערבבים פה מין בשאינו מינו.

יגאל ביבי: בחורי ישיבות שהם ממש בחורי ישיבות, מעל גיל 18, מקבלים 350-300 מיליון שקלים, לעומת 7 מיליארדים להשכלה גבוהה.

יגאל ביבי: ריבונו של עולם, האלפים האלה שהחליטו ללמוד תורה – אם הוא לומד תורה באוניברסיטה, תלמוד באוניברסיטה, תנ"ך באוניברסיטה, הוא מקבל מהמדינה מאות אלפי שקלים.

יגאל ביבי: צריך לדעת שההקצבה לבחור ישיבה היא 600 שקל בחודש, ומדברים על בחורי הישיבות.

יגאל ביבי: היא שליש או רבע ממה שמקבל סטודנט.

יגאל ביבי: ואני רוצה לומר לכל אלה שיוצאים נגד בחורי הישיבות שמקבלים את הכסף: זאת עלילה.

יגאל ביבי: מה שעשו כאן היום, אמרו: למה כל שנה להתבזות, וכאילו סחטנים, צריך להכניס לבסיס התקציב מה שמגיע וכל שנה יקבלו לפי החוק, לא שיהיו סחטנים.

יגאל ביבי: ולכן אני אומר, כל העלילה הזאת, ומי שהוא אדם ישר, חבר הכנסת בשארה, מי שהוא אדם הגון, מי שהוא אדם ולא דמגוג, יודע שהתקציב היחיד במדינת ישראל שנשחק בצורה אמיתית, בצורה משמעותית, זה תקציב שירותי הדת ותקציב הישיבות, וחבל.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת יגאל ביבי.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת זבולון אורלב, ואחריו – חבר הכנסת נחום לנגנטל.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אף שהנושא הוא חוק ההסדרים, מאחר שאינני יודע אם בדיון הסיעתי על התקציב תינתן לי ההזדמנות לומר כמה מלים על הקיצוץ בתקציב החינוך ובתקציב התרבות, אני רוצה לנצל את שלוש הדקות ולומר משהו בנושא הזה.

זבולון אורלב: תקציב החינוך יקוצץ בשיעור של כ-380 מיליון שקלים.

יגאל ביבי: התקציב האחרון?

זבולון אורלב: חכה, נתחיל כך, עד אמש היה מקוצץ בשיעור של כ-380 מיליון שקלים.

זבולון אורלב: ואמש נוסף קיצוץ של 90 מיליון שקלים, בעקבות ההחלטה הלילית על תוספת קיצוץ של 2% במשרדי הממשלה.

זבולון אורלב: סך הכול כ-470 מיליון שקלים, קרוב לחצי מיליארד שקלים.

זבולון אורלב: צריך לזכור, שמערכת החינוך פועלת באופן כזה, שבאמצע שנה אי-אפשר לקצץ.

זבולון אורלב: בעצם, את כל הקיצוץ אפשר להתחיל ב-1 בספטמבר, כך שעומס הקיצוץ כולו ייפול ב-1 בספטמבר, בשיעורים מאוד מאוד גבוהים.

זבולון אורלב: בשיעור כזה של קיצוץ לא יהיה אפשר להימנע וייאלצו לקצץ גם בשעות ההוראה הישירות, יצטרכו לפטר מורים, יצטרכו לצמצם תוכניות חינוכיות, והמעציב בכל הסיפור הזה, שבדרך הטבע גם מקצצים באופן שווה, ואז מי שנפגעים יותר הם התלמידים החלשים.

זבולון אורלב: לצערי, אין מנהיגות אמיצה מספיק לקצץ באופן שונה, ולומר, ברשויות חזקות או בקרב אוכלוסיות חזקות נקצץ יותר וקרב באוכלוסיות חלשות נימנע בכלל ואולי אפילו נוסיף, כיוון שהאוכלוסיות החזקות, חלק מהיותן חזקות זה יכולת ההשפעה שלהן שלא לגעת בהן.

זבולון אורלב: יש עיוות גדול מאוד בהקצאות במערכת החינוך.

זבולון אורלב: לכאורה הקצאה שוויונית, חברי חבר הכנסת יגאל ביבי.

זבולון אורלב: כשאתה מקצה לכיתה ברמת-אביב ולכיתה בשדרות אותו מספר שעות, לכאורה זה בסדר גמור, זה שווה.

זבולון אורלב: אבל זה העוול הכי גדול, כיוון שהרקע של התלמידים שונה, הצרכים של התלמידים בשדרות מחייבים הקצאת משאבים יותר גדולה, ולא רק זאת אלא שהמורה שמלמד ברמת-אביב עולה למערכת החינוך הרבה יותר, כי הוא ברמת השכלה גבוהה יותר ובוותק רב יותר לעומת המורה בשדרות.

זבולון אורלב: כך שבפועל המדינה מוציאה יותר כסף על הכיתה ברמת-אביב מאשר על הכיתה בשדרות.

זבולון אורלב: ולכן, אין ספק שהקיצוץ הזה הוא קיצוץ קשה, כואב, שכמעט כל תלמיד וכל בית בישראל ירגישו בו.

זבולון אורלב: לפי הערכתי, בשנה הבאה לא תהיה ברירה ויצטרכו להפחית שעת לימוד אחת לפחות מכל כיתה, על כל המשתמע מכך, ונוסף על כך תהיה פגיעה מאוד מאוד מהותית בכל שירותי החינוך ההיקפיים, כלומר: תוכניות לימודים, סיוע לתלמידים, חינוך משלים, תנועות נוער וכדומה.

זבולון אורלב: מכובדי היושב-ראש, אני רוצה לומר משפט אחרון.

זבולון אורלב: אני חושב שזאת תעודת עניות לממשלה ולחברה הישראלית שהגענו למדרגה כזאת, שאין אומץ לממשלה לעשות קיצוץ דיפרנציאלי, אין אומץ להטיל מס על רווחי הון ואין אומץ להגיד שבמקומות מסוימים מוסיפים בחינוך ובמקומות אחרים מפחיתים.

זבולון אורלב: אין אומץ לומר: לעניים נוסיף, אם מהעשירים ניקח יותר.

זבולון אורלב: צר לי, אזרחי ישראל, אבל זהו המצב.

זבולון אורלב: אנחנו נשתדל לעשות כמיטב יכולתנו כדי לתקן את המצב הזה.

זבולון אורלב: תודה.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת זבולון אורלב.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת נחום לנגנטל.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני אומר בעקבות מה שאמר חברי חבר הכנסת אורלב, שזה קצת תמוה בעיני.

נחום לנגנטל: ערב הבחירות האחרונות, שבהן נקבע שאריק שרון יהיה ראש הממשלה, נאמר לנו ששני דברים גדולים ייעשו על-ידי ראש הממשלה אם הוא ייבחר: האחד – שלום וביטחון, וזה יש, נכון?

נחום לנגנטל: הדבר השני – הבטיחו לנו התרכזות מאוד מאומצת ורצינית בחינוך.

נחום לנגנטל: ראש הממשלה היה איתן בדעתו עד כדי כך שהוא הודיע לפני הבחירות, שאת תיק החינוך הוא לא ייתן למפד"ל.

נחום לנגנטל: הוא אמר זאת עוד לפני הבחירות, והוא לא התייחס רק למפד"ל, אלא לכל מפלגה קואליציונית.

נחום לנגנטל: הוא אמר: אני אתן את התיק הזה למישהו מהמפלגה שלי, כי אני סומך רק על המפלגה שלי בנושא החינוך.

נחום לנגנטל: לאחר מכן הוא מינה את לימור לבנת לשרת החינוך, ושמחתי מאוד .

נחום לנגנטל: אני מאוד מעריך את הגברת לבנת.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת בשארה, היא באה אלינו לפני חודש או חודשיים ואמרה, שאם יהיה קיצוץ של חצי מיליארד שקל בחינוך, היא לא תוכל להיות שרת החינוך.

נחום לנגנטל: זה נורא, כי אי-אפשר לחנך כך את ילדי ישראל.

נחום לנגנטל: לא רק זה, אלא בקריאה הראשונה היא אפילו לא הצביעה, אפילו הייתי אומר בהתקזזות עם חברי לסיעה זבולון אורלב, יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות, כיוון שאי-אפשר להצביע על תקציב חינוך כזה, שיש בו קיצוץ עמוק כל כך.

נחום לנגנטל: אחר כך הם הגיעו לפשרה.

עזמי בשארה: – – –

נחום לנגנטל: בפשרה סוכם, שמחזירים חלק מהקיצוץ, ולא יהיה קיצוץ עמוק כזה.

נחום לנגנטל: אם אני זוכר נכון, 48 שעות אחר כך קיצצו 430 מיליון שקל בחינוך, כי עשו את זה flat .

נחום לנגנטל: הבוקר, כשהגיע ספר התקציב לוועדת הכספים, התברר לי שקיצצו 2% בכל משרדי הממשלה, וזה אומר קיצוץ נוסף של מעל 90 מיליון שקל בתקציב החינוך.

זבולון אורלב: רק בשוטף, ועוד 17 מיליון שקל בפיתוח.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת בשארה, אם תיקח 430 מיליון שקל ועוד 93 מיליון שקל, לאיזה סכום זה מגיע?

נחום לנגנטל: זה עובר את חצי המיליארד שקל.

נחום לנגנטל: אז עכשיו תסביר לי איך מחנכים.

שמואל הלפרט: אתה צריך להזמין את שרת החינוך לוועדה ולשאול אותה.

זבולון אורלב: המשמעות היא שאני לא יכול להצביע על התקציב.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת לנגנטל, אז אתה לא תצביע על התקציב?

נחום לנגנטל: אני פשוט לא מבין.

שמואל הלפרט: לפי הטיעונים שלך, האם אני יכול להבין שאתה לא תצביע על התקציב?

נחום לנגנטל: הרי בנושאי החינוך חבר הכנסת זבולון אורלב מבין הרבה יותר טוב ממני.

נחום לנגנטל: אני מסתכל אליו, ואני עושה את זה, מכיוון שאנחנו כל כך עסוקים בהכנת התקציב, ואין לנו אפילו זמן לישיבות סיעה.

נחום לנגנטל: אני שואל אותו, כמו שאני שואל אותו בישיבת סיעה בחדר שלנו למעלה: מה עושים?

עזמי בשארה: תראו איזו דילמה, ההתיישבות בשטחים או החינוך.

זבולון אורלב: זה לא נכון.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת בשארה, זרקת לי אתגר אדיר.

נחום לנגנטל: אני אענה לך.

נחום לנגנטל: מה אתה אומר, האם לתקצב את סל התרופות לנשים בסיכון לחלות בסרטן, או לתקצב חינוך לילדי ישראל?

נחום לנגנטל: הרי לך דילמה.

עזמי בשארה: זה לא דומה בכלל.

נחום לנגנטל: למה?

עזמי בשארה: – – –

נחום לנגנטל: חבר הכנסת בשארה, לעולם אל תלך על הכיוון – – –

שמואל הלפרט: חבר הכנסת לנגנטל, זמנך תם.

שמואל הלפרט: אנחנו מאוד מודים לך.

נחום לנגנטל: אני אומר רק דבר אחד ובזה אני אסיים, ברשותך, אדוני היושב-ראש.

נחום לנגנטל: אני חושב שעוד לא מאוחר, ואני לא יודע אם זה יתבצע בתקציב הזה, אבל הממשלה צריכה להעלות את החינוך לראש סדר העדיפויות שלה, כי זה העתיד שלנו, זה המחר שלנו.

נחום לנגנטל: אדם יתום הוא אדם שאין לו הורים.

נחום לנגנטל: מדינה יתומה היא מדינה שאין לה ילדים מחונכים, ואם אנחנו לא נדאג לזה, אנחנו נהיה ליתומים מבחינה ערכית.

נחום לנגנטל: תודה.

קולט אביטל: יש הבדל גדול בין הדוגמה שהבאת לבין העובדה שחלק גדול מההתנחלויות לא נחוצות.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת נחום לנגנטל.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת אמנון כהן – אינו נוכח.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת רחמים מלול – אינו נוכח.

שמואל הלפרט: כך גם חברי הכנסת יצחק סבן, יאיר פרץ, עופר חוגי, אברהם הירשזון, אופיר פינס-פז, יוסף פריצקי, יוסף לפיד, אברהם פורז, יהודית נאות, אליעזר זנדברג, ויקטור בריילובסקי, עמיר פרץ, חיים כץ, יחיאל לסרי, אלכסנדר צינקר, רומן ברונפמן.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, אני מודיע שהישיבה נעולה.

נחום לנגנטל: למה, אני צריך לדבר, אתה יודע כמה זמן לא דיברתי?

שמואל הלפרט: הרשימה שלי הסתיימה.

שמואל הלפרט: סליחה, היתה אי-הבנה.

עזמי בשארה: את חברת הכנסת קולט אביטל מזמן לא שמענו.

נחום לנגנטל: גם מרדכי משעני רוצה לדבר.

מרדכי משעני: בהחלט, גם אני רוצה לדבר.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, היתה כאן אי-הבנה.

שמואל הלפרט: אנחנו חוזרים לתחילת הרשימה.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת מיכאל קליינר ומיכאל איתן – גם הם לא נוכחים.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

שמואל הלפרט: אחריו – חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני באמת אמשיך באותו קו בנושא החינוך.

עזמי בשארה: חבר הכנסת זבולון אורלב, יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות, הקיצוץ שהיה בתקציב של השנה הזאת התבצע אחרי שתקציב החינוך הוקפא מאז שנת 1996.

עזמי בשארה: הוא בעצם קפוא מאז שנת 1996.

עזמי בשארה: בכל ממשלות ישראל לדורותיהן – מאז תקופת ההפרטה ומאז שהפער בין העניים לעשירים מתרחב – כל שר אוצר בא ואומר לך: נכון שמדיניות המיסוי לא צודקת ונכון שהפער החברתי מתרחב, אבל נשקיע בחינוך, כי החינוך הוא השקעה בבני-אדם, וההשקעה בחינוך של השכבות העניות תפצה על הפער המתרחב בין העניים לעשירים, על מדיניות המיסוי הלא-נכונה ועל העובדה שיש כלכלה קפיטליסטית פרועה לגמרי וכו'.

עזמי בשארה: ומה קורה?

עזמי בשארה: מתברר שאין גבול למדיניות לא צודקת מבחינה חברתית, והקיצוץ מגיע לחינוך אחרי חמש שנים של קיפאון בתקציב החינוך.

עזמי בשארה: אחרי רגרסיה, בא ממש קיצוץ לרוחב.

עזמי בשארה: אתה תיארת אותו כקיצוץ לרוחב, והוא ממש קיצוץ לרוחב.

עזמי בשארה: הוא ממש מקצץ את הראשים ומיישר מה שלא מתיישר, אפילו בלי דיאלקטיקה של מה צריך ומה לא והאם צריך לקחת ממי שיש לו כספים לחינוך אפור.

עזמי בשארה: מדובר בקיצוץ לרוחב, או כפי שאומרים, קיצוץ בבשר החי, לא בשמנת ולא בקצפת.

עזמי בשארה: והקצפת לא נמצאת במערכת.

עזמי בשארה: היא נמצאת מחוץ למערכת – כל מיני אמידים וכו' שיכולים לתת חינוך נוסף וכו'.

עזמי בשארה: אתה יודע טוב מאוד, שבסופו של דבר מי שהכי סובל מכך זה עיירות הפיתוח, החינוך הערבי והפרובינציה בכללה, ואולי החינוך הדתי – יכול להיות שגם הוא – שסובל ממילא מכמה בעיות.

עזמי בשארה: לדעתי, הוא עצמו סובל גם מבעיות פנימיות, תוכניות, אבל ללא שום ספק הוא גם סובל מחוסר תקציבים ומכך שמסתכלים עליו כאילו הוא משהו נוסף, משהו שלא היה צריך אותו וכו'.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אני בכל זאת לא מסכים לצורה שבה דיבר חבר הכנסת לנגנטל, שבדרך כלל מנסה ללבוש אצטלה של אובייקטיביות.

עזמי בשארה: אף-על-פי שהוא היה מנכ"ל משרד והוא איש ממש מוכשר, אני לא מקבל את האצטלה של הפרגמטיות ושל האובייקטיביות כשהוא הולך להצביע כאן בעד התקציב, ואני חושד – לפחות מבחינת הרקע האידיאולוגי של תנועת המפד"ל – שהוא מצביע בעד התקציב בגלל מדיניות ההתנחלויות של ממשלת ישראל ומה שהם קיבלו.

מוחמד כנעאן: הם קיבלו – – –

עזמי בשארה: ולבוא לכאן ולהתלונן ולהתבכיין על החינוך – אם תצביע נגד, אני מבין.

עזמי בשארה: אתה גם איש חינוך.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת בשארה, זמנך תם.

עזמי בשארה: אבל להתבכיין כאן ולהגיד לי שאין דילמה בין מדיניות ההתיישבות בשטחים והפריווילגיות שהיישובים בשטחים מקבלים לבין זה שמקצצים לעניים בארץ הזאת – לערבים, למועצות המקומיות הערביות, לחינוך וכו' – אני לא מסכים.

עזמי בשארה: יש דילמה, ועוד איך יש דילמה.

עזמי בשארה: תודה רבה, אדוני.

שמואל הלפרט: תודה, חבר הכנסת עזמי בשארה.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, ואחריו – חבר הכנסת תאופיק חטיב.

מוחמד כנעאן: לא קראת בעיתונים?

מוחמד כנעאן: אני כבר קראתי את זה.

מוחמד כנעאן: הם קיבלו – – –

עזמי בשארה: – – –

שמואל הלפרט: בבקשה, חבר הכנסת כנעאן.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, אני דיברתי קודם לכן על משרד החינוך ועל משרד הפנים.

מוחמד כנעאן: אני רק רוצה להפנות את תשומת לבו של יושב-ראש ועדת החינוך.

מוחמד כנעאן: אדוני חבר הכנסת זבולון אורלב, בישיבה אצלך בוועדה דיברו אנשי משרד החינוך על כך שהם מקציבים כ-1,245 חדרי לימוד.

מוחמד כנעאן: היום, כשאני מעיין בספר התקציב של משרד החינוך, אני רואה שמוקצבים 175 מיליון שקלים, שהם עלות של 345 חדרים – אפילו פחות ממה שהיה בשנת 2001, אדוני היושב-ראש.

זבולון אורלב: זה רק התקציב של חינוך.

זבולון אורלב: יש גם תקציב פיס.

מוחמד כנעאן: אפילו עם תקציב הפיס, שמהווה 50% מהעלות הזאת, לא מגיעים ל-50% ממה שהובטח, אדוני יושב-ראש ועדת החינוך.

מוחמד כנעאן: לכן, כשבאים לוועדה ומצהירים שם הצהרות ואומרים אמירות – הם לא מיישמים אותן בפועל ורק משקרים ועובדים עלינו ואומרים תמיד שרוצים לסגור את הפער הזה.

מוחמד כנעאן: לצערי הרב, זה לא כך.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, אם אני מסתכל בטבלה שהכנתי, אני רואה שבמשרד המדע, התרבות והספורט חלקה של האוכלוסייה הערבית הוא 1.9% מתקציב הפיתוח; במשרד לביטחון פנים חלקה הוא 0.8% – אפילו פחות מ-1%; בתקציב משרד החקלאות – 3.9%, פחות מ-4% מתקציב הפיתוח במשרד החקלאות, כשבמשרד שהשקיע כל כך הרבה ורצה לעשות את פרויקט בית-נטופה, ההקצבה היום בתקציב החדש היא אפס, לעומת ההבטחה שהיתה – 15 מיליון שקל לשנת התקציב של 2002, פשוט להזיז את הפרויקט החשוב הזה.

מוחמד כנעאן: ואם אני מסתכל, אדוני היושב-ראש, על משרד התעשייה והמסחר – חלקה של האוכלוסייה הערבית הוא 1.5% מסך כל תקציב הפיתוח במשרד הזה, כשהשרה דליה איציק מסתובבת במגזר הערבי, משמיצה את חברי הכנסת הערבים, ובכנס האחרון שהיה בדיר-אל-אסד השמיצה, ואמרתי לה – במקרה הייתי היחיד שהשתתף שם – "את שקרנית".

מוחמד כנעאן: ועובדה, מה שהיא נותנת היום למגזר הערבי זה רק 1.5% מהסך הכול: 3.274 מיליארדי שקלים.

מוחמד כנעאן: מתקציב הפיתוח של המשרד שלה היא נותנת 1.5%, אדוני היושב-ראש.

מוחמד כנעאן: שרה כזאת לא ראויה להיות במשרד הזה, וגם אין לה שום זכות מוסרית להשמיץ חבר כנסת ערבי או מנהיג ערבי.

שמואל הלפרט: נא לסיים.

מוחמד כנעאן: היא צריכה להתבייש במה שהיא עשתה ובמה שהיא לא עושה למגזר הערבי.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת כנעאן, זמנך תם.

מוחמד כנעאן: אני עוד לא דיברתי, אדוני.

מוחמד כנעאן: היו"ר ש' הלפרט: יש שעון, חבר הכנסת כנעאן.

מוחמד כנעאן: ועל כן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שבנושא של משרד התעשייה והמסחר זו ממש בושה וחרפה למשרד הזה ולמי שעומדת בראשו, שלא עשתה שום דבר מלבד דיבורים ומלבד שקרים שהיא מפיצה במגזר הערבי, והיא עוברת ממקום למקום ומכנס לכנס, אבל בפועל – עשייה אין.

מוחמד כנעאן: זו מפלגת העבודה, לצערי הרב.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת מוחמד כנעאן.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת תאופיק חטיב – אינו נוכח.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת אורי אריאל – אינו נוכח.

שמואל הלפרט: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה, ואחריה – חבר הכנסת אחמד טיבי.

קריאה: – – –

שמואל הלפרט: חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחרי חבר הכנסת טלב אלסאנע – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה וחבר הכנסת האשם מחאמיד.

שאול יהלום: – – –

טלב אלסאנע: הערבים מדברים, והיהודים סופרים את הכסף.

שאול יהלום: מה שאמר חבר הכנסת מוחמד כנעאן הוא, שהשרה לקחה את התקציב, ואת הנאומים השאירה לערבים.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בהזדמנויות שונות, כשעלה הנושא מי זה ילד בסיכון ואיך נגדיר ילד במצוקה, הרבה פעמים דיברנו על כך שמצוקה זה לא רק רעב ומצוקה זו גם העובדה שאין לך פינה להכין שיעורים, מצוקה זו גם העובדה שאין לך מחשב בבית, מצוקה זה גם שההורים לא יכולים לתת לך כסף לטיול, ועוד שורה של דברים שלגבי ילד הם חשובים ביותר וקובעים בעצם את מקומו בכיתה, בחבורת הילדים.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, אני רוצה לומר לכם בדאגה רבה ובכאב גדול, שאנחנו הולכים ומתרגלים לתופעה חדשה, שבה לא נצטרך לחפש הגדרות למצוקת ילדים, כי מצוקת הילדים תהיה מאוד פשוטה, יקראו לה: רעב, יקראו לה: אוכל לא משביע, יקראו לה: אוכל שלא מספיק לילד וכו'.

תמר גוז'נסקי: וכדי להמחיש לכם במה מדובר, היום היה לנו בוועדה לקידום מעמד הילד דיון בנושא מצבם של ילדים ומעמדם של ילדים בבתי-ספר והצלחתם בלימודים בהקשר של עבודת הוריהם.

תמר גוז'נסקי: המחקר לקח מדגם של מקבלי הבטחת הכנסה שגם יוצאים לעבודה.

תמר גוז'נסקי: לא אלאה אתכם בכל נתוני המחקר אלא אספר לכם, שאחד המשתתפים בדיון סיפר את הסיפור הבא, סיפור אמיתי מהחיים.

תמר גוז'נסקי: בגני-הילדים יש היום פנימיות-יום, ושם מאפשרים לילד שנשאר עד 15:30, לא רק להיות בגן, אלא גם לקבל ארוחה חמה בצהריים.

תמר גוז'נסקי: ובכן, הסיפור הוא כזה: נתנו לילד בגן ארוחה, והילד ביקש מהגננת שתיקח חלק מהארוחה ותעטוף את זה, כי הוא רוצה להביא את החלק הזה לאחיו בבית.

תמר גוז'נסקי: הסיפור הזה לא סופר לצורך תפוצה המונית, אבל אני חושבת שהוא ראוי לכך שחברי הכנסת שעומדים להצביע על קיצוץ של 12% בקצבאות הילדים, על שחיקת שכר המינימום, על חיסול ההגדלה של הבטחת הכנסה, שעומדים להצביע על שחיקת קצבאות השאירים וכל יתר הקצבאות של הביטוח הלאומי, להוציא קצבאות נכים, שעומדים להצביע על קיצוצים מרחיקי-לכת בחינוך וכו' – יזכרו את הסיפור הזה.

שמואל הלפרט: נא לסיים.

תמר גוז'נסקי: יש היום במדינת ישראל ילד בגן שלא גומר לאכול את ארוחת הצהריים ומבקש שיעטפו לו חלק מהאוכל, כי אחיו בבית – אין לו ארוחה כזאת.

תמר גוז'נסקי: ואם אנחנו מגיעים למדינה כזאת שבה ילדים מסתובבים רעבים – ואנחנו יודעים רק על הסיפורים שמגיעים אלינו, על הסיפורים שלא מגיעים אנחנו לא יודעים – הרי במדינה כזאת אני חושבת שאנחנו לא רוצים לחיות.

תמר גוז'נסקי: תודה.

שמואל הלפרט: תודה לחברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת אחמד טיבי, ואחריו – חבר הכנסת עסאם מח'ול.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, האמת היא שסיפרתי לחברי חבר הכנסת עסאם מח'ול על הנאום הקודם שלי.

אחמד טיבי: חשבתי שזה היה נאום רגיל, אבל קיבלתי עשרות טלפונים על הנאום הזה – נאום הים, היבשה והאוויר.

אחמד טיבי: כנראה לפעמים צריך לערב סוג של הומור, סרקאזם ורצינות על מנת לקלוע למטרה.

אחמד טיבי: אני מבטיח שבעתיד אחזור על ארגומנטים כאלה.

אחמד טיבי: אבל, אני רוצה להמשיך באותו קו שהתחלתי בו בשני הנאומים הקודמים, והפעם אדבר על תאונות דרכים וכבישים.

אחמד טיבי: אתחיל מצומת בכניסה הדרומית לטייבה, מול משטרת טייבה, שבו נהרגו ונפצעו עשרות אנשים.

אחמד טיבי: הצומת הזה נמצא בכניסה לכביש הטבעת, 24, של טייבה, ושם אין שילוט, תאורה או רמזור, אף שזה צומת סואן.

אחמד טיבי: זו הסיבה לתאונות הרבות שהתרחשו בכביש הזה.

אחמד טיבי: פניתי לשר התחבורה, למנכ"ל, למנכ"ל מע"צ וגם לסגן שר התחבורה.

אחמד טיבי: אני מקווה שזה בדרך לפתרון.

אחמד טיבי: כנראה לוקח הרבה זמן עד שאפשר להוציא לפועל טיפול יסודי בצומת בודד.

אחמד טיבי: אבל זה משקף את המצב הכללי של רחובות, כבישים וצמתים ואת מצב הבטיחות בדרכים.

אחמד טיבי: הרי בלאו הכי מבחינת שיעור ואחוז, אחוז תאונות הדרכים סמוך ליישובים הערביים גדול יותר בגלל תשתית לקויה, בגלל עומס עבודה גדול יותר, למשל, על נהגים ערבים, וגם בגלל מרחקים ארוכים יותר שנהג ערבי נוהג בזמן עבודה.

אחמד טיבי: הדבר גורם לתשישות ולירידה בריכוז שלו כנהג, והדבר מביא בסופו של דבר – – –

שאול יהלום: מאין אתה יודע שנהג ערבי נוהג יותר מנהג יהודי?

אחמד טיבי: כי בדרך כלל אצל יהודים מקומות העבודה קרובים יותר ליישובים שלהם.

אחמד טיבי: למשל, אזורי תעשייה.

שאול יהלום: אין מקומות רחוקים?

שאול יהלום: אין מקומות שצריך – – –?

האשם מחאמיד: זה לא אותו דבר.

אחמד טיבי: לפעמים נהג מהגליל צריך לנסוע עד באר-שבע או עד אזורי תעשייה במרכז הארץ, כאשר נהג יהודי נוסע ממרכז הארץ למקומות האלה.

שאול יהלום: אין יהודים?

אחמד טיבי: חבר הכנסת שאול יהלום, בדרך כלל לערבים אין אזורי תעשייה.

שאול יהלום: למה?

אחמד טיבי: אין להם אזורי תעשייה.

אחמד טיבי: בטייבה אין אזור תעשייה.

אחמד טיבי: בגליל, בדיר-אל-אסד אין אזור תעשייה.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת טיבי, נא לסיים.

שמואל הלפרט: זמנך תם.

אחמד טיבי: זמני תם, אבל הנושא של אי-שוויוניות באזורי תעשייה לא תם, ונחזור אליו בהמשך.

אחמד טיבי: תודה.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת אחמד טיבי, תודה.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה.

שמואל הלפרט: אחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לחזור ל"בגיר", לפיטורי העובדים ולסגירת המפעל.

עסאם מח'ול: כשמדובר ב"בגיר", צריך לצעוק ולדאוג שצועקים למלך שהוא עירום.

עסאם מח'ול: "בגיר" מסמל ומייצג מדיניות מסוימת, שבה ממשלת ישראל משתפת פעולה כדי להכות בתעשייה, במקומות העבודה שפועלים בישראל ומעסיקים עובדים ישראלים, כדי לדאוג לרווחיהם של בעלי העסקים.

עסאם מח'ול: מה קורה?

עסאם מח'ול: אנחנו מדברים וצועקים על כך שענף הטקסטיל, למשל, מוכה ופגוע, ומדי חודש אנחנו שומעים על עוד מפעל שנסגר ומעבירים אותו למקום שבו מחיר העבודה זול יותר – לפעמים לירדן, למצרים, למזרח-אירופה או למזרח-אסיה.

עסאם מח'ול: מה ההיגיון שעומד מאחורי זה?

עסאם מח'ול: הממשלה מסבסדת.

עסאם מח'ול: הרי הממשלה מציעה לנו גם בתקציב הזה שיפוי למעסיקים ולמעבידים, ומציעה לנו כל מיני הנחות וכל מיני ביטולי מסים על המעבידים, ואנחנו משלמים את המחיר.

עסאם מח'ול: תמורת מה?

עסאם מח'ול: תמורת זה שמקומות העבודה, התעשייה, בין היתר גם ידאגו לייצור וגם לרווחים של נותני העבודה, אבל גם לזכות העובדים לעבוד.

עסאם מח'ול: הממשלה באה ומשתפת פעולה עם המעבידים ואומרת: אם הם מרוויחים יותר במקום אחר – אז ממילא היא נותנת יד לסגירת המפעלים ולהעברתם למקום אחר מתוך דאגה אחת, להון של המעבידים האלה, שהם ירוויחו יותר.

עסאם מח'ול: השאלה שאני שואל פעם אחר פעם היא האם הממשלה שלנו יכולה לענות לנו על השאלה: של מי המדינה הזאת.

עסאם מח'ול: האם היא רק המדינה של ההון ושל בעלי ההון, או שהיא גם המדינה של העובדים?

עסאם מח'ול: אנחנו צריכים לשאול את השאלה.

עסאם מח'ול: אנחנו שומעים כאן את השר לנדאו, השר לביטחון פנים – –

שמואל הלפרט: חבר הכנסת מח'ול, זמנך תם.

שמואל הלפרט: אני מבקש מאוד.

עסאם מח'ול: אדוני, אני מסיים בזה.

עסאם מח'ול: – – וסגנו חבר הכנסת גדעון עזרא, פטריוטים ולאומנות וכו'.

עסאם מח'ול: אבל, אני שואל: מאין מייבא המשרד שלהם את מדי המשטרה בישראל?

עסאם מח'ול: האם הוא מייצר אותם בישראל?

עסאם מח'ול: האם עובדים ישראלים מייצרים אותם?

עסאם מח'ול: האם מפעלים ישראליים מועסקים בייצור המדים האלה, או שכאשר מדובר בהון הם הופכים להיות עבדים של ההון, ולא משנה איפה ייצרו את הדברים האלה?

עסאם מח'ול: לכן, יש קשר בין אותו מובטל לבין האטימות של הממשלה הזאת.

שמואל הלפרט: תודה.

עסאם מח'ול: לכן, יש קשר בין המאבק על סדר עדיפויות אחר במדינה הזאת לבין המאבק להפלת התקציב הזה והממשלה הזאת.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת עסאם מח'ול, תודה רבה.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

שמואל הלפרט: אחריו – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אם שמים לב מי נמצאים בדיונים ומי מגלים נוכחות במהלך הדיונים, מדובר באלה שהם מהאופוזיציה, או חברי הכנסת הערבים.

טלב אלסאנע: חבר הכנסת עסאם מח'ול, הסיבה היא, שכשאנחנו עסוקים בנאומים, הם עסוקים בספירת כספים, אם זה בוועדת הכספים או במהלך המשא-ומתן בין השרים.

טלב אלסאנע: לכן, ההשפעה איננה כאן.

טלב אלסאנע: אנחנו נקבל את המוגמר, לאחר שיסגרו את כל ההסכמים וכל העסקאות.

טלב אלסאנע: יביאו את זה להצבעה, וההצבעה תהיה אוטומטית.

טלב אלסאנע: אין כאן שיקול דעת.

טלב אלסאנע: כל ההסתייגויות – אף אחד לא יתייחס, ואף אחד לא מתייחס להנמקות ולנימוקים.

טלב אלסאנע: אין סיכוי להעביר כהוא זה מהעסקאות או הדילים שכבר נרקמים ונעשים במרתפי הכנסת.

טלב אלסאנע: יש מי שאומרים לשר האוצר: אנחנו לא מוכנים להסתפק בהתחייבויות שאתה תשמיע מעל הדוכן.

טלב אלסאנע: אנחנו רוצים cash money, מזומן, ואז הם מתחילים לספור את הכסף.

טלב אלסאנע: זה ייקח זמן, ואז גם ההצבעה תידחה.

טלב אלסאנע: היום לא תהיה הצבעה.

טלב אלסאנע: ההצבעה תהיה מחר, עד שיספרו את כל הכסף ויוודאו שהכול סגור, ילחצו ידיים ויביאו לכאן את חוק ההסדרים ואת חוק התקציב.

טלב אלסאנע: אבל אני רוצה לומר, שיש צורך בשינוי המגמה הזאת.

טלב אלסאנע: יש צורך בשינוי המדיניות.

טלב אלסאנע: המדיניות הכלכלית אינה צריכה להיות פרי עסקאות במרתפי הכנסת או בלילות חשוכים ועשיית דילים פוליטיים.

טלב אלסאנע: התקציב צריך להיות מחולק על-פי הצרכים הכלכליים והחברתיים של אזרחי המדינה.

טלב אלסאנע: לדעתי, יש צורך לראות את הנתונים שאנחנו מקבלים באופן מחזורי, כל חודש, של האבטלה ושל העוני, ולתת לכל אחד את חלקו הפרופורציונלי בתקציב המדינה, על-פי אותם פרמטרים.

טלב אלסאנע: ליישובים העניים, ליישובים מוכי האבטלה, ליישובים שבהם בעיות אמיתיות יש להעניק ולהיטיב את מצבם על מנת להרים אותם, לתת להם תנופה כלכלית ולתת תחושה שוויונית.

טלב אלסאנע: לא יכול להיות שיבואו בטענות אל ראשי הרשויות במגזר הערבי, חבר הכנסת מחאמיד.

טלב אלסאנע: לא יכול להיות דבר בלתי מתקבל על הדעת כזה.

האשם מחאמיד: מה המצב בקרב הבדואים ערביי ישראל?

האשם מחאמיד: מה קרה להם?

שמואל הלפרט: חבר הכנסת טלב אלסאנע, נא לסיים.

שמואל הלפרט: זמנך תם.

טלב אלסאנע: אני עוד לא התחלתי.

האשם מחאמיד: מה המצב של הבדואים?

שמואל הלפרט: עוד לא התחלת?

שמואל הלפרט: יש שעון.

טלב אלסאנע: אני רוצה להשיב על השאלה החשובה של חבר הכנסת מחאמיד.

טלב אלסאנע: אני לא יכול – – –

שמואל הלפרט: תשתדל רק להשיב על השאלה, ותסיים בבקשה.

טלב אלסאנע: כידוע לך, חברי חבר הכנסת מחאמיד, זה 53-50 שנים מבטיחים לאנשים האלה שבשנה הבאה – ופעם אמרו:

טלב אלסאנע: בשנה הבאה בירושלים – יטפלו ביישובים האלה.

טלב אלסאנע: עד היום 70,000 תושבים אזרחי המדינה, מדינת ישראל, שהיום מייצאת לסין את הטכנולוגיה המתקדמת, לשלוח לוויינים ליקום – – –

האשם מחאמיד: סילקו אותם.

טלב אלסאנע: אבל לאנשים האלה אין חשמל, אין דרכי גישה, והילדים עוברים מרחק של 70 קילומטרים כדי להגיע לבתי-הספר, שלא מחוברים לרשת כבישים.

טלב אלסאנע: המדיניות הבלתי-שוויונית הזאת היא בושה וחרפה.

טלב אלסאנע: זו מדיניות אפרטהייד, שהחוק הזה, חוק התקציב, מנציח אותה ולא מביא בשורה לשכבות העניות ולשכבות החלשות בחברה.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

שמואל הלפרט: אחריו – חבר הכנסת האשם מחאמיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שמעתי מהדורת חדשות לפני שעה בערך, בשעה 16:00, אם אני לא טועה; החדשה הראשונה במהדורת החדשות ב"קול ישראל" היום, ברשת ב', היתה, שחוק הנגב, שהתקבל כדי למנוע את אפלייתם לרעה של הבדואים, תושבי הכפרים הבלתי-מוכרים, יעלה כמה מיליונים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו חדשה מרעישה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו חדשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה כל כך חשוב, זה כל כך קריטי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי זה יפיל את התקציב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הבדואים הופלו לרעה בחוק הנגב הכללי, שעולה 1.5 מיליארד שקל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: החוק עולה 1.5 מיליארד שקל – זו לא בעיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו לא חדשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: את זה לא צריך לספר בחדשות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל הוסיפו 30 מיליון שקל על 1.5 מיליארד שקל – זה כבר הקש שישבור את גב הגמל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ולמה החדשה הזאת באה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה היא משודרת?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי עומד מאחוריה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האמת – אני לא יודע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא יודע מי עורך ומי משדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל אם נחקור את העניין הזה אני בטוח, אדוני היושב-ראש, שנמצא מישהו שם שפשוט דאג שהחדשה הזאת תשודר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי יהיו פה כמה קליינרים, כמה טרנספריסטים וכמה בלתי-שוויוניים, שיטרפדו את החוק הזה, אפילו ברגע האחרון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה לא? למה צריכים הבדואים בנגב לקבל?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה שהם לא יופלו לרעה גם במגורים, גם ביישובים לא-מוכרים, גם בלימודים וגם בתקציב?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם כאשר יש הטבה לנגב, אז לאלה לא צריך לתת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ומה שנאמר על הנגב, אדוני, נאמר גם על שאר חלקי המגזר הערבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי בבוקר – ואני לא יודע אם זה תוקן עכשיו ואם יש סיכוי לתקן זאת – שאפילו ברשויות המקומיות, כאשר מקצצים, לרשות ערבית יקצצו 2.6% ולרשות יהודית יקצצו 1.4%.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ככה, חד וחלק, ברור ביותר ובכתב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאן נגיע עם המדיניות הזאת?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאן נגיע עם ממשלות כאלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאן נגיע עם אפליות כאלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא יודע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל נדמה לי שפרנסי המדינה, ראש הממשלה וכל אחד לפי אחריותו וסמכויותיו, צריכים לענות על השאלה הזאת, וטוב אם יענו עליה בחיוב ובתיקון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נדמה לי שזה לא רק צודק, אלא זה גם מועיל וגם ראוי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

שמואל הלפרט: אחריו – חבר הכנסת האשם מחאמיד.

שמואל הלפרט: בינתיים, הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

ר' קפלן: תודה רבה.

ר' קפלן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונח על שולחן הכנסת לוח תיקונים להסתייגויות להצעת חוק שירות הביטחון הכללי, התשס"ב–2002.

ר' קפלן: תודה רבה.

שמואל הלפרט: תודה.

שמואל הלפרט: והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002), התשס"ב–2002

שמואל הלפרט: חבר הכנסת האשם מחאמיד, בבקשה.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, אני רוצה אולי להתחיל במקום שאתה בעצם סיימת בו, כשאמרת שזה לא עניין של הערבים הבדואים בנגב בלבד.

האשם מחאמיד: יש פה אוכלוסייה של מיליון אנשים.

האשם מחאמיד: אתה הזכרת שקיצצו מתקציב האוכלוסייה הערבית 2.5% ומהאוכלוסייה היהודית 1.5%, במקום להכפיל ולפחות לסגור פער.

האשם מחאמיד: אני לא אומר שיש לבוא עכשיו ולתת תקציבים מדהימים.

האשם מחאמיד: אבל אני בכל זאת רואה איזו נקודת אור במשהו, קצה אור, חוט של אור.

האשם מחאמיד: אני קורא בהצעת חוק ההסדרים את סעיף א(4).

האשם מחאמיד: שם כתוב:

האשם מחאמיד: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (זיכוי ממס לתושבי באר-שבע והנגב) (הוראת שעה), התשס"א–2001, של חבר הכנסת טלב אלסאנע, להלן הצעת החוק שלך.

האשם מחאמיד: כמובן, הייתי רוצה להיות חלק מהחוק הזה.

האשם מחאמיד: אני מקווה שאני חלק ממנו.

האשם מחאמיד: אני לפחות מרגיש שאני חלק מהחוק הזה, ואני מברך על כך.

האשם מחאמיד: אני מברך אותך.

טלב אלסאנע: זה חוק משותף.

האשם מחאמיד: אני מברך על כך, וזו נקודת אור.

האשם מחאמיד: אני חושב שזה אלמנטרי, כי אי-אפשר להשאיר חלק מהאוכלוסייה בלי אותן זכויות שאנשים אחרים כן מקבלים.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, אבל חוקים לחוד ומציאות לחוד.

האשם מחאמיד: הזכרתי זאת לפני שבוע-שבועיים אולי.

האשם מחאמיד: אחרי שאנחנו מביאים הצעות חוק – ואני מקווה שזה יבוצע – אתה מקבל את החוק ובסוף המצב נהיה יותר גרוע.

האשם מחאמיד: אני מקווה שפה לא יהיה אותו דבר.

האשם מחאמיד: ואביא דוגמה.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, היה חוק בדבר קליטת אקדמאים ערבים, והוא היה צריך להיות בוועדה.

האשם מחאמיד: נדמה לי שמר הולנדר אמר, שאחרי שהיה חוק כזה של קליטת אקדמאים ערבים, אחרי החוק מספר האקדמאים שנקלטו היה נמוך יותר.

האשם מחאמיד: אביא מספרים.

האשם מחאמיד: מהנתונים עולה, כי בשנת 2001 רק 8.4% – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי תסיים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: את כל המספרים תביא בנאום הבא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לך עוד הזדמנות לדבר, כך אני מניח.

האשם מחאמיד: אני רוצה להביא רק מספר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר, בבקשה.

האשם מחאמיד: 8.4% מהעובדים החדשים שנקלטו בשירות המדינה היו אזרחים ערבים.

האשם מחאמיד: 402 ערבים נקלטו מתוך 4,780 העובדים החדשים.

האשם מחאמיד: לעומת זאת, בשנת 2000, לפני החוק, לפני אישורו של החוק, 8.9% קיבלו עבודה.

האשם מחאמיד: החוק הזה בא ודפק את האקדמאים.

האשם מחאמיד: מה שדרוש פה, אדוני, ופה אני מסיים, זה שינוי תפיסה, שינוי קונספציה, ולא פה חצי מיליון ושם חצי מיליון.

האשם מחאמיד: דרוש שינוי תפיסה בראש.

האשם מחאמיד: יש פה אזרחים אחרים.

האשם מחאמיד: לא כולם במדינה הזאת חיים רק באזור תל-אביב והם רק יהודים.

האשם מחאמיד: יש פה אוכלוסייה ערבית שגם לה יש זכויות.

האשם מחאמיד: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת האשם מחאמיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת דוד לוי – איננו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מקסים לוי – איננו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מרדכי משעני, בבקשה.

מרדכי משעני: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מה כבר לא נאמר בדיון הזה על חוק ההסדרים וחוק התקציב, ונאמר חזק, חד וחריף?

מרדכי משעני: אני רוצה לטפל בנקודה של הרגישות החברתית.

מרדכי משעני: אמרו פה חברי כנסת לפני, שהתקציב הזה וחוק ההסדרים הזה אינם מביאים בשורה כלשהי לקשישים שהקצבה שלהם נשחקת.

מרדכי משעני: אין בהם שום בשורה למובטלים מבחינת יצירת מקומות עבודה.

מרדכי משעני: יש בהם משום שחיקה של כל הקצבאות, של שכר מינימום, ועוד כהנה וכהנה.

מרדכי משעני: אין ספק שמי שהביא את התקציב הזה – ממשלת ישראל, המנהיגות הכלכלית, ראש הממשלה ושר האוצר, גילו כאן חוסר רגישות חברתית משוועת.

מרדכי משעני: אני רוצה להביא דוגמה לסימפטום הזה שראיתי אך תמול-שלשום.

מרדכי משעני: הופיעה גברת מהשכבות החלשות באחת מתוכניות הטלוויזיה, תיארה עד כמה היא, ילדיה וחבריה וכל השכבה שלה נפגעת.

מרדכי משעני: אדוני היושב-ראש, לממשלה, למפלגת השלטון, היא אמרה: אתם הבטחתם לנו רגישות חברתית, והנה מה נתתם?

מרדכי משעני: ואז היא אומרת, שימו לב: לכם, לליכוד, אני לא אצביע יותר.

מרדכי משעני: מה אומר לה שר בממשלת ישראל ממפלגת הליכוד?

מרדכי משעני: אה, לא יכול להיות, למרות זאת את תצביעי לנו.

מרדכי משעני: והיא מתעקשת ואומרת: לא, אני לא אצביע לכם.

מרדכי משעני: והוא אומר: לא, את תצביעי לנו.

מרדכי משעני: זה סימפטום של חוסר הרגישות החברתית המשוועת של מפלגת השלטון הזאת.

מרדכי משעני: לא רק ששוללים מהחלשים את מעט העזרה והסיוע שמגיעים להם, מקצצים להם בזה, רוצים גם לשלול את דעתם, אומרים להם איך הם יצביעו, בטוחים בהצבעה שלהם.

מרדכי משעני: זה נושא אחד, אדוני.

מרדכי משעני: הנושא השני – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, הנושא השני יהיה בנאום הבא.

מרדכי משעני: לא, לא – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה זה: לא, לא?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זמנך תם.

מרדכי משעני: כבר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לך עוד 17 שניות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נושא אחר זה נאום אחר.

מרדכי משעני: טוב, אני אסכים ואסיים בזה.

מרדכי משעני: אבל אם יש לי 17 שניות, אני אנצל אותן.

מרדכי משעני: מכל מקום, אני חוזר על מה שאמרתי כאן ועל מה שאמרו חברים אחרים.

מרדכי משעני: אני חושב שזה בשום פנים ואופן לא תקציב של מדינה מתוקנת.

מרדכי משעני: לא רק ההתנהלות והדרך להגשתו ולקבלתו הן בלתי תקינות, אלא ביסודו הוא בלתי תקין, וגם חברי הממשלה יודעים זאת.

מרדכי משעני: לכן צריך להתנגד לתקציב הזה ולא לאפשר להעביר אותו.

מרדכי משעני: תודה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת משעני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בקריאת רשימת המסתייגים, וכמובן רק אלה שנוכחים באולם זוכים לעלות ולנמק את הסתייגויותיהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אבשלום וילן – בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריך הרשימה ארוכה, וחוזר חלילה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, הסתייגות אחת, שלוש דקות.

אבשלום וילן: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לדבר על דבר שלא קשור ישירות לחוק ההסדרים וכביכול לא לחוק התקציב, אבל הוא בעצם קשור מאוד לשניהם.

אבשלום וילן: כוונתי לשביתת הנכים, שנמשכת כבר זה היום ה-52 או ה-53, ומוצא אין.

אבשלום וילן: אתמול נאמר, כמדומני בערוץ-1, שבתקציב הוקצבו כ-450 מיליון שקלים לפתרון הסוגיה.

אבשלום וילן: שאלתי היום את מנכ"ל האוצר בישיבת ועדת הכספים אם אמת הדבר, והוא אמר: שקר וכזב, לא הוקצב שקל.

אבשלום וילן: אם לא הוקצב שקל ואין רזרבה נכון להיום, לאחר שמולאו כל ההתחייבויות אקסטרה, אקסטרה לארג', אקסטרה-אקסטרה לארג', לחרדים – בעצם תקציב מדינת ישראל הוא ללא כל רזרבה.

אבשלום וילן: אני רוצה לשאול כמה שאלות את חברי אנשי הקואליציה, את ראש הממשלה ושר האוצר, שלא נכחו אתמול בפתיחת הדיון, את ראש הממשלה שמחר נוסע לארצות-הברית להיפגש עם הנשיא בוש, ולמרות 53 יום של שביתת הנכים עדיין לא ישב אתם יום אחד.

אבשלום וילן: אני יודע שמדובר פה בפערים כספיים לא פשוטים.

אבשלום וילן: חברי אילן גילאון מלווה את המאבק הזה מהיום הראשון, וחבר אחר שלנו מסיעת מרצ, רן כהן, בשיתוף סיעות נוספות, גיבש הצעה לגישור בניסיון להגיע לפתרון כלשהו.

אבשלום וילן: אבל עוד לפני שלב הפתרונות, אני רוצה לדבר קודם כול על הבעיה.

אבשלום וילן: איך יכול להיות שבמשך 53 ימים ראש ממשלה נבחר לא ישב דקה אחת עם הנציגות של אותם אנשים?

אבשלום וילן: איך יכול להיות שזולת שתי פגישות אקראי שקיים שר האוצר, לא ישבו אתם?

אבשלום וילן: היו אומרים להם: אתם יודעים מה?

אבשלום וילן: אתם לא צודקים.

אבשלום וילן: או: אתם צודקים, אבל הבעיה שלכם קשה מאוד לפתרון בתנאי המשק הישראלי, ולכן אנחנו מציעים א', ב', ג', ד', ה'.

אבשלום וילן: מעניין, עם החרדים הם ישבו בשבוע האחרון בלי סוף.

אבשלום וילן: עם שר הפנים, שר העבודה והרווחה, שר הבריאות – ישבו גם ישבו עוד שעה ועוד שעה ועוד שעה.

אבשלום וילן: שום שר ממפלגת העבודה לא היה מוכן אפילו להיות השר המייצג בדיונים האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: משפט מסכם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ולאור כל האמור לעיל?

אבשלום וילן: לאור כל זאת, הזעיקו את חבר הכנסת ויצמן שירי, שהפך לשר מייצג, וישבו וגמרו תקציב.

אבשלום וילן: בעיית הנכים היא בעיה מאוד קשה.

אבשלום וילן: אבל איך זה יכול להיות, אדוני היושב-ראש, ששלשום בלילה ויתרו לכל שרי ש"ס על 2% קיצוץ?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: במשרדי ש"ס לא יהיה קיצוץ של 2%?

אבשלום וילן: ודאי שלא, משום שהם מורמים מעם, משום שבלעדי ההצבעה שלהם כביכול לא עובר תקציב.

אבשלום וילן: יש שווים ושווים יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, אני מציע שזה יהיה הנושא לנאום הבא, כי זמנו של אדוני תם.

אבשלום וילן: חברי אילן גילאון תיכף יסביר את כל הבעיה בהרחבה.

אבשלום וילן: אני מציע לך לתת לו יותר משלוש דקות לנושא.

אבשלום וילן: אבל איך יכול להיות שראש הממשלה ושר האוצר סירבו אפילו לשבת עם הנכים, ולשרי ש"ס נתנו את האתנן בסכום של מאות מיליונים – לא משום שצריך, אלא רק משום שיש להם אצבעות בכנסת?

אבשלום וילן: כסדום ועמורה היינו, אדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תנסה לענות לנו על זה בנאום הבא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת וילן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת מוסי רז, יוסי שריד, רן כהן וזהבה גלאון – אינם נוכחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אילן גילאון – בבקשה, אדוני.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, יש סרט "הם יורים גם בסוסים".

אילן גילאון: אבל כמה שזה נורא שיורים בסוסים, יש אפילו דברים יותר גרועים מאשר לירות בסוסים.

אילן גילאון: אדוני יודע שאצלנו הם יורים גם במפגינים ערבים, אזרחים ישראלים, הם יורים גם בנכים, הם יורים גם בזקנים, הם יורים בילדים.

אילן גילאון: הם יורים בכל מה שקל לירות בו, אדוני, כי קל לירות בו.

אילן גילאון: אולי ראש הממשלה אריק שרון יירשם בהיסטוריה כמנצח הגדול על עגלות הנכים שנמקות כאן בחוץ, מתוך ייאוש, אחרי 52 ימים, כשלא נותרה להם לפליטה אפילו אפשרות אחת כדי לקום מתוך מצבם בכבוד, והם נמצאים במצב של אי-כבוד כבני-אדם, משום שבני-אדם אחרים שאינם בני-אדם, אדוני, וזה מה שהסתבר, לא מכבדים אותם.

אילן גילאון: כי אתה יודע, אדוני, לא מדובר אפילו בפתרון הכספי.

אילן גילאון: לפני שאנחנו מדברים על הפתרון הכספי, מדובר בבעיה אנושית פשוטה מדרגה ראשונה.

אילן גילאון: אתה ראש ממשלה, קברניט של מדינה, אנשים נמקים 52 ימים בקור הנורא, הירושלמי.

אילן גילאון: אתה יודע, אדוני, אני דווקא לא סובל מקור, תמיד אני סובל מחום, תמיד חם לי.

אילן גילאון: אתמול בערב הייתי שם וקפאתי מול שער-פולומבו, לשם הגיעו הנכים.

אילן גילאון: האיש הזה, ראש הממשלה, לא בא אפילו להגיד להם בוקר טוב פעם אחת – אולי קר, אולי כוס תה.

אילן גילאון: אפילו אשתו של נתניהו הביאה פעם פיצה לסטודנטים.

מוחמד כנעאן: יש לו זמן לחיסולים, אין לו זמן לתקציב.

אילן גילאון: כן, כי הרבה יותר קל להתעסק עם ערפאת ולשבור הליקופטרים.

אילן גילאון: נראה לי שהוא רוכש ניסיון כדי לשבור גם עגלות נכים.

אילן גילאון: כך הוא יירשם, הגיבור הזה אריק.

אילן גילאון: ודאי שהבעיה סבוכה, הדברים עולים כסף, ובכלל להחזיק מדינה, אדוני, זה עולה כסף, מה לעשות.

אילן גילאון: זה דבר די יקר.

אילן גילאון: כל מי שמחזיק מדינה יודע שיש הוצאות.

אילן גילאון: אי-אפשר בלא זה.

אילן גילאון: השאלה המרכזית היא מהו סדר העדיפויות.

אילן גילאון: אמר חברי אבשלום וילן קודם ואמרו קודמיו, שבזמן שכל האחרים רופדו, כל אלה שמייצגים את האינטרסים של הסקטורים, אותם שרים חברתיים – תסלח לי, אדוני – פרי הבשן המודרניים, המשמינים היום מנחת, אלה שהיו צריכים להיות אחראים לעבודה ורווחה והם אחראים לאבטלה ומצוקה, אלה ששמים וילונות במכוניות השרד שלהם כי קשה להם לראות את העוני דרך החלון, לא טרחו ולא השקיעו אפילו מאמץ קטנטן כדי לנסות ולראות אולי אפשר להעביר מה שבקלות אני יכול להציע.

אילן גילאון: אומרים שיש 50 דרכים לעזוב את אהובתך.

אילן גילאון: אני אומר שיש 700 דרכים לפתור את הבעיה הזאת.

אילן גילאון: זה הרבה יותר קל מאשר לעזוב את אהובתך.

אילן גילאון: הדבר הזה לא קרה, וזה נמשך 52 יום.

אילן גילאון: זה עלול להימשך גם הלאה, אדוני, מסיבה אחת, מהסיבה שממשלת ישראל, שמבקשת בכל מאודה להיות חברת אחזקות, שמתרועעת בכל מיני מסיבות ובכל מיני קוקטיילים, שרק סידור הפרחים, סידור הדלעת המקושטת עם פסלי החמאה בקרח, בכל מיני מלונות פאר, כנס קיסריה, כנס דוניה וכנס "עמה" עולים יותר מאשר משפחה אוכלת במשך שלושה חודשים – אם לדבר הזה לא ייקרא עיוורון ואטימות ורוע ורוע ורוע, אין לי שם אחר לקרוא לדבר הזה.

אילן גילאון: לכן, יקום הציבור, משום שמן הבית הזה, 93 חברי כנסת מביאים הצעה וחותמים עליה, וראש הממשלה שם פס כי זה לא מזיז לו כלל, כי הוא האיש החזק, הוא מרגרט תאצ'ר הישראלי, אותה הוא משחק.

אילן גילאון: הוא מספיק גרוע בפני עצמו, הוא לא צריך לחקות אף אחד אחר.

אילן גילאון: תודה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לחבר הכנסת אילן גילאון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריה – חברות הכנסת נעמי חזן וענת מאור, אם תהיינה כאן.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אם אנחנו מדברים על התקציב ועל חוק ההסדרים, לפי דעתי היה ראוי שלפחות אחד משרי הממשלה יהיה נוכח, לפחות לשמוע את הטענות של בני-האדם.

חוסניה ג'בארה: אם יש אנשים שלא מרגישים את בני-האדם, שילכו להתעסק בחיות, בכבשים אולי.

חוסניה ג'בארה: מה שאמר ידידי גילאון, זה דבר לא אנושי לא להתייחס לאנשים נכים ששובתים 53 ימים בקור.

חוסניה ג'בארה: אני רוצה לראות את האדם החזק ביותר בממשלה הזאת, שיהיה מסוגל לשבת שעתיים רצופות בקור של ירושלים, רק שעתיים.

חוסניה ג'בארה: אף אחד, אדוני היושב-ראש, לא יכול לעשות את זה, והוא לא מרגיש את הכאב, את הקור, את הרעב, את המצוקה של האנשים האלו.

חוסניה ג'בארה: כל אדם שלבו פועם צריך להרגיש את האנשים האלו.

חוסניה ג'בארה: זה לא סקטור, זה לא מגזר מסוים שלא רוצים לטפל בו, זה לא המגזר הערבי, אדוני היושב-ראש, שמפקירים אותו 53 שנים, אלה בני-אדם שיש להם גם רגשות ויש להם גם משפחות.

חוסניה ג'בארה: כל אדם מייצג עולם ומלואו.

חוסניה ג'בארה: צריכים להתבייש ולהתעשת ולענות לאנשים האלה, לפתור את מצוקתם.

חוסניה ג'בארה: 1,741 שקל, אדוני היושב-ראש, אי-אפשר לקנות בזה נעליים לאנשים האלה, שמתענים ונמצאים במצוקה קשה כזאת.

חוסניה ג'בארה: המצוקה הזאת חוצה מגזרים, אדוני היושב-ראש.

חוסניה ג'בארה: היא לא חוצה גבולות אצל הממשלה הזאת, וצריכים להתייחס בהתאם.

חוסניה ג'בארה: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת חוסניה ג'בארה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברות הכנסת נעמי חזן וענת מאור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת אמנון רובינשטיין, נחום לנגנטל, יגאל ביבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחרי חבר הכנסת אורלב – חברי הכנסת אמנון כהן, רחמים מלול, יצחק סבן.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בפעם הזאת שאני כאן עולה לדוכן המכובד אני רוצה לדבר על חוק שמופיע בחוק ההסדרים, שאני קורא לו חוק הקלקולים, והוא התליה או בשפת העם דחייה של חוק חינוך חינם לילדים חולים.

זבולון אורלב: לצערנו, יש אלפי ילדים שמסיבות בריאות אינם יכולים לבקר בבית-הספר.

זבולון אורלב: חלקם מאושפזים בבתי-חולים.

זבולון אורלב: בבתי-החולים שבהם יש מחלקות ילדים, בדרך כלל פועל גם בית-ספר, והילדים מקבלים שירותי חינוך.

זבולון אורלב: אבל יש אלפי ילדים שמאושפזים לא במחלקות ילדים, או שהם מרותקים לבתיהם ימים ארוכים בגלל מחלות.

זבולון אורלב: חלקם משום שהם מקבלים תרופות ודרושה להם סביבה סטרילית, בעיקר ילדים חולי סרטן, וחלקם ילדים שזקוקים לטיפול רפואי צמוד בבית.

זבולון אורלב: כיום אין הסדר ממלכתי לחינוך הילדים האלה, והם מפסידים לימודים.

זבולון אורלב: על הפגיעה הקשה שהם נפגעים כילדים חולים מוסיפה המדינה פגיעה ולא מאפשרת להם לקבל שירותי חינוך סבירים.

זבולון אורלב: גם אם יש עמותות שמסייעות, יש עמותת "טללים" שעושה עבודה טובה, אבל המדינה כמדינה מתנערת מהחובה של החינוך.

זבולון אורלב: כידוע, חוק חינוך חובה הוא לא חוק חינוך חובה שהמדינה חייבת לתלמידים, אלא התלמידים חייבים ללמוד.

זבולון אורלב: ולכן, ועדת החינוך והתרבות השלימה חקיקה שיזם מי שהיום הוא השר לביטחון פנים, השר עוזי לנדאו.

זבולון אורלב: לצערנו, זו הפעם השנייה שביוזמת האוצר החוק הזה נדחה, אף-על-פי שהיתה מוכנות ונכונות לבצע את החוק הזה בהדרגה.

זבולון אורלב: אז בואו ונדע שיש ילדים חולים, שלמדינת ישראל אין כסף לתת להם שירותי חינוך והם מפסידים שנות לימודים בכל שלבי החינוך.

זבולון אורלב: אומנם, בלחץ שלנו, ועדת הכספים אישרה לתת באופן וולונטרי מחוץ למסגרת החוק כ-4 או 4.5 מיליוני שקלים, אבל ברור שזה לעג לרש ושזה לא עונה על הבעיה.

זבולון אורלב: אני מאוד מקווה, שחברי הכנסת שצריכים להצביע היום יעשו חשבון נפש על מי הממשלה שלנו גיבורה, על מי הממשלה שלנו אמיצה, למי נותנים תשובות שליליות ולמי נותנים תשובות חיוביות.

זבולון אורלב: הממשלה נתנה תשובה שלילית לילדים חולים, אין לה כסף ללמד אותם, זו ממשלתו של שרון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת זבולון אורלב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יגאל ביבי, אני אזמין אותך מפני שכנראה היתה כאן טעות.

יגאל ביבי: חבר הכנסת לנגנטל לפני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם כך, נמשיך ברשימה על-פי הסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נכון שהוא מופיע אחרי חבר הכנסת אורלב, אני מסכים, היתה טעות ולכן הוא היה צריך להיות אחרי אורלב, אבל קראתי את שמך ולא היית כאן.

מיכאל קליינר: אז אני מתנגד.

מיכאל קליינר: קודם הופעתי שם אחד אחרי, וחיכיתי סבב שלם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין כאן עניין לוויכוח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת ביבי, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין כאן עניין לוויכוח, אני לא מוכן לשמוע שום מלה בעניין הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת ביבי.

תמר גוז'נסקי: חבר הכנסת קליינר, איך אתה מצביע?

מיכאל קליינר: בעד התקציב.

תמר גוז'נסקי: אז למה אתה יושב פה?

יגאל ביבי: כבוד היושב-ראש, רבות דובר כאן על החינוך.

יגאל ביבי: אני רוצה לומר לחברי הכנסת ולעם ישראל, התקציבים שיאושרו ביממה הקרובה הם עצומים, מאות מיליארדים.

יגאל ביבי: לצערי, הממשלה הזאת לא יודעת איך לעבוד עם המיליארדים ואיך לטפל בהם, זה העצוב ביותר.

יגאל ביבי: אם לא היה כסף – אז אין כסף.

יגאל ביבי: בשנות ה-50 לא היה כסף, אבל המדינה ידעה לקבוע סדרי עדיפויות, ידעה שצריך קודם כול לספק אוהל לאנשים שלא יהיו בגשם.

יגאל ביבי: היא ידעה שהחינוך זה הדבר החשוב ביותר.

יגאל ביבי: היא ידעה, שכאשר יש מובטלים ואין עבודה, צריך לספק ארוחה חמה לילדים, חשוב מאוד שיהיה להם אוכל.

יגאל ביבי: היום יש ילדים רעבים, יש ילדים שלא יכולים ללמוד במוסדות חינוך יוקרתיים, והממשלה הזאת מוציאה מיליארדים רבים אבל לא קובעת סדרי עדיפויות.

יגאל ביבי: רבותי, אני שמח שכבן למשפחה מרובת ילדים גדלתי בשנות ה-50, כשלא היה כסף, ולא בשנים האלה.

יגאל ביבי: מסכנות המשפחות מרובות הילדים שאין להן הכנסה.

תמר גוז'נסקי: אפילו ארבעה ילדים זה כבר קשה.

יגאל ביבי: אפילו שניים זה קשה.

יגאל ביבי: מסכנים העניים היום.

עזמי בשארה: תמיד העניים מסכנים.

יגאל ביבי: לא, בשנות ה-50 הם לא היו מסכנים.

תמר גוז'נסקי: הכול יחסי.

יגאל ביבי: הם לא היו מסכנים, חבר הכנסת עזמי בשארה.

יגאל ביבי: בשנות ה-50 למדתי חינם בישיבת "בני עקיבא", כי הייתי בן למשפחה של 11 ילדים.

יגאל ביבי: היום אין דבר כזה.

יגאל ביבי: אם הייתי גדל היום, הייתי צריך לשלם 1,400 שקל בחודש, ואם לא היה לי כסף, לא הייתי יכול ללמוד.

יגאל ביבי: בבית-ספר יוקרתי בירושלים צריך לשלם 800 שקל בחודש, עני לא יכול ללמוד בבית-ספר יוקרתי.

יגאל ביבי: רבותי, כל זמן שלא יאפשרו שוויון בחינוך, לא תהיה אינטגרציה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת ביבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת אמנון כהן, רחמים מלול, יצחק סבן, יאיר פרץ, עופר חוגי, אברהם הירשזון, אופיר פינס-פז, יוסף פריצקי, יוסף לפיד, אברהם פורז, יהודית נאות, אליעזר זנדברג, עמיר פרץ, חיים כץ, איתן כבל, יחיאל לסרי, אלכסנדר צינקר, רומן ברונפמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מיכאל קליינר, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: חבר הכנסת קליינר, תסביר לנו, למה אתה תומך בתקציב?

מיכאל קליינר: כבר הסברתי.

עסאם מח'ול: תסביר עוד הפעם.

תמר גוז'נסקי: זה נכון שזה משום שהתקציב הוא לא טוב לערבים?

תמר גוז'נסקי: זה בגלל זה?

מיכאל קליינר: חברת הכנסת גוז'נסקי, אם לא הייתי רואה את החיוך על פנייך, אפילו הייתי כועס.

מיכאל קליינר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני יושב מדי פעם באולם ואני גם שומע אצלי בחדר, עולים כאן חברי הכנסת ורובם מעלים טענות נגד התקציב שלא פותר בעיות.

מיכאל קליינר: חברת הכנסת ג'בארה דיברה על המגזר הערבי.

מיכאל קליינר: חבר הכנסת אורלב דיבר על חוק חינוך חינם לילדים חולים, שהוא חשוב ובוטל.

מיכאל קליינר: אני מניח שחברי כנסת דיברו על הנכים, שאנחנו רואים כל יום בדרכנו לכנסת או באי-דרכנו לכנסת את מצוקתם.

מיכאל קליינר: ניגשים אלי כל פעם במסדרונות קבוצות על מנת להגדיל את התקציב למשרד זה או אחר, כי פה קיצצו את בתי-התמחוי של משרד הקליטה – להגיד שיש משהו שבאופן אינסטינקטיבי התגובה שלי אליו תהיה, מה פתאום, זה לא צודק?

מיכאל קליינר: אין דבר כזה, כולם צודקים, כולם משכנעים.

מיכאל קליינר: אני השתכנעתי מכל הדוברים ששמעתי קודם ואחר כך, שהתביעות הן הגיוניות ורצויות.

מיכאל קליינר: אבל מה לעשות, חברת הכנסת גוז'נסקי – ופה תגובתי על השאלה שלך – שאני יודע, אם ייענו אפילו למחצית התביעות האלה, התקציב בערך יוכפל, ואי-אפשר להכפיל את התקציב, מכיוון שמי שמשלם את התקציב הזה בסופו של דבר, ב-90% הם אזרחי מדינת ישראל מאמצע העשירון העליון עד העשירון החמישי-שישי.

תמר גוז'נסקי: יש לך תשובה למה הגדילו להם את המסים רק ב-0.5%?

מיכאל קליינר: רגע.

מיכאל קליינר: יותר נמוך לא משלמים מסים, להיפך.

מיכאל קליינר: זאת אומרת, חצי מהציבור הוא רק צרכן של תשלומי העברה והעברות.

תמר גוז'נסקי: באמת?

תמר גוז'נסקי: ומע"מ הוא לא משלם?

תמר גוז'נסקי: ארנונה הוא לא משלם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת גוז'נסקי, תודה רבה.

מיכאל קליינר: אני מדבר מבחינת מס הכנסה.

מיכאל קליינר: מע"מ הוא משלם על צריכה.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, שיהיה כאן קצת מעניין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כן, אבל אני מבקש לאפשר לו גם לסיים.

מיכאל קליינר: בעבר בדיונים כאלה נתנו רבע שעה והיה אפשר לפתח.

מיכאל קליינר: היות שיש רק שלוש דקות ויש גם חברי כנסת שרוצים לדבר – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי יש עכשיו הסכמות חדשות.

מיכאל קליינר: אז אני מתנצל.

מיכאל קליינר: לדעתי היה צריך להיות דיון כזה עם שאלות ותשובות, אבל אני אנסה לתת תזה, ואני צריך לסיים אותה עוד מעט, לכן אני מסיים את הרעיון ולא אוכל לענות על קריאות ביניים.

מיכאל קליינר: בסופו של דבר אין ברירה, כל תוספת של הוצאה תיפול בעיקר על שכמם של בני המעמד הבינוני והשכירים בני המעמד הבינוני.

מיכאל קליינר: אין מישהו אחר.

מיכאל קליינר: המאיון העליון, אתה לא יכול עוד להעמיס עליו.

מיכאל קליינר: צריך אולי להעמיס עליו עוד מבחינת כסף, זה לא כל כך משמעותי.

תמר גוז'נסקי: למה?

מיכאל קליינר: בין השאר כי יש היום עולם פתוח, ואם הוא יברח מכאן ורק יחזיק כאן דירת נופש, ויעתיק את עיסוקו למקום אחר, אנחנו נהיה כמו אלבניה או כמו ברית-המועצות לשעבר, שאני יודע שבעבר היו לך סנטימנטים אליה.

מיכאל קליינר: במשטרים שבהם כולם שווים, בסופו של דבר כולם היו שווים הרבה פחות, ברמה שהתייצבה הרבה מתחת לרמה של שכר המינימום אצלנו, ואפילו של הנכים אצלנו.

מיכאל קליינר: ואת זה אנחנו רוצים למנוע, ובכלכלה חופשית יש מגבלות.

מיכאל קליינר: ומשפט אחרון אחרון – אחד הדברים, מדברים פה על חלוקת תקציבים הגיונית; דיבר חבר הכנסת ביבי.

מיכאל קליינר: כנסת שמחוקקת הוצאות, פה להקים בית-חולים, פה להקים בית-ספר, שלא תבוא ותטיף לממשלה על חלוקת כספים הגיונית.

מיכאל קליינר: ולכן אני אצביע בעד התקציב.

מיכאל קליינר: אילו חשבתי שאפשר לקצץ מהתקציב, הייתי מצביע נגד התקציב, אבל היות שהחשש שלי הוא, שאם ייפול התקציב יוסיפו כל מיני הוצאות לפי דרישות של חלקים שונים מהבית – – –

תמר גוז'נסקי: או יהיו בחירות מוקדמות.

מיכאל קליינר: באופן כזה, אם יהיו בחירות, ההוצאה תגדל עוד יותר, עד כדי כך שיום אחד אולי יגדילו את השיק לנכה, אבל הוא יקבל שיק שחתום עליו שר האוצר ולשיק לא יהיה כיסוי.

מיכאל קליינר: את זה אני רוצה למנוע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת קליינר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מיכאל איתן – איננו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: אתה לא חושב שזו מדיניות בלי כיסוי?

מיכאל קליינר: – – – דעתי על המדיניות, אומנם בכיוון הפוך משלך, ידועה.

צבי הנדל: מה קורה עם הקומוניזם?

תמר גוז'נסקי: החיים פורחים – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת קליינר טעה, לדעתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא בטוח אם זו טעות, אבל הוא הסתכן באמירה שהיו פעם לחברת הכנסת גוז'נסקי סנטימנטים לברית-המועצות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השאלה אם "היו" זה באמת מדויק.

מיכאל קליינר: היא פשוט לא קיימת.

מיכאל קליינר: אם היא היתה קיימת, היו עדיין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת בשארה, בבקשה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, יש כמה חברי כנסת כאן שכאילו לובשים אצטלה של שוחרי שוק חופשי ונאורות, חבר הכנסת קליינר הוא אחד מהם.

עזמי בשארה: יש חבר כנסת אחר שטען פעם שהוא מהשמאל – אבל יש לוגיקה לדברים, אי-אפשר גם להיות שוק חופשי לגמרי ולהישאר בשמאל – שזה אברהם פורז, ועוד כמה שעומדים כאן ותמיד מדברים על המעמד הבינוני העליון, המסכן, שצריך לסחוב מאחוריו את המדינה.

עזמי בשארה: המדינה היא שלו, מה לעשות, אדוני חבר הכנסת קליינר, איזה שלו.

עזמי בשארה: הוא משלם מסים בסופו של דבר כדי שיחזיק משטרה ויחזיק צבא ויחזיק מדינה ויחזיק את העניים שלא יעשו מהפכות, כמו שהיה ברוסיה בתחילת המאה ה-20.

עזמי בשארה: בסופו של דבר, האינטרס שלו לשלם מסים, האינטרס שלו שבריאותם של הפועלים תהיה בסדר, שיבואו לעבוד, האינטרס שלו שאנשים ייהנו מרווחה חברתית כדי שלא תהיה תסיסה חברתית.

עזמי בשארה: שלא ידברו כאן כאילו העניין של מיסוי הוא מין מעמסה.

עזמי בשארה: בסופו של דבר האחד משלים את השני.

עזמי בשארה: אם אתה לא רוצה סוציאליזם, אתה חייב לא ליצור שוק חופשי פרוע.

עזמי בשארה: שוק חופשי פרוע יוצר את סוג הדברים שהיו באירופה במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20.

עזמי בשארה: אתה צריך למצוא את האיזון של הצדק החברתי, והאיזון של הצדק החברתי מצריך חלוקת עוגה צודקת.

עזמי בשארה: וחלוקת העוגה במדינת ישראל היא לא צודקת, מכיוון שהיא סקטוריאלית, היא לא אזרחית.

עזמי בשארה: פה נציגי הסקטורים הגדולים, האליטות שלהם בעצם מה הן?

עזמי בשארה: אתה חושב שהציבור של ש"ס מפיק איזו תועלת ממה שהם עושים?

עזמי בשארה: הם מחזקים את האליטות המסוימות של סקטורים, ואין פה נציגות אזרחית.

עזמי בשארה: האזרח שלו עסוק ב – – –.

עזמי בשארה: כלומר, אזרח שהוא לא מהמעמד הבינוני-הגבוה אלא מהמעמד הבינוני-התחתון, מי מייצג אותו פה?

צבי הנדל: עזמי בשארה מייצג אותו.

עזמי בשארה: או ציבור השכירים, מי מייצג אותו פה?

עזמי בשארה: בטוח לא המתנחלים של גוש-קטיף, שיש להם סקטור חזק, והם דאגו רק לדבר אחד – לקבל הזרמת כסף להתיישבות.

עזמי בשארה: והשכירים, שהם ערבים ויהודים – אגב, אני רוצה לרענן את זיכרונכם, חברים יקרים, שהשכירים הערבים הם באותם איגודים מקצועיים עם השכירים היהודים ואין להם שום נטייה לפרוש, כלומר כאשר יש מאבק של איגוד מקצועי בעניין המורים, בעניין שכירים אחרים, גם ערבים וגם יהודים מתייצבים יחד, יש אינטרס אזרחי משותף במדינה הזאת.

עזמי בשארה: מי מייצג אותו פה, מי?

עזמי בשארה: עמיר פרץ מייצג חברות גדולות, ועדי פועלים של חברות גדולות, והוא הפך את ההסתדרות לחנות פרטית שלו ועשה את הבחירות ואת כל הקונספירציות הכי זולות שלמדו במפא"י בחשאי אפילו, במחתרת, כדי לשלוט בהסתדרות.

עזמי בשארה: זה עמיר פרץ.

עזמי בשארה: אני רוצה לדעת מי בכנסת הזאת מייצג את האזרחים.

עזמי בשארה: ואנחנו הערבים אפילו כסקטורים כבר לא יכולים לפעול, כי אף אחד לא יושב אתנו, לא מדבר אתנו כסקטור.

צבי הנדל: עזמי, משפט אחד – – –

עזמי בשארה: לכן, אדוני, אתה יודע מה – אנחנו המיעוט שהוא לא סקטור, שהכי מעוניין בתרבות אזרחית, כי אנחנו ניוצג רק אם יהיה ייצוג לאזרחים.

עזמי בשארה: אנחנו אף פעם לא נוכר כסקטור, ולכן יש לנו עניין יותר מלכל צד בבית הזה שיהיה ייצוג לאזרחים ושוויון לאזרחים במדינת ישראל.

עזמי בשארה: ראו מה הפלא, הלאומנים הערבים האלה הם הכי מעוניינים בתרבות אזרחית דמוקרטית.

עזמי בשארה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם לא יודעים לדבר בערבית; איך ישבו אתך, חבר כנסת בשארה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר כנסת עזמי בשארה.

צבי הנדל: עזמי, חוץ מהמשפט האחרון, שנינו הסכמנו אתך על כל הנאום – – –

תמר גוז'נסקי: השפה החברתית היא אוניברסלית – – – מבינים זה את זה – – –

מיכאל קליינר: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת עזמי בשארה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, אני ממשיך מהנאום הקודם על משרד התעשייה והמסחר, ואני מפנה את הדברים לשרה, שהתפרסמה לאחרונה בהשמצות חסרות שחר.

מוחמד כנעאן: ואני מסתכל, אדוני היושב-ראש, על המשרד שלה, על מה היא עשתה ומה היא מתכוונת לעשות, ואני שמעתי שהיא התפארה שהיא רוצה לעשות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי אפשר לדעת על איזה משרד אדוני מדבר ועל איזו שרה?

מוחמד כנעאן: אני מדבר על משרד התעשייה והמסחר, אדוני.

צבי הנדל: היא נותנת 1.5% מתקציבי הפיתוח למגזר הערבי.

מוחמד כנעאן: אתה גדול – 1.5%.

מיכאל קליינר: אתה לא שמעת אותו, אני שמעתי אותו, זה שידור חוזר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן שאלתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: באמת לא ידעתי במי מדובר.

תמר גוז'נסקי: יש איסור על שידור חוזר?

תמר גוז'נסקי: אם זה מוצלח – – –

מוחמד כנעאן: חבר הכנסת קליינר, אמרתי שאני ממשיך את מה שלא השלמתי על המשרד הזה.

מוחמד כנעאן: אני לוקח את זה משרד-משרד.

מוחמד כנעאן: דיברתי על משרד הפנים, על משרד החינוך – –

תמר גוז'נסקי: אפשר לעשות משהו נגד המאפיה?

מוחמד כנעאן: – – דיברתי על משרד התעשייה והמסחר, ואני מדבר עליו עוד כמה משפטים.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, אני שמעתי אותה, היא התכוונה והיא אמרה שהיא תשקיע באזור התעשייה ותעשה מו"פים במגזר הערבי, לפחות שניים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה היא תעשה?

מוחמד כנעאן: זה חממות בתעשייה.

צבי הנדל: חממה טכנולוגית.

מוחמד כנעאן: טכנולוגיות מהסוג שיש – – –

צבי הנדל: בגוש-קטיף.

מוחמד כנעאן: בגוש-קטיף, גם בקריית-שמונה ביקרנו באחת.

מוחמד כנעאן: יש בכמה מקומות בארץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בהתנחלויות, בקיצור.

מוחמד כנעאן: במגזר הערבי, אדוני היושב-ראש, אין אף אחת כזאת, אין אף חממה טכנולוגית.

מוחמד כנעאן: היא רק משמיצה, היא לא עושה שום דבר, היא רק מברברת, היא רק משקרת, היא רק עובדת, היא רק הולכת ליישובים הערביים וצוחקת על כמה אנשים, על כמה פעילים ערבים, ומזה לא יוצא שום דבר לאוכלוסייה הערבית.

מוחמד כנעאן: ואפילו דבר אחד, דבר אחד עד היום היא לא עשתה, כשהיא כבר קרוב לשנתיים וחצי בממשלה, לא עשתה שום דבר, ואני מעריך שעד סוף הקדנציה היא לא תעשה שום דבר למגזר הערבי, מלבד דיבורים ושקרים.

מוחמד כנעאן: ואני רוצה רק שתלמד דבר אחד – לא להשמיץ אנשים שעושים ועשו למען המגזר הערבי פי מיליון ממנה ומשכמותה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

מוחמד כנעאן: עוד, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתייחס, ברשותך, למשרד החקלאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי זה יהיה נושא ליום אחר, אם זה משרד שלם?

מוחמד כנעאן: לא, ברשותך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר, בשני משפטים, שלושה משפטים, או שתקדיש לזה עוד נאום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לך זמן.

מוחמד כנעאן: אמרתי, אדוני היושב-ראש, שמאז ממשלתו של יצחק רבין ז"ל – סגן שר החקלאות אז היה וליד צאדק, התחייבו על סיום העבודה בפרויקט בית-נטופה, ביישובים עראבה, דיר-חנא, סח'נין וכל האזור הזה, שפשוט יכול להוות אזור עבודה, השקעה חשובה מאוד למאות ולאלפי עובדים, לאלפי חקלאים ערבים באזור הזה.

מוחמד כנעאן: מדובר, אדוני היושב-ראש, על 15 מיליון שקל שבתקציב המקורי היו מיועדים, ולפי הטבלה שיש לי כאן – 15 מיליון שקל, אבל התקציבים בפועל ב-2002 – אפס.

מוחמד כנעאן: זאת אומרת, משרד החקלאות הוריד את הפרויקט הזה מתקציב 2002, ומדובר על 15 מיליון שקל, שיכלו לתת מענה למאות אם לא לאלפי עובדים ערבים חקלאים באזור הזה, מה עוד שאנחנו מדברים על הריסתה של החקלאות הערבית, על אי-מתן תקציבים הולמים ליישובים הערביים.

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, סך כל התקציב המסומן למגזר המיעוטים – וכאן, כשהם רוצים, כשהממשלה רוצה, פעם זה ערבים ודרוזים ופעם מיעוטים, שזה כולל ערבים ודרוזים ביחד, ואיך שנוח לה, איך שהיא רוצה היא תופרת – סך כל התקציב למגזר המיעוטים הוא כ-2 מיליוני ש"ח, דהיינו, פחות מ-0.2% מהתקציב של המשרד וכ-2% מתקציב המענקים.

מוחמד כנעאן: זה במשרד החקלאות, חבר הכנסת דהאמשה.

מוחמד כנעאן: 0.2%, כ-2 מיליוני ש"ח.

נעמי חזן: חבר הכנסת כנעאן, זמנך תם מזמן.

מוחמד כנעאן: אני מסיים במשפט הזה.

מוחמד כנעאן: על-פי תוכנית הפיתוח של היישובים הערביים, המשרד היה אמור להקצות 5 מיליוני ש"ח לדרכים חקלאיות ו-10 מיליוני ש"ח למימון פרויקט בית-נטופה.

מוחמד כנעאן: על-פי ספר ההתקציב לשנת 2002, מסתבר שהמשרד ייעד רק כ-3.7 מיליוני ש"ח, אפילו לא לדרכים החקלאיות.

מוחמד כנעאן: זה כל מה שמשרד החקלאות ייעד למגזר הערבי.

מוחמד כנעאן: תודה.

נעמי חזן: אני מאוד מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חבר הכנסת תאופיק חטיב – לא נמצא.

נעמי חזן: יש הרבה חברי כנסת שמחקו את עצמם.

נעמי חזן: חבר הכנסת עסאם מח'ול, הגיע תורך.

נעמי חזן: אתה יודע שיש לך 26 הסתייגויות.

עסאם מח'ול: כמה כבר נימקתי?

נעמי חזן: אני לא יודעת.

נעמי חזן: אנחנו הולכים על-פי הספר, אז יש שלוש דקות להסתייגות.

נעמי חזן: נותרו 26 הסתייגויות.

עסאם מח'ול: אני יכול לקבל אותן בבת-אחת?

נעמי חזן: לא, כי אלוף ההסתייגויות הוא חבר הכנסת מיכאל איתן בכנסת השלוש-עשרה, ואנחנו לא רוצים לקחת ממנו עכשיו את התואר.

נעמי חזן: אולי תנמק הסתייגות אחת.

עסאם מח'ול: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אולי למורת רוחו של חבר הכנסת קליינר אני גם אשכנע אותו לתמוך בתקציב.

עסאם מח'ול: אני אחזור ואומר שהתקציב הזה – דגל שחור מתנופף מעליו, מכל מיני סיבות.

עסאם מח'ול: זו אולי כבר הפעם השביעית שאני עומד ומעלה סיבות מסיבות שונות.

מיכאל קליינר: זה מה שצריך לשכנע אותי?

עסאם מח'ול: אני רוצה הפעם להתייחס למצב שנוגע למעמדה של האוכלוסייה הערבית והאפליה נגד האוכלוסייה הערבית, כפי שהיא מתבטאת במקרה קונקרטי של העיר נצרת, למשל.

עסאם מח'ול: העיר נצרת, כידוע, היא העיר הערבית הגדולה ביותר, היא עיר הבירה של האוכלוסייה הערבית, לפחות מאז קום המדינה, ובירת הגליל.

עסאם מח'ול: זו עיר שדווקא ההשוואה בנושא שלה יכולה לחשוף את האמת של האפליה על בסיס לאומי, כלומר, על בסיס גזעי, כלומר, אפליה על בסיס גזעני, שהופכת להיות דבר מובן מאליו במדיניות של מדינת ישראל וממשלות ישראל לדורותיהן.

עסאם מח'ול: נצרת מונה כ-70,000 תושבים, כאשר על-ידה, נצרת-עילית מונה כ-45,000 תושבים.

עסאם מח'ול: תחום השיפוט של נצרת הוא 14,200 דונם, כאשר תחום השיפוט של נצרת-עילית, שהיא כמעט חצי מנצרת מבחינת מספר התושבים, הוא 24,000 דונם.

עסאם מח'ול: בנצרת יש 84 דונם למלאכה זעירה, ואילו בנצרת-עילית יש כ-8,000 דונם לתעשייה.

עסאם מח'ול: אני אומר את הדברים האלה כדי שהדברים לא ייאמרו בצורה של ססמאות, אלא יומחשו.

עסאם מח'ול: חשוב שסוף-סוף נדע, שזה לא כל הסיפור של המצב של נצרת, הרי נצרת היא גם עיר שחיה כעיר מחוז – רוב משרדי הממשלה ורוב השירותים הבסיסיים, האזוריים, המחוזיים ניתנו דרכה.

עסאם מח'ול: היא היתה מקום שהציבור נדד אליו מכל הכפרים באזור, מכל הצפון, כדי לקבל את השירותים שלו.

עסאם מח'ול: אבל פתאום אנחנו רואים שהעיר הזאת מרוקנת על-ידי מדיניות רשמית של הממשלה ושל הממשלות לדורותיהן, והדבר מגיע לשיא, כאשר כמעט כל המשרדים, כל משרדי הממשלה, הועפו מנצרת לנצרת-עילית, ושוכנו באותן אדמות שהופקעו מהעיר נצרת לטובת נצרת-עילית.

עסאם מח'ול: זה נכון לגבי משרד הפנים, לגבי בתי-המשפט, לגבי משרד הבריאות, לגבי המכס, ומה לא.

עסאם מח'ול: פשוט מאוד, את העיר הזאת מפשיטים מדי יום, וזה בסופו של דבר גם משתקף בארנונה שהיא יכולה לגבות, במספר האנשים שבאים אליה וכן הלאה.

עסאם מח'ול: הגיע הזמן גם על השאלות האלה לתת מענה, ולתת מענה של סדר עדיפויות אחר, שיביא את השאלות הקשות והנוקבות האלה בחשבון.

עסאם מח'ול: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מאוד מודה לך, חבר הכנסת מח'ול.

נעמי חזן: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה.

נעמי חזן: בינתיים, הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

נעמי חזן: בבקשה.

ר' קפלן: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת – לוח תיקונים להצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002), התשס"ב–2002.

ר' קפלן: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2002, התשס"ב–2002, שהחזירה ועדת הכספים .

ר' קפלן: תודה רבה.

ר' קפלן: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

מיכאל קליינר: גברתי היושבת-ראש, אני מבין שהתקבלה החלטה בוועדת הכנסת.

מיכאל קליינר: אולי אפשר באופן מוסמך לשמוע מה היא?

נעמי חזן: אדוני, משום שלא נכחתי בוועדת הכנסת, אני אבקש שיבררו.

צבי הנדל: איך יש הסכמות בלעדייך?

נעמי חזן: לא היו הסכמות, לצערי הרב.

נעמי חזן: היתה כפייה של ועדת הכנסת.

נעמי חזן: זה אני כן יודעת.

נעמי חזן: אני מבינה שלא יהיו הצבעות הערב, אבל אני לא רוצה להטעות את חברי הכנסת.

נעמי חזן: אנחנו ממשיכים בינתיים בהנמקת הסתייגויות לחוק ההסדרים.

נעמי חזן: באיזה שלב, יותר מאוחר הערב, יוצג התקציב, אני מבינה, ונתחיל דיון סיעתי על התקציב.

נעמי חזן: אני לא יכולה להגיד לכם עד מתי יימשך הדיון הזה.

נעמי חזן: גברתי חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, ואחריה – חבר הכנסת אחמד טיבי.

תמר גוז'נסקי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, היום האלוף במילואים אברהם טמיר, שמילא תפקידים בכירים בצבא וגם במשרדים ממשלתיים, אומר את דעתו בנושא הסכסוך, העימות, החיסולים וכן הלאה.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להתחיל מדבריו בנושא שמכונה "הסיכול והכיתור".

תמר גוז'נסקי: האלוף במילואים טמיר אומר, שהמדיניות הזאת של הסיכול הממוקד, החיסולים והכיתור לא צמחה בכלל בצבא.

תמר גוז'נסקי: הוא טוען, שכאשר ראש הממשלה ושר הביטחון אומרים שזה מה שהם רוצים, מייד כל סגל הפיקוד מתאים את עצמו לנורמה הזאת, ואז, הוא אומר, האלופים שמים בבנק המטרות את המטרות שהם יודעים שראש הממשלה אוהב, ובזכות זה הם יעלו בדרגה.

תמר גוז'נסקי: כך זה בכל צבא.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, אני מבקשת להדגיש, שמי שאומר את זה הוא איש צבא במילואים, שהיה מקורב מאוד לראש הממשלה שרון בעת שהוא היה בצבא, ומילא תפקידים בכירים ביותר במשרדי ממשלה.

תמר גוז'נסקי: הוא אומר, שכל מדיניות הכתר והסגר והסיכול הממוקד – אין להם בכלל יעדים צבאיים במובן המצומצם של המלה, אלא אלה יעדים שקבע ראש הממשלה שרון, והקצונה, החל ממופז ועד המ"פ, כולם התאימו את עצמם לדבר הזה, כי כל אחד מהם רוצה למצוא חן בעיני ראש הממשלה כדי לקדם את עצמו בדרגה.

תמר גוז'נסקי: אחרי זה באים ושואלים: מאיפה הופיעו הסרבנים?

תמר גוז'נסקי: איך יעלה על הדעת שאנשים מסרבים פקודות?

צבי הנדל: מי ארגן את הסרבנים?

תמר גוז'נסקי: אף אחד לא ארגן אותם חוץ ממצפונם.

צבי הנדל: תגידי שאת לא יודעת.

תמר גוז'נסקי: אני אומרת לך שחוץ ממצפונם אף אחד לא ארגן אותם.

צבי הנדל: אני יודע שארגנו אותם.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לספר לך, חבר הכנסת הנדל, שכשהבן שלי סירב במלחמת לבנון, הוא היה בסך הכול בן 19, אף אחד לא ארגן אותו.

תמר גוז'נסקי: תאמין לי, אף אחד לא ארגן אותו, גם אני לא ארגנתי אותי.

צבי הנדל: אני מאמין לך.

תמר גוז'נסקי: יש דבר שקוראים לו מצפון.

תמר גוז'נסקי: כאשר מדיניות נעשית, אפילו לא למטרות צבאיות, אלא כדי למצוא חן בעיני ראש הממשלה, שיש לו מטרות פוליטיות – לחסל את הרשות הפלסטינית, לחסל את הסכמי אוסלו, ליצור מפה גיאופוליטית חדשה – מה אתם מתפלאים כשבאים קצינים וחיילים ואומרים: זו לא הפוליטיקה שלנו.

תמר גוז'נסקי: אבל אני רוצה, ברשות היושבת-ראש, לדבר על עוד מדיניות חיסולים.

תמר גוז'נסקי: מסתבר שמדיניות החיסולים מופעלת לא רק בשטחים, לא רק נגד אישים פלסטינים, לא רק בפיצוצי מכוניות ובשימוש בטילים, במסוקים וכו'.

תמר גוז'נסקי: גברתי היושבת-ראש, היום הסתבר, קראתי שראש הממשלה או משרד ראש הממשלה, משרד האוצר, מתכננים מסע חיסולים של 50,000 עובדים, רובם עובדות, שעובדים במשרדי הממשלה בחברות כוח-אדם, ולפי חוק חברות כוח-אדם אמורה היתה הממשלה לקבל אותם כעובדים, עובדים זמניים בהתחלה וכו'.

תמר גוז'נסקי: כדי למנוע מהעובדים את הזכות, לא לקבל שכר של משנה לנגיד בנק ישראל, אלא לקבל שכר מינימום וקצת, כדי למנוע זאת מהם הולכת הממשלה בסיכול ממוקד לחסל את זכות העבודה של 50,000 עובדים, רובם עובדות, רק כדי שלא יהיו להם זכויות.

תמר גוז'נסקי: ואחר כך אנחנו שואלים מה הקשר בין כלכלה לפוליטיקה.

תמר גוז'נסקי: תודה.

נעמי חזן: אני מודה לך, גברתי.

נעמי חזן: השימוש בשפה מאוד ציורי.

נעמי חזן: חבר הכנסת אחמד טיבי, אחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואם הוא לא יהיה – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אחרוג ממנהגי בנאומים הקודמים שלי, לדבר על תשתיות, שוויון וכדומה, ואתרכז במאמר החשוב שכתב היושב-ראש יאסר ערפאת ב"ניו-יורק טיימס", שבו הוא שוטח בפני הקוראים – הוא התפרסם אתמול, נדמה לי, בעיתון "הארץ" – את חזון השלום הפלסטיני, מפי מנהיגו של העם הפלסטיני.

אחמד טיבי: לפני שאגע בתוכן המכתב, שהיה ברור וחד-משמעי, עם ראייה מאוד מפוכחת, ודיבור של מנהיג עם שגמר אומר להשתחרר מעול הכיבוש, ובסופו של תהליך להקים מדינה שתחיה בשלום עם מדינת ישראל, אני רוצה להביע תמיהה על כמעט העדר תגובה או דיכוי כל תגובה בתקשורת הישראלית.

אחמד טיבי: הדבר חמור שבעתיים, כי בכל זאת פה ושם היתה תגובה שבירכה על – – –

צבי הנדל: אצלנו אין חופש עיתונות כמו אצל ערפאת.

אחמד טיבי: מה, אין עיתון יומי של גוש-קטיף?

אחמד טיבי: גוש-קטיף לא מוציא יומון?

צבי הנדל: חופש עיתונות כמו אצל ערפאת יש רק בסוריה.

מיכאל קליינר: היה בגוש-קטיף, התקיפו את הנדל אז הוא סגר אותו.

אחמד טיבי: זה נכון?

נעמי חזן: חבר הכנסת קליינר, אני לא בטוחה שזה נקלט בפרוטוקול.

אחמד טיבי: התגובה החצופה ביותר היתה דווקא של קונדוליסה רייס, שהיא יותר קתולית מהאפיפיור, היא יותר ימנית מאנשי הליכוד.

צבי הנדל: שילמתי לה...

אחמד טיבי: שילמת לה.

עסאם מח'ול: – – –

אחמד טיבי: אגב, כששאלו פעם את אריק שרון עליה, מה היתה התגובה הראשונה?

אחמד טיבי: זו היתה תגובה סקסיסטית ולכן אני לא אזכיר אותה כאן.

נעמי חזן: לא כדאי לך לא להזכיר.

אחמד טיבי: אני לא אזכיר אותה, כי זו היתה ההתייחסות הראשונה שלו לגברת קונדוליסה רייס, שמגלה עמדות אנטי-הומניות בכל מה שקשור לסבל הפלסטיני.

אחמד טיבי: היא אמרה שזה מכתב או מאמר שלא תורם להקמת מדינה פלסטינית.

אחמד טיבי: רבים, אגב, בצד הפלסטיני חושבים שהוא פשרני מדי.

אחמד טיבי: ראה את ההתייחסות בנושא הפליטים, את ראייתו את העתיד.

אחמד טיבי: יתירה מזאת, הגברת רייס הזאת אף אמרה, שיאסר ערפאת צריך להישאר ברמאללה על מנת לטפל בדברים.

אברהם הירשזון: זה נכון.

אחמד טיבי: להישאר ברמאללה, זאת אומרת להישאר מכותר, וזאת אומרת שהיא תומכת בסגר, שהיא תומכת בהצבת טנקים ליד לשכתו.

אחמד טיבי: כאשר זה ממשל שזאת עמדתו, יכול חבר הכנסת הירשזון להתפאר – ארצות-הברית לצדנו.

אחמד טיבי: אבל מה זה מועיל כאשר אנשים נהרגים גם פה, גם שם, גם שם, גם פה?

אחמד טיבי: קונדוליסה רייס וג'ורג' וו.

אחמד טיבי: בוש ויצחק גאגולה, כולם לצדכם.

אחמד טיבי: מה יהיה עם העתיד?

אחמד טיבי: מה יהיה עם החיים?

מיכאל קליינר: לא נכון, גאגולה נמנע.

אחמד טיבי: גאגולה נמנע.

אחמד טיבי: בזה אני אסיים את נאומי.

אחמד טיבי: תודה, גברתי היושבת-ראש.

נעמי חזן: אני מודה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

נעמי חזן: חבר הכנסת הירשזון, הוא פשוט נאם את שלוש הדקות שלו.

נעמי חזן: תצטרך לחכות לסבב הבא.

צבי הנדל: גברתי היושבת-ראש, אני יושב פה, יש חברי כנסת שעולים כבר פעם שנייה, ואני אנה אני בא?

טלב אלסאנע: אתם קיבלתם כסף.

טלב אלסאנע: אלה שלא קיבלו מדברים.

נעמי חזן: אדוני, אתה רוצה לנאום?

נעמי חזן: אתה לא רשום לי.

טלב אלסאנע: גברתי, הוא לא זקוק.

מיכאל קליינר: אדוני המזכיר, צריך לעשות כמו בקופת-חולים, חבר כנסת שנכנס מקבל מספר.

אברהם הירשזון: – – –

נעמי חזן: אתה מבין בקופות-חולים הרבה יותר טוב מרוב חברי הכנסת, חבר הכנסת הירשזון.

נעמי חזן: ניתן לחבר הכנסת דהאמשה לנאום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, דובר הרבה בחוק ההסדרים ובתקציב, שהחוק הזה בא להכשיר ולהקל את העברתו ואת יישומו, ודובר הרבה גם במגרעות ובמעידות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו לשון המעטה לקרוא לזה מעידות, כי מעידה היא בדרך כלל בלי כוונה, ויש פה דברים שנעשו בכוונה וגם בזדון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת הירשזון, אני לא מאמין שהממשלה איננה יודעת לאחר 53 שנים, וזו השנה ה-54 עכשיו – – –

אברהם הירשזון: בזדון?

אברהם הירשזון: תשאל את טלב אלסאנע, העברנו לו אתמול חוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אדבר גם על זה.

טלב אלסאנע: נכון, חוק מכובד, צריך להודות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אדבר גם על זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר תקופה כזאת חייבים לנהוג שוויון בין כל האזרחים, וודאי בענייני תקציב ובענייני מימון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אכן, החוק למניעת אפלייתם לרעה של תושבי הנגב הערבים אושר, ובעזרת השם הוא יאושר סופית ויעבור, וזה סימן חיובי וסימן טוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו מניעת אפליה, פשוט מאוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תיקון אפליה שהיתה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: החוק הזה אושר, אגב, ביוזמת חבר הכנסת טלב אלסאנע, ועליו חתומה סיעת רע"ם כולה, וזה רק מבורך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הייתי רוצה לראות בזה – – –

אברהם הירשזון: זה עבר פה-אחד בוועדת הכספים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מצוין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה מה שרציתי להגיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה שלא יעברו פה-אחד התיקונים האחרים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה שלא נאשר פה-אחד 15 מיליון שקל, אדוני, לעמק בית-נטופה, כדי להשלים סוף סוף את העניין של השקיית אלפי דונמים וייבושם של כמה עשרות דונמים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: סך הכול 15 מיליון שקל היו פותרים שם את הבעיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דוחים את זה משנה לשנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה היה אמור לעלות השנה הזאת, וזה שוב נפל ולא אושר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, גברתי היושבת-ראש, אני אנצל את שתי הדקות שנותרו לי ואומר את עיקרי הדברים גם בשפה הערבית, למאזינינו אזרחי המדינה ותושביה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום, חברי המאזינים, הנושא הוא חוק ההסדרים, כידוע לכולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התחלנו בדיון זה אתמול, והצבעתי על כך שיש בפועל כמה תופעות חיוביות שניתן להצביע עליהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש תופעה חיובית אחת, והיא שבאמצעות חוק התקציב הנוכחי יכולנו לתקן את הקיפוח של אזרחים בנגב בכפרים הלא-מוכרים, בפרט כאשר הרפורמות בחוק המס נתנו לתושבי הנגב בכללם הנחות רבות והנחות כספיות במסים, שלא כללו את האזרחים בכפרים הלא-מוכרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תוצאת העמידה בתוקף של הרשימה הערבית המאוחדת ביוזמת חבר הכנסת טלב אלסאנע יצאה לפועל אתמול – אישור שינוי זה כך שהרפורמות במסים וההנחות יכללו את תושבי הכפרים הלא-מוכרים בנגב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו נקודת אור אחת בתוך חושך מצרים בתקציב זה, שהמגזר הערבי ראוי לה בפרט, והמגזרים החלשים בחברה בכלל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה, גברתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחריו – חבר הכנסת האשם מחאמיד.

נעמי חזן: יש אנשים מאוד פעילים היום.

נעמי חזן: חבר הכנסת קליינר, נמסר לי עכשיו לגבי סדרי הדיון.

נעמי חזן: אנחנו נמשיך לנמק את ההסתייגויות לחוק ההסדרים עד השעה 23:00, מהשעה 23:00 עד השעה 02:00 יוצגו הסתייגויות לחוקים הנלווים לחוק ההסדרים, ומהשעה 02:00 עד השעה 09:00 יתקיים דיון סיעתי בנושא התקציב.

נעמי חזן: ההצבעות יתחילו מחר בשעה 09:00 על חוק ההסדרים, על החוקים הנלווים ועל חוק התקציב.

מיכאל קליינר: וזה יסיים את סדר-היום?

נעמי חזן: כן, אבל יש הרבה עבודה.

מיכאל קליינר: אין ועדת הסכמות.

טלב אלסאנע: בעצם, גברתי היושבת-ראש, זאת עבודה בשעות לילה, וזה טעון אישור של שר העבודה והרווחה.

האשם מחאמיד: צריך תוספת שכר.

מיכאל קליינר: אל תדבר על זה הרבה כי יקום איזה חבר כנסת ויבקש תוספת שכר.

טלב אלסאנע: יש כאלה שיבקשו, לא?

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לברך את חברי, חבר הכנסת מחאמיד ודהאמשה, שמגלים נוכחות, וזה אופייני לסיעת רע"ם שהיא מתייצבת בכל הדיונים.

האשם מחאמיד: מאה אחוז.

טלב אלסאנע: נוכחות מאה אחוז של הסיעה.

טלב אלסאנע: אם היתה נוכחות כזאת של שאר הסיעות, לדעתי זה היה נותן כבוד גם לכנסת וגם לנושא.

טלב אלסאנע: לא כל יום מביאים לכנסת דיונים בחוק ההסדרים.

האשם מחאמיד: גם חרות מאה אחוז.

מיכאל קליינר: תגיד את זה בקול רם, שכולם ישמעו.

האשם מחאמיד: אמרתי את זה, זה לא סוד.

טלב אלסאנע: חרות מבחינת השם, לא מבחינת המהות.

טלב אלסאנע: המטרה דווקא הפוכה מהשם עצמו, אבל אין ספק שמבחינת הפעילות חבר הכנסת קליינר מגלה נוכחות.

טלב אלסאנע: אני רוצה לציין, גברתי היושבת-ראש, שלפעמים אני רואה הצעות או החלטות שאין בהן היגיון.

טלב אלסאנע: מצד אחד הממשלה החליטה להעניק הטבות לתושבי ההתנחלויות, ומצד שני החליטו להקפיא את הסיוע לסטודנטים.

טלב אלסאנע: אם אני עושה את השיקול בין האינטרסים, האינטרס של המדינה, לבין העתיד והתקווה, לדעתי צריך להעניק את ההטבות לסטודנטים.

טלב אלסאנע: הסטודנטים הם של כולנו, יהודים וערבים כאחד, והם הנכס החשוב.

טלב אלסאנע: הם המשאב האנושי שיכול להבטיח עתיד טוב יותר, אבל במקום זאת הם מטילים את הנטל התקציבי והקשה על אותם סטודנטים שלא עובדים.

טלב אלסאנע: לאחר מאמץ אדיר, והיה גם חבר הכנסת מוסי רז בוועדת הכספים, ניתן אולי להמתיק את רוע הגזירה, ונותנים להם 3%, חברי האשם מחאמיד.

טלב אלסאנע: ההסדר היה אמור להיות 9%, אבל מקטינים אותו ומעניקים להם אך ורק הנחה בשיעור של 3% משכר הלימוד, וזה מ-1 בינואר 2003.

טלב אלסאנע: אתה יודע באופן ודאי, שלפני תחילת 2003 יבוא שר האוצר וידחה את תחילת היישום של אותן המלצות, כי את אלה אפשר לגלגל כמו שמגלגלים את הנכים זה 50 יום וכמו שמגלגלים את הערבים, חבר הכנסת מחאמיד, זה 50 שנה.

טלב אלסאנע: את המדיניות הזאת – להטיל את הנטל על השכבות החלשות – צריך להפסיק, וזה מחייב אחדות ושיתוף פעולה בין כל אלה המקופחים, אם זאת האוכלוסייה הערבית, אם אלה הסטודנטים, אם אלה הנכים, אם אלה תושבי עיירות הפיתוח, אם אלה תושבי שכונות המצוקה.

טלב אלסאנע: כולם צריכים להיאבק נגד המדיניות האומללה, הנבזית והפושעת, שמנשלת את החלשים ומדכאה אותם וחזקה על החלשים.

טלב אלסאנע: אני רוצה לומר לך, שאנחנו לא חלשים, אנחנו חזקים, משום שהדרישות והתביעות הן צודקות, וגם הצלחנו, חבר הכנסת מחאמיד, להעביר את חוק ההטבות לתושבי היישובים הלא-מוכרים בנגב, ולהפתעתי הרבה זה עבר באישור מלא, פה-אחד, של כל חברי ועדת הכספים וגם ועדת הכנסת.

טלב אלסאנע: כשמצליחים להעביר את המסר, אפשר גם לגייס את הטוב שיש לפעמים גם בשלטון, אם יש בו טוב.

האשם מחאמיד: לחלק קרה משהו בראש אם הם הסכימו.

טלב אלסאנע: לכן, אין בחוק הזה בשורות רבות, אבל זה צריך לתת לנו את התמריץ, לא מרץ בלבד, תמריץ לכולנו לעבוד במרץ כדי להשיג מדיניות שוויונית וצודקת יותר.

נעמי חזן: אני מודה לך על האזכור.

האשם מחאמיד: בטח היושבת-ראש מבסוטית עכשיו.

נעמי חזן: כן, אני מחייכת.

נעמי חזן: במרץ, תמריץ.

נעמי חזן: חבר הכנסת האשם מחאמיד, ואחריו – חבר הכנסת דוד לוי.

נעמי חזן: בבקשה.

האשם מחאמיד: גברתי היושבת-ראש, מהדברים שדיבר חברי טלב אלסאנע בעניין הסטודנטים – ואת פרופסור באוניברסיטה, ואני מאוד מעריך אותך – אני רוצה לצאת מהבעיה של הסטודנטים ולומר: לאן פניה של מדינת ישראל?

האשם מחאמיד: האם מדינת ישראל רוצה שבניה ילמדו וישכילו?

נעמי חזן: ובנותיה.

האשם מחאמיד: מה אמרתי?

נעמי חזן: בניה.

האשם מחאמיד: ובנותיה.

האשם מחאמיד: זאת הבעיה של השפה העברית.

האשם מחאמיד: כשאומרים בנים זה כאילו כולל את הבנות.

האשם מחאמיד: סליחה, אני אתקן את עצמי ואומר: בניה ובנותיה.

האשם מחאמיד: לאן פניה של המדינה הזאת?

האשם מחאמיד: סיימתי את הנאום הקודם שלי בנושא של הקונספציה, של תפיסה.

האשם מחאמיד: זה עניין של תפיסה ולא עניין של חצי מיליון פה או חצי מיליון שם.

ראובן ריבלין: מה ההסדר?

האשם מחאמיד: אני אומר ככה: חוק ההסדרים הוא לא חוק הסדרים.

האשם מחאמיד: אני מרגיש שאין לי נגיעה בו, משום שהוא לא מתייחס.

האשם מחאמיד: האם הממשלה הזאת רואה בי שותף?

האשם מחאמיד: האם הממשלה הזאת רואה בנו שותפים?

האשם מחאמיד: האם נצרת, שקודם דיברו עליה, היא עיר ככל הערים בישראל?

האשם מחאמיד: האם שפרעם היא ככל הערים בישראל?

האשם מחאמיד: תמרה, סח'נין ואום-אל-פחם?

האשם מחאמיד: האם כך מתייחסים?

האשם מחאמיד: התפיסה, איך רואים אותי במדינה?

האשם מחאמיד: האם אני אזרח שווה?

נעמי חזן: כל אזרח שווה.

האשם מחאמיד: את זה את אומרת.

האשם מחאמיד: זה מנקודת הראות וההשקפות היפות שלך, אבל יש אנשים שלא רואים את זה כך.

האשם מחאמיד: אדוני השר, כאשר מישהו רואה בי מטרד – – –

ראובן ריבלין: אף אחד לא רואה בך מטרד.

האשם מחאמיד: לא בי אישית.

האשם מחאמיד: כאשר רואים בבני העם שלי מטרד – – –

ראובן ריבלין: רואים בך או אזרח נאמן או אזרח שתומך באויבי המדינה שלנו.

ראובן ריבלין: אנחנו לא פטרוניסטים, ואני אפילו לא רוצה לומר לך שאני רואה אותך.

ראובן ריבלין: מה פתאום שאני אראה אותך?

ראובן ריבלין: אני רואה אותך כמו שאתה רואה אותי.

האשם מחאמיד: אני רואה אותך כאזרח שווה.

ראובן ריבלין: היושבת-ראש הנכבדה והמעולה היא מהצד הסוציאליסטי, כלומר מצד השמאל.

האשם מחאמיד: היא לא סוציאליסטית, דרך אגב.

ראובן ריבלין: לא, בצד הפטרוניסטי.

נעמי חזן: רגע, אתם מדברים עלי ואני לא יכולה להגיב.

האשם מחאמיד: גברתי לא סוציאליסטית בכלל.

ראובן ריבלין: איך תעבירו את כל הלילה?

נעמי חזן: בגלל זה רציתי להגיד, אדוני השר, שחסרת לנו היום במלוא מובן המלה.

ראובן ריבלין: עשיתי למען מדינת ישראל ולמען הכנסת כל היום.

האשם מחאמיד: אדוני, אני מעוניין שתקשיב.

האשם מחאמיד: אני רוצה לשאול אותך, אדוני השר, איך אתה מסביר את זה שיש אוניברסיטת בר-אילן לדתיים, וגם למתנחלים יש אוניברסיטה באריאל?

האשם מחאמיד: תגיד לי, הקמת שם אוניברסיטה, אתה הקמת.

ראובן ריבלין: פעם היו גם בשכם.

האשם מחאמיד: אדוני השר, מדוע אין אוניברסיטה ערבית אחת בארץ, אוניברסיטה ישראלית שבה ילמדו ערבים ויהודים, ילמדו בשפה הערבית והעברית והאנגלית, אבל שתהיה בנצרת, באום-אל-פחם, בסח'נין, לא אכפת לי איפה, בשפרעם.

האשם מחאמיד: שתקום אוניברסיטה.

האשם מחאמיד: זה מכיוון שאין אסטרטגיה הכוללת את האוכלוסייה הערבית.

האשם מחאמיד: אדוני השר, אתה יודע מה אמר קודם חבר הכנסת לנגנטל?

האשם מחאמיד: לא אסטרטגיה – אין גם תפיסה נכונה; יש קונספציה מוטעית שהיא גזענית.

ראובן ריבלין: אוניברסיטת חיפה, למשל, היא אוניברסיטה של כולם, לומדים שם גם הרבה סטודנטים ערבים.

האשם מחאמיד: אני מברך עליה, אבל למה הטבו הזה, לא אוניברסיטה בנצרת?

האשם מחאמיד: למה?

ראובן ריבלין: – – –

האשם מחאמיד: שמישהו יסביר לי פעם אחת, למה לא תהיה אוניברסיטה בנצרת?

האשם מחאמיד: מיליון אזרחים ערבים, למה אין להם אוניברסיטה שתלמד גם בשפתם?

האשם מחאמיד: שילמדו בה ערבים ויהודים.

נעמי חזן: חבר הכנסת מחאמיד, זמנך תם מזמן, ולכן אני מציעה שתמשיך את קו המחשבה בסבב הבא.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: חברי הכנסת דוד לוי, מקסים לוי, מרדכי משעני, אבשלום וילן – אינם באולם.

נעמי חזן: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

נעמי חזן: אדוני השר ריבלין, רק ליידע: היתה הסכמה והיא הופרה.

קריאה: הוא יודע, הוא יודע.

ראובן ריבלין: לא על-פי דעתי.

מוסי רז: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, עוד שתי גזלות נוספו הבוקר לתקציב, לחוק ההסדרים, ובכלל למה שקורה במדינה.

מוסי רז: הגזלה הראשונה היא בתחום התרבות היהודית.

מוסי רז: נמצא כאן חבר הכנסת לנגנטל, שהוא בין הנגזלים בנושא הזה.

מוסי רז: בתקציב משרד החינוך מוקצים קצת למעלה מ-84 מיליון שקלים לתרבות יהודית.

מוסי רז: באו חברי הכנסת החרדים לוועדת הכספים ואמרו: למה שיהיו 84 מיליון שקלים לתרבות יהודית?

מוסי רז: בואו ננצל את הרוב שיש לנו, כמו גם את הפסיביות של מפלגת העבודה, ואת התמיכה של הליכוד, ולקחו מתוך הסכום הזה 72 מיליון שקל לתרבות חרדית – שיהיה ברור למי הולך הכסף – והשאירו 12 מיליון שקל לתרבות היהודית.

מוסי רז: עכשיו, מה זה תרבות יהודית?

מוסי רז: תחשבו שזה רק הזרם שמייצג חבר הכנסת נחום לנגנטל?

מוסי רז: לא.

מוסי רז: הזרם הזה יצטרך להתחלק עם הזרם הפלורליסטי, החילוני, שגם הוא מחנך ומלמד לתרבות יהודית.

מוסי רז: זאת אומרת, לחילונים ולדתיים-לאומיים יחד יהיו 12 מיליון שקל, ולחרדים לבד יהיו 72 מיליון, פי-שישה בדיוק.

מוסי רז: זה ההיגיון התקציבי במדינת ישראל, ורק הבוקר הצביעה על זה ועדת הכספים כמעט פה-אחד.

מוסי רז: אני מבין שעל זה מתכוונת המליאה להצביע מחר, עוד לפני נסיעתו של ראש הממשלה לארצות-הברית, כי זה ההיגיון שלנו במדינת ישראל, החרדים שווים פי-שישה מהדתיים-לאומיים ומהחילונים יחד.

מוסי רז: כך נראה כל התקציב של מדינת ישראל, וזה מזכיר לי מאוד את הגזלה ששמעתי עליה הבוקר ברדיו, היא לא מופיעה בתקציב, אבל לא צריך את זה בתקציב.

מוסי רז: הביטוח הלאומי גזל כסף מאזרחים, לקח להם ריבית שלא כדין, חישב שיעורי ריבית מהשמים, שאין להם קשר למציאות הכלכלית בארץ – שהיה להם קשר למציאות הכלכלית לפני 20 שנה – לקח כספים מאזרחים תמימים, טובים, משלמי מסים.

מוסי רז: כשהתגלתה התרמית/הטעות, נגיד טעות, הבטיחו שיחזירו את הכסף למי ששילם, ועכשיו אומרים, לא נחזיר את הכסף.

מוסי רז: הייתם ישרים, אכלתם אותה.

מוסי רז: שילמתם לקופת המדינה, אכלתם אותה.

מוסי רז: אני שואל, באיזו מדינה אנחנו חיים?

מוסי רז: איזה תקציב אנחנו מעבירים פה?

מוסי רז: – שכולו מבוסס על חוסר שוויון, כולו מבוסס על חוסר צדק, כולו מבוסס על אפליה בין המעמדות הקיימים במדינה הזאת, שהחרדים והמתנחלים בראש והערבים בתחתית.

מוסי רז: אתמול הביאו, במסגרת תקציב המדינה, את הקיצוץ ברשויות המקומיות, הרי הבטיחו לנו קיצוץ אחיד.

מוסי רז: הפלא ופלא, ברשויות המקומיות היהודיות קיצוץ של 1.4%, ברשויות המקומיות הערביות, הדרוזיות, הצ'רקסיות, קיצוץ של 2.64%.

מוסי רז: למה?

מוסי רז: כי אין להם נציגים בקואליציה שיכולים לצעוק.

מוסי רז: כי רק מי שקרוב לצלחת וחוטף יכול לקבל.

מוסי רז: כך נראה התקציב שנצביע עבורו מחר, ואני מקווה שלא הרבה ידיים יתרוממו בעדו.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חברי הכנסת, יוסי שריד, רן כהן, זהבה גלאון, אילן גילאון, חוסניה ג'בארה – לא נמצאים, ואני מנהלת את הישיבה ועל כן לא יכולה להתבטא.

נעמי חזן: גם חברת הכנסת ענת מאור לא נמצאת, וגם חבר הכנסת אמנון רובינשטיין לא נמצא.

נעמי חזן: ועל כן, חבר הכנסת נחום לנגנטל, בבקשה.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת זבולון אורלב.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת אורלב התחלף עם חבר הכנסת ביבי.

נעמי חזן: ואחריו – חבר הכנסת יגאל ביבי.

נחום לנגנטל: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לומר משהו לחברי חבר הכנסת מוסי רז בקשר לתרבות היהודית והציונית.

נחום לנגנטל: אני חושב שהתקדמנו בעניין הזה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת רז, בעיני יש הישג אחד גדול בתקציב המדינה, ושמעת את זה ממני בוועדת הכספים.

נחום לנגנטל: אמרתי שם שהפעם הכול שקוף בתקציב, מפה לא ינהלו יותר כלום, הכול כתוב בספר התקציב, אין עוד הסכמים מתחת לשולחן, וזה הישג גדול מאוד.

נחום לנגנטל: שנים ביקשנו, יחד אתכם, שלא יהיו פה עסקים מלמטה ומלמעלה, והסכמים צדדיים, ושר אומר מפה, שהדברים יהיו קבועים.

נחום לנגנטל: אגב, זה מעמיד אותנו בפני מבחן כוח של בלימה עצמית בשנה הבאה.

נחום לנגנטל: אנחנו נצטרך לבוא בשנה הבאה ולומר שאנחנו רוצים אותו דבר.

נחום לנגנטל: כך יתחיל להיות סדר, שאף אחד לא לוחם בשביל הסקטור שלו, אלא הכול נמצא בבסיס התקציב.

נחום לנגנטל: זה תהליך שאולי יהיה טוב לחברה הישראלית ולדמוקרטיה של התקציב.

נחום לנגנטל: אני חושב ששקיפות התקציב היא דבר חשוב.

נחום לנגנטל: בשנה שעברה היה עוד דבר גדול, והוא ההשוואה בין כל הגורמים שעוסקים בתרבות יהודית במדינת ישראל – יהודית-פלורליסטית, יהודית-ציונית, ציונית-דתית, חרדית.

נחום לנגנטל: אגב, זה לא נעשה בהתנדבות, אלא עקב הכרח שנקבע על-ידי הגורמים המשפטיים במדינת ישראל, איום בבג"ץ, ההתערבות של היועץ המשפטי לממשלה ובא-כוחו עורך-הדין דה-הרטוך, וכתוצאה מזה באנו ואמרנו, כל שעה שעוסקת בתרבות יהודית, התשלום עבור מרצה יהיה אותו תשלום.

נחום לנגנטל: חברי הכנסת החרדים באו אלי היום ואמרו לי, שכתוצאה מההשוואה יש דיספרופורציה בין התקנות.

נחום לנגנטל: אמרתי להם: אתם רוצים העברה?

נחום לנגנטל: לא אכפת לי שתהיה העברה.

נחום לנגנטל: דבר אחד צריך להיות ברור: יום אחרי התקציב הכול צריך להיות סעיף אחד, תקנה אחת, קריטריון אחד, וכך יוציאו את הכסף.

נחום לנגנטל: דיברתי היום עם נציגי היועץ המשפטי לממשלה, אמרתי להם אותו דבר.

נחום לנגנטל: לא משנה כרגע איפה זה יהיה, פה או שם, זה לא עקרוני; בסיכומו של דבר, כל שיעור שיינתן במדינת ישראל במאטריה הזאת, מגיד השיעור יקבל אותו סכום.

נחום לנגנטל: לא תהיה אפליה, זה השוויון שנעשה פה.

נחום לנגנטל: אני לא יודע מי מרוויח ומי מפסיד, אבל זה לא עקרוני, אני חושב שאזרחי מדינת ישראל הרוויחו.

נחום לנגנטל: לכן לא היתה לי התנגדות להעברה הזאת הבוקר.

נחום לנגנטל: אני מקווה מאוד, ואני סומך פה גם על חברי בוועדת הכספים, שכולם יחד – וגם אני סומך על היועץ המשפטי לממשלה ועל משרד האוצר, שהוצאת הכספים תיעשה על-פי קריטריונים שווים, על-פי מה שאומר היועץ המשפטי לממשלה, על-פי נוהל סביר.

נחום לנגנטל: לדעתי, כך צריכה להיות הדמוקרטיה.

נחום לנגנטל: אני מקווה מאוד שבשנה הבאה נשתפר בעניין הזה ולא תהיה העברה בתוך כמה תקנות, אלא נדע שאין ברירה, ואולי טוב שזה כך, סעיף אחד לכל הכסף כולו ושורה אחת בלבד בתקציב בכל מה שקשור לתרבות תורנית.

נחום לנגנטל: אני חושב שמבחינה זו זה מביא סדר, זה מביא יושר, זה מביא שוויון, ובעניין הזה התקדמנו צעד מסוים בתקציב הזה.

נחום לנגנטל: תודה רבה, גברתי.

נעמי חזן: אני מאוד מודה לך.

נעמי חזן: חבר הכנסת יגאל ביבי, בבקשה.

יגאל ביבי: כבוד היושבת-ראש, כנסת נכבדה, זו יכלה להיות שעתה היפה ביותר של הממשלה.

יגאל ביבי: אני חושב שמאז קום המדינה לא היה מצב שיש 85 חברי כנסת בממשלה, בקואליציה, חוץ מהקואליציות הגדולות של ממשלות האיחוד הלאומי.

נעמי חזן: בשנות ה-80.

יגאל ביבי: לעתים רחוקות ראש ממשלה זוכה לממשלה של 85 חברי כנסת, 40 מהם "שפוטים" שלו, הם קיבלו כיסאות, עוזרים ותפקידים, חלקם ראשי ועדות פה.

יגאל ביבי: זאת אומרת, עם קצת יושר ציבורי, עם קצת אומץ ציבורי, עם חזון, הוא היה יכול לעשות את המהפך הנדרש, אין הזדמנות טובה מזו.

יגאל ביבי: וכמו שראש הממשלה החמיץ הרבה דברים אחרים – – –

מיכאל קליינר: כאשר אתה אומר 40 שרים "שפוטים" שלו, אתה מתכוון גם למר פרס?

יגאל ביבי: לגבי התקציב הוא היה מצביע כפי שהוא רוצה, הוא היה "שפוט" שלו.

יגאל ביבי: ראית שפרס אמר: לא מעניין אותי התקציב.

יגאל ביבי: נכון, יש משבר כלכלי, חסרים 17 מיליארד שקלים, יש משבר בתיירות ומשבר בתחומים אחרים, אבל התקציב הוא ענק על-פי כל קנה מידה של כל מדינה.

יגאל ביבי: התקציב שלנו הוא אולי פי-עשרה משל ירדן, פי-שלושה משל מצרים, זה תקציב ענק, אבל לא קבעו סדרי עדיפויות.

יגאל ביבי: אני כל הזמן חושב וחולם על 60 מיליארד שקל תקציבי העברה.

יגאל ביבי: אתם יודעים מה זה?

יגאל ביבי: זה הון תועפות.

יגאל ביבי: זו היתה הזדמנות לשבת ולראות למי כן מגיע יותר, למה צריך יותר, מה חשוב יותר, מה לשנות, לשחוט פרות כאילו קדושות.

יגאל ביבי: העם לא קונה את הלוקשים של הממשלה, אף אחד לא יעכל שבבנקים של הממשלה מנהל הבנק מקבל משכורת חודשית שהיא שכר של שנתיים של עובד – מה זה שנתיים, של ארבע שנים של עובד.

יגאל ביבי: כמה זה, אדוני מזכיר ההסתדרות?

יגאל ביבי: ארבע-חמש שנות עבודה של עובד הן משכורת חודשית של מנהל בנק של הממשלה.

עמיר פרץ: שכר שנה שווה 200 שנים של עובד שכיר.

יגאל ביבי: שכר שנה של מנהל בנק ממשלתי שווה 200 שנות עבודה של פועל שכיר.

יגאל ביבי: מה קרה?

יגאל ביבי: למה הממשלה פוחדת?

יגאל ביבי: ממי היא פוחדת?

יגאל ביבי: ואם הוא ירוויח 100,000 שקל בחודש, זה לא טוב?

יגאל ביבי: לא קונים את זה?

יגאל ביבי: תאמינו לי, כולנו היינו נרתמים לעשות סדר בעניין הזה.

עזמי בשארה: אם הייתם בקואליציה הייתם הופכים את הכול.

יגאל ביבי: רק אנחנו, החמישה של המפד"ל, היינו עוזרים.

יגאל ביבי: העם שלנו הוא עם מצוין, הוא מקבל מכות ויש לו נפגעים, והוא גם מוכן לפגיעות כלכליות, אבל לא כשהוא שומע את המסר, כשהוא רואה את הרוח, כשהוא רואה את השמש זורחת – לא שמש העמים – כשהוא שומע מסר שהממשלה אומרת לו: אנחנו מצמצמים עכשיו בתחום הזה, אבל הילדים שלך יקבלו את החינוך, תהיה הזנה ולא יהיו ילדים רעבים, כי אלה הדברים הראשונים, נעשה דברים בתשתיות, תהיה יותר תעסוקה, נוריד מכאן ומשם – אבל לא עושים זאת.

יגאל ביבי: לא ראינו רוח מנהיגות.

יגאל ביבי: אני מסכם.

יגאל ביבי: בדיון כלכלי על מיליארדים היו צריכים להיות כאן נאומים חוצבי להבות של ראש הממשלה, של שר האוצר, של השרים הכלכליים שהיו צריכים לבוא לכנסת מלאה ולמסור את הבשורה.

יגאל ביבי: במקום זה אתה רואה את התככים ואת הקומבינות.

יגאל ביבי: אני רוצה להגיד לכם שאני מתבייש; 14 שנה אני נמצא כאן ולא היתה בושה כזאת.

יגאל ביבי: אפשר לקרוא לממשלה הזאת ממשלת הקומבינות וחוסר המעש.

יגאל ביבי: מה שבעיקר לא עשו הוא שלא העבירו את המסר הרוחני, החברתי, את ההתלהבות שיש להפיח רוח בעם הזה, וחבל על ההחמצה הגדולה הזאת.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חברי הכנסת זבולון אורלב, אמנון כהן, רחמים מלול, יצחק סבן, יאיר פרץ, עופר חוגי, אברהם הירשזון, אופיר פינס-פז, יוסף פריצקי, יוסף לפיד, אברהם פורז, יהודית נאות, אליעזר זנדברג, ויקטור בריילובסקי – אינם נוכחים.

נעמי חזן: חבר הכנסת עמיר פרץ, אתה הבא בתור.

יגאל ביבי: אני נותן לו את הסיבוב שלי, כחבר ההסתדרות.

נעמי חזן: האמת, אני גם מצפה לנאום שלך.

עמיר פרץ: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת שנותרו במליאה, כמו שאמר ידידי יגאל ביבי, היו ימים שבהם הכנסת סערה בדיוני התקציב וחברי כנסת הסתתרו להם בגנים, בפארקים, כדי להיכנס במפתיע ולקחת איזו הצבעה.

עמיר פרץ: ראית שהמאבק הוא על כל שקל והמאבק הוא גם על הייעוד של השקלים.

עמיר פרץ: כל הזמן חשבתי שהמדינה שלנו מסתדרת בין גדרה לחדרה, חשבתי ששם המסלולים שבהם מתחיל המאבק האמיתי על בניית הארץ, על ההתמודדות עם המצוקה.

עמיר פרץ: אבל, כשאנחנו יורדים מירושלים, כדאי שנדע שהירידה ללטרון כנראה מפנה אותך למסלול שמוביל אותך לכיוון ארץ גזירה, פרט לחנייה המאוד מעניינת שהולכת ונבנית ומסבירה פנים למי שנמצא שם, לא בלילה כמובן, ביום, כי הצומת מסוכן.

עמיר פרץ: אבל כאשר אתה מתחיל לרדת משם אתה מגיע לקריית-מלאכי, בסוף אתה מגיע גם לקריית-גת, שהיתה ספינת הדגל של התעשייה הישראלית.

עמיר פרץ: אותו טקסטיל שכולם משמיצים ותוקפים אותו היום הקים וקיים עיר שלמה עם משפחות וילדים.

עמיר פרץ: היו ימים שבהם קריית-גת היתה עם רמת החינוך מהגבוהות ביותר במדינת ישראל, אני מקווה שגם היום.

עמיר פרץ: שם, בקריית-גת, במפעלי הטקסטיל, המשפחות נתנו תקווה לבנים שלהן.

עמיר פרץ: לצערי הרב, הממשלה הזאת מקבלת היום החלטות לפתוח מפעלים, להשקיע במפעלים, אבל לא מקיימת.

עמיר פרץ: קיבלו החלטה לפתוח את קריית-הפלדה – היא נשארה סגורה.

עמיר פרץ: קיבלו החלטה לפתוח את מתפרת חורפיש – היא נשארה סגורה.

עמיר פרץ: הדבר הקשה שמתרחש הוא שהתקציב הזה ייקרא תקציב גזלת כבשת הרש.

עמיר פרץ: שני הסעיפים שאיש לא טיפל בהם נוגעים לאותה הקפאה של קצבאות הביטוח הלאומי, שהולכים לגזול 50 שקלים שמגיעים לקשיש במדינת ישראל בעקבות עדכון קצבת הזיקנה שלו, 50 שקלים שמגיעים לאותה אלמנה או למשפחה חד-הורית, דווקא מהם הולכים לקחת אותם 50 שקלים.

עמיר פרץ: מקבלי שכר המינימום, שב-1 באפריל היו צריכים לקבל לא 50 שקלים אלא 60 שקלים, גם את זה לוקחים מהם.

עמיר פרץ: מה עשה האוצר?

עמיר פרץ: פתח במערכת יחסי ציבור ואתמול פרסם כתבות ענק איך הולכים לעשות הפחתות מס למקבלים שכר נמוך, והציגו טבלאות.

עמיר פרץ: מי שמרוויח 3,000 שקל יקבל הפחתת מס של 5 שקלים, מי שמרוויח 3,100 שקל יקבל הפחתת מס של 20 שקלים.

עמיר פרץ: רק שכחו לומר לציבור, שאדם שמרוויח 3,000 שקל ויש לו שני ילדים הפטור שלו ממס מתחיל מ-4,000 שקלים, כלומר, הוא לא יקבל את 5 השקלים האלה.

עמיר פרץ: אם יש משפחה שגרה בירוחם, ממילא יש לה נקודות זיכוי וגם היא לא תקבל את ההפחתה במס.

עמיר פרץ: עכשיו הממשלה מצטיירת ברוב טובה כשהיא נותנת לחלשים, אבל היא גוזלת את החלשים.

עמיר פרץ: כי תחת המסווה של שינוי מס הכנסה, כביכול, לקבוצות החלשות רוצים להכין את הרקע להקפאה של שכר המינימום.

עמיר פרץ: ואתם יודעים שמה שמוקפא בארץ הזאת הופך להקפאה עמוקה.

נעמי חזן: חבר הכנסת פרץ.

עמיר פרץ: משפט אחרון.

יגאל ביבי: תני לו עוד כמה דקות ממני.

עמיר פרץ: ואם חשבתי שאולי כדאי לתת צ'אנס לממשלה, היום, ראיתם את הכותרת – 10,000 עובדים יפוטרו כיוון שעמיר פרץ חוקק להם חוק שמשחרר אותם מהעבדות ומהשעבוד לחברות כוח-אדם; אז הנקמה – השרים שישבו כאן ונשבעו לקיים את חוקי הכנסת, את הוראות הכנסת, הממשלה הזאת, במקום שתהיה ממשלה שאוכפת חוקים, הפכה לממשלה שעוקפת חוקים, ממשלה עבריינית.

עמיר פרץ: אם העבירה הזאת של פיטורי 10,000 איש תצא לפועל, האדמה תזדעזע, המדינה תזעק, לא ניתן לזה להתרחש.

עמיר פרץ: הגיע הזמן שהנכים ששובתים רעב יקבלו כאן את הגיבוי של כולנו, כדי שגם אותם נחזיר הביתה בשלום, לפני שמחר מתבזים עם ההצבעות האוטומטיות ומתפזרים אחרי אישור התקציב.

נעמי חזן: חבר הכנסת פרץ, אתם לא חברים בממשלה הזאת?

עמיר פרץ: אמרתי שאנחנו עוזבים, גברתי.

עמיר פרץ: אמרתי, שאם עד לרגע זה עוד התלבטתי, זה שהנכים עדיין יושבים בקור ורעבים, וזה שנוסף על כך הולכים לפטר 10,000 עובדים – אני בוודאי לא אוכל להיות שותף בשום דרך לממשלה הזאת.

יגאל ביבי: אפשר לבקש ממך משהו?

עמיר פרץ: בבקשה, אם היושבת-ראש תסכים.

יגאל ביבי: כשהממשלה מתפרקת, הכול מתפרק.

עמיר פרץ: נכון.

יגאל ביבי: תאמין לי שאם תהיו החוליה הראשונה יהיו חוליות נוספות, אז תעשו את זה מהר.

עמיר פרץ: אני עושה את זה.

עמיר פרץ: תודה לך.

נעמי חזן: אני מודה לחבר הכנסת פרץ.

נעמי חזן: חברי הכנסת אלכסנדר צינקר ורומן ברונפמן – לא נמצאים, ולכן הבא בתור הוא חבר הכנסת מיכאל קליינר.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת מיכאל איתן.

מיכאל קליינר: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, יש רגעים שאתה חושב מחשבות נוגות על דמוקרטיה.

מיכאל קליינר: אני מוכרח להגיד, ששלוש-ארבע הדקות האחרונות היו בשבילי רגעים שבהם חשבתי מחשבות נוגות על דמוקרטיה.

מיכאל קליינר: אני אומר את זה מעבר לחילוקי דעות, והרי יש לנו מחלוקות פנימיות ואחרות.

מיכאל קליינר: אבל מה לעשות שכלכלה זה מקצוע שלומדים אותו כמה שנים באוניברסיטה.

מיכאל קליינר: היות שרוב הציבור וגם רוב חברי הכנסת לא למדו את המקצוע הזה, אז אין גבול לדמגוגיה.

מיכאל קליינר: אז אני לפעמים מוכן לוותר לאלה שאני באמת חושב שדבריהם נובעים מבורות.

מיכאל קליינר: אני לא יודע אם אני צריך לתת לעמיר פרץ את הקרדיט הזה, כיוון שהיתה כאן אולי אחת התופעות החמורות ביותר, של אדם ששופך דמעות תנין על מר גורלם של אנשים שהוא האחראי העיקרי למצבם.

מיכאל קליינר: מה לעשות?

מיכאל קליינר: מי שרוצה חוקי מינימום, זה נורא נחמד ונורא סוציאלי, וכולנו בעד, ושכר המינימום הוא באמת נמוך.

מיכאל קליינר: אבל כשאתה מעלה את הרף הזה, אתה גורם לפיטורים.

מיכאל קליינר: הוא אמר: הממשלה מטיחה בי שאני אחראי ל-10,000 מובטלים?

מיכאל קליינר: זה משפט לא נכון.

מיכאל קליינר: הוא אחראי להרבה יותר.

מיכאל קליינר: יכול להיות שרק חוק חברות כוח-אדם אחראי ל-10,000 מובטלים, אבל חוקי שכר המינימום שלו אחראים לעשרות אלפים.

מיכאל קליינר: ואם היינו מגיעים לשכר המינימום הדמיוני של 1,000 דולר, שזה דבר נחמד, היו כאן עוד 100,000 מובטלים, וזה טוב לחבר הכנסת פרץ, כי אז הוא יוכל לבוא ולהגיד: ממשלה איומה גרמה, והציבור לא יודע.

מיכאל קליינר: הרי עמיר פרץ הוא נציג העובדים, הוא נציג ההסתדרות הכללית, אז בוודאי לבו עם מר גורלם של העמלים.

מיכאל קליינר: אז מה הוא אמר?

מיכאל קליינר: צריך להיכנע לדרישות הנכים.

מיכאל קליינר: אני לא יודע כמה הם דורשים, 4 מיליארדים, 5 מיליארדים, זה נהדר.

מיכאל קליינר: הלוואי שהממשלה תיכנע מבחינתו, מכיוון שאם הממשלה תחליט להוסיף 5 מיליארדים לנכים, באותה רמת מצוקה, אני מניח שזה יהיה עוד כמה עשרות מיליארדים, ואז הממשלה תוציא שיקים, רק שלא יהיה להם כיסוי.

מיכאל קליינר: ואז יוכל עמיר פרץ לעלות על הבמה הזאת ולהגיד: ממשלה מנוולת, היא מוציאה שיקים בלי כיסוי.

מיכאל קליינר: הרי הוא באמת הקיצוני ביותר, אבל לא היחיד.

מיכאל קליינר: ישבה פה בשבוע שעבר הכנסת והצביעה ברוב עצום, רק שני חברים הצביעו נגד, שני חברי אופוזיציה היו היחידים שהצביעו בעד עמדת הממשלה.

מיכאל קליינר: הכנסת החליטה שהיא התחילה להקים בתי-חולים.

מיכאל קליינר: היא נהייתה הרשות המבצעת.

מיכאל קליינר: ואז – – –

עמיר פרץ: – – –

מיכאל קליינר: לא, יש לי רק שלוש דקות.

מיכאל איתן: אם יושב-ראש הכנסת נוסע למדיניות – – –

מיכאל קליינר: אם היה כאן דיון כמו תמיד – זה קרה לי קודם עם חברת הכנסת גוז'נסקי, ניהלתי אתה דיאלוג נורא מעניין בעקבות שאלה, ואחר כך אמרו לי שעבר הזמן – היות שמסגרת הדיון היא שלוש דקות, אני רוצה לומר את שלי.

עמיר פרץ: אני מוכרח להגיד משהו, זו סתימת פיות.

מיכאל קליינר: אני לא הפרעתי לך.

מיכאל קליינר: הרי הדברים שלך קוממו אותי, הם היו דמגוגיה צרופה, אבל היות שאני מכבד את מסגרת הדיון, וזכותך להתבטא – לא אוכל לענות, אני רוצה להתקדם בנאום שלי.

עמיר פרץ: אתה תקפת אותי אישית, זכותי לענות.

נעמי חזן: אני אהיה נדיבה הפעם.

מיכאל קליינר: או.

מיכאל קליינר: קיי.

עמיר פרץ: גברתי היושבת-ראש, אדוני חבר הכנסת קליינר, אני מוכן לשנות את מדיניות ההסתדרות ולהחליט שההסתדרות תיאבק להורדת שכר העובדים, בתנאי שאתה תודיע שאתה מרוויח 3,000 שקל בחודש.

מיכאל קליינר: אני מקווה שהדברים נקלטו.

מיכאל קליינר: אדוני עמיר פרץ, אני לא יודע כמה אתה מרוויח, ואני לא יודע כמה מרוויחים ועדי העובדים שאתה תומך בהם, שהם לא בשכר מינימום, אבל אני לא רוצה להיכנס לזה, כי הדוגמה הזאת – – –

עמיר פרץ: מדברים על שכר מינימום, על נכים, אתה מתעסק עם הפלסטינים.

מיכאל קליינר: חבר הכנסת פרץ, כשאתה תרוויח 3,000 שקל, גם כולם כאן ירוויחו 3,000 שקל, אבל זו הדוגמה לסוג הדמגוגיה הבוטה, הלא-עניינית, שבה אתה מסית את ציבור העובדים במדינת ישראל.

מיכאל קליינר: ואתה יודע מה?

מיכאל קליינר: אתה הצלחת לעשות רק דבר טוב אחד.

מיכאל קליינר: אם אתה גרמת לזה שעזמי בשארה ואני מסכימים, אז כבר השגת מצווה אחת גדולה.

עמיר פרץ: עזמי, אתה מסכים אתו?

עזמי בשארה: – – –

מוחמד כנעאן: מה שאמר עמיר פרץ זה נכון.

מיכאל קליינר: הוא עכשיו יעלה ויגיד, הוא אמר את זה קודם, זה רשום בפרוטוקול.

נעמי חזן: יש לך עוד דקה.

מיכאל קליינר: כמובן זה הוציא אותי ממסגרת הדברים.

מיכאל קליינר: תראו, אני אמרתי קודם, שכדי להסביר משהו כלכלי לציבור צריך שלוש שנים, עכשיו גם לקחו את שלוש הדקות שלי והשאירו אותי עם מסר מקוטע.

מיכאל קליינר: אני אנסה בכל זאת בצורה מסוימת לנעול אותו.

מיכאל קליינר: מה לעשות שיש כללים לכלכלה, ואם נקיים רק את מה שעמיר פרץ רוצה, לא את בתי-החולים באשדוד שהכנסת הזאת מקימה – כשרק פורז ואני הצבענו נגד, כשהממשלה היתה נגד החוק, אבל הוא עבר פה-אחד, כל חברי הקואליציה שנכחו באולם תמכו בכך שהכנסת מכוננת בית-חולים באשדוד, והשניים היחידים שהצביעו נגד היו פורז ואני.

מיכאל קליינר: רק כשזה היה אי-אמון, אז מרצ הצטרפה, אבל לכל אורך החוק רק פורז ואני הצבענו נגד, כששנינו חברי אופוזיציה.

מיכאל קליינר: זה האבסורד שקיים כאן.

מיכאל קליינר: מה לעשות שלכלכלה יש חוקים, ואם אנחנו את כל הדברים הטובים והסוציאליים – וגם אני רוצה לתת לנכים, לא 4 מיליארדים אלא 10 מיליארדים, כי הם באמת מסכנים ומוכי גורל, אבל עם זה לא תהיה כלכלה, תהיה אינפלציה של מאות אחוזים.

מיכאל קליינר: זה אולי יעלה את כוחו הפוליטי של עמיר פרץ, אבל לעניים זה יהיה רע מאוד.

נעמי חזן: אני מודה לחבר הכנסת קליינר.

נעמי חזן: חבר הכנסת מיכאל איתן, אתה מוותר?

עמיר פרץ: חשבתי שהוא מתעסק רק עם פלסטינים, אני רואה שהוא מתעסק גם עם ערבים.

נעמי חזן: חבר הכנסת עזמי בשארה, ואחריו – חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

נעמי חזן: חבר הכנסת איתן, מישהו הציע שינאם 30 הסתייגויות בבת אחת.

נעמי חזן: אמרתי שזה יהרוס את השיא שלך, ולא הרשיתי לו.

מיכאל קליינר: אבל אז אפשר לעשות דיאלוגים.

תמר גוז'נסקי: דיאלוגים בין 02:00 ל-06:00.

מיכאל איתן: זה היה 11 שעות.

תמר גוז'נסקי: הכול בגללו.

נעמי חזן: אני זוכרת שזה היה בסביבות שמונה שעות ואי-אלו דקות.

נעמי חזן: חבר הכנסת בשארה.

עזמי בשארה: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אומנם חברי הכנסת קליינר ופורז התנגדו לפופוליזם הטמון בחוק הקמת בית-חולים באשדוד, שממילא יבוא איזה חוק הסדרים ויבטל אותו עוד פעם, ואותם אנשים שהצביעו בעדו יצביעו נגדו ויגבירו את אמון הציבור הישראלי בפרלמנטריזם – אלה אותם אנשים שעושים חוקים ומבטלים אותם כעבור שנה בחוק ההסדרים – אבל יש דבר אחד שכמעט אין בו פופוליזם, מכיוון שדעת הקהל בו היא לא דעת קהל, וזה הציבור הערבי.

עזמי בשארה: שם אין פופוליזם.

עזמי בשארה: כשיש משהו הנוגע לציבור הערבי, יש צדק חברתי, ממש אנשים לא רוצים פופולריות אצל הערבים וגם לא אכפת להם שתהיה להם פופולריות.

עזמי בשארה: זה אומר, שהסקטור הזה הוא לא חלק מדעת הקהל המעצבת משהו בפרלמנט הישראלי.

עזמי בשארה: כשהיתה החלטת קואליציה שלא לתמוך בבית-חולים באשדוד, כולם בכל זאת תמכו בבית-חולים באשדוד.

עזמי בשארה: אבל כשאני הצעתי חוק שוויון סטרילי, שוויון ליחידים, שוויון אינדיבידואלי, בין אזרחי מדינת ישראל, בלי להזכיר את המלה "ערבי" – להכניס את העיקרון הזה לחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, מכיוון שאני חושב שהעיקרון הזה חסר בחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, משום שאי-אפשר לדבר על כבוד האדם וחירותו אם אין שוויון בפני החוק ואין שוויון הזדמנויות, התחייבו לגמרי – – –

תמר גוז'נסקי: כי זה ידוע שהמופשט הוא הקונקרטי.

עזמי בשארה: לרבות חבר הכנסת אופיר פינס-פז, שאמר לי: אני לא יכול להצביע.

עזמי בשארה: יש החלטת קואליציה.

עזמי בשארה: זה פשוט לא ייאמן.

תמר גוז'נסקי: המופשט הוא הקונקרטי.

עזמי בשארה: כן.

עזמי בשארה: זה לא ייאמן.

עזמי בשארה: העיקרון הזה פשוט נרמס, ואנשים תמהו איך כנסת ואיך ממשלה מקבלת החלטות נגד עיקרון מופשט – עקרון השוויון.

עזמי בשארה: גברתי היושבת-ראש, על כל פנים, אני חייב להגיד כמה מלים על המדיניות החברתית שעליה מדובר כאן, ושכאילו יש מריבה סביבה, והאמת היא שאין, מכיוון שיש קואליציה של 85.

עזמי בשארה: מכיוון שאני חושב שאנשים לא חושדים בי במושגים של מדיניות חברתית ואסטרטגיה חברתית – יש באוצר פקידים שחושבים ויש להם כנראה, אני חושב, זה 15 שנים דוקטרינה שהם מעבירים בלי חשבון מי זו הממשלה שקיימת.

עזמי בשארה: זה עובר ממשלה-ממשלה, ובאמת אין הבדל בין ממשלות העבודה וממשלות הליכוד זה כמה שנים טובות.

עזמי בשארה: יש דוקטרינה של משרדי אוצר.

עזמי בשארה: הכנסת רבה בינה לבין עצמה על חלוקת העוגה בין סקטורים, והם מעבירים, בסופו של דבר, את הדוקטרינה שהם רוצים.

עזמי בשארה: גברתי היושבת-ראש, אדוני חבר הכנסת קליינר, תאר לעצמך משק חופשי כפי שאתה היית רוצה, ללא מינימום של דברים.

מיכאל קליינר: אני לא רוצה את זה.

עזמי בשארה: למשל: מינימום של שעות עבודה או מקסימום של שעות עבודה, מינימום של שכר.

עזמי בשארה: אתה זוכר את הקפיטליזם החופשי ההוא, שהעסיק נשים וילדים אל תוך הלילה, 17 שעות בלי שכר מינימום?

מיכאל קליינר: לא.

עזמי בשארה: אתה יודע שהכלכלה התפתחה וגם כוחות הייצור התפתחו, בין היתר, בגלל דרישות האיגודים המקצועיים?

עזמי בשארה: כיוון שהגבילו שעות עבודה, התפתחו כוחות ייצור.

עזמי בשארה: כיוון שהגבירו את הייצור וגם את השכר, באותו הזמן מצאו גם פתרון לאבטלה בהשקעה בתשתיות מצד אחד, התיאוריות של קיינס – שדרך אגב, הוא קפיטליסט ולא סוציאליסט – ומצד שני הפחיתו את שעות העבודה.

עזמי בשארה: במקומות כמו גרמניה המערבית, בשיא הבעיות של האבטלה דיברו על צמצום ימי עבודה בשבוע, כך שאנשים יעבדו פחות ויעבדו פחות שעות.

מיכאל קליינר: כדי שיקבלו יותר עובדים.

עזמי בשארה: לדעתי, אחד הדברים שהם ציון של ציוויליזציה מתקדמת הוא זמן חופשי – –

מיכאל קליינר: חבר הכנסת עזמי בשארה, להפחית שעות זה כדי לקבל יותר עובדים.

עזמי בשארה: – – כמה זמן חופשי עומד לרשותו של האזרח.

נעמי חזן: חבר הכנסת בשארה.

עזמי בשארה: זה אחד מהסימנים של ציוויליזציה מתקדמת, שהוא לא מוכן לוותר עליו.

עזמי בשארה: אנשים לא רבים רוצים לעשות כסף בכל דקה, כשהם כל הזמן זורקים החוצה צבאות של מובטלים, שבסופו של דבר מערערים את כל היציבות החברתית שהקפיטליזם כן מעוניין בה.

עזמי בשארה: אלוהים אדירים, אלו סתירות.

עזמי בשארה: אתה חייב למצוא את האיזון.

עזמי בשארה: בכנסת אין איזון כזה בין אינטרסים – יש איזון רק בין אלמנטים כוחניים של החברה.

עזמי בשארה: גברתי, תודה רבה.

מיכאל קליינר: נכון.

נעמי חזן: אדוני, אני מודה לך.

נעמי חזן: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת תאופיק חטיב, אם יהיה.

מיכאל קליינר: הוא עובד בשיטתיות: משרד-משרד.

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, דומני שרק אתמול דיברנו על הקמת ועדת חקירה פרלמנטרית לעניין תאונות הדרכים וגם אישרנו לקריאה שנייה ולקריאה שלישית חוק לגבי הקמת מרכז סיוע לנפגעי תאונות דרכים.

מוחמד כנעאן: אמרתי היום, שבמרחב עכו, בגליל המערבי, ב-72% מתאונות הדרכים מעורבים ערבים.

מוחמד כנעאן: אני מסתכל כאן על תקציב התחבורה, ותקציב הפיתוח, שאמור היה להיות 126 מיליון ש"ח, קוצץ ל-104 מיליון ש"ח, שמהווים 3.4% מתקציב הפיתוח של משרד התחבורה.

מוחמד כנעאן: השאלה הנשאלת היא: מה אפשר לעשות בסכום זעום כזה בקרב כ-20% מאוכלוסיית המדינה, ביותר מ-100 יישובים ערביים במדינת ישראל, וזה לא כולל את היישובים המעורבים?

מוחמד כנעאן: איך זה יכול להיות?

מוחמד כנעאן: איך משרד התחבורה רוצה לטפל, לתקן ולשפר את התשתיות ביישובים הערביים?

מוחמד כנעאן: לצערי הרב, במדיניות כזאת, שהיא מדיניות מפלה, שאין במשרד שום בסיס של ניסיון להשוות את המצב למגזר הערבי; למשל, בסעיפים 03-15, פרויקטים במגזר הערבי והדרוזי – כל פעם תופרים איך שהם רוצים: פעם מיעוטים, פעם ערבים, פעם ערבים ודרוזים וצ'רקסים, בכל משרד אתה רואה מונח אחר – יש 48.4 מיליון ש"ח.

מוחמד כנעאן: סעיף זה מהווה כ-2.6% מהתקציבים לכבישים בין-עירוניים.

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, 2.6% למגזר הערבי.

מוחמד כנעאן: איך יכול להיות דבר כזה?

מוחמד כנעאן: איך אפשר עם סכומים כאלה לשפר את התשתיות ביישובים הערביים?

מוחמד כנעאן: האם שר התחבורה והממשלה לא ערים למתרחש ביישובים הערביים?

מוחמד כנעאן: אין להם הנתונים?

מוחמד כנעאן: לא רואים ולא שומעים?

מוחמד כנעאן: לא מסתובבים?

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, זו אמת – הם מסתובבים רק לקראת הבחירות או כשיש פריימריס.

מוחמד כנעאן: כשהם רוצים את המצביעים הערבים הם יודעים איפה כל יישוב ויישוב.

מוחמד כנעאן: אבל במשך ארבע השנים שהם מכהנים כשרים הם לא מכירים את היישובים הערביים, לא מכירים את המועצות הערביות, הם מתכחשים להם ומתעלמים מהם.

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, על-פי התוכניות לפיתוח היישובים הערביים, המשרד היה צריך להקצות כ-126 מיליון ש"ח: 45 מיליון לכבישים עירוניים וכ-82 מיליון לכבישים בין-עירוניים.

מוחמד כנעאן: מתוך זה המשרד הקצה, כמו שאמרתי, 105 מיליון ש"ח, שכוללים תקציבים ליישובים הערביים והדרוזיים.

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, כאן יש לשים לב.

מוחמד כנעאן: אמרתי כאן, שזה רק 3.4% מכלל תקציב הפיתוח של המשרד.

מוחמד כנעאן: השאלה הנשאלת היא: איפה החלטות הממשלה?

מוחמד כנעאן: איפה החוקים שנחקקים כאן, שצריכים פשוט להשוות או לעשות אפליה מתקנת ליישובים הערביים?

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, לאחרונה – – –

נעמי חזן: אדוני, זמנך תם.

מוחמד כנעאן: גברתי, אני מסיים.

מוחמד כנעאן: לאחרונה היה דיון בוועדת הכנסת, והולנדר, נציב שירות המדינה, ציין שם עובדה מדהימה: אף שלאחרונה חוקק בכנסת החוק שמבקש מהממשלה לשלב עובדים ערבים במשרדיה, להשוות, חלה ירידה בקליטת עובדים ערבים במשרדי הממשלה.

מוחמד כנעאן: בשנת 2000 נקלטו יותר עובדים מאשר ב-2001.

מוחמד כנעאן: תודה.

נעמי חזן: אדוני, אני מודה לך.

נעמי חזן: חבר הכנסת עסאם עסאם מח'ול – ראיתי אותו.

נעמי חזן: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, אולי תתחלפי אתו.

נעמי חזן: אני יודעת שהוא היה פה לפני שנייה, ואולי יצא.

תמר גוז'נסקי: אדם רוצה – – –

נעמי חזן: כנראה יש חדשות ואנשים רעבים.

נעמי חזן: גברתי, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, לא פעם אני מדברת, מספרת או זועקת את כאבם של החלשים והעניים.

תמר גוז'נסקי: גברתי היושבת-ראש, הרשי לי לספר, בהקשר של התקציב, על צרותיהם של העשירים.

נעמי חזן: יש כזה דבר?

תמר גוז'נסקי: תתארי לעצמך.

תמר גוז'נסקי: בנק הפועלים הופרט, כלומר היה פעם שייך להסתדרות, ואחר כך הולאם על-ידי המדינה בעקבות משבר הבנקים ב-1985 – –

מיכאל קליינר: אני הלאמתי אותו.

תמר גוז'נסקי: – – ואחרי זה הוא נמכר למשפחת אריסון והנספחים שלה.

תמר גוז'נסקי: ובכן, יש שם גברת שרי אריסון, היורשת, מר דני דנקנר ואחרים.

תמר גוז'נסקי: ובכן, האנשים החביבים האלה רכשו את הבנק בהלוואה שהם לקחו מבנק לאומי, כידוע.

תמר גוז'נסקי: מסתבר שהם לקחו מהבנק הלוואות בסכום שמסתכם – ואני מבקשת להקשיב היטב – ב-4 מיליארדי שקל.

תמר גוז'נסקי: הם לקחו 4 מיליארדי שקל בהלוואות.

תמר גוז'נסקי: אתם מבינים?

תמר גוז'נסקי: הם רצו לקנות עוד מקלט טלוויזיה ולממן איזו נסיעה לטורקיה, והם היו צריכים 4 מיליארדי שקל הלוואות.

תמר גוז'נסקי: המפקח על הבנקים אמר: מילא, 2.5 מיליארדים, אבל 4 מיליארדים זה מוגזם, תחזירו 1.5 מיליארד.

תמר גוז'נסקי: אבל אין להם מאיפה להחזיר והם עוד לא החזירו.

תמר גוז'נסקי: על זה יש משא-ומתן.

תמר גוז'נסקי: ובנק ישראל מתכוון עכשיו לשנות את כללי המשחק, כדי שלא יצטרכו להחזיר את המיליארד האלה.

תמר גוז'נסקי: עכשיו, למה אני מספרת את הצרות של דנקנר ואריסון המסכנים, שקשה להם להחזיר 4 מיליארדי שקל לבנק, שזה בעצם שוד גלוי לאור היום?

תמר גוז'נסקי: הם לוקחים כסף מהבנק של עצמם.

תמר גוז'נסקי: אני מספרת את זה, כי אני רוצה להזכיר לחברי הכנסת, שגם בארצות-הברית, גם בארגנטינה וגם במקומות אחרים, בשיטה הזאת של מפעלים שהופרטו – כלומר חברות ממשלתיות, או בשליטה ממשלתית, שנמכרות לאנשים פרטיים, שרוכשים אותן לא מכספם, אחר כך מרוקנים את החברה או את הבנק מכספים – בשיטה הזאת אירעו פשיטות הרגל החמורות ביותר, שבעקבותיהן התמוטטו כלכלות שלמות.

תמר גוז'נסקי: לכן, כל מי שמספר לנו על נפלאות ההפרטה, על נפלאות החיסול של המשק הציבורי, על נפלאות השוק הפרטי והתחרות החופשית, שידע מה זה תחרות חופשית.

תמר גוז'נסקי: תחרות חופשית זה שוד לאור היום, שוד לפי החוק, שוד בפיקוח בנק ישראל.

תמר גוז'נסקי: וכל זה כאשר אני שומעת, שבנק ישראל חושב להעלות את הזכות לקחת את ההלוואות מ-10% מההון של הבנק ל-15% מההון של הבנק.

תמר גוז'נסקי: באותו זמן מונח על שולחננו חוק שאומר, שצריך לשחוק ב-2% את שכר המינימום, שצריך לבטל את הבטחת ההכנסה בשיעור המוגדל וצריך לקצץ מיליארד שקל בקצבאות הילדים.

תמר גוז'נסקי: אז אתה יודע לאן המדינה הזאת הולכת.

תמר גוז'נסקי: זאת לא מדינת ישראל.

תמר גוז'נסקי: זו מדינת אריסון, מדינת דנקנר, כל דבר, חוץ ממדינת ישראל.

נעמי חזן: תודה רבה לחברת הכנסת גוז'נסקי, שהואילה להתחלף עם חבר הכנסת מח'ול, שהוא הדובר הבא, ורק אחריו חבר הכנסת אחמד טיבי.

עסאם מח'ול: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה להודות לך ולהודות לחברת הכנסת תמר גוז'נסקי על ההסכמה להחלפה.

עסאם מח'ול: אני רוצה להגיד לציבור, אחרי שאנחנו כבר פעם שביעית, שמינית, תשיעית, אני לא יודע כמה, מציגים את מעלליה של הממשלה ואת מעללי התקציב הנורא הזה, שלא צריך לסמוך על הכנסת שהיא תפיל את התקציב הזה.

עסאם מח'ול: זאת אומרת, הישועה לא תבוא מהבית הזה ולא תבוא מחברי הכנסת, וזה חבל.

עסאם מח'ול: זאת אף שעל פניו, אם רוב הציבור נפגע מהתקציב הזה, אזי סביר להניח שאותם נציגים של הציבור יהיו רוב וירימו יד נגד התקציב הזה.

עסאם מח'ול: הייתי אומר אפילו יותר מזה: אל תסמכו על כך שאותם חברי כנסת שהתנגדו, תקפו את התקציב ודיברו על העוולות של התקציב הזה, יצביעו נגדו.

עסאם מח'ול: התקציב הזה, בסופו של דבר, בסופו של יום, יעבור, יעבור בגדול, והוא יהיה התקציב שבצלו נחיה תחת עול המכות שהוא יפיל עלינו בשנה הקרובה.

עסאם מח'ול: לכן, גברתי היושבת-ראש, אני רוצה להגיד, שעם זה שאי-אפשר לסמוך על חברי הכנסת, שהבית הזה לא יביא את הישועה לציבור, עדיין אין סיבה להרים ידיים.

עסאם מח'ול: בעולם מתפתחים הכוחות האלטרנטיביים, הכוחות שיילחמו במגמה הזאת, ולא רק בארגנטינה ולא רק בצורה שבה זה נעשה בארגנטינה.

עסאם מח'ול: מהבוקר, מאתמול מספרים לנו, שהתקציב הזה הוא כורח הגלובליזציה, כורח ההשתלבות הישראלית בכלכלה הגלובלית, העולמית, שבה הופכת הממשלה לקבלן משנה של החברות הרב-לאומיות ובשמן היא הופכת להיות הכלי שדרכו החברות האלה מפילות את המכות האלה על הציבור, על ציבור העובדים, על הציבור הרחב, כדי לשמור את הרווחים שלהן.

עסאם מח'ול: אני אומר שגם בישראל יש מספיק כוחות חברתיים שיגידו מחר "לא" לתקציב הזה, גם אם הכנסת תאשר את התקציב הזה.

עסאם מח'ול: זה חשוב.

עסאם מח'ול: אנחנו נסמוך על הכוחות האלה ונסמוך על המאבק הזה, שהוא מאבק חברתי צודק ביותר.

עסאם מח'ול: אין מאבק צודק ממנו.

עסאם מח'ול: זה מאבק של כל קורבנות המדיניות הזאת, של כל קורבנות התקציב הזה.

עסאם מח'ול: אנחנו קוראים להם לצאת לרחוב כבר מחר, כבר מחר ב-09:00, מול הכנסת.

עסאם מח'ול: אבל לא רק מחר ולא רק מול הכנסת.

עסאם מח'ול: לכן, המאבק הזה לא ייגמר בהצבעה שתהיה ותעביר את התקציב, אלא הוא אמור להתחיל בכך.

עסאם מח'ול: לכן, אנחנו אכן בונים על אותם מובטלים, אותם נפגעי התקציב הזה, אותם נפגעי המדיניות של הממשלה שמגישה תקציב שדגל שחור מתנופף מעליו.

עסאם מח'ול: תודה רבה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת אחמד טיבי.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, ברצוני להתייחס למאמץ שנשא פרי בכל מה שקשור לחוק הקלות מס לתושבים בנגב.

אחמד טיבי: זה חוק שיזמתי, פ/2708, וכאן המקום, מטעמי הגינות, להודות למי שניסח את החוק ועבד עליו כחמישה שבועות, עורך-הדין אוסאמה סעדי.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות גם לאלה שעקבו וליוו את העבודה כאן בכנסת ומחוצה לה, ובעיקר לעורך-הדין אוסאמה סעדי, שהזכרתי, לעורך-הדין אנואר זברגה, לנימר עוברה, ולנציגים שלנו בארגון המורים, מוחמד אבו-עאיש, עבד-אלמוטלב אלאעסם, אדיב אבו-רביעה, סאלם אבו-רביעה, עבד אבו-כף, ועקב אחריו גם עלי אבו-רביעה העיתונאי.

אחמד טיבי: אני אומר זאת כי מדובר בקהילה שקופחה והיתה פעילות בזכות מאמץ של חברי כנסת.

אחמד טיבי: אני מרגיש בטוח בעצמי ומאוד מוסרי להזכיר שגם חבר הכנסת טלב אלסאנע, בהצעת חוק פ/2774, עשה מאמץ וקידם את החוק במאמצים משלו.

אחמד טיבי: אעדיף לשים כאן נקודה, כי אני לא רוצה להרחיב את הדברים על קולגיאליות ועבודה משותפת.

אחמד טיבי: אני חושב שעבודה משותפת יכולה לשאת פרי.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות שוב לכל האנשים שסייעו בחקיקת החוק הזה.

אחמד טיבי: בסופו של דבר, אנשים שאמורים ליהנות מהחוק הזה – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת אלסאנע, באמת, זה כבר מוגזם לחלוטין.

טלב אלסאנע: – – –

נעמי חזן: אתה יודע שבעצם אין לי שיקול – – –

טלב אלסאנע: – – –

נעמי חזן: מצוין, אז תצא החוצה ותתעדכן ותחזור.

אחמד טיבי: לפעמים שחור הופך ללבן ולבן הופך לשחור.

אחמד טיבי: בדרך כלל אני אומר לבן-לבן ושחור-שחור.

אחמד טיבי: אני שב ואומר, שיש אוכלוסיות מצוקה שצריך לתת להן העדפה מתקנת.

אחמד טיבי: האוכלוסייה בנגב היא הראשונה בכך במדינת ישראל.

אחמד טיבי: אני רוצה לומר להם בשם תע"ל: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם התנועה הערבית להתחדשות, אנו נמשיך לעקוב אחר נושא זה, כמו שנעקוב אחר הנושאים האחרים ואחר חוק ההקלה במסי הנגב, אשר יזמה התנועה הערבית להתחדשות, והעליתי אותו אני בכנסת זו, ואת תוכנו כתב אוסאמה סעדי ושאר החברים אשר ציינתי את שמותיהם.

אחמד טיבי: הם ראויים לתודה.

אחמד טיבי: ואם ירצה השם ייתן ציבור זה את אמונו בנו תמיד.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: )

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מאחל שהרבה ויכוחים כאלה יוכתרו בהצלחה.

טלב אלסאנע: אבל מחובתי להעמיד דברים על דיוקם, לפחות איך שהם נראים לי.

טלב אלסאנע: לפני כשנה חוקקה הכנסת חוק לגבי הטבות המס בנגב, ביוזמתו של חבר הכנסת ישראל כץ, והשם שלי היה השני.

טלב אלסאנע: במהלך הדיונים בוועדת הכספים התברר לנו, שהיישובים הלא-מוכרים לא נכללים.

טלב אלסאנע: מייד – זה היה לפני שנה – הגשתי הסתייגות.

טלב אלסאנע: במהלך הדיונים על החוק ההסתייגות לא עברה ולאחר מכן הייתי במשא-ומתן על מנת להגיע לגיבוש עמדה.

טלב אלסאנע: אכן, חבר הכנסת טיבי הגיש הצעת חוק שהונחה על שולחן הכנסת.

טלב אלסאנע: גם אני הגשתי, וזו לא הפעם הראשונה שחברי כנסת מגישים הצעות חוק זהות, אבל אני המשכתי לקדם את הצעת החוק הזאת.

טלב אלסאנע: היא עברה במליאה ועברה בוועדת הכספים.

טלב אלסאנע: לאחר מכן, במשא-ומתן עם שר האוצר באופן אישי, תוך מתן מסמך מחייב, הוא התחייב בפני להעביר את זה במסגרת חוק ההסדרים.

טלב אלסאנע: הוא התחייב גם בפני ראשי הרשויות הערביות בנגב, במסגרת המאבק הכולל לגבי הנגב.

טלב אלסאנע: היה דיון בוועדת הכספים והצעת החוק שלי מוזגה במסגרת חוק ההסדרים ואושרה בוועדת הכספים ובוועדת הכנסת.

טלב אלסאנע: לא באתי לשלול ממישהו את זכויותיו, אבל חבל שהתחושה התחרותית הזאת מקבלת ממדים מעבר למטרה.

טלב אלסאנע: כולנו נאבקים למען אוכלוסייה אחת – האוכלוסייה הערבית, מהגליל ועד הנגב, וגם למען האוכלוסייה בכלל, כמו הנכים, השכבות החלשות, הסטודנטים והמאבק המשותף.

טלב אלסאנע: אם אני ונעמי חזן מוצאים מכנה משותף לגבי הסטודנטים, או אם חבר כנסת אחר מוצא מכנה משותף לגבי הנכים, לא צריך להפוך את זה למלחמה בין חברי הכנסת.

טלב אלסאנע: חבל שהדברים מתנהלים בצורה הזאת.

טלב אלסאנע: לדעתי, בסופו של דבר הבשורה היא למען האוכלוסייה שלנו, למען תושבי הנגב.

טלב אלסאנע: אין כאן חלוקה ואין מאבק, הכול בא להיטיב עם האוכלוסייה, והתחרות הזאת מבורכת.

טלב אלסאנע: אני רוצה לציין, שהרבה נושאים מועלים על-ידי חבר הכנסת מח'ול ועל-ידי בקשר לחינוך בנגב, וחברת הכנסת תמר גוז'נסקי מובילה נושא של קידום הילד בנגב בצורה נהדרת ומצוינת.

טלב אלסאנע: לא ניסיתי אף פעם לגרוע מחלקה ומתפקידה, אני דווקא מברך על זה.

טלב אלסאנע: אף פעם לא היו בינינו ויכוחים בסוגיה הזאת של מי מוביל את מה.

טלב אלסאנע: חבל שבימים האחרונים הדברים מקבלים ממדים מיותרים לחלוטין.

טלב אלסאנע: אני מדבר קצת ברגשות מעורבים, כי לפי דעתי זה מיותר, מוגזם.

טלב אלסאנע: הנושא נכון, צודק, וטוב שנוביל אותו בצורה משותפת ונניח בצד את כל הוויכוחים המעיבים קצת על ההישג המבורך.

טלב אלסאנע: אני רוצה לברך את כל חברי ועדת הכספים, שכולם – פה-אחד – תמכו.

טלב אלסאנע: אני רוצה לברך גם את השר סילבן שלום, שנתן את ברכתו.

טלב אלסאנע: כמו-כן לישראל כץ ולשירי ויצמן, שיש בינינו חילוקי דעות פוליטיים, והם תמכו בהצעת החוק הזאת.

טלב אלסאנע: אני גם מברך את חבר הכנסת טיבי, שיזם את הצעת החוק וביחד הובלנו אותה.

טלב אלסאנע: לדעתי זה לטובת כלל האוכלוסייה.

טלב אלסאנע: אני מקווה שבסופו של דבר נמצא הרבה נושאים נוספים למאבק משותף למען התושבים בנגב.

טלב אלסאנע: חברת הכנסת נעמי חזן, כידוע לך, יש יישובים לא מוכרים, שאנשים סובלים בהם מהעדר שירותי חינוך ורווחה.

טלב אלסאנע: שיעור התמותה בהם, על-פי הדוח שקיבלה חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, הוא פי-ארבעה מהממוצע במדינה.

טלב אלסאנע: כלומר, רמת השירותים גורמת לא רק שאנשים יחיו בתנאים קשים, אלא שהיא לא נותנת להם את הזכות לחיות.

טלב אלסאנע: לכן יש הרבה משימות ויש הרבה מה לעשות.

טלב אלסאנע: אני מודה לך.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חברי הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, האשם מחאמיד, דוד לוי, מקסים לוי, מרדכי משעני ואבשלום וילן לקחו פסק זמן.

נעמי חזן: ולכן הנואם הבא הוא חבר הכנסת מוסי רז.

נעמי חזן: מה שמעניין, חברי הכנסת אלסאנע וטיבי, הוא שעל ההצלחות מתווכחים.

טלב אלסאנע: תמיד להצלחה יש כמה אבות.

נעמי חזן: להצלחה יש הרבה אבות, אבל הכישלון יתום.

נעמי חזן: חבר הכנסת רז, בבקשה.

מוסי רז: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אתמול הגיעו התקציבים המעודכנים לשולחן ועדת הכספים, וראינו כמה עלה לנו הקיצוץ הזה שהממשלה החליטה עליו.

מוסי רז: ראינו כמה זה עלה בתשלומים לחרדים, וראינו גם שזה עלה בתשלומים רבים למתנחלים.

מוסי רז: שלושה דברים חדשים שנוספו אתמול בלילה על מאות ואלפי הדברים שאפשר לדבר עליהם עד הבוקר הם כדלהלן: הדבר הראשון – תוספת של 53 מיליון שקל לחטיבה להתיישבות.

מוסי רז: אם אנסה להסביר בשני משפטים מהי החטיבה להתיישבות, אני אומר שזה הגוף לרמאות, שנועד להעביר כספים בצורה לא תקינה להתנחלויות.

מוסי רז: החטיבה הזאת כבר בנתה בריכות שחייה בהתנחלויות, ישיבות, העבירה כספים לעמותות פיקטיביות, חלקן עם משכורות עתק, וגם בנתה בתים.

מוסי רז: היא משכירה 4,000 בתים, אבל לפי הדוח שפרסם מבקר הסוכנות היהודית, רק דבר אחד "קטן" שכחה החטיבה הזאת – היא שכחה לקחת מהמתנחלים ב-30 השנה האחרונות את שכר הדירה עבור 4,000 הבתים הללו.

מוסי רז: זה כמובן לא כל כך חשוב.

מוסי רז: דרך אגב, הוא כתב שהיו כמה ששילמו, אבל בכל זאת 70% לא שילמו.

מוסי רז: כנראה גם עולה החשד שחלק מהם שילמו אבל הכספים לא הגיעו ליעדם, למי שמבין למה אני מתכוון.

מוסי רז: ייתכן גם שחלק מהבתים האלה הם בתים יבילים, מה שנקרא קרוונים, ולקחו אותם לכל מיני מקומות חדשים.

מוסי רז: מובן שחטיבה כזאת, שנותנת בתים לדיור חינם לכל כך הרבה אנשים, מן הראוי להעניק לה עוד 53 מיליון שקלים, כי המצב הכלכלי של המדינה, כפי שכולכם יודעים, הוא ממש מצוין.

מוסי רז: שמענו היום שיש עלייה חדה בגביית המסים, ושמענו שאין יותר מובטלים ושפתרו את הבעיות עם הנכים, ולכן, יש בזה היגיון רב.

מוסי רז: ..

מוסי רז: אתמול הביאו לשולחן ועדת הכספים בקשה להוסיף 60 מיליון שקל למשכנתאות בהתנחלויות, כי אתם יודעים שהם מסכנים שם.

מוסי רז: מי שקונה שם בתים מקבל רק 50,000 שקל מענק.

מוסי רז: המדינה נותנת ביד רק 50,000 שקל, ולא שקל אחד יותר.

מוסי רז: מובן שחוץ מזה היא נותנת לו הלוואה גדולה.

מוסי רז: כמו-כן הוחלט להתחשב במצב המאוד-קשה של מתנחלי דרום הר-חברון, שכפי הידוע לנו הם לא המועצה האזורית שמקבלת הכי הרבה כסף בארץ.

מוסי רז: מסכנים, הם רק במקום השני מתוך 300 מקומות, וכל אחד שם מקבל רק 10,000 שקל מקופת המדינה בממוצע לנפש בשנה.

מוסי רז: לכן הוחלט להתחשב במצבם ולתת להם זיכוי במס הכנסה, כלומר להגדיל את הזיכוי שיש להם מ-7% ל-10%, כי באמת מדובר על, כפי שאתם יודעים, מסכנים גמורים.

מוסי רז: למדינה יש כמובן הרבה כסף לחלק.

מוסי רז: אז אלה שלוש הטבות רק מאתמול, שמיתוספות על ההטבות הגדולות שכולנו יודעים עליהן.

מוסי רז: אם ניקח אשה ממוצעת שגרה בחדרה ומשתכרת שכר ממוצע במשק – 7,000 שקל, ונשווה אותה לאשה ממוצעת שגרה באלקנה ומשתכרת שכר ממוצע במשק – 7,000 שקל, זו מחדרה תשלם 950 שקל מס הכנסה, זו מאלקנה תשלם רק 250 שקל.

מוסי רז: זו מחדרה, אם יש לה ילד בגיל שלוש או ארבע בגן טרום-חובה, תצטרך לשלם 700 שקל לחינוכו, זו שגרה בשטחים לא תצטרך לשלם, כי שם לימוד בגן טרום-חובה הוא חינם.

מוסי רז: המתנחלים כמובן תמיד מנמקים את זה במצב הביטחוני, וכידוע לכם, בחדרה המצב הביטחוני ממש מצוין.

מוסי רז: זו שגרה בחדרה תצטרך לשלם משכנתה, בזמן שעמיתתה מעבר ל"קו הירוק" תקבל מענק, או אולי לפעמים קצת תשלים את זה במשכנתה מוטבת.

מוסי רז: זו בחדרה משלמת בעד תחבורה ציבורית כפי שכל אזרח במדינת ישראל או בכל מדינה בעולם משלם, אבל זו שגרה מעבר ל"קו הירוק" מקבלת הנחה של 50%, כי, כידוע לכם, היא מסכנה והיא לא קיבלה הרבה הטבות.

מוסי רז: כך נראה תקציב המדינה, אפליה על גבי אפליה על גבי אפליה.

מוסי רז: המעמד העליון – מעמד המתנחלים, המעמד השני – מעמד החרדים, אחריו באים כל השאר, ובתחתית הסולם הערבים, שמהם מקצצים הכי הרבה.

מוסי רז: בזמן שלרשויות המקומיות היהודיות קיצצו 1.4%, להם קיצצו 2.64%, כי הם ערבים.

מוסי רז: ואגב, גם אם הם דרוזים או צ'רקסים.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: הודעה למזכיר הכנסת – בבקשה, אדוני.

א' האן: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הריני מתכבד להודיעכם, כי הונחו על שולחן הכנסת – החלטת ועדת הכנסת בדבר סדרי הדיון בהצעת חוק התקציב לשנת 2002 והצעות החוק הנלוות – קריאה שנייה וקריאה שלישית; הצעת התקציב – התאמות נוספות בהצעת התקציב לשנת הכספים 2002, שהועלו מוועדת הכספים של הכנסת; הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2002, התשס"ב–2002, שהועברה מוועדת הכספים של הכנסת.

א' האן: תודה רבה.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נעמי חזן: חברי הכנסת יוסי שריד, רן כהן, זהבה גלאון, אילן גילאון וחוסניה ג'בארה – אינם נוכחים.

נעמי חזן: אני מנהלת את הישיבה.

נעמי חזן: חברי הכנסת ענת מאור ואמנון רובינשטיין גם הם לא נמצאים.

נעמי חזן: על כן תורו של חבר הכנסת נחום לנגנטל.

נעמי חזן: בבקשה.

נחום לנגנטל: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, הימים האלה של הגשת התקציב – אני הרי לא מהמבוגרים בבית הזה – – –

נעמי חזן: אנחנו מדברים על גיל ביולוגי או על גיל בתפקיד?

נחום לנגנטל: גיל בתפקיד וגיל ביולוגי.

נחום לנגנטל: אני צעיר מגברתי אולי רק בשנה-שנתיים בגיל הביולוגי, אבל גברתי יותר ותיקה ממני בבית הזה.

נחום לנגנטל: אמרתי קודם לחבר הכנסת רז, שאני זוכר כשהייתי פה בדיונים על התקציב עוד בתפקידי כמנכ"ל משרד התחבורה, היתה בהם איזו חגיגיות.

נחום לנגנטל: היו הרבה מאבקים, נדרשנו, כל המנכ"לים, לעמוד פה ולתת הרבה הסברים, בהרבה ועדות, ונאבקנו על נושאים שלנו.

נחום לנגנטל: זה לא היה רק בדיונים בין אגף התקציבים לבין חברי ועדת הכספים.

נחום לנגנטל: היתה איזו אווירה נעימה.

נחום לנגנטל: בכלל, החיים הפכו להיות אחרים בבית הזה.

נחום לנגנטל: אולי חלק מהעניין הזה שעליו דיבר קודם חבר הכנסת רז הוא התרבות.

נחום לנגנטל: אפילו בספורט חלים שינויים מרחיקי לכת.

נחום לנגנטל: "מכבי" מפסידה בכדורגל, "בית"ר ירושלים" מפסידה בכדורגל, "הפועל" מנצחת גם בזה וגם בזה, ופתאום הימין – – –

נעמי חזן: יש הטוענים שזו חזרה לימים הטובים.

נחום לנגנטל: כן, אז אני מקווה מאוד, שאלה רק מהפכים שנעשים על מגרשי הכדורגל, ולא מהפכים אידיאולוגיים בבית הזה.

נחום לנגנטל: בכלל, אלה ימים שבהם הכול מתחיל להשתנות פה.

נחום לנגנטל: אבל, אני רוצה לומר, שיש איזה תהליך שאנחנו צריכים לחשוב עליו מבחינת הכנסת שלנו, איך אנחנו צריכים לנהל כנסת כדי שהתקציב יהיה יותר רציני.

נחום לנגנטל: אני אומר את זה לך, גברתי היושבת-ראש, כי את גם סגנית היושב-ראש ואת יושבת בנשיאות ובוועדת הכנסת.

נחום לנגנטל: מגיע לכאן, לבית, ארגז של סעיפים, הוא התקציב, וכמעט לא מתייחסים אליו; התקציב הפך להיות דבר מאוד מאוד שולי.

נחום לנגנטל: שימי לב, אפילו בדיון בכנסת, על-פי החלוקה, בשעה 02:00 נתחיל לדון בתקציב ונסיים את הדיון בו בשעה 08:00, על-פי ההסכמות.

נעמי חזן: אגב, זה על-פי נוהל שקיים כבר שנים רבות.

נחום לנגנטל: שלושה ימים אנחנו עוסקים רק בחוק ההסדרים, שהוא הדבר הנסמך לתקציב.

נחום לנגנטל: כביכול כל ההרים וערמות הנייר עוסקים בדברים שוליים, בתקציב המדינה – אני לא רוצה לומר שוליים, אבל פחות חשובים – והדבר המרכזי הוא חוק ההסדרים.

נחום לנגנטל: הבעיה היא שמגיעים לבניין הזה עשרות חוקים כבדים, מהותיים.

נחום לנגנטל: יש חוקים שנדונו במסגרת הוועדות, אני חושב בין שעה לשעה וחצי.

נחום לנגנטל: זאת היתה כל מסגרת הדיון לפני קבלת ההחלטה, וזה הופך את הכנסת ללא רצינית.

תמר גוז'נסקי: הם נדונו או שהיו חילופי צעקות?

מוסי רז: אפילו לא חילופי צעקות, חילופי קללות.

נחום לנגנטל: באותם סעיפים אפילו לא נשארו אנשים כדי לדון.

נחום לנגנטל: כדן יחיד ישב לפעמים גם יושב-ראש הוועדה.

נעמי חזן: אז עם מי הוא דיבר?

נחום לנגנטל: הוא דיבר עם הפקידים כדי לקדם את החוק, וכך התקדמו חוקים.

נחום לנגנטל: אנחנו, חברי הכנסת החדשים בבניין – עופר חוגי נמצא פה, אחמד טיבי – בקושי רב מעבירים חוקים פרטיים, וכאן חוק עובר בשעה בלי בעיה.

נחום לנגנטל: קחי, למשל, את החוק שלדעתי יש לו השפעה מכרעת, אולי הכי מכרעת, על המקרו, בנושא המעבר מפנסיה תקציבית לפנסיה צוברת.

נחום לנגנטל: התקיים דיון במשך שעתיים-שלוש שעות והתקבלה החלטה.

נחום לנגנטל: זה דבר שיש לו השפעה מדהימה על כלכלת המקרו של ישראל, ואין דיונים רציניים.

נחום לנגנטל: אחר כך אנחנו שואלים את עצמנו, למה הציבור חושב עלינו כך, למה זה נראה כך שאין רצינות מבחינתנו.

נחום לנגנטל: ואני אומר לך, גברתי היושבת-ראש, האשמה היא הרבה מאוד בטכניקה, בכללים, ולא רק בהתנהגות של האנשים, ואני חושב שאנחנו צריכים לעשות חשבון נפש מאוד מעמיק, איך לעשות את זה לפחות בפעמים הבאות.

נחום לנגנטל: אני אומר את זה במשפט אחד, ובזה אסיים, גברתי, באזהרה שאני אומר כמעט בכל דיון.

נחום לנגנטל: אני חושב שבעוד חודשיים-שלושה חודשים נשב כולנו עם תקציב נוסף, חדש, מיוחד, שיקצץ יותר, יעשה שינויים.

נחום לנגנטל: לכן אני מקווה, שהדיון הבא, שיהיה בעוד חודשיים-שלושה חודשים, יהיה הרבה יותר מעמיק והרבה יותר רציני.

נחום לנגנטל: תודה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: אם תרשה לי, לפני שאקרא סדרה נוספת של שמות, גם לי לא זכור דיון כזה בתקציב, לא בוועדות וגם לא במליאה.

נעמי חזן: בדרך כלל הדיונים על התקציב הם אולי משעממים, אבל הם די עמוקים ורציניים, וצר לי שהשנה, אולי בכנסת הזאת, הדבר לא מתקיים.

נעמי חזן: חברי הכנסת זבולון אורלב, יגאל ביבי, אמנון כהן, רחמים מלול, יצחק סבן ויאיר פרץ – אינם נמצאים.

נעמי חזן: חבר הכנסת עופר חוגי, בבקשה.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת אברהם הירשזון.

עופר חוגי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, כמה פעמים פספסתי את התור שלי, ולא באשמתי.

עופר חוגי: עד עכשיו כמעט היו מאבקים בתוך ועדת הכספים.

נעמי חזן: לא מאבקים, דיונים, ויכוחים.

עופר חוגי: דיונים מאוד קשים, שנמשכו חצי יום, כדי לשכנע את האוצר לתת כמה גרושים, ממש כסף קטן, לסטודנטים.

עופר חוגי: מדובר בסך הכול בדרישה של 20-10 מיליון ש"ח בתקציב ההשכלה הגבוהה, מתוך 5.5 מיליארדי שקלים.

עופר חוגי: האוצר לא מוצא כסף בשביל ההשכלה של הסטודנטים במדינת ישראל.

עופר חוגי: אבל בבוקר הספקתי עוד לעלות לכאן פעם אחת ולומר, שכל חוק ההסדרים שמונח לפנינו, שבא להשיג את יעדי התקציב, הוא חוק שבא לקצץ בתקציבים של השכבות החלשות.

עופר חוגי: אם תעברו על הסעיפים בחוק, ואני אומר לכם שישבנו כמעט 50 שעות בוועדה ועברנו חוק-חוק, כמעט כל החוקים לא באים להיטיב עם השכבות החלשות, אלא רק להרע.

עופר חוגי: השאלה היא, למה?

עופר חוגי: מה המדיניות של משרד האוצר, של הממשלה?

עופר חוגי: לאן הם רוצים להגיע?

עופר חוגי: הם רוצים להגיע ל-2 מיליוני עניים, שרוב האזרחים במדינה פה יהיו רעבים ללחם.

תמר גוז'נסקי: מיליון כבר יש.

תמר גוז'נסקי: אז מה הבעיה?

עופר חוגי: אני לא יודע לאן פניה, לאן הולכים.

תמר גוז'נסקי: לכן תצביע נגד התקציב, נכון?

עופר חוגי: בואי אומר לך מה עשינו בתוך הוועדה.

תמר גוז'נסקי: לא בוועדה, פה במליאה.

עופר חוגי: תיכף נדבר על המליאה, אבל קודם כול בתוך הוועדה.

עופר חוגי: ישבתי ודרשתי שלא יהיה רק קיצוץ בקצבאות הילדים בביטוח הלאומי, קיצוץ של 12%, אלא ביקשתי תיקון פשוט מאוד, שמי שמרוויח מעל 30,000 שקל ימוסה ב-0.5% נטו.

עופר חוגי: ביקשתי תיקון, שגם מי שמרוויח 50,000 שקל, חוץ מ-0.5% נטו, יטילו עליו עוד 1% מס.

עופר חוגי: אתם חושבים שהאוצר הסכים?

עופר חוגי: בשום פנים ואופן הוא לא הסכים.

עופר חוגי: הוא עמד בתוקף שלא יהיה עדכון מעל ה-0.5%.

עופר חוגי: הצעתי עוד, שמס הבריאות לא ייעצר בחמש פעמים השכר הממוצע במשק, אלא ימשיך הלאה.

עופר חוגי: גם מי שמרוויח 100,000 שקל, כל 100,000 השקל ימוסו ב-4.5% מס בריאות.

עופר חוגי: אותם עשירים שמרוויחים 50,000, 60,000, 70,000 שקל ו-100,000 שקל, יוכלו לתרום ולתת למדינה.

תמר גוז'נסקי: תספר לנו מה תעשה מחר.

עופר חוגי: בפעם הבאה אני אסביר מה אני אעשה מחר.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חברי הכנסת אופיר פינס-פז, יוסף פריצקי, יוסף לפיד, אברהם פורז, יהודית נאות, אליעזר זנדברג, ויקטור בריילובסקי, עמיר פרץ, איתן כבל, אלכסנדר צינקר, רומן ברונפמן – לא נמצאים.

נעמי חזן: אז אנחנו עושים עוד סיבוב.

נעמי חזן: חבר הכנסת מיכאל קליינר.

נעמי חזן: חבר הכנסת מיכאל איתן.

נעמי חזן: חבר הכנסת עזמי בשארה.

נעמי חזן: אחריו אני ארשה לחבר הכנסת דהאמשה, שאמור להחליף אותי.

עזמי בשארה: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת מנצלים את הזמן בשביל לפרוס כמה בעיות ומשתמשים במקום הזה עכשיו כבמה ציבורית ולא כמקום לקבלת החלטות, כי בעצם המשחק מכור ומחר נצביע בלי לשמוע אפילו על מה מצביעים.

עזמי בשארה: אנחנו נצביע כמעט על כל דבר נגד, והקואליציה תצביע על כל דבר בעד, ואנחנו מנצלים את הזמן רק בשביל לפרוס שאלות שחשבנו שלא דנו בהן כיאות.

עזמי בשארה: גברתי, רוב התלונות שנשמעו כאן הן בעצם סבל אמיתי של אוכלוסיות שונות במדינת ישראל.

עזמי בשארה: אני רוצה בסיבוב הזה להגיד במה נבדל האי-שוויון של האוכלוסייה הערבית משאר מיני האי-שוויון הקיימים, כי יש תמיד חברי כנסת, שכאשר אנחנו מעלים את הנושא, הם אומרים בחוסר סבלנות: אבל יש גם חלקים של האוכלוסייה היהודית שסובלים מחוסר שוויון או מבעיות כלכליות או מאפליה וכו', והם צודקים.

עזמי בשארה: הדברים מעורבבים.

עזמי בשארה: הרי זו אותה מדיניות חברתית-כלכלית.

עזמי בשארה: בדרך כלל מי שאוזניו אטומות לשמיעת סבלה של האוכלוסייה הערבית, הוא בעצם גם אחראי לחוסר הצדק באוכלוסייה היהודית.

עזמי בשארה: אגב, במדיניות, כאשר מדובר בשלום צודק, בדרך כלל הדברים מעורבבים.

עזמי בשארה: נגמרו הזמנים שהיו פה סוציאליסטים לאומנים.

עזמי בשארה: נגמרו הזמנים שהיו פה אנשים שדגלו בצדק חברתי כלפי פנים, אבל היו מאוד לאומנים ודגלו במדינות אגרסיביות.

עזמי בשארה: אם את זוכרת משהו שנקרא אחדות העבודה, למשל.

נעמי חזן: בוודאי – – –

עזמי בשארה: אלה זמנים שנגמרו.

עזמי בשארה: בדרך כלל בימינו יש מפגש בין העמדות הפוליטיות היוניות והעמדות של הצדק החברתי.

עזמי בשארה: היה לכם אחד יוצא מן הכלל, קראו לו אברהם פורז, והוא עזב אתכם, הוא הלך ימינה.

עזמי בשארה: אני מתכוון לתנועת מרצ, לא לסגני יושב-ראש הכנסת.

עזמי בשארה: גברתי, הנושא של חוסר שוויון לאוכלוסייה הערבית הוא לא עניין של מדיניות של ממשלה ברגע נתון, אלא הוא מבני למדינת ישראל ולחברה הישראלית ביחד.

עזמי בשארה: אני חושב שזה לא רק עניין שמשתקף בדעת הקהל, שיש יותר מ-50% שאומרים: לא מגיע להם שוויון – ושום סקטור במדינת ישראל לא היה מקבל את התוצאה הזאת בסקרים – אלא זה משקף את העניין המבני הזה, שבהגדרה מדינת ישראל מגדירה את תפקידי המנגנונים שלה כמשרתים של קבוצה אתנית מסוימת, כאשר הקבוצה האתנית האחרת, היחס כלפיה מתנדנד בין ראיית הערבים כאורחים נסבלים, שצריכים להתנהג לפי קודים התנהגותיים מסוימים, פוליטית, לבין ראייתם כאורחים לא רצויים, אבל בעצם היחס נשאר יחס של סובלנות כלפי זר או חוסר סובלנות כלפי זר.

עזמי בשארה: סובלנות זה יחס של פטרנליזם, לדעתי, בכל מקרה.

נעמי חזן: אני רוצה להבין את זה.

עזמי בשארה: כלומר, ביחס של הסובלנות אני אומר שיש פטרנליזם.

עזמי בשארה: אני לא מדבר על סובלנות כלפי דעה שונה.

עזמי בשארה: סובלנות כלפי דעה שונה זה מהגורמים של הדמוקרטיה.

עזמי בשארה: כשיש סובלנות כלפי דעה אחרת, זה ללא שום ספק אחד המרכיבים של הדמוקרטיה.

עזמי בשארה: אבל סובלנות כלפי קבוצה מסוימת, קבוצת שייכות, זה פטרנליזם.

עזמי בשארה: אין למישהו הזכות להיות סובלני כלפי ערבים משום שהם ערבים, מפני שזו לא דעה שונה או משהו אחר, כי אנחנו נולדים ערבים ונולדים יהודים וכו'.

עזמי בשארה: יש לי סובלנות כלפי ערבים – זה יחס גזעני פטרנליסטי.

עזמי בשארה: אין לך שום זכות להיות סובלני כלפי, כמו שאין לי שום זכות להיות סובלני כלפיך.

עזמי בשארה: זה לא יחס של סובל ונסבל, היחס בין ערבי ויהודי.

עזמי בשארה: היחס הזה של חוסר שוויון הוא מבני והוא נתון בכל רגע.

עזמי בשארה: לדעתי, בשביל להיאבק בו, לצערי אנחנו לא מדברים על צדק חברתי ורק צדק חברתי כמו בסקטורים אחרים של החברה הישראלית, אלא נכנס כאן אלמנט של אפליה לאומית, שהוא לא ראוי והוא באמת פוגע.

עזמי בשארה: אם יש מישהו ששואף לדמוקרטיה ליברלית, במקרה כזה זה לא מאפשר את קיומה של דמוקרטיה ליברלית.

עזמי בשארה: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מאוד מודה לך.

נעמי חזן: לעתים יש מקום לנהל דיאלוג מעניין.

נעמי חזן: הצרה היא שאני כרגע יושבת בראש.

עזמי בשארה: תישארי אחרי חצות, נוכל לנהל דיאלוג.

נעמי חזן: חבר הכנסת בשארה, אתמול מאוחר בערב, כשאני הייתי פה, אתה לא היית.

נעמי חזן: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו – חבר הכנסת עסאם מח'ול.

נעמי חזן: בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, למעשה עוד לא היה דבר כזה: ממשלה כל כך גדולה, קואליציה כל כך מנופחת והיעדרות כה קיצונית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עוד לא קרה ששר האוצר לא ישב, לפחות חלק גדול מהזמן, כדי לשמוע את הערות של חברי הכנסת, את ההשגות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי לכאורה הוא צריך לענות בסוף.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו מנהלים פה דיון סרק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפילו בדיונים רגילים, לא דיון על התקציב, תמיד יש שר תורן, תמיד יש מישהו מהממשלה שחייב להיות פה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא יודע מה קרה היום.

נעמי חזן: באמת בלוח שנמצא לפני אני לא רואה רשימה של שרים תורנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפילו פקיד של משרד האוצר אנחנו לא רואים, אם הוא אכן מייצג את המשרד, יש להניח שהוא ירשום את ההערות ויעביר אותן הלאה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר לצפות לאישור תקין, שאכן מישהו שם במשרד, אולי בדרג של שר או סגן שר או הפקידות הגבוהה – שיתייחסו לדברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נתתי קודם דוגמה, אני רוצה לחזור עליה, אולי הפעם זה יירשם, אם לא נרשם קודם, ואולי עדיין יש שבריר של תקווה שמישהו יתייחס לדברים ויתקנם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדובר בסכום של 15 מיליון שקל, שכביכול חסכו אותם בתקציב, הם כמובן נחסכו מהכספים שהיו צריכים להיות מופנים למגזר הערבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסכום הזה אפשר היה להכשיר אדמות בעמק בית-נטופה, מאות רבות, לא אלפים של דונמים, כאדמת שלחין, שמאות ואלפי משפחות יוכלו להתפרנס ממנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק להזכיר לכולנו, בעמק הזה, בקצה הצפון-מערבי שלו שוכנת העיירה כפר-מנדא, שמונה כ-15,000 תושבים, והיא מובילה בנתוני האבטלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אוניית הדגל מתחלפת, אבל היא תמיד נשארת ערבית מבחינת האבטלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם לא כפר-מנדא אז עין-מאהל, ואם לא עין-מאהל אז רהט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא רק המובילים, אלא 20-15 היישובים המובילים באבטלה ובעוני חייבים להיות יישובים ערביים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש מסמנת לי שהזמן הסתיים, לא אוסיף לדבר, אולי תהיינה לנו עוד הזדמנויות, אבל אני מקווה שמה שאמרתי מספיק ברור ושהמסר הזה אכן יגיע.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חבר הכנסת עסאם מח'ול, ואחריו – חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

נעמי חזן: חברת הכנסת ג'בארה, לפי מה שאני רואה, תורך יגיע חיש מהר.

עסאם מח'ול: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני אנסה לצאת מהדיון הישיר על התקציב, אבל זאת לא האמת, אני אתייחס לנושא שהוא קשור ומחובר בטבורו לתקציב ולהיגיון של התקציב הזה.

עסאם מח'ול: אני רוצה להתעכב לרגע על חרחור המלחמה היוצא מישראל בצורה מסיבית בשבועות האחרונים, אבל במיוחד בימים האחרונים, בעניין מלחמה על אירן או עם אירן, כאשר אין רגע, כשנכנסים לאינטרנט ומנסים לראות מה קורה בארץ, שלא פוגשים דיבורים שיוצרים אווירה של מלחמה.

עסאם מח'ול: מלחמה נגד עירק, מלחמה שתפתח בה ארצות-הברית נגד עירק ועירק תפתח בה נגד ישראל, וכיצד תגיב ישראל, אירן שהופכת לסכנה, מאיימת, הכול עומד להתפוצץ.

עסאם מח'ול: כולם בישראל מדברים על מלחמה, וכולם מחוץ לישראל מתייחסים לזה כאל סימן שישראל מתכוונת לצאת למלחמה, להרחיב את המלחמה שהיא מנהלת כאן נגד העם הפלסטיני למחוזות חדשים ורחוקים במזרח התיכון, עם כל ההשלכות ההרסניות ועם כל ההשלכות הקטלניות שיכולות להיות למדיניות כזאת, לחרחור מלחמה כזה גם על-ידי שר החוץ שמעון פרס, שהופך להיות נושא הדגל של המלחמה, וגם על-ידי הרמטכ"ל מופז עם ההצהרות שלו היום בוועדת החוץ והביטחון, שאירן עומדת להשמיד את ישראל ושעלינו להתכונן.

עסאם מח'ול: יצירת האווירה הזאת, כך אנחנו לומדים מההיסטוריה של הדם והדמים באזור הזה, מבשרת תוכנית ישראלית לצאת להרפתקה צבאית רחבה יותר באזור.

עסאם מח'ול: אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת כדי להזהיר ולהתריע, לא רק במובן התקציבי והעלות של מלחמה כזאת – אנחנו מדברים על אינתיפאדה שבה עצם אחזקת הכיבוש ועצם קיום הסגרים עולים לציבור בישראל ולכיסו של האזרח 16-15 מיליון שקל ליום במשך שנה וחצי.

עסאם מח'ול: אבל אני מדבר על העלות וההשלכות ההרסניות באדם ובחומר בתוך ישראל ובאזור, המחיר הכבד שהעמים עלולים לשלם כתוצאה מהרפתקה כזאת, שלא תוביל בסופו של דבר לשום מקום.

עסאם מח'ול: מי שרוצה להיפטר מנשק השמדה המונית, מי שרוצה שלא יהיה נשק אטומי באזור, אדרבה, יש אפשרות ליוזמה מדינית, קיימת יוזמה כזאת, צריך להצטרף אליה, לפרז את המזרח התיכון מנשק השמדה המונית.

עסאם מח'ול: זו הדרך ואין דרך זולתה, וכל הרפתקה אחרת עלולה להיות הרת אסון גם לעם בישראל.

נעמי חזן: אני מודה לחבר הכנסת מח'ול.

נעמי חזן: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, ואחריה – חבר הכנסת אחמד טיבי.

נעמי חזן: חבר הכנסת דהאמשה, אם ברצונך להחליף אותי, אני אשמח.

תמר גוז'נסקי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לבאר את המשמעות של הקיצוצים בביטוח הלאומי שהקואליציה עומדת להצביע עבורם מחר בבוקר.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מדברים על פגיעה בכ-700,000 קשישים, ב-165,000 מקבלי קצבה להבטחת הכנסה או דמי מזונות, ועוד ב-30,000 נפגעי עבודה או השאירים שלהם במקרה של מוות.

תמר גוז'נסקי: כלומר, בסך הכול אנחנו מדברים על 850,000 איש שייפגעו מהקיצוצים שיהיו כתוצאה מאי-עדכון הקצבאות של הקשישים, של מקבלי הקצבה להבטחת הכנסה וכו'.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, אני רוצה שנזכור, שכאשר מדובר בהקפאת שכר המינימום, שזה בעצם שחיקת השכר הזה, כי לא יעדכנו אותו ב-2% בערך באפריל הקרוב – אני רוצה להזכיר במי מדובר.

תמר גוז'נסקי: יש בארץ חוק, חוק שכר מינימום, שעומד היום על כ-3,300 שקל לחודש עבודה מלא.

תמר גוז'נסקי: ובכן, לפי הנתונים של הביטוח הלאומי, 300,000 שכירים, שהם 15% מכלל השכירים, משתכרים שכר לשעה שהוא נמוך משכר המינימום, ויש עוד בערך מספר כזה שמשתכרים את שכר המינימום, ויש עוד בערך 200,000 שמשתכרים עד 4,000 שקל.

תמר גוז'נסקי: בקיצור, אני רוצה לומר, חברי הכנסת, שהממשלה הזאת, כמו גם הממשלות הקודמות, לא טרחו להגדיל את מספר הפקחים של משרד העבודה לצורך טיפול במעבידים של 300,000 עובדים שלא משלמים את שכר המינימום, כלומר מפירים את החוק.

תמר גוז'נסקי: במלים אחרות, אנחנו חוקקנו חוק, אדוני היושב-ראש, שלא סתם קבע שהנושא הזה הוא חוק וצריך לשלם, הוא קבע שאי-תשלום שכר מינימום הוא עבירה פלילית.

תמר גוז'נסקי: הוא קבע שאפשר לדון את המעביד שמפר את החוק הזה למאסר של עד שנה אחת.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה שתדעו, חברי הכנסת, שעד היום שום מעביד מאותם מעבידים שמעסיקים את 300,000 העובדים האלה לא ישב בכלא, לא רק לא שנה אלא אפילו לא שעה אחת.

תמר גוז'נסקי: לכן, חברי הכנסת, מה שקורה הוא, שכאשר מדובר בשכרם של העובדים, הממשלה הזאת גיבורה מאוד, אבל כאשר מדובר בהגנה על הזכויות שלהם, הממשלה הזאת פשוט נוהגת בהפקרות.

תמר גוז'נסקי: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת אחמד טיבי, טלב אלסאנע, האשם מחאמיד, דוד לוי, מקסים לוי, מרדכי משעני, אבשלום וילן, מוסי רז, רן כהן, זהבה גלאון, אילן גילאון – אינם נוכחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, בבקשה.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, חברת הכנסת גוז'נסקי, אין במליאה חוץ ממך – – –

תמר גוז'נסקי: אבל לעומת זאת המוני העם בישראל צופים בך.

חוסניה ג'בארה: נכון.

חוסניה ג'בארה: רציתי לספר לך, אדוני היושב-ראש, משהו שלא תתפלא לשמוע עליו, כי אתה רגיל לראות זאת.

חוסניה ג'בארה: מאז נכנסתי לכנסת, מ-1999 עד היום, בכל דיון במליאת הכנסת הייתי רואה חברי כנסת שנשארים עד תום הדיון במליאה, כמו חבר הכנסת נסים זאב, והיום אני מסתכלת ומה אני חושבת?

חוסניה ג'בארה: אני חושבת, שכל אחד שהבטן שלו מלאה והפה שלו מלא, אינו מוכן לבוא ולדבר על חוק ההסדרים ועל התקציב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנה אנחנו מתברכים בנוכחות השר מרידור.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, אני מברכת את כבוד השר שהגיע למליאה.

חוסניה ג'בארה: ממש כואב לחברי הכנסת שמדברים על חוק ההסדרים ועל חוק התקציב, ולא מוצאים אפילו שר אחד בתורנות, אדוני השר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא הגיע בזמן הנכון.

חוסניה ג'בארה: נכון.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, אם תחשוב לרגע, אני לא זוכרת פעם אחת שהיה דיון במליאה וחבר הכנסת נסים זאב לא נכח בו.

חוסניה ג'בארה: היום לא ראיתי אותו כלל בדיון על חוק ההסדרים – משום שהם מסכימים הסכמה מאוד רחבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פעם כל ש"ס היתה נשארת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כשהיו תשעה חברי כנסת בשנות ה-90, בזמן ממשלת נתניהו, היינו נשארים חברי הכנסת הערבים ואנשי ש"ס כמעט כולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו הם – – –

חוסניה ג'בארה: עכשיו הם קיבלו כל מה שהם רוצים, אפילו יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו כנראה אין להם סיבה להישאר.

חוסניה ג'בארה: אם הם לא היו מקבלים, אדוני היושב-ראש, הם היו באים למליאה ומדברים.

חוסניה ג'בארה: ברשותך, רציתי לדבר על נושא כאוב, בעצם על שתי מכות כואבות בראש:

חוסניה ג'בארה: המכה הראשונה היא סלילת כביש חוצה-ישראל והמכה השנייה היא האגרה של חוצה-ישראל.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, אני מטייבה, יישוב שבסופו של דבר היתה הסכמה עם בעלי האדמות בו בדבר קרקע חלופית, אך עד היום לא ראיתי ולו אחד שהגיע להסדר עם חברת חוצה-ישראל וקיבל מטר אחד.

חוסניה ג'בארה: אני אחראית לכל מלה שאני אומרת.

חוסניה ג'בארה: למה?

חוסניה ג'בארה: כי המשפחה שלי איבדה שם אדמות ולא קיבלה מטר אחד ממה שהובטח לה.

חוסניה ג'בארה: אני לא מדברת עכשיו על משפחה אחת אלא על משפחות שהתפרנסו מהאדמות האלו כל ימי חייהן, ועד היום לא נותנים להן, כמו שהבטיחו להן, דונם מול דונם.

חוסניה ג'בארה: הדבר השני, אדוני היושב-ראש, נושא האגרה.

חוסניה ג'בארה: מי שנוסע בכביש הזה צריך לשלם אגרה.

חוסניה ג'בארה: לא כל אחד בכל נסיעה שלו ישלם אגרה.

חוסניה ג'בארה: זאת אומרת, הפריפריה והשכבות החלשות, כמו המגזר הערבי, אינם יכולים לנסוע בכביש הזה.

חוסניה ג'בארה: לכן, כל הדבר הזה מיותר, וכמו שאומרים, העשירים מתעשרים יותר והעניים נהיים יותר עניים.

חוסניה ג'בארה: התקציב הזה הוא ממש מכה לשכבות החלשות, וזו מכה חוצה מגזרים.

חוסניה ג'בארה: כי בכל מגזר, אדוני היושב-ראש, יש שכבות חלשות.

חוסניה ג'בארה: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת ג'בארה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, לפני למעלה ממחצית השעה התמוטט אחד הנכים השובתים רעב ונלקח בבהילות לבית-החולים.

אבשלום וילן: הנכים שובתים 52 יום, והממשלה מסרבת לדבר אתם.

אבשלום וילן: זה מסובך, זה מורכב, זה קשה, אין מקורות בתקציב המדינה כדי לכסות את הדרישות, אבל אילו היו בישראל ראש ממשלה ושר אוצר שלא היו פוליטיקאים קטנים חסרי חוט שדרה מנהיגותי אלא בראש ובראשונה בני-אדם, שהיו מוכנים לדבר ולהגיד גם על מה לא מסכימים ועל מה כן ניתן להסכים, אפשר היה להבין.

אבשלום וילן: אבל כאן שר האוצר במשך 52 יום של השביתה מדבר אתם פעמיים באקראי, וראש ממשלה נוסע מחר לנשיא בוש, והוא ראה בחודשיים האחרונים את הנשיא בוש יותר פעמים מאשר היה מוכן לדבר עם מישהו מהנכים השובתים.

אבשלום וילן: קשה להאמין כמה זה קשור לחוק ההסדרים ולתקציב.

אבשלום וילן: נאמר אתמול שהאוצר הבטיח מקורות בסך 450 מיליון שקל לפתרון בעיית הנכים.

אבשלום וילן: שאלתי הבוקר בוועדת הכספים את מנכ"ל האוצר אוהד מראני האם זה נכון, והוא הכחיש.

אבשלום וילן: בתקציב הזה, שהונח לפנינו לפני כשעה, אין שום רזרבה.

אבשלום וילן: יש שם רזרבה של 3.4 מיליארדי שקלים ש-99% מתוכה מכסים דברים אחרים.

אבשלום וילן: כלומר, בפועל הרזרבה לטיפול היא אפס.

אבשלום וילן: כלומר, מראש מניחים שאיש לא מתכוון ברצינות להתמודד עם שאלת הנכים.

אבשלום וילן: דיברתי לפני דקות אחדות עם אריה צודקביץ, מנהיג המאבק.

אבשלום וילן: הוא הרים קול מחאה וקול זעקה ואמר: תעשו משהו.

אבשלום וילן: אנשים עברו לשביתת רעב, אנשים מפונים לבתי-חולים, ואי-אפשר לתת תשובה?

אבשלום וילן: חבר הכנסת רן כהן וחבר הכנסת אילן גילאון וחברים מסיעות נוספות הציעו הצעת גישור לחמש שנים.

אבשלום וילן: הממשלה דחתה את ההצעה.

אבשלום וילן: מדובר על פתרון עם תוכנית רב-שנתית כיצד ניתן להתקדם בזהירות, מתוך אחריות ליכולת של המשק.

אבשלום וילן: הממשלה דחתה את זה בבוז, לא היתה מוכנה לדון.

אבשלום וילן: לראשונה זה הרבה מאוד שנים הופעל בוועדת הכנסת חוק דרקוני.

אבשלום וילן: בכוח הרוב האוטומטי שהובטח לקואליציה בוועדת הכנסת, החליטה היום הקואליציה על נוהלי הדיון בחוק ההסדרים ובתקציב.

אבשלום וילן: היא פוצצה את ועדת ההסכמות.

אבשלום וילן: לראשונה אחרי הרבה מאוד שנים אין כאן דיון לפי הצעות של ועדת ההסכמות אלא בכוח הרוב האוטומטי, ויהיו לזה מחירים, ומחירים קשים בדמוקרטיה הפנימית של הבית הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

אבשלום וילן: אני רוצה להגיד לך לסיום, אדוני היושב-ראש, שסיעת מרצ הציעה, שהקואליציה הגדולה הזאת תתחייב, שבתוך עשרה ימים, שבועיים, דנים עם הנכים ומגיעים לפתרון, יהיה אשר יהיה, אבל מדברים אתם, בעיקר שיכולים להגיע לכל ההבנות וההסכמות שבעולם, ובתנאי שתעשו דבר אחד אנושי:

אבשלום וילן: דברו עם הנכים והתוו מתווה שבתוך עשרה ימים, שבועיים, קובעים איך יורדים מהשביתה הקשה הזאת, איך מוצאים רבע פתרון, חצי פתרון, תחילת דרך.

אבשלום וילן: ישפוט הציבור – נענינו בלא, באל"ף רבתי – ממשלה שלא מוכנה להתעמת ברצינות עם בעיה כאובה זאת.

אבשלום וילן: תודה, אדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת וילן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת ענת מאור, נחום לנגנטל, זבולון אורלב, יגאל ביבי, אמנון כהן, רחמים מלול, יצחק סבן, עופר חוגי, אברהם הירשזון, אופיר פינס-פז, יוסף פריצקי, יוסף לפיד, אברהם פורז, יהודית נאות, אליעזר זנדברג, ויקטור בריילובסקי, עמיר פרץ, איתן כבל, אלכסנדר צינקר, רומן ברונפמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת פורז, אתה רוצה לדבר?

אברהם פורז: כן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היות שעוד לא הזמנתי מישהו, ורק כרגע קראתי את השם שלך, אני אתן לך את הזכות לעלות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השר, ברור לכולנו שבתקופה הקרובה נעמוד שוב בפני מצב דומה של הגשת תקציב, כי כבר ברגע זה כולנו יודעים שהתקציב הזה הוא לא סוף פסוק.

אברהם פורז: התקציב הזה מבוסס על הנחה של הכנסות מדינה בלתי ריאליות, ההכנסות האלה לא עומדות להתממש, וכולנו, בתוך זמן לא רב, נעמוד בפני מצב שצריך תקציב נוסף.

אברהם פורז: לכאורה יכולתי למתוח ביקורת לכל האורך, רק שאני רוצה לומר לכם, שאף שאני לא נמצא בכנסת רק מהקדנציה הנוכחית אלא מאז 1988, זיגזגים כאלה אני עוד לא זוכר.

תמר גוז'נסקי: חבר הכנסת פורז, קראתי לזה "תקציב שקשוקה".

אברהם פורז: לא יודע.

אברהם פורז: שקשוקה פעם אחת מערבבים ואחר כך אוכלים, גם לא שמעתי שאת השקשוקה מכינים, מפרקים אותה לחתיכות, שוב מכינים ממנה שקשוקה, שוב מפרקים אותה לחתיכות ושוב הופכים אותה לשקשוקה.

אברהם פורז: זאת אומרת, אני לא חושב שכדאי לעשות עוול לשקשוקה עד כדי כך.

אברהם פורז: בתקופתה של ממשלת ברק הועלו פה הצעות חסרות אחריות, החל מחוק משפחות ברוכות ילדים של הלפרט.

אברהם פורז: כבר אמרתי יותר מפעם אחת, שמשפחות גדולות זו לא ברכה; אני לא רוצה להגיד שזו קללה, אבל ודאי לא ברכה.

אברהם פורז: זה כמובן דבר מטורף, שמדינה, במקום לעודד אנשים להביא ילד שלישי, מעודדת אנשים להביא ילד עשירי, אבל בחוקים האלה תמכו שרון וסילבן שלום.

אברהם פורז: אחר כך בא חוק הנגב, גם בו הם תמכו.

אברהם פורז: אחר כך בא החוק המטורף של עמיר פרץ עם קבלני כוח-אדם, כשעכשיו אנחנו עומדים בפני מצב שבקרוב אלפי אנשים יאבדו את מקומות עבודתם, כי צריך חוקים כאלה, כי אין ברירה, זאת אומרת, צריך למצוא מנגנון שמאפשר העסקת עובדים באמצעות קבלני כוח-אדם, וגם בזה הם תמכו.

אברהם פורז: יכולת לומר: הם היו באופוזיציה, כשאתה באופוזיציה אתה צריך לעשות את המוות לממשלה, וכל האמצעים כשרים.

אברהם פורז: אני, אגב, כופר בזה.

אברהם פורז: אני חושב, שגם כאשר אתה נמצא באופוזיציה, אתה צריך לגלות אחריות.

אברהם פורז: אתה לא יכול לומר: אני אתן יד לכל דבר הכי מטורף שיכול להיות, ובלבד שאפיל את הממשלה.

אברהם פורז: אסור לעשות את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

אברהם פורז: זהו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שלוש הדקות הסתיימו עכשיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם תשב פה שעה שלמה, אני מבטיח לך שתקבל חמישה תורים.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להסביר לך למה מצבי כל כך עגום.

אברהם פורז: אני לא ליצמן, ולא קיבלתי מהממשלה כלום, אין לי מוסדות, לא הבטיחו לי תשלומים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כולנו פה כאלה.

אברהם פורז: רק התחלתי את הסיפור.

אברהם פורז: עשו לי טובה בתור יושב-ראש ועדת הכלכלה ולקחו מחוק ההסדרים את פרק התיירות, איזה משהו קטן על ערבויות שניתנות על-ידי סוכני נסיעות להבטחת כספם של לקוחות, עשו לי את הטובה הגדולה והעבירו את זה אלי, לוועדת הכלכלה.

אברהם פורז: אני, כמובן, לא כל כך מוכשר כמו חבר הכנסת ליצמן, הצלחתי בכמה ימים להעביר חוק אחד, הוא הצליח 35 חוקים.

אברהם פורז: אבל כנראה כשרון זה עניין שאתה מקבל מאיזה מקום, או שיש לך או שאין לך.

אברהם פורז: לי כנראה אין.

תמר גוז'נסקי: זה משום שהוא גדל במשפחה מרובת ילדים.

אברהם פורז: זה, אגב, מעיד שאני לא צודק.

אברהם פורז: אגב, כמה ילדים יש לחבר הכנסת ליצמן, אני לא יודע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש להניח שהרבה.

אברהם פורז: למה אני נענש?

אברהם פורז: אני כבר עושה טובה לממשלה, מביא להם את הפרק הזה בחוק ההסדרים, אז אני נענש לעלות אחרי 23:00?

אברהם פורז: למה זה מגיע לי?

אברהם פורז: האם אני לא יכול לבקש רחמים ממישהו?

אברהם פורז: אני ארד.

אברהם פורז: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נזמין אותך תיכף, חבר הכנסת פורז.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו ממשיכים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מיכאל קליינר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מיכאל איתן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אל תתפלא, חבר הכנסת בשארה, רק הנוכחים פה מדברים, ולכן יש לצפות שכל שני דוברים תעלה אתה.

עזמי בשארה: אדוני, ביקשתי ממחלקת המחקר נתונים בעניין הצמיחה בשלוש השנים האחרונות, ומתברר שבכל פעם הציפייה לצמיחה היתה כמעט הפוכה ממה שקרה בשלוש השנים האחרונות.

עזמי בשארה: בשנת 2000 היתה ציפייה לשיעור צמיחה של 3%, אבל היתה צמיחה של 6.2%.

עזמי בשארה: ברור למה: היו תקוות למשהו שאנחנו כבר לא מעזים לדבר עליו – שלום.

עזמי בשארה: בשנת 2000 ללא ספק היו תקוות, ולכן גם גודל האכזבה כגודל התקווה.

עזמי בשארה: 6.2% צמיחה בשנת 2000.

עזמי בשארה: בשנת 2001 היתה ציפייה ל-4.5% צמיחה, אבל שיעור הצמיחה היה מינוס 0.5%.

עזמי בשארה: ואילו התקציב הזה התחיל בהנחה של 4% צמיחה.

עזמי בשארה: עכשיו נדמה לי שההנחה היא ל-2% צמיחה.

עזמי בשארה: אם המצב יימשך כך, יהיה מינוס.

עזמי בשארה: במקרה הטוב יהיה 1%, אם תהיה עלייה מארגנטינה.

עזמי בשארה: במקרה הזה, ודאי שהתוצר הלאומי הגולמי עולה.

עזמי בשארה: אם זה יהיה נכון, אברהם פורז יצדק.

עזמי בשארה: כלומר, כל התקציב הזה יהיה חישוב על הכנסות שונות.

עזמי בשארה: לא רציתי לדבר על זה, אדוני, אבל ברור שהמקום שבו שני הדברים נפגשים וגורמים לעוגה הלאומית, שעליה רבים כל הסקטורים, להצטמצם, וגורמים לכל הכוחניות הזאת, ובד בבד מגלמים חוסר צדק חברתי, הוא ההתנחלויות, כי הן מקבלות יותר, בכל מובן הן מקבלות יותר מכל סקטור אחר, ובאותו זמן הן מצמצמות את העוגה הלאומית בכך שהן גורמות למתח אזורי.

עזמי בשארה: זה ממש סיפור ההתנחלויות.

עזמי בשארה: בסיבוב הקודם התחלתי לדבר על ההבדל בין מדיניות האי-שוויון כלפי האוכלוסייה הערבית לבין כל השאר, כי פה ממש מתהפכות היוצרות כשמדברים על כך.

עזמי בשארה: יש חלק חסר סבלנות לגמרי לגבי הנושא הזה, וחלק שאומר: נו, מה, זה עוד סקטור מקופח במדינת ישראל.

עזמי בשארה: אדוני, זה לא עוד סקטור מקופח במדינת ישראל.

עזמי בשארה: זה לא אחד הסקטורים.

עזמי בשארה: דבר ראשון, הוא לא מוכר כסקטור בכנסת, כלומר, הוא לא יכול להתמקח על התקציב, גם לא יושבים אתו כדי לדבר על התקציב, לא כאופוזיציה ולא עם החלקים שבקואליציה.

עזמי בשארה: לא יושבים אתו כדי לנהל משא-ומתן, גם לא מתוך נימוס, זאת אומרת, סתם להראות תרבות אזרחית, שהנה סקטור במדינה, מתייעצים אתו לגבי קיצוצים שעושים לגביו או משהו כזה.

עזמי בשארה: גם את זה לא עושים, וכך לא תורמים לתרבות אזרחית בכלל.

עזמי בשארה: יש אפליה מבנית נגד האוכלוסייה הערבית, מכיוון שבהתחלה לא שמים אותה באג'נדה, כלומר, הכול שמים באג'נדה, אחר כך חושבים שהחלק הזה שנותר, שהוא החלק הנסבל שנותר פה, שהוא אורח נסבל במקרה הטוב ואורח לא נסבל במקרה הרע – עכשיו מה עושים אתו?

עזמי בשארה: כלומר, לא מתכננים לאוכלוסייה הערבית, אלא רואים באוכלוסייה הערבית מכשול.

עזמי בשארה: בתכנון ובנייה מילא.

עזמי בשארה: בתכנון ובנייה ממילא האוכלוסייה הערבית היא מכשול.

עזמי בשארה: לא מתכננים לה, אלא מתכננים איך להסיר אותה, או איך לעקוף אותה.

עזמי בשארה: מכאן המושג כפרים לא מוכרים, שהוא מושג מביש.

עזמי בשארה: הרי מה זה?

עזמי בשארה: מדינות לא מוכרות?

עזמי בשארה: מה זה כפרים לא מוכרים?

עזמי בשארה: מה זה מדינות?

עזמי בשארה: מה זה כפר לא מוכר?

עזמי בשארה: זו בכלל בושה, כל המושג כפר לא מוכר.

עזמי בשארה: אבל בכל שאר הדברים, בעצם לאוכלוסייה הערבית לא מתכננים, אלא זה דבר – וזה חל גם על הממשלה הקודמת, שהאדון ברק שם את האוכלוסייה הערבית בסוף סדר מעייניו, וזו אחת הסיבות למתיחות בינו לבין האוכלוסייה הערבית.

עזמי בשארה: לא רק אוקטובר, אלא עד אוקטובר מה קרה, באוקטובר ההוא.

עזמי בשארה: על כל פנים, אדוני היושב-ראש, כאן אין לנו עניין של מדיניות חברתית של חוסר צדק.

עזמי בשארה: זה נכון לגבי הנכים, וגם נכון לגבי הנשים, וגם נכון לגבי הפרובינציה, נכון לגבי עיירות הספר.

עזמי בשארה: אנחנו שותפים, כקורבנות, למדיניות של חוסר צדק חברתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני יכול לדבר על זה חצי שעה לפחות.

עזמי בשארה: אני מסיים, אדוני.

עזמי בשארה: אבל אנחנו לא רק שותפים כקורבנות למדיניות חוסר הצדק החברתי, אלא יש משהו משלנו שמבדיל אותנו, שאנחנו מחוץ לגדר.

עזמי בשארה: כלומר, ממש מתייחסים אלינו כאילו המנגנונים האלה לא שלנו ולא בשירותנו, ולכן כאן לא יספיק לדבר על מדיניות צדק חברתי ותיקון עוול וקיפוח, אלא יש כאן מבנית מדיניות של אפליה לאומית.

עזמי בשארה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת עזמי בשארה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בדרך הזאת חסך לנו הרבה עבודה חבר הכנסת עזמי בשארה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז לא צריך לדבר, מה יש פה לעשות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם הכול מחוץ לתחום, אז מה נותר עוד לעשות בעניין הזה?

עזמי בשארה: פה זה פרלמנט, זה מ-PARLER.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נכון, אז לדבר זה לא מחוץ לתחום.

עזמי בשארה: נשבענו כאן בכנסת שבועת אמונים לדיבור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נכון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, אני ממשיך בסדרת המשרדים שאני מדבר עליהם.

מוחמד כנעאן: אני מדבר עכשיו על משרד העבודה והרווחה, ולצערי הרב, גם במשרד הזה המצב הוא לא יותר טוב, הוא יותר גרוע.

מוחמד כנעאן: במשרד העבודה והרווחה, 8% מכלל תקציב הפיתוח, זה חלקה של האוכלוסייה הערבית בכלל התקציב הזה.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, על אף המצוקה הגדולה של האוכלוסייה הערבית מבחינה כלכלית-חברתית, המשרד מקצה פחות מ-10% מתקציבי הרווחה למימון פעילות ותוכניות רווחה בתחומים השונים.

מוחמד כנעאן: אם להביא בחשבון את תוכנית הפיתוח של הממשלה מחודש אוקטובר 2000, היא לא כללה תקציב לפיתוח תוכניות הרווחה במגזר הערבי.

מוחמד כנעאן: בשנת 2000 – ממשלתו של ברק נתמכה אז על-ידי האוכלוסייה הערבית.

מוחמד כנעאן: המשרד הכין בינואר 2001 תוכנית לפיתוח תוכניות רווחה בעלות כוללת של כ-230 מיליון שקל.

מוחמד כנעאן: לפי התוכנית יש צורך בהוספת כ-120 תקנים חדשים בלשכות הרווחה ביישובים הערביים.

מוחמד כנעאן: התוכנית, אדוני השר, לא יושמה בשנת 2001 ולא תיושם בשנת 2002.

מוחמד כנעאן: על-פי נתוני משרד הרווחה, במהלך 2001, חבר הכנסת בשארה, ב-2001 הקצה משרד העבודה והרווחה כ-200 תקנים חדשים, מתוכם רק תקן אחד למגזר הערבי; ב-2001, מכובדי השר דן מרידור.

מוחמד כנעאן: השאלה שנשאלת היא איך משרד העבודה והרווחה צריך לטפל בבעיות המצוקה, הבעיות הקשות מאוד של אלימות בני נוער, סמים, אבטלה, עד אין סוף.

מוחמד כנעאן: המשרד אינו מסמן סכום כלשהו לאוכלוסייה הערבית בסעיפים ברורים, אינו מסמן סעיפים ברורים בתקציב של 2002 שהם ספציפיים למגזר הערבי.

מוחמד כנעאן: על-פי תוכנית הפיתוח, התקציב להכשרה מקצועית בשנת 2001 היה צריך להיות כ-67 מיליון שקל.

מוחמד כנעאן: התוכנית לא יושמה על-ידי המשרד בשנת 2001.

מוחמד כנעאן: אפילו סכומים זעירים מאוד, קטנים מאוד, לא מיושמים.

מוחמד כנעאן: המשרד כותב אותם בספר התקציבים, אך בפועל לא מיישם אותם.

מוחמד כנעאן: לכן, אדוני היושב-ראש, אדוני השר, המצב הוא קטסטרופלי במגזר הערבי בנושא הזה, אם להביא בחשבון שהאבטלה הולכת וגוברת, וכל חודש יש עוד יישוב ערבי שמיתוסף לרשימת היישובים הערביים שהם מוכי אבטלה.

מוחמד כנעאן: כל חודש.

מוחמד כנעאן: אמרתי גם קודם לכן, כבוד השר, חוקק חוק בכנסת הזאת שדיבר על אפליה מתקנת בקליטת עובדים ערבים במשרדי ממשלה.

מוחמד כנעאן: בדיווח של נציב שירות המדינה בוועדת הכנסת, או באחת הוועדות המרכזיות בכנסת, הוא דיווח לא על שיפור או על עלייה, אלא על ירידה לעומת שנת 2000.

מוחמד כנעאן: זאת אומרת, החוק לא רק לא הוסיף אלא אפילו גרע ממצב שהיה קודם לכן.

מוחמד כנעאן: השאלה שנשאלת, אדוני השר, היא איך אפשר לפתור את הבעיה של אלפי משכילים ערבים.

מוחמד כנעאן: נחקק חוק בכנסת שהממשלה הסכימה לו והיא אמורה ליישם אותו.

מוחמד כנעאן: היועץ המשפטי שלח מכתבים לשרים שונים, אבל בין זה לבין המציאות – המצב עגום מאוד.

מוחמד כנעאן: אני מפנה את השאלה הזאת אליך, אדוני השר.

מוחמד כנעאן: אני מאוד מקווה, למרות כל המגרעות של התקציב הזה, שלפחות בתחום הזה נראה שיפור מסוים.

מוחמד כנעאן: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מוחמד כנעאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת תאופיק חטיב ועסאם מח'ול – אינם נוכחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני השר, בעקבות הכרזתו בשבוע שעבר של שר התיירות בני אלון, שהוא ומפלגתו עומדים לנהל מסע מחודש בזכות הטרנספר, נזכרתי בהתנגדות שלך בזמנו לצירופו של זאבי, זיכרונו לברכה, לממשלה דאז.

תמר גוז'נסקי: כפי שאתה רואה, חלפו הימים וזרמו הרבה מים, או לא כל כך הרבה מים בירקון, ואינפורמציה כזאת שהולכים לפתוח במסע טרנספר לא הביאה לסילוקו של השר בני אלון מהממשלה שבה הוא מכהן.

תמר גוז'נסקי: והרי קריאה לטרנספר, או לגירוש של האוכלוסייה הערבית ושל תושבי השטחים לירדן או למקומות אחרים, היא גזענות גלויה, ברורה, חד-משמעית, שלא מסתתרת מאחורי מליצות.

תמר גוז'נסקי: אבל, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, חוק התקציב, כפי שהובא לפנינו, לרבות חוק ההסדרים, הוא גזעני בלי להגיד זאת.

תמר גוז'נסקי: למשל, כאשר מחליטים לקצץ בקצבאות ילדים, וכאשר מחליטים לעשות את הקיצוץ הזה, 12% לכולם, וכאשר חצי מהילדים הערבים חיים מתחת לקו העוני, מדוע הילדים הערבים לא הוצאו?

תמר גוז'נסקי: חצי מהם כבר חיים מתחת לקו העוני, אנחנו צריכים להגדיל את מספרם?

תמר גוז'נסקי: לכן, ברור שהקיצוץ הזה יוריד קודם כול ילדים ערבים אל מתחת לקו העוני.

תמר גוז'נסקי: יש שם משפחות רבות שלא יכולות להתפרנס, שוחקים להם את הבטחת ההכנסה.

תמר גוז'נסקי: זה צד אחד של הגזענות, וצד אחר של הגזענות, שלא כתוב עליה שהיא גזענות, היא כאשר מחליטים להקפיא את היישום של חוק חינוך חינם מגיל שלוש.

תמר גוז'נסקי: לא כתוב שזה נגד ילדים ערבים, ממש לא כתוב, אבל מדובר על יישובים באשכולות 1 ו-2, חלק גדול מהם יישובים ערביים, לרבות היישובים המכונים לא-מוכרים.

תמר גוז'נסקי: ביישובים הלא-מוכרים חסרות היום 150 כיתות, ומדובר בכך שלא יבנו אותן, לא יקימו קרוונים, לא יפתרו את הבעיות של הילדים האלה, לא ייתנו להם זכות להגיע לגן-ילדים.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מדברים על בעיות רציניות מאוד של נוער נושר.

תמר גוז'נסקי: הנשירה בקרב הנוער הערבי גבוהה פי-שבעה או פי-שמונה מאשר באוכלוסייה היהודית, ולמרות זאת מספר העובדים בכל הרשתות שאמורות לטפל בבני-הנוער האלה הוא אפסי לעומת מה שנחוץ באותם יישובים.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לסכם ולומר, שיש גזענות גלויה, מהסוג הניאו-פאשיסטי שאומר טרנספר, אבל יש גזענות שחבויה בכל המסמכים האלה שהונחו לפנינו, והיא גזענות חמורה לא פחות ואכזרית לא פחות.

תמר גוז'נסקי: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת גוז'נסקי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו ידבר חבר הכנסת טלב אלסאנע.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, חברת הכנסת תמר גוז'נסקי דיברה על גזענות, ואני רוצה לספר גם לצופים בבית, גם לשר וגם לחברי הבית: אני עמדתי כאן לפני כעשרה ימים ונשאתי נאום לרגל מלאות 53 שנים להיווסדה של הכנסת.

אחמד טיבי: אמרתי בנאום שאנחנו אומרים לא ליוהרה הישראלית האדנותית, אנחנו אומרים לא לעליונות ולהשפלה, אנחנו רוצים דיבור בגובה העיניים.

אחמד טיבי: לאחר מכן יועץ ראש הממשלה לענייני הסברה, ד"ר רענן גיסין, שישב שם יחד עם עיתונאים, אמר לעיתונאים לציטוט: אחמד טיבי רוצה דיבור בגובה העיניים?

אחמד טיבי: זה יהיה כשהוא ישתלשל מחבל התלייה.

אחמד טיבי: זה יהיה ממש בגובה העיניים.

אחמד טיבי: הדברים פורסמו בהבלטה אצל בן כספית ביום שישי.

תמר גוז'נסקי: ולכן הוא פוטר מייד, גיסין.

אחמד טיבי: ולא היתה שום תגובה, אבל שום תגובה של שום פוליטיקאי בארץ, חוץ מזהבה גלאון ששלחה מכתב.

אחמד טיבי: אף לא תגובה אחת.

אחמד טיבי: זה עבר ככה.

אחמד טיבי: זה לא הזיז לאף אחד, וזה הדבר הנורא מכול, אדוני השר, שזה עובר ליד האוזן.

אחמד טיבי: זה רגיל שלשכת ראש הממשלה מציעה לתלות חברי כנסת, אזרח.

דן מרידור: אם הדברים נאמרו הם חמורים ביותר.

אחמד טיבי: הדברים נאמרו.

אחמד טיבי: הוא אמר את זה לגבי ברון מ"ידיעות אחרונות".

דן מרידור: אם הדברים נאמרו הם חמורים ביותר.

אחמד טיבי: ביקשו את תגובתו, והוא לא אמר: לא, אלא הוא אמר: אני לא רוצה לענות.

אחמד טיבי: הדברים כבר שבוע בדפוס, אדוני השר.

אחמד טיבי: מישהו העיר לו?

אחמד טיבי: ראש הממשלה העיר לו?

אחמד טיבי: שאל אותו מה זה?

אחמד טיבי: הוציא הודעת תיקון אולי, או יכחיש?

תמר גוז'נסקי: אולי הוא יפטר אותו.

אחמד טיבי: את מתארת לעצמך, חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, שהוא היה מעז לומר משפט כזה על חבר כנסת מהשמאל?

אחמד טיבי: על מוסי רז הוא היה אומר משפט כזה?

אחמד טיבי: מה היה קורה כאן בארץ?

תמר גוז'נסקי: "אין שמאלנים – אין פיגועים".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: במי מדובר, חבר הכנסת טיבי?

אחמד טיבי: בי, הוא אמר את זה עלי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי זה שאמר?

אחמד טיבי: רענן גיסין, דובר ראש הממשלה.

אחמד טיבי: הוא אמר את זה כאן, בכנסת, לעיתונאים.

אחמד טיבי: הוא אמר: אחמד טיבי רוצה דיבור בגובה העיניים?

אחמד טיבי: זה יהיה כשאחמד טיבי ישתלשל מחבל התלייה.

אחמד טיבי: ברור שבאופן מעשי הוא לא רוצה לתלות אותי, אולי הוא חולם שאני איעלם, אבל אמירה כזאת באווירה כזאת, שלא מעוררת או לא מניבה תגובה אחת של פוליטיקאי כלשהו, חוץ מהמכתב של זהבה גלאון לראש הממשלה, נדמה לי שזה צריך להדליק נורה אדומה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת טיבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הודעה לסגן מזכיר הכנסת, בבקשה, אדוני.

ד' לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת: מטעם ועדת הכספים – לוח תיקונים מס' 3 להסתייגויות לחוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002), התשס"ב–2002.

ד' לב: מטעם הממשלה – הצעת התקציב, התאמות התקציב לשנת הכספים 2002 לעמידה ביעד הגירעון.

ד' לב: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגן מזכיר הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הדיון הזה, כפי שהוא מתנהל, משקף את התנהלות והתנהגות הממשלה הנוכחית.

טלב אלסאנע: זהו דיון שאמור להיות רציני מאוד, שדן בכל המשנה החברתית והמדיניות החברתית, אם יש כזאת, אבל אם אנחנו מסתכלים על הכנסת ועל הממשלה ועל מידת ההתייחסות שלה לנושא, זה מראה את מידת הרצינות של הממשלה, וזאת בעצם מידת ההתייחסות של ראש הממשלה.

טלב אלסאנע: לכל דבר הוא מתייחס במנטליות, בתפיסה של כוח.

טלב אלסאנע: הוא רואה בצה"ל את הפתרון, ולו היה בידו, יכול להיות שהיה שולח את צה"ל לטפל במובטלים או בנכים.

טלב אלסאנע: מה שלא הצליח להביא בכוח הוא יצליח להביא בעוד יותר כוח, ומי שלא נראה לו, הוא ינסה לתלות אותו או לסתום לו את הפה על-ידי הגשת כתבי אישום.

דוד טל: מה זה "לתלות אותו", טלב, באמת.

דוד טל: בשעה כזאת מאוחרת אנחנו אומרים "לתלות אותו"?

טלב אלסאנע: חבר הכנסת טל, לא אני המצאתי את המושג הזה "לתלות אותו".

טלב אלסאנע: להפתעתך הרבה משתמשים במושג הזה בלשכתו של ראש הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת טל, אתה נכנסת עכשיו ולא שמעת מה היה קודם.

דוד טל: שמעתי, ראיתי בטלוויזיה.

טלב אלסאנע: אם שמעת, חשוב שתתייחס.

דוד טל: ראיתי שניהלת את הדיון יפה.

טלב אלסאנע: אם דברים כאלה אומרים משהו, הם אומרים את היחס של הממשלה לאזרחיה ואת היחס של הממשלה למשמעות המלה דמוקרטיה.

טלב אלסאנע: בעצם, יש דמוקרטיה?

טלב אלסאנע: דמוקרטיה לא צריכה להיות כלפי אזרחיה, אלא גם כלפי אזרחים או אנשים אחרים שאינם אזרחיה.

טלב אלסאנע: דמוקרטיה שמרשה שהצבא שלה ידכא עם אחר, ישלול את חירותו, שנשים בהיריון התינוקות שלהן ייוולדו במחסומים ולא ייהנו מהחיים, דמוקרטיה שמרשה להשתמש במדיניות של הוצאה להורג באופן סיטוני, באופן סיטוני וללא משפט, שמגדלת ומטפחת קבוצות של רוצחים, של מוציאים לפועל, להורג, זו איננה דמוקרטיה.

טלב אלסאנע: זו פשיטת רגל מוסרית ממדרגה ראשונה.

טלב אלסאנע: לכן המדיניות הזאת היא מדיניות של כישלון.

טלב אלסאנע: ראש הממשלה, במקום שישתמש בשכל הוא משתמש בצה"ל, במקום שישתמש במוח הוא משתמש בכוח, במקום שיביא לצמיחה, לשגשוג ולרווחה הוא מביא לאבטלה, הוא מביא לעוני ומביא להאטה במשק.

טלב אלסאנע: אנחנו רואים שהחרדים כבר תפסו את השיטה איך אפשר להתמודד עם ראש ממשלה כזה בכוח, ולכן ראינו איך ליצמן ואיך אחרים מצליחים להכניע אותו.

טלב אלסאנע: אין תפיסה, אין מדיניות, יש אך ורק כוחנות, שמובילה, לצערנו הרב, לתוצאה שהיא קטסטרופלית.

טלב אלסאנע: התקציב המונח בפנינו אומר, שהוא הולך להעמיק את האבטלה ואת העוני ובעצם אין תקציב.

טלב אלסאנע: רבותי, זה מדומה, כאילו יש תקציב, כי הנציגים של משרד האוצר, במהלך הדיון בוועדת הכספים, הודיעו שבימים הקרובים יביאו דרישות לעוד קיצוצים שיגיעו ליותר ממיליארד ש"ח.

טלב אלסאנע: כל התקציב הזה מדומה, על מנת להראות, כביכול, שהממשלה הצליחה לעבור את המשוכה של ה-30 במרס, ואז היא תמשיך להעמיס נטל כבד מאוד על אזרחי המדינה, שימשיכו לסבול מהממשלה הזאת.

טלב אלסאנע: הלוואי שהתקציב הזה לא יעבור, הממשלה הזאת תעבור מהעולם והתקציב לא יעבור ונצליח לראות מדיניות אחרת, שמציבה את האדם בראש סולם העדיפויות.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת האשם מחאמיד, דוד לוי, מקסים לוי, מרדכי משעני – אינם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש פה ניסויים בענייני הצבעה, חברי הכנסת, שאף אחד לא ייבהל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה רק מבחינת התקינות האלקטרונית של המכשירים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת רז.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, אני רוצה לפתוח בדברים הקשים שהשמיע קודם חבר הכנסת אחמד טיבי.

מוסי רז: קודם כול, אני מאמין שהדברים האלה נאמרו, כי שני עיתונאים רציניים מעידים שהם נאמרו להם.

מוסי רז: אם הדברים האלה נכונים והם נאמרו, אני לא חושב שהם יכולים להיאמר על-ידי אדם שנושא משרה כל כך בכירה בשירות מדינת ישראל, והוא לא צריך לשאת יותר במשרה הזאת.

דן מרידור: – – –

מוסי רז: ודאי, אין לי על זה שום מידע, אבל, אני אומר, אדם שנושא במשרה כזאת לא צריך לשאת יותר במשרה אם הוא אומר דברים מהסוג הזה.

דן מרידור: אם הם נאמרו.

מוסי רז: כן, סייגתי, אמרתי ששני עיתונאים רציניים אומרים שאמרו להם, אז אני נוטה להאמין.

מוסי רז: לפעמים לאחד קשה להאמין, אבל שניים זה קצת יותר רציני.

מוסי רז: לפני כמה דקות דיברתי עם האיש הלא-רלוונטי, ואני לא מתכוון ליאסר ערפאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש עוד מישהו לא רלוונטי?

מוסי רז: מסתבר שיש.

מוסי רז: אני מתכוון לאריה צודקביץ.

מוסי רז: הנכים ששובתים בחוץ כבר כמעט חודשיים, בקור, בגשם, בשלג שהיה – עכשיו לפחות מזג האוויר יותר נעים.

מוסי רז: ביומיים האחרונים שובתים שביתת רעב, לפני כשעה היה שם מקרה מאוד קשה, אדם התמוטט, איבד את הכרתו.

מוסי רז: עכשיו הוא מרגיש טוב, ולכן אפשר גם להגיד את זה.

מוסי רז: האנשים ששובתים שם לא זוכים להתייחסות, איש לא מדבר אתם, איש לא פונה אליהם.

מוסי רז: אני חושב שהוצע מתווה מצוין על-ידי חברי, חבר הכנסת רן כהן, יחד עם ראשי 15 סיעות בכנסת, כמעט כל הסיעות.

מוסי רז: הוצע לממשלה, מוסכם על הנכים, לשבת – לחמש שנים, לא דבר שאי-אפשר לשאת בו כלכלית.

מוסי רז: גם אם לא מקבלים את ההצעה הזאת, לפחות לשבת, לדבר אתם ולהתפשר במקום כלשהו באמצע, גם זה בסדר.

מוסי רז: צריך להפסיק את המצב שאנשים יושבים בחוץ, שובתים רעב, מתמוטטים, ואיש לא מדבר אתם, משל היו לא רלוונטיים.

מוסי רז: אני רוצה גם להתייחס לדבר שהעליתי כאן קודם, ואני רוצה לדייק יותר בנתונים שמסרתי.

מוסי רז: ועדת הכספים של הכנסת החליטה הבוקר – אגב, ליושב-ראש ועדת הכספים שלנו יש שיטה יפה.

מוסי רז: הוא מצביע בוועדה רק על הסתייגויות שנראות לו.

מוסי רז: על הסתייגויות שהציעו חבריו מיהדות התורה הוא הצביע.

מוסי רז: על הסתייגויות שלי או של חברי כנסת אחרים הוא לא חלם להצביע.

מוסי רז: כיוון שהוא הצביע על הסתייגות כזאת, החליטה ועדת הכספים להעביר 70 ומשהו מיליון שקל מתקנה של תרבות יהודית בתקציב משרד החינוך והתרבות לפעולות תרבות לחרדים.

מוסי רז: זאת אומרת, שעכשיו יהיו 71 מיליון ו-212,000 שקל לפעולות תרבות לחרדים, ו-13 מיליון ו-294,000 שקל לתרבות יהודית.

מוסי רז: החרדים יקבלו פי-שישה מכל שאר היהודים.

מוסי רז: וזה בניגוד לכל ההמלצות של ועדת-שנער, שתבעה העמקת החינוך היהודי בבתי-הספר הממלכתיים ובכלל בקרב הציבור הממלכתי.

מוסי רז: ההחלטה הזאת, השערורייתית, אני חושב, מקבלת תגובות.

מוסי רז: אני כבר שומע שהמרכזים שעוסקים בנושא הזה שוקלים נקיטת צעדים משפטיים, ואני חושב שהם צריכים לשקול צעדים משפטיים.

מוסי רז: אני קורא לחברי הכנסת להצביע נגד התקציב, ובמיוחד נגד הסעיף הזה ונגד סעיפים מפלים אחרים, מפלים בין יהודים לערבים, מפלים בין חרדים למי שאינו חרד, ומפלים בין מתנחלים לבין מי שגר בארץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מוסי רז.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת רן כהן, זהבה גלאון, אילן גילאון – אינם באולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, בבקשה.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, בוועדת החינוך של הכנסת הועלתה היום להכנה לקריאה ראשונה הצעת חוק בנושא פרישה מוקדמת למורים.

חוסניה ג'בארה: נציג האוצר היה ממש לחוץ בגלל הצעת חוק זו, שעולה הרבה כסף לאוצר, והוא בכלל לא חשב על האקדמאים המובטלים.

חוסניה ג'בארה: במקביל, הוא לא ידע שהיום מיתוספים למעגל האבטלה של האקדמאים 3,000 מובטלים מהסקטור של המורים, מעובדי ההוראה, ולמה?

חוסניה ג'בארה: כיוון שבמשרד החינוך יש קיצוץ בשעות הלימוד, וזה מתבטא, אדוני היושב-ראש, ב-3,000 משרות עובדי הוראה.

חוסניה ג'בארה: מי יסבול ועל ראש מי זה ייפול?

חוסניה ג'בארה: זה ייפול יותר על ראש האוכלוסייה הערבית, עיירות הפיתוח והשכבות החלשות.

חוסניה ג'בארה: אני לא רואה שיפטרו מורה מתל-אביב, מהרצלייה או מירושלים, אני לא רואה את זה כך.

חוסניה ג'בארה: כל הקיצוץ הזה שדיברה עליו היום מנכ"לית משרד החינוך, שיתבטא בעובדי ההוראה – יש לנו כ-10,000 אקדמאים מובטלים מהמגזר הערבי, וזה דבר מאוד כאוב.

חוסניה ג'בארה: כ-3,500 אקדמאים שהיו אמורים לעבוד בהוראה מובטלים, והשאר אקדמאים בתחומים שונים.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, למשרדי בכנסת הגיעו 600 פניות של בוגרי מכללות ואוניברסיטאות מובטלים.

חוסניה ג'בארה: חלק מהאנשים האלה עובדים במפעלים, ובמיוחד הנשים עובדות במפעלים, ואחד המפעלים, שגודלו 10 מ"ר על 10 מ"ר, לא יותר מזה, המפעל הזה מכיל כ-60 עובדות, רובן אקדמאיות שסיימו מכללות ואוניברסיטאות, שאין להם מקום עבודה להשתלב בו.

חוסניה ג'בארה: דיברתי עם שרת התמ"ס ועם הסגן שלה, ואפילו נסעתי אתו למפעל הזה ואמרתי לו: אולי תעזור לנו בפתרון הבעיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת ג'בארה, על הנסיעה למפעל בהרצאה הבאה, אני מבקש.

חוסניה ג'בארה: אני מסיימת, אדוני היושב-ראש.

חוסניה ג'בארה: אבל, לצערי הרב, הוא לא מצא שום פתרון.

חוסניה ג'בארה: בעל המפעל לא יכול לקלוט יותר עובדות, אף שהוא הבטיח לי שהוא יכפיל את מספר הנשים שעובדות שם.

חוסניה ג'בארה: ואני אומרת, מספיק עם האוצר ועם כל הלחצים שלו על זה שהחוק הזה עולה ככה והחוק הזה עולה ככה.

חוסניה ג'בארה: את החוקים הפרטיים שמים בצד, זאת אומרת, אדוני היושב-ראש, שחברי הכנסת כאן כאילו אין להם תפקיד, לא צריך לחוקק חוקים.

חוסניה ג'בארה: יביאו את חוק ההסדרים ואת חוק התקציב, פעם אחת בשנה יבואו חברי הכנסת, וחבל על כל הזמן שמשקיעים, וזהו, מספיק.

חוסניה ג'בארה: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שלושה ימים כאלה, גומרים את הכול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת ג'בארה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת ענת מאור, נחום לנגנטל, זבולון אורלב, יגאל ביבי, אמנון כהן, רחמים מלול, יצחק סבן, עופר חוגי, אברהם הירשזון, אופיר פינס-פז, יוסי פריצקי, יוסף לפיד, אברהם פורז, יהודית נאות, אליעזר זנדברג, ויקטור בריילובסקי, עמיר פרץ, אלכסנדר צינקר, רומן ברונפמן, מיכאל קליינר, מיכאל איתן – אינם באולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, גם בזמן שיש חלקים של האוכלוסייה הערבית שמקופחים כתוצאה ממדיניות כלכלית – אגב, אין כל כך הרבה אידיאולוגיות, לדעתי יש עכשיו יותר סקטורים; נניח שיש אידיאולוגיות – המדיניות הזאת תהיה שנויה במחלוקת בין חלקי הבית.

עזמי בשארה: למרות זאת, אנשים נוטים להגיד שהם מאמינים בערך השוויון בין האזרחים.

עזמי בשארה: הם תמהים על דרכי יישומו, הם רבים על השאלה אם מדיניות כזאת צודקת או לא, כאשר זה נגזר מהאמונה שיש שוויון הזדמנויות לאנשים ושהאנשים נולדו שווים.

עזמי בשארה: אבל תנועות ימניות שוליות שמאמינות בכלכלה חופשית כתוצאה מדרוויניזם חברתי הן מעטות, כמעט שאין תנועות מהסוג של הדרוויניזם החברתי, survival of the fittest וכו' בחברות המודרניות.

עזמי בשארה: במקרה של האוכלוסייה הערבית במדינת ישראל, יש רוב שמאמין שלא צריך לתת לה שוויון, בסקר, לכן אני אומר שאנחנו מחוץ לערך.

עזמי בשארה: כשערבי מגיש כאן חוק שוויון אזרחי אוניברסלי, לא מצביעים בעד שוויון אוניברסלי.

עזמי בשארה: בהחלטת ממשלה מצביעים נגד ערך השוויון, או בגלל המציע וזהותו, או משום שיודעים שהכוונה היא שזה יוביל לשוויון לאוכלוסייה הערבית.

עזמי בשארה: אנשים באים להתווכח אתך על כך שאולי אחר כך זה ילך בכיוון חוק השבות.

עזמי בשארה: מדברים על שוויון בין אזרחים, חבר'ה, לא על זכותם של אנשים להיות אזרחים, אנחנו מדברים על שני דברים שונים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אילו היה מדובר במישור התיאורטי בלבד, נדמה לי שלא היתה בעיה לאף אחד להצביע בעד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כנראה מישהו חשב שזה ייושם אי-פעם ולכן העובדות השתנו.

עזמי בשארה: אני חושב שתיאורטית יש בעיה, ואנשים מאמינים שלא צריך לתת שוויון כיוון שזאת מדינת היהודים.

עזמי בשארה: צריך לתת זכויות אזרחיות לערבים ושוויון מלא.

עזמי בשארה: בתוך עצמם הם יודעים ששוויון מלא זה קשה, שזה בלתי אפשרי, שזה סותר את המבנה של המדינה.

עזמי בשארה: אנחנו יודעים שבשוויון מלא המנגנונים של המדינה פועלים כאילו האוכלוסייה הערבית היא מעמסה או מכשול ושבמקרים מעטים צריך ללכת בעד שוויון.

עזמי בשארה: לאחרונה זה תורגם פוליטית, כאשר יש התקפה על הייצוג הפוליטי ועל הלגיטימציה הפוליטית של האוכלוסייה הערבית.

עזמי בשארה: אני לא אדבר על זה היום, אבל כאשר מדובר בכלכלה – כמעט אוכלוסייה שלמה לא מיוצגת בארבעת העשירונים העליונים, אוכלוסייה שלמה.

עזמי בשארה: אנחנו אפילו לא מחולקים מעמדית כמעט, זו התגנבות יחידים למעמד הגבוה, ממש התגנבות יחידים.

עזמי בשארה: רוב הילדים הם מתחת לקו העוני.

עזמי בשארה: זה לא רק עניין של מדיניות חברתית כושלת, אלא מדיניות חברתית כושלת פלוס קיפוח לאומי.

עזמי בשארה: אין מה לדבר על זה.

עזמי בשארה: פעם קראו לזה הזנחה, פעם קראו לזה רשלנות, היום מדברים בפה מלא על אפליה.

עזמי בשארה: אבל אתם יודעים, יש סדר עדיפויות וכו'.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אני מדבר בעיקר על מדיניות הקרקע, מדיניות הקניין.

עזמי בשארה: קניין פרטי אמור להיות ערך אבסולוטי במשטר קפיטליסטי.

עזמי בשארה: במקרה של האוכלוסייה הערבית, הקניין הפרטי של הערבי על האדמה לא רק שהוא לא ערך, אלא הוא בעיה.

עזמי בשארה: לא רק שהשיטה הכלכלית לא מכבדת את הערך הזה, אלא הוא בעיה.

עזמי בשארה: יש דבר שנקרא זיקת הערבי לקרקע, שהיא בעיה פוליטית-אידיאולוגית, אבל ודאי שהקניין הפרטי של הערבי על הקרקע הוא לא ערך בכלכלה החופשית הישראלית.

עזמי בשארה: פה יש בעיה, בתכנון ובנייה יש בעיה רצינית, בחינוך יש בעיה רצינית.

עזמי בשארה: ראית עם מה התמודדנו מהבוקר.

עזמי בשארה: כשבאו לקצץ למועצות המקומיות במדינת ישראל, קיצצו 1.4% למועצות היהודיות ו-2.6% למועצות הערביות, כאשר היה צריך להוסיף ולא לקצץ, בשביל להתגבר על הפער.

עזמי בשארה: אני מדבר על זה שפה אין אפילו מיקוח של סקטורים, תהליך של bargaining, כי אתה לא חלק ממבנה הכוחות הקיים, אפילו אם אתה בקונסנסוס.

עזמי בשארה: פעם היו ערבים שהיו במפא"י, ולא רק היו במפא"י אלא הצביעו בעד הממשל הצבאי, כשבגין דיבר נגדו.

עזמי בשארה: כשבגין דיבר נגד היו פה שני ערבים שהצביעו בעד הממשל הצבאי, והפער אפילו היה גדול יותר מאשר היום, כשהם רצו להיות בקונסנסוס.

עזמי בשארה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה פרק חדש, שנשאיר אותו להרצאה הבאה.

עזמי בשארה: רק רציתי להפריך את הטיעון שהעמדות הפוליטיות שלנו הן הבעיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עושים כאן תיקונים בלוח ההצבעות האלקטרוני, אז לא להיבהל.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אדבר על תקציב משרד הבריאות ומה נכלל בו למגזר הערבי.

מוחמד כנעאן: אם ניקח את שלושת בתי-החולים בעיר נצרת, שהם בתי-החולים הציבוריים היחידים במגזר הערבי שמשרתים את האוכלוסייה הערבית בעיר נצרת ובאזור הצפון בכלל, הרי הם לא נכללו בתוכנית לאומית זו.

מוחמד כנעאן: בתי-החולים הציבוריים הכלולים בתוכנית הלאומית הם "לניאדו", "סורוקה", "כרמל", "מאיר" וכו'.

מוחמד כנעאן: מדברים על כ-111 מיליון שקל במסגרת התוכנית שהכין משרד הבריאות.

מוחמד כנעאן: בשנת 2002, שהיא השנה האחרונה לביצוע התוכנית, מתוך כ-450 מיטות נוספות, השר מרידור, הקצה המשרד כ-20 מיטות נוספות לשלושת בתי-החולים בעיר נצרת שמשרתים את אזור הצפון כולו: בית-החולים נצרת – עשר מיטות, בית-החולים הצרפתי – שש מיטות, ובית-החולים האיטלקי – ארבע מיטות.

מוחמד כנעאן: אלה כל המיטות שהיתוספו לשלושת בתי-החולים במגזר הערבי.

מוחמד כנעאן: זה מהווה 1% מסך כל התקציב.

מוחמד כנעאן: על-פי התוכנית לפיתוח היישובים הערביים, המשרד צריך לממן בניית תחנות לבריאות המשפחה בסך כ-3 מיליוני שקל, אך מתוכם המשרד מייעד כ-2 מיליוני שקל בלבד בשנת 2002 לבניית תחנות לבריאות המשפחה בכל המגזר הערבי.

מוחמד כנעאן: השאלה היא, כמה תחנות יבנו ב-2 מיליוני שקל?

מוחמד כנעאן: אדוני השר, אני שואל אותך: האם זה לא צחוק, לגבי 20% מאוכלוסיית המדינה?

מוחמד כנעאן: 2 מיליוני שקל לבניית תחנות לאם ולילד במגזר הערבי?

מוחמד כנעאן: איך זה אפשרי?

מוחמד כנעאן: כולם באים בטענות, השב"כ, המוסד, המשטרה וכל מיני גורמים, כשיש הפגנה, או הפגנה אלימה מול משרד ראש הממשלה או בכל מקום אחר, יש טענות שונות ומשונות נגד המפגינים, נגד המארגנים ונגד האוכלוסייה הערבית.

מוחמד כנעאן: היום ועדת-אור גם מנסה להאשים אחדים מהנהגת המגזר הערבי שהם גרמו לכל מה שקרה.

מוחמד כנעאן: מה שגרם, גורם ויגרום בעתיד הלא-רחוק לדברים כאלה זה המדיניות המטופשת של הממשלה הזאת על כל מרכיביה, כי כל מרכיב בממשלה הזאת נושא באחריות למה שקורה במגזר הערבי.

מוחמד כנעאן: כשהיום אנחנו הולכים לבקר ביישוב מע'אר בצפון, אדוני השר, רואים שיש שם מקום לגמילה מאלכוהול.

מוחמד כנעאן: אם אדם רוצה להתאשפז לשבועיים או לשלושה שבועות הוא חייב לנסוע לרמת-גן, כי יש רק מקום אחד לגמילה כזאת והוא נמצא במרכז.

מוחמד כנעאן: בכל הצפון אין אף מקום כזה.

מוחמד כנעאן: כשפניתי אל שר הבריאות בנושא הזה הוא אמר: הממשלה מתכוונת לפתוח מקום כזה בצפון.

מוחמד כנעאן: השאלה היא מתי.

מוחמד כנעאן: בינתיים אנשים מתו, כי לא הגיע התור שלהם והם נאלצו להמתין שנה, שנתיים ושלוש שנים.

מוחמד כנעאן: איך יכול להיות דבר כזה, שמרכז שמשרת כ-20 יישובים ערביים ממוקם במע'אר מטעם המועצה המקומית, כשגם המיקום שלו כל כך גרוע?

מוחמד כנעאן: כדי להתאשפז אדם צריך לנסוע לרמת-גן ולחכות כמה שנים עד שיגיע התור שלו.

מוחמד כנעאן: ידוע לי על שלושה מקרים שבהם מטופלים מתו לפני שהגיעו לרמת-גן.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, מעבר לזה, גם כשפנינו למשרד הבריאות בשאלה האם לא הגיע הזמן שלראשונה מאז קום המדינה ייבנה בית-חולים ביישוב ערבי, שר הבריאות נסים דהן אמר:

מוחמד כנעאן: הממשלה או הנהלת משרד הבריאות החליטה לבנות באום-אל-פחם.

מוחמד כנעאן: אז, אדוני השר, בוא ותערוך ביקור באום-אל-פחם ותודיע לאנשי אום-אל-פחם ולמגזר הערבי, שאתה החלטת לבנות בית-חולים בעיר אום-אל-פחם.

מוחמד כנעאן: כבר לפני כמה חודשים הוא הודיע בישיבה עם השר.

מוחמד כנעאן: הוא מתמהמה לעשות את זה.

מוחמד כנעאן: האם לא הגיע הזמן לבנות בית-חולים ביישוב ערבי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הגיע הזמן.

מוחמד כנעאן: בתי-החולים בנצרת לא נבנו על-ידי הממשלה, אלא על-ידי גורמים חיצוניים.

מוחמד כנעאן: הממשלה לא רוצה אפילו לתחזק אותם, שימשיכו לשרת את האוכלוסייה הערבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת תאופיק חטיב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, אתמול יצא לי לעמוד ולדבר מול השר בני אלון, ואני אמרתי, ואני עדיין חושב, שהוא הפנים האמיתיות של הממשלה הזאת והוא הפנים האמיתיות של התקציב הזה, שהוא תקציב של התנחלויות, תקציב של כיבוש, תקציב של התגרות ושל מלחמה, והוא תקציב שמבטא את זה שהציבור החלש דווקא, השכבות החלשות בציבור הישראלי – מובטלים, נכים, מקבלי קצבאות, ערבים ושורה ארוכה של אנשים – משלמים את המחיר היומי של המדיניות האומללה של מלחמה על העם הפלסטיני, מלחמה שמטרתה האחת והיחידה היא לשמר את הכיבוש ולשמור את ביטחון ההתנחלויות.

עסאם מח'ול: אבל היום אני רוצה דווקא להתייחס לצד השני של המטבע של אותה מדיניות, שיוצרת מעגל קסמים שלא ניתן לגישור ולסגירה בסופו של דבר.

עסאם מח'ול: אני רוצה לראות את אותה מדיניות שמוצאת ביטוי בתקציב הזה – מה היא עושה, כלכלית דווקא, בצד השני, בצד הפלסטיני.

עסאם מח'ול: אני רוצה לראות איך משתקפת המדיניות הזאת לא רק באבטלה בישראל, אלא איזו מציאות היא יוצרת ומה מייצרת המציאות הזאת שהיא יוצרת.

עסאם מח'ול: אני רוצה לגולל כמה נתונים של הלשכה הפלסטינית לסטטיסטיקה, אם ירשה לי חבר הכנסת טלב אלסאנע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כנראה יש לו חדשות יותר מרגשות.

עסאם מח'ול: על-פי הנתונים האלה, 70% מהמשפחות הפלסטיניות – בצל הסגר, הכתר, החנק, המצור ומה שלא תרצו – חיות מתחת לקו העוני, שהוא לא 3,200 שקל אלא 1,300 שקל.

עסאם מח'ול: 2.2 מיליוני פלסטינים חיים על-ידנו על פחות מ-2 דולרים ליום.

עסאם מח'ול: 14.2% מכלל המשפחות הפלסטיניות איבדו את הכנסתן כליל בגלל המהלכים והצעדים שנוקט הכיבוש.

עסאם מח'ול: אני מדבר על מצב שהיה עד יולי, כלומר היום המספר יכול להיות אפילו כפול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, תודה רבה.

עסאם מח'ול: אדוני, אסיים.

עסאם מח'ול: אני רוצה להגיד, שהמצב הזה בלתי אפשרי.

עסאם מח'ול: מי שמודע לכך ש-81% מהמשפחות בעזה חיות היום מתחת לקו העוני, כמעט מיליון בני-אדם, ובגדה המערבית – בסביבות 60% מתחת לקו העוני, שזה יותר מ-1.2 מיליון פלסטינים, לא צריך להיות מופתע מאותם אנשים שמתאבדים, שנלחמים ונאבקים אפילו בצורה לא רציונלית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, תודה רבה.

עסאם מח'ול: את המצב הזה צריך לשרש.

עסאם מח'ול: את הכיבוש הזה צריך לשרש.

עסאם מח'ול: את המציאות הזאת צריך לשרש.

עסאם מח'ול: אחרת נחיה באותה מציאות של דם ודמים, אבטלה ועוולות חברתיות וכלכליות כאחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מח'ול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מח'ול, זה לא יותר מאשר בדיחה: צריך לשרש גם את הנוהג להמשיך לנאום כשאומרים "תודה רבה" ו"סיימת".

עסאם מח'ול: זה יותר קשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה יותר קשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת גוז'נסקי, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מבקשת לנצל את הדקות שלרשותי כדי לעסוק במה שמכונה החוקים הפופוליסטיים.

תמר גוז'נסקי: חבר הכנסת פורז כבר ניצל את ההזדמנות, כשהוא הגיע לכאן, וחזר וטען, שאף שהוא לא בקואליציה, הוא ממש לא יכול לסבול את החוקים הפופוליסטיים.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, אתם תידרשו להצביע מחר בבוקר על חוק-יסוד: משק המדינה, שהוא חוק שבא בעצם למנוע כמעט כל חקיקה פרטית, חקיקה מטעם חבר כנסת ולא מטעם הממשלה.

תמר גוז'נסקי: הצעת החוק שמונחת לפנינו, שהיא תיקון לחוק-יסוד: משק המדינה, מתייחסת אומנם רק לתקופה שעד תום שנת הכספים 2002, אבל תרשו לי לומר לכם, שכאשר הממשלה תראה כי טוב, למה היא לא תאריך זאת עוד לשנה ועוד לשנתיים?

תמר גוז'נסקי: אנו, חברי הכנסת, מאומנים בכך שהוראת שעה מתמשכת חמש, עשר ו-20 שנה, והיא עדיין מכונה "הוראת שעה".

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, מה אומרת הצעת החוק שתובא להצבעה מחר בתמיכת הממשלה והקואליציה?

תמר גוז'נסקי: מדובר בכך שכל הצעת חוק פרטית שתעלה יותר מ-2.5 מיליוני שקלים תצטרך לקבל בקריאה הראשונה, בקריאה השנייה ובקריאה השלישית 61 תומכים, אלא אם כן הממשלה תומכת.

תמר גוז'נסקי: במלים אחרות, אני רוצה לספר על כמה חוקים שהעברתי לפני החוק הדרקוני הזה ולא הייתי יכולה להעבירם לו היה החוק הזה בתוקף.

תמר גוז'נסקי: למשל, חוק לימוד חובה מגיל שלוש היה עובר?

תמר גוז'נסקי: – תשכחו מזה.

תמר גוז'נסקי: חוק שיקום נכי נפש בקהילה היה עובר?

תמר גוז'נסקי: – מה פתאום.

תמר גוז'נסקי: חוק מעונות-יום שיקומיים, שעוסק בילדים נכים עד גיל שלוש, היה עובר?

תמר גוז'נסקי: – מה פתאום.

תמר גוז'נסקי: החוק שמדבר על זכות יולדת לקבל 100% שכרה כדמי לידה בתקופת חופשת הלידה היה עובר?

תמר גוז'נסקי: – מה פתאום.

תמר גוז'נסקי: הרשימה עוד ארוכה.

תמר גוז'נסקי: לכן, בעצם מדובר בניסיון דרקוני של הממשלה, ניסיון דורסני של הממשלה, למנוע מאתנו, חברי הכנסת, לחוקק חוקים לטובת קבוצות כאלה או אחרות באוכלוסייה: ילדים, נשים, נכים, עובדים ותושבי פריפריה – כל הקבוצות האלה שצריכות מאוד את הסיוע.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להוסיף ולומר: זה לא רק שאנחנו לא נוכל לעזור לקבוצות האלה, אלא, חברי הכנסת ואדוני היושב-ראש, אם הכנסת תתמוך בחוק הזה, היא בעצם יורה לעצמה ברגל.

תמר גוז'נסקי: בשביל מה אנחנו בכלל צריכים להיות פה?

תמר גוז'נסקי: אם אנחנו לא יכולים ליזום ולקדם חוקים שיכולים לקבל פה רוב, לא 61 אבל רוב, ואם אדוני זוכר שגם חופש התנועה שלנו מוגבל וגם חופש הביטוי וכו' – חבר כנסת מועמד עכשיו לדין על דברים – אני רוצה לומר לחברי הכנסת: יהיה הוויכוח עלינו, על מה שמכונה חוקים פופוליסטיים – אני חושבת, שפרלמנט שמקבל הצעת חוק שאומרת שחבריו לא יוכלו ליזום ולחוקק חוקים, לא ראוי בעצם לתואר פרלמנט.

תמר גוז'נסקי: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אחמד טיבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, עכשיו קיבלתי הודעה, שאחד הנכים השובתים רעב התעלף, איבד את הכרתו והובהל לבית-החולים לאשפוז.

טלב אלסאנע: הודעה נוספת שקיבלתי היא שליותר מ-700 עובדים, שאמורים להיות מפוטרים ממפעל "בגיר", נותנים אקמול – להמתין עוד ארבעה ימים.

טלב אלסאנע: וכל הדבר הזה מתנהל כשגוף, אחד הגופים הרציניים, שאמור להרים את הדגל החברתי, והוא ההסתדרות, נעלם ולא קיים.

טלב אלסאנע: לדעתי, ההסתדרות הפכה להיות גוף פוליטי, אשר שיקולים פופוליסטיים מנחים אותו יותר ממאבק למען השכבות החלשות.

טלב אלסאנע: אנחנו רואים את המפעלים הנסגרים ועובדים מפוטרים.

טלב אלסאנע: זו ממשלה שהמדיניות שלה היא אנטי-חברתית, ואין הפגנות שהתרגלנו אליהן, הפגנות סוערות של ההסתדרות.

טלב אלסאנע: וזכותכם לשאול: מדוע?

טלב אלסאנע: כי ההסתדרות בממשלה הזאת, שהיא ממשלה אנטי-חברתית, שהמדיניות שלה קשה מאוד, מדיניות אבטלה ועוני.

טלב אלסאנע: ההסתדרות היא שותפה קואליציונית לממשלה.

טלב אלסאנע: אז איך ההסתדרות יכולה להוביל מאבק נגד ממשלה שהיא חלק ממנה?

טלב אלסאנע: לכן, לדעתי, הפרדוקס הזה צריך להיגמר.

טלב אלסאנע: צריך שתהיה הפרדה.

טלב אלסאנע: לא יכול להיות שההסתדרות תהיה חלק מהרשות המבצעת.

טלב אלסאנע: אעבור לנושא הנוסף שאני רוצה להתייחס אליו, רבותי.

טלב אלסאנע: ראש הממשלה, שר האוצר וגם שר העבודה והרווחה כל הזמן חוזרים ומדברים על בעיית העובדים הזרים.

טלב אלסאנע: יש כאן, בתוך המדינה, יותר מ-200,000 עובדים זרים בתנאים מאוד קשים.

טלב אלסאנע: לכן, או שמקנים להם זכויות חברתיות ומשאירים אותם, או שמחזירים אותם הביתה.

טלב אלסאנע: לדעתי, צריך לדאוג להחזיר את העובדים הזרים ולתת מקורות תעסוקה לעובדים אזרחי המדינה.

טלב אלסאנע: אבל זו אחת הדוגמאות לשאלה איך מדינה יכולה לדרוש ולא לקיים.

טלב אלסאנע: התרגלנו לכך שהממשלה הזאת שוברת שיאים בהפרת הסכמים, בהפרת הבטחות, בהפרת התחייבויות.

טלב אלסאנע: היתה התחייבות להחזיר את תושבי אקרית ובירעם.

טלב אלסאנע: איפה ההתחייבות הזאת, רבותי?

טלב אלסאנע: היא לא קיימת.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, היתה התחייבות לגבי המסגד שיהאב א-דין.

טלב אלסאנע: היתה התחייבות, והם מנסים להתנער מהתחייבותם ומהסכמתם.

טלב אלסאנע: יש כל מיני הסכמים שעליהם חתומה הממשלה הזאת.

טלב אלסאנע: אבל הממשלה הזאת שוברת שיאים בהפרת הסכמים.

טלב אלסאנע: האמינות שלה נרמסת מדי יום.

טלב אלסאנע: לדעתי, זו דוגמה לשלטון ומינהל לא תקין.

טלב אלסאנע: לכן, אדוני היושב-ראש, אומר את המשפט האחרון.

טלב אלסאנע: אפשר לראות את הבעיה לגבי המגזר הערבי בנוגע לתחומי השיפוט, מצוקת הדיור, האבטלה המרקיעה שחקים, האבטלה בקרב האקדמאים, שלהפתעתי היא יותר גבוהה מהאבטלה בקרב אנשים רגילים.

טלב אלסאנע: זאת אומרת, אם אתה אקדמאי, הסיכון שתהיה מובטל יותר גבוה אם אתה ערבי.

טלב אלסאנע: השאלה היא: מדוע?

טלב אלסאנע: זה לא עניין של תקציב בלבד, אלא זה עניין של קונספציה.

טלב אלסאנע: הממשלה הזאת איננה תופסת את האזרחים הערבים כחלק לגיטימי מאזרחי המדינה, שזכותם לשוויון היא זכות מוחלטת, שאיננה נתונה למשא-ומתן ואיננה זכות פוליטית, אלא זכות אזרחית ממדרגה ראשונה.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת האשם מחאמיד, דוד לוי, מקסים לוי, מרדכי משעני, אבשלום וילן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, לתקציב הזה אין תמיכה.

מוסי רז: אני מציע לך לעשות פה עכשיו הצבעה באולם, ותראה שהתקציב הזה נופל, כי זה תקציב לא אחראי ולא רציני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אגב, רק לפני חמש דקות עשינו הצבעות ניסיוניות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יכול להיות שהעניין הזה באמת יבוא בחשבון.

מוסי רז: בשביל מה לחכות עד מחר בבוקר?

מוסי רז: תשאל פה אם יש פה אחד שתומך בתקציב.

מוסי רז: אין אף אחד כזה.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, התקציב הזה שהוגש לנו היום הוא תקציב לא רציני.

מוסי רז: חוק ההסדרים, שקובע שהוא יסדיר את יעדי הצמיחה, הוא לא רציני.

מוסי רז: הוא מדבר על 2% צמיחה, וכבר היום שמענו שיש 7% ירידה בהכנסה ממסים.

מוסי רז: יש צניחה.

מוסי רז: נהיינו כולנו צנחנים במשק הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה מינוס צמיחה.

מוסי רז: מינוס 7%.

מוסי רז: לכן, זו רק שאלה של זמן עד שיבוא לפה עוד פעם שר האוצר, או יותר נכון, הוא לא יבוא לפה, הוא ישלח לפה את הפקידים שלו ויציע לקצץ עוד בתקציב.

מוסי רז: אני לא יודע אם זה יהיה 2%, כמו שהוא אומר היום.

מוסי רז: אולי זה יהיה 3%, אולי זה יהיה 7%.

מוסי רז: לי יש כמה הצעות להציע אם רוצים לחסוך כסף.

מוסי רז: כולם מדברים פה כל הזמן על מה שחסר.

מוסי רז: בואו נדבר על מה שיש יותר מדי.

מוסי רז: קודם כול, הגיע הזמן שמדינת ישראל תצטרף למדינות המערב ותטיל מס על רווחי הון ועל הבורסה.

מוסי רז: לפי ועדת בן-בסט רק בדרך הזאת אפשר לגייס 7 מיליארדי שקלים בשנה.

מוסי רז: שנית, הגיע הזמן לבטל את הזיכוי במס שניתן למתנחלים, זיכוי שהיום הוא 10% בהר-חברון וברצועת-עזה ו-7% בשאר ההתנחלויות.

מוסי רז: זה זיכוי שעולה לקופת המדינה חצי מיליארד שקל.

מוסי רז: כבר הגענו ל-7.5 מיליארדי שקלים.

מוסי רז: אני פשוט חוסך פה לשר האוצר את העבודה.

מוסי רז: שלישית, בתקציב המדינה יש סכומים שמוקצים למענקים ולמשכנתאות למתנחלים בסכום של 300 מיליון שקל.

מוסי רז: כבר הגענו ל-7.8 מיליארדי שקלים.

מוסי רז: 200 מיליון שקלים מוקצים לצורך הפקעת אדמות.

מוסי רז: גם את זה אפשר לבטל, כי אין לנו כסף.

מוסי רז: כבר אפשר לקצץ 8 מיליארדי שקלים.

מוסי רז: יש 135 מיליון שקלים לחטיבה להתיישבות.

מוסי רז: בתקציב משרד התחבורה יש יותר מ-100 מיליון שקלים לסלילת כבישים בשטחים.

מוסי רז: אגב, 15% מתקציב סלילת הכבישים של משרד התחבורה הולכים לשטחים.

מוסי רז: זאת אומרת, שההשקעה בכביש למתנחל גדולה פי-חמישה מאשר בתוך "הקו הירוק".

מוסי רז: אבל זה לא בדיוק נכון מה שאמרתי עכשיו, מפני שרוב הכבישים מעבר ל"קו הירוק", בשטחים, לא נסללים מתקציב משרד התחבורה, אלא הם נסללים מתקציב משרד הביטחון, ומדובר בכבישים העוקפים.

מוסי רז: זה, כמובן, סוד שלא הובא לפנינו כאן היום.

מוסי רז: לכן, זה לא פי-חמישה, אלא זה פי-עשרה.

מוסי רז: בדרך הזאת יכול שר האוצר להביא את הקיצוץ הבא בסך של 9 מיליארדי שקלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה מינוס 9% של צמיחה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, בבקשה.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, רציתי לשאול: מה האחוז שלנו באוכלוסייה?

חוסניה ג'בארה: כולם יודעים שאנחנו 20% – ואנחנו מקבלים 4.4% ממשרד המדע, התרבות והספורט.

חוסניה ג'בארה: נסעתי בשבוע שעבר דרך הרצלייה-רעננה, חבר הכנסת ד"ר עזמי בשארה, וראיתי את המגרשים על הכביש הראשי ברעננה.

חוסניה ג'בארה: כשהגעתי לטירה וטייבה ראיתי איך הילדים משחקים באבנים ואיך משחקים בכדור, כשהשער שלהם עשוי מאבנים.

חוסניה ג'בארה: ראיתי איך הילדים במגזר היהודי משחקים במגרשים שלהם.

חוסניה ג'בארה: כל סוגי המגרשים נמצאים שם: מגרשי כדורגל, כדורסל, כדור-עף.

חוסניה ג'בארה: כל המגרשים נמצאים שם.

חוסניה ג'בארה: כשהילד הערבי חוזר מבית-הספר ולומד בתנאים מאוד קשים, אדוני היושב-ראש, לומד בכיתות שכורות, במצבים מאוד קשים, ללא חימום, ללא קירור, ללא שום תנאים, הוא חוזר הביתה ובבית אין לו מחשב.

חוסניה ג'בארה: יש בתים שאין בהם טלוויזיות, ואז משעמם לו.

חוסניה ג'בארה: לאן הילד הזה יוצא?

חוסניה ג'בארה: הילד הזה יוצא לרחוב.

חוסניה ג'בארה: יש סיכוי גדול שהילד הזה יסטה לעולם הפשע והסמים.

חוסניה ג'בארה: אז מה אנחנו מבקשים?

חוסניה ג'בארה: אנחנו מבקשים בסך הכול שוויון לילדים.

חוסניה ג'בארה: אם השכן שלי חי, אדוני היושב-ראש, במצב טוב, זה משתקף אצלי ומשפיע עלי, ואני אחיה במצב טוב וזהה למצבו של השכן שלי.

חוסניה ג'בארה: כשאני רואה שהילד הערבי משחק באבן ולילד היהודי יש כל התנאים הטובים, שהוא יכול לשחק ולבלות בזמן הפנוי שלו, אני חושבת שזה דבר בלתי נסבל.

חוסניה ג'בארה: זה דבר מאוד כואב כשמדובר בילד שחי באותה מדינה, אדוני היושב-ראש, ביישוב סמוך.

חוסניה ג'בארה: לדוגמה, טייבה או שער-אפרים.

חוסניה ג'בארה: שער-אפרים הוא מושב, שתושביו חיים בתנאים הטובים ביותר, ובטייבה עד היום הביוב זורם בכבישים.

חוסניה ג'בארה: עד היום אין מגרשים, חוץ ממגרש אחד שניסו לשפר ולתקן אותו.

חוסניה ג'בארה: שר המדע, התרבות והספורט הבטיח כמה פעמים, ולפני הבחירות הוא הגיע לטייבה והבטיח שהוא יעזור וייתן משאבים ותקציבים, ואמר שהוא רוצה לראות את תחומי התרבות והספורט מקבלים תנאים טובים במגזר הערבי.

חוסניה ג'בארה: אנחנו לא רואים מזה דבר וחצי דבר.

חוסניה ג'בארה: אנחנו לא רואים מסגרות חינוכיות, תרבותיות וחברתיות לילד הערבי או לתלמיד הערבי.

חוסניה ג'בארה: אנחנו רואים את הדברים האלה ביישובים, במושבים ואפילו בהתנחלויות.

חוסניה ג'בארה: על כך אי-אפשר לעבור לסדר-היום.

חוסניה ג'בארה: חבל על הזמן שלנו, אדוני היושב-ראש, אנחנו כאילו מעבירים את הזמן, מדברים ומדברים ומדברים, ולא מביאים תועלת.

חוסניה ג'בארה: התקציב מוכן, יש רוב שיצביע בעד התקציב הזה, והתקציב יועבר כמו שהוא, מפלים את מי שמפלים ונותנים למי שנותנים.

חוסניה ג'בארה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת חוסניה ג'בארה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת ענת מאור – אינה נוכחת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת נחום לנגנטל, בבקשה.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, בראש הדברים אני רוצה להודות לסיעת חד"ש – – –

מוחמד כנעאן: נחום, אחרי כן מצביעים על – – – במזרח-ירושלים.

נחום לנגנטל: אני רוצה להודות לסיעת חד"ש, שהיא מקפידה לבחור את חברת הכנסת גוז'נסקי ברשימתה, כך שאני לא מרגיש ממש מיעוט יהודי בבית הזה, בלילות.

עזמי בשארה: עוד מעט יהיה רוב.

נחום לנגנטל: היושב-ראש שלנו אינו יהודי, ומבחינה זו – – –

עסאם מח'ול: אנחנו נבטיח לך את כל זכויות המיעוטים.

טלב אלסאנע: – – –

עזמי בשארה: מה שדיברנו על התקציב זה "שמחת עניים".

נחום לנגנטל: אז תראו איפה חברי ועמיתי לממשלה הצרה, תראו את הליכוד, תראו את האיחוד הלאומי.

עזמי בשארה: להם יש תקציב בכיס.

נחום לנגנטל: זהו, ונשארנו נציג המפד"ל והסיעות הערביות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כנראה נשארו אלה שאכפת להם.

עזמי בשארה: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלה שאכפת להם מהתקציב נשארו.

נחום לנגנטל: באופן עקרוני, יש כנראה תחושה של אחוות מיעוטים במדינה.

נחום לנגנטל: אתה יודע, המיעוט הדתי, המיעוט הערבי.

נחום לנגנטל: יכול להיות שהמיעוטים יותר מקפידים להישאר פה בלילות על מנת לעמוד על זכויותיהם.

תמר גוז'נסקי: אני מתה על זה שמדברים על נשים כמיעוט.

תמר גוז'נסקי: על זה אני ממש מתה – נשים כמיעוט.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, במהלך היום דיברתי בכמה נאומים, ואני לא אלאה את חברי ואסכם את נאומי – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה כבר העברת יותר ממחצית הזמן.

נחום לנגנטל: אני אומר בדקה אחת – אדוני, אני יודע שאתה מקפיד על לוחות הזמנים.

נחום לנגנטל: אני רוצה לומר לכם, שאם עד עכשיו עסקנו בשאלה למה התקציב לא טוב ואמרנו מה צריך לעשות, אני אומר עוד משהו, שאני חושב שגם בעניין הזה אתם תסכימו אתי.

נחום לנגנטל: יכול לקרות מקרה כזה.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, כשאומרים לנו מאין המקור התקציבי, אני אומר שגם אם הוא לא יביא הרבה כסף – אני חושב שהוא יביא הרבה כסף – וזה בהקשר של שאלתו של חבר הכנסת בשארה בזמן נאומי הקודם, ואז לא היה לי זמן להתייחס לזה – התשובה היא מיסוי ההון.

נחום לנגנטל: יש דבר נורא בחברה הישראלית ובכלכלה הישראלית, שכל ההון בישראל אינו זוכה למיסוי.

נחום לנגנטל: מה אומרים לנו?

נחום לנגנטל: אם יהיה מיסוי על ההון, אנשים יבריחו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההון יברח מפה.

נחום לנגנטל: ההון יברח מפה.

נחום לנגנטל: לאן הוא יברח, אדוני היושב-ראש?

נחום לנגנטל: למקום אחר שממסים.

תמר גוז'נסקי: שם המיסוי גבוה יותר.

נחום לנגנטל: שם המיסוי הרבה יותר גבוה מזה שאנחנו מציעים שיהיה פה.

נחום לנגנטל: לאן יברחו עם זה?

נחום לנגנטל: הרי מה הם אומרים – שאם אנחנו נמסה, ייקחו את הכסף.

נחום לנגנטל: מה, שם לא ממסים?

נחום לנגנטל: רק מדינת ישראל היא מדינת עקומה, שכשאתה עובד, עמל ומזיע אתה משלם מסים, אבל אם אתה שם בצד את הכסף והכסף עושה את שלו, או שאתה משקיע בחברות בורסאיות, ובא לציון גואל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כנראה שיש קדושת הכסף.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יותר נכון, קדושת ההון.

נחום לנגנטל: ולכן, אין לי ספק שהרבה מאוד מדברים על זה, אבל כשמגיעים להצבעות אתה לא רואה אותם פה.

תמר גוז'נסקי: ראה מקרה ש"ס.

נחום לנגנטל: זה חלק מהתעשיינים ואותם אנשים שזה ההון שלהם, שבכוח המיעוט הזה הם שולטים על דבר שאין בו שום היגיון כלכלי.

נחום לנגנטל: שרי האוצר לדורותיהם ניסו לעשות את המיסוי ולא הצליחו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קדושת ההון גוברת.

נחום לנגנטל: קדושת ההון, אדוני, כנראה גוברת.

נחום לנגנטל: ולכן, כדי שלא נהיה פופוליסטים, אני אומר שדווקא כאן, כשאומרים לנו תראו מקור תקציבי לדברים שאתם מציעים, אני אומר שזה המקור, ופשוט צריך רק להתכופף כדי להרים את המטבעות.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת לנגנטל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת זבולון אורלב, יגאל ביבי, אמנון כהן, רחמים מלול, יצחק סבן, עופר חוגי, אברהם הירשזון, אופיר פינס-פז, יוסי פריצקי, יוסף לפיד, אברהם פורז, יהודית נאות, ויקטור בריילובסקי, עמיר פרץ, איתן כבל, אלכסנדר צינקר, רומן ברונפמן, מיכאל קליינר, מיכאל איתן – אינם נוכחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו הולכים ומכלים את ההסתייגויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המספר פוחת.

תמר גוז'נסקי: לא יכול להיות.

תמר גוז'נסקי: אנחנו ממש מזועזעים.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת, אולי זה הסיבוב האחרון או הלפני אחרון – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יהיה לך עוד סיבוב אחד לפחות.

עזמי בשארה: בכל זאת אני אנצל את זכותי לדבר על דברים פוליטיים.

עזמי בשארה: במשך היום דיברנו על המצב המדיני כעל מצב נתון, שבמסגרתו התקציב הזה עוצב, כאשר שיעור הצמיחה הצפוי הוא פחות מ-1%, ואולי יתממשו אחוזים שליליים, ולא לפי הצפוי.

עזמי בשארה: לכן התקציב הזה מהודק תיאורטית, אבל מעשית הוא היה תוצאה של מעשי הסדרים ומה שנקרא קומבינות בעגה הישראלית.

עזמי בשארה: כלומר, ההתנהגות של הממשלה לא היתה התנהגות של מצב חירום, אלא של קומבינות, כימים ימימה.

עזמי בשארה: רק על הנכים הם עשו שרירים, כאשר הם לא היו מוכנים לשבת עם הנכים בכלל.

עזמי בשארה: כל השאר היה ממש קומבינות בין סקטורים חזקים.

עזמי בשארה: המצב המדיני, אדוני היושב-ראש, הוא הבעיה העיקרית בסופו של דבר.

עזמי בשארה: הבעיה הזאת היא גורלית לאוכלוסיית מדינת ישראל, ערבים כיהודים.

עזמי בשארה: העובדה שלממשלת ישראל יש אומנם תוכנית מדינית, אבל תוכנית מדינית שלא מביאה לשום פתרון מדיני, אלא לשינוי האג'נדה של המשא-ומתן, כך שהמרכיבים העיקריים של השאלה הפלסטינית לא יהוו בכלל נושא למשא-ומתן – לדעתי זוהי תוכניתו של שרון.

עזמי בשארה: כלומר, שרון לא רוצה לדבר על גבולות ולא רוצה לדבר על זכות הגדרה עצמית, לא רוצה לדבר על ירושלים, לא רוצה לדבר על התנחלויות, הוא רוצה לדבר על ישות פלסטינית ועל תנאי הביטחון שבהם תחיה מדינת ישראל.

עזמי בשארה: אם זה פתרון קבע או פתרון ל-20 שנה, זה לא כל כך חשוב לו.

עזמי בשארה: העניין הוא שהוא רוצה לשנות את האג'נדה של המשא-ומתן, ולכן הוא מוצא את עצמו בעימות כולל עם העם הפלסטיני, לא רק עם הנהגתו.

עזמי בשארה: וכפי שידוע, זה סיפור היסטורי, כפי שמחר ההצבעה היא מכורה, גם זה סיפור היסטורי מכור.

עזמי בשארה: אי-אפשר לשבור את רצונו של עם לעצמאות.

עזמי בשארה: אתה מבודד את ההנהגה שלו, אתה מוצא את עצמך בעימות עם כלל העם, כאשר אתה בעצמך חושש מיצירת אנרכיה, שמא האנרכיה הזאת תעבור אליך למדינה הכובשת.

עזמי בשארה: לכן הוא נמצא במבוך.

עזמי בשארה: נראה כאילו האינתיפאדה נמצאת במשבר או בחוסר מוצא.

עזמי בשארה: האמת היא, ששרון נמצא במשבר ובחוסר מוצא, ולכן הוא חייב להביא להסלמה כל הזמן.

עזמי בשארה: אין לאיש הזה שום מוצא, במדיניותו הנוכחית אין לו שום מוצא.

עזמי בשארה: אולי יש דבר חיובי אחד שקרה בשנה האחרונה, והוא העייפות בציבור הישראלי מהמדיניות הזאת.

עזמי בשארה: יש עייפות מההסלמה ויש תהיות לאן היא מובילה.

עזמי בשארה: ראשית, אני חושב שהגיע הזמן לכך.

עזמי בשארה: שנית, צריך לעודד ולהביע הערכה לקולות – הנשמעים ביתר שאת – אשר תוהים על הדרך שהממשלה מובילה בה את העניינים ולאן זה מוביל, לאן זה יגיע, כאשר האלימות מולידה רק אלימות שכנגד והדיכוי מוליד רק התנגדות לדיכוי.

עזמי בשארה: אגב, מכאן השם התנגדות – מוקעמה.

עזמי בשארה: מוקעמה של מה?

עזמי בשארה: מוקעמה של אלימות, מוקעמה של התנגדות, מוקעמה של דיכוי.

עזמי בשארה: זה המושג התנגדות, מכאן זה בא, אדוני היושב-ראש.

עזמי בשארה: בסופו של דבר, המדיניות הזאת יוצרת גם את מה שלא היה כלל במסורת הפוליטית הפלסטינית.

עזמי בשארה: אתה זוכר, אדוני, במסורת הפוליטית הפלסטינית את המושג מתאבדים?

עזמי בשארה: אני לא זוכר.

עזמי בשארה: בכל ההיסטוריה האסלאמית אני לא זוכר אותו, וגם בהיסטוריה המודרנית אני לא זוכר אותו.

עזמי בשארה: זה תוצר חדש.

עזמי בשארה: אנחנו מכירים את הקמיקאזה ביפן, אנחנו גם קוראים בתנ"ך את מעשה שמשון – "תמות נפשי עם פלשתים".

עזמי בשארה: אני לא מכיר בתיאולוגיה הפוליטית הערבית את המושג הזה.

עזמי בשארה: זהו תוצר חדש, ואני חושב שמדינת ישראל צריכה לתהות ממש על התופעה הזאת, למה זה קורה במספרים האלה ובמצב הזה.

עזמי בשארה: אני חושב שהגיע הזמן שיישאלו השאלות הנכונות לגבי המצב המדיני.

עזמי בשארה: מתחילות להישמע שאלות נכונות, למרות כל הדמגוגיה ולמרות כל ההיסטוריה; בסופו של דבר, הביטחון היחיד הוא שלום צודק בין שני העמים.

עזמי בשארה: תודה רבה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת עזמי בשארה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, זה לא פלא שאין שום נציג של הממשלה בדיון, ולצערי הרב אנחנו, חברי הכנסת הערבים, מדברים זה אל זה, אולי אל קהל השומעים שלנו, לא יותר מזה.

מוחמד כנעאן: זו בושה וחרפה לממשלה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת כנעאן, אני מסכים עם מה שאתה אומר, אבל למען האמת כולנו זוכרים, שככל שהדיון על התקציב נכנס אל תוך הלילה, מתמעטים חברי הכנסת הנוכחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה קרה גם בשנים קודמות.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, מאחר שהתקציב הזה מכור, זה משחק מכור – – –

תמר גוז'נסקי: תמיד מכור.

מוחמד כנעאן: – – – תמיד ראינו 40-50 חברי כנסת מהאופוזיציה, אבל היום אין, ומשום שאין, הם אפילו לא טרחו לבוא רק לדבר, לשמוע, לשאול מה הן הדרישות של האוכלוסייה הערבית, מה הדרישות שלכם כסיעות, כמפלגות, כמייצגי אוכלוסייה.

מוחמד כנעאן: אין, אף אחד לא מוכן לשמוע, לא רצה לשמוע.

תמר גוז'נסקי: אבל אין אופוזיציה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההבדל היחיד השנה משנים קודמות הוא שאין נציג ממשלה בכלל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה החידוש למעשה, וזה גם לא כל כך חדש, כי אנחנו רגילים לזה שהממשלה איננה.

מוחמד כנעאן: הרי הממשלה לא קיימת כלל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כן, זה חודשים אחדים.

מוחמד כנעאן: הממשלה נראית כמו שהיא הכינה את התקציב, איך שהיא העבירה אותו ואיך שהיא הביאה אותו לוועדת הכספים ולוועדות השונות.

מוחמד כנעאן: כל זה הרי ידוע, אדוני היושב-ראש, אבל הבעיה היא שהציבור בישראל עד היום הזה נותן אמון בממשלה ובראש הממשלה, והיום אנחנו אפילו שומעים על חבר הכנסת מודי זנדברג שמאיים בפרישה משינוי, כי שינוי העזה לשנות במקצת את המצע המדיני שלה לגבי מזרח-ירושלים.

מוחמד כנעאן: תאר לעצמך עד איפה הגענו.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, אני חושב שהפערים בין האוכלוסייה הערבית לבין האוכלוסייה היהודית במדינת ישראל גדלים והולכים.

מוחמד כנעאן: התקציב הזה מגדיל את הפערים.

מוחמד כנעאן: השקר הגדול, כאילו אחרי אינתיפאדת אל-אקצא, אדוני היושב-ראש, הממשלה החליטה שהיא רוצה לתת 4 מיליארדי שקל במשך ארבע שנים, וחברי כנסת מהימין ובראשם חבר הכנסת קליינר תקפו מעל הדוכן הזה את הממשלה, תקפו ותקפו ואמרו שהיא נותנת פרס לאוכלוסייה הערבית על מה שהיא עשתה.

מוחמד כנעאן: ומה עשתה האוכלוסייה הערבית?

מוחמד כנעאן: לדעתי, היא לא עשתה שום דבר משהיא לא היתה צריכה לעשות עם הממשלה הזאת ועם המדיניות האזרחית הזאת.

מוחמד כנעאן: היא לא עשתה שום דבר.

מוחמד כנעאן: היא צריכה לעשות פי-עשרה ממה שעשתה, כדי שהממשלה הזאת אולי תלמד פעם אחת ולתמיד איך היא צריכה להתנהג עם האוכלוסייה הערבית.

מוחמד כנעאן: זאת האמת, אדוני היושב-ראש.

מוחמד כנעאן: הבעיה היא, שלאחר שהבטיחו לנו בתקציב מיליארד שקל בכל שנה, אנחנו לא ראינו מעבר ל-290 מיליון ש"ח, והסכום הזה קוצץ ל-240 מיליון ש"ח.

מוחמד כנעאן: זה שקר גדול, והימין חגג נגד ממשלתו של ברק, על שקרים, כי שום דבר לא חודש.

מוחמד כנעאן: המצב נהיה חמור יותר, ומצבן של הרשויות המקומיות הערביות בשנת הכספים 2002 יהיה יותר חמור ויותר קשה, כי אין שום סיכוי לכסות את הגירעונות עם תקציב שמונח לפנינו ועם אפליה כל כך ברורה בקיצוצים – 2.6% ברשויות המקומיות היהודיות, לעומת 1.4% ברשויות המקומיות הערביות.

מוחמד כנעאן: זה משרד האוצר, זאת הממשלה, זה משרד הפנים, זה כל המפלגות השותפות בקואליציה, ובראשן הליכוד ומפלגת העבודה, אדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מוחמד כנעאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת תאופיק חטיב – אינו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אני חושב שמותר לשנות את מקומות הישיבה בשעה כזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רואה פסול בזה שתשבו כאן, קרוב, כי זה לוקח חמש דקות עד שכל אחד מגיע.

מוחמד כנעאן: נשב בשולחן הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: או שתשבו בשולחן הממשלה, כן.

תמר גוז'נסקי: אנחנו צריכים להעביר זמן, לא?

עסאם מח'ול: נמאס לו לראות אתכם באותו מקום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה פשוט לוקח זמן עד שכל חבר כנסת מגיע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז שולחן הממשלה קרוב.

תמר גוז'נסקי: – – –

מוחמד כנעאן: מי יהיה ראש ממשלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נעשה עכשיו חוק מושבים נפקדים, מושבי הממשלה, השרים הנפקדים, אז נמלא אותם בחברי כנסת נוכחים.

תמר גוז'נסקי: תפקיע מהם את הכיסא.

עסאם מח'ול: הם נפקדים ואנחנו נוכחים נפקדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זהו בדיוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם נפקדים נוכחים, ואנחנו פה נוכחים.

עסאם מח'ול: הם נפקדים לא נוכחים ואנחנו נוכחים נפקדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא, הם כאילו נוכחים לצורכי הדיון, ואנחנו נוכחים כאילו נפקדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת מח'ול.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, אני בעד לשחרר את השולחן הקטן לפחות של הממשלה ולחלק אותו בין חברי הכנסת שנמצאים כאו היום.

עסאם מח'ול: האמת, בזמן שאנחנו מתווכחים כאן היום על הצעת התקציב, שמבטאת דרך חשיבה אחת בגודל של החברה הישראלית, במקביל מתקיים ויכוח דומה בניו-יורק בימים אלה, בכינוס של מה שנקרא הפורום הכלכלי העולמי, שמייצג בעצם את ההון העולמי הגדול, את המדינות והחברות ששולטות בעצם בכלכלת העולם.

עסאם מח'ול: הם באים לניו-יורק בימים אלה כדי לעשות חושבים ולעשות חישובים מה הושג ומה המשימות העומדות בפני ההון הדורסני הבין-לאומי והיכולת שלו לשלוט בעולם בעקבות אירועי 11 בספטמבר.

עסאם מח'ול: אחרי המלחמה שהכריזה ארצות-הברית על העולם והתחילה באפגניסטן, אפילו הנשיא בוש בעצמו טרח להגיד, שהיא רואה ביעדים ובמטרות שלה כ-60 מדינות או כ-60 עמים שהיא צריכה לטפל בהם, ועכשיו באים ועושים חושבים אילו מטרות הם כבר השיגו ואילו מטרות הם צריכים להשיג.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אגב, הוא אמר כמה עמים הוא משאיר, שהוא לא מטפל בהם?

עסאם מח'ול: לא, כי הוא לא רוצה להתחייב.

עסאם מח'ול: למלחמה הזאת קראו המלחמה של הדמוקרטיה נגד הטרור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דמוקרטיה מתגוננת.

עסאם מח'ול: היא לא מתגוננת.

עסאם מח'ול: ההגדרה שלי שונה.

עסאם מח'ול: זו מלחמה טרוריסטית נגד הדמוקרטיה, וזו מלחמה טרוריסטית נגד זכויות האדם, לא רק באפגניסטן ולא בעיקר נגד ה"טאליבן", אלא היא מתקפה טרוריסטית של החזקים נגד החירויות הדמוקרטיות בארצות-הברית עצמה, באירופה, באסיה, באפריקה, באמריקה הלטינית.

עסאם מח'ול: זו מתקפה חסרת תקדים במטרה לחסל את זכויות האדם ואת החירויות הדמוקרטיות ולבנות אותן מחדש על-פי המידות של האינטרסים של החברות הגדולות, של חברות הנפט ושל בעלי ההון הגדולים ביותר בעולם.

עסאם מח'ול: זאת האמת של המלחמה הזאת, וזאת האמת של הכינוס הזה, וזאת האמת שמולה עומדת אמת אחרת, שהיא אכן מתגוננת והיא מגינה על הדמוקרטיה, היא התנועה האנטי-גלובלית שמפגינה, עשרות אלפי אנשים, בימים אלה בצל הכינוס הזה ברחובות ניו-יורק, וושינגטון ובמקומות אחרים בעולם.

עסאם מח'ול: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת עסאם מח'ול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה בנאומי האחרון לערב זה, כי גם כוחי תש, לשאול את השאלה עם מה ייסע מחר ראש הממשלה לוושינגטון לפגישה עם הנשיא בוש.

תמר גוז'נסקי: רק תדעו שכל ה"טרראם" שהיה היום היה קשור בנסיעתו של ראש הממשלה, ולכן כפו עלינו את דיוני הלילה ואת ההצבעות בבוקר.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להציג את השאלה הזאת, כי ראש הממשלה שרון, בין התכונות שלו יש דורסנות, יש אלימות כלפי העם הפלסטיני וכלפי הערבים בכלל, יש הרבה מאוד מרמה בדרך של לספר חצי אמת, לא להגיד את כל התוכניות, להשאיר את הכול בצד.

תמר גוז'נסקי: אבל בצד כל הדברים האלה יש גם תרגילים שראש הממשלה התמחה בהם בתפקידיו הקודמים, תרגילים שמכוונים לעשות הטעיה.

תמר גוז'נסקי: אני מניחה שבצבא לומדים את זה הרבה, איך להטעות את האויב.

תמר גוז'נסקי: ובכן, האויב שראש הממשלה החליט להטעות אותו זה העם בישראל.

תמר גוז'נסקי: אני לא חושבת שיש לו עניין להטעות את הנשיא בוש, כי הנשיא בוש מכיר אותו לפני ולפנים.

תמר גוז'נסקי: ואם לא, יש לו מספיק סוכנים פה.

תמר גוז'נסקי: לכן אין לי בעיה לא עם הנשיא בוש ולא עם מזכיר המדינה ולא עם כל האנשים האלה.

תמר גוז'נסקי: וכאן אני רוצה לומר, שראש הממשלה פתח במסע ההטעיה שלו כאשר לפני כמה חודשים הוא הודיע שהוא בכלל בעד הקמת מדינה פלסטינית, אתם זוכרים, והיו כמה בממשלה שממש נרעדו ונרעשו.

תמר גוז'נסקי: ובכן, אחרי שהוא גמר לומר את זה וכולם נרגעו, הוא ארגן עכשיו פגישה עם שלושה אישים פלסטינים, כדי שהאישים הפלסטינים האלה, בעצם ישיבתם בביתו ייתנו לו איזו מראית עין של מי שמתקדם לכיוון השלום.

תמר גוז'נסקי: אבל אני גם שואלת את עצמי, האם בתוך הממשלה, נעזוב לרגע את ראש הממשלה, אולי יש אנשים אחרים שמבינים שהדרך הזאת מובילה למבוי סתום?

תמר גוז'נסקי: למשל, אתמול הקשבתי בעניין רב לשרה ציפי לבני, שהיום היא אחראית להסברה בממשלה.

תמר גוז'נסקי: ובכן, השרה ציפי לבני הסבירה למה העם בישראל לא צריך להאמין לערפאת כשהוא אומר שבנושא הפליטים הוא מבין שלישראל יש בעיה דמוגרפית, למה לא צריך להאמין לערפאת שהוא מבין את ישראל.

תמר גוז'נסקי: היא אמרה כך: אם יהיה פתרון של שתי מדינות, אז אנחנו לא נסכים אחרי זה לדבר על הפליטים.

תמר גוז'נסקי: שאל אותה המראיין: רגע, רגע, אני שומע טוב?

תמר גוז'נסקי: אמרת שתי מדינות?

תמר גוז'נסקי: היא אמרה: אני אמרתי אם יהיו שתי מדינות.

תמר גוז'נסקי: הוא אמר: אני מבין שאמרת אם, אבל אמרת את המלה שתי מדינות.

תמר גוז'נסקי: למה אני אומרת את זה?

תמר גוז'נסקי: כי לדעתי, מעבר לכל התחכומים האלה, הם יודעים שיש רק שתי אפשרויות: או להמשיך במצב הנורא הזה של הקורבנות והפיגועים והסגר וההרס, או הפתרון של שתי מדינות.

תמר גוז'נסקי: הם מבינים את זה.

תמר גוז'נסקי: לא שהם לא יודעים את החלופות, זו לא בעיה שאנחנו צריכים להסביר לימין שיש או זה או זה, או שיש להמשיך את מלחמת ההתנחלויות או להגיע לשלום של שתי מדינות.

תמר גוז'נסקי: הם מבינים את זה.

תמר גוז'נסקי: אפילו בנושא ירושלים הם מבינים, שהתוכנית המטורפת הזאת של ההפרדה וכו', אין אדם שפוי אחד שיתמוך בה.

תמר גוז'נסקי: לכן, הייתי רוצה מאוד, שראש הממשלה, במקום לנסוע לארצות-הברית, יבוא לפה ויודה בפנינו שהוא יודע בדיוק שזאת החלופה אבל הוא מעדיף מלחמה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת גוז'נסקי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אחמד טיבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

טלב אלסאנע: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: אדוני היושב-ראש, נוכחים נכבדים, לאמיתו של דבר, איני רואה סיבה או צידוק לדבר, ואז להוסיף ולחזור על דברי בשפה הערבית, משום שהקהל לא הולך להקשיב בשעה שהתקציב מוכן, ולפיכך אני חושב שהדבר החשוב ביותר הוא שנתחיל לדבר בינינו לבין עצמנו מה צריך להיות תפקידנו כדי להשפיע ולשנות וליצור תפנית במדיניות של הממשלה הזאת.

טלב אלסאנע: לדעתי, עלינו להתנהג באופן אחר, ראשית עם עצמנו, ואם נוכל לשנות את התנהגותנו כלפי עצמנו, אז נאכוף על הממשלה הזאת להשתנות ביחסה כלפינו.

טלב אלסאנע: בעיות המגזר הערבי אינן מקריות.

טלב אלסאנע: האם בעיות המגזר הערבי אינן נובעות מכך שהממשלה יוצרת את בעיות המגזר הערבי?

טלב אלסאנע: האם ממשלה זו לא יוצרת את בעיית האבטלה במגזר הערבי ואת בעיית העוני ואת בעיית הכפרים הלא-מוכרים?

טלב אלסאנע: בעיות אלו הן תוצאה ישירה של המדיניות השיטתית של הממשלות השונות, ולפיכך, כל אימת שננסה לבקש נדבה ולפנות להיגיון לא ישתנה ההיגיון הזה.

טלב אלסאנע: ניסינו לדבר בשפה הערבית, ואין עונה, והדבר שמגיע נלקח ולא ניתן.

טלב אלסאנע: אנו רואים כיצד הנכים נמצאים לפני משרד ראש הממשלה במשך 50 יום בקור צורב, בחורף, והיום בשביתה כללית.

טלב אלסאנע: זאת הדרך הטובה ביותר למאבק הנכון.

טלב אלסאנע: כאשר יצאו הערבים בהמוניהם, מיליון ו-200,000 תושבים ערבים, בהפגנות ענקיות – 10% מהמגזר הערבי מהווים 100,000 מפגינים; תהיה הפגנה של 100,000 איש לפני משרד ראש הממשלה וישתנה יחסה של הממשלה; אז היא תרגיש שבעיות המגזר הערבי הופכות לבעיות מדינת ישראל.

טלב אלסאנע: בעיית הערבים, המגזר הערבי, היא בעייתה של מדינת ישראל.

טלב אלסאנע: אז יתחיל שינוי, ואם זאת מדיניות החולים ומדיניות הצדק, אז לא תשתנה מציאות זו.

טלב אלסאנע: ומשפט נוסף אחרון, חברי עבד-אלמאלכ היושב-ראש, בנוגע למדיניות שרון, לא הראיס יאסר ערפאת הוא זה אשר איבד את ההזדמנות לפתרון – ממשלת ישראל היא זו שאיבדה הזדמנות להכיר במדינת ישראל כחלק לגיטימי, ואי-אפשר, בכל האמצעים – בטנקים ובמטוסים – להכניע ולשנות את הרכב העם הפלסטיני, התובע את זכותו הטבעית לחופש ולעצמאות.

טלב אלסאנע: העם הזה ינצח את שרון כמו שניצח את נתניהו, ואנו נראה את הילד הפלסטיני נושא את הדגל הפלסטיני בירושלים המזרחית, בירת המדינה הפלסטינית, כי זו זכות טבעית של כל המדינות הנכבשות שתנצחנה בסופו של דבר.

טלב אלסאנע: תודה.

טלב אלסאנע: )

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת האשם מחאמיד, דוד לוי, מקסים לוי, מרדכי משעני, אבשלום וילן, מוסי רז, רן כהן, זהבה גלאון, אילן גילאון, חוסניה ג'בארה, ענת מאור, נחום לנגנטל, זבולון אורלב – אינם נמצאים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יגאל ביבי, בבקשה.

יגאל ביבי: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, הייתי כאן מהבוקר עד השעה 21:00 ודיברתי רבות.

יגאל ביבי: הלכתי לביתי וצפיתי בטלוויזיה, ואני רוצה לומר לאזרחי ישראל שצופים עכשיו בערוץ-33, אין כאן טעות, אין כאן טעות, רבותי, זה לא הפרלמנט הפלסטיני, זה הפרלמנט הישראלי.

יגאל ביבי: ישבתי בבית שעה שלמה וצפיתי.

יגאל ביבי: ראיתי איך שעה שלמה משמיצים כאן את עם ישראל, את מדינת ישראל, את צבא ישראל, את הכובשים – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אל תגזים.

יגאל ביבי: רבותי, אני מאוד כועס על הליכוד מצד אחד, מפלגת השלטון, ועל מפלגת העבודה, שבחרו 40 שרים והפקירו את הבית הזה, הפקירו את הבית הזה.

יגאל ביבי: ובבית הזה נשמעים דברים חמורים מאוד נגד הלגיטימיות שלנו בארץ-ישראל, כאילו אנחנו עם זר בארץ-ישראל.

יגאל ביבי: מי ששמע מה הלך פה בשעה האחרונה, חושב שהמדינה בכלל לא שייכת, מדינת ישראל היא לא מדינת העם היהודי.

יגאל ביבי: זה מה ששומעים בבית הזה.

יגאל ביבי: אני מאוד מברך את נחום, שהחזיק כאן מעמד וישב ודיבר, אבל לא יכול להיות – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה שאתה אומר מעיד שלא שמעת את הדיונים, ואם שמעת לא הבנת, ואם הבנת לא הבנת נכון.

יגאל ביבי: שמעתי טוב מאוד – – –

עסאם מח'ול: – – –

עזמי בשארה: – – –

יגאל ביבי: – – – השמיעו דברים נגד התנחלויות, נגד ההתיישבות, בעד המקופחים.

יגאל ביבי: אני רוצה לומר לכם, יש בינינו ויכוחים, יש בינינו חילוקי דעות, אבל כולנו יודעים שמדינת ישראל היא קודם כול מדינה יהודית ודמוקרטית.

עזמי בשארה: – – –

עסאם מח'ול: – – –

יגאל ביבי: רבותי חברי הכנסת, אני חושב שהמצב אומלל – שחבר כנסת רוצה לדבר ולא נותנים לו אפילו לדבר פה בבית הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

יגאל ביבי: עוד לא דיברתי שלוש דקות.

יגאל ביבי: אנחנו פה בכנסת, סמל הריבונות של העם היהודי, ואנחנו אפילו לא יכולים לדבר כאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש כללים, לא רק כללים של זמן.

יגאל ביבי: אני רוצה לומר לך עזמי בשארה ולמח'ול ולכל החבר'ה, יש לנו חילוקי דעות פנימיים בעם, אבל תדעו דבר אחד, שדברי השטנה שאתם אומרים כאן שעות רבות לא יפלגו את העם הזה – – –

עזמי בשארה: – – –

עסאם מח'ול: איזו הצגה אתה עושה.

מוחמד כנעאן: על מה אתה מקשקש, מה אתה מדבר שטויות.

יגאל ביבי: ועם כל הכבוד, אני מקווה שהמצב הזה שמפקירים כאן את הבית הזה לא יימשך, עם כל הכבוד לכם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יגאל ביבי, מה שרע בכל העניין הזה הוא שזה היה חסר יסוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר לחזור גם לדיונים, פשוט מאוד זה היה רחוק מהאמת מה שהיה כאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת נחום לנגנטל, בבקשה.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה לומר משהו לחבר הכנסת ביבי, חברי לסיעה.

נחום לנגנטל: זה כמו שמורה נכנס לכיתה ובדרך כלל הוא צועק על אלה שנמצאים וישובים בכיסאות שלהם, במקום על אלה שמאחרים או על אלה שלא נמצאים.

נחום לנגנטל: ואני אומר לך, אין לנו מה להלין עליהם, ואני אומר את זה במונחים של "עליהם" ו"עלינו".

נחום לנגנטל: אם אתה כבר רוצה לומר, אני אומר לך שהבעיה היא איפה הליכוד, איפה כל שרי הממשלה, שהרי הוסיפו פה עוד שולחן.

נחום לנגנטל: אני כבר זקן בבית הזה.

נחום לנגנטל: אני אומר לך – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדיונים לא היו כפי שהוא תיאר ורחוק מאוד ממה שהוא תיאר.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, ואני אומר את זה לאופיר פינס, שהוא בכיר ממני בהייררכיה הפנימית פה בכנסת, אני אומר לך, אתה תבדוק את זה עם מפלגת העבודה, אין לי פה אל מי לפנות מהליכוד, צריך לחשוב איך ייראו דיוני התקציב רציניים יותר ממה שבא לידי ביטוי פה.

נחום לנגנטל: מצדי שלא יהיה פה פיליבסטר על הסתייגויות, שהדיון יהיה קצר מאוד, שרק נציג סיעה אחד ידבר פעם אחת, כדי שיהיה איזה מעמד רציני לתקציב, שתהיה התבטאות אמיתית.

נחום לנגנטל: הרי אם באמת אזרחי ישראל רואים את מה שהם רואים, מה הם רואים אצלנו, איך הם מסתכלים עלינו?

נחום לנגנטל: איך זה נראה?

עזמי בשארה: כל שנה זה כך.

נחום לנגנטל: זה לא היה ככה.

נחום לנגנטל: אני כבר שש שנים נמצא פה, גם בתפקידי הקודם כמנכ"ל, ולא היה מצב שתקציב המדינה הוגש בשעה 02:00 והדיון היה עד 08:00.

עזמי בשארה: זו לא אשמת הכנסת.

נחום לנגנטל: לכן, אחר כך אל נתפלא על עצמנו למה הזילות במעמדנו בקרב האזרחים.

נחום לנגנטל: צריך לחשוב על משהו אחר, על מנת שהעסק יהיה קצת יותר רציני.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת לנגנטל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת אמנון כהן, רחמים מלול, יצחק סבן, עופר חוגי, אברהם הירשזון – אינם נוכחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת פינס-פז יהיה אחרון הדוברים בנושא הזה, ולאחר מכן אנחנו עוברים לנושא הבא.

אופיר פינס-פז: תודה, אדוני היושב-ראש.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני חושב שחבר הכנסת לנגנטל עלה על נקודה נכונה מאוד.

אופיר פינס-פז: לצערי, ההתנהלות הפעם – וגם אני בכנסת הזאת כבר לא מעט שנים – אני לא זוכר שהיתה התנהלות מהסוג הזה, באמת התנהלות מבזה.

אופיר פינס-פז: יכול להיות שזו תוצאה מהעובדה שיש ממשלת אחדות לאומית רחבה, והאופוזיציה, תסלחו לי חברי, היא באמת רופסת.

אופיר פינס-פז: יכול להיות שזה בגלל הבעיות הביטחוניות, יכול להיות שזה בגלל מצב הרוח הכללי, אבל הדיון בתקציב היה דיון רע, ולצערי התקציב הוא תקציב רע.

אופיר פינס-פז: אני מאוד שמח שסוף-סוף הצלחנו לשכנע את הממשלה, בדקה התשעים, שלא לבטל לחלוטין את יישום מסקנות ועדת-וינוגרד לגבי מאות אלפי סטודנטים.

אופיר פינס-פז: אבל האמת היא שהוציאו לנו את הנשמה.

אופיר פינס-פז: בשביל 30-20 המיליון האלה נתנו לעשרות חברי כנסת מכל סיעות הבית לזחול.

אופיר פינס-פז: אני אמרתי, חבר הכנסת ביבי, חצי בבדיחות הדעת, חצי לא, שבשביל 20 מיליון שקל, חבר הכנסת ליצמן, יושב-ראש ועדת הכספים, לא מרים את הטלפון.

אופיר פינס-פז: הוא לא מרים טלפון בשביל 20 מיליון שקל.

אופיר פינס-פז: כסף קטן.

אופיר פינס-פז: אנחנו זחלנו על גחוננו חודש ימים.

דוד טל: מי זה "אנחנו"?

אופיר פינס-פז: אנחנו זה חברי כנסת מכמה סיעות בבית, לרבות ש"ס, שהיה אכפת להם מעניין הסטודנטים, שלא יבטלו באופן חד-צדדי הסכם.

אופיר פינס-פז: בשביל 30-20 מיליון שקלים נתנו לנו חודש ימים להתחנן.

דוד טל: היתה הצעה של ש"ס שכל משרד יתרום חצי מיליון שקל.

אופיר פינס-פז: בסדר גמור, הדאגה שלכם לסטודנטים, אגב, נוגעת ללבי, כי היום הסתבר שהיה קיצוץ בכל משרדי הממשלה, חוץ מבתקציב הישיבות, שם אין מיתון, שם אין משבר ביטחוני, שם אין משבר כלכלי, שם הכול בסדר.

אופיר פינס-פז: יש מי שיש לו חסינות מלתת כתף.

דוד טל: אבל יש לך אפשרות, חבר הכנסת פינס, לא להצביע עבור זה.

אופיר פינס-פז: אני לא אצביע.

אופיר פינס-פז: אמרתי לך.

דוד טל: אם לא תצביע, זה משהו אחר.

אופיר פינס-פז: ודאי שלא אצביע.

אופיר פינס-פז: אני לא אצביע בעד התקציב הזה מהטעם הפשוט – – –

דוד טל: ואם הכנסת תצביע בעד זה, אנחנו צריכים לכבד את החלטות הכנסת?

אופיר פינס-פז: כן, נכבד.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהתקציב לא עונה על צורכי המדינה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהתקציב לא נותן מענה על הבעיות האמיתיות, ואני חושב שהסיעות הדתיות בעיקר, לצערי אני אומר את זה, אף שאני מכבד את הסיעות האלה, המייצגות ציבור גדול, הסיעות הדתיות המשיכו לראות את התקציב ראייה סקטוריאלית אינטרסנטית ולא ראייה כוללת.

אופיר פינס-פז: זה אולי קשור למנטליות של סיעות מיעוט, של סיעות קטנות יחסית, אינני יודע.

אופיר פינס-פז: התוצאה היתה צריכה להיות אחרת.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהסיעות האלה היו צריכות לתת כתף במאמץ הכוללני, לבטל את חוק הלפרט, לא להכניס את הישיבות לתוך התקציב – – –

דוד טל: חבר הכנסת פינס, תרים את הקול שלך – – –

אופיר פינס-פז: אני בהחלט עייף.

דוד טל: תהיה יותר חי, יותר חד, יותר בהיר, כפי שאתה יודע לעשות.

דוד טל: אני צריך להעלות פה את שמעון פרס כדי שייתן לך דוגמה איך צריך לדבר?

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אם יורשה לי, במלוא החברות והכבוד – – –

דוד טל: בוודאי.

אופיר פינס-פז: אתה היושב-ראש, אתה מנהל את הישיבה, תאפשר לי.

אופיר פינס-פז: אני באמת עייף, אגב.

אופיר פינס-פז: עברנו יום קשה וגם מחר צפוי לנו יום קשה, וגם צפוי לילה קשה.

אופיר פינס-פז: אסתפק בכך.

אופיר פינס-פז: אני מצטער על ההתנהלות, ואני מקווה שבשנה הבאה הדרך שבה נבנה את תקציב המדינה תהיה יותר מכובדת ויותר אחראית.

דוד טל: תודה רבה לחבר הכנסת פינס.

פרק י"א: חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית

דוד טל: רבותי, אנחנו עוברים להחלטת ועדת הכלכלה בדבר חלוקת פרק י"א: תקשורת, בהצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002), התשס"ב–2001, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת.

דוד טל: הצבעה בלבד.

דוד טל: מציג את ההצעה יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת פורז.

אברהם פורז: אני מבקש להביא בפני הכנסת את החלטתה של ועדת הכלכלה, בעצם בקשתה, באשר לחלוקת פרק י"א, הוא פרק התקשורת, בהצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002).

אברהם פורז: הבקשה מובאת לפניכם לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת.

אברהם פורז: הוועדה המיוחדת מציעה, שאותו פרק תקשורת שבחוק ההסדרים, שדיברתי עליו קודם, שהכנסת תאשר לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת – להרשות לוועדה המיוחדת הזאת שאני עומד בראשה, שעוסקת בענייני חקיקה בתחום התקשורת, להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית חלק מפרק י"א, בשלב זה רק חלק.

יגאל ביבי: איזה חלק?

אברהם פורז: זה החלק הדן באיחוד הזכיינים, בשאלת הארכת הזיכיונות ובשאלת רשיונות זיכיונות.

אברהם פורז: זה לפי בקשתו של שר התקשורת.

אברהם פורז: הוא רואה בזה דבר דחוף וחשוב, והוא מבקש שנקדים את הדיון בעניין הזה ונשתדל להביאו מהר יותר.

יגאל ביבי: אין בעיה.

אברהם פורז: לכן, מדובר בכך שההצעה לא תכלול בשלב זה בסעיף 50 להצעה את תיקון חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, פסקאות (1), (2)(ג)–(ה), (3)–(17), (19), (20)(ד), (21), (22), (25), (26) ו-(28)–(37); את סעיף 51, סייג לתחולה, ואת סעיף 53 לחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו וחוק התקשורת (בזק ושידורים).

אברהם פורז: כאמור, הנושאים האלה נוגעים לאיחוד המועצות, מה שנקרא "ברית המועצות", המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין עם הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.

אברהם פורז: אני מבקש מהמליאה לאשר את הדבר הזה.

אברהם פורז: תודה.

דוד טל: תודה לאדוני.

דוד טל: אנחנו עוברים להצבעה.

דוד טל: אולי בינתיים ניתן לחבר הכנסת פורז להציג את ההצעה השנייה, כדי שיהיה זמן לכל אלה שספונים אי-שם בחדריהם להופיע ולהצביע, למלא את חובתם האזרחית.

דוד טל: ההצעה היא תיקון טעות.

דוד טל: לאחר מכן נוכל להצביע על ההצעה הראשונה ועל ההצעה השנייה.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, באנגלית קוראים לזה nobody is perfect, זאת אומרת, אף אחד אינו מושלם.

אברהם פורז: אני מתכבד להביא בפני הכנסת בקשה לפי סעיף 10א לפקודת סדרי השלטון והמשפט, בדבר תיקון טעות בחוק משק הגז הטבעי.

אברהם פורז: מה שהסתבר זה כך: בחוק משק הגז הטבעי, ברישא, במקום "בסעיף 103", זאת אומרת, סעיף 28(ג), צריך להיות "בסעיף 104".

אברהם פורז: בנוסח החוק שהתקבל בכנסת חלה טעות הדפסה: בסעיף 28(ג) לחוק, ברישא, נכתב בטעות "בסעיף 103", במקום "בסעיף 104".

אברהם פורז: סעיף 28 לחוק עוסק בזכות לפיצויים של בעל מקרקעין שנפגע מתוכנית למתקן גז.

אברהם פורז: סעיף קטן (ג) שבו מתייחס למקרקעין שנועדו למתקניו של בעל רשיון ההולכה הראשון – רשיון שהענקתו מוסדרת בסעיף 104, ולא בסעיף 103.

אברהם פורז: הדבר גם עולה בבירור מסעיף 1 לחוק, המגדיר את הרשיונות הראשונים כ"רשיונות הראשונים להולכה ולחלוקה שניתנו כאמור בסעיף 104".

אברהם פורז: מאחר שמדובר בתיקון טעות, אני מבקש שתיקון הטעות יחל מיום תחילתו של החוק.

דוד טל: תודה רבה, אדוני.

דוד טל: אני מודה מאוד ליושב-ראש ועדת הכלכלה, הוועדה החשובה של הכנסת.

דוד טל: אם כן, רבותי, אנחנו עוברים להצבעה.

דוד טל: בתחילה נצביע על הצעת החלטת ועדת הכלכלה בדבר חלוקת פרק י"א.

דוד טל: הצבעה מס' 1 בעד הצעת ההחלטה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההחלטה בדבר חלוקת פרק י"א: תקשורת, בהצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002), התשס"ב–2001, נתקבלה.

דוד טל: שבעה בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

דוד טל: אני קובע שהצעת החלטת ועדת הכלכלה בדבר חלוקת פרק י"א התקבלה.

דוד טל: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בנושא השני: הצעת החלטת ועדת הכלכלה בדבר תיקון טעות בחוק משק הגז, כפי שהובאה על-ידי חבר הכנסת פורז.

דוד טל: הצבעה מס' 2 בעד הצעת ההחלטה – 5 נגד – אין נמנעים – אין החלטת ועדת הכלכלה בדבר תיקון טעות בחוק משק הגז הטבעי, התשס"ב–2001, נתקבלה.

דוד טל: חמישה תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים, גם הצעת החלטה זו של ועדת הכלכלה אושרה על-ידי מליאת הכנסת.

דוד טל: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

דוד טל: אנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק שירותי תיירות (תיקון מס' 4), התשס"ב–2002.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כפי שידוע לכם, ועדת הכנסת פיצלה את חוק ההסדרים, אותו חוק ידוע שאנחנו מדברים עליו כבר כמה שעות, הלוא הוא חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002), וגם אני זכיתי בשיירים מהחוק המפואר הזה, ובין השיירים שהגיעו אלי – חוק שירותי תיירות, שהופרד.

אברהם פורז: במקורו הוא היה חלק מחוק ההסדרים.

אברהם פורז: במה דברים אמורים?

אברהם פורז: באחד מחוקי ההסדרים למיניהם בוטלה לחלוטין חובת הרישוי של סוכני נסיעות.

אברהם פורז: בעבר, כדי להפעיל משרד נסיעות היה צריך רשיון.

אברהם פורז: זה בוטל, ואז הסתבר שיש בעיה של הבטחת כספי לקוחות.

אברהם פורז: עמדת משרד האוצר מלכתחילה היתה, שלא צריך שום הסדר, ושאם הלקוחות שילמו כסף ומשרד הנסיעות פשט את הרגל, זה מאוד עצוב, הם יכולים לבכות כל הלילה אם יתחשק להם.

אברהם פורז: ובכל זאת, לאחר משא-ומתן ולאחר דיונים עם משרד האוצר, הוחלט למצוא פתרון לשאלת כספי הלקוחות, ומדובר בכך שנוצרו שתי חלופות להבטחת כספי לקוחות: החלופה הראשונה היא על-ידי פוליסת ביטוח, שמי שעוסק במתן שירותי תיירות כאלה חייב לבטח את עצמו על מנת להבטיח את כספי הלקוחות, והאלטרנטיבה השנייה שהוועדה הכניסה ועליה יש הסתייגות של שר האוצר, אומרת לתת בעצם יכולת לאותה קרן וולונטרית שמשרדי הנסיעות הקימו והיא מבטיחה את כספי הלקוחות, לתת לה אפשרות להמשיך להתקיים גם בעתיד בלי להטיל עליה את המטלות ובלי לקבוע שהיא חברת ביטוח.

אברהם פורז: כי הכללים החלים על חברת ביטוח הם כללים הרבה יותר פרובלמטיים.

אברהם פורז: אנחנו גם החלטנו להפוך לעבירה פלילית אי-גילוי חמור בתנאים, בכל מה שנוגע לנסיעות.

אברהם פורז: במובן זה אימצנו את הכללים הנהוגים בחוק הגנת הצרכן.

אברהם פורז: להצעת החוק יש הסתייגויות מספר: של חברת הכנסת חזן, של שר האוצר.

אברהם פורז: אני בכל מקרה מציע לדחות את ההסתייגויות.

אברהם פורז: יש הסתייגויות נוספות.

דוד טל: אדוני מציע לדחות גם הסתייגויות של האוצר?

אברהם פורז: יש גם הסתייגות של שר האוצר.

אברהם פורז: בכל מקרה ההצבעה לא תתקיים היום.

אברהם פורז: אני מציע לאפשר למסתייגים לנמק, אם הם רוצים, אם הם פה, ומחר נצביע.

אברהם פורז: אני אתן את תשובתי לפני ההצבעה מחר.

אברהם פורז: תודה רבה.

דוד טל: תודה רבה, אדוני.

דוד טל: אני מודה לך מאוד, יושב-ראש ועדת הכלכלה של הכנסת.

דוד טל: תקציבית) (הוראת שעה)

דוד טל: אני רוצה להזמין את יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת אופיר פינס.

דוד טל: אדוני ודאי יציג את הצעת חוק הסניגוריה הציבורית.

אופיר פינס-פז: לא.

דוד טל: הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (הצעות חוק והסתייגויות שבביצוען כרוכה עלות תקציבית) (הוראת שעה).

דוד טל: תציג גם את זה וגם את זה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, אני מתכבד להביא מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט להצבעה בקריאה שנייה ושלישית הצעת חוק מטעם הממשלה, הצעת חוק חשובה, בעיני, מאוד, שאמורה להגביל את החקיקה שלנו, שכרוכה בעלות תקציבית גבוהה.

אופיר פינס-פז: מדובר בהוראת שעה לשנה אחת בלבד.

אופיר פינס-פז: אני רואה בהצעת החוק הזאת מפתח חשוב מאוד ביכולת של מדינת ישראל להיחלץ מהמשבר התקציבי.

אופיר פינס-פז: שמעתי את חברת גוז'נסקי, היא אמרה שהיא יכולה לצאת לחופש של שנה אם הצעת החוק הזאת תעבור.

אופיר פינס-פז: אני לא מציע שהיא תצא לחופש, לא לשנה ולא ליום, ואני לא מסכים לכך שלחבר כנסת אין עבודה אם הוא לא יכול לחוקק חוקים שעולים כסף למדינה.

אופיר פינס-פז: לא מקובל עלי.

אופיר פינס-פז: יש לנו מספיק מטלות ומספיק משימות.

אופיר פינס-פז: ברוב הפרלמנטים בעולם אין דבר כזה, שיש תקציב מדינה, ותוך כדי כך שיש תקציב מדינה הכנסת או הפרלמנט קובע חוקים שעולים כסף למדינה.

אופיר פינס-פז: בשביל זה יש ממשלה.

אופיר פינס-פז: אין מה לעשות.

אופיר פינס-פז: אנחנו, בעניין הזה, הגזמנו באופן פראי.

אופיר פינס-פז: אני לא אומר שהחוקים לא צודקים, אני לא אומר שהחוקים לא טובים, אני רק אומר שאין מהיכן לממן אותם.

אופיר פינס-פז: לכן, הצעת החוק לא מציעה לבטל באופן מוחלט וגורף כל דבר.

אופיר פינס-פז: קודם כול, אמרתי שמדובר בהוראת שעה לשנה.

אופיר פינס-פז: הדבר השני, חוקים שהעלות הכספית שלהם בשנה היא עד 2.5 מיליוני שקלים עוברים בפרוצדורה רגילה, כמו היום, והוועדה קובעת, גם על דעת האוצר, את העלות המדויקת, כמובן על-פי אומדנים שהאוצר מביא בפניה, אבל הסמכות היא של הוועדה.

דוד טל: על-פי אומדנים של האוצר?

אופיר פינס-פז: כן.

אופיר פינס-פז: נציג האוצר בא אליך, כיושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, ואומר: החוק עולה 5 מיליוני שקלים.

דוד טל: מה אדוני יעשה אם הצעת חוק מסוימת עולה רק 2.5 מיליוני שקלים – אגב, אצלי זה מאוד שכיח בוועדת העבודה והרווחה – ונציגי האוצר יגידו: 5 מיליוני שקלים?

אופיר פינס-פז: סמכות הוועדה לקבוע.

אופיר פינס-פז: יותר מזה, אפשר לפרוס את העלויות, זאת אומרת, אפשר להחליט שהחוק נכנס לתוקף באופן מודולרי, הדרגתי.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת, יש אופציות חקיקה.

אופיר פינס-פז: שלא יבואו ויגידו לנו שאי-אפשר לחוקק.

אופיר פינס-פז: אם בכל זאת הכנסת מחליטה, שיש חוק בעלות תקציבית הרבה יותר גדולה, אבל הוא הכרחי והוא גם דחוף, היא יכולה לחוקק, אבל צריך רוב של 61.

אופיר פינס-פז: אם זה באמת כל כך חשוב ואם זה באמת כל כך דחוף, יתקבצו חברי הכנסת ויבואו 61 איש ויצביעו, והיו דברים מעולם.

אופיר פינס-פז: הרבה מאוד חוקים בכנסת הזאת עברו ברוב של 61.

אופיר פינס-פז: לכן, כל מי שמהלך אימים ומספר סיפורים שבזה הפסקנו לעבוד ולא נוכל לעבוד ולא נוכל לבוא לידי ביטוי ולא נוכל לייצג, מספר סיפורים לציבור.

אופיר פינס-פז: האחריות למדינת ישראל, לכלכלת המדינה, לחברה בישראל, בכל הכבוד הראוי אי-אפשר לגלגל אותה רק לפתחה של הממשלה.

אופיר פינס-פז: אני אומר את זה כחבר כנסת.

אופיר פינס-פז: יש גם אחריות לחברי כנסת לחקיקה שקולה, לחקיקה אחראית, במיוחד במצב המשברי שאנחנו נמצאים בו גם בתחום הביטחוני וגם בתחום הכלכלי-החברתי.

אופיר פינס-פז: לא אני הבאתי את הצעת החוק, זו לא הצעת חוק שלי, אבל אני אומר לכם שהממשלה צודקת, לשם שינוי.

אופיר פינס-פז: היא מביאה הצעת חוק ראויה, נכונה, אחראית, מרסנת, לשנה.

אופיר פינס-פז: אני אומר לכם שהכנסת צריכה לאמץ אותה ולתמוך בה ולהעביר אותה ולתת כתף במאמץ הקולקטיבי לחלץ את מדינת ישראל מהבוץ.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, למה הקדמתי את כל ההקדמה הארוכה הזאת?

אופיר פינס-פז: משום שלחלק מחברינו יש הסתייגויות מפה ועד אמריקה; הסתייגויות גדולות ומשונות.

אופיר פינס-פז: על כל הסתייגות מהותית שתעבור במליאה, אני אמשוך את הצעת החוק, כי אין טעם.

אופיר פינס-פז: אני אבקש מהמליאה למשוך את הצעת החוק ולהחזיר לוועדה.

דוד טל: לפי סעיף 127 או לפי סעיף 131?

אופיר פינס-פז: לפי סעיף 127.

אופיר פינס-פז: אני אומר לדני נוה, שהוא גם השר המקשר, חשוב כאן מאוד שהקואליציה תתגייס, כי עם האופוזיציה אי-אפשר לדבר בדברים כאלה, כי הם תמיד נגד.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע למה.

אופיר פינס-פז: אם אני הייתי היום באופוזיציה הייתי תומך בזה, חד וחלק.

אופיר פינס-פז: אבל אני מעריך שרוב חברי האופוזיציה יתנגדו, יכול להיות שפה ושם יהיו צדיקים, אני לא אומר, אבל אי-אפשר לבנות על זה.

אופיר פינס-פז: לכן אני מציע שהקואליציה תתגייס כאיש אחד, שייתנו כתף.

נסים זאב: כולנו נתגייס להפיל את הצעת החוק הזאת.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת זאב, אני אומר לך את דעתי.

נסים זאב: אני אגייס את כולם.

דוד טל: מדבר אליך איש קואליציה, לא אופוזיציה.

אופיר פינס-פז: אני יודע.

נסים זאב: אני אגייס את כולם להפיל את הצעת החוק הזאת.

נסים זאב: הצעת החוק הזאת פשוט מעליבה.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת זאב, בכל הכבוד הראוי, אני חושב שיהיה זה לכבוד לסיעת ש"ס אם היא לא תקבל את העמדה שלך ותגלה את האחריות הראויה.

אופיר פינס-פז: יש דרכים אחרות.

נסים זאב: מי שלא חושב כמוך, אין לו אחריות?

נסים זאב: מותר שיהיו חילוקי דעות.

דוד טל: יפה מאוד.

אופיר פינס-פז: בנושאים האלה אין לו אחריות.

אופיר פינס-פז: מי שלא חושב כמוני בנושאים האלה הוא חסר אחריות.

אופיר פינס-פז: נכון, אתה צודק, זו המסקנה המתבקשת.

אופיר פינס-פז: יקירי חבר הכנסת זאב, אנחנו עובדים יחד, לא זאת השאלה, מותר שיהיו חילוקי דעות.

אופיר פינס-פז: אני חושב שפה אתה עושה שגיאה.

אופיר פינס-פז: אגב, תבדוק את החוקים שלך, כמה חוקים שהעלות שלהם מעל 2.5 מיליוני שקלים העברת.

אופיר פינס-פז: חברים, זו בקשתי, זו לא הצעת חוק שלי.

אופיר פינס-פז: אני חושב שצריך לעשות כאן עבודה מחר.

אופיר פינס-פז: כמו שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, צריך להעביר אותה בקריאה שנייה ושלישית.

אופיר פינס-פז: זה חוק ההסדרים האמיתי, כל השאר זה שטויות.

אופיר פינס-פז: אם היא תעבור בכנסת, יהיה סיכוי לכלכלת ישראל.

אופיר פינס-פז: תודה.

דוד טל: חבר הכנסת זאב, העלית לי רעיון.

דוד טל: אני סבור כמוך שאין מקום לחקיקה כזאת.

דוד טל: זו פגיעה באושיות הדמוקרטיה במדינת ישראל, זה מצב שלא ייאמן שיקרה במדינת ישראל.

דוד טל: הכלי היחיד שעוד נותר לנו, גם אותו ייקחו.

דוד טל: גם לנו לא ייתנו לבוא לידי ביטוי, ויכול להיות שלא צריך לצאת לחופשה לשנה, אבל לחצי שנה כן.

דוד טל: חבר הכנסת פינס לא נזקק לזה היות שהוא יושב-ראש ועדה, כמוני, ואפשר לעשות דברים אחרים.

דוד טל: אבל מה יעשו חברי כנסת אחרים?

נסים זאב: הוא העביר את הצעת החוק בוועדה כשהוא היה לבד.

אופיר פינס-פז: לא, שבעה הצביעו בעד ואחד נגד.

אופיר פינס-פז: אתה נמנעת.

אופיר פינס-פז: אל תתעסק אתי, אתה יודע שיש לי זיכרון, חבל לך על הזמן.

דוד טל: תודה רבה.

דוד טל: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

דוד טל: אדוני רוצה להציג גם את הצעת חוק הסניגוריה הציבורית (תיקון מס' 5)?

אופיר פינס-פז: ברשותך, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, אני רוצה להציג הצעת חוק נוספת שבאה מוועדת החוקה, חוק ומשפט.

אופיר פינס-פז: מדובר בהצעת חוק שפוצלה מחוק ההסדרים.

אופיר פינס-פז: כתוצאה מהפיצול שינינו את השם שלה להצעת חוק הסניגוריה הציבורית (תיקון מס' 5).

אופיר פינס-פז: אני מצטער לומר לכנסת וגם לממשלה, שכמו שהתלהבתי לתמוך בהצעת החוק הקודמת כך אני בא ואומר, בשם כל חברי ועדת החוקה, קואליציה ואופוזיציה, שאנחנו ממליצים למליאה לדחות ולהצביע נגד הצעת החוק לתיקון חוק הסניגוריה הציבורית.

אופיר פינס-פז: זה מעשה שהוא כמעט חסר תקדים.

דוד טל: הפעם חבר הכנסת נסים זאב סבור כמוך.

אופיר פינס-פז: כן, כולנו כאיש אחד.

דוד טל: כמו במעמד הר-סיני – כאיש אחד, בלב אחד.

אופיר פינס-פז: חברים, לי יש בטן מלאה על חוק ההסדרים הנוכחי.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהוא נעשה באמת בצורה פוגעת, משפילה.

אופיר פינס-פז: הכניסו פנימה דברים, אלוהים יעזור.

אופיר פינס-פז: פשוט בושה.

אופיר פינס-פז: עד שקבענו מחירים לחברות קדישא, מכניסים את זה פנימה?

אופיר פינס-פז: אין סוף, אין גבול, אין גבול.

יאיר פרץ: הם קברו את זה.

דוד טל: חבר הכנסת פרץ אומר שקברו את זה, לא?

אופיר פינס-פז: כן, הוציאו את זה בסוף, ברוך השם.

אופיר פינס-פז: אני אספר לכם סיפור, אתם לא תאמינו, סיפור אמיתי.

אופיר פינס-פז: הכניסו את הסעיפים האלה בחוק ההסדרים, ומה כתוב בשני הסעיפים?

אופיר פינס-פז: מסתבר שהסניגוריה הציבורית עולה כסף והממשלה חשבה שזה חינם.

אופיר פינס-פז: זה עולה כסף כי אנשים זקוקים לשירותי הסניגוריה הציבורית, מה לעשות?

אופיר פינס-פז: יש הרבה אנשים עניים במדינה, ולצערי גם הרבה אנשים שעומדים למשפט.

אופיר פינס-פז: בסניגוריה הציבורית יש שתי פרוצדורות – או שעל-פי חוק אדם זכאי על-פי משכורתו, או שיש שיקול דעת לשופט.

אופיר פינס-פז: מה מבקשת הממשלה מאתנו?

אופיר פינס-פז: להטיל דופי בשיקול הדעת של השופטים.

דוד טל: לפגוע בשיקול דעתם.

אופיר פינס-פז: כן.

אופיר פינס-פז: להגיד: השופטים לא יודעים להחליט, לא יודעים לחשוב, הם לא יודעים לקבל החלטות.

אופיר פינס-פז: תגידו, לאן הגענו?

אופיר פינס-פז: לאן הגענו?

אופיר פינס-פז: איך אפשר להביא הצעת חוק כזאת?

אופיר פינס-פז: שאנחנו, כנסת ישראל, ועדת החוקה, חוק ומשפט תקבע בחוק שלשופטי ישראל אין שיקול דעת?

אופיר פינס-פז: זה מה שהממשלה מבקשת מאתנו.

דוד טל: אנחנו עושים את זה לפעמים, אבל לעתים רחוקות.

אופיר פינס-פז: בחוק?

אופיר פינס-פז: אפשר להגיד אמירה, אפשר למתוח ביקורת.

דוד טל: לפעמים אנחנו קובעים להם סף, מינימום מסוים שהם יכולים לתת.

דוד טל: אנחנו פוגעים בשיקול דעתם.

אופיר פינס-פז: בסדר גמור.

אופיר פינס-פז: אבל פה הטענה של הממשלה היא, שהשופטים רחמנים והם מאפשרים לנאשמים לקבל סיוע משפטי באמצעות הסניגוריה הציבורית, ושאנחנו, חברי הכנסת, נבטל את זה או נשנה את זה או נרסן את זה.

אופיר פינס-פז: קודם כול, להערכתנו הפרוצדורה שהציעה הממשלה לא תשנה שום דבר במהות, זאת אומרת שלא ייחסך כסף.

אופיר פינס-פז: זאת ההערכה שלנו, ולאוצר יש אומנם הערכה אחרת, אבל היא מאוד זהירה.

אופיר פינס-פז: אין שום ביטחון שמשהו ישתנה.

אופיר פינס-פז: מצד שני, מה כן בטוח יקרה?

אופיר פינס-פז: שאנחנו נפגע פגיעה קשה בשופטים, ננמיך את קומתם, נטיל בהם דופי לשווא, בלי שיש עליהם שום אשמה.

אופיר פינס-פז: לכן כל חברי הכנסת בוועדה מכל הסיעות שחברות בוועדה הצביעו פה-אחד נגד, קואליציה, אופוזיציה, דתיים, חילונים, ימין ושמאל.

אופיר פינס-פז: אני אומר ואני אגיד את זה גם מחר כשכולם יהיו פה – אני מבקש מהכנסת להסיר את הצעת החוק.

נסים זאב: אני מבקש שיצביעו על ההסתייגות שלי.

אופיר פינס-פז: אם, לחלופין, הכנסת לא תרצה להסיר את הצעת החוק ולהצביע נגד, אני אבקש לפחות לתמוך בהסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב.

אופיר פינס-פז: כן, אני בשם ועדת החוקה מבקש מהכנסת להצביע נגד.

אופיר פינס-פז: אמרתי שזה הליך תקדימי, ואני לא זוכר שקרה דבר כזה, שוועדה בכנסת מציעה למליאה בקריאה שנייה ושלישית להצביע נגד הצעת חוק.

אופיר פינס-פז: אני לא זוכר שהיה דבר כזה, אבל אנחנו, ברוך השם, ועדת החוקה, חוק ומשפט, יש לנו תקדימים לרוב ואנחנו אוהבים לחדש.

דוד טל: אנחנו מתחדשים.

דוד טל: כל הזמן אנחנו מתחדשים.

אופיר פינס-פז: חבל, חבל מאוד על הצעת החוק הזאת והיא באמת לא מוסיפה כבוד.

אופיר פינס-פז: לכן, חברי הכנסת, בקשתי מחר בעת ההצבעה להסיר את הצעת החוק מסדר-היום, או לחלופין, אם לא יעלה הדבר בידנו, לפחות לתמוך בהסתייגותו של נסים זאב, שמצמצמת את הפגיעה בשופטים.

דני נוה: מה אומרת ההסתייגות של נסים זאב?

אופיר פינס-פז: ההסתייגות שלו אומרת, שנבטל את אחד משני הסעיפים, החוק מורכב משני סעיפים, ואת הסעיף השני נגביל ל-150 שקלים מתוך 350 שקלים.

אופיר פינס-פז: יש פה עניין של אגרה שהיא עד 350 שקלים.

אופיר פינס-פז: בעצם הוא משאיר מהחוק רבע, משהו סמלי.

אופיר פינס-פז: תודה, לילה טוב וכל טוב לכם.

דוד טל: אתה עדיין לא הולך לישון, אדוני.

דוד טל: יש לי עוד כמה שאלות שאני רוצה לשאול אותך.

דוד טל: אדוני ישב במקום ואנחנו נשאל אותך את השאלות.

דוד טל: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר פינס.

דוד טל: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

דוד טל: יעלה ויבוא חבר הכנסת יאיר פרץ, שיציג את הצעת החוק לתיקון פקודת הרוקחים וגם את הצעת חוק ביטוח לאומי, שני החוקים הללו מטעם ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

יאיר פרץ: מאחר שמדובר בחוקים עם השלכות על בריאות הציבור, אני מבקש לתת לזה את כובד המשקל המתאים.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, עמיתי חברי הכנסת, אני מתכבד להעלות לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את תיקון מס' 10 לפקודת הרוקחים.

יאיר פרץ: במצב החוקי הקיים מותר למכור תרופות בישראל, גם אם אינן חייבות במרשם, רק בבית-מרקחת ובידי רוקח.

יאיר פרץ: הצעת החוק שלפני

יאיר פרץ: כם מציעה להתיר מכירת תרופות ללא מרשם גם מחוץ לבית-המרקחת.

יאיר פרץ: מציעי החוק טוענים, כי מכירה כזאת תגרום לשכלול שוק התרופות ולהוזלה במחירי התרופות בשל פתיחת השוק לתחרות.

יאיר פרץ: עם זאת, אין מדובר רק בשיקולים כלכליים, אדוני היושב-ראש, שכן ועדת העבודה והרווחה, שאתה עומד בראשה, בהכינה את החוק לקריאה שנייה ושלישית הוסיפה סייגים מחמירים לשם הגנה על בריאות הציבור.

יאיר פרץ: הוועדה קבעה, כי לשם הגנה על בריאות הציבור יקבע שר הבריאות בלבד, באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, בטרם ייכנס החוק לתוקפו, הוראות לגבי מכירה קמעונאית של תכשיר בלא מרשם, שלא בבית-מרקחת או שלא בידי רוקח לגבי התחומים הבאים: א.

יאיר פרץ: קביעה כי בשל סכנה בעלת סבירות גבוהה, הכרוכה בשימוש בתכשיר ללא מרשם, הוא יונפק רק בידי רוקח ורק בבית-מרקחת; ב.

יאיר פרץ: תנאי האריזה, לרבות כמות התכשירים שבכל אריזה; ג.

יאיר פרץ: תנאי ההחזקה, האחסנה והשימוש; ד.

יאיר פרץ: השילוט הנדרש במקומות המכירה.

יאיר פרץ: רבותי חברי הכנסת, סעיף נוסף בהצעת החוק עוסק ברישום בישראל של תרופה הזהה לתרופה הרשומה בישראל.

יאיר פרץ: הצעת החוק שבפניכם קובעת, כי אם הוגשה בקשה לרישום תכשיר רפואי או תכשיר מזון רפואי, הזהה לתכשיר הרשום בפנקס התכשירים הישראלי והוכח כי התכשיר אושר על-ידי מינהל המזון והתרופות של ארצות-הברית, FDA, לשיווק שם, או על-ידי הרשות המוסמכת של האיחוד האירופי לשיווק בארצות האיחוד, די בכך כדי לאשרה בישראל והרישום בפנקס התכשירים ייעשה על-ידי משרד הבריאות בתוך 70 יום ממועד הגשת הבקשה, זאת אלא אם כן ניתנה הודעה מנומקת בתוך התקופה האמורה על סירוב לרשום את התכשיר.

יאיר פרץ: בוועדה הובעה התנגדות להליך מקוצר זה על-ידי יצרני התרופות הישראלים, אולם יש לציין כי התהליך המקוצר ייעשה רק לאחר שתרופה זו עברה את כל הליכי הרישוי בחוץ-לארץ.

יאיר פרץ: יתר על כן, נציגי האוצר התחייבו בפני הוועדה בעת הכנת החוק בוועדה לבוא לקראת התעשייה הישראלית ולפעול לפישוט ההליכים של רישוי תרופות המיוצרות בישראל.

יאיר פרץ: נציגת האוצר בדיון הודיעה לפרוטוקול, כי היא מתחייבת להגדיל – זה נדיר, אדוני היושב-ראש, שנציגי האוצר טוענים את מה שהם טענו – את מספר העובדים העוסקים בנושא על מנת להביא לזירוז ההליכים בהתחייבות של האוצר ושל משרד הבריאות.

יאיר פרץ: רבותי חברי הכנסת, להצעה יש הסתייגויות, ואני מציע לדחותן ולאשרה בקריאה שנייה ושלישית.

יאיר פרץ: תודה רבה.

דוד טל: תודה רבה.

דוד טל: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

דוד טל: נעבור להצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 46).

דוד טל: חבר הכנסת יאיר פרץ יציג גם את ההצעה הזאת.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני מתכבד להעלות לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 46).

יאיר פרץ: על-פי המצב החוקי הקיים קובע חוק הביטוח הלאומי הוראה לעניין מתן דמי פגיעה.

יאיר פרץ: בתקופה הראשונה לאחר שהמבוטח נפגע בעבודה, על-פי החוק – אדוני סגן שר האוצר, אני מציע שתקשיב כי הדברים באמת חשובים מאוד, וחשוב מאוד שתשקול בדעתך, כשאתה עומד לייצג את האוצר, מה להגיב בעניין הזה – ניתנת תקופה מרבית של 26 שבועות, בלא צורך בבדיקת ועדה רפואית בתקופה הראשונה לאחר הפגיעה, אלא על סמך הרופא המטפל בלבד.

יאיר פרץ: הצעת החוק קובעת, כי ניתן לקצר את התקופה ל-13 שבועות, שכן בתום התקופה הזאת יכול המוסד לביטוח לאומי לגבש את החלטתו בעקבות עמידת הנפגע בפני ועדה רפואית.

יאיר פרץ: תקשיב, אדוני, לנתונים שהציגו אנשי המוסד לביטוח לאומי.

יאיר פרץ: מנתונים שהוצגו לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, שאדוני היושב-ראש עומד בראשה, בעת הכנת החוק עולה, כי בשנת 2001 היו בישראל 69,000 אנשים שהוכרו כזכאים לדמי פגיעה בעבודה.

יאיר פרץ: מתוכם רק 38.4% קיבלו דמי פגיעה מיום אחד ועד 14 יום, 24% – מ-14 עד 30 יום, 18% מ-31 עד 60 יום.

דוד טל: 26 שבועות.

יאיר פרץ: 7% – מ-61 עד 90 יום, 4% – מ-91 עד 120 יום, 2.5% – מ-121 עד 150 יום, ו-6.5% – מ-151 עד 182 יום.

יאיר פרץ: כל האוכלוסייה הזאת מנצלת בסך הכול משהו בסדר גודל של 6.5%, דהיינו, אלה ניצלו את התקופה שניתנה להם בדין.

יאיר פרץ: אדוני, אני רוצה לומר לך דבר אחד.

יאיר פרץ: העובדה שאנשים לא מנצלים את התקופה הזאת אומרת דבר אחד: שהם רוצים לחזור למעגל העבודה ולעבודה.

יאיר פרץ: הצעת החוק הזאת תגרום לכך, שאנשים שהגיעו ל-13 שבועות, ייווצר מצב שבו לא יהיו להם דמי קיום, כי שמענו מפקידי המוסד לביטוח לאומי שהם לא יצליחו להעמיד בזמן את האיש בפני ועדה רפואית שתקבע את אחוזי הנכות שלו.

יאיר פרץ: בצורה כזאת ייווצר מצב מסוים שלאנשים לא תהיה פרנסה במשך חודש, חודשיים ושלושה חודשים, ואלה בעלי משפחות ונכים מוגבלים.

יאיר פרץ: לכן צריך לתת את הדעת על זה.

יאיר פרץ: אני לא יודע מי מכר לאוצר את זה שבהצעת החוק הזאת חוסכים 50 מיליון, פקידי הביטוח הלאומי לא טענו את הטענה הזאת.

יאיר פרץ: אני ממשיך, אדוני.

יאיר פרץ: מהנתונים עולה, שאכן מיעוט מן הנפגעים בעבודה יממש את זכאותו לתקופות הארוכות ביותר.

יאיר פרץ: התיקון שהוצע על-ידי הממשלה קבע את קיצור התקופה ל-13 שבועות, דהיינו החוק אמור, בהגדרה זו, לחול על 13% מן הנפגעים בעבודה בלבד.

יאיר פרץ: ואולם ועדת העבודה, הרווחה והבריאות החליטה להעמיד את משך זמן הזכאות לתשלום דמי פגיעה על 24 שבועות, ולא על 26, כמוגדר כיום.

דוד טל: חבר הכנסת פרץ, אני יכול לשאול אותך שאלה בנושא הזה?

דוד טל: אתה אומר שיהיו אנשים שלא יהיו להם דמי קיום מהשבוע ה-13 והלאה, עד שוועדה רפואית תקבע.

דוד טל: ממה נפשך?

דוד טל: אם הוועדה הרפואית תקבע לאחר מכן, אפילו בשבוע ה-26, ה-27, או ה-28, לא משנה מתי, שהוא זכאי לאחוזי נכות, ממילא הוא יקבל אותם מאותו יום שהוא סיים את השבוע ה-13 והלאה.

דוד טל: אם הוא לא זכאי לאחוזי נכות, ממילא הוא יכול היה לצאת לעבודה מהשבוע ה-13.

יאיר פרץ: אדוני, על סמך אישור רפואי שניתן לאותו איש, אין לי ספק שהמוסד לביטוח לאומי וגם הוועדה הרפואית, בעת שזה יגיע לדיון בפניהם, יתייחסו לאותה בקשה ויאשרו לו.

דוד טל: כמדומני שבאחד הסעיפים, דומני שבסעיף 18(א), יש לזה תרופה, ואפשר יהיה לשלם לו את זה רטרואקטיבית בפרק זמן מסוים.

יאיר פרץ: יכולים לשלם לו בתוך 90 יום.

דוד טל: אני מסכים אתך עד לקטע שאדוני אמר שעלול להיווצר מצב שבו לאיש פשוט לא יהיו דמי קיום.

דוד טל: אני הייתי נגד הצעת החוק הזאת, כי שוכנעתי שלא יהיו לו דמי קיום, אבל ברגע שייקבעו לו אחוזי נכות, הם ייקבעו מאותו יום שהוא סיים לקבל דמי פגיעה ומאז יתחיל השעון לדפוק אחוזי נכות.

דוד טל: ממילא אם הוא מקבל 0%, הוא לא יקבל שום דבר, ובעצם הוא יכול היה לחזור לעבודה.

יאיר פרץ: התקופה עד שהוועדה הרפואית מתכנסת ודנה בעניינו היא תקופה לא ידועה.

יאיר פרץ: פעם אמר ד"ר בורג, שר הסעד לשעבר: אני מעדיף לטעות בשיקול דעת ושאדם לא ירעב, חלילה, ללחם, או שייכנס לחובות.

יאיר פרץ: אני מדבר בסך הכול על 6.5% אנשים שמנצלים את הדבר הזה.

יאיר פרץ: שוחחתי הבוקר עם מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי וביקשתי ממנו – כמו שאדוני ביקש ממנו – שיתחייב שהוא מבטיח להביא את האיש בתוך 13 שבועות לוועדה רפואית ואז ייקבע גורלו.

דוד טל: זה היה הכי נכון.

יאיר פרץ: זה היה הכי נכון והכי בריא.

יאיר פרץ: מה שקורה הוא שאומרים לאיש: אדוני, נגמרו 13 שבועות, תמתין לוועדה רפואית.

יאיר פרץ: זה יכול להיות בתוך 16, 18, 26 או אפילו 30 שבועות.

יאיר פרץ: אז אותו אדם יושב בבית, לא יוצא לשוק העבודה, לא יודע מה מצבו, נוצרים לו חובות, אין לו פרנסה משום גורם.

יאיר פרץ: זה דבר שיגרום עוול.

יאיר פרץ: אם הנתונים שהוצגו בפנינו על-ידי המוסד לביטוח לאומי היו אומרים שיש 70% או 80% שמנצלים את כל 26 השבועות, תאמינו לי שהייתי נותן את ידי להפסיק את זה לאלתר.

יוחנן כהן: להיפך, אם 80% היו מנצלים את זה, סימן שהחוק לא טוב.

יאיר פרץ: לא, אתה טועה, סימן שאנשים רוצים לחזור למעגל העבודה ולא רוצים לצאת לחופשה, לא רוצים לנצל את 26 השבועות.

מרדכי משעני: הטענה של משרד האוצר היתה שאנשים מרמים.

יאיר פרץ: האוצר טוען, שכאשר יש זכאות של 26 שבועות, הם מנצלים אותם עד תומם וכך מנצלים את הרופאים ואת המדינה.

יוחנן כהן: אלה לא האנשים, זו המערכת.

יאיר פרץ: לא משנה, אותם חולים, אותם נפגעי עבודה מנצלים את התקופה עד תום 26 שבועות.

יאיר פרץ: הנתונים הם לא נתונים שלנו, הם נתונים של המוסד לביטוח לאומי, שאומרים שזה בסך הכול 6.5%.

דוד טל: הם אומרים ש-6.5% זה 50 מיליון שקל?

יאיר פרץ: אני לא יודע מנין נלקח הנתון הזה.

דוד טל: אדוני סגן האוצר, המספרים האלה נראים לי מופרכים ומוגזמים.

דוד טל: אני מציע לאדוני שיבדוק את הנושא הזה.

דוד טל: פעמים רבות אנשי האוצר מגיעים לוועדת העבודה והרווחה ושולפים על ימין ועל שמאל, בצורה לא אחראית, בלי שום בסיס הגיוני, מיני מספרים מופרכים.

דוד טל: לאחר מכן כשאנחנו בודקים מסתבר שלא כצעקתה.

יאיר פרץ: מן הנתונים עולה, שאכן מיעוט מן הנפגעים בעבודה יממש את זכאותו לתקופות הארוכות ביותר.

יאיר פרץ: התיקון שהוצע על-ידי הממשלה קבע את קיצור התקופה ל-13 שבועות, דהיינו החוק אמור, בהגדרה זו, לחול על 13% מן הנפגעים בעבודה בלבד.

יאיר פרץ: ואולם ועדת העבודה, הרווחה והבריאות החליטה להעמיד את משך זמן הזכאות לתשלום דמי פגיעה על 24 שבועות, במקום 26, כמוגדר כיום.

יאיר פרץ: להצעה יש הסתייגויות, בין השאר של האוצר, המבקש להחזיר את הנוסח המקורי המוצע לקדמותו, קרי, להעמיד את משך הזמן לתשלום דמי פגיעה על 13 שבועות בלבד.

יאיר פרץ: אני מבקש לאשר את ההצעה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

יאיר פרץ: אני תמה על הנתון של 50 מיליון, איזה חיסכון?

יאיר פרץ: על מה מדובר בכלל.

דוד טל: אני מודה לך, חבר הכנסת פרץ, היות שאדוני ניהל את הישיבה ואני לא השתתפתי בה – מדוע הוועדה קבעה ש-24 שבועות זה פרק הזמן הנכון שבו עובר הקו, כלומר עד 24 שבועות זה בסדר, 26 שבועות זה לא בסדר?

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אם הייתי מצביע על ההצעה של 26 שבועות, האוצר היה בא עם הצעתו ולא היתה לי שום אפשרות אחרת.

יאיר פרץ: על מנת להביא לשינוי מהותי, הייתי חייב להוריד שבועיים.

יאיר פרץ: זה התרגיל שניתן לנו כפרלמנטרים על מנת לעקוף את האוצר.

דוד טל: יש שאלה לסגן שר האוצר.

דוד טל: אתה מוכן להשיב?

דוד טל: יאיר פרץ (בשם ועדת העבודה, הרווחה והבריאות): בבקשה.

יוחנן כהן: אם המערכת תגיד שהאיש לא זכאי, הוא יחזיר את הכסף?

יאיר פרץ: בוודאי, אין לי ספק.

יאיר פרץ: מנכים.

יאיר פרץ: המוסד לביטוח לאומי ידע.

יוחנן כהן: זה לא מה שהוא אומר.

יאיר פרץ: לא, אדוני, ברגע שרופא מקצועי – – –

דוד טל: אתם, האוצר, תהיו מוכנים לקבל את זה כדי לומר כך, שמי שלא ייקבעו לו אחוזי נכות יצטרך להחזיר את הכסף מהשבוע ה-13?

דוד טל: זאת אומרת, הוא יקבל עד השבוע ה-26, ואם יקבל 0% נכות, מהשבוע ה-13 ואילך הוא יצטרך להחזיר את הכסף.

דוד טל: אתם תהיו מוכנים לקבל את זה?

יוחנן כהן: לא.

דוד טל: אז למה אדוני מציע לו את זה?

דוד טל: זה לא הגון ולא הוגן, אדוני, ואתה עושה את זה לחבר סיעתך.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן שר האוצר, עוד נקודת הבהרה, הרי זה לא אוטומטית שאדם שנפגע בתאונת עבודה מקבל 26 שבועות, הוא יכול לקבל בין יום אחד ועד 26 שבועות.

יאיר פרץ: הרי הרופא יכול לתת לו גם 13 שבועות, גם 12 שבועות וגם 11 שבועות, זה לא אוטומטית.

דוד טל: זו, אגב, נקודה חשובה שכדאי לציין אותה, אני פשוט לא הייתי ער לנקודה הזאת.

יאיר פרץ: לא כל אדם שנפגע מחר בבוקר בתאונת עבודה מקבל אוטומטית חופשת מחלה 26 שבועות.

דוד טל: אחרת אנחנו מפקפקים בשיקול דעתו של הרופא.

דוד טל: אם אנחנו סומכים עליו, סומכים עליו, ואם הוא פגוע, סומכים על רופא שייתן 26 שבועות, ואם הרופא סבור שהוא לא צריך לקבל 26 שבועות, ממילא הוא לא ייתן, הוא יכול לתת רק שבועיים-שלושה שבועות.

דוד טל: זה מה שאדוני אומר.

יאיר פרץ: נכון, אדוני.

יוחנן כהן: זה מייתר את כל העניין.

דוד טל: אני רוצה לומר לך, אדוני סגן שר האוצר, לי היה ויכוח עם עמיתי, היה נדמה לי שמנכ"ל המוסד לביטוח הלאומי יחד עם הגברת יעל אנדורן הצליחו לשכנע אותי בזה, אבל הטענה הזאת כאן עכשיו משנה לי קצת את האיזון, ואני אצטרך לעשות איזו רוויזיה מחשבתית בנושא.

דוד טל: אדוני יעלה למעלה ויסביר לנו.

דוד טל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: אולי במקום לעשות רוויזיה, יש לעשות קודם התייעצות סיעתית.

דוד טל: אני יכול לעשות התייעצות עצמית ולאחר מכן רוויזיה מחשבתית.

דוד טל: תודה רבה לך, אדוני.

יאיר פרץ: אני רק רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, על כך שאפשרת לי לקיים דיון ממצה בסוגיה מאוד חשובה לטובת נפגעי עבודה.

יאיר פרץ: תודה רבה, אדוני.

מרדכי משעני: האישורים הרפואיים יכולים להינתן לשבועיים ועוד שבועיים ואין בעיה של החזר, משום שאם האישורים ניתנים ל-26 שבועות אין צורך בהחזר.

דוד טל: מה שאומר סגן שר האוצר, מה יקרה אם בתום 26 שבועות יוחלט שהוא לא יקבל אחוזי נכות, האם אז הוא יהיה מוכן להחזיר מהשבוע ה-13?

יוחנן כהן: נקווה.

דוד טל: הנושא האחרון שהעלה חבר הכנסת פרץ, שזה בעצם שיקול דעתו של הרופא, הוא קובע כאן, אנחנו בעצם פוגעים בשיקול דעתו של הרופא, זו נקודה חשובה, אבל נשמע את סגן שר האוצר.

מרדכי משעני: זאת היתה הסיבה של משרד האוצר.

דוד טל: טוב, כמו שאנחנו סומכים על שופטים, אנחנו סומכים על רופאים, אז אנחנו לא נפגע בשיקול דעתם.

דוד טל: כן, אדוני סגן שר האוצר, מה יש לך לומר להגנת המשרד?

יוחנן כהן: בוא נתחיל מההסתייגות של שר האוצר בהצעת חוק שירותי תיירות (תיקון מס' 4).

יוחנן כהן: ברשותך, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק נועדה להבטיח את כספי לקוחות סוכני הנסיעות, במקרה של פשיטת רגל של סוכן הנסיעות.

יוחנן כהן: בנוסח הצעת החוק, אשר הוגש על-ידי הוועדה, נדרשים סוכני הנסיעות לבטח – אני מדגיש את המלה לבטח – את כספי לקוחותיהם אצל מבטח, בהתאם לחוק הפיקוח על עסקי ביטוח, או באמצעות השתתפות בקרן להבטחת כספי לקוחות של התאחדות סוכני הנסיעות.

יוחנן כהן: בהצעת החוק נקבע, כי הקרן תהיה פטורה מפיקוח של חוק הפיקוח, אף שלמעשה הקרן עושה פעילות של מבטח לכל דבר ועניין.

יוחנן כהן: חברי חברי הכנסת, שימו לב.

יוחנן כהן: זה תקדים מסוכן ומיותר, שאינו מוסיף דבר להגנת כספי הלקוחות ועלול לשמש תקדים מסוכן להסדרים בהקשרים אחרים בעתיד.

יוחנן כהן: לכן יש להבטיח את כספי הלקוחות רק במסגרות ביטוח המפוקחות כדין ואין ליצור חריג בצורת קרן אשר פועלת כמבטח או כגמ"ח אך לא חלות עליה החובות החלות על כל מבטח אחר.

יוחנן כהן: לפיכך אנו מבקשים לחזור לנוסח המקורי שהגישה הממשלה בהצעת החוק, באופן שלא יחריג את הקרן מחוק הפיקוח על הביטוח ויבטיח את כספי הלקוחות כנדרש.

יוחנן כהן: כמו כן, הצעת החוק קובעת חובת הבטחת כספי לקוחות מרגע פרסום החוק.

יוחנן כהן: לעומת זאת, שר התיירות יפרסם בתוך שלושה חודשים את הכללים בנוגע לדרך ביצוע הביטוח, היקף הביטוח וכל הפרטים הדרושים על מנת להפעיל את הביטוח.

יוחנן כהן: משמעות הדבר היא, כל סוכני הנסיעות יהפכו לעבריינים ביום פרסום החוק.

יוחנן כהן: לכן, יש לקבוע את החובה רק עם פרסום התקנות ולא לפני כן.

יוחנן כהן: ברשותך, אדוני, אני אעבור להסתייגות שר האוצר לעניין דמי הפגיעה כפי שציין קודם חברי, הרב פרץ – תיקון סימן ד', פרק ה' – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 46).

יוחנן כהן: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת יאיר פרץ, סימן ד', פרק ה' בחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995, קובע הוראות בעניין דמי פגיעה לנפגעי עבודה.

יוחנן כהן: דמי הפגיעה האמורים נועדו למתן תשלום תכוף לנפגע עבודה, עד שתקבע ועדה רפואית של המוסד לביטוח לאומי את שיעור נכותו ואת משך הזמן שבו יוכר כנכה, זמנית או לצמיתות.

יוחנן כהן: לפי הוראות סעיף 92(ב) לחוק הביטוח הלאומי, ניתנים דמי הפגיעה האמורים לתקופה מרבית של 26 שבועות, דהיינו 182 יום.

יוחנן כהן: במהלך תקופה זו יכול הנפגע להגיש תביעה לקצבת נכות או למענק נכות, שישתלמו לו אם תוכר לו נכות קבועה או זמנית על-ידי ועדה רפואית, כאמור.

יוחנן כהן: עד כאן אנחנו מסכימים.

יוחנן כהן: מכיוון שדמי הפגיעה ניתנים על סמך אישור מהרופא המטפל, ללא צורך בבדיקת הנפגע על-ידי ועדה רפואית, הציעה הממשלה לקצר את התקופה המרבית לקבלת דמי פגיעה ל-13 שבועות, דהיינו 91 ימים.

דוד טל: למה, הם לא סומכים על רופאים?

יוחנן כהן: רק רגע.

יוחנן כהן: לפי הערכת אגף התקציבים – מישהו כבר ציין זאת קודם, ואני מבין שלאדוני היושב-ראש יש הערכה מאוד גדולה להערכות אגף התקציבים – ההצעה תביא לחיסכון תקציבי של כ-50 מיליון שקל.

דוד טל: לא, שלא יובן, הערכה מאוד קטנה.

דוד טל: יש לי אמון מפוקפק באגף התקציבים.

יוחנן כהן: אני מוחה.

דוד טל: אם אמר את זה יצחק רבין המנוח על הפרקליטות, אני יכול לומר את זה על האוצר.

יוחנן כהן: התיקון שהוצע על-ידי הממשלה מקובל גם על מינהלת המוסד לביטוח לאומי.

יאיר פרץ: לא מקובל.

יאיר פרץ: אני מצטער מאוד, פקידי הביטוח הלאומי ישבו בוועדה והציעו – – –

יוחנן כהן: לא פקידי, המינהלת.

יוחנן כהן: התיקון שהוצע על-ידי הממשלה מקובל גם על מינהלת המוסד לביטוח לאומי, לא הפקידים אלא המינהלת.

יוחנן כהן: התקופה הקיימת כיום – 182 יום – היא ארוכה באופן בלתי סביר ואין לה הצדקה עניינית.

יוחנן כהן: אין כל הצדקה לאפשר לנפגע עבודה לקבל תשלום תכוף בלי שנבדק על-ידי ועדה רפואית.

דוד טל: אבל הוא נבדק על-ידי רופא.

דוד טל: מה ההבדל בין ועדה רפואית לבין רופא?

יוחנן כהן: מי שקובע זו ועדה רפואית.

דוד טל: לגבי הנושא של אחוזי נכות, אבל לא לגבי דמי פגיעה.

יאיר פרץ: אם אדוני יתחייב לפרוטוקול, שהוא מעמיד את אותו נפגע עבודה לפרק זמן של 13 שבועות – – –

דוד טל: אני גם מסכים לקבל את זה.

יוחנן כהן: הם חייבים להגיע למצב הזה.

דוד טל: לא, הם לא יגיעו, הם לא מוכנים להתחייב.

יאיר פרץ: מנכ"ל הביטוח הלאומי לא מוכן להתחייב, אין לו תקציב.

יאיר פרץ: יש 69,000 נפגעים בשנה, זה אומר ועדות נוספות.

דוד טל: זו בעיה, אדוני סגן השר, אני מציע שנדון מחר לפני ההצבעה על מנת לעשות את הדבר הנכון, לא משום שהאוצר סבור שהוא צודק או אלה סבורים שהם צודקים.

יוחנן כהן: אין ספק שאם הממשלה מציעה – – –

דוד טל: לא, אתה רוצה לומר לי שכל השכל נמצא בקריית-הממשלה?

יוחנן כהן: לא, תקשיב עד הסוף.

יוחנן כהן: היא חייבת להגיע למצב – – –

נחום לנגנטל: אולי אפשר לגמור את זה בקומה החמישית בחדר ש"ס, למה אני צריך להפריע לכם?

יוחנן כהן: היא חייבת להגיע למציאות, שהוועדות ידונו בתקופת הזמן הזאת.

דוד טל: אדוני מוכן להתחייב לזה, אדוני מוכן לאשר את זה?

יוחנן כהן: לא, אני מוכן לבדוק את זה.

דוד טל: אם אדוני יבדוק את זה, אני אודה לו מאוד, ואז יבקש חבר הכנסת יאיר פרץ, בתוקף סמכותו כיושב-ראש סיעה, להצביע על זה.

דוד טל: אני חושב שאז זה יהיה נכון.

דוד טל: אני הצעתי את זה גם למנכ"ל הביטוח הלאומי, אבל הוא לא יכול היה להתחייב בפני.

יוחנן כהן: דרך אגב, זו הצעה שהם הציעו בזמנם.

דוד טל: הם הציעו, אבל הם לא היו מוכנים להתחייב שבתום – – –

יוחנן כהן: אם הם מציעים הצעה כזאת, זה מחייב אותם להתייעל ולהגיש את מסקנות הוועדה הרפואית בתוך פרק הזמן האמור.

דוד טל: זה בסדר, את זה אנחנו מקבלים.

דוד טל: אתה תיישב גם את חילוקי הדעות שביני לבין חבר הכנסת פרץ.

יוחנן כהן: או.

יוחנן כהן: קיי.

יוחנן כהן: פרק הזמן שהוצע על-ידי הממשלה – כשלושה חודשים – ארוך דיו כדי לאפשר לנפגע עבודה להיבדק בפני ועדה רפואית תוך כדי קבלת דמי הפגיעה.

יוחנן כהן: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות החליטה להביא בפני המליאה נוסח שלפיו תקוצר התקופה המרבית לתשלום דמי פגיעה ל-24 שבועות, דהיינו 168 יום.

יוחנן כהן: מאליו יובן, כי הנוסח המוצע על-ידי הוועדה אינו משנה את המצב הקיים באופן משמעותי, ובכך אין הוא משיג את המטרה שביסוד התיקון המוצע.

יוחנן כהן: יתר על כן, ברור שהחיסכון התקציבי הגלום בהצעה זו קטן משמעותית מן החיסכון התקציבי שיושג לפי הצעת הממשלה.

יוחנן כהן: עוד מוצע בנוסח שמציעה ועדת העבודה, כי תחולתו של התיקון תהא רק לגבי פגיעות בעבודה שיקרו מיום 1 ביוני 2002 ואילך – את זה כבודו לא ציין – וזאת כאשר אין מניעה להחלת התיקון באופן מיידי, במיוחד לנוכח העובדה שגם לאחר התיקון ניתן יהיה לשלם את דמי הפגיעה במשך חודשים מספר, כך שתוצאות התיקון, בנוסח שהציעה הממשלה, יהיו אפקטיביות רק בעוד שלושה חודשים.

יוחנן כהן: לפיכך, אבקש ממליאת הכנסת לקבל את ההסתייגות של שר האוצר ולקבוע כי התקופה המרבית – –

דוד טל: אפשר לעשות את זה מיידי, אבל נעשה את זה 13 שבועות, כפי שהאוצר רוצה, אבל בתום תקופה זו, שיגישו.

דוד טל: אני חושב שהוועדה תקבל את זה.

יוחנן כהן: – – לתשלום דמי הפגיעה תהא 13 שבועות, תוך ביצוע תיקוני החקיקה המתחייבים מכך, ולהחיל את התיקון על דמי הפגיעה וקצבאות נכות המשתלמים בעד פגיעות בעבודה שאירעו מיום 1 בפברואר 2002 ואילך.

יוחנן כהן: כמובן, עם ההסתייגות הנוספת או הבקשה הנוספת, שבתוך פרק הזמן הזה הוועדה תפסוק את פסקה.

דוד טל: ועדה רפואית אדוני מתכוון, לגבי אחוזי הנכות.

יוחנן כהן: כן.

דוד טל: תודה רבה, אדוני, אני מאוד מודה לסגן שר האוצר, ותלין בטוב ותקיץ בישועה ורחמים.

דוד טל: תודה לחבר הכנסת פרץ, שמילא את מקומי בצורה מעוררת כבוד.

דוד טל: ואנחנו, רבותי, עוברים להסתייגויות של חברי הכנסת דוד לוי, מקסים לוי, מרדכי משעני – היה ויצא – עזמי בשארה, מוחמד כנעאן, תאופיק חטיב, זאב בוים, אברהם שוחט, יוסי כץ, שאול יהלום.

דוד טל: אפשרתי לחבר הכנסת לנגנטל.

דוד טל: ואחריו – חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול, נסים זאב.

דוד טל: נסים זאב נמצא, אני ממש מעריך את הנוכחות שלך באולם המליאה, אדוני, חבר הכנסת נסים זאב.

דוד טל: זה מעורר כבוד, שחבר הכנסת בכל שעה משעות היום והלילה יושב כאן.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, אם כבר מדברים, אני רוצה לשבח את השר דני נוה על ישיבתו הרצופה פה, אני חושב כמי שנמצא פה כמה ימים, ישן פה, אוכל פה, לא היה לנו כזה שר שכל הזמן ישב על כיסאו והקשיב לדיונים, ומדי פעם הוא גם מחייך.

דוד טל: מותר לי לגלות, שהצעתי לשר שילך לנוח איזה חצי שעה והוא דחה את בקשתי.

דני נוה: אני הולך לאמץ את המלצתכם ואפילו בצורה מרחיקה לכת.

דוד טל: בשעה 24:00 אתה מתכוון, טוב, גם אתה תלין בטוב.

נחום לנגנטל: חוץ מלשבח כמובן את חברי נסים זאב, שזה תענוג לראות אותו בדבקותו במשימה כאן.

נחום לנגנטל: אני רוצה לומר, אדוני, כלפי הצעת החוק העוסקת בנושא של הצעות החוק הפרטיות.

נחום לנגנטל: אני לא משוכנע שהדרך שנבחרה כאן, של בלימה פנימית שלנו, של עצמנו, לא להגיש יותר הצעות חוק פרטיות – זו הדרך הראויה והנכונה.

נחום לנגנטל: אני אומר לך, אדוני, אני חושב שלא צריך להקים בתי-חולים בחוק, ואני לא חושב שצריך לעשות חוקים מיוחדים לערים מסוימות בהצעות חוק פרטיות.

נחום לנגנטל: אלא מה קרה?

נחום לנגנטל: יש ניכור מסוים בין הממשלה לבין חברי הכנסת.

נחום לנגנטל: חברי הכנסת קשובים למה שקורה בשטח, למה שקורה בעם, עולות הרבה מאוד בעיות גם בתקשורת, אתה פונה לשר ואומר לו, תטפל בעניין, והוא לא מטפל.

נחום לנגנטל: ולכן, אין לך דרך אחרת אלא להגיש הצעת חוק, וכך אתה מדבר עם הממשלה.

נחום לנגנטל: אם אתה מצליח להעביר את ההצעה בקריאה טרומית – הממשלה מתחילה לדבר אתך אם היא רואה שיש לך סיכוי, אחרת הם לא קשובים אליך.

נחום לנגנטל: זאת הבעיה.

נחום לנגנטל: אילו ידעתי שבין הממשלה לבין הכנסת יש איזה איזון הדדי, כבוד הדדי, מילא, אבל יש פה חלק מתהליך כוחני של הורדת ידיים בין הרשות המחוקקת לבין הרשות המבצעת, אין לנו דרך אחרת.

דוד טל: אני מבקש שנציג האוצר ירשום לעצמו את מה שחבר הכנסת לנגנטל אומר, מפני שהדברים חשובים, ותעביר אותם לשר האוצר.

נחום לנגנטל: קודם כול, לשר האוצר, אני אומר גם למשרדים אחרים.

נחום לנגנטל: אבל השר המקשר נמצא כאן – – –

דני נוה: הוא יכול להתקשר לשר האוצר עכשיו.

נחום לנגנטל: מספר הטלפון של שר האוצר הוא – – –

דוד טל: חבר הכנסת לנגנטל, ניסיתי להסב בצורה עדינה את תשומת לבו של נציג האוצר, שבאולם המליאה לא מדברים בפלאפון.

דוד טל: עשיתי זאת בצורה עדינה והוא הבין אותי.

נחום לנגנטל: אני אומר גם לשר המקשר – אולי באחת מישיבות הממשלה תוציאו תזכיר – אם הייתם יותר קשובים לא היה לנו עניין להביא פה עשרות חוקים; יש לנו מכסה, אנחנו לא יכולים להביא הרבה חוקים.

נחום לנגנטל: בנושא העלויות התקציביות של הצעות חוק פרטיות, שאלתי חברי פרלמנטים שהיו פה, פרלמנטרים יהודים שהגיעו לכנסת, התברר לי שיש דבר מעניין בכמה מקומות: יש איזה חשבון לכל אדם כמה כסף הוא יכול להציע בהצעת החוק הפרטית שלו.

נחום לנגנטל: נניח, אתה אומר שחבר כנסת יכול להציע הצעות שעלותן עד 5 מיליוני שקל במושב – – –

דוד טל: אגב, הצעתי זאת בשנה שעברה לקואליציה.

נחום לנגנטל: נניח, אומרים לכל חבר כנסת, יש לך 5 מיליוני שקל, זה המקסימום שאתה יכול להציע בהצעות חוק פרטיות; אם הוא רוצה להציע חוק שעלותו 40 מיליון שקל, הוא חייב לחבור לכמה אנשים בפרלמנט.

נחום לנגנטל: ואז מה שקורה, שיש ריסון פנימי, שיש מקסימום שניתן להציע בהצעות שלהן עלות כלכלית וכספית.

נחום לנגנטל: לדעתי, זו דרך יותר ראויה.

נחום לנגנטל: ואז, אם לחבר כנסת יתברר שהוא שגה, יש לו הצעה יותר חשובה כלכלית, הוא ימשוך את הצעתו הקודמת.

נחום לנגנטל: כאן הוא צריך לעשות ריסון פנימי בסדר העדיפויות של עצמו, ואז אתה יכול ליצור רעיון שיש גבול למה שחברי כנסת יכולים לעשות בחקיקה פופוליסטית.

נחום לנגנטל: אני חושב שזה יותר מושכל, יותר נכון מאשר לומר: אי-אפשר מעל סכום מסוים.

נחום לנגנטל: אתמול העברתי הצעת חוק האומרת שצריך להקים מרכז סיוע לנפגעי תאונות דרכים – כל הכנסת הצביעה בעד – שיהיה מרכז סיוע לאנשים שהמר גורלם ונהרג מישהו ממשפחתם בתאונת דרכים.

נחום לנגנטל: עלות ההצעה היא 4 מיליוני שקלים.

נחום לנגנטל: זו היתה הצעה שלי, וכל חברי הכנסת חתמו על ההצעה הזאת.

נחום לנגנטל: לפי ההצעה הנוכחית יהיה אסור לי להציע הצעה כזאת.

נחום לנגנטל: פניתי למשרד התחבורה וביקשתי: תקימו.

נחום לנגנטל: פניתי למשרד העבודה ואמרתי: תקימו.

נחום לנגנטל: אבל לא הקימו, ולכן לא היתה ברירה והיינו צריכים לעשות את זה כנגד הממשלה.

נחום לנגנטל: בסוף העברנו את ההצעה, ואני מקווה שיהיה איזה פתרון להקל ולו במעט את מצוקתן של משפחות שיקיריהן נהרגו בתאונות דרכים.

דוד טל: אם החוק של אופיר פינס יתקבל, החוק שלך לא יוכל לעבור.

נחום לנגנטל: נכון.

נחום לנגנטל: ולכן, מה שיקרה פה – – –

דני נוה: אלא אם כן מראש היית מצמצם את העלות התקציבית.

נחום לנגנטל: איך אני יכול לצמצם?

דני נוה: תגיש הצעת חוק שתקציבה מראש נמוך יותר.

נחום לנגנטל: ההצעה המקורית היתה 20 מיליון שקל.

נחום לנגנטל: הורדנו כל מיני משימות והגענו למעט מאוד כסף.

נחום לנגנטל: התוצאה, שעוד מעט זה לא יהיה מרכז סיוע לנפגעי תאונות דרכים.

נחום לנגנטל: אני לא רוצה לעשות מזה צחוק, אך לפעמים אתה מעקר את כל ההצעה מתוכנה.

נחום לנגנטל: לכן, אני לא בטוח שהדרך שנבחרה על-ידי הצעת החוק שמונחת בפנינו היא הדרך הנכונה.

נחום לנגנטל: נכון שהיא עושה קצת צרות לממשלה.

נחום לנגנטל: אני מסכם, אילו ידעתי שהממשלה קשובה יותר והפקידים בממשלה קשובים יותר לבקשותיהם של חברי הכנסת והיה איזה איזון ביניהם, לדעתי היה פחות טריגר לכל חברי הכנסת להגיש עוד ועוד הצעות חוק.

נחום לנגנטל: אך מאחר שזו המציאות, אני חושב שאם רוצים לקבוע את ההגבלה, ההגבלה צריכה להיות בעלות התקציבית ולא בחסימה הטוטלית של הצעות חוק פרטיות.

נחום לנגנטל: תודה רבה, אדוני.

דוד טל: תודה רבה לחבר הכנסת לנגנטל.

דוד טל: חבר הכנסת מוחמד ברכה.

דוד טל: חבר הכנסת עסאם מח'ול.

דוד טל: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

דוד טל: חבר הכנסת נסים זאב – אדוני, בבקשה.

נחום לנגנטל: אדוני עושה הפסקה עד השעה 02:00?

דוד טל: אם השר נוה הולך ולא יהיה פה שר, אני אשקול לסגור את הישיבה.

דוד טל: זה חלק מהסמכויות שניתנו לי.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ברצוני להתייחס לדברים מספר בעיקר בנושא חוק הסניגוריה הציבורית, שהתייחס אליו יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

נסים זאב: הבאתי הסתייגויות מספר, ואני רוצה להתייחס אליהן.

נסים זאב: למעשה, לאדם יש זכאות לייצוג על-ידי הסניגוריה הציבורית, והיא מותנית בתשלום הסכומים והשיעורים שהיו מוטלים, עד כה זה מינימום של 350 שקלים, ובעצם הצעת החוק אומרת, שאי-אפשר לתת, עם כל הכבוד לנזקק, שירות חינם, ולכן עליו להשתתף ב-350 שקלים.

נסים זאב: הוועדה היתה סבורה, שאדם שנשפט ואין בכוחו לשלם את הסכום הזה, ואין מי שישלם עבורו את הסכום הזה, הוא בעצם אדם שלא יהיה זכאי להגנה משפטית.

דוד טל: וממילא הוא יקבל עונש יותר כבד, והמדינה תממן לא 250 שקלים, אלא יותר מ-300 שקלים ביום כדי להחזיק אותו בבית-סוהר.

נסים זאב: אבל לפעמים זה עובד הפוך: בית-המשפט רואה שאדם כל כך מסכן שאפילו אין לו עורך-דין – ואני רוצה להזכיר, אדוני היושב-ראש, הרבה פעמים כשהייתי בעירייה והיו דיונים בבית-משפט לגבי חיובי תשלום אגרות שונות של הארנונה וכדומה, היו מציעים לבוא לשופט בלי עורך-דין, כדי שיבין שאין לו אפשרות להגן על עצמו.

נסים זאב: השופט באמת היה מתחשב יותר והיה נותן פריסה והקלה לאותם חייבי תשלום.

נסים זאב: לא תמיד ההגנה טובה דווקא עם עורך-דין.

נסים זאב: אבל במקרים של עבירה פלילית, פה בוודאי האדם חייב עורך-דין, אי-אפשר לנהל משפט בלי עורך-דין, ובוודאי הוא צריך להיות זכאי.

נסים זאב: מה האבסורד בהצעת החוק?

נסים זאב: ההצעה באה ואומרת, ששופט אין לו שיקול דעת לבוא ולומר שהאדם הזה נראה לי זכאי בגלל בעיה כלכלית קשה, והוא צריך בעצם את האישור של נשיא בית-המשפט.

נסים זאב: ראינו שיש בזה בעצם טעם לפגם.

נסים זאב: מדוע?

נסים זאב: כי, לדעתנו, אם אותו שופט יכול לשפוט ולהחליט על עונשים כבדים כמו מאסר כמה שנים, אין לו שיקול דעת לבוא ולומר שהאיש הזה אין לו כמה מאות שקלים לשלם עבור סניגוריה?

נסים זאב: לכן זה היה נראה דבר מגוחך ביותר.

נסים זאב: מה גם שלא נראה לנו שנשיא בית-משפט צריך בסוף היום לקבל כמה עשרות תיקים והמלצות מכל מיני שופטים אחרים, והוא יעיין בכל תיק ותיק לגופו של עניין ויחליט מי זכאי ומי לא זכאי, והוא ייכנס באמת לעומקם של דברים ויבדוק את המצב הכלכלי של כל משפחה ושל כל נאשם.

נסים זאב: ראיתי לנכון בהסתייגותי למחוק את סעיף 1, ולגבי הדרישה לתשלום בסך 350 שקלים, לצמצם את זה עד ל-150 שקלים.

נסים זאב: זאת אומרת, שהשופט יהיה לו שיקול הדעת לחייב שקל אחד או 100 שקלים, שזה בעצם סכום סמלי, ולא יחייב את התשלום המינימלי שנע בין 250 ל-350 שקלים.

נסים זאב: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתייחס עוד לכמה נקודות – במהלך היממה האחרונה חברי כנסת כאן לא הפסיקו מלהשמיץ את סיעת ש"ס ולקרוא לחבריה סחטנים, כאילו אנחנו נלחמים פה בקופה של עצמנו, כאילו יש פה איזה אינטרס אישי לכל אחד ואחד מהחברים.

נסים זאב: הסגנון הזה, גם בעיתונות, שמראים למשל בעמוד הראשון של "ידיעות אחרונות" מצד אחד את ש"ס, שהצליחה לקחת חצי מיליון שקלים, ומצד שני, המפעל של "בגיר", מראים שם את האנשים המסכנים, האומללים – – –

דוד טל: חצי מיליון שקלים?

דוד טל: אולי חצי מיליארד?

נסים זאב: חצי מיליארד.

נסים זאב: ברקע התמונה של אותו מסכן שעומדים לפטר אותו, וכאילו זה בא על חשבון חברת "בגיר".

נסים זאב: אין יותר שטנה והסתה מזה כנגד התנועה, ולצערי, רבים מהחברים פה שותפים לאותה הסתה של דעת הקהל.

נסים זאב: אני מבין, נלחמים נגד התנועה שלנו, אבל יש גבול להתבזות ולזילות בכל דבר, בכל נושא שהוא רציני.

נסים זאב: סיעת ש"ס באמת עשתה כמיטב יכולתה בנושאים החברתיים – בנושא הבריאות, בנושאי רווחה, בנושאי פנים.

נסים זאב: הלוא כולם מדברים על קריסה של כל המערכות, על הרשויות המקומיות שקורסות.

נסים זאב: אז מה מצפים?

נסים זאב: ששר הפנים יעמוד מנגד ויראה איך שכל הרשויות באמת קורסות?

נסים זאב: יש החמרות בדרישות מהרשויות המקומיות שלא לוותר לחייבים.

נסים זאב: לפני כמה שנים היו ועדות שהיו פוטרות אנשים מתשלומים בגין חוב ארנונה או חובות אחרים.

נסים זאב: הוועדה המיוחדת היתה דנה בזכאותן של משפחות שבאמת אין ביכולתן לשלם.

נסים זאב: הוועדה הזאת לא מתכנסת כבר חודשים רבים, וההוצאות לפועל והתביעות המשפטיות כנגד מאות אלפים, אני לא מגזים – אם בירושלים יש עשרות אלפים, אני מניח שבארץ יש אולי מאות אלפי תביעות נגד משפחות – שנדרשים לשלם סכומים שהם אינם יכולים לעמוד בהם.

נסים זאב: אני לא מבין, זו קטסטרופה.

נסים זאב: אני חושב, שקודם כול צריכים לדרוש, וכבר דיברתי עם שר הפנים בעניין הזה, שאותה ועדה שבעבר קראו לה "ועדת פטור", "ועדת הנחות מארנונה", שיהיו לה הסמכויות שהיו לה בעבר, ומקרים חריגים, של משפחות עם בעיות כלכליות קשות או בעיות רפואיות קשות, יתחשבו בהן.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להמחיש לך: כשמדובר בבעל חנות שנאלץ לסגור את חנותו למעלה משנה וחצי או שנתיים – וזה מקרה שהובא לידיעתי – ואומר, אין לי אפשרות לפתוח את החנות כי אני לא בריא, הלוואי שיכולתי לפתוח, אפילו סתם, ללא רווחים, הייתי בא ופותח, אבל אני לא מסוגל.

נסים זאב: אפשר לתבוע מאדם כזה עשרות אלפי שקלים ארנונה כשהחנות סגורה בגין מצב בריאותו?

נסים זאב: הוועדה הזאת היו לה פעם הסמכות והכוח להחליט, והיו נותנים 50% הנחה, יותר או פחות, לפי המצב הכלכלי.

נסים זאב: אבל היום אין סמכות כזאת, ולכן אני חושב שהדבר הזה חמור במיוחד.

דוד טל: אתה אומר, אדוני, לתת את האפשרות והגמישות כפי שהיו בזמנן, שכל עיר תקים את הוועדה ותיתן לה סמכות לקבוע את הפטור מארנונה או מחיקת חובות, חובות אבודים, ולא לכבול את ידיהם של חברי המועצה וראש העיר?

נסים זאב: כן.

נסים זאב: אגב, התקנות החדשות של משרד הפנים אומרות שיהיו שתי ועדות: תהיה ועדה ציבורית ואחרי זה ועדה מקצועית.

נסים זאב: הוועדה הציבורית, שבה חבר גם גזבר העירייה, זאת אומרת, זו לא רק ועדה ציבורית, היא ממליצה לוועדה המקצועית.

נסים זאב: יש צוות מקצועי, יחד עם מבקר העירייה, שיושב ורואה אם שיקול הדעת של אותם אנשי ציבור הוא באמת ראוי, הוא ענייני, הוא לגופו של עניין, או שהוא נובע מקרבה כלשהי או מאינטרס לעזור לפלוני אלמוני.

נסים זאב: אם הוועדה, שיש בה גם עורך-דין, וחבר בה גם מבקר העירייה, מתרשמת שהוועדה הציבורית החליטה משיקול ענייני, הם מאשרים את זה למעשה, וההחלטה היא סופית.

נסים זאב: לא יעלה על הדעת שלא תהיה סמכות מסוג כלשהו לוועדה כלשהי לדון בסוגיות הקשות האלה.

דוד טל: אם מותר לי להוסיף, הרי זה לא צריך להיות מענייננו ולא מעניין הממשלה והמדינה, משום שאם רשות מקומית מחליטה, כמו בדוגמה שאני נתתי, למחוק דבר כזה או אחר – – –

נסים זאב: יש מגבלה.

דוד טל: אני יודע שיש מגבלה.

דוד טל: אני אומר שזה לא צריך להיות מענייננו, משום שממילא הרשות עושה את זה בידיעה שיחסרו לה מזומנים בקופה.

דוד טל: אבל היות שהיא יודעת שפלוני מצבו קטסטרופלי, היא מוצאת לנכון מבחינה חברתית לעזור ולסייע, הגם שזה יכול להוריד מהכנסותיה.

נסים זאב: בהחלט, אדוני.

נסים זאב: הבהרת נכון.

דוד טל: תודה רבה, אדוני, בנושא הזה.

דוד טל: יש לך עוד נושא.

נסים זאב: בנושא הדתי:

נסים זאב: אני חושב שטוב שסוף-סוף הנושא נכנס לבסיס התקציב, ולא שכעניים בפתח, בכל פעם ופעם, כמעט מדי חודש בחודשו היינו צריכים כולנו להירתם למערכה, לבקש מהאוצר שאולי בכל זאת יעשו עמנו חסד – – –

דוד טל: – – – ויכריזו כאן מעל גבי הדוכן קבל עם ועדה, קבל כל עדת בני ישראל, שנתנו לחרדים ככה וככה.

נסים זאב: – – – החרדים כל הזמן מקבלים.

נסים זאב: זאת אומרת, כל מה שקשור למגזרים אחרים, זה נמצא בבסיס התקציב ואין פה שום סחיטה, אבל החרדים צריכים לקבל תמיד במידת החסד והרחמים.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, זה קיים גם בהקצאת שטחים למוסדות ציבור.

נסים זאב: כל מה שקשור לממלכתי והרשמי, דתי, לא דתי, לא משנה, בתוכנית בניין ערים תמיד יש הקצאת שטח לבניית בתי-ספר וגני-ילדים למגזר הממלכתי.

נסים זאב: כאשר מדובר במוסדות לחרדים, תלמודי-תורה וכדומה, זה בא לוועדת איתורים.

נסים זאב: תמיד היתה ביקורת קשה, ובצדק לכאורה, שההקצאות בוועדת האיתורים הן רק לחרדים.

נסים זאב: מדוע רק לחרדים?

נסים זאב: מדוע החילונים לא מקבלים?

נסים זאב: הרי האבסורד הוא כל כך גדול ונראה לעין.

דוד טל: וזועק לשמים.

נסים זאב: בית-ספר רגיל מקבל 10-7 דונמים, וכשמדובר בבית-ספר חרדי מדובר על 2.5-2 דונמים, ומשרד החינוך בקושי מוכן לאשר תוכנית להקמת בית-ספר במגרש כה מינימלי, אבל הוא חייב לבוא לוועדת איתורים, כי פה מי שצריך לממן את הבינוי זה לא משרד החינוך שממונה על הנושא, אלא אותה עמותה.

נסים זאב: אגב, זה קיים גם במגזר הערבי.

נסים זאב: קראתי לפני כשבועיים-שלושה שבועות את רשימת בתי-הספר במגזר הערבי – כדי לצמצם את הפערים הקיימים בחינוך בנושא הזה.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך, שבתי-הספר הערבים – הם עצמם גם מקימים את מוסדותיהם.

נסים זאב: הם דואגים לבינוי, להקצאת השטח, וכל הדרישה להשוואה היא לקבל את השוטף ב-75%.

נסים זאב: גם לזה שרת החינוך מתנגדת, ושר החינוך לשעבר יוסי שריד התנגד, וכולם צועקים "כולנו בעד שוויוניות".

נסים זאב: הרי זה מן השפה ולחוץ וזה פשוט לעג לרש.

נסים זאב: עוד דבר הייתי רוצה לומר, ברשותך, אדוני היושב-ראש.

נסים זאב: כשבאים ומקימים קול זעקה כנגד הממשלה, שאין לה מדיניות ואין תקציב ולא דואגים לעניים ולשכבות החלשות, ולכולם יש ביקורת, וביקורת קשה, שוכחים בעצם מה המניעים ומדוע מדינת ישראל הגיעה למצב כל כך קשה, ששנים רבות לא היינו בו, כאשר מפעלים נסגרים ועסקים קטנים נסגרים – עשרות אלפי עסקים קטנים נסגרו השנה.

נסים זאב: אי-אפשר להתעלם מכך.

נסים זאב: יש פחות הכנסות למדינת ישראל.

נסים זאב: 20,000 מפעלים קטנים נסגרו.

נסים זאב: אם הגענו למצב שמפעל "בגיר" עומד להיסגר, ויש שם למעלה מ-1,000 עובדים, ומדברים על פיטורים של 750, אני רואה בזה מצב קטסטרופלי, ואני רואה שעוד מפעלים רבים ייסגרו והמצב הכלכלי ילך ויחמיר.

נסים זאב: אני חושב שהדבר נובע מכך שאנחנו, בתחרות הכלכלית והמסחרית – מעבר לאינתיפאדה, שבאמת גרמה פה לחורבן שלם בכלכלה הישראלית ובכלכלה העולמית, ועובדה שמה שקרה בספטמבר 2001 בארצות-הברית השפיע על הכלכלה העולמית – זנחנו את העבודה העברית, כפי שקראנו לה פעם, או עבודה כחול-לבן.

נסים זאב: זו אינה קיימת עוד, ומביאים סחורה מבחוץ, למשל מסין, כי בסין כוח-האדם זול מאוד ומשתלם להביא משם את כל הביגוד, ההנעלה, את כל הסחורה, ועדיין של בעלי החרושת הרווחים הרבה יותר גדולים.

נסים זאב: לכן זה לא שהבעלים של "בגיר" מחר בבוקר מפסיק לייצר ולמכור, אלא הוא יעשה את זה בשיטות אחרות, שיהיו לו הרבה יותר רווחיות.

נסים זאב: הוא לא צריך את העבודה העברית פה, הוא לא צריך את העובדים הישראלים פה, שעולים לפחות כפול ממה שעולה לו להפעיל אדם בסין, עם כל הטרחה וההוצאה המרובה של הוצאת המוחות לשם.

נסים זאב: בכל זאת זה יהיה לו זול ב-50% לפחות.

נסים זאב: המדיניות פה צריכה להיות ברורה.

נסים זאב: כי אם אנחנו רוצים באמת לגבות את אותם מפעלים, אם אנחנו רוצים שיהיה ייצור במדינת ישראל, לפחות למדינת ישראל – אני כבר לא מדבר על ייצוא לעולם או למדינות אירופה, אבל לפחות לעצמנו – צריך שהממשלה תשתתף ותחזק את אותם מפעלים, או שאנחנו אומרים שיש שוק חופשי.

נסים זאב: אם נלך במדיניות הזאת, אדוני היושב-ראש, לא יישארו פה מפעלים.

נסים זאב: אנשים פשוט יברחו מהארץ, כי לא תהיה להם עבודה, לא יהיה להם לחם לאכול.

דוד טל: אני רק רוצה לתקן את אדוני: זה לא פי-שניים, מפני שבסין לא מרוויחים 350 דולר בחודש אלא 60-50 דולר, וזה יוצא פי-חמישה, פי-שישה, פי-עשרה.

נסים זאב: אתה מדבר על כוח העבודה.

נסים זאב: אני מביא בחשבון גם את העלויות הכרוכות בכך שאותו מומחה או אותם מוחות צריכים ללכת לסין ממדינת ישראל, ואז העלות גבוהה יותר.

דוד טל: תודה רבה.

נסים זאב: אני רוצה להוסיף משפט לגבי הרכבת הקלה.

דוד טל: זה לא בסדר-היום.

דוד טל: אבל תאמר כמה מלים.

נסים זאב: מאוד מגוחך לדעתי להפעיל מסילת ברזל פרטית על-ידי בעלי זיכיון.

נסים זאב: החוק מסמיך פקיד של החברה להטיל קנסות או פיצויים כספיים על מי שנוסע ללא כרטיס וגם קובע הוראות מפורטות בדבר הגשת ערר על החלטת הפקיד, ואפשרות גביית התשלום באמצעות ההוצאה לפועל.

נסים זאב: אני חושב שטוב היה אם מדינת ישראל היתה מאמצת את כל הנושא של הרכבת הקלה כפי שהיא עושה ברכבת הבין-עירונית.

נסים זאב: לדעתי, לפחות שנה או שנתיים הנושא הזה היה צריך לנסוע על המסילה הבטוחה של הממשלה, בגיבוי של הממשלה, ואולי יותר מאוחר להוציא את זה להפרטה לשוק החופשי.

נסים זאב: אני מאמין שיש הרבה שתומכים בדעה הזאת.

נסים זאב: אנחנו עושים לעצמנו אולי קצת חיים יותר קלים ומנסים להעביר את זה ישר לידיים פרטיות.

נסים זאב: אני מאוד חושש שאולי בהתחלה זה יהיה טוב, אבל השירות שנקבל בסופו של דבר יהיה הרבה פחות טוב, כי חברות פרטיות בשירות הציבורי במדינת ישראל, לפחות, עוד לא הוכיחו את עצמן.

נסים זאב: לכן אני חושב שדבר זה מחייב בדיקה ומחשבה נוספת.

נסים זאב: תודה, אדוני היושב-ראש.

דוד טל: תודה רבה, אדוני.

דוד טל: חבר הכנסת משעני, קראתי בשמך ולא היית, אבל אדוני יוכל לנצל את זמנו.

דוד טל: בבקשה.

מרדכי משעני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת זאב, אני רוצה להעיר הערה לדבריך האחרונים.

מרדכי משעני: זה נכון שהמצב האובייקטיבי קשה מאוד.

מרדכי משעני: זה נכון שהאינתיפאדה מביאה לתוצאות לא קלות בנושא הכלכלי.

מרדכי משעני: זה נכון שיש משבר עולמי בענף ההיי-טק.

מרדכי משעני: זה נכון שגם מה שקרה בספטמבר משפיע על השוק העולמי.

מרדכי משעני: אבל מנהיגות כלכלית נבחנת בימים קשים דווקא, ולא כשהכול בסדר.

מרדכי משעני: כשהכול בסדר אולי לא צריך שר אוצר, מספיק אולי אפילו מנכ"ל של משרד אוצר.

מרדכי משעני: יתירה מזו, במקרה שלנו דווקא מהממשלה הזאת הייתי מצפה שתעשה הרבה דברים, משום שהיא קמה שישה חודשים אחרי פרוץ האינתיפאדה.

מרדכי משעני: היא קמה אחרי שפרץ משבר ההיי-טק.

מרדכי משעני: לכן היא לא יכולה לבוא ולומר: אבל המצב קשה.

מרדכי משעני: בשביל מה יש לנו ממשלה?

מרדכי משעני: בשביל לבוא ולהגיד, רבותי, המצב קשה?

מרדכי משעני: מילא, אם היא היתה אומרת שהמצב קשה ונותנת דוגמה איך היא מתייעלת, איך היא מקצצת.

נסים זאב: אין לה כלים להתמודד.

מרדכי משעני: אין לה כלים להתמודד?

מרדכי משעני: שתלך הביתה, בכל הכבוד.

מרדכי משעני: מה זה להגיד שלממשלה אין כלים להתמודד?

מרדכי משעני: מחר היא תגיד גם על הביטחון אותו דבר.

מרדכי משעני: אתה תסכים?

מרדכי משעני: אני לא אסכים.

מרדכי משעני: אם ממשלה אומרת, אין לי כלים להתמודד, שתלך הביתה; או שתיצור את הכלים, או שתחפש את הכלים, ויש כלים, אני מאמין.

מרדכי משעני: אתה יודע כמוני איך שולטים פה בעלי ההון, ובהם לא נוגעים.

מרדכי משעני: אם זאבי מקבל 782 מיליון דולר, שזה 3 מיליארדי שקל – זה כמעט כל הקיצוץ בתקציב שאנחנו מדברים עליו.

דוד טל: חבר הכנסת משעני, אם אפשר בלי להציג שמות פרטיים או משפחתיים.

מרדכי משעני: מה, זה סוד מדינה?

דוד טל: לא.

מרדכי משעני: זה היה כתוב בכל העיתונים.

דוד טל: זה היה כתוב, אבל יש לנו תקנון ואנחנו צמודים לתקנון.

דוד טל: אני לא יכול כרגע לזכור את הסעיף, אבל אין מזכירים שמות של אנשים.

דוד טל: אתה יכול לדבר באופן כללי על הנושא הזה.

מרדכי משעני: לא אחזור על השם שלו.

מרדכי משעני: כשבנק מסוים נותן הלוואה כזאת של 3 מיליארדים, ועכשיו כל העולם מחפש איך לקבל את הכסף חזרה, אתה אומר לי שאין מקורות?

מרדכי משעני: איך יכול להיות שאין מקורות?

מרדכי משעני: חסרים מקורות?

מרדכי משעני: הרי שנינו באותה עמדה בנושא של בעלי ההון ובנושא של הירידה על החלשים.

מרדכי משעני: תיכף אתייחס לכמה חוקים שבאים בנספח לחוק ההסדרים, שהיום אנחנו דנים בהם, וחלק מהם באים לפגוע בחלשים, כמו למשל בסניגוריה הציבורית.

מרדכי משעני: אני לא יודע אם אתה השתתפת בדיון שקיים פה יושב-ראש ועדת החוקה עם ראש הסניגוריה הציבורית, שבא ואמר, אדוני היושב-ראש, שהיום הנגישות למשפט הוגן קשה מאוד.

מרדכי משעני: משום שאדם שאין לו היכולת – במשפטים פליליים אנחנו מדברים – כשאין לו עורך-דין, התוצאה קשה; ועשו סקר בעניין.

מרדכי משעני: יותר מזה, הוא אומר, שגם כשאדם לוקח עורך-דין, יש הבדל עצום בין מי שיש לו כסף ולוקח עורך-דין או סוללת עורכי-דין, ומקבל תוצאה לגמרי אחרת, גם אם העבירה היא אותה עבירה, גם אם הנסיבות דומות, לעומת מי שאין לו כסף ומסתפק בעורך-דין פחות טוב.

מרדכי משעני: זו אחת הדוגמאות.

מרדכי משעני: עכשיו זה הזמן לפגוע באלה דווקא?

מרדכי משעני: בזה צריך לקצץ?

מרדכי משעני: זו היתה הערה כללית.

מרדכי משעני: כבר אמרנו את זה היום בדיון על חוק ההסדרים, ונגיד את זה עוד פעם בעניין של התקציב.

מרדכי משעני: אני אומר לך בכנות, אתה יודע מה השקפתי ומה דעותי לגבי ש"ס ולגבי מה שאתם עושים.

מרדכי משעני: אבל שמחתי כשדווקא אתם ישבתם פה יחד אתנו, גם בוועדות וגם פה במליאה, ותקפתם את התקציב משום שהוא פוגע בחלשים.

מרדכי משעני: אי-אפשר היום לבוא ולומר, ואני לא אומר את זה, חס וחלילה, באיזו כוונה אליכם, אבל אי-אפשר היום לבוא ולומר, כיוון שהמצב קשה אין ברירה, אנחנו נאלצים לתמוך בתקציב.

מרדכי משעני: כבר אמרתי מה דעתי.

מרדכי משעני: אני חושב שמוטב היה לו הממשלה לא היתה מגישה היום את התקציב.

מרדכי משעני: היא היתה לוקחת לה עוד חודש, עוד חודש וחצי, עד 31 במרס, ומתכוננת ומכינה עצמה ומביאה תקציב אחר, משום שהיום, אדוני, אני לא יודע אם שמעת בחדשות של הערב, הנתונים של חודש ינואר באשר להכנסות ממסים – וזה לא גבייה, אני מדבר על הכנסות; גבייה זה סיפור אחר, זה האם אתה גובה – הם שפשוט אין הכנסות.

מרדכי משעני: אם שמתם לב כמה החזרים לעצמאים יש.

מרדכי משעני: את זה שר האוצר לא צפה.

מרדכי משעני: אני צפיתי את זה כמי שהיה עד לפני שנה בעל מקצוע חופשי.

מרדכי משעני: הבנתי שזה הולך לקרות.

מרדכי משעני: כל אחד דיבר על זה בשוק.

נסים זאב: החזרים משנה קודמת?

מרדכי משעני: בוודאי.

מרדכי משעני: המשכנו לשלם מקדמות בשיעור של השנה הקודמת, משום שלא רצינו להוריד.

מרדכי משעני: אמרנו, אם בכל זאת יעלו אז שלא נחטוף קנסות, ושילמנו.

מרדכי משעני: אבל כשהגיע סוף השנה וכל אחד עורך את החשבון הסופי, הוא רואה ששילם יותר מדי, ואז באה המכה הגדולה של ההחזרים.

מרדכי משעני: החזרי ענק.

מרדכי משעני: זה הולך ונעשה גרוע יותר ויותר, כך שברור לגמרי שיהיה צורך בקיצוץ נוסף, ומה אז יהיה?

מרדכי משעני: אם את השבר הזה אנחנו עוברים עכשיו, מה יהיה בעוד חודש, בעוד חודשיים, בעוד שלושה חודשים, כשיבוא שר האוצר הנה ויגיד, רגע, צריך לקצץ עוד 6 מיליארדים?

מרדכי משעני: אז עוד הפעם הוא יקצץ לחלשים – – –

דוד טל: לי, אדוני, אין שום ספק שיצטרכו לקצץ לפחות 4-5 מיליארדים.

דוד טל: אלה דברים שאמרתי לשר האוצר כבר לפני כחודשיים, כמדומני, כשנשאתי ב"גני התערוכה" נאום בנושא חוק הפנסיה.

דוד טל: היו שם שר האוצר ויושב-ראש ההסתדרות, ואמרתי לשר האוצר, שאין לי ספק שיהיה צריך להגיע לפחות ל-10 מיליארדים, אם לא ליותר, כי גם האומדנים שאדוני ציין לגבי הגבייה וההכנסות הנוספות, מעבר להחזרים שיצטרכו לתת, גם אומדן הגבייה היה כל כך גבוה – כשדיברו על 6% צמיחה או קצת יותר, אז דיברו על 75 מיליארד שקלים הכנסות.

דוד טל: ההערכה שלהם, כמדומני, היתה 83 או 95 מיליארד, וזה דבר שהיה מופרך מיסודו, משום שבצמיחה כזאת אי-אפשר להגיע לסכומים כאלה.

מרדכי משעני: נכון.

מרדכי משעני: לכן אני חושב שאולי מן החוכמה וההיגיון הכלכלי היה לחכות.

מרדכי משעני: לא נורא.

מרדכי משעני: אפשר לנסוע לארצות-הברית גם בלי תקציב.

מרדכי משעני: אני בכלל חושב שאנחנו צריכים לעשות רוויזיה בכל הנושא של התקציב, כי כך קשה לנהל עניינים, בעיקר לאור חוק ההסדרים וכל הדברים שנלווים אליו.

מרדכי משעני: אפשר היה לחכות עוד חודש, עוד חודש וחצי, להכין, להתכונן, לבדוק אולי יותר טוב את הנתונים ולהביא משהו אחר.

מרדכי משעני: אני חושב, אדוני, שאם יש משבר ומצב חירום, במצבי חירום עושים צעדי חירום.

מרדכי משעני: צעדי חירום זה לא מתכונת כלכלית קבועה, אלא צריך לעשות דברים יוצאים מגדר הרגיל.

מרדכי משעני: אני חשבתי על כמה דברים, אבל אינני רוצה לפרוס אותם כאן, משום שתיכף תקום צעקה גדולה, בעיקר של בעלי ההון והכלכלנים.

מרדכי משעני: אני חושב שכן צריך לעשות צעדים יוצאים מגדר הרגיל, אולי אפילו במקום לקצץ, כדי שלא לפגוע בשכבות החלשות, למצוא מקורות הכנסה.

מרדכי משעני: אני סתם זורק רמז: למשל בנושא של החזר חובות.

מרדכי משעני: צריך לחשוב גם על הכיוון הזה.

מרדכי משעני: הלוא חלק גדול מהתקציב זה החזר חובות.

מרדכי משעני: אפשר גם לחשוב על זה, לא יקרה אסון גדול, אם זה מצב חירום כלכלי.

מרדכי משעני: אבל אף אחד לא חושב על זה.

מרדכי משעני: עכשיו לענייננו.

מרדכי משעני: אני רוצה להתייחס לחוק לתיקון פקודת הרוקחים, ואגיד לאדוני מדוע, משום שזה סימפטום או דוגמה לאיך מנצלים תקציב וחוק הסדרים כדי להביא משהו שאני לא יודע מה בינו לבין השגת יעדי התקציב.

מרדכי משעני: חוק ההסדרים במשק המדינה כוונתו לעשות תיקוני חקיקה כדי להשיג את יעדי התקציב.

מרדכי משעני: אני לא יודע מדוע נכנסה פה פקודת הרוקחים.

מרדכי משעני: אני גם חושב, שעצם ההסכמה של האוצר להפריד את החוק הזה ולהעביר אותו לוועדת העבודה, ולא לוועדת הכספים, זה כבר אומר דורשני, ואני באמת לא יודע, אדוני, מה עומד מאחורי הרצון של משרד האוצר להעביר את התיקון הזה מהר עכשיו עם חוק ההסדרים.

מרדכי משעני: הרי אפשר היה לעשות את זה גם בעוד חודש, בעוד חודשיים.

מרדכי משעני: הרי כשממשלה רוצה להעביר חוק, היא יכולה להעביר אותו מהר מאוד גם בלי חוק ההסדרים.

מרדכי משעני: ואגיד לאדוני למה.

מרדכי משעני: אדוני יושב בראש ועדת העבודה והרווחה – כל הגורמים המקצועיים מתנגדים להצעת החוק הזאת של מכירת תרופות ללא מרשם שלא בבתי-מרקחת.

מרדכי משעני: מתנגדים.

מרדכי משעני: קמה ועדה מקצועית שקבעה חד-משמעית, שתרופות ללא מרשם יימכרו אך ורק בבתי-מרקחת.

דוד טל: הוועדה הזאת היא ועדת-הלקין?

מרדכי משעני: כן.

מרדכי משעני: אבל אני לא רק מסת

מרדכי משעני: מך על הוועדה, אלא אני רוצה לקרוא לכם מכתב של מנכ"ל משרד הבריאות לפרופסור הלל הלקין, שעמד בראש הוועדה, והוא כותב לו כך: "הנדון: דוח הוועדה, רגולציה של תרופות ללא מרשם.

מרדכי משעני: ברצוני להודות לכם על העבודה המקיפה וההמלצות המקצועיות.

מרדכי משעני: אני מאמץ את מסקנותיכם והמלצותיכם.

מרדכי משעני: הדוח ישמש לנו כלי בניסיון למתן את גזירות חוק ההסדרים".

מרדכי משעני: כך אומר מנכ"ל משרד הבריאות, כך אומרת ועדה מקצועית.

מרדכי משעני: ולמרות זאת ובכל זאת משרד האוצר מתעקש על הצעת החוק הזאת, כשכולם אומרים שהדבר לא יוזיל את המחיר.

מרדכי משעני: לו היה הדבר מביא להוזלת המחירים לא הייתי עומד כאן.

דוד טל: אנשי האוצר סבורים שזה יוזיל את המחיר ב-30%.

דוד טל: לי אישית נתנו דוגמה מאנגליה, ששם ביקר, כמדומני, שר הבריאות הנוכחי בימים האחרונים.

דוד טל: נאמר לי שהוא ראה שם בצורה ברורה, ונתנו לו דוגמאות, שהמחירים ירדו בצורה דרסטית – ב-30%.

דוד טל: אם אכן זו היתה הירידה, אדוני צריך להודות שזו ירידה משמעותית.

מרדכי משעני: אם אכן זו היתה הירידה.

מרדכי משעני: אם הירידה הזאת היא ירידה קבועה, אולי זה נכון.

מרדכי משעני: אבל אני אומר שוב, ואני נוטה, כיוון שאני לא מקצוען בדברים האלה, במקרים האלה לבחון את הדברים ואת האמירות של אנשי המקצוע, ואנשי המקצוע אומרים חד-משמעית, אדוני, שהצעד הזה לא יוזיל.

מרדכי משעני: אבל יותר מזה, אדוני.

מרדכי משעני: נניח שהיינו אומרים: אבל הציבור רוצה את זה; הוא רוצה שהתחום הזה יהיה נגיש.

מרדכי משעני: סקר שנערך קבע, שגם הציבור לא רוצה את זה.

מרדכי משעני: יכול להיות שזה עניין של מנטליות, אבל למה שאנחנו נשנה לו עכשיו, אגב התקציב, את ההרגלים?

מרדכי משעני: בסקר הזה נמצא, נדמה לי, ש-60% מהציבור מתנגדים למכירת תרופות ללא מרשם שלא בבתי-מרקחת.

מרדכי משעני: לכן, אדוני, אני חושב שהדבר הזה בכלל לא היה צריך לבוא בגדר חוק ההסדרים.

מרדכי משעני: אין פה שום עניין של השגת יעדי התקציב.

מרדכי משעני: אני לא מבין מדוע בכל זאת התעקש האוצר להביא את זה.

מרדכי משעני: אני חושב שאנחנו צריכים להתנגד לזה.

מרדכי משעני: אני רוצה לעבור לחוק הביטוח הלאומי, תיקון מס' 46, בנושא שדיברנו עליו קודם, שדיבר עליו חבר הכנסת יאיר פרץ, שעמד בראש הוועדה שדנה בעניין הזה, ואני הייתי נוכח בישיבה.

מרדכי משעני: זה עוד סימפטום – אנשים אטומי לב, שיש להם מחשבות לגבי הציבור, שכל הציבור מנסה לרמות בכל עניין, בכל דבר, וכתוצאה מכך הם מנסים להכות בו מכות.

מרדכי משעני: החוק היום קובע 26 שבועות.

מרדכי משעני: אבל יתירה מזו, שמענו שגם היום, כשיש 26 שבועות להגיע לוועדה רפואית, לפעמים זה אורך זמן כפול, ואני רוצה לחדד את הדברים שאמר חבר הכנסת יאיר פרץ.

מרדכי משעני: שמעתי את זה במו אוזני מאנשי הביטוח הלאומי, שמתנגדים, דרך אגב.

מרדכי משעני: ישבה היועצת המשפטית, אני לא יודע מי עוד ישב מטעם הביטוח הלאומי, והם התנגדו להצעת החוק הזאת.

מרדכי משעני: הם אומרים, היום אנחנו לא מסוגלים לעמוד אפילו בשישה חודשים ועדה רפואית.

מרדכי משעני: אם נקצר לשלושה, אני לא יודע כמה זמן יעבור עד שנצליח להגיע.

מרדכי משעני: דרך אגב, זה אולי יגדיל אפילו את ההוצאה התקציבית.

מרדכי משעני: שאלתי כמה עולה רופא בישיבה של ועדה רפואית, והרי יצטרכו להוסיף הרבה יותר ועדות רפואיות אם ירצו לצמצם את פרק הזמן.

מרדכי משעני: זאת נקודה אחת.

מרדכי משעני: נקודה שנייה.

מרדכי משעני: מה היתה הטענה של האוצר?

מרדכי משעני: נציגת האוצר אמרה: אנחנו לא מוכנים שפתק של הרופא יהיה טוב ל-26 שבועות.

מרדכי משעני: פתק היא אמרה.

מרדכי משעני: היא לא אמרה אישור.

מרדכי משעני: יש לזה קונוטציה – פתקים כאלה, הכוונה לפתק מפוברק.

מרדכי משעני: אם הם לא נותנים אמון ברופאים שמוציאים אישורים כאלה, אינני יודע, אולי צריך לנקוט צעדים אחרים, אבל בוודאי לא צריך מהסיבה הזאת להכות באנשים.

מרדכי משעני: ודאי שלא.

מרדכי משעני: שמענו גם נתונים, נתונים ברורים, שאנשים לא מנצלים את זה.

מרדכי משעני: אילו באו ואמרו, תראו, כיוון שהחוק קבע 26 שבועות, תדעו לכם ש-90% מכל אלה שנפגעים בתאונות עבודה מנסים לנצל את כל 26 השבועות, ואז כנראה יש קשר כלשהו בין רופאים, בין נפגעים.

מרדכי משעני: עובדה, מנצלים.

מרדכי משעני: אם נוריד את זה ל-13 שבועות, לפחות ינצלו את המדינה פחות.

מרדכי משעני: אני הייתי מקבל את זה ומצביע בעד.

מרדכי משעני: אבל הנתונים היו פשוט הפוכים, אולי 6.5% מנצלים.

מרדכי משעני: אמר את זה חבר הכנסת יאיר פרץ.

מרדכי משעני: רק 6.5% מגיעים לשבועות האחרונים.

מרדכי משעני: מרביתם, יותר מ-50%, לא מגיעים אפילו למחצית התקופה.

מרדכי משעני: אם כן, למה לעשות את הדבר הזה?

מרדכי משעני: ולכן נאלצה הוועדה, כי לא היתה לה ברירה מבחינה טכנית, לאשר את 24 השבועות.

מרדכי משעני: אדוני היושב-ראש, אני מאוד מבקש ממך ומחבריך להמשיך לתמוך בעניין הזה.

מרדכי משעני: זו עוד הפעם דוגמה לכך שפוגעים דווקא בחלשים, במקום לעשות הפוך.

מרדכי משעני: אילו בא האוצר ואמר, אני רוצה לקצץ ובמסגרת הקיצוצים אני מקצץ פה ומקצץ שם, ופוגע גם בחלשים, אבל אני מנצל את חוק ההסדרים ולמשל אני בא לעזור לנפגעי המשכנתאות; אדוני לא היה נוכח, ישבנו בוועדת המשנה של ועדת החוקה – ודרך אגב, העניין הזה זז, וזז מצוין – ושם הסתבר לכולם שריבית הפיגורים שלוקחים הבנקים, אמר את זה נציג בנק ישראל, היא מעל ומעבר.

מרדכי משעני: מה הפתרון?

מרדכי משעני: הפתרון הוא חקיקה.

מרדכי משעני: אילו בא האוצר ואמר, אתה רואה, אני מכה פה, מכה שם, באמת המצב קשה, אבל מצד שני אני מנצל את חוק ההסדרים ובא לתקן עוולה שהיום כבר ידועה לכולם, ריבית הפיגורים, ואני קובע שהיא לא תהיה מעל סכום מסוים.

מרדכי משעני: או, למשל, אדוני, הוא היה עושה מעשה יותר גדול אילו בא וקבע, ריבית הפיגורים, שכר טרחה והוצאות לא ייגבו מסכום שלא הגיע זמן פירעונו.

מרדכי משעני: כי היום, אם אדם לקח משכנתה של 400,000 שקל, למשל, אבל הוא פיגר רק ב-50,000 שקל, לבנק מותר לממש את מלוא ההלוואה.

מרדכי משעני: כשהבנק מממש את מלוא ההלוואה, כשהוא מגיש את התיק ומבקש את כל 400,000 השקל, הוא מקבל ריבית פיגורים ושכר טרחה והוצאות לא רק על 50,000 השקל האלה שזמן פירעונם הגיע, אלא הוא מקבל על הכול.

מרדכי משעני: למה זה מוצדק?

מרדכי משעני: הרי בעצם כל התחשיבים הכלכליים אומרים שעוד לא היית צריך לקבל את זה בכלל, אז למה אתה צריך לקבל על זה הוצאות ושכר טרחה?

מרדכי משעני: אחד הדברים שנתקן בהצעת החוק שאנחנו מגבשים – – –

דוד טל: וגם שכר טרחה של עורכי-דין.

מרדכי משעני: אמרתי גם שכר טרחה של עורכי-דין.

דוד טל: זה עושק לאור היום.

מרדכי משעני: היום – ברור לגמרי.

מרדכי משעני: אילו בא משרד האוצר ועשה את הדברים האלה, יכול להיות שאפילו אני הייתי משתכנע.

דוד טל: היינו אומרים שיש פה איזונים.

מרדכי משעני: איזונים, בהחלט.

מרדכי משעני: אם אתה כבר משתמש בחוק ההסדרים כדי לעשות תיקוני חקיקה להשגת יעדי תקציב, ואני כבר אומר שיש הרבה תיקונים שאין להם שום קשר להשגת יעדי התקציב, אז לפחות תאזן על-ידי זה שתגיד לציבור, הנה, תראו, בתחומים אחרים, שאני יודע שיש בהם עוולות, אני מתקן.

דוד טל: חבר הכנסת משעני, אילו חבר הכנסת בשארה לא היה כאן, הייתי נותן לאדוני להמשיך לדבר.

דוד טל: אבל בוא תסיים, אני אתן לו לדבר, ולאחר מכן אני מוכן לתת לך לעלות שוב.

מרדכי משעני: אני כבר מסיים.

מרדכי משעני: אני אדבר על עוד נושא אחד ואני מסיים.

מרדכי משעני: הנושא האחרון שאני רוצה לדבר עליו הוא הניסיון של הממשלה לעשות תיקון, שהצעות חוק פרטיות שיש מאחוריהן הוצאה תקציבית, לא יוכלו לעבור בקריאה ראשונה, שנייה ושלישית אלא אם כן יהיה להן רוב מוחלט של חברי הכנסת.

מרדכי משעני: זה דבר מסוכן, זה דבר רציני מאוד, ולא יכול להיות שהוא יבוא אגב חוק ההסדרים.

מרדכי משעני: הדבר הזה מצריך דיון מעמיק.

מרדכי משעני: זו בעצם פגיעה באושיות הכנסת, באושיות הפרלמנט.

מרדכי משעני: אני חושב שאנחנו לא צריכים לתת לזה יד בשום פנים ואופן.

מרדכי משעני: תודה רבה, אדוני.

דוד טל: תודה רבה.

דוד טל: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, הקשבתי בקשב רב לחבר הכנסת משעני, אני חושב גם שהוא אמר דברי טעם, דבר שאי-אפשר להגיד על מה שהיה היום, כיוון שאנשים מדברים בצורה אוטומטית ואחר כך יצביעו בצורה אוטומטית, וזה משחק מכור.

עזמי בשארה: טוב שמנצלים בשעה מאוחרת כזאת את הכנסת כבמה ציבורית לפחות כדי להגיד דברי טעם.

עזמי בשארה: אדוני, אני חושב שהנושא העיקרי הוא הנושא של הגבלת החקיקה הפרטית בכנסת.

עזמי בשארה: אני חושב שזה כלי אומנם פופוליסטי, ואני לא משוחרי הפופוליזם, במיוחד בזמנים של משבר והסתה לאומנית וכו', שבהם דמגוגיה פוליטית יכולה להשתמש בו.

עזמי בשארה: זה קורה בכל חברה, אגב, אין פה שום דבר שמייחד את ישראל, במיוחד בזמני משבר, במלחמה.

עזמי בשארה: אבל בכל זאת לא כל דבר פופוליסטי או פופולרי הוא גם לא נכון, ולא תמיד אפשר לוותר על פופוליזם מול אליטיזם, דבר שיכול לאזן.

עזמי בשארה: אם היית עוזב, אדוני, את כל הדיונים של הכלכלה לזמני התקציב, בזמן שפקידי האוצר הם באמת אנשי המקצוע שמסבירים לנו מה אחוזי הצמיחה ומה ההכנסות הצפויות ואיך אפשר לתכנן משק, ונציגי העם במשך כל השנה אין להם מה להגיד, אז התקציב ייראה בצורה מסוימת מאוד, אדוני היושב-ראש.

עזמי בשארה: אני חושב שזה דווקא מכניזם שקיים במשך השנה לכל מיני בעיות של חוסר צדק חברתי, או של שכבות מסוימות באוכלוסייה שהן לא כל כך חשובות לנציגי האוצר, או לקואליציה השלטת, שדווקא אנחנו סוחטים את הרוב בכנסת על-ידי פופוליזם.

עזמי בשארה: סוחטים את הרוב בכנסת כי הוא יודע שזה נכון והוא לא יכול לברוח מעיני הציבור, ולכן הוא מצביע בעד אותם חוקים.

עזמי בשארה: אם הרוב הזה אחר כך רוצה להתבזות ולהצביע נגד עצמו, לסתור את עצמו באותה שנה, כפי שראש הממשלה ושר האוצר שלו עשו בחוקי הנגב, בחוק משפחות ברוכות ילדים וכו', שהם הצביעו נגד ממשלת ברק והצביעו נגד אחר כך בעד עצמם, ואחר כך עוד הפעם המשיכו והסכימו, אז שיבזו את עצמם.

עזמי בשארה: אלה אותם אנשים.

עזמי בשארה: תרבותם הפרלמנטרית היא כזאת.

עזמי בשארה: אתה לא יכול אחר כך לכבול את זה בחוקים.

עזמי בשארה: בעצם אומר לנו ראש הממשלה, תשמעו, אני חייב לעשות זאת בחוקים, אני איש לא רציני, אני לא יכול לשלוט בעצמי, לא יכול לשלוט ביצרי, לא יכול לשלוט במשך השנה בפזילה שלי לכיוון הציבור, תגבילו את עצמכם בחקיקה, כי אני חלש; כי אני חלש לא בתור שרון, אני חלש בתור ראש ממשלה, אני חלש בתור קואליציה; אני אצביע בעד, אחר כך אני אבטל.

עזמי בשארה: אז בואו נעזוב את כל הביזיון הזה ונגביל את עצמנו, הכנסת לא תחוקק.

עזמי בשארה: הוא רוצה שהפרלמנט הישראלי במסגרת דיונים בתקציבים שמוגשים בשתיים אחר חצות, שהריבון יגביל את עצמו מלהתערב בענייני צדק חברתי במדינת ישראל.

עזמי בשארה: אני חושב שאנחנו השתגענו, אדוני היושב-ראש.

עזמי בשארה: אגב, זו לא הפעם הראשונה שהכנסת דנה בנושא עקרוני כל כך אגב דיון בחוק ההסדרים.

עזמי בשארה: פשוט לא ייתכן.

עזמי בשארה: בכנסת אומרים "לא יעלה על הדעת", אני כל כך שונא את המושג הזה, שאני אומר לא ייתכן.

עזמי בשארה: כנראה כל דבר עולה על הדעת.

עזמי בשארה: איך כתב פעם דורון רוזנבלום?

עזמי בשארה: לא יעלה על הדעת אבל עולים עליה כל הזמן, אפילו משיגים את הדעת.

עזמי בשארה: אין גבול להידרדרות למטה, אדוני.

עזמי בשארה: נראה שהגבול הוא רק למעלה, זה הקדוש-ברוך-הוא.

עזמי בשארה: הוא שם לנו גבול למעלה.

עזמי בשארה: אין גבול למטה, אין גבול להידרדרות, ואין דיון רציני בכנסת על כך שמגבילים אותנו.

עזמי בשארה: הרי ממילא רוב החוקים אחר כך מסיימים אותם בחוק ההסדרים.

דוד טל: תראה מה קורה, מליאת הכנסת מלאה מפה לפה.

דוד טל: זאת ההתייחסות הרצינית לכנסת, לתקציב.

עזמי בשארה: אבל, אדוני, זו לא השנה הראשונה.

דוד טל: כן, אבל צריך להפסיק את זה.

דוד טל: גם אם ביזינו והורדנו את התדמית שלנו בעיני הציבור, הגיע הזמן לעצור את זה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, עמדו פה אנשים ודיברו על כאילו זמני הזוהר מלפני כמה שנים, כשהיו דיונים רציניים.

עזמי בשארה: אני זוכר שעמדו פה חברי כנסת וקראו שירה מספרי שירים בזמן הדיונים בתקציב.

דוד טל: אני אפילו למדתי תוך כדי כך שיר של אלתרמן בעל-פה.

עזמי בשארה: לכן אני לא חושב שזה העניין.

דוד טל: משהו שמתחיל ב"עננים על ראשינו הרוח איתן".

עזמי בשארה: העניין היותר-חשוב הוא, שאנחנו מגבילים את עצמנו בענייני חקיקה.

עזמי בשארה: הרי ממילא, אדוני, מה זאת החקיקה?

עזמי בשארה: א.

עזמי בשארה: חלק מהחוקים שעברו ביוזמה פרטית של חברי כנסת כן תיקנו עוול, כאשר חברי הכנסת האלה באו ומצאו כל מיני לקונות וכל מיני מכניזמים חשובים לתקן בעיות של חוסר צדק חברתי; ב.

עזמי בשארה: אנחנו בדרך כלל הצלחנו להעביר חוקים שאין בהם הוצאת כספים, שהם נוגעים לחוסר צדק שהיה בחלוקת כספים שקיימים או בחלוקת העוגה הלאומית, ולא בהוספת הוצאות, ששם הבעיה העיקרית.

עזמי בשארה: בנוסף, אדוני היושב-ראש, ברור שכולנו עובדים בזמן המשבר הזה כאשר הציפייה היא לצמיחה של 2% ואולי 1% – – –

דוד טל: ואולי חצי אחוז או אפס.

עזמי בשארה: אני חושב שתהיה צמיחה שלילית, כפי שבשנה שעברה היא היתה 0.5%, אף שצפו 3.5%.

עזמי בשארה: ואילו בשנת 2000, כשצפו 2.5%, הצמיחה היתה 6.5%, כי המשקיעים חשבו שבתקופת ברק יהיה שלום, ואחר כך הכול התבדה.

עזמי בשארה: הכול כל כך משורבב בתוכו.

עזמי בשארה: אנחנו עובדים במסגרת הזאת, אבל אני כן מסכים עם חברי הכנסת הפופוליסטים.

עזמי בשארה: בין הפופוליסטים האלה יש כמה אנשים שהם באמת לא פופוליסטים, רק שזו תווית שמדביקים אותה לכל אחד שמנסה לדבר בשם השכבות החלשות.

דוד טל: כדי להרתיע אותו מלדבר.

עזמי בשארה: יש כמה פופוליסטים, ללא ספק, במיוחד בעניינים מדיניים, אבל גם בכלכלה יש אנשים שמדברים שטויות.

עזמי בשארה: ועם זאת, יש אנשים שמדברים בשם שכבות ששלחו אותם לכנסת, והם מגינים על האינטרסים שלהן, וכנראה הדרך היחידה לעשות זאת היא במלחמה כוחנית בתוך הבית הזה בין סקטורים שונים.

עזמי בשארה: חלק מדברים באמת על שוד.

עזמי בשארה: קורה שוד, אדוני.

עזמי בשארה: בחיים שלי לא חשבתי, שהשוד הגדול, או שבכלל המושג הזה מתאים לבחורי הישיבות או הדתיים וכו'.

עזמי בשארה: אני לא חושב כך.

עזמי בשארה: יש לי גם עמדה בנושא.

עזמי בשארה: כל הנושא של ממלכתיות כתנאי להוצאה זה מין דבר שהוא משרידי כור ההיתוך שמניח פטריוטיזם כהנחת יסוד למתן זכויות, כאשר החרדים היו מחוץ למושג הזה, מחוץ למושג הממלכתיות, אבל גם הערבים.

עזמי בשארה: לכן הנושא של ממלכתיות לא כל כך קשור למדינה, אלא קשור עוד לכמה דברים אידיאולוגיים, לדעתי, שעיצבו את פני המדינה והיוו מין יסוד שעליו בנוי השבט שמחלק את הזכויות בין חבריו, כאשר אנחנו היינו מוצאים מתחום השבט.

עזמי בשארה: עכשיו אתם עושים מאמץ להתקבל בו, אדוני היושב-ראש, גם מבחינת השקפותיכם.

עזמי בשארה: אבל זה סיפור אחר, על זה אני לא רוצה להתעכב.

עזמי בשארה: אבל השוד האמיתי קורה בכך שמתפשטים ערכים של רווח קל, של גנבה ממש, ומדיניות מיסוי שלדעתי היא גזלנית.

עזמי בשארה: בעצם המיסוי במדינת ישראל הוא לא מיסוי על ההכנסה, הוא מיסוי על העבודה.

עזמי בשארה: כאשר המס קוראים לו "מס הכנסה" והוא צריך להיות מס הכנסה, ובעצם המס הוא על העבודה, כאשר כל מדיניות המיסוי, המיסוי הלא-ישיר שאינו תלוי בהכנסה אלא תלוי בהוצאה, כמו מס ערך מוסף וכו', מהווה מרכיב יותר חשוב מאשר בכל מדינה מערבית אחרת, כשאלה המסים הכי לא צודקים, כי הם לא הולכים לפי ההכנסה.

עזמי בשארה: כל מדיניות המיסוי הזאת משקפת חוסר צדק חברתי בחברה הישראלית, ומתפשטים בחברה הישראלית ערכי רווח מהיר, השתמטות מתשלום מסים, השתמטות מעשיית מה שצריך לטובת הכלל, וזה נכנס אפילו לציבורים של מעמד פועלים וכו', ואחר כך אנחנו שומעים על מזכיר ארגון מורים אשר מזייף תעודה בשביל הכנסות יתר, ומפקד משטרה וכו'.

עזמי בשארה: לדעתי, שם הדבר הדפוק העיקרי בחברה הישראלית, במקום שאין ערך לעבודה ואין ערך לעשייה לטובת הכלל, ויש רצון לרווח מהיר, ואתה רואה את השכר של המאיון העליון, ואתה רואה את ההתעשרות המהירה משוד הקופה הציבורית ומשוד העבודה של האנשים.

עזמי בשארה: אתה רואה את כל זה ואיך זה מתפשט כערכים בחברה הישראלית, ואחר כך באים ונטפלים לאנשים שצריכים סניגוריה ציבורית או מקצרים את התקופה להגשת דוח אחרי תאונה וכו'.

עזמי בשארה: אני חושב שקשה להאמין שזה מה שקורה, ואינני חושב שאפשר לפתור את זה במסגרת תקציב אחד בזמן משבר.

עזמי בשארה: אנחנו יכולים לנצל את הזמן רק בשביל להתלונן על המצב הזה, אבל זה מצב של מערכת שיוצרת חוסר צדק חברתי.

עזמי בשארה: הביטוח הלאומי מצוין, זו אחת הפנינות שהארץ הזאת יצרה, ללא שום ספק.

עזמי בשארה: זה חשוב, זה אפילו מפותח כמו בנורבגיה, נדמה לי, או משהו דומה לזה.

עזמי בשארה: אבל, אדוני, ביטוח לאומי מנופח אינו מסמן צדק חברתי אלא מסמן חוסר צדק חברתי.

עזמי בשארה: הוא בא לפצות על חוסר צדק חברתי, על מערכת כלכלית שיוצרת עוני ויוצרת אנשים שצריכים ביטוח לאומי, וכאן הבעיה.

עזמי בשארה: אנחנו אף פעם לא דנו בכנסת, הכנסת היא בכלל לא מסגרת לדיון, בכלל לא דנים בחברה הישראלית, לדעתי, זה שני עשורים לפחות, במדיניות החברתית-הכלכלית, מה שנקרא כלכלה מדינית, ובנושאים כמו פיננסים וכו'.

עזמי בשארה: מה האסטרטגיה, על מה מדברים, איך נוצרה כלכלה שיוצרת עוני, שצריך בעצם כל הזמן כשמדברים על חוסר צדק להתמקד במה שקורה עם הביטוח הלאומי, עם תשלומי הילדים, עם התשלומים לנכים וכו' וכו', כאשר אנחנו לא רואים איך בחברה הזאת ב-20 השנים האחרונות, כל המדיניות היא מדיניות של יצירת פערים, יצירת חוסר עבודה.

עזמי בשארה: אנחנו למשל לא מדברים על קונספציות – כמו אם יש מערכת שיוצרת מחוסרי עבודה, האם אפשר לקצר את ימי העבודה בשבוע, כפי שמדינות רווחה באמת דנות.

עזמי בשארה: צריכים להתחיל ליצור ערך של זמן חופשי לבני-אדם, שיעצבו את זמנם החופשי, שיעצבו את אישיותם.

עזמי בשארה: אלה לא נושאים לדיון.

עזמי בשארה: כל מה שאנחנו דנים בו זו מערכת חברתית אשר מבחינה צרכנית נראית כמו מדינה מפותחת – – –

דוד טל: חבר הכנסת בשארה, אתה מוכן לתת דוגמה או שתיים איך כלכלה יוצרת עוני?

עזמי בשארה: כן, אדוני היושב-ראש.

עזמי בשארה: אני חושב שכלכלה יוצרת עוני כאשר אין בה מדיניות מיסוי נכונה, כאשר ההפרטה הופכת להיות הדבר העיקרי, כאשר אין שום דבר שמגביל את השוק החופשי ואנשים בורחים מהשקעות במקום שיש בו כוח עבודה אשר עולה קצת יותר כסף למקומות שיש בהם כוח עבודה שעולה פחות כסף.

עזמי בשארה: כאשר דיבורים כמו פטריוטיזם שווים את הנעליים בעצם של ההון, שום פטריוטיזם של ההון.

עזמי בשארה: הוא מחפש את ההשקעות במקום שהוא מרוויח יותר, וכל הדמגוגיה על פטריוטיזם ועל לאומיות וכו' אינה שווה פרוטה אצלו.

עזמי בשארה: חשוב לו יותר ההון, ולא חשובים לו 10,000 מפוטרים או לא מפוטרים.

עזמי בשארה: הוא יחשוב איפה המקום שכוח עבודה יותר זול בו וישקיע בו, ואין שום הגבלות על כך במשק.

עזמי בשארה: מכיוון שכל המשק הולך בכיוון ההפרטה, והחוק של ההפרטה הוא רווח.

עזמי בשארה: אין חוק אחר שעושה רגולציה של הייצור בזמן הפרטה.

עזמי בשארה: זה מה שקורה בחברה הישראלית כבר שני עשורים, אדוני, כשהפער הזה הולך ומתרחב.

עזמי בשארה: אומנם יתרחב אתו הביטוח הלאומי.

עזמי בשארה: למה?

עזמי בשארה: כי הוא יוצר קורבנות כל הזמן, אז אנחנו נריב כל הזמן על הביטוח הלאומי.

עזמי בשארה: אף פעם לא דנו בצורה יסודית באסטרטגיה של הכלכלה המדיניות של הארץ הזאת, לאן היא הולכת.

עזמי בשארה: לדעתי, היא הולכת בכיוון הכי פרוע שאנחנו יכולים לתאר לעצמנו, ואחר כך אנחנו צריכים לדבר פה בשם המגזרים שבכוח צנטריפוגלי כזה מערכת הייצור משליכה אותם החוצה מהייצור.

עזמי בשארה: בגרמניה המערבית בתקופות דומות בשנות ה-70, כפי שאני זוכר, בתקופתו של הלמוט שמידט, כשעשו מעבר כזה, התחילו לדון בקיצור שבוע העבודה.

עזמי בשארה: אני זוכר איך הם עברו בשנות ה-70 לחמישה ימים בשבוע, אחר כך התחילו להפחית את שעות העבודה בכל יום בשבוע, ואני זוכר את כל הוויכוחים לגבי 30 שעות עבודה, 40 שעות עבודה וכו'.

עזמי בשארה: תאמין לי, זה גרם להם לפתח עוד יותר את כוחות הייצור שלהם, וגרמניה התפתחה עוד יותר מאז שנות ה-70.

עזמי בשארה: אבל ההון שחושב בצורה תאצ'ריסטית לא חושב כך.

עזמי בשארה: לכן הוא גם לא מסוגל להתפתח כמו הון שחושב על האנשים מסביב ועל הצדק החברתי שלהם ועל האפשרות לתת להם רווחה, כך שיוכלו לייצר במערכת יותר מפותחת.

עזמי בשארה: תודה רבה לך.

דוד טל: תודה רבה, אדוני.

דוד טל: חבר הכנסת משעני, בבקשה, אתה רוצה לסיים איזה נושא, או שאתה רוצה שאני אעלה ולאחר מכן אתה תעלה?

מרדכי משעני: אתה תעלה.

דוד טל: גברתי מוכנה להחליף אותי?

יהודית נאות: כן.

דוד טל: בבקשה.

יהודית נאות: אם מותר לי להעיר, שמעתי את הדיון שהתקיים פה – הוא היה מאוד מעניין – לגבי הביטוח הלאומי ונפגעי תאונות עבודה.

יהודית נאות: אני חושבת שיש צורך לבדוק את זה עד מחר.

יהודית נאות: בבקשה, אדוני.

דוד טל: תודה, גברתי.

דוד טל: אני אתייחס גם לנושא הזה, גברתי – – –

יהודית נאות: אין צורך בשעון, נכון?

דוד טל: לא, אין צורך, היות שהמליאה מלאה מפה לפה, כולם ישמעו אותי, אפילו נציג האוצר שיושב כאן.

דוד טל: גברתי היושבת בראש, חבר הכנסת משעני, הייתי רוצה להתייחס קודם כול לנושא של הגבלת החקיקה.

דוד טל: ראו, רבותי, אם החוק הזה יתקבל במדינת ישראל, ייווצר מצב אבסורדי.

דוד טל: כידוע, יש לנו שלוש רשויות: הרשות המבצעת, שממנה בעצם לא תימנע חקיקה.

דוד טל: תרצה הממשלה לחוקק, תביא לכנסת, וזה לא משנה אם העלות תהיה 2.5 מיליונים או 50 מיליון, או 80 מיליון.

דוד טל: עלה לי עכשיו רעיון בראש, שאם זה גם יגביל את הממשלה בחקיקה, אולי אני מוכן להתחיל לחשוב על משהו.

דוד טל: אולי.

דוד טל: זה רעיון שעלה לי כרגע.

דוד טל: נוצר מצב שהרשות המבצעת, קרי – הממשלה, תוכל לחוקק.

דוד טל: הרשות השופטת, מערכת המשפט, תוכל גם לחוקק.

דוד טל: קודם כול, היא בפני עצמה.

דוד טל: יש חקיקה שיפוטית, כך הם קוראים לזה, תוך כדי – – –

מרדכי משעני: אקטיביזם שיפוטי.

דוד טל: אבל יש לה נציג, יש לה אחות בבית המלך, כך זה נקרא, שר המשפטים.

דוד טל: הוא יושב ברשות המבצעת והוא יוכל להוציא מהכוח אל הפועל את כל מה שהרשות השופטת תרצה.

דוד טל: ואילו הרשות השלישית, שכשמה כן לא היא, הרשות המחוקקת, שזו הכנסת, היא לא תוכל לחוקק וממנה תימנע החקיקה, כשכולם בעצם מסכימים שהמשטר הדמוקרטי הוא משטר שבא לבטא את רצון העם, והריבון, כאמור, הוא הכנסת, לא הרשות השופטת ולא הרשות המבצעת.

דוד טל: הכנסת היא שצריכה לקבוע את סדר העדיפויות.

דוד טל: אמרו את זה חברי קודם, שמעתי אחד מהדוברים שהזכיר זאת, ואני רוצה קצת להרחיב, שבעצם הכנסת צריכה לקבוע את סדר העדיפויות הלאומי, החברתי, הכלכלי שלנו.

דוד טל: פעמים ממשלה אחראית עושה את זה, ואז אולי במידה מסוימת הכנסת לא צריכה לעשות את זה, מפני שהממשלה לא נותנת שייווצר ואקום והיא נכנסת ומבצעת.

דוד טל: היא קמה ועושה דבר.

דוד טל: אבל פעמים, חבר הכנסת משעני, נוצר מצב שיש לנו ממשלה חלשה – ואני לא רוצה להתייחס לממשלה זו או לממשלה אחרת, אני מדבר באופן כללי – שלא ממלאה את תפקידה, ממשלה, ולא נעים להשתמש בשעת לילה מאוחרת כזאת במלה, אימפוטנטית, חסרת כוח, היא לא עושה כלום, היא לא עושה דבר, ואז לא רק שאנחנו צריכים, אנחנו חייבים.

דוד טל: חברי הכנסת חייבים לחוקק חוקים.

דוד טל: מה, אני אשאיר את הממשלה הזאת שתתבדר לי ברוח מפני שהיא לא חושבת, שהיא לא מייצרת, שהיא לא יצירתית?

דוד טל: אני כמחוקק צריך להיכנס לזה, וכשאני רואה עוולות שלא מתוקנות על-ידי הרשות המבצעת, אני צריך לעשות את זה.

דוד טל: הממשלה היתה צריכה, לדעתי, להביא חוק פשוט, אפילו חוק ששנינו היינו שותפים לו, היוזמה היתה שלך ואני הצטרפתי אליה, בית "יד לבנים", שהיום במקרה עולה לי בראש כי ביקרתי בבית "יד לבנים" בראשון-לציון עם אחד השרים.

דוד טל: זה דבר פשוט, שיש לנו איזו חובה להגן על המשפחות של אלה שיצאו לגונן על המדינה הזאת ונפלו.

דוד טל: המשפחות האלה הקריבו את היקר מכול.

דוד טל: לא ניתן להן איזו פינה, איזה בית?

דוד טל: אנחנו מוציאים כל כך הרבה כספים, להן לא ניתן את האפשרות הזאת, שיהיה איזה בית כזה?

דוד טל: כשהממשלה לא עושה את זה, אין מה לעשות.

דוד טל: הכנסת חייבת לעשות זאת, חברי הכנסת צריכים לעשות את זה.

דוד טל: נוצר מצב אבסורדי, שאומרים לי בעצם: אל תחוקק, ואם תחוקק, תחוקק חוקים שעלותם עד 2.5 מיליוני שקלים.

דוד טל: עד 2.5 מיליוני שקלים במושגים של מקרו, של מדינה, חבר הכנסת משעני, אני חושב שזה לעשות צחוק מהעבודה.

דוד טל: אפילו בקייטנה של "אל המעיין" 2.5 מיליוני שקלים זה לא כל כך הרבה.

דוד טל: נוצר מצב, חבר הכנסת משעני, בלי לפגוע בכבודם המקצועי של אנשי האוצר, פקידי האוצר, הפקידות הבכירה והפחות-בכירה, כל אחד מהם, יהיה לו כושר ויכולת לשנות ולהביא לכאן דברים יותר מאשר לחבר כנסת, שהוא היה צריך עד שהוא נבחר לעבור כברת דרך, משום שהכושר והיכולת של נציג אוצר במשרד האוצר הם כאלה שקל לו יותר לשכנע את שר האוצר מאשר שאני אשכנע את שר האוצר, משום שמה לעשות, אני לא אקדמאי, והם כולם אנשי מקצוע, ויש בכוחם לשכנע את האוצר כך או אחרת ולהגיש לו הצעת חוק כזאת או אחרת, והוא יכול לאמץ אותה ולהביא אותה לכאן בשם הממשלה; ואילו אנחנו, כחברי כנסת, לא נוכל לעשות את הדבר הזה.

דוד טל: אני מסכים לדבריה, אף שלא שמעתי אותם בעצמי, אבל שמעתי את דבריו של חבר הכנסת אופיר פינס שהזכיר את חברת הכנסת גוז'נסקי, שלא יהיה לחברי הכנסת פה מה לעשות.

דוד טל: אם נבדוק מה חברי כנסת עושים – – –

יהודית נאות: ודאי שלא יהיה.

דוד טל: לא יהיה, בפירוש לא יהיה.

דוד טל: אפשר אולי לחשוב, היות שרבו החוקים, שכל סיעה תצטמצם במספר החוקים שהיא יכולה להגיש.

דוד טל: אני לא זוכר בדיוק כמה סיעת ש"ס יכולה להגיש.

דוד טל: אני חושב שסיעת ש"ס, על-פי המכסה שלה, יש לה שני חוקים בשבוע.

יהודית נאות: יותר, לנו יש שני חוקים.

יהודית נאות: אבל יש הבדל, לאופוזיציה יש יותר.

יהודית נאות: מה זה משנה מספר החוקים, משנה העלות התקציבית.

דוד טל: שלא יהיה שטף של חוקים.

יהודית נאות: לא כולם כרוכים בתקציב, לכן אתה צריך לסווג.

דוד טל: יכול להיות.

דוד טל: אני מקבל מה שגברתי אומרת.

דוד טל: אני חושב, חבר הכנסת משעני, אולי באמת ננסה לחשוב איך אנחנו נמנע מהממשלה גם לחוקק, ושלום על ישראל.

דוד טל: נגביל את החקיקה לכל השרים ולכל חברי הכנסת ולא נעשה דבר.

דוד טל: נעשה את העבודה מהבית, דרך האינטרנט, דרך המחשב.

דוד טל: כל מה שאתה רוצה לומר, תאמר דרך המחשב, זה ייכנס לפרוטוקול הכנסת, יעבור ב"דברי הכנסת", הנכדים שלך או הנינים שלך יוכלו יום אחד לבוא ולהוציא את "דברי הכנסת" ולקרוא את הדברים האלה.

דוד טל: לכן אני סבור, עם כל הכבוד, גברתי היושבת בראש, שהדבר הזה לא נכון, לא ראוי ולא טוב שיקרה לנו כאן בכנסת, מפני שנשמת אפו של בית-המחוקקים היא החקיקה עצמה.

דוד טל: מה ההגבלה מוכיחה לנו?

דוד טל: שיש ממשלה שאין בכוחה למנוע את זה, מפני שאם יש ממשלה שיושבת על בסיס רחב והיא סבורה שחוק מסוים שחבר כנסת כזה או אחר מציע, שהוא לא נכון, ואפילו אולי הוא נכון אבל לא מתאים לה בשעה כלכלית כזאת, היא יכולה להפיל אותו, היא יכולה לדחות אותו, היא יכולה להעלות אותו בעוד שנה או בעוד שנתיים, לכשירווח.

דוד טל: אבל המשמעות היא שהממשלה אומרת: אין לי כוח אפילו למנוע בצורה כזאת, אז אני אשתמש בכוח השלטוני שלי כדי לדרוס אפילו את הדמוקרטיה.

דוד טל: הדמוקרטיה הזאת, חבר הכנסת משעני, גברתי היושבת בראש, תהיה בסוף לא דמוקרטיה, אלא "דמוחארטה".

דוד טל: גברתי, אני רוצה לומר כמה דברים בנושא שהועלה כאן, של תיקון חוק ביטוח לאומי.

יהודית נאות: מה דעתך על הרעיון, שחבר כנסת שהצביע בעד חוק מסוים, כשהוא משנה את תפקידו הוא לא יכול להצביע נגדו או להקפיאו?

יהודית נאות: כללי הגינות מינימלית?

דוד טל: זה רעיון שאני מסכים שכדאי לחשוב עליו.

יהודית נאות: הרי צריך אחריות כשאתה מצביע בצורה מסוימת.

דוד טל: אם אנחנו מקבלים את מה שאומר ראש ממשלתנו היקר, "מה שרואים מכאן, לא רואים משם", הכלל הזה, שגם כשאתה פה וגם כשאתה פה תהיה לך אותה מידה של אחריות, הוא כנראה קשה.

דוד טל: אני מוכרח לומר למען ההגינות שזה קשה.

דוד טל: יותר קל לבקר חוקים, לבקר ראשי ממשלות, אבל כשאתה בעצמך צריך לקחת את מכלול כל השיקולים ואתה צריך להסתכל בפרספקטיבה רחבה, הדעות משתנות כנראה.

דוד טל: אפשר בשוליים הצרים, אבל לא מקצה אחד לקצה שני.

דוד טל: זה דבר שראוי שניתן עליו הדעת כצריך עיון.

דוד טל: בנושא של דמי הפגיעה, גברתי היושבת בראש, ידידי חבר הכנסת משעני, מלכתחילה התנגדתי לזה.

דוד טל: האמת היא, שלאחר מכן, כשדיברתי עם סגנית הממונה על התקציב, הגברת יעל אנדורן, והיא קיבלה סיוע ממנכ"ל המוסד לביטוח הלאומי שרץ אץ מהצד השני לכאן לכנסת, כדי לשכנע אותי שאין פה פגיעה, לרגע היה נדמה לי שאני מקבל את דעתם.

דוד טל: לא השתתפתי בדיוני הוועדה, וביקשתי מיאיר פרץ, חברי לסיעה, שימלא את מקומי, אבל שמעתי את הנתונים שהוא העלה כאן ואני סבור, לאור הנתונים הללו, שיש בעיה, הגם שהיום ניסיתי לשכנע שאפשר לקבל את דעת האוצר ודעת המוסד לביטוח לאומי, כפי שבאה לידי ביטוי על-ידי המנכ"ל ולא על-ידי פקידי הביטוח הלאומי שהופיעו – כפי שאמר חבר הכנסת משעני, הגברת הורן היתה שם, היועצת המשפטית ואחרים – למען ההגינות צריך לומר, שלא הצלחתי לסחוט ממנכ"ל הביטוח הלאומי איזו הבטחה שבתום 13 שבועות חייב יהיה הביטוח הלאומי להביא לידי כך שאותו נפגע יקבל או לפחות יעמוד בפני ועדה רפואית, כדי שהדבר הזה לא יתמסמס ולא יאמרו לו: יש לנו זמן, עוד שבועיים, שלושה שבועות, חודש, חודשיים, שלושה חודשים, ועד אז האדם הזה נמצא באי-ודאות, כן יקבל אחר כך או לא יקבל אחר כך.

יהודית נאות: אלה נפגעי תאונות עבודה?

דוד טל: נפגעי תאונות עבודה.

יהודית נאות: מה אם הוא עדיין בבית-חולים והוא בכלל לא יכול להתייצב?

דוד טל: אם הוא בבית-חולים, ודאי שהוא מקבל.

דוד טל: הוא יצטרך לקבל 13 שבועות, יש איזו תרופה בסעיף אחר כמדומני, אני לא זוכר אם זה היה 18(א) או משהו כזה; הוא יכול לקבל רטרואקטיבית.

דוד טל: גברתי ציינה פה נקודה, וגם חבר הכנסת יאיר פרץ הזכיר את זה בסוף דבריו.

דוד טל: אני חרד, והיות שלא השתתפתי לא שמעתי את כל הארגומנטים שהשתמשו בהם.

דוד טל: היות שזה עלה כאן, אני חרד ממצב שבעצם באים אנשי האוצר ואומרים לנו, במלים אחרות ועדינות, אני רוצה להיות מאוד מאוד סובלמטיבי ולא פוגע, שיש להם אמון מפוקפק ברופאים.

יהודית נאות: נו, באמת.

דוד טל: ממה נפשך?

דוד טל: אם אנחנו סומכים על הרופאים כמו על עורכי-דין, כמו על רואי-חשבון, שיש להם סמכות מסוימת, או על נוטריון כשהוא חותם, או על עורך-דין כשהוא חותם, ואני מקבל את זה כמסמך, אני גם הסמכתי את הרופאים לתת תעודת מחלה, ולא סתם פתק.

דוד טל: אם אני סומך על הרופאים, ממה נפשך?

דוד טל: אם רופא כותב שהאדם לא כשיר, כל זמן שהוא סבור שהוא לא כשיר, הוא לא כשיר.

דוד טל: אני מוכן לצאת לקראת האוצר, כדי לייעל את המערכת, ולו רק שגם אם רופא יכתוב שמגיעים לו יותר מ-13 שבועות, אבל בתום 13 שבועות אותו נפגע ידע אם הוא זכאי לאחוזי נכות או לא.

דוד טל: אם הוא זכאי לאחוזי נכות, זה ממילא מתייתר.

יהודית נאות: לא כל כך הבנתי.

יהודית נאות: נגיד שהבן-אדם הלך אחרי 16 שבועות לרופא, אז האוצר מאמין לרופא?

יהודית נאות: הרי הרופא גם אחרי 16 שבועות הוא אותו רופא.

יהודית נאות: הוא יפסוק וישלמו רטרואקטיבית?

יהודית נאות: אני לא מבינה את ההיקש ההגיוני.

דוד טל: דרשת יפה.

יהודית נאות: אם אין אמון ברופא, הוא ירמה גם אחרי 16 שבועות.

דוד טל: ברמה העקרונית, אם אין אמון, אין אמון גם לשבוע, לשבועיים, לשלושה שבועות ולחודש.

יהודית נאות: בדיוק, לכן לא הבנתי את הארגומנט.

דוד טל: זה נכון.

דוד טל: טוב שאנחנו מנסים כאן לפתח את זה, אולי פיתחו את זה גם בוועדה.

דוד טל: אני חושב, גברתי היושבת-ראש, שאם האוצר ירצה – ואני אנסה מחר לשכנע את האנשים באוצר ואנשים אחרים במוסד לביטוח לאומי וכו' – אם הם יהיו מוכנים להתחייב, שבתום 13 שבועות הוא ידע מה הם אחוזי הנכות שלו, אז זה בסדר.

דוד טל: אבל אם הם לא מוכנים להתחייב, אם את מה שהם צריכים לעשות הם לא יעשו, אבל מה שאנחנו צריכים להשית על אותו נפגע אנחנו נשית – אני חושב שאין מקום לזה.

דוד טל: אנסה מחר לשכנע את אנשי האוצר, הגם שלמען ההגינות צריך לומר שבשלב מסוים קיבלתי את דעתם.

דוד טל: אצטרך לנסות לשכנע אותם, כדי שהם ישנו את גישתם ואת עמדתם.

דוד טל: גברתי היושבת-ראש, אני גם סבור שהם לא יחסכו 50 מיליון שקל.

דוד טל: אני חושב שהסכום הזה מופרך, כמו הרבה מאוד סכומים שהאוצר מציג לי בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, שהם מופרכים מיסודם, כמו הרבה דברים אחרים שהציגו כאן, מעל הדוכן הזה.

דוד טל: למשל, שתהיה לנו צמיחה של 4%.

דוד טל: אני הקטן בחברי הכנסת – ואני לא אקדמאי, ואני לא כלכלן – סברתי ש-4% צמיחה זה דבר מופרך מיסודו.

דוד טל: אני חושב שהדבר הזה טעון בדיקה טרם ההצבעה.

דוד טל: גברתי, אני רוצה לגעת עוד בנושא אחד, ולו רק במקצת, וזה נושא הסניגוריה הציבורית.

דוד טל: כבר העלו זאת כאן חברים מספר.

דוד טל: כאמור, ועדת החוקה, חוק ומשפט, שאני אחד מחבריה, קיבלה פה-אחד את ההצעה לדחות את ההצעה הזאת של הממשלה, שסבורה שאין מקום לתת ביד רחבה ונדיבה.

דוד טל: גם פה, כפי שדיברנו בנושא הקודם, בעצם האוצר מפקפק בשיקול דעתו של השופט.

דוד טל: אם אני מדבר על רואה-החשבון – אז אי-אי-אי, לא נורא; אם אני מדבר על עורך-דין – אי-אי-אי, לא נורא; אם אני מדבר על רופא – זה מתחיל להיות נורא.

דוד טל: אבל כשמדובר בשופט – זה כבר חמור מאוד אם האוצר מפקפק גם בהחלטתו של שופט.

דוד טל: פעמים רבות הסבירו לנו מעל הדוכן הזה את עליונות שלטון החוק.

דוד טל: הסבירו לנו שצריך לחזק את מערכת המשפט.

דוד טל: הסבירו לנו כאן שחשוב מאוד האמון של הציבור במערכת המשפט.

דוד טל: ואילו כאן בא האוצר ומלמד אותנו פרק חדש בהלכות התייחסות ונימוסין, איך צריך להתייחס למערכת המשפט.

דוד טל: והוא אומר בעצם: אני מפקיע את שיקול דעתו של השופט.

דוד טל: אם עד היום השופט יכול היה לבדוק ולומר: האיש הזה זקוק לסניגוריה הציבורית, ואני קובע שהוא זקוק לכך, הרי היום האוצר רוצה שנשלול מאותו שופט את היכולת לומר שאיש כזה או אחר זקוק לסניגוריה ציבורית.

דוד טל: גברתי, אני רוצה להזכיר את מה שכבר אמרתי בוועדה.

דוד טל: ראי עד כמה הנושא פרדוקסלי.

דוד טל: עלות אחזקתו של אסיר בבית-הסוהר היום היא 300-250 שקלים.

דוד טל: ההערכה היא שהעלות היא בין 77,000 שקלים בשנה ל-100,000 שקלים בשנה.

דוד טל: אם אני לא טועה, החישוב שלי מביא אותי לכך שמדובר ב-300-250 שקלים ביום.

דוד טל: כולנו יודעים זאת, וגם אמר זאת הסניגור הציבורי, פרופסור קנת מן.

דוד טל: הוא הביא כמה דוגמאות, והזכיר זאת גם חבר הכנסת משעני.

דוד טל: הוא הביא דוגמה לכך שכשאדם מגיע עם סניגור, או עם סוללה של סניגורים, אין שום ספק שיש לו סיכוי גדול לקבל עונש קל יותר מהעונש שיקבל אדם שמגיע ללא סניגור – ומדובר על אותה עבירה ובאותן נסיבות.

יהודית נאות: נכון.

יהודית נאות: זה ידוע.

דוד טל: זה ידוע ואין שום ספק בזה.

דוד טל: עכשיו, ראי את הפרדוקס שיש כאן.

דוד טל: אם אנחנו כמדינה מוכנים לתת את 250-350 השקל, וניקח את התקרה הכי גבוהה, כדי שאותו אדם ייוצג, אנחנו עשויים לגרום לכך שהמדינה תחסוך – אני לא רוצה להגיד מאות אלפים ואני לא רוצה להגיד עשרות אלפים – אלפים לא מעטים של שקלים.

דוד טל: אם אנחנו רק נאפשר לשלם 350 שקלים, קרוב לוודאי שהאיש הזה יקבל עונש קל יותר.

דוד טל: ואם הוא יקבל עונש של פחות ימי מאסר, ממילא המדינה תחסוך את זה בצד השני.

דוד טל: היא תחזיק אותו פחות ימים בבית-הסוהר והיא תחסוך את עלות הימים הללו.

יהודית נאות: אבל זה לא השיקול.

דוד טל: נכון.

דוד טל: אני מביא זאת רק כאבסורד.

יהודית נאות: השיקול הוא, שאדם אשם ישב, אבל אדם חף מפשע, שהסניגור יעמוד לצדו, לא ילך לבית-סוהר.

יהודית נאות: זה השיקול.

דוד טל: מה שאומרת גברתי מאוד נכון.

דוד טל: אני רק רוצה להביא את זה מהצד השני.

דוד טל: זאת אומרת, אני רוצה לומר לך שאנחנו מדקדקים באיכה ומזלזלים בקריאת שמע.

דוד טל: זאת אומרת, אני הייתי רוצה באמת ובתמים לוודא שמתקיים פה צדק חברתי ולוודא שגם לאדם חסר אמצעים יינתנו האפשרות והיכולת לעמוד עם מישהו שיגן עליו ויסנגר עליו, כדי שהוא יוכל לומר: קיבלתי את המינימום ההכרחי מהמדינה והצגתי את עמדתי, ולא שבגלל העובדה שאני חסר כול, או שהפרוטה לא מצויה בכיסי ולא יכולתי לקחת את אחד הסניגורים הטובים, חטפתי הרבה מאוד שנים בבית-הסוהר.

דוד טל: גברתי, אני סבור שאנחנו חייבים את זה כדי ליצור יותר צדק חברתי, כדי ליצור עד כמה שניתן – אם כי לעולם זה לא יהיה שוויוני – הזדמנויות שוות.

דוד טל: אני חושב שנכון החליטה ועדת החוקה, חוק ומשפט כשדחתה את ההצעה הזאת.

דוד טל: אני סבור שכך תצביע הכנסת כולה.

דוד טל: גברתי, אני רוצה להודות לך על הזמן שהקצית לי.

דוד טל: אני גם רוצה להודות לחבר הכנסת משעני, שוויתר על תורו כדי לאפשר לי לדבר.

דוד טל: תודה רבה.

יהודית נאות: תודה רבה.

יהודית נאות: חבר הכנסת משעני.

מרדכי משעני: גברתי היושבת-ראש, ביקשתי לעלות שוב כי לא השלמתי את דברי בנושא חוק-יסוד: משק המדינה, אותה הצעת חוק של האוצר.

יהודית נאות: זה החוק הפסול, מה שנקרא.

יהודית נאות: זה החוק שפוסל את כולם ומייתר אותם.

מרדכי משעני: כן.

מרדכי משעני: אני מדבר על הצעת האוצר לקצץ ולהפוך אותנו נכים, הייתי אומר.

יהודית נאות: נכון.

מרדכי משעני: חבר הכנסת דוד טל אמר בראשית דבריו, שהוא התחיל לחשוב שאולי צריך להגביל גם את הממשלה.

מרדכי משעני: כלומר, אם זה בכל זאת יעבור, אולי ננסה גם אנחנו להגביל את הממשלה באיזו הגבלה, כדי שגם היא תצטרך את הרוב הזה של 60-61.

מרדכי משעני: כל אחד רואה כאן את המליאה וכל חבר כנסת כבר יודע כמה זה בלתי אפשרי להגיע לרוב של 61 לגבי איזו הצעת חוק.

יהודית נאות: תראה, אבל אולי זה יהיה בבחינת שמור לי ואשמור לך.

יהודית נאות: אתה תשב בחוקים שלי, אני אשב בחוקים שלך.

יהודית נאות: אולי חברי הכנסת גם ימלאו קצת יותר את המליאה.

יהודית נאות: יש בזה היבט מסוים.

מרדכי משעני: אני לא מאמין בזה.

יהודית נאות: זה ההבדל בין אופטימיסט לפסימיסט.

מרדכי משעני: אני לא מאמין.

מרדכי משעני: אבל לי יש הצעה נוספת בעניין.

מרדכי משעני: אולי כל פעם שהאוצר בא לקצץ ולפגוע בשכבות חלשות, בסקטורים מסוימים, אולי אז באמת יידרש רוב של 61.

מרדכי משעני: כשאתה בא לפגוע בזכויות, אז באמת תשיג רוב של 61.

יהודית נאות: ההגינות מחייבת, שאם אנחנו צריכים רוב של 61, גם האוצר צריך.

יהודית נאות: ואז נראה אותו מעביר חוק אחד.

דוד טל: וגם הממשלה.

מרדכי משעני: נכון.

יהודית נאות: נו, כן, בהחלט.

מרדכי משעני: הממשלה, אנחנו מדברים על הממשלה.

מרדכי משעני: כך זה חל גם לגבי פטור מחובת הנחה.

מרדכי משעני: אם באים לקצץ לנו בפטור מחובת הנחה, בבקשה לקצץ גם לממשלה.

יהודית נאות: מקובל.

יהודית נאות: מקובל.

מרדכי משעני: אותו דבר כאן.

מרדכי משעני: אני רוצה לדבר על הדברים היותר-יסודיים שבבסיס ההצעה הזאת.

מרדכי משעני: אני רוצה לומר, שאם החוק הזה יעבור, זה יהיה יום שחור לדמוקרטיה בישראל.

מרדכי משעני: זה יהיה יום שחור לפרלמנט, לכנסת בישראל ולחברי הכנסת, משום שלא יכול להיות שתבוא ממשלה ותציע חוק כזה, שהיא גם קוראת לו חוק-יסוד.

יהודית נאות: נכון.

מרדכי משעני: חוק-יסוד זה לא סתם חוק.

מרדכי משעני: איך יכול לעבור חוק-יסוד רק לשנה?

מרדכי משעני: יש פה איזו סתירה.

יהודית נאות: בשביל חוק-יסוד היא גם צריכה רוב של 61 מחר.

דוד טל: הוא יכול, אבל הוא צריך 61 קולות.

מרדכי משעני: נכון, אבל כשמחוקקים חוק – – –

יהודית נאות: כשמדובר בהסתייגות לחוק-יסוד – כנ"ל.

מרדכי משעני: אבל כשאתה בא ומכנה חוק מסוים חוק-יסוד – – –

יהודית נאות: דרך אגב, אתם מסכימים לחוק-יסוד?

דוד טל: אנחנו נגד חוק-יסוד.

יהודית נאות: אז איך תצביעו על חוק-יסוד?

דוד טל: אתמול הבעתי את עמדתי שלי שאני נגד החוק הזה.

יהודית נאות: בסדר, אבל מעבר לזה אתם נגד חקיקת יסוד.

יהודית נאות: אין לכם הסכם קואליציוני?

דוד טל: יש לנו הסכם – – – גברתי צודקת, אני אזכיר את זה מחר ליושב-ראש הסיעה שלי, אולי הוא שכח.

יהודית נאות: אני רוצה להזכיר לכם, כדי שפעם אחת ניהנה מאיזה הסכמים קואליציוניים שלכם.

מרדכי משעני: אילו היה האוצר בא ואומר שזו שעת-חירום – אני כבר אמרתי בקשר לעניין הזה שאני חושב שהאוצר או הממשלה גם לא מתמודדים נכון עם כל שעת-החירום הזאת, והיא היתה צריכה לעשות צעדים דרסטיים.

מרדכי משעני: אני גם רמזתי שיש צעדים כאלה.

מרדכי משעני: אני חושב שיש, והממשלה לא עושה את זה.

מרדכי משעני: היא בסך הכול באה ומביאה לנו תקציב כאשר היא יודעת שבעוד חודש וחצי הוא כבר לא יהיה רלוונטי.

מרדכי משעני: אז אם היא היתה באה ואומרת שעכשיו שעת-חירום ואנחנו צריכים לנקוט צעדים דרסטיים, אז היינו צריכים הוראת שעה, שבתקופה מסוימת יחולו הוראות כאלה ואחרות, ניחא.

מרדכי משעני: אבל באים ואומרים: חוק-יסוד.

מרדכי משעני: כלומר, זה צריך להיות מאושיות החקיקה בישראל, מאושיות הכנסת.

מרדכי משעני: זה צריך להיות מין צו לתמיד – – –

דוד טל: שיגבור על חוקים אחרים.

מרדכי משעני: בוודאי.

יהודית נאות: תראה את חוסר ההגינות כאן.

יהודית נאות: נגיד שהחוק הזה עובר ונגיד שאחת ההסתייגויות מתקבלת וכתוב: 5 מיליוני שקל.

יהודית נאות: האם פירושו, שכל מה שהוקפא בחוק ההסדרים ועלותו פחות מזה, צריך להיות מייד מופשר, אם יש להם איזה יושר ואינטגריטי?

יהודית נאות: תחשוב, חוק-יסוד אומר – – –

דוד טל: את חוק ההסדרים מביא האוצר והחוק הזה לא חל עליו.

דוד טל: כלומר, החוק הזה חל רק על חברי הכנסת.

מרדכי משעני: בוודאי, רק על חברי הכנסת.

יהודית נאות: אבל אם האוצר מביא, הוא היה צריך לומר כן.

יהודית נאות: אבל גם חוקים שעלותם פחות מזה, שיתקבלו במסגרת הזאת והזאת, אי-אפשר גם להקפיא אותם.

יהודית נאות: תחשוב.

יהודית נאות: אין כאן בכלל משחקי הגינות.

מרדכי משעני: הם מדברים על סכום של 2.5 מיליוני שקל.

יהודית נאות: לא משנה.

מרדכי משעני: כמו שאמר חברי דוד טל, הרי זה לעג לרש, זה צחוק.

מרדכי משעני: אז מילא, אם היו באים ואומרים דבר אחר, כלומר: למה אנחנו צריכים את הרוב של ה-61, אלא תמצא לנו, כשאתה מגיש – בגלל שעת-החירום הכלכלית – הצעת חוק פרטית שיש עמה עלות תקציבית, תנסה לאתר לנו מאיפה תגייס את הכסף.

יהודית נאות: לא, זה קיים בחוק.

יהודית נאות: זו הצעת חוק של פרופסור רובינשטיין.

יהודית נאות: אז אומרים לך: מהרזרבה.

יהודית נאות: עזוב מהתעלולים האלה.

דוד טל: או מעלות שיפוי מעסיקים, ויש שם הרבה מיליונים.

יהודית נאות: בדיוק.

מרדכי משעני: אני אביא דוגמה אחרת.

מרדכי משעני: אני הגשתי הצעה לבטל את אגרת הטלוויזיה.

מרדכי משעני: אחת הסיבות לכך שההצעה הזאת נפלה היתה שהאוצר התנגד ואמר שהעלות של זה היא 800 מיליון שקל.

מרדכי משעני: מה עשיתי?

מרדכי משעני: הלכתי והגשתי שוב את ההצעה, אבל הפעם חיפשתי באמת מקורות ומצאתי את המקורות.

מרדכי משעני: אמרתי שמוטב לבטל את אגרת הטלוויזיה בכלל, לכלל ישראל, ולנסות לחפש חלק מהמקורות גם מתוך – –

נחום לנגנטל: – – –

מרדכי משעני: ישנת.

דוד טל: רק אחרי.

יהודית נאות: רק אחרי חבר הכנסת דוד טל.

יהודית נאות: הוא ישב פה שעתיים ולא יכול היה לדבר.

נחום לנגנטל: אפשר לשבת במקום סילבן שלום?

יהודית נאות: תבחר.

יהודית נאות: אתם רוצים גם אוכל?

דוד טל: זו ממשלת צללים.

יהודית נאות: אלה הדיונים הכי מרתקים.

מרדכי משעני: – – רשות השידור עצמה, בכל מיני אמצעים, וגם על-ידי הגדלת שיעור האגרה על הרדיו במכוניות, שזה הרבה יותר הגיוני והרבה יותר צודק.

מרדכי משעני: אבל גם זה לא נמצא פה.

מרדכי משעני: עכשיו אני רוצה לדבר על דברים הרבה יותר יסודיים.

מרדכי משעני: יש במדינה דמוקרטית הפרדת רשויות, וחבר הכנסת טל דיבר על זה.

מרדכי משעני: יש הפרדת רשויות ברורה, אחרת אנחנו לא יכולים לקיים משטר דמוקרטי.

מרדכי משעני: יש הרשות השופטת, שהיא שופטת על-פי החוקים שמחוקקת הרשות המחוקקת.

מרדכי משעני: ויש הרשות המבצעת.

מרדכי משעני: החוק הזה לא מייתר, אלא מסרס את הרשות המחוקקת.

מרדכי משעני: זה תקדים מסוכן, וזו רק ההתחלה, רבותי.

מרדכי משעני: זאת רק ההתחלה.

מרדכי משעני: פה מדברים על שנה, אבל זאב בוים, יושב-ראש הקואליציה, מציע בהסתייגות לקבוע את זה עד סוף 2003, וכך הלאה וכך הלאה.

מרדכי משעני: אני, למשל, חושב שלא סתם קוראים לו חוק-יסוד.

מרדכי משעני: זה לא סתם.

מרדכי משעני: למישהו יש כוונה שמסתתרת.

מרדכי משעני: אולי הוא לא רוצה עדיין לגלות אותה – – –

יהודית נאות: זה כדי שלא תוכל לבטל את זה בקלות.

יהודית נאות: זה ברור.

מרדכי משעני: זה לא רק זה.

מרדכי משעני: אולי כדי להפוך את זה לדבר קבוע.

מרדכי משעני: אם גברתי תראה, בחוק הזה כתוב: "חוק-יסוד זה יעמוד בתוקפו עד יום כ"ו בטבת, 31 בדצמבר 2002".

מרדכי משעני: אני לא מכיר מושג כזה שחוק-יסוד קיים באופן זמני.

מרדכי משעני: הוא לא חוק-יסוד, אלא הוראת שעה, הוא חקיקת שעת-חירום – – –

יהודית נאות: זה מתוך הנחה שכולנו זמניים.

מרדכי משעני: מה זה זמני?

מרדכי משעני: חוק-יסוד לעולם לא יכול להיות זמני.

יהודית נאות: אני מסכימה אתך.

מרדכי משעני: חוק-יסוד לא בא עם תאריך סיום.

מרדכי משעני: אני רואה בזה רמז.

מרדכי משעני: לא סתם השתמשו בעניין הזה של חוק-יסוד.

יהודית נאות: חבר הכנסת משעני, אני מעריצה את זה שאתה מדבר בטיעונים לוגיים על דברים לא הגיוניים.

יהודית נאות: זה פשוט משגע אותי.

מרדכי משעני: הלוואי שבהצבעות מחר יהיה ברור לכל חברי הכנסת שזה לא זמני.

יהודית נאות: כולם פה יהיו מכבש מצחיק ומגוחך.

יהודית נאות: אתה שמעת פה ב-12 השעות האחרונות שמישהו תמך בהצעות האוצר?

מרדכי משעני: לא.

יהודית נאות: בבקשה.

יהודית נאות: אז בכל זאת כולם יצביעו בעד?

יהודית נאות: חוץ מחבר הכנסת בייגה שוחט, שפחות או יותר אמר כמה דברים חיוביים, לא שמעתי, והקשבתי רוב היום.

נחום לנגנטל: הקואליציה לא מדברת.

נחום לנגנטל: היא לא מסתייגת.

יהודית נאות: נכון.

מרדכי משעני: יש לי תקווה, גברתי, שדווקא משום הדברים האלה שאנחנו דנים בהם, הצעות החוק האלה שהאוצר אפילו הסכים שהן לא יידונו בוועדת הכספים והן לא חלק אינטגרלי של התקציב וחוק ההסדרים, אולי, אולי, אולי, דווקא משום כך, יכול להיות שתהיה אפשרות שלא להעביר אותם.

יהודית נאות: אני בכלל לא מבינה את חברי הכנסת, שפשוט יורים לעצמם ברגל.

מרדכי משעני: למשל, הנושא של הסניגוריה הציבורית.

מרדכי משעני: שמענו פה את יושב-ראש ועדת החוקה, שהציג את החוק מצד אחד, אבל מצד שני אמר: אנחנו נתנגד.

מרדכי משעני: אני מתנגד.

מרדכי משעני: אותו דבר גם בנושא של הביטוח הלאומי, הקיצוץ במספר השבועות.

מרדכי משעני: אני חוזר ואומר – אני מאוד מקווה, כחבר כנסת שנמצא רק שנה בכנסת הזאת, אבל הגיע לכאן מתוך רצון לשמור ולקיים את הדמוקרטיה – שאנחנו לא ניתן לדבר הזה לעבור, משום שאני רואה בזה תקדים מסוכן מאוד, שיכול להתגלגל הלאה והלאה ויכול לחרוג מעבר לדברים האלה ובעצם לפגוע קשות באושיות המשטר הדמוקרטי במדינת ישראל.

מרדכי משעני: אני רוצה לחזור ולדבר על הנושא של הביטוח הלאומי.

מרדכי משעני: כיוון שהייתי בישיבה של אותה ועדה – – –

יהודית נאות: אני רוצה לומר לך שהמליאה כבר שמעה, הבנו את זה.

יהודית נאות: אני ראיתי את זה בטלוויזיה כשהוא היה פה – – –

נחום לנגנטל: משפחת כהן בחיפה, ברחוב ההסתדרות 42, עוד לא שמעה – – –

יהודית נאות: אני באמת רוצה לדעת אם יש מישהו – אני לא מאמינה.

יהודית נאות: כבר דובר על החוק הזה של הביטוח הלאומי.

מרדכי משעני: שתי הערות קצרות.

מרדכי משעני: חבר הכנסת דוד טל, ואתה גם יושב-ראש הוועדה, אני שמח שהצלחנו – גם חבר הכנסת יאיר פרץ שישב בראש הישיבה וגם אני – לתת לך עוד ממד בעניין הזה.

מרדכי משעני: אני אומר לך שזה בלתי אפשרי שהאוצר או אפילו הביטוח הלאומי יתחייב, שאם נקצר את זה ל-13 שבועות, כל אחד יגיע לוועדה.

מרדכי משעני: זה פשוט בלתי אפשרי.

מרדכי משעני: שמענו את הנתונים, והיום גם ב-26 שבועות הם לא עומדים.

דוד טל: לא, הם עומדים.

דוד טל: אנחנו מדברים רק על – – –

מרדכי משעני: לא, אדוני, אתה טועה.

מרדכי משעני: יש לכם פה טעות.

מרדכי משעני: בנושא של ה-6.5% הם אמרו – – –

דוד טל: 6.5% נזקקים לכל 26 השבועות.

מרדכי משעני: נכון, יכול להיות שהם בכלל לא מגיעים לוועדה.

מרדכי משעני: מי שעובר את 26 השבועות, הוא צריך את הוועדה.

מרדכי משעני: לכן הם באים ואומרים שנניח ש-6.5% מגיעים בכלל לצורך בוועדה ואז אנחנו מצליחים עוד איכשהו לעמוד בעניין הזה של 26 השבועות.

מרדכי משעני: אבל אם אנחנו נקצר ל-13 ונגיע ל-30% או ל-40%, זה יהיה פשוט בלתי מציאותי, זה לא יקרה לעולם.

מרדכי משעני: להיפך, זה ילך ויאריך את משך הזמן שאדם יצטרך לחכות עד שהוא יגיע לוועדה רפואית, ובינתיים הוא לא מקבל שום דבר.

מרדכי משעני: גם אם ועדה רפואית תפסוק אחר כך שמגיע לו והוא יקבל רטרואקטיבית – –

יהודית נאות: הוא לקח הלוואה בבנק.

מרדכי משעני: – – תארו לכם שהוא יצטרך לחיות על האוברדרפט ומה הריבית תעשה לו.

מרדכי משעני: אנחנו יודעים איזה ריביות יש.

מרדכי משעני: לכן אני חושב שטוב שהוועדה לא קיבלה את עמדת האוצר, ואני מאמין שדווקא בנושא הזה כן נצליח לתקן את המצב.

מרדכי משעני: תודה.

יהודית נאות: תודה רבה.

יהודית נאות: מישהו מחברי הכנסת חפץ לדבר?

דוד טל: אני.

דוד טל: גברתי היושבת בראש, אני רוצה לומר לך, שכאשר את יושבת כאן בראש, עדיין מתקיימים כאן דיונים ענייניים.

יהודית נאות: איפה?

דוד טל: כאן, כאן, מעל הבמה הזאת.

דוד טל: אני זוכר שמישהו כאן קרא שירים של נתן אלתרמן, שלמדתי אותם אפילו בעל-פה.

דוד טל: משהו כמו: "עננים על ראשינו הרוח איתן, המלאכה נעשתה חי שמים, נרים כוס קפיטן, של ברכה קפיטן, עוד נשוב ניפגש על המים".

יהודית נאות: אני לא מבינה.

יהודית נאות: תשכיל אותי, בשביל מה צריך את הסיפור הזה?

דוד טל: אני אגיד לך.

דוד טל: אפילו קראו מספר השירים שלו.

דוד טל: אני זוכר שדדי צוקר היה קורא מספר השירים שלו.

יהודית נאות: בשביל מה?

יהודית נאות: בשביל למלא את החלל?

דוד טל: כן, את יודעת.

יהודית נאות: מילא אם היינו אופוזיציה ופתאום היינו מחליטים על שיתוף פעולה ונחום לנגנטל ואני מחליטים שכרגע יש הצבעה על חוק ההסדרים.

יהודית נאות: הפתעה.

יהודית נאות: אבל אני לא מבינה מה הסיפור הזה.

דוד טל: אני אגיד לך מה הסיפור, ואני רוצה לקשור את זה לשירי אלתרמן, שאז דדי צוקר וחברים אחרים, במקרה זה היה מהשמאל, קראו; בלי שום קשר, הם אוהבים שירה וזה בסדר.

דוד טל: הוא אפילו הזכיר שם איזשהו דבר שאני אמרתי: איך הוא עושה את זה?

דוד טל: הוא דיבר כל כך יפה ואמר משהו כמו, אם אני זוכר היטב – יום יבוא ואתה בזווית של פונדק תשב סב ותחייך ותירק חתיכה של טבק ותאמר: כן, חבריה, זקנתי.

דוד טל: הוא עשה כזה דבר ואני אמרתי: מה האנשים האלה עושים כאן מעל דוכן הכנסת?

דוד טל: אני אומר את זה בקשר לנושא שאני רוצה לדבר עליו עכשיו ודיבר עליו לפני כשעתיים או שלוש שעות חבר הכנסת לנגנטל.

דוד טל: גברתי, עם כל הכבוד לחברי הטוב לנגנטל, שממלא פה את ספסלי הקואליציה והאופוזיציה, אנחנו לא עושים צחוק מעצמנו?

יהודית נאות: כן, אני לא מבינה את זה.

דוד טל: לצורך העניין אפילו הביאו לנו תגבור, את נציג האוצר, שיכתוב את כל הדברים הללו.

דוד טל: אני לא יודע מה הם מיישמים ממה שאנחנו אומרים ומה לא, אבל בסדר, הם עושים את מלאכתם.

דוד טל: הם הביאו תגבור כדי שיהיה עוד איזשהו צופה ששומע אותנו, אבל אנחנו עושים צחוק מעצמנו.

דוד טל: במו ידינו אנחנו גורמים לזילות של הבית הזה, ואנחנו מתפלאים לאחר מכן על כך שבסקרים אנחנו נמצאים אי-שם בתחתית הסולם.

דוד טל: אני מחזק את ידיו של חבר הכנסת לנגנטל, שדיבר, כאמור, בנושא הזה, ואמר שכדאי להפסיק את הריטואל הזה.

דוד טל: לא רוצים לדון?

דוד טל: לא צריך לעשות צחוק מהעבודה.

דוד טל: שיקבעו שעתיים-שלוש-ארבע שעות של דיונים רציניים, הכנסת תהיה לא מלאה מפה לפה, אבל 50% מחברי הכנסת יהיו כאן.

דוד טל: שישמעו, שמישהו מהשרים ישמע מה שאני אומר, ששר האוצר יקשיב למה שאני אומר.

דוד טל: אולי יהיה מישהו, צדיק אחד בסדום מתוך 50 חברי הכנסת שיהיו כאן וידברו על הנושא, אולי הוא יבריק איזו הברקה או איזו הצעה שאפילו האוצר יוכל לאמץ אותה והוא יוכל לתרום איזו תרומה סגולית לתקציב.

יהודית נאות: האם קרה אי פעם בדברי ימי הכנסת שהתקבלה איזו הערה?

יהודית נאות: צריך לשאול את ההיסטוריונים של הכנסת אם התקבלה איזו הערה.

יהודית נאות: אני לא מאמינה.

דוד טל: רציתי לומר קודם לחברי הטוב ובן סיעתי, סגן שר האוצר יצחק כהן, שאני מצפה ומייחל ליום שהוא יבוא ויאמר, כי הרי הוא מגיב בשם שר האוצר על הצעה כזאת או על הצעה אחרת, ולדעתי לפעמים, לא תמיד, פעם אחת לפחות – הרי אנשי האוצר כותבים לו את הטקסט כהתייחסות להצעת חוק כזאת והוא יכול לומר: ראו, רבותי, העמדה של האוצר היא – ואז הוא יקרא – כזאת וכזאת וכזאת, אבל אני סבור שזה לא נכון ולא ראוי ולא צריך לתמוך בזה.

דוד טל: אני מבין שיש איזונים כלשהם, לפעמים הוא מסכים ולפעמים הוא לא מסכים.

דוד טל: זה קורה לכל סגני השרים שהמשרדים השונים מציגים להם עמדה מקצועית, הם באים לכאן וקוראים את הדברים מהטקסט המוכן.

דוד טל: זה לא רציני, ממש לא רציני.

דוד טל: זה הנושא הראשון שרציתי להזכיר, ויש נושא נוסף שאני חושב שהוא חשוב והוא קשור גם לנושא הזה, וטוב שנציג האוצר יושב כאן.

דוד טל: אני סבור, שמנכ"ל האוצר, ואין לי אף לא דבר כנגד מנכ"ל האוצר הנוכחי, מראני, צריך לפנות את תפקידו ומהר.

דוד טל: צריך להגיד שיתפטר?

דוד טל: אני קורא לו להתפטר ומהר.

דוד טל: מנכ"ל האוצר הציג כאן מצג שווא, העביר לנו כאן נתונים מוטעים, כשהוא יודע בעליל שהם מוטעים.

דוד טל: אדם כמוני, שבקושי גמר בית-ספר יסודי, נסמך על מה שהוא אומר לי.

יהודית נאות: אבל איך אתה יודע שזה מנכ"ל משרד האוצר ולא שר האוצר?

דוד טל: שמעתי אותו הרבה פעמים.

דוד טל: שמעתי אותו במו פיו בצורה מפורשת.

דוד טל: את יכולה לומר שאחריות מיניסטריאלית מוטלת על השר שלו, וזה נכון.

נחום לנגנטל: איזה נתונים?

נחום לנגנטל: איזה נתונים?

דוד טל: הוא דבק ב-4% צמיחה, כשהוא ידע ככלכלן, ככלכלן בכיר, שזה לא נכון וזה מצג שווא.

דוד טל: הוא ידע שהוא מטעה אותי ועוד 120 חברי כנסת אחרים.

דוד טל: ואני, בכוחותי הדלים, מה אני מבין בכלכלה?

דוד טל: אומרים לי אנשי האוצר שיהיו 4% צמיחה, ואני סומך על זה.

דוד טל: אין לי כלים לבדוק את זה.

דוד טל: אין לי כלים לבדוק אם יהיו 1.5% צמיחה, 2% צמיחה או 6% צמיחה.

דוד טל: אומר לי האוצר כך, ואני בונה על זה.

דוד טל: על-פי זה, אגב, אני אצביע כך או אצביע אחרת.

דוד טל: הוא בעצם יכול לגרום במזיד לכך שאני אצביע בדיוק הפוך ממה שהייתי צריך להצביע כשהוא אומר לי 4%.

דוד טל: אבל כנראה זה לא מחזיק מים וזה מופרך מיסודו.

דוד טל: אם הוא אומר שיהיו 4% ויהיו רק 3.5%, בסדר, יש סטייה.

דוד טל: אגב, בנק ישראל, לפחות בשלוש השנים האחרונות, לא משיג את היעדים שהמדינה מציבה לעצמה, ואני חושב שזה גם חמור.

דוד טל: זה כמו, גברתי, אם אני עושה אנלוגיה, שהכנסת הזאת או הממשלה יורו לרמטכ"ל לכבוש את סוריה והצבא יכבוש את ירדן.

דוד טל: זה בדיוק מה שקורה.

דוד טל: מציבים יעד מסוים, ובנק ישראל לוקח לו מקדמים נוספים כאלה ואחרים, ובשלוש או בארבע השנים האחרונות הוא לא השיג, אף לא פעם אחת, את היעדים שהציבו לו.

יהודית נאות: אבל אל תשכח שאת התקציב הם הכינו ביוני-יולי 2001.

דוד טל: אני לא מדבר על השנה האחרונה, אלא על לפני שנתיים ולפני שלוש שנים ולפני ארבע שנים.

דוד טל: היתה מדיניות מרסנת שכזאת ורצו להיות יותר צדיקים מהאפיפיור.

יהודית נאות: בעצם אתה אומר, שאם הם היו נוקטים דרך זהירות, זה מה שאתה ממליץ להם – אחרת אף פעם הם לא מתבדים.

יהודית נאות: הם ייקחו לחומרה בכל התחזיות שלהם, ומה המשמעות של זה?

יהודית נאות: שהם לא יכולים בכלל לתת כסף?

דוד טל: מי?

דוד טל: בנק ישראל?

יהודית נאות: לא, האוצר.

דוד טל: אני מדבר כרגע על בנק ישראל, שהממשלה מציבה לו יעדים.

דוד טל: המדינה מציבה לבנק ישראל יעדים, ובנק ישראל לא מצליח להשיגם; לא רק שהוא לא מצליח אלא הוא נכשל בהשגת היעדים.

דוד טל: הוא גורם לכך שעל גב אותן שכבות חלשות הוא גורם לריסון, למצב של חוסר צמיחה.

דוד טל: הוא גורם לכך שכתוצאה מכך יש אבטלה וכתוצאה מכך אנשים נזרקים למעגל האבטלה וגורם לבעיה חברתית קשה ועוד כהנה וכהנה.

נחום לנגנטל: סמים.

יהודית נאות: עומדת לי בדיחה על קצה הלשון.

יהודית נאות: רציתי להגיד לחברי הכנסת הנוכחים, שיתפזרו באולם.

דוד טל: אני סבור, שגם עתה, ברגע זה, האוצר עדיין מהתל בנו.

דוד טל: האוצר לא אומר לנו את האמת כפי שהיא צריכה להיאמר, והאמת יותר קשה.

דוד טל: יכולה להיות בעיה קואליציונית, מפני שאני מניח שהאוצר רצה להיות קצת לארג' ורצה שיהיה לו מספיק כסף לתת לזה ולזה ולזה – – –

יהודית נאות: זאת אומרת שהוא התחיל מ-6 מיליארדי שקלים קיצוץ – – –

נחום לנגנטל: הוא נתן לזה ולזה ולזה ולזה, ולמי לא נשאר?

דוד טל: אגב, את מה שאני אומר כרגע, כמדומני, אמרתי גם לפני חודשיים-שלושה חודשים, והזכרתי את זה בדיון הקודם, בכינוס ב"גני התערוכה", שבו נאמתי בנושא הפנסיה.

דוד טל: היו שם שר האוצר וגם יושב-ראש ההסתדרות.

נחום לנגנטל: – – –

דוד טל: זה היה לפני חודשיים-שלושה.

דוד טל: אז אמרתי לשר האוצר: אדוני, אתה צריך לקצץ לפחות 10 מיליארדי שקלים – לפחות.

דוד טל: ואני סבור גם שבמקרה הטוב נזדקק לקיצוץ של עוד 4 מיליארדי שקלים, וזה במקרה הטוב.

מוחמד כנעאן: איך זה יקרה כשלש"ס יש דרישות?

דוד טל: אולי יעשו משהו flat, משהו רוחבי כזה, עוד כמה אחוזים קיצוץ לכל משרד ומשרד, מפני שלא תהיה ברירה.

יהודית נאות: ובלבד שחוק משפחות ברוכות ילדים יעבור.

יהודית נאות: איך אתם יכולים לדבר ככה ולדבר ככה?

מוחמד כנעאן: זה פשוט מאוד, צריך פשוט לקצץ מההתנחלויות, וזה יפתור את הבעיות.

דוד טל: ייווצר מצב כזה, שאנחנו נעמוד בתוך זמן קצר לפני שוקת שבורה, ונהיה חייבים לדאוג לקיצוץ נוסף, אחרת פשוט לא יהיה קיום לכלכלה במדינת ישראל.

יהודית נאות: אז ממה נקצץ אם אתם לא מוכנים לקצץ?

יהודית נאות: הרי זה חוק שחוקק רק לאחרונה.

דוד טל: את יודעת שבכנסת הזאת הכול מתנהל על-פי הפשרות, כמעין איזשהו כוח שקול, כאשר זה מושך לכאן, זה מושך לכאן וזה מושך לכאן.

דוד טל: האם את זוכרת את מקבילית הכוחות בפיזיקה?

דוד טל: בסוף יש איזה כוח שקול שיוצא, וזה משהו שפחות או יותר מסדר את כולם.

יהודית נאות: אנחנו צריכים לחלק את הזמן הנותר, כי לכנסת חייב להיות תקציב ב-02:00.

יהודית נאות: תגיד, האם זה לא שיא הביזיון שתקציב מדינת ישראל לשנת 2002 מוצג ב-02:00?

דוד טל: אני ניגשתי לפני כחצי שעה למזכיר הכנסת ואמרתי לו: אמור לי, אדוני המזכיר, מה יקרה כאן אם חבר הכנסת משעני ילך – והנה הוא כבר איננו, כנראה הוא הלך – וגם אני אלך ותישאר הגברת היושבת בראש בודדה?

נחום לנגנטל: לא, אני נשאר.

דוד טל: הוא אמר שלא תהיה ברירה ויצטרכו לסגור את הישיבה ולפתוח אותה בשעה 02:00, בתקווה שליצמן יגיע.

דוד טל: אני נשאר כאן כדי שלא לבזות את הכנסת.

דוד טל: ליצמן, יכול להיות שלא יגיע, ולכן אמרתי שאני אחזיק את הזמן.

דוד טל: אני רק רוצה לדבר על נושא קצר אחד, ובזה אסיים.

דוד טל: בזמנו האוצר דיבר אתנו על הר השקלים.

דוד טל: היתה מעין הערכה כזאת באוצר, שאני חושב שכמעט כולם קיבלו אותה.

דוד טל: שוב, המקצועיות נמצאת שם, הידע נמצא שם, השכל נמצא שם, הניסיון נמצא שם.

דוד טל: אנחנו סומכים עליהם, מה אפשר לעשות?

דוד טל: אין לנו ברירה, זה לא מאהבת מרדכי.

דוד טל: ואז הבהילו אותנו ואמרו, שאם יקרה כך וכך וכך, הר השקלים עלול לנוע מימין לשמאל ויכול לגרום כאן לאיזו טלטלה רצינית – ותראי מה קרה: הורידו את הריבית.

יהודית נאות: האם אתה מדבר על האלכסון הידוע?

דוד טל: לא, אני מדבר על הר השקלים.

דוד טל: פחדו מאוד מאוד ושאלו לאן הוא ינוע אם תהיה איזו ירידה דרסטית בריבית.

דוד טל: אבל אני חושב שהיתה הגברת גליה, כמדומני – ואני מקווה שאני לא טועה – שהציגה את זה בפעם הראשונה.

דוד טל: היא הבהילה את כולנו, ואנחנו נחרדנו.

דוד טל: אז נכון שיש איזו תזוזה קטנה אולי לכאן ואולי קצת לכאן, אבל עוד לא קרה שום דבר, ונכון שזה אולי יהיה אסון אם ההר הזה ינוע לכאן או לכאן, אבל לא קרה שום דבר קשה במקרו-כלכלה שלנו כתוצאה מזה.

דוד טל: ההר לא זז, והוא כנראה כל כך כבד שהוא לא זז.

דוד טל: אני אומר את זה משום שפעמים רבות אני נתקל בוועדה שאני עומד בראשה באנשי אוצר מאוד מוכשרים שמציגים לי אומדנים מאוד מאוד מאוד לא נכונים בלשון המעטה, מאוד לא נכונים.

דוד טל: פעמים רבות כמה מיליארדים בסופו של דבר הופכים לכמה עשרות מיליונים או מאות מיליונים וכמה מאות מיליונים הופכים למיליונים קטנים.

דוד טל: אני מבקש מאנשי האוצר מעל במה זו, שהם ישתדלו מאוד מאוד – מפני שזה יוצר אנטגוניזם, ובכל אופן אני מתייחס אליהם מאוד לא בכבוד, כאשר במודע הם רוצים להבהיל אותנו ומציגים לנו סכומים אסטרונומיים.

דוד טל: אני קורא להם לעשות שיעורי בית ולהגיע עם שיעורי בית לוועדה, ולהציג אומדנים מדויקים, עד כמה שהדבר ניתן ואפשרי, כדי שאני אוכל להתחיל לשקם את האמון בהם.

דוד טל: אז העבודה אתם תהיה טובה יותר, לתפארת מדינת ישראל ולתפארת הכנסת הזאת.

יהודית נאות: תודה רבה.

יהודית נאות: חבר הכנסת נחום לנגנטל, אחריו – חבר הכנסת מוחמד כנעאן, ואחר כך נעשה הפסקה עד שחבר הכנסת ליצמן יבוא להציג את התקציב.

דוד טל: אם לא, אני אציג את התקציב.

יהודית נאות: ברצינות?

נחום לנגנטל: לחבר הכנסת טל אין בעיה, הוא יכול אפילו להציג את כל הספרים בעל-פה.

יהודית נאות: אנחנו צריכים הפסקה של חמש דקות, נכון?

נחום לנגנטל: אנחנו לא חייבים.

נחום לנגנטל: גברתי היושבת-ראש, אמר את זה בסוף דבריו חבר הכנסת טל – ואני מאוד מסכים עם דבריו – שאנחנו באמת צריכים לנהוג משנה זהירות כשאנחנו דנים בסוגיות של תקציבים והצעות חוק.

נחום לנגנטל: אתה יודע שהיה לי הזכות והעונג להביא בפני ועדתך חוק שהוא עדיין בקנה, אבל נמצא כרגע בהכנה לקריאה ראשונה, שקובע את יום א' כיום חופשי במקום יום שישי.

דוד טל: חוק מהפכני.

נחום לנגנטל: כדי ליצור עידן גלובלי.

נחום לנגנטל: באו אנשי האוצר ואמרו לנו במסמך, שעלותו של חוק זה, ההחלפה של הימים, היא 22.5 מיליארד שקל.

נחום לנגנטל: אז אני נרגעתי.

נחום לנגנטל: יש לנו אחריות מסוימת כלפי אזרחי המדינה, כי אין לנו מדינה "ספייר", כלומר: כשאנחנו מציעים משהו, אנחנו באמת חרדים ושואלים את עצמנו אם אנחנו עושים משהו שיכול ליצור בעיה גדולה מאוד לכלכלה הישראלית.

נחום לנגנטל: אבל כששמעתי 22.5 מיליארד שקל נרגעתי, כי אז הבנתי שמדובר במיליונים בודדים.

נחום לנגנטל: אם היו אומרים שעלותו של חוק זה 40 מיליארד שקל, זה קושי אמיתי שצריך לדעת איך מתמודדים אתו, ואז חבר הכנסת טל לא היה מעביר את זה במהירות אלא היה אומר לי: תצביע על מקורות תקציב, ובואו נחשוב איך אנחנו מצמצמים את הנזק.

נחום לנגנטל: כשנאמר שמדובר ב-22.5 מיליארד שקל הודיע חבר הכנסת טל: ממשיכים קדימה.

יהודית נאות: למה לכל ועדה אין יועץ כלכלי שיבחן את זה?

נחום לנגנטל: זה קיים בכמה ועדות.

קריאה: – – –

יהודית נאות: לכל ועדה יש יועץ כזה ויועץ כזה, אבל אני רואה שחלק גדול מהם לא עושים דבר.

נחום לנגנטל: את אומרת, ואני רואה את מזכיר הכנסת כמעט נשנק.

יהודית נאות: למה?

נחום לנגנטל: בגלל התוספת של החדרים שהוא יצטרך להקצות לכל היועצים הכלכליים.

נחום לנגנטל: הוא מתחיל לראות עוד כמה קרוונים יקומו פה במגרשי החנייה.

נחום לנגנטל: אני יכול להרגיע אותו שזה רק רעיון היולי.

יהודית נאות: אבל זה לא נכון.

יהודית נאות: כשרפרנט מסוים אומר לך סכומים מסוימים, מישהו צריך לבדוק אותם.

נחום לנגנטל: אני מסכים להצעתך, אבל כדי שזה לא יגרום למזכיר הכנסת בשעה כזאת לחלום חלום בלהות, נרגיע אותו.

יהודית נאות: אם הכלכלנים האלה יהיו על חשבון האוצר, אולי גם יהיו אומדנים נכונים.

נחום לנגנטל: אבל באמת כך הוא הדבר.

נחום לנגנטל: חשבנו שבבלימת הצעות החוק הפרטיות נעשה תמחיר לכל הצעת חוק.

יהודית נאות: ניתן לכל סיעה תקציב שנתי, וגמרנו את הסיפור.

נחום לנגנטל: לא, יש לו voucher, ובלי ללעוג, אני אסביר את הדברים.

נחום לנגנטל: הסברתי קודם את הדברים.

נחום לנגנטל: אני הצעתי, שבמקום השיטה הזאת נאמר לכל אחד – ויש פרלמנטים באירופה שהדבר נהוג בהם – שהוא יכול להציע הצעות שיש להן עלות אפילו של 5 מיליוני שקלים למושב.

יהודית נאות: האם אפשר יהיה לצבור 10 מיליוני שקלים לשני מושבים?

נחום לנגנטל: אפשר לצרף כמה חברי כנסת.

נחום לנגנטל: מה שקורה זה שיש לחבר הכנסת אחריות, כי אין לו ברירה.

נחום לנגנטל: אם הוא פתאום ראה שצריך חוק יותר חשוב, הוא חייב למשוך את החוק הקודם שלו.

יהודית נאות: לסיכום, לכל חבר כנסת יש תקציב שנתי להוצאה לאומית.

נחום לנגנטל: בדרך זו תהיה לכל אחד אחריות.

נחום לנגנטל: חבר כנסת לא יוכל להציע הצעות שיעלו מיליארדים ויגרמו לחגיגה פופוליסטית.

דוד טל: בשביל חוק משפחות ברוכות ילדים נצטרך 500 חברי כנסת.

נחום לנגנטל: לא, לא נוכל להציע את זה.

נחום לנגנטל: זו צריכה להיות הצעה ממשלתית, או שתהיה מגבלה שתקבע שצריכים לחתום יותר מ-20 או 30 חברי כנסת.

נחום לנגנטל: זה חלק מההצעה.

יהודית נאות: לחוק משפחות ברוכות ילדים אתם צריכים 100 חברי כנסת, לא?

יהודית נאות: או שהמתמטיקה שלי לא טובה.

יהודית נאות: לפי קצב הגדילה שלכם, זה עוד יגיע.

נחום לנגנטל: אני רק אומר, שיותר מקבוצה מסוימת של חברי כנסת, נגיד 20-30 חברי כנסת, אין מגבלה תקציבית, כי אז כנראה זה כבר לא מגיע ממניע ממש סקטוריאלי.

נחום לנגנטל: שאלנו מי יתמחר את ההצעה, כי הרי אם האוצר יצטרך לתמחר, מיידית הוא יתמחר את זה גבוה, ואז ממילא לא נוכל להציע שום הצעת חוק.

נחום לנגנטל: אמרנו שתהיה איזו יחידה בכנסת שתתמחר את החוקים, שהיא תהיה מבחינתנו יחידה אובייקטיבית, שתדע לבוא ולומר מה עלותו של כל חוק וחוק.

נחום לנגנטל: אני חושב שהדבר הזה נכון וראוי.

נחום לנגנטל: מה שאמר חברי, חבר הכנסת טל, זו סוגיה מאוד כבדה, שמחייבת את הזהירות שלנו גם בחקיקה.

נחום לנגנטל: אנחנו נמצאים באמצע הלילה, והרי אדוני כבר ציטט את אלתרמן.

נחום לנגנטל: המשורר שאהוב עלי הוא דווקא טשרניחובסקי, וכשהוא מדבר על הליל, יש לו השיר על שאול בעין-דור, כשהוא מעלה את שמואל באוב: "– – – ובחשכת הליל בלי קשת ושלח/ על סוס עין-דורה בא שאול המלך.

נחום לנגנטל: / – –

דוד טל: לא התכוונתי שאדוני יעשה זאת, רק נזכרתי בדדי צוקר.

נחום לנגנטל: – – ובאחד הבתים אור כהה הופיע:

נחום לנגנטל: / 'פה תגור' – הנער לו חרש הביע.

נחום לנגנטל: / 'את בעלת האוב?

נחום לנגנטל: '/ "כן, אדוני, הנני'.

נחום לנגנטל: / 'נא קסמי באוב, צל הרואה הראיני!'/ עלטה, אש זוועות.

נחום לנגנטל: ..

נחום לנגנטל: בפינה קלחת,/ ושמות כל השדים רותחת.../ וכנחש יתפתל – – –"

מוחמד כנעאן: זה מה שחסר בתקציב באמת.

נחום לנגנטל: כשציטטת את אלתרמן ישבתי פה ושמעתי ואמרתי לעצמי, תראה מה זה, אולי באמת טשרניחובסקי חסר בדורנו, הוא היה רואה מה קורה בחשכת הליל.

נחום לנגנטל: לא צריך את בעלת האוב כדי לראות איך אפשר להעלות דברים באוב.

נחום לנגנטל: אולי אפילו שמואל הנביא יגיע משם.

נחום לנגנטל: כשאתה יושב בחשכת הליל פה, במליאת הכנסת, אתה רואה את התקציב איך הוא מגיע מתוך חשכת הליל, זה נראה כמו שמעלים משהו באוב.

נחום לנגנטל: לכן, גברתי היושבת-ראש, אני חוזר ואומר, ובזה אסיים, שאני מציע לכולנו לחשוב ברצינות, כדי שהתקציב יהיה רציני, איך בכלל עושים פה את כל תהליך חקיקת חוק התקציב, איך הדבר הזה מגיע למליאה, האם באמת יש טעם להגשת חוברות של הסתייגויות רק לצורכי דיבור, ומחר כולם יוותרו על ההסתייגויות שלהם כדי לגמור מהר את ההצבעות.

נחום לנגנטל: האם זו באמת המטרה של מה שאנחנו קוראים חוק התקציב?

נחום לנגנטל: האם בזה אנחנו רציניים, והאם בזה אנחנו לא הופכים את עצמנו או את הכנסת לחוכא ואטלולא?

נחום לנגנטל: בעניין הזה כדאי שנעשה לעצמנו את חשבון הנפש, כי בסופו של דבר אנחנו יורים לעצמנו ברגליים.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

יהודית נאות: תודה רבה.

יהודית נאות: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה.

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, שמעת את השירה של טשרניחובסקי מחבר הכנסת נחום לנגנטל, הוא עשה את זה בצורה טובה מאוד, אבל אני מנצל את ההזדמנות לומר דברים לחבר הכנסת לנגנטל, שהוא איש דתי, וכן לחבר הכנסת דוד טל.

מוחמד כנעאן: קיבלתי לפני תקופה לא ארוכה מיושב-ראש עמותת אל-אקצא, שהיה בעלייה לרגל במכה – – –

דוד טל: חשבתי שאדוני ידקלם לנו איזה שיר של אום כולתום או פריד אל-אטרש, או אפילו של עבד אל-חלים.

מוחמד כנעאן: יותר מאוחר.

מוחמד כנעאן: אני רק אתחיל בדברים הרציניים קודם כול.

יהודית נאות: אני לא רוצה לומר לכם, אבל לאט-לאט מגיחים חברי הכנסת.

יהודית נאות: אני מוכרחה לשאול אתכם: האם אין לכם מה לעשות?

מוחמד כנעאן: – – – חבר הכנסת טל, הוא מקבל שם תרומה ממשרד הדתות הסעודי, 180 ספרי קוראן, ובמעבר הגבול באלנבי לא מאפשרים לו להכניס את זה.

מוחמד כנעאן: הם רוצים מכס.

מוחמד כנעאן: הפניתי לא מזמן שאלה לשר האוצר.

מוחמד כנעאן: השאלה שנשאלה היא, האם אפילו בספרי הדת, בספרי הקודש, יש איפה ואיפה, האם יש ספרים לערבים וספרים ליהודים.

מוחמד כנעאן: הרי לא מזמן הביאו ספרים מליטא, עם חגיגות ועם קבלת פנים.

מוחמד כנעאן: השאלה שנשאלת היא, עד מתי.

מוחמד כנעאן: עד מתי החוצפה הזאת, עד מתי הגזענות הזאת, חוסר האחריות?

מוחמד כנעאן: אפילו בדברי קודש עושים אפליות?

מוחמד כנעאן: איך זה יכול להיות, שבמדינה מתוקנת, במדינה נורמלית, מצד אחד מחרימים ספרי קודש ומצד שני עושים הילולה בשדה התעופה בקבלת פנים של ספרי קודש אחרים?

מוחמד כנעאן: אין לי התנגדות, אין לי בעיה, להיפך, אני מכבד ומקדש, אבל אני שואל את שר האוצר, אתכם, חברי הכנסת, האם דבר כזה צריך להיות במדינת ישראל?

מוחמד כנעאן: עד היום אין אפילו מענה ממשרד האוצר.

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, שמעתי את החברים וגם הקשבתי בבית-המלון לאחדים מחברי הכנסת שדיברו כאן, ואני רוצה להתייחס באמת להצעת חוק-היסוד שמדברת על חקיקה פרטית.

יהודית נאות: הצעת חוק-יסוד, לא פחות ולא יותר.

מוחמד כנעאן: ממשלה, אותה ממשלה, אותו ליכוד, שעשה חגיגה – –

יהודית נאות: תן לי רק הנאה אחת, שסילבן שלום יהיה באופוזיציה.

מוחמד כנעאן: – – בזמן תקופת ברק.

מוחמד כנעאן: בחקיקה פרטית, חגיגה עשו.

דוד טל: יש לו חוק של נכים אצלי.

מוחמד כנעאן: מי שעמד בראש החגיגה הזאת זה שר האוצר עצמו; אותו שר האוצר היום, שבא היום להתנכל.

מוחמד כנעאן: לדעתי, זה חוק דרקוני, זה פשוט בלתי אפשרי.

מוחמד כנעאן: זה מדהים שממשלה מביאה חוק כזה שעניינו למנוע מהכנסת לחוקק חוקים.

מוחמד כנעאן: יהיה המצב אשר יהיה, אם הממשלה היא אכן ממשלה מתוקנת וממשלה נורמלית, ואני מצטער שהממשלה לא נורמלית ולא מתוקנת, היא יכולה להפיל את החוקים הפרטיים.

מוחמד כנעאן: לא ייתכן, שכאשר אתה באופוזיציה אתה כן דוחף לחקיקה פרטית, וכשאתה בצד השני אתה רוצה למנוע אפילו מחברי כנסת אחרים לנסות ולחוקק חוקים שלטעמם הם חוקים חשובים לאוכלוסייה, לשולחיהם, למדינה, או אני לא יודע למי.

מוחמד כנעאן: למנוע את זה בחוק-יסוד?

מוחמד כנעאן: זו ממשלה נורמלית?

יהודית נאות: לא.

מוחמד כנעאן: היום אני ממש מתפלא על אותם חברי כנסת, על אותם שותפים לקואליציה, שיכול להיות שמחר הם יהיו באופוזיציה ויצטרכו לחוקק חוקים.

מוחמד כנעאן: איך אדם בועט ברגלו?

מוחמד כנעאן: איך הוא מכניס גול עצמי?

מוחמד כנעאן: אני לא מבין.

מוחמד כנעאן: חבר הכנסת טל, אתם, כסיעה גדולה, שמייצגת את השכבות החלשות, או מתיימרים לייצג את השכבות החלשות – – –

דוד טל: אל תגיד "מתיימרים", אתה יודע שאנחנו מייצגים אותן.

מוחמד כנעאן: אתם מתיימרים לייצג את השכבות החלשות, אתם מתיימרים לייצג את הפריפריה, וכשאתם באים לבקר ביישובים הערביים אתם טוענים שאתם מייצגים את הערבים.

מוחמד כנעאן: אבל ממה שאתם אומרים עד מה שאתם עושים יש מרחק עד השמים.

זאב בוים: מה זה שייך לחקיקה פרטית?

זאב בוים: הם לא יכולים לייצג את כל השכבות שאתה מזכיר בלי חקיקה פרטית?

מוחמד כנעאן: הם לא יכולים, אדוני יושב-ראש הקואליציה, כי אני חושב שהם רוצים לייצג, וצריך שיהיה להם כוח או אפשרות גם לחוקק לפעמים חוקים שהממשלה מתנגדת להם, ולפעמים אלה חוקים חיוניים מאוד לאוכלוסייה שהם מייצגים.

מוחמד כנעאן: חבר הכנסת זאב בוים, אתה היית באופוזיציה לא מזמן, ואתה יודע שהייתם אלופים בחקיקה פרטית.

מוחמד כנעאן: אני זוכר שעברו כאן כמה חוקים, ואתם אפילו מחאתם כפיים.

מוחמד כנעאן: אני משוכנע שמה שאתם עושים היום זה בניגוד למצפונם של כמה חברי כנסת בקואליציה.

מוחמד כנעאן: אני בטוח שזה בניגוד למצפונו של חבר הכנסת טל.

מוחמד כנעאן: הוא ייאלץ להצביע בעד ההצעה הזאת.

יהודית נאות: כשלא היית פה הזכרתי לחבר הכנסת טל, שיש להם הסכם קואליציוני נגד חוקי-יסוד.

מוחמד כנעאן: לדעתי, דבר כזה, כמו חוקים אחרים, בהסתייגויות צריך פשוט לדחות אותם על הסף, להצביע נגדם, לא ללכת בהתאם לדרישות הממשלה, כי זה פשוט לא ייאמן, זה בלתי אפשרי, זו לא כנסת, זו לא ממשלה.

מוחמד כנעאן: לא ייתכן שיהיה דבר כזה במדינה מתוקנת.

מוחמד כנעאן: זו פעם ראשונה, לפי מיטב זיכרוני, שקורה דבר כזה.

מוחמד כנעאן: פעם ראשונה.

מוחמד כנעאן: זה מעיד על פשיטת רגל, על פשיטת רגל חברתית, כלכלית, מדינית, על פשיטת רגל בניהול, בדרכי ניהול, באפשרות ניהול.

מוחמד כנעאן: ממשלה כל כך גדולה, עם 83 חברי כנסת, 28 שרים ו-15 סגני שרים לא יודעת לנהל מדינה, לא יודעת לנהל ממשלה, לא יודעת לנהל משרדי ממשלה.

מוחמד כנעאן: רק אתמול הראו בטלוויזיה משרד ממשלתי בעלות של מיליון שקל שעומד ריק לגמרי ברמלה.

מוחמד כנעאן: רק אתמול.

מוחמד כנעאן: על זה צריכים לדבר.

דוד טל: על איזה משרד דיברו?

מוחמד כנעאן: על משרד ממשלתי, הראו אותו בטלוויזיה בערוץ-2.

מוחמד כנעאן: אני יכול לבדוק לך את זה.

דוד טל: אם זה מיותר, נמחק אותו.

מוחמד כנעאן: משרד שעולה כמיליון שקל למדינה והוא ריק, אין בו אף אדם, אף פקיד ואף עובד.

מוחמד כנעאן: סתם.

דוד טל: גברתי היושבת-ראש, אני מבקש לקרוא לחבר הכנסת ליצמן, ואם לא אני מציע להכריז על הפסקה של שלוש שעות.

יהודית נאות: אנחנו יודעים שחבר הכנסת ליצמן נכנס בשערי הכנסת.

יהודית נאות: אנחנו מכינים את השטיח, וכל מי שחשש שלמדינת ישראל לא יהיה תקציב – – –

מוחמד כנעאן: יהיה, יהיה, אין לך מה לדאוג.

מוחמד כנעאן: עד מחר יהיה תקציב, אין מה לדאוג.

מוחמד כנעאן: הרוב הדומם, הרוב שנאלץ להצביע אפילו בלי להבין, אפילו בלי לחשוב, אפילו בלי שיתאפשר לו להצביע בצורה חופשית – יאשר את התקציב.

מוחמד כנעאן: כך או כך יאושר התקציב מחר.

דוד טל: אם גברתי רוצה לומר את דברה לפני שחבר הכנסת ליצמן יבוא, אני אחליף אותה.

מוחמד כנעאן: חבר הכנסת, אני מדבר אליה, לא הפרעתי לך.

יהודית נאות: תודה, תודה.

מוחמד כנעאן: תאמין לי שהיא יודעת טוב מאוד, אין לך מה לדאוג.

מוחמד כנעאן: היא מנהלת את הישיבות בצורה טובה ובצורה חכמה, והיא גם חברת כנסת מצליחה וחרוצה.

יהודית נאות: אבל הולכים לכרות לי פה את הרגליים.

דוד טל: ואת הראש.

מוחמד כנעאן: זה בסדר.

יהודית נאות: האמת היא שלי אין הצעות שעלותן כספית, אבל זה לא משנה.

מוחמד כנעאן: היושבת-ראש אומרת שחבר הכנסת ליצמן יבוא להציג את התקציב, אבל מאז תחילת הדיון בחוק ההסדרים ובתקציב לא ראיתי את שר האוצר במליאה, לא ראיתי אותו אפילו בכנסת.

מוחמד כנעאן: אני משתגע.

יהודית נאות: בטח נסע למשחק כדורגל.

מוחמד כנעאן: איזו ממשלה, איזה שר אוצר, איזה משרד אוצר זה?

מוחמד כנעאן: של מי?

מוחמד כנעאן: כשמדברים על התקציב זאת החגיגה הגדולה שלו, היום שלו, אבל לא רואים אותו בכנסת אפילו לדקה אחת, אפילו לשנייה אחת.

מוחמד כנעאן: למה הוא לא מסתכל לחברי הכנסת בעיניים?

מוחמד כנעאן: איך הוא היה ואיך הוא עבד כשהוא היה באופוזיציה וישב כאן?

מוחמד כנעאן: איך הוא עשה ומה הוא עשה?

מוחמד כנעאן: בנוגע לאוכלוסייה הערבית, ספרתי כשש החלטות מממשלתו של נתניהו עד היום הזה שלא כובדו.

מוחמד כנעאן: החלטה אחרי החלטה.

מוחמד כנעאן: מקבלים החלטה רק כדי להרגיע, לתת כדורי הרגעה לאוכלוסייה הערבית, לנציגים שלה, לרשויות, רק על מנת להרגיע ולהרגיע.

מוחמד כנעאן: שום החלטה, שום החלטה.

מוחמד כנעאן: לא לבדואים, לא בצפון ולא בדרום, לא לערבים ולא לדרוזים, לא לשום דבר.

מוחמד כנעאן: פשוט ממשלת שקר, ממשלת שקר.

מוחמד כנעאן: ממשלה שקמה על שקר תאבד את עצמה כתוצאה מהשקרים האלה.

מוחמד כנעאן: אני זוכר שלפני שקמה הממשלה הבטיח אותו ראש ממשלה שהוא יהיה ראש הממשלה של כולם, אבל לצערי הרב – – –

דוד טל: זה לא ראש הממשלה הזה אלא ראש הממשלה הקודם.

מוחמד כנעאן: לא, גם זה, גם זה.

מוחמד כנעאן: הקודם – אללה ירחמו.

דוד טל: הוא לא מת.

מוחמד כנעאן: הקודם, אללה ירחמו מבחינה פוליטית, זאת הכוונה שלי.

זאב בוים: הזכרת את הבדואים, מה עם החוק של טלב אלסאנע?

זאב בוים: עכשיו חוקי הנגב יחולו על הפזורה.

מוחמד כנעאן: חבר הכנסת זאב בוים, יצא לנו לדבר בנושאים האלה ואני חושב שלא היינו צריכים להזדקק – – –

יהודית נאות: להגיע למצב כזה בכלל.

מוחמד כנעאן: לא היינו צריכים להזדקק להגיע למצב הזה, שחבר הכנסת טלב אלסאנע יציע הצעת חוק על מנת להכניס את הכפרים הלא-מוכרים, את האנשים שגרים בכפרים האלה לאותו חוק שנקרא חוק הנגב.

מוחמד כנעאן: לא היינו צריכים להזדקק לדבר כזה, לתיקון כזה.

מוחמד כנעאן: לדעתי, הממשלה היתה צריכה לכלול בתוך החוק הזה את כל תושבי הנגב, בלי יוצא מן הכלל, ולא משנה איפה הם גרים.

מוחמד כנעאן: הם תושבים בנגב.

דוד טל: בגלל זה יש חברי כנסת.

דוד טל: אם הממשלה לא עושה את זה, חברי הכנסת צריכים לעשות את זה.

מוחמד כנעאן: נכון, נכון מאוד.

מוחמד כנעאן: לכן, ההצעה הזאת שמביאים היום היא הצעה מטופשת.

מוחמד כנעאן: היא מגבילה את חברי הכנסת ואת בית-המחוקקים, וזה לא ייתכן.

מוחמד כנעאן: חבר הכנסת זאב בוים, אולי אתה זוכר, הזכרתי במהלך הנאומים שלי שהצעתי שתי הצעות, לא יותר, שלא עולות הרבה כסף לממשלה, לא מיליונים; תמורת הצבעתם של שני חברי כנסת על תקציב שאנחנו לא מאמינים בו, על מנת להשיג הישג אחד או שניים לאוכלוסייה שאנחנו מייצגים אותה.

מוחמד כנעאן: מס רכוש בוטל מזמן.

מוחמד כנעאן: השר מאיר שטרית, כשהיה שר האוצר, ביקשנו ממנו לבטל את החובות של מס רכוש, ודיברתי גם על אסירים ביטחוניים, לקצוב את עונשם תמורת הצבעה על התקציב, אבל ההצעה שלנו לא עלתה.

מוחמד כנעאן: העליתי את זה בכתב עם התחייבות להצבעה, אבל לצערי הרב לא קיבלתי תשובה, אפילו לא לשבת עם שר האוצר.

מוחמד כנעאן: היום הוא לא צריך אותנו, כי יש לו 80 חברי כנסת.

דוד טל: אתה רוצה להצטרף לקואליציה?

מוחמד כנעאן: אבל שר האוצר צריך להיות גם הומני, צריך להיות אנושי, צריך להיות אחראי כלפי כל האוכלוסייה.

מוחמד כנעאן: הוא צריך לשמוע.

יהודית נאות: חבר הכנסת כנעאן, אבל התיאוריה היא, שאם יש לו 80 בקואליציה, גם חקיקה שהממשלה מתנגדת לה לא היתה צריכה לעבור.

יהודית נאות: מה קורה?

יהודית נאות: הרי זאת לא התופעה שאנחנו רואים פה, משום שיושב פה אדם שמגייס ואנחנו רואים.

יהודית נאות: יש כאן בעיה בכל ההתנהלות.

יהודית נאות: תחשוב על זה, להציג את תקציב המדינה של 2002 בשעה 02:00 – – –

מוחמד כנעאן: זו ממשלה נורמלית?

מוחמד כנעאן: מציגים תקציב למדינה בשעה 02:00?

מוחמד כנעאן: למה?

מוחמד כנעאן: מה קרה?

יהודית נאות: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, היות שבשעה 02:00 חבר הכנסת ליצמן אמור להציג את התקציב, אני אבקש לסיים.

מוחמד כנעאן: על כן, גברתי היושבת-ראש, התקציב הזה פשוט מדכא.

מוחמד כנעאן: הוא מדכא, ואני קורא לחברי הכנסת לחשוב לפני הצבעתם.

מוחמד כנעאן: העניין הוא עניין גורלי, ואני חושב שהצעת התקציב הנוכחית היא הצעה לא טובה, לא אחראית, לא משקפת, לא תפתור את הבעיות החברתיות והכלכליות של מדינת ישראל, אלא להיפך, היא תגביר את השסע, את הקרע, את הדברים הקשים שאנחנו שומעים עליהם יום יום.

מוחמד כנעאן: תודה.

יהודית נאות: תודה רבה.

יהודית נאות: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יהודית נאות: כבוד יושב-ראש ועדת הכספים, מליאת הכנסת, המלאה מפה לפה, מצפה לדעת מה ההפתעות הגלומות בתקציב המדינה לשנת 2002.

יהודית נאות: הכול בבסיס התקציב או לא?

יעקב ליצמן: בוקר טוב, גברתי היושבת-ראש, כנסת מלאה ונכבדה, אבו, המניין של ותיקין והנץ ב-05:40, תוכל להצטרף.

יעקב ליצמן: אתה ממילא כבר ביהדות התורה.

אבשלום וילן: כבוד היושב-ראש, הלילה עוד ארוך.

יהודית נאות: אני רוצה לשאול אותך שאלה מקדימה: אתה חושב שיאה להציג את תקציב המדינה ל-2002 בשעה 02:00?

יהודית נאות: אני לא מבינה את זה.

יעקב ליצמן: אפילו לא שאלו אותי, הכריחו אותי לבוא באמצע הלילה.

יעקב ליצמן: אני התרגזתי על יושב-ראש הקואליציה שאפילו לא שאל אותי.

יעקב ליצמן: אני צריך להציג את זה, ואפילו לא שאלו אותי.

זאב בוים: יושב פה וילן, הוא אומנם לא באופן אישי, אבל חברת תנועתו גלאון היתה אתי בוועדת ההסכמות, ואם הכול היה הולך כשורה אפשר היה להגיע להסכמות ולא היה צריך להגיע למצב כזה.

יהודית נאות: למה?

זאב בוים: כי חל שיבוש בהסכמה המקורית.

זאב בוים: אני ביקשתי לשנות את סדרי ההסכמות להסכמות חדשות.

זאב בוים: זה נכון.

זאב בוים: אבל בסופו של דבר היתה התעקשות גדולה, ומכאן ואילך לא היו מוכנים לדבר על אפשרות של הסכמות חדשות ולא על שום דבר.

זאב בוים: לכן היו או ההסכמות המקוריות, שלצערי בגלל כל מיני שינויים לא היה אפשר לדון בהן, או כלום.

זאב בוים: כך זה התנהל עד אתמול בערב.

זאב בוים: כשראינו שאין שום ברירה הלכנו למקום היחיד שמסדר את עבודת הכנסת פה, בסמכות, לפי סעיף 131 לתקנון, הלכנו לוועדת הכנסת וקבענו מחוסר ברירה את מה שקבענו.

זאב בוים: לא היתה שום דרך אחרת לשכנע את חברי הכנסת – – –

נחום לנגנטל: אנחנו התפזרנו.

יהודית נאות: אני כל הזמן פיזרתי אותם כדי שלא יהיה ריק, כדי שלא אצטרך להתמקד פה, רק למטה.

זאב בוים: על כל פנים, זה הרגע.

יעקב ליצמן: אגב, המפלגה היחידה שאין לה ייצוג כרגע זו מפלגת העבודה.

יהודית נאות: אני עדיין חושבת שבכל זאת יכול להיות שיש כמה אנשים במדינת ישראל שמצפים לראות מה יצא מהתקציב.

יהודית נאות: לכן, בכל זאת, עם כל ההסתייגויות ועם כל הריטואל – נניח.

יהודית נאות: אבל לתת את הנאום של יושב-ראש ועדת הכספים על תקציב המדינה בשעה 02:00 – פירושו שהכנסת יורה לעצמה ברקה.

יעקב ליצמן: אחרי שתשמעי את הנאום של יושב-ראש ועדת הכספים, תביני.

יעקב ליצמן: אני בטוח שלא ציפיתם למי יודע מה.

דוד טל: אבל שר האוצר היה צריך לשמוע אותך?

יעקב ליצמן: שר האוצר?

דוד טל: לפחות.

יעקב ליצמן: אני בטוח שהוא יושב מרותק בבית והוא שומע.

יעקב ליצמן: הוא מסתכל בערוץ-33 וכל מלה שאנחנו מדברים הוא שומע.

יעקב ליצמן: אני מניח.

דוד טל: אז אולי נצביע מהבית?

יעקב ליצמן: אבל אין לי טלוויזיה.

דוד טל: יש מחשב.

דוד טל: יש מחשב.

יעקב ליצמן: את ערוץ-33 אפשר לראות דרך המחשב?

דוד טל: כן.

יעקב ליצמן: טוב, זה חידוש בשבילי.

דוד טל: את ההצבעות גם כן אפשר לעשות דרך המחשב.

דוד טל: אבל שר האוצר איננו.

נחום לנגנטל: הוא שלח נציג שלו והוא יושב פה.

דוד טל: היושב-ראש – – –

יעקב ליצמן: אתה מתכוון לגברתי היושבת-ראש.

יהודית נאות: זה בסדר, בשעה הזאת זה בסדר.

אבשלום וילן: מדוע שר האוצר איננו נוכח בכנסת ישראל?

אבשלום וילן: זה פשוט ביזוי הכנסת.

אבשלום וילן: אני מתפלא על כך שיושב-ראש הקואליציה עובר על כך לסדר-היום – – –

יהודית נאות: אם שר האוצר שומע אותנו, אני מציעה שיתקשר בבקשה הנה, למליאה.

יהודית נאות: אדוני היושב-ראש, אנחנו נשמע את הדברים.

יהודית נאות: כל ציפורי הלילה ישמעו את הדברים.

דוד טל: אני מציע לדחות את הישיבה.

יהודית נאות: אני בהחלט חושבת ששר האוצר היה צריך להיות כאן.

יעקב ליצמן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד לפתוח את הדיון על הצעת חוק התקציב לשנת 2002.

יעקב ליצמן: הצעת התקציב לשנת 2002 מובאת עתה לאישור הכנסת, לאחר התיקונים, השינויים וההתאמות שהוכנסו בוועדת הכספים.

יעקב ליצמן: אעמוד עתה על השינויים שהוכנסו בחוק התקציב לעומת ההצעה שעברה בקריאה ראשונה: סך כל התקציב יהיה 251.6 מיליארד שקל, לעומת 254.8 מיליארד שקל, קיצוץ של 3.2 מיליארדי שקל.

יעקב ליצמן: ההוצאה המותנית בהכנסה תהיה 12.3 מיליארד שקל, לעומת 12.2 מיליארד שקל בשנה שעברה, תוספת של כ-150 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: ההרשאה להתחייב תהיה 62.9 מיליארד שקל, במקום 63.9 מיליארד שקל, הקטנה של 700 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: תחזית התקבולים המעודכנת היא 251.6 מיליארד שקל, לעומת 254.8 מיליארד שקל.

יעקב ליצמן: גם כאן הפחתה של כ-3.2 מיליארדי שקל, יחד עם הגדלת הגירעון המותר לפי החוק מ-12 מיליארד שקל ל-15 מיליארד שקל, מוגש התקציב בהתאם לחוק הפחתת הגירעון.

יעקב ליצמן: לא אעמוד עתה על כל השינויים שהוכנסו לעומת הצעת התקציב המקורית שעברה קריאה ראשונה.

יעקב ליצמן: הם מפורטים בשתי החוברות העבות המונחות בפניכם.

יעקב ליצמן: אציין רק, שתקציב הכנסת, שאושר בוועדה המשותפת כנסת-כספים, הוא 284 מיליון שקל לאחר קיצוצים.

יעקב ליצמן: המספר שהיה נקוב בהצעת התקציב המקורית היה 259 מיליון שקל, אבל זה לא היה מתואם עם הכנסת.

יעקב ליצמן: מנכ"ל האוצר מסר לנו שהרזרבה בתקציב נגמרה למעשה, ואנו צפויים לקיצוצים נוספים בתקציב.

יעקב ליצמן: גם הירידה בהכנסות המדינה ממסים בחודש ינואר מצביעה על כך שיהיה צורך בהתאמות נוספות.

יעקב ליצמן: בוועדת הכספים קיימנו דיון בסיבוב הראשון על תקציב המדינה והזמנו את רוב רובם של נציגי משרדי הממשלה.

יעקב ליצמן: יכול להיות שאם היה לנו זמן היינו צריכים להזמין לפחות את המשרדים הראשיים לבדוק מחדש מה הקיצוץ עושה להם.

יעקב ליצמן: לא בדקנו זאת.

יעקב ליצמן: אני יודע שכולם צועקים, כולם כואבים, ויש משרדים שכואבים בצדק.

יעקב ליצמן: אני רוצה לציין את המשרד לביטחון פנים, שלדעתי לא היה צריך לעשות אתמול עוד קיצוץ flat של 2%.

יעקב ליצמן: היות שאני מניח שבהמשך, בעוד כמה חודשים, לאור הנתונים ששמענו אתמול על הירידה בהכנסות, נגיע לעוד קיצוץ, אני חושב שנצטרך אז להתחשב גם במשרד לביטחון פנים וקצת גם במשרדים החברתיים.

מרדכי משעני: למה לא משכתם את הזמן עד 31 במרס?

מרדכי משעני: יש זמן עד 31 במרס.

יעקב ליצמן: אדוני טועה, כי לי יש זמן גם אחרי 1 באפריל.

מרדכי משעני: אז למה להיחפז אם יש זמן?

יעקב ליצמן: זו פשוט טעות.

יעקב ליצמן: לי יש זמן.

יעקב ליצמן: אתה צודק בזה.

יעקב ליצמן: אבל שרון היה צריך לצאת לחוץ-לארץ.

יעקב ליצמן: בגלל זה נאלצנו קצת לקצר.

דוד טל: זו הסיבה היחידה שבגללה אנחנו מאשרים היום את התקציב?

יעקב ליצמן: היום?

יעקב ליצמן: – כן.

יעקב ליצמן: האמת – כן.

יהודית נאות: חבר הכנסת טל, אני מספסלי האופוזיציה יודעת על כך.

יהודית נאות: בוודאי.

יהודית נאות: בוודאי.

יעקב ליצמן: כן, כן, כן.

דוד טל: בגלל צוק העתים והלחצים – – –

יעקב ליצמן: לא, לא.

יעקב ליצמן: רצו לגמור את התקציב.

יעקב ליצמן: שרון רוצה לדבר עם בוש בגובה העיניים.

דוד טל: להיפך, שיגיד שיש בעיה תקציבית.

יעקב ליצמן: אגב, אדוני יודע מה שנודע לנו אתמול בוועדת הכספים?

יעקב ליצמן: נודע לנו שיש בסך הכול פלוס גדול של מיליארד ו-770 מיליון שקל, כך נדמה לי, בתקציב המדינה, בגלל הסיוע של ארצות-הברית.

יעקב ליצמן: נדמה לי שב-YNET היה כתוב, ש"ליצמן באמריקה עיכב את התקציב ואת העברת התקציב וזה הגיע רק עכשיו".

יעקב ליצמן: לכן, יש פלוס במדינה.

יעקב ליצמן: הגירעון לפני שנה, כיוון שלא היה סיוע של ארצות-הברית, היה אחר.

יעקב ליצמן: זאת אומרת, המצב הוא נו, לא נורא.

מרדכי משעני: אז למה קיצצתם?

יעקב ליצמן: אני לא קיצצתי.

יעקב ליצמן: אני לא קיצצתי, אדוני.

יעקב ליצמן: אם הייתי שר אוצר הרבה דברים היו נראים אחרת.

יעקב ליצמן: אבל אני לא קיצצתי.

מרדכי משעני: אולי אפשר עכשיו להוסיף?

אבשלום וילן: אתה מערב בין תקציב כלכלי לתזרים.

אבשלום וילן: אלה שני דברים שונים.

אבשלום וילן: כבר בוועדה הערתי לך על כך ולא שמעת.

אבשלום וילן: אני מעיר לך עכשיו גם פה.

יעקב ליצמן: אני מציע לך לקרוא את עיתון "גלובס" של היום, של הלילה, ותראה שצדקתי.

יעקב ליצמן: וזה מעבר ל-YNET שקיבלתי, שהראו לי שהגיע.

יעקב ליצמן: אתה תראה שדווקא כן צדקתי.

יעקב ליצמן: לא שאני אומר שהמצב במדינה משופר ואנחנו יכולים לחגוג.

יעקב ליצמן: אבל אני אומר שכנראה, כנראה, כרגע המצב קצת יותר טוב.

מרדכי משעני: אני חושב כמו יושב-ראש ועדת החינוך.

מרדכי משעני: הוא אמר שהמצב הוא לא בכי – – –

יעקב ליצמן: לא, המצב קשה, לא צריך להיסחף.

יעקב ליצמן: אבל אני אומר שכרגע מצב התזרים שהגיע למדינה – – –

יהודית נאות: מה זאת אומרת שהוא קשה?

יעקב ליצמן: לפני 1 בחודש, כיוון שהיה חסר התקציב של ארצות-הברית, זה לא נכנס לחשבון.

יעקב ליצמן: זה נכנס רק החודש הזה לחשבון המדינה.

יעקב ליצמן: לסיום, רבותי, במאמץ משותף של חברי ועדת הכספים הוסרה ההסתייגות של חברי הכנסת לחוק ההסדרים, שנועדה להבטיח את מימוש המלצות ועדת השופט וינוגרד לגבי הנחות בשכר לימוד.

יעקב ליצמן: במקומה קיבלה הוועדה התחייבות ממנכ"ל האוצר, כי בשנת הלימודים שתתחיל באוקטובר 2002 ההנחה תהיה 3% במקום 9%, והכיסוי התקציבי לאוניברסיטאות יינתן בינואר 2003.

יעקב ליצמן: ברשותכם, אני רוצה להעיר עוד הערה לגבי דף תיקונים לחוק ההסדרים, שהתקבל גם כן אתמול אחר הצהריים בוועדה.

יעקב ליצמן: על-פי בקשתו של חבר הכנסת אברהם הירשזון, קיימה הוועדה דיון מיוחד, כיוון שלדעתו נוסח סעיף 5 בפרק ג' – גמלאות לעובדי המדינה – לא היה בהתאם למה שהוא הגיש לוועדת הכספים.

יעקב ליצמן: לפיכך החליטה ועדת הכספים לתקן את נוסח הסעיף המונח בפניהם, המתייחס לעובדים חדשים שיהיו מבוטחים בפנסיה צוברת ולא בפנסיה תקציבית.

יעקב ליצמן: בסעיף 107א לחוק שירות המדינה (גמלאות) בפסקה (ב), בסיפא, יימחקו המלים "לא בחר העובד בקופת גמל לקצבה תוך 30 ימים מיום שנתמנה לפי חוק המינויים, יבוטח בקופת גמל לקצבה שבה מבוטחים רוב העובדים החדשים".

יעקב ליצמן: המחיקה בסעיף זה תיתן לכל עובד חדש חופש בחירה לגבי קרן הפנסיה שאליה יצטרף.

יעקב ליצמן: מצב חדש זה ישפר את מצבן של קופות הפנסיה החדשה ואת התחרות בשוק ההון.

יעקב ליצמן: אני מודה לכם.

יעקב ליצמן: דיון פורה.

יהודית נאות: חבר הכנסת ליצמן, אני רוצה לשאול אותך שאלה שטורדת את מנוחתי כבר פעם שנייה בכנסת.

יעקב ליצמן: ולכן אנחנו לא ישנים הלילה.

יהודית נאות: כשהייתי חברת מועצת עירייה, על-פי החוק, מי שרצה להגיש תקציב – עשרה ימים לפני יום הדיון בתקציב היה התקציב צריך להגיע הביתה לכל חבר מועצת העיר.

יהודית נאות: היות שהוא היה מגיע, היינו קוראים אותו ומתייחסים לכתוב בו.

יהודית נאות: אני שואלת אותך, האם יש חבר כנסת אחד שקרא את הספר הזה?

יהודית נאות: הרי זה כאילו חבל על הזמן.

יעקב ליצמן: גברתי, אני אתייחס לכך.

יעקב ליצמן: כנראה התפיסה של חברי הכנסת היא מהירה יותר כאשר הם מגיעים לכנסת.

יעקב ליצמן: תאמינו לי רבותי, שקראנו את הסעיפים בחוק ההסדרים ולמדנו את הסעיפים, תתפלאו לשמוע, נשאר אפילו זמן.

יעקב ליצמן: הקצבתי, למשל, שעתיים לדיון, לאחר שעה וחצי הסתיים הדיון.

דוד טל: גברתי היושבת-ראש, תרשי לי גם לשאול שאלה ברשותך.

יהודית נאות: כן, אני חושבת שצריך לשאול.

דוד טל: ראי, גברתי, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות – – –

יעקב ליצמן: לפי העירנות של חברי הכנסת, אדוני יושב-ראש ועדת העבודה, יכול להיות שאנחנו צריכים להפוך את כל הדיונים לדיוני לילה.

דוד טל: לוועדה בראשותי הועברו רק ארבעה חוקים, ואני סברתי שגם ארבעה חוקים – וכל חוק בפני עצמו הוא כבד – קשה להעביר בשלושה ימי עבודה.

דוד טל: עם כל זה ישבה הוועדה וסיימה ארבעה חוקים.

דוד טל: חבר הכנסת ליצמן בשבתו על כס יושב-ראש ועדת הכספים הצליח לשבור שיא בלתי רגיל – העמיסו עליו 37 או 39 חוקים, הוא היה צריך לשבת, ואני השתתפתי בדיוני הוועדה, הדיון היה, אני מוכרח לומר, אני הרגשתי מאוד גרוע, קראו את הצעת החוק ועברו עליה במהירות.

דוד טל: זה לא היה רציני, לא כך מנהלים דיון בנושאים מאוד חשובים, כשלפעמים אפשר לחשוב שלו היה מספיק זמן – וחבר הכנסת ליצמן ציין את זה – ולו היו מספיק אנשי אקדמיה ופרופסורים ששולטים בדבר, יכול להיות בהחלט שהיינו מקבלים – – –

יעקב ליצמן: לא, אדוני, אני רוצה לתקן את אדוני בשני דברים.

יעקב ליצמן: בדרך כלל חייבתי את היועצת המשפטית לקרוא בוועדה את כל הסעיפים מלה מלה.

יעקב ליצמן: אני אשקר אם אומר לך שכך צריך להתנהל דיון.

יעקב ליצמן: כל הדיון התנהל במשך שלושה ימים, נדמה לי 35 שעות.

יעקב ליצמן: אני יכול לומר לך, שההשתפות של חברי הכנסת בשלושת הימים הללו היתה כמקובל בכל הדיונים, לא היו יותר חברי כנסת ולא פחות חברי כנסת.

יעקב ליצמן: כמובן, היו דיונים שחברי הכנסת היו ערים יותר, התנהלו ויכוחים, אני לא רוצה להזכיר את הדיון שהתקיים הבוקר, דיון רע, אני יכול לומר לכנסת, שחצי מהדיון מחקתי מהפרוטוקול, תבין כמה הדיון היה מאוד – – –

דוד טל: טעון.

יעקב ליצמן: "הגון".

דוד טל: טעון.

יעקב ליצמן: טעון וגם הגון.

יעקב ליצמן: אשקר אם אומר שהדיון היה לפי הכללים.

יעקב ליצמן: אני חוזר ואומר, נתתי מספיק זמן, חלק מהדיונים עברו את הזמן הקצוב, חלק מהדיונים התנהלו אפילו בפחות מהזמן הקצוב.

יעקב ליצמן: אני רוצה לציין, שבחלק מהחוקים דובר על השהיה והתליה ולכן הדיון בהם לקח הרבה פחות זמן, כי בסך הכול לא נכנסו לתוכן החוק אלא רק לתאריך.

יעקב ליצמן: נוסף על כך, התקיים ויכוח על תאריך ההתליה.

דוד טל: חבר הכנסת ליצמן, כאשר מדובר בחברי ועדת הכספים – הם יודעים, אבל לא כולם חברי ועדת הכספים, ואני לא יודע מה כתוב בספר התקציב.

דוד טל: אני שמעתי רק ממך עכשיו שהתקציב הוא 251.6 מיליארד שקל.

יעקב ליצמן: אני רוצה לומר לך דבר אחד, מי שלמד את התקציב בכל שנה, יודע אותו גם השנה, מי שלא למד את התקציב – גם השנה לא ידע, זו הרמה וזו הדרך, כך נהוג.

יהודית נאות: זו לא הדרך.

אבשלום וילן: גברתי היושבת-ראש, לדיון הוקצו שש שעות, הוא חולק לדיון סיעתי, אין שום בעיה שהזמן יהיה על חשבון הקואליציה ולא על חשבון האופוזיציה.

יהודית נאות: אתה רוצה להעיר שכדאי להתחיל את ההסתייגויות?

יעקב ליצמן: חבר הכנסת וילן, הכוונה שלך שגלשתי מהזמן?

יהודית נאות: הוא דיבר בקצרה.

יעקב ליצמן: אני שמח לקצר.

מרדכי משעני: חבר הכנסת ליצמן, הבנתי מהדברים שלך, שבמקום קיצוץ של 6 מיליארדי שקל, בסופו של דבר יהיה לנו קיצוץ של 3.2 מיליארדים, האם זה נכון?

יעקב ליצמן: הקיצוץ הוא 6 מיליארדים, יש קיצוץ ויש התאמות, יחד זה מגיע ל-6 מיליארדים.

יהודית נאות: בסיכום אין קיצוץ.

יעקב ליצמן: יש קיצוץ.

מרדכי משעני: יש קיצוץ, אבל לא כפי שתוכנן, ולכן הגירעון גם גדל.

יעקב ליצמן: הוסיפו גזירות, למשל היטל על פלאפונים.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יהודית נאות: רבותי, אנחנו מתחילים בשמיעת ההסתייגויות.

יהודית נאות: אני מזמינה את חבר כנסת אבשלום וילן – לרשותך עומדות 15 דקות.

יהודית נאות: אחריו – חבר הכנסת אברהם שוחט.

יהודית נאות: ואחריו – חברי הכנסת ישראל כץ, אמנון כהן, צבי הנדל, יוסף לפיד, נחמה רונן ונחום לנגנטל.

אבשלום וילן: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, התקציב המוגש בזאת, את התהליך שעברנו כינה מנכ"ל משרד האוצר פארסה, והוא התכוון לעובדה, שבמצב כלכלי כה קשה של מדינת ישראל מאושר בחודש פברואר תקציב, ולא עד סוף השנה כמקובל במדינה מתוקנת.

אבשלום וילן: והסיבות הן בראש ובראשונה ואך ורק סיבות פוליטיות.

אבשלום וילן: סיבות פוליטיות כוונתי, שהמנצח האמיתי בתקציב הזה הוא ללא שום ספק יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת יעקב ליצמן, שהציג אותו כאן לפנינו.

אבשלום וילן: עצם העובדה שקואליציה של 84 חברי כנסת לא מסוגלת להגיש תקציב בזמן, ממשלה שב-23 בדצמבר מתכנסת, מחליטה על קיצוצים בסך 6 מיליארדים שקלים, ואת התוצאה של הקיצוצים הללו אתם רואים פה בחוברת, שבעצם בינם לבין היעד המקורי אין כמעט דבר, ואסביר מדוע.

אבשלום וילן: לראשונה בתולדות מדינת ישראל, גברתי היושבת-ראש – – –

יעקב ליצמן: חבר הכנסת וילן, את הנאום הזה לא אמרת גם לפני שנה?

אבשלום וילן: להזכירך, לפני שנה היה מצב לגמרי אחר.

אבשלום וילן: היו בחירות אישיות לראשות הממשלה, והתקציב עבר רק לאחר מכן, בסוף חודש מרס, כך שהתנאים היו שונים.

אבשלום וילן: עדיין לא היתה קואליציה של 84 חברי כנסת.

אבשלום וילן: תיכף אגיד לך מה אמרתי לפני שנה ומה אני אומר השנה.

אבשלום וילן: לפני שנה, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, לא היה תקציב נטול רזרבה.

אבשלום וילן: שיהיה ברור, גברתי היושבת-ראש, פה כתוב בחוברת הלבנה, שמתקנת את החוברת הכחולה, שהרזרבה היא 3.3 מיליארדי שקלים.

אבשלום וילן: המשמעות היא שהרזרבה היא אפס.

אבשלום וילן: זאת משום הסיבה הפשוטה, שבספרי התקציב לא רשומות ההוצאות המיוחדות של מערכת הביטחון שמגיעות לסכום הזה.

אבשלום וילן: אני לא מדבר על תקציב הביטחון.

אבשלום וילן: לכן, לראשונה בתולדות מדינת ישראל, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, הבאת לכאן תקציב שאין לו רזרבה.

אבשלום וילן: מה יעשו מחר משרדי הממשלה כאשר יצטרכו לבצע העברות תקציביות מסעיף לסעיף, או שמא ממשלת ישראל תחליט שהיא מוכנה להתמודד עם שביתת הנכים, הנכנסת הבוקר ליומה ה-53?

אבשלום וילן: לא יהיה מקור תקציבי שאפשר לקחת ממנו.

אבשלום וילן: מה היא תעשה?

אבשלום וילן: תפעיל את מכונת הדפסת הכספים הנמצאת בהולנד?

אבשלום וילן: מה היא תעשה?

אבשלום וילן: לומר שבמקרה כרגע הפתרון הוא כספי סיוע אמריקני בסך 1.7 מיליארד?

אבשלום וילן: זו בעיה תזרימית.

אבשלום וילן: זו איננה בעיה כלכלית.

אבשלום וילן: מהבחינה הכלכלית – – –

יעקב ליצמן: אף אחד לא אמר את זה.

יעקב ליצמן: אמרתי שעכשיו מבחינה תזרימית יש פלוס בקופה.

אבשלום וילן: כולנו היינו בסרטים האלה.

אבשלום וילן: כל אחד מכיר, אם ממשקו הפרטי, אם מעסק שהוא ניהל, שלא פעם אחת – –

יהודית נאות: שבתחילת החודש יש כסף.

אבשלום וילן: – – אין קשר בין מצב כלכלי למצב תזרימי, ויש להיזהר מאוד מאוד מאשליה תזרימית, מה שנקרא בלעז cash flow, אם במקרה ביום מסוים יש בקופה מזומנים בעוד המערכת הכלכלית כולה מאותתת על כיוון בעייתי.

יעקב ליצמן: אדוני מהאופוזיציה, תן לי להבהיר.

יעקב ליצמן: אמר לי אחד מפקידי האוצר, שכל שנה מסתיימת באפס רזרבה, אבל כשמגיעים לסוף מרס ובודקים את יתרות הכספים של השנה הקודמת, איזה פלא – פתאום יש רזרבה.

יעקב ליצמן: לכן, מה הכוונה?

יעקב ליצמן: נכון שיש אפס ברזרבה.

יעקב ליצמן: כנראה יש הרבה כספים שלא נוצלו.

יעקב ליצמן: כלומר, בהמשך הדרך הרזרבה אמורה להתמלא קצת.

יהודית נאות: כן, אבל לא בשנה שעשו across the board קיצוץ של 3% ועוד 2%.

אבשלום וילן: יושב-ראש ועדת הכספים שוב מערבב בין בעיה תזרימית לשאלת כלכלה.

אבשלום וילן: נכון שיש סעיפים שאינם מנוצלים, אבל באותה מידה יש גם הוצאות בלתי צפויות.

יעקב ליצמן: גם אתה מסכים אתי, למשל, ש-5,000 כיתות לא ייבנו השנה.

אבשלום וילן: הרי אתם תוקפים כל הזמן את הסדר הקיבוצים.

יהודית נאות: הוא דיבר על 5,000 כיתות.

יהודית נאות: למה לא תיבננה 5,000 כיתות?

יהודית נאות: זה ההישג החינוכי הכי גדול של שר האוצר.

יהודית נאות: לא?

זאב בוים: מי אמר שלא תיבננה?

יהודית נאות: חבר הכנסת ליצמן.

זאב בוים: מה שהוא מתכוון, שזה יבוצע אבל הביצוע יהיה בהמשך הדרך.

אבשלום וילן: גברתי היושבת-ראש, היושבים באולם, הצופים בבית, כותבת הפרוטוקול למען ההיסטוריה, הרי שוב זה עירוב בין מה שאתה אומר לגבי בעיות תזרימיות לבין בעיות כלכליות.

אבשלום וילן: נכון, אמרת שלא ייבנו 5,000 כיתות.

אבשלום וילן: אתם כל פעם אוהבים לתקוף את הסדר הקיבוצים, שהחוב ההיסטורי של מדינת ישראל לבנקים בגינו הוא 430 מיליון, וקרוב להניח שהמדינה לא תבצע הסדרים שיעלו על 100 מיליון.

אבשלום וילן: כלומר, אוטומטית בסעיף כזה יש 350 מיליון שקלים שעוברים כל שנה.

אבשלום וילן: זה רזרבות מעוצבות בתוך התקציב.

אבשלום וילן: אבל זה לא פותר את הבעיה, משום שכפי שהסברתי, יש בעיות נכים, יש בעיות אחרות.

אבשלום וילן: חס וחלילה בחודשים אפריל, מאי, יוני האמריקנים יחליטו לעשות סדר במזרח התיכון מבחינת הטרור הבין-לאומי, וזה אולי בסדר, אבל אנחנו עלולים להיות צד במערכה ויהיו לנו הוצאות, בפיקוד העורף או במקומות אחרים.

אבשלום וילן: מאיפה ניקח את התקציב אז?

אבשלום וילן: גם על זה צריך לחשוב, ולא רק איך מממנים את בחורי הישיבות.

יהודית נאות: ומה אם תהיה, חלילה, רעידת אדמה?

אבשלום וילן: או חס וחלילה רעידת אדמה, או כל מה שלא יהיה.

אבשלום וילן: כלומר, פעם ראשונה, אחרי הרבה מאוד שנים, התקציב המוגש לנו בזה הוא בעצם תקציב גירעוני.

אבשלום וילן: יעקב ליצמן (יו"ר ועדת הכספים):

אבשלום וילן: רעידת אדמה פוליטית.

אבשלום וילן: יותר מזה.

אבשלום וילן: ברשותך, עוד הערה אחת לגבי מה שאמר פה יושב-ראש הקואליציה לגבי שאלתך מדוע הגענו ב-02:00 בהגשת התקציב למצב שהאופוזיציה לא הסכימה להגיע להסכמות.

אבשלום וילן: שהציבור ידע.

יהודית נאות: אני גם באופוזיציה.

יהודית נאות: האם שאלו אותי?

אבשלום וילן: נחתם הסכם הבנות בין נציגת האופוזיציה, שמייצגת אותך ואותי לצורך העניין, חברת הכנסת זהבה גלאון, לבין יושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת זאב בוים.

אבשלום וילן: על-פי ההסכם הזה – – –

יהודית נאות: אני כבר מודיעה לך שאני נותנת לך חלק מזמנו של אברהם שוחט, שאני לא ראיתי אותו מגיע בריצה.

אבשלום וילן: תודה לך.

אבשלום וילן: על-פי ההסכם הזה, גברתי יושבת-הראש, אתמול בשעות אחר-הצהריים, ב-15:00-16:00, היינו אמורים להצביע על חוק ההסדרים, ומחר בבוקר, ב-09:00, על חוק התקציב, כדי לאפשר לראש הממשלה, כפי שאמר יושב-ראש ועדת הכספים, לצאת לארצות-הברית ולדבר עם הנשיא בוש בגובה העיניים, כאשר תקציב מדינת ישראל בכיסו.

אבשלום וילן: ולא היא, משום שהסתבר שראש הממשלה נוסע קצת יותר מאוחר, ושר האוצר, שלא הופיע פה אף לדיון אחד בכנסת בהצגת התקציב בקריאה שנייה ושלישית – וסיפר חבר הכנסת ליצמן על הדיונים הסוערים שהיו בוועדת הכספים, והיו דיונים סוערים, והוא גם אמר שמחצית מהפרוטוקול היום נמחקה; תארי לך איזו סערת רוחות, איזה ביטויים עפו באותה ישיבה.

יהודית נאות: באיזה נושא?

אבשלום וילן: בכל הנושאים.

אבשלום וילן: אני אגיד לך עם מה זה התחיל.

אבשלום וילן: חבל לחזור על זה.

יעקב ליצמן: בנושא: ואהבת לרעך כמוך.

אבשלום וילן: סביב התבטאותו של חבר סיעתך אתמול בעיתונות, שהמליץ לבעלי הנכסים במדינת ישראל למכור את רכושם ולהשקיע בחוץ-לארץ.

אבשלום וילן: מזה התפתחה סערת רוחות, שעברה את כל גבולות הטעם הטוב מכל כיוון שהוא.

אבשלום וילן: אני חושב – אמרתי לו את זה גם באופן אישי, ואני אומר את זה מעל במת הכנסת – שזאת התבטאות אומללה של איש ציבור, שאין לה מקום.

אבשלום וילן: עם כל הוויכוחים הפוליטיים בינינו, כולנו רוצים את טובתה של מדינת ישראל, ואיש לא ממליץ פה לרדת מהארץ, להפסיק את הפעילות הכלכלית וכו'.

אבשלום וילן: זו היתה התבטאות אומללה ומיותרת, לטעמי.

אבשלום וילן: אבל כאשר הסתבר לשר האוצר, שאינו מופיע פה לישיבה, והוא לא הופיע בוועדת הכספים – חבר הכנסת ליצמן תיאר את הדיונים על חוק ההסדרים ועל התקציב.

אבשלום וילן: אני רוצה להגיד לך שהדובר הבא אחרי, חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט, כאשר היה שר האוצר היה מתייצב בפני הוועדה, מנסה לשכנע את חברי הוועדה, יושב בחדר סמוך, וכאשר היו הסתייגויות היו הולכים לדבר אתו וחוזרים.

אבשלום וילן: פה נאלצנו להתווכח עם פקידי האוצר.

יעקב ליצמן: אתה טועה.

יעקב ליצמן: תסתכל על הכניסה למשרד האוצר ותבין שהוא לא יכול לצאת משם.

אבשלום וילן: זה תירוץ קלוש, בלשון המעטה.

יהודית נאות: אני חושבת, שמי שלא מכבד את הכנסת, הכנסת לא מכבדת אותו.

אבשלום וילן: עובדה היא שאיש ציבור נחבא אל הכלים לא מתמודד על ה"אני מאמין" שלו בוועדה ולא מופיע מול הכנסת.

אבשלום וילן: זהו שיעור חמור ביותר בתרבות פוליטית נלוזה.

אבשלום וילן: כאשר אתה עומד בראש קואליציה כלכלית של 84 חברי כנסת, אתה צריך להתמודד גם אם הדרך קשה.

אבשלום וילן: זה איננו מאבק על חברי מרכז.

אבשלום וילן: זהו מאבק ציבורי על דרכה הכלכלית של המדינה, של הממשלה שאתה עומד בראשה בתחום הכלכלי.

אבשלום וילן: אגיד לך יותר מזה.

אבשלום וילן: כאשר נתן שר האוצר ליושב-ראש הקואליציה את ההוראה לבטל את הסכם ההבנות שהושג, אנחנו הצענו מחווה.

אבשלום וילן: אמרנו שלאחר שמפירים הסכם כתוב – ואגב, זו לא הפרה ראשונה של הסכם כתוב שחותמת הממשלה, זה הפך ללחם חוקה, ותיכף אומר לך על בעיית האמינות של הממשלה בתקציב הזה, שהיא חמורה ביותר.

אבשלום וילן: פנינו ליושב-ראש הקואליציה והצענו לו היום: בואו נלך למחווה; שלא קשורה לאופוזיציה או לקואליציה אלא קשורה לכלל הציבור.

אבשלום וילן: בואו תתחייבו, וכפי שאנחנו מוכנים ללכת לקראתכם, שראש הממשלה יצא לחוץ-לארץ עם תקציב בכיסו, תלכו אתם לקראת ציבור הנכים – ולא מדובר על כסף – יאמר שר האוצר שבתוך עשרה ימים עד שבועיים הוא נכנס למשא-ומתן, הוא נכנס לתהליך, עוד בלי להתחייב על גרוש, על שקל.

אבשלום וילן: הוא מתחייב לפתור בתוך 14-10 ימים את הסוגיה ולהגיע לפתרון.

אבשלום וילן: הלילה התמוטט שובת רעב ופונה לבית-חולים.

אבשלום וילן: לא היו מוכנים לדבר אתנו.

אבשלום וילן: בתוך 30 שניות פוצצה הישיבה, והלכו, אחרי הרבה מאוד שנים, לראשונה, להפעלת סעיף כוחני, שהרוב האוטומטי בוועדת הכנסת יקבע את סדרי הדיון.

אבשלום וילן: זאת הסיבה היחידה לכך שבשעה זו אנחנו עומדים על במת הכנסת ודנים על תקציב המדינה, משום שהרוב האוטומטי הופעל בוועדת הכנסת, והשימוש בסעיף בתקנון נעשה לראשונה.

אבשלום וילן: אני לא רוצה לומר לך, גברתי, מה יהיו התוצאות העתידיות של השימוש בסעיף הזה.

אבשלום וילן: אם אין הבנות בין קואליציה לאופוזיציה בסדרי הדיון בנושא התקציב, לא יהיו הבנות גם בנושאים אחרים.

אבשלום וילן: אם רוצים לטרטר איש את רעהו, זה לא חד-סטרי, זה לא חד-צדדי.

אבשלום וילן: יושב-ראש הקואליציה, בהנחיית שר האוצר, בסגנון כוחני, בוטה ומסוכן לכנסת העלה אותה אתמול על מסלול שאחריתו מי ישורנה.

זאב בוים: למה מסוכן?

אבשלום וילן: משום שבתרבות הדיון בתוך הבית הזה בין קואליציה לאופוזיציה – – –

זאב בוים: אצלכם יש תרבות דיון אם מקבלים את עמדתכם.

זאב בוים: כשלא מקבלים את עמדתכם, זה דיקטטורה, זה מסוכן לדמוקרטיה, הכול.

זאב בוים: אתם רוצים עריצות של המיעוט.

אבשלום וילן: אנחנו נראה את תוצאות התנהגותכם, לצערי, כבר בימים הקרובים.

יעקב ליצמן: אבו, אתי גמרת הלילה?

אבשלום וילן: עוד לא.

אבשלום וילן: נחזור לתקציב.

אבשלום וילן: כאשר מדברים על הגירעון, בתקציב מופיע גירעון של 3% – 14.6 מיליארד שקלים.

אבשלום וילן: לא צריך לקרוא את כל חוברות התקציב בשביל להבין את המשמעות החמורה של המספר הזה.

אבשלום וילן: די אם תסתכלי, גברתי היושבת-ראש, במגמה של הכנסות המדינה ותראי את הקיטון בה.

אבשלום וילן: מנכ"ל האוצר אמר בוועדת הכספים, שהוא איננו יכול לחזות כרגע במדויק, המודלים המתמטיים והרצות המחשב שברשות האוצר אינם יכולים לנבא במדויק עד כמה יימשך הקיטון בהכנסות המדינה.

אבשלום וילן: מה שברור לו, הוא אמר ביושר אינטלקטואלי, שהמגמה הזאת תימשך.

אבשלום וילן: פירושו של דבר, שהגירעון, שהוא היום קרוב ל-15 מיליארד שקלים, עלול להגיע ל-25-20 מיליארד שקלים.

אבשלום וילן: זאת משום שההכנסות מהמסים, על צורותיהן השונות, ממשיכות לקטון, משום שהמצב הכלכלי במשק כל כך קשה, שהחברות והיחידים אינם מסוגלים לעמוד בתחזית המסים הצפויה, אינם מסוגלים לשלם אותה.

אבשלום וילן: מה המשמעות?

אבשלום וילן: המשמעות היא, שבעצם בתוך חודשיים-שלושה חודשים יגיע קיצוץ נוסף משמעותי במשרדי הממשלה לפה, אל שולחן הכנסת.

אבשלום וילן: לכן יושב-ראש ועדת הכספים הציג היום תקציב של כאילו, כאילו תקציב שיאושר מחר, ב-6 בפברואר; אם יאושר, את זה אנחנו עוד נראה.

יעקב ליצמן: אז אני אציג כאילו קיצוץ.

אבשלום וילן: אבל יגיע קיצוץ, בחודש אפריל, בחודש מאי יגיע קיצוץ נוסף.

אבשלום וילן: לא תהיה ברירה, לצערי.

אבשלום וילן: תראי מה קרה פה, גברתי יושבת-הראש.

יעקב ליצמן: אותו נאום הוא יגיד בעוד חודשיים-שלושה חודשים.

אבשלום וילן: לפני יומיים בלילה אושר קיצוץ נוסף במשרדי הממשלה, קיצוץ רוחבי, flat, של 2% בכל משרדי הממשלה, להוציא את תקציב הביטחון, שבו בוצע קיצוץ של 1% בלבד, כי קודם לכן קוצצו מיליארד שקלים מתקציב משרד הביטחון, שקודם לכן הוספו לו 3 מיליארדי שקלים.

אבשלום וילן: כל זה אירע במהלך שלושה חודשים, תביני איזה כושר עבודה מופלא יש לממשלה הזאת.

אבשלום וילן: בכל זאת, כאשר בוצע הקיצוץ הרוחבי הזה, flat, במשרדי הממשלה, הסתבר שכמה משרדים נמלטו מהקיצוץ.

אבשלום וילן: תשאלי, גברתי, האם מישהו ישב וביצע הכוונה לאומית של סדר עדיפויות ואמר: פה צריך לקצץ, למשל במשרד לביטחון פנים?

אבשלום וילן: יושב-ראש הוועדה ציין שהוא כמו משרד הביטחון, רק בטעות שכחו גם לו להוריד רק 1%.

אבשלום וילן: עם כל האינתיפאדה, עם כל מה שקורה, המשרד הזה זקוק נואשות לתוספת תקציבית, אך הוא נחתך.

אבשלום וילן: מדוע הוא נחתך?

אבשלום וילן: כי לשר לביטחון פנים יש בעיה אחת: השר הוא ממפלגת הליכוד ולא ממפלגת ש"ס.

אבשלום וילן: כדי להבטיח את תמיכת ש"ס בתקציב קיבלו החלטה עקרונית ממעלה ראשונה, שכל המשרדים שאחראים להם שרי ש"ס לא יקוצצו.

אבשלום וילן: מה בין זה ובין סדר העדיפויות הכלכלי?

אבשלום וילן: מה בין זה ובין מה שתיארתי לך, בעיית הגירעון בתקציב, מה בין זה ובין מה שתיארתי בפניך, העובדה שאין רזרבה בתקציב הזה ואין מחר כסף לשינויים פנימיים או חיצוניים שיחולו עלינו?

אבשלום וילן: אין דבר וחצי דבר.

אבשלום וילן: אם אתה מהמפלגה הנכונה ואתה פיתחת את הסחיטה הפוליטית והסחטנות הפוליטית בזמן תקציב המדינה לדרגת אמנות ואומנות, והדבר היחיד המעניין אותך הוא האינטרס הפוליטי של מפלגתך ושל בוחריך ולא מה טוב למדינת ישראל – הרי אתה מקבל לגיטימציה מלאה.

אבשלום וילן: זה מה שקרה שלשום בלילה.

אבשלום וילן: מי אמר את זה?

אבשלום וילן: אמר את זה השר המייצג באותו דיון לילי מטעם מפלגת העבודה, חבר הכנסת ויצמן שירי.

אבשלום וילן: תשאלי, כיצד חבר כנסת שאינו שר מגיע לדיון?

אבשלום וילן: משום שאיש משרי מפלגת העבודה לא היה מוכן להשתתף באותו דיון, ויושב-ראש מפלגת העבודה, בשליחותו המדינית בניו-יורק, ביקש מחבר הכנסת ויצמן שירי להשתתף בדיון.

אבשלום וילן: תראי מה קרה פה, אם שמת לב, בתקציב משרד הדתות למשל, שקפץ מהחוברת הכחולה לחוברת הלבנה ל-1.722 מיליארד.

אבשלום וילן: שאלה יושבת-הראש היום, האם מישהו קרא את התקציב.

יעקב ליצמן: אל תיתן לאנשים באמצע הלילה לחשוב כאילו קיבלנו תוספת.

יעקב ליצמן: אל תגזים.

אבשלום וילן: עוד לא שמעת, אדוני.

אבשלום וילן: מכיוון שעשיתי את שיעורי הבית וקראתי את ספרי התקציב, מה לעשות, ואתה יודע שגם הגשתי פה כמות נכבדה של הסתייגויות.

יעקב ליצמן: לא עשית שיעורי בית.

אבשלום וילן: אני אומר, הציבור ישמע וישפוט.

אבשלום וילן: אני מוכן לעמוד בבוחן אצלך, אדוני יושב-ראש הוועדה.

אבשלום וילן: תקציב משרד הדתות עלה ל-1.722 מיליארד.

אבשלום וילן: נשארו לי עוד ארבע דקות.

אבשלום וילן: כל הזמן אני נשאל שאלות על-ידי יושב-ראש הוועדה.

יהודית נאות: הוספתי לך את הזמן.

יעקב ליצמן: השעון לא עובד פתאום.

אבשלום וילן: אני בתוספת זמן פציעות עכשיו, אני מעבר לדקה התשעים.

אבשלום וילן: זמן פציעות זה השאלות שלכם.

יעקב ליצמן: אתה פצוע?

אבשלום וילן: לא, אני בריא ברוך השם.

אבשלום וילן: זמן פציעות משמעותו: מעבר לתוספת הזמן.

אבשלום וילן: השופט במשחק כדורגל, חבר הכנסת ליצמן – תמיד אני נותן לך דוגמאות מכדורגל – בגמר המחצית או בגמר המשחק מניף שלט כמה דקות הוא מוסיף בשל זמן פציעות, שהמשחק עמד מלכת.

אבשלום וילן: מכיוון שהנאום שלי עמד מלכת בשל שאלותיך, אני מקבל עכשיו תוספת זמן פציעות.

יעקב ליצמן: עברנו כבר את חצות הלילה.

יעקב ליצמן: על איזו מחצית אתה מדבר?

אבשלום וילן: 1.722 מיליארד שקלים בתקציב משרד הדתות הם הביטוי, אותם כספים שהיו מובטחים כל שנה לחרדים בתקציב המדינה, בכוח ההסכמים הפוליטיים שנעשו עמם לצורך תמיכתם בתקציב – לחרדים ולמפלגות הדתיות, גם למפד"ל – והיו מוקראים על-ידי שר האוצר פה לפני אישור התקציב ולא בבסיס התקציב, מה קרה?

אבשלום וילן: כאשר השנה, למשל, הם לא אפשרו להעביר את התקציב והתחילו לעבוד כל חודש על בסיס 1/12 של התקציב, הכספים האלה לא היו בבסיס והם לא היו מקבלים אותם.

אבשלום וילן: הם דרשו להכניסם לבסיס התקציב והם הוכנסו.

אבשלום וילן: קרו כתוצאה מכך שני דברים.

אבשלום וילן: האחד, תקציבי כל המשרדים קוצצו ואילו בתקציב החרדים לא נגעו.

אבשלום וילן: יכולים להגיד: לא כך בתקציב החינוך.

אבשלום וילן: זה נכון.

אבשלום וילן: אבל מה עם התרבות?

אבשלום וילן: למה במשרד המדע, התרבות והספורט היה קיצוץ של 70 מיליון שקלים, ולאחר מכן הוחזרו 30 מיליון שקלים, אבל קוצצו 40 מיליון שקלים?

אבשלום וילן: את יודעת ממה קוצצו?

אבשלום וילן: מהוועד האולימפי, ההכנות לאולימפיאדה.

אבשלום וילן: זה קוצץ, זה לגיטימי, אבל מאולימפיאדת התרבות של החרדים לא קוצץ שקל.

אבשלום וילן: את התיאטרון הלאומי "הבימה", שהחליטה ממשלת ישראל שהגיע הזמן לשפץ, היא חתכה ולא יהיה שיפוץ, אבל במוסדות התרבות של החרדים לא נגעו.

אבשלום וילן: אני יכול לתת לך עוד דוגמאות מהסעיפים השונים.

אבשלום וילן: והדבר החמור יותר התברר כאשר הגיש מנכ"ל האוצר לוועדת הכספים את כל התקציבים שהוכנסו פנימה.

אבשלום וילן: חבר הכנסת ליצמן, לשיטתו, הודיע להם עוד לפני ארבעה חודשים: לא תסתדרו אתי, לא יהיה תקציב למדינת ישראל.

אבשלום וילן: הם ניסו לנהוג בחוסר יושר.

אבשלום וילן: הוא קיבל הבטחה מראש הממשלה שאכן דרישתם תמולא, אבל ניסו לטרפד את זה עד לפני יומיים.

אבשלום וילן: אם אני הייתי שר אוצר וראש ממשלה היה עושה לי תרגיל כזה, אחת מהשתיים: או שהייתי מגיע אתו להבנות, או שהייתי מתפטר.

אבשלום וילן: ודאי לא הייתי מתבזה, כך שכאשר מביאים אנשי משרדי את התקציב יושב חבר הכנסת ליצמן ושואל: האם זה בהתאם לסיכומי ראש הממשלה?

אבשלום וילן: מדוע זה לא בפנים?

אבשלום וילן: ואומרים לו: לא, זה לא בפנים.

אבשלום וילן: כי ניהלו פה פוליטיקה שכונתית.

אבשלום וילן: שר האוצר, שאינו מופיע בדיוני התקציב, מנהל מאחורי הגב פוליטיקה שכונתית, לא ביושר.

אבשלום וילן: הם קיבלו את מה שהובטח להם.

אבשלום וילן: אבל מה המשמעות?

אבשלום וילן: כאשר שאלתי, חבר הכנסת ליצמן, האם כתוצאה מכך בשנה הבא כאשר יובא התקציב – וקרוב לוודאי שאתם וש"ס והמפד"ל תתמכו בתקציב כקואליציה, או כאופוזיציה – האם אתם מתחייבים בזאת שהכול בבסיס התקציב ואין דרישות פוליטיות?

יהודית נאות: זה קרוי: כספים קואליציוניים.

אבשלום וילן: סחיטות פוליטיות קואליציוניות, תמורת תמיכה בתקציב.

אבשלום וילן: לא בחינוך, שם יש טייס אוטומטי, על-פי גידול טבעי וכו', אלא אקסטרות.

אבשלום וילן: שיטת דרעי אקסטרה אקסטרה לארג'.

אבשלום וילן: פירושו של דבר: מכיוון שבלעדי אין רוב, אני עכשיו בא עם דרישות חדשות ופותח רשימה מחוץ לתקציב.

אבשלום וילן: את יודעת, גברתי, פעם היו כספים ייחודיים.

אבשלום וילן: גמרו עם הכספים הייחודיים והם הוכנסו לבסיס התקציב.

אבשלום וילן: לאחר מכן הגיעו הדרישות הקואליציוניות.

אבשלום וילן: נגמרו הדרישות הקואליציוניות, נכנסו לבסיס התקציב.

אבשלום וילן: באיזה סרט נהיה בשנה הבאה?

יהודית נאות: זה שלנו, ועכשיו גם זה שלנו.

אבשלום וילן: אני לא בא אליהם בטענות.

יהודית נאות: למה לא?

אבשלום וילן: כאשר יש סוחטים, יש גם נסחטים.

אבשלום וילן: יושב-ראש הקואליציה זאב בוים מייצג מפלגות של 84 חברי כנסת.

אבשלום וילן: תורידי את 22 חברי הכנסת החרדים – 62 חברי כנסת שהסכימו להיסחט.

יעקב ליצמן: טייס אוטומטי לא חל על דתות.

אבשלום וילן: גברתי היושבת-ראש, אמרתי לך קודם שהבעיה הגדולה של הממשלה הזאת היא האמינות.

אבשלום וילן: ציין פה חבר הכנסת ליצמן, למשל, את נושא הסטודנטים.

אבשלום וילן: ממשלת ישראל החליטה בהחלטת מחליטים לאמץ את דוח-וינוגרד.

יעקב ליצמן: תגיד מלה טובה, על שכינסתי את הוועדה.

אבשלום וילן: תיכף אגיד גם את המלה הטובה.

יהודית נאות: הבנתי שזה סיכום של חבר הכנסת זנדברג עם שר האוצר.

יהודית נאות: או שעכשיו פתאום יש הרבה אבות?

יעקב ליצמן: לא, גברתי.

יעקב ליצמן: בלי כינוס של הוועדה היום לא היה מתחיל כלום.

אבשלום וילן: אמרתי לך שהמנצח האמיתי של התקציב הזה הוא חבר הכנסת יעקב ליצמן, וזה נכון.

אבשלום וילן: אותו דבר גם בעניין הסטודנטים.

יעקב ליצמן: ברגע שאתה משבח אותי, זמנך עבר.

אבשלום וילן: כאשר הממשלה הזאת החליטה לבטל את דוח-וינוגרד, שאמר שיורידו 14% משכר הלימוד של הסטודנטים בשנה הראשונה ובשנה הבאה 9%, היתה התמרדות כללית של חברי ועדת הכספים כנגד התופעה הזאת, שבעצם ממשלה מסירה את התחייבויותיה.

אבשלום וילן: היא קיבלה החלטת מחליטים.

אבשלום וילן: אומנם הסטודנטים שמאלנים, אבל יש גם כמה סטודנטים ימניים ויש כמה סטודנטים צפוניים ודרומיים, יש מכל הקשת הפוליטית.

אבשלום וילן: הפרת ההתחייבות היא הדבר החמור ביותר.

אבשלום וילן: ראה חבר הכנסת ליצמן שרוב חברי הוועדה חושבים שנעשה פה עוול, כינס את הוועדה והגיע להסכם עם האוצר, שבשנת 2003 – הוא ציין את זה – בכל אופן יופחת 3% משכר הלימוד של הסטודנטים.

אבשלום וילן: זאת לא ההפרה הראשונה של אמינות הממשלה.

אבשלום וילן: ברגע שהריבון, הממשלה, חוזר מהסכמים חתומים, אי-אפשר עוד להאמין לו.

אבשלום וילן: ברגע שאיבדת את אמינותך, איש לא מוכן לעשות אתך עסקים.

אבשלום וילן: הממשלה הזאת, ביודעין ובכוונת מכוון, מובילה למצב, שאיש לא יאמין לריבון, שחתימה עם אוצר מדינת היהודים שווה כקליפת השום.

אבשלום וילן: זאת המשמעות.

אבשלום וילן: גברתי היושבת-ראש, אני מסכם, יש בחוברת הזאת, שהתכוונתי לדבר עליה בסיבוב הזה, אך לצערי בשל קוצר הזמן נבצר ממני, עוד שורה רבה מאוד של הסתייגויות שהגשנו לתקציב.

אבשלום וילן: אומר לך רק דבר אחד.

אבשלום וילן: הכנסנו פה הסתייגות אחת: עמותת מיט"ל, המטפלת בילדים נפגעי תקיפה מינית.

אבשלום וילן: כאשר פניתי אל שר העבודה והרווחה – יש שם מיליון שקל גירעון – הוא התרצה והוסיף מתקציבו 200,000 שקלים.

אבשלום וילן: אנחנו מבקשים פה להוסיף 1.5 מיליון שקל לעמותה הזאת.

אבשלום וילן: אגב, יש בטיפולה הרבה מאוד ילדים חרדים וחילונים, מכל הסוגים.

אבשלום וילן: היא מטפלת ב-800 ילדים נפגעי תקיפה מינית.

אבשלום וילן: זה היה גם בוועדת העבודה והרווחה.

אבשלום וילן: יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה דוד טל ניסה לעזור לנו להעביר את ההסתייגות הזאת, ללא הצלחה.

אבשלום וילן: אולי תהיה טיפת יראת אלוהים בלבה של הכנסת הזאת, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, ולפחות את המחווה הזאת היא תעשה.

אבשלום וילן: תודה, גברתי.

יהודית נאות: תודה רבה.

יהודית נאות: חבר הכנסת נחום לנגנטל.

יהודית נאות: לרשותך חמש דקות.

יהודית נאות: אחריו – חבר הכנסת מרדכי משעני.

נחום לנגנטל: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, לא ראוי לו לתקציב מדינת ישראל שבשעה 02:00 הוא יבוא לידי ביטוי.

נחום לנגנטל: אני נמצא בבית הזה בסך הכול שלוש שנים.

נחום לנגנטל: אני לא רוצה להטיח באיש, וודאי שלא ביושב-ראש ועדת הכספים, האשמות על כך שהוא עשה את הדבר הזה.

יהודית נאות: חבר הכנסת בוים, אתה בכלל לא מופיע ברשימה.

זאב בוים: חבר הכנסת ישראל כץ מופיע.

יהודית נאות: נכון, אבל מה, אתה ישראל כץ?

יהודית נאות: רזית קצת.

זאב בוים: כמה זמן מדבר לנגנטל?

זאב בוים: חמש דקות?

זאב בוים: אז אני אדבר אחריו.

יהודית נאות: מה פתאום אתה?

זאב בוים: אני מחליף את ישראל כץ.

יהודית נאות: אתה לא ישראל כץ.

יהודית נאות: זאב בוים אחרי מוחמד כנעאן.

יהודית נאות: חבר הכנסת לנגנטל, עכשיו אני מאפסת לך ותאמר מה שאתה רוצה, בנדיבותי.

נחום לנגנטל: אחזור ואומר, מאוד לא ראוי לתקציב מדינת ישראל להיות נדון בשעה שכזאת.

נחום לנגנטל: אני לא ותיק בבית הזה, אני אפילו לא שלוש שנים כאן, אבל בקדנציה הזאת ישבנו כאן, יושב-ראש ועדת הכספים הציג את תקציב המדינה, שר האוצר השיב לו, 90-80 חברי כנסת היו נוכחים במליאה.

נחום לנגנטל: אני לא מזכיר את החגיגיות שאיבדנו כבר בתקציב המדינה, שבכל אופן היה משהו.

נחום לנגנטל: ב-02:00 להציג תקציב, כאשר שלושה-ארבעה אנשים נמצאים כאן כדי להשיב עליו, כדי להתדיין עליו, וב-08:00 לגמור את הדיון?

נחום לנגנטל: זה בעצם, גברתי היושבת-ראש, מראה איך המדינה מתייחסת לתקציב של עצמה.

נחום לנגנטל: זה לא קשור כלל לכנסת.

נחום לנגנטל: זה אומר בעצם משהו שהוא הרבה יותר מהותי, שתקציב המדינה, גם קברניטי המדינה מבינים שהוא לא תקציב אמיתי.

נחום לנגנטל: אם הוא היה תקציב אמיתי, הם היו מתייחסים אליו בכבוד גדול יותר.

יהודית נאות: אולי זה תקציב שרק בלילה צריך להגיש אותו?

נחום לנגנטל: למה אני אומר, גברתי היושבת-ראש, שהתקציב הזה איננו תקציב אמיתי?

נחום לנגנטל: כי כל אדם יודע שהוא בנוי מהנחות יסוד שאין להן מקום.

נחום לנגנטל: כל אדם יודע שאין ברירה, יצטרכו להגיע לבית הזה פעם נוספת כדי לשנות את הכללים, כי על בסיס האקסיומות של התקציב הזה אין מה לדבר על כך שזה לא יחזיק מעמד יותר מאשר חודש-חודשיים, כי צריך לעשות קיצוץ אמיתי יותר והחלוקה לא יכולה להיות עוד הפעם flat, גברתי.

נחום לנגנטל: אביא רק דוגמה אחת.

נחום לנגנטל: לפני חודשיים הופיעה שרת החינוך של מדינת ישראל בפני ועדת הכספים והסבירה, שאם מקצצים חצי מיליארד שקל, לא יהיה אפשר לחנך במדינה הזאת, היא לא תוכל להיות שרת החינוך עוד.

נחום לנגנטל: אחרי זה הגיעו לאיזו פשרה, ואחרי הפשרה הורידו לה 340 מיליון שקל.

נחום לנגנטל: אתמול עשו 2% קיצוץ flat בתקציב כל המדינה.

נחום לנגנטל: זה הביא לקיצוץ של עוד 94 מיליון שקל בשוטף של משרד החינוך.

נחום לנגנטל: כמה זה 340 ועוד 94?

נחום לנגנטל: אז איך עכשיו היא יכולה להיות שרת החינוך?

נחום לנגנטל: כל הנושא של ה-flat בכל המשרדים, אי-אפשר לעשות את זה יותר.

נחום לנגנטל: צריך לעשות גם שיקולים של מה חשוב יותר ומה חשוב פחות.

נחום לנגנטל: זאת הבעיה המרכזית של תקציב המדינה.

נחום לנגנטל: יצטרכו להגיע לכאן, לכנסת.

נחום לנגנטל: ודאי שיהיה קשה מאוד לנהל תקציב ללא רזרבה, אבל יותר מכך, לנהל תקציב, לא רק ללא רזרבה, אלא לנהל תקציב מדינה כשאתה בונה על הכנסות ממסים בסדר גודל הרבה יותר גדול מהביצוע של החודשים האחרונים.

נחום לנגנטל: הרי כולם צריכים לדעת, שאם בשנה שעברה אנשים עוד שילמו איכשהו מסים, השנה במקדמות הכול ירד.

נחום לנגנטל: זאת לא רק בעיה תזרימית, חבר הכנסת וילן.

נחום לנגנטל: זאת לא רק בעיה תזרימית, זו בעיית אמת כבר בתקציב עצמו.

נחום לנגנטל: ולכן, אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני מבין ללבו של שר האוצר, שלא היתה ברירה, וזה כבר הגיע לשלב שעברנו את חודש דצמבר ועברנו את חודש ינואר, וצריך להסתדר עם האנשים על מנת שיהיה איזה בסיס לשינוי, או שתהיה איזו תוכנית.

נחום לנגנטל: לכן הוגש התקציב כפי שהוגש.

נחום לנגנטל: אבל אני אומר כאן שאנחנו נצטרך לדעת – וזה חשוב מאוד לדעת – שלא יהיה אפשר להתייחס ברצינות לתקציב, כי תקציב שמוגש ב-02:00 גם במהות שלו הוא תקציב לא בדיוק רציני.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת זאב בוים, בבקשה.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חברת הכנסת פרופסור יהודית נאות, חבר הכנסת וילן, חבר הכנסת משעני, חבר הכנסת נחום לנגנטל, ואחרון חביב במליאה הזאת ברגע זה, חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בוקר טוב לכולם.

זאב בוים: זה בוקר של יום חדש, שאני מקווה שבמהלכו אפשר יהיה לבשר לעם ישראל, שיש סוף סוף למדינת ישראל תקציב לשנת 2002.

זאב בוים: אני אומר "סוף סוף", כי זה לא משנה אם מדובר בקואליציה או באופוזיציה, לו רק משום האיחור שבו תאשר הכנסת את התקציב, בלי קשר לעמדות הפוליטיות של קואליציה או אופוזיציה.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, נדמה לי שכל אזרח בישראל צריך להצטער על כך שהתקציב מוגש באיחור.

זאב בוים: ראוי היה שהתקציב הזה יוגש במועדו, ב-31 בדצמבר של השנה שחלפה.

זאב בוים: אגב, אדוני היושב-ראש וחברי הכנסת, אני כבר אמרתי מעל לדוכן הזה, שנדמה לי שראוי שנתקן את החוק.

זאב בוים: משום מה, חשבנו פעם שראוי לתת איזה buffer של זמן לממשלה – שמסיבות כאלה או אחרות לא הצליחה להעביר את התקציב במועדו – של שלושה חודשים, עד 31 במרס, ואם אז לא העבירה תקציב, תלך הממשלה לעולם שכולו טוב, ואני אומר זאת בלשון הציורית הפוליטית כמובן, ותבואנה בחירות.

זאב בוים: אני חושב שאין צורך ב-buffer, אני לא רואה שהוא מועיל במשהו.

זאב בוים: אני רק רואה שהוא בעצם מזיק, כי התקופה הזאת שאנחנו חווים מאז סוף שנת 2001 ובמרוצת החודש, וקצת עד להעברת התקציב היום, החודש האחרון הזה לא היה – הייתי אומר בלשון המעטה – לתפארתה של מדינת ישראל, לתפארתה של הקואליציה ולתפארתו של הבית הזה.

זאב בוים: זה מביא אותי לחשוב, שאין צורך ב-buffer הזה.

זאב בוים: אם יהיה תאריך קובע, ברור, ידוע, אחד, בלי אפשרות להאריך או לשחק עם התאריך הזה, כולם יצטרכו להתיישר.

זאב בוים: כל המפלגות, בוודאי בקואליציה, והממשלה יצטרכו להתיישר על תאריך קובע אחד.

זאב בוים: אני חושב שזה יהיה יותר נכון.

זאב בוים: אני חושב שזה יהיה יותר טוב לבריאותו של המשק ולבריאותו של התקציב, ולכן ראוי לחשוב בכובד ראש לחוקק, או לתקן, את החוק הזה ולבטל את הרעיון שלא עומד במבחן לגבי התאריך הנוסף.

זאב בוים: פשוט אין צורך בו, ואפילו הייתי אומר שהוא מזיק, כי כאמור, המפלגות השונות והגורמים השונים חושבים, שאפשר לעשות הארכה, ששום דבר לא בוער, שלא יקרה דבר ואף אחד לא ייפול.

זאב בוים: אומנם אף אחד לא ייפול, אבל מה שנופל בסופו של דבר זה המשק.

זאב בוים: לכן, צריך להצטער על כך, בלי קשר לעניין הפוליטי, כי אם זה היה רק עניין פוליטי, אולי כאיש פוליטי – ובוודאי כיושב-ראש הקואליציה – לא הייתי אומר את זה, אבל צריך להגיד שיש מצבים שבהם צריך להגיד את הדברים כפי שהם.

זאב בוים: זה דבר אחד.

זאב בוים: אני רוצה להגיד משהו לגבי מועד הדיון הזה, אדוני היושב-ראש, כי הנושא הזה עלה וקודמי התייחסו אליו, לרבות יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת ליצמן, ואחד מנציגי האופוזיציה, חבר הכנסת אבשלום וילן.

זאב בוים: אבו, אני מוכרח לומר לך שאני לא שמחתי לגבי העניין הזה שהיה אתמול.

זאב בוים: זה לא היה מצב נוח, במיוחד כיוון שנאלצתי לבקש שינוי של ההסכם המקורי שהיה לנו במסגרת ועדת ההסכמות, ולא יכולתי לעמוד בו.

זאב בוים: זה קרה מטעמים שונים, ובשיחה בארבע עיניים כבר הסברתי את זה, ואין טעם להיכנס לעניין הזה, אפילו לא לפרוטוקול, ובוודאי לא לעיני עם ישראל שישן עכשיו, אבל אולי יש כמה שרואים אותנו.

זאב בוים: על כל פנים, אני חשבתי שבמסגרת הבנות ובמסגרת מערכת היחסים, גם אם צד אחד לא יכול לעמוד בזה אחרי שהשתנו כמה נסיבות, אפשר להמשיך בהבנות האלה.

זאב בוים: לצערי, נתקלתי בחומת סירוב, אני מוכרח לומר די תמוהה, בוודאי על הרקע האישי.

זאב בוים: אני לא רוצה להיכנס למערכת יחסים פנימית של מישהו, אבל אצל חלק מהאנשים באופוזיציה דווקא היתה אוזן קשובה, ואפילו הבנה מסוימת, והיתה לנו אפילו אתמול – זה כבר לא אתמול, אלא זה כאילו שלשום – כשהתחלנו את הדיון על חוק ההסדרים מעין חצי הבנה להמשיך עד שעה מסוימת, ואחרי זה לבדוק אותה מחר בבוקר וכדומה.

זאב בוים: לצערי, זה לא הסתייע מסיבות באמת תמוהות.

זאב בוים: חשבתי שבמסגרת הדיונים על חוק ההסדרים שרצו פה, כמו שאנחנו אומרים, לאורך השעון, על-פי ההסתייגויות ולפי הספר והתקנון, תבוא איזו התרככות ויותר נכונות להקשיב ולשמוע.

זאב בוים: לצערי, זה לא השתנה, ולכן נאלצנו אתמול בערב לכנס את ועדת הכנסת.

זאב בוים: היא מטעמנו הגוף, שבסופו של דבר הוא הפוסק האחרון בסידורי העבודה של הכנסת, של חברי הכנסת ושל המליאה הזאת, לרבות דיונים מיוחדים, לפי סעיף 131, ולהשתמש בסעיף הזה בהעדר הסכמות והבנות, ואני אומר: לצערי.

זאב בוים: חברי הכנסת, אבל מכאן לבוא ולומר – ואני חוזר על העניין הזה – שנעשתה איזו פעולה שהיא פגיעה בדמוקרטיה?

זאב בוים: אני כופר בעניין הזה מכול וכול.

זאב בוים: פעלנו על-פי התקנון, כפי שצריך לפעול במצבים כאלה.

זאב בוים: העובדה שזה היה למגינת לבה של האופוזיציה היא דבר מובן מאליו.

זאב בוים: היתה ברירה בידיה להיכנס מחדש להסדר חדש, שהיה בהחלט נותן יותר כבוד לבית הזה, אבל גם את זה לא רצו.

זאב בוים: אני לא רוצה לגלות פה את ההצעה של חברת הכנסת זהבה גלאון, שהיא נציגת האופוזיציה בוועדת ההבנות, ולומר מה היא הציעה.

זאב בוים: זו היתה הצעה מאוד סחטנית.

זאב בוים: היא ביקשה לנצל את המצב הזה כדי לסחוט מהתקציב ומהממשלה.

זאב בוים: אני לא הסכמתי לזה ועמדתי על כך שבהעדר הסכמות נפעל לפי סעיף 131.

זאב בוים: זה מה שהביא בסופו של דבר להחלטת ועדת הכנסת, ומכאן לנוהלי הדיון ולסדרי הדיון כפי שהם מתקיימים עכשיו.

זאב בוים: בתוך זה הוחלט, באין ברירה, ומתוך הצורך לכבד את הכלל, שנותנים, וזה הכלל הנקוט, דיון סיעתי של שש שעות בנושא תקציב המדינה, שזה מה שאנחנו עושים עכשיו.

זאב בוים: הנה, הגענו לזה, וזו השתלשלות הדברים האמיתית.

זאב בוים: לכן, לצערנו, הצגת תקציב המדינה על-ידי יושב-ראש ועדת הכספים נעשית בשעה 02:00.

זאב בוים: אף אחד לא מאושר מזה.

זאב בוים: אבל אלה הם הדברים.

זאב בוים: חבל שהאופוזיציה לא יודעת לכבד את ההליך הדמוקרטי.

זאב בוים: כשהיה הליך דמוקרטי כזה קמה צעקה מרה של קוזק נגזל, שכאילו – – –

מוחמד כנעאן: תגיד רק מרצ.

זאב בוים: אתה צודק, כן.

זאב בוים: במקרה זה באמת זו מרצ.

זאב בוים: אני מבין שיושבת-ראש סיעת מרצ, חברת הכנסת גלאון, שהיתה נציגת האופוזיציה בוועדת ההבנות הזאת, לא התייעצה עם חברים אחרים בסיעות האופוזיציה האחרות.

זאב בוים: נכון, חבר הכנסת כנעאן, התיקון שאמרת.

זאב בוים: על כל פנים, זו התוצאה.

זאב בוים: אני רק אומר – וכמעט עומד לסיים – שחשבתי שזה יהיה נכון מאוד לומר, שהצעקה הגדולה של האופוזיציה על כך שיש פה איזו רודנות, או דיקטטורה של הרוב וכו', אין לה שחר.

זאב בוים: אני מקווה שעכשיו הדברים ברורים.

זאב בוים: פעלנו בעל כורחנו, אבל פעלנו על-פי מה שהתקנון מאפשר, תקנון שהכנסת בעצמה עיצבה אותו למצבים מהסוג הזה, כאשר אין הבנות.

זאב בוים: לכן, כל הצעקה הזאת היא צעקה שלא במקומה, היא לא מתאימה והיא לא ראויה.

זאב בוים: אומנם גם מיעוט קולו צריך להישמע, אבל הוא צריך להישמע על-פי הכללים הדמוקרטיים, ולא לבוא ולטעון שכאילו מישהו דורס כאן את הדמוקרטיה.

זאב בוים: זה לא נכון, זה משולל כל יסוד ואין לו שום אחיזה במציאות הזאת, כפי שאני תיארתי.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להעיר הערה אחרונה.

זאב בוים: אני יודע שזמני עומד להסתיים והתקציב הזה הוא עולם ומלואו.

זאב בוים: הוא לא תקציב שיש אתו בשורה גדולה במובן הזה שמכאן ואילך מה שמקופל בין הדפים יכול להעיד על איזו יציאה ממצב קשה שכולנו נמצאים בו.

זאב בוים: להיפך.

זאב בוים: התקציב הזה, ההצעה הזאת מנסה להתמודד עם משק במשבר.

זאב בוים: המשק במשבר והנתונים כולם ידועים, הם לא מעכשיו.

זאב בוים: שנת 2001 היתה שנה קשה ביותר למשק הישראלי, והתקציב מנסה להתמודד עם הדברים.

זאב בוים: גם צריך לומר שיש הערכה שההתמודדות שקיימת פה לא תספיק ויצטרכו לנקוט צעדים נוספים במרוצת שנת 2002.

זאב בוים: גם אם זה נכון אני סבור – ואנחנו שומעים את הביקורות מכל הצדדים, ויש לנו ביקורות – שאי-אפשר לבוא ולבקר במנותק מכל התהליכים שהתרחשו.

זאב בוים: הדברים הם במסגרת סך כל הנתונים שמדינת ישראל פועלת בהם וסך כל המארג השלם של תהליכים שחלק גדול מהם הוא לחלוטין לא בשליטתנו.

זאב בוים: אני לא מדבר רק על תהליכים במשק העולמי.

זאב בוים: אני מדבר גם על תהליכים באזור שלנו.

זאב בוים: יש גם העובדה שאנחנו נמצאים 15 חודש בלחימה.

זאב בוים: נכון שיש בינינו קולות שאומרים: צריך להפסיק את הלחימה, צריך לדבר שלום, ואז, כמובן, עם כל ההשלכות של הדבר, כשתהיה תקופה אחרת, לא יצטרכו הוצאות כאלה כבדות וודאי שזה גם יוריד למשק את ההוצאות.

זאב בוים: אין על זה ויכוח בכלל.

זאב בוים: אני לא רוצה להיכנס עכשיו לסוגיה המדינית, עם מי עושים שלום ואיך אפשר לעשות שלום כשהטרור משתולל בארצנו והורג באזרחינו החפים מפשע.

זאב בוים: זו סוגיה בפני עצמה.

זאב בוים: אבל יש לה בהחלט השלכות על העניין.

זאב בוים: אני אומר רק דבר אחד, שהתהליכים האלה במסגרת הזאת הם כל כך מסובכים, מורכבים ומשפיעים על המשק, שאי-אפשר שלא לבוא ולהעריך את מה שהממשלה מנסה לעשות בקיצוץ דרסטי בתקציב.

זאב בוים: מדובר פה על קיצוץ של 6 מיליארדי שקל נוספים על קיצוץ שכבר התקיים ברבעון השלישי של השנה הקודמת.

זאב בוים: היה קיצוץ flat בתקציב הקודם של משרדי הממשלה.

זאב בוים: באה הממשלה לקצץ 6.1 מיליארדי שקל.

זאב בוים: היא לא מצליחה לקצץ 6 מיליארדי שקלים, אלא היא מצליחה לקצץ רק 3.2 מיליארדים.

זאב בוים: אבל, בסך הכול צריך לומר שהמאמץ הזה הוא מאמץ לא קל וצריך לבוא ולהעריך את הממשלה עליו.

זאב בוים: נראה שמהמקורות של התקציב הציבורי של משרדי הממשלה הקיצוץ הזה הוא אולי הקיצוץ המקסימלי שאפשר לעשות.

זאב בוים: את השאר ואת הפער צריך למצוא במקורות אחרים.

זאב בוים: אני חושב שהממשלה עוד תצטרך לעשות את ההתאמות ואת התיקונים, אדוני היושב-ראש, במרוצת השנה הזאת.

זאב בוים: גם פה צריכה להיות סגירה של הפער בגירעון ההולך וגדל.

זאב בוים: שמענו על הירידה הנמשכת, לצערנו, בהכנסות המדינה.

זאב בוים: הדברים האלה יצטרכו למצוא פתרונות.

זאב בוים: אחד הפתרונות שיצטרכו, ולא יהיה מנוס מזה – ואגב, ובלי קשר, היה צריך לעשות זאת עוד לפני כן, ואולי זה בוודאי יביא לכיוון כזה בעתיד – הוא שאי-אפשר להתעלם מהתחושה, שבתקציב הזה, בתהליך הקיצוצים והצמצומים, הדרישה לשאת בעול היתה יותר כלפי אלה שיש להם פחות מאשר אלה שיש להם יותר.

זאב בוים: אף אחד לא רוצה לוותר על האפשרות והתקווה שאפשר יהיה לעבור ממצב מיתון למצב צמיחה בעתיד, ככל שיהא זה העתיד הקרוב ביותר.

זאב בוים: לכן, יש מאמץ גדול באמת שלא לפגוע באותו סקטור יצרני שנושא על גבו את משק המדינה, את החברה בישראל.

זאב בוים: לכן, נזהרה בצדק ובדין הממשלה שלא להטיל מסים, שלא לפגוע בסקטור היצרני הזה, ככל שאפשר.

זאב בוים: זה בעצם הביטוי של הקיצוצים עד עכשיו.

זאב בוים: אבל יש בהחלט תחומים ויש בהחלט נושאים שבהם היה ראוי לפעול כבר עכשיו, במסגרת המאמץ ליישר את התקציב ולכסות את הגירעון.

זאב בוים: אלה תחומים שאי-אפשר להתעלם מהם בחברה נכונה ומתוקנת.

זאב בוים: הרבה שנים מדברים אצלנו, למשל, על מיסוי ההון.

זאב בוים: אנחנו ממסים את העבודה בשיעורים שכמעט אין דומה להם בעולם.

זאב בוים: המיסוי על העבודה הוא מיסוי שנע מ-34% ועד 60% פלוס.

זאב בוים: זה מיסוי שהוא בלתי אפשרי.

זאב בוים: אגב, המיסוי הזה הוא בלתי אפשרי לכולם, וזה לא משנה עכשיו באיזו רמת הכנסה מדובר.

זאב בוים: אלה שרמת הכנסתם גבוהה משלמים 60% פלוס וזה בלתי אפשרי.

זאב בוים: אבל הנה, הפלא ופלא, עד היום, אדוני היושב-ראש, ובמשך כל השנים ממשלות ישראל לדורותיהן לא מיסו את ההון במדינת ישראל.

זאב בוים: יש פה איזה דבר שקשה מאוד להסביר אותו.

זאב בוים: זאת אומרת, הסברים ישנם, בוודאי, כגון: הרצון לשמור על הקפיטל פה, שהכנסות לא יברחו, שלהיפך יבואו וישקיעו כאן בארץ וכדומה.

זאב בוים: אבל אם אני שומע, וכנראה אלה הם הנתונים, שהרווחים הקיימים היום מההון במדינת ישראל מסתכמים ב-80 מיליארד שקל רווחי הון, וכל ה-80 מיליארד הרווחים האלה לא ממוסים, אני שואל את עצמי: האם זה נכון?

זאב בוים: האם זה צודק?

זאב בוים: האם אפשר להסביר מדוע אין מיסוי?

זאב בוים: אני לא אומר שאת רווחי ההון צריך למסות כמו את המיסוי על העבודה, ולא מוכרחים, אפילו לא 30%.

זאב בוים: אם היינו ממסים את הרווחים האלה ב-10%, היינו מקבלים היום 8 מיליארדי שקל, שבעצם היו מכסים לנו חלק גדול מהגירעון שנובע מהירידה בהכנסות, ואני לא חושב שזה היה גורם לאיזה נזק בלתי הפיך בעניין סוגיית ההון והחיסכון במדינת ישראל.

זאב בוים: אני לא חושב שכולם היו פונים אז, לפי עצת פריצקי, לוקחים את כל הכסף ושמים אותו בחוץ.

זאב בוים: אף אחד עוד לא הוכיח שזה כך.

זאב בוים: גם בחוץ אין משהו שנותנים אותו חינם.

זאב בוים: גם בחוץ, כשאתה הולך לארצות החוץ, דווקא שם יש מיסוי על ההון בכל המדינות המתוקנות.

זאב בוים: אז מה?

זאב בוים: אני אדבר רק על תחום אחד ובזה אני אסיים.

זאב בוים: צריך יהיה, וזה לא עניין של אין מנוס בלשון שלילית – אין ברירה אז עושים משהו לא ראוי או משהו לא נכון – אני חושב שאם יעשו את זה, אז יהיה תיקון וזה יהיה נכון לעשות.

זאב בוים: בצורה כזאת המיסוי הזה גם יהיה יותר צודק מבחינת נשיאה בנטל, וגם, כמובן, פירותיו יכולים להקל מאוד על המאמצים שהיום, צריך לומר, הממשלה עושה אבל מתקשה, כדי לאזן את התקציב.

זאב בוים: המשפט האחרון הוא, שעם כל הקשיים האלה, המאמץ גדול ביותר ועדיין הוא מוצלח במובן הזה שמסגרת התקציב לא נפרצת.

זאב בוים: עד כאן, אדוני היושב-ראש.

זאב בוים: בשעות הבוקר, ב-09:00 תתכנס הכנסת, נתחיל להצביע על התקציב, ואני מאוד מקווה שבאחר הצהריים המוקדמים יהיה למדינת ישראל התקציב לשנת 2002, מאושר כדת וכדין.

זאב בוים: ראש הממשלה שלנו, שבשעות הערב ימריא לארצות-הברית לפגישה מאוד חשובה עם הנשיא בוש ועם אנשים אחרים בממשל האמריקני, יוכל לצאת מפה עם תקציב מאושר, ונאחל לו דרך צלחה.

זאב בוים: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת מרדכי משעני, בבקשה.

מרדכי משעני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנוכחים, כולם כולם, גם חברי הקואליציה, גם חברי האופוזיציה, ואפילו, היום גילה לנו זאת יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת ליצמן, וכפי שאמר חבר הכנסת זאב בוים, יושב-ראש הקואליציה, הולכים לעשות מעשה גדול בבוקר, לאשר תקציב, ואז ראש הממשלה יוכל לנסוע ולהיפגש עם הנשיא בוש כשיש לו תקציב בכיס, אבל אנחנו בעצם יודעים שזה לא התקציב האמיתי.

מרדכי משעני: בעוד חודש-חודשיים נצטרך לעשות שינוי, אפילו דרסטי, הייתי אומר, בתקציב הזה, לאור הצפי בהכנסות.

מרדכי משעני: אנחנו מכירים את המערכון של "הגשש החיוור" שלנו, שמדבר על "ישראבלוף".

מרדכי משעני: אני חושב שזה בעצם תקציב בלוף.

מרדכי משעני: זה לא תקציב אמיתי, זה לא תקציב נכון.

מרדכי משעני: אנחנו בעצם מאשרים דבר שבשום פנים ואופן לא ייצג את תקציב המדינה בשנת 2002.

מרדכי משעני: אני מצפה, וכבר אמרתי זאת בדיונים קודמים על חוק ההסדרים, דווקא בימים כאלה למנהיגות כלכלית שתתעלה; דווקא בימים קשים, ימים קשים כלכלית.

מרדכי משעני: דווקא בימים כאלה צריכה להתגלות מנהיגות כלכלית.

מרדכי משעני: אז איפה שר האוצר?

מרדכי משעני: לא רק שהוא לא מתגלה כמנהיג כלכלי, אלא שהוא בכלל נעדר.

מרדכי משעני: אולי צריך להכריז עליו כעל נעדר ולהתחיל לחפש אותו.

מרדכי משעני: אולי נמצא אותו.

מרדכי משעני: אמרו פה חברי כנסת: אנחנו יושבים בדיונים שעות על גבי שעות, מדברים ומדברים ואפילו רצינו לשאול שאלות, גם אני רוצה לשאול שאלות, אבל אין את מי, משום ששר האוצר לא נמצא.

מרדכי משעני: יושב-ראש ועדת הכספים אמר לי בצד: אני לא יכול לענות לך על השאלות האלה.

מרדכי משעני: יותר מזה, הוא בעצם אמר, שאלמלא נסיעתו של ראש הממשלה, הוא, יושב-ראש ועדת הכספים, לא היה הולך למהלך הזה.

מרדכי משעני: הוא היה אולי מנסה להמשיך בדיונים, לשאול שאלות, לחפש פתרונות אחרים; אולי באמת עד 31 במרס אפשר היה להגיע לתקציב מסוג אחר.

מרדכי משעני: דווקא ממנהיגות כלכלית שמתעלה בימים קשים הייתי מצפה שתעשה צעדים משמעותיים, דרסטים, לא מקובלים.

מרדכי משעני: אני לא מוכן לקבל, ואמרתי זאת קודם, שבכל פעם שיש איזו בעיה כלכלית צריך לקצץ.

מרדכי משעני: מי אמר שזה הפתרון הכלכלי?

מרדכי משעני: אני לא משווה את ישראל לארצות-הברית, אבל זו רק דוגמה כדי להמחיש את זה.

מרדכי משעני: בארצות-הברית התחיל מיתון.

מרדכי משעני: מה עשה הנשיא בוש?

מרדכי משעני: הרי גם שם, לאור מה שקרה בספטמבר, המשק שלהם עובר גל מיתון.

מרדכי משעני: מה הוא עשה?

מרדכי משעני: הוא קיצץ?

מרדכי משעני: לא, להיפך.

מרדכי משעני: הוא הגדיל את ההוצאה, לקח סכומי עתק, שם בביטחון, שם בתעשיית הנשק, שם במקום אחר, ואולי זאת הדרך שהיינו צריכים ללכת בה.

מרדכי משעני: כל הזמן אמרנו, גם לפני שנה, ואני זוכר מהתקציב הקודם, שלא צריך לפחד מהגדלת הגירעון.

מרדכי משעני: אולי דווקא עכשיו, וזה היה לפני שנה או אפילו קודם לכן, צריך להגדיל את הגירעון, להקצות כספים לתשתיות כדי שהמעגל הכלכלי ינוע.

מרדכי משעני: אילו עשינו את זה לפני שנה או לפני שנתיים, יכול להיות שהמצב לא היה כזה היום.

מרדכי משעני: אז, כשדובר על גירעון של 2 מיליארדים, 4מיליארדים, שומו שמים, כולם קפצו.

מרדכי משעני: מה, אתה הולך להגדיל ל-6 מיליארדים?

מרדכי משעני: כך זה היה בתקציב הקודם.

מרדכי משעני: עכשיו בא שר אוצר בישראל ומניח תקציב והגירעון כבר מגיע ל-15 מיליארד.

מרדכי משעני: אולי לא כל השיטות המקובלות מתאימות לימים מסוג אלה?

מרדכי משעני: אולי היה צריך לנקוט שיטות אחרות?

מרדכי משעני: אני רוצה לתת עוד דוגמה, ושר האוצר פה באולם נתן לנו דוגמה.

מרדכי משעני: הוא אמר, שכאשר זוג הורים הולך לסופרמרקט עם תינוק, התינוק רוצה משהו ולהורים אין כסף, מה הם אומרים לו? אין, לא קונים.

מרדכי משעני: אני רוצה לתת לו דוגמה הפוכה.

מרדכי משעני: אצל משפחה בישראל, בעקבות, נניח, אבטלה של אחד מבני הזוג, רמת ההכנסה ירדה ורמת ההוצאה מצטמצמת, אבל יש גבול לצמצום.

מרדכי משעני: אז הם מקבלים החלטה שאי-אפשר יותר לצמצם.

מרדכי משעני: והרי אנחנו נמצאים פה באותו מצב.

מרדכי משעני: זה לא שהגדלנו את ההוצאה, פשוט ההכנסות קטנות.

מרדכי משעני: מה עושה אותה משפחה?

מרדכי משעני: מחפשת דרכים אלטרנטיביות.

מרדכי משעני: ככל שהמצב קשה כך גם הצעדים שלה או החיפושים שלה יהיו דרסטיים יותר.

מרדכי משעני: אז יש לה כמה אפשרויות, כמה אופציות: לחפש הכנסות נוספות, לחפש מקורות נוספים של הכנסה, אבל יש עוד דרך אחת – אם, נניח, המשפחה הזאת חייבת כסף, היא מנסה לדחות אולי את החובות האלה.

מרדכי משעני: למה אני אומר זאת?

מרדכי משעני: בהתקציב הזה שלנו, אם תפתחו אותו, יש תשלום של 50 מיליארד שקלים של חובות, מלבד 2 מיליארדי השקלים לבנק ישראל.

מרדכי משעני: שאלתי את יושב-ראש ועדת הכספים, האם אנחנו, חברי הכנסת, לא יכולים לקבל איזה מושג לאן הולכים 50 מיליארד השקלים האלה.

מרדכי משעני: חיפשתי בחוברת – אומנם בשבילי זו פעם ראשונה, נדמה לי, שאני עובר תקציב בצורה מסודרת, בפעם שעברה זה היה מייד אחרי שהושבעתי, ולא נכנסתי לתוך תוכו של התקציב – וניסיתי למצוא לאן זה הולך.

מרדכי משעני: דבר ראשון, אין לי נתונים.

מרדכי משעני: אני לא יודע לאן זה הולך.

מרדכי משעני: אני לא יודע לאן כל 50 מיליארד השקלים האלה הולכים.

מרדכי משעני: אני חושב שצריך היה בתקציב, כפי שיש פירוט של ההוצאות וההכנסות האחרות למשרדים, להיות גם פירוט כזה.

מרדכי משעני: אני לא יודע לאן זה הולך.

מרדכי משעני: דבר שני, לא יקרה שום דבר אם מדינת ישראל בשעת חירום כלכלית תחפש לפחות דרך, לא על כל החובות, אבל לצמצם את תשלום החובות בשנת חירום זו.

מרדכי משעני: אני מאמין, שאם הממשלה היתה עושה את הדבר הזה, היא ודאי היתה מוצאת את הדרך, לא על הכול, ודאי שלא, אבל אולי ב-5%, ב-10%, הרי אנחנו מכירים את הנושא של פריסת חובות, דחיית חובות, אבל היא לא עושה את זה, היא גם לא עושה שום צעד דרסטי אחר.

מרדכי משעני: התקציב הזה שמדבר על צמיחה, על יעדי תקציב – האם יש איזה יעד בתקציב הזה של צמצום האבטלה?

מרדכי משעני: ההיפך.

מרדכי משעני: הממשלה יוצאת מנקודת הנחה, שבשנת 2002 היא הולכת להגדיל את האבטלה.

מרדכי משעני: בשביל מה יש ממשלה?

מרדכי משעני: בשביל מה יש ממשלה אם לא לעת הזאת?

מרדכי משעני: בשביל מה יש שר אוצר אם לא לעת הזאת, כדי באמת לבוא עם איזו בשורה, אפילו מינימלית, לבוא ולהגיד שיש 250,000 מובטלים או 220,000, והוא השנה עושה הכול כדי למצוא 50,000 או 60,000 או 70,000 מקומות עבודה?

מרדכי משעני: אני זוכר שהיה מועמד לראשות ממשלה, ואני חושב שהאג'נדה הזאת שלו בנושא של מקומות עבודה עזרה לו מאוד, כי הוא בא ואמר: במשך ארבע שנים נמצא פתרונות ל-300,000 איש.

מרדכי משעני: הממשלה הזאת בכלל לא מתמודדת עם הנושא הזה.

מרדכי משעני: בסיכומו של דבר, אדוני היושב-ראש, צר לי, צר לי מאוד שנצביע בבוקר על הכאילו-תקציב הזה, ואני אומר: זה כאילו תקציב.

מרדכי משעני: זה בשום פנים ואופן לא תקציב אמיתי.

מרדכי משעני: אני לפחות חשתי בזה וחשבתי על זה כבר לפני שנה, ונתתי את הדוגמה הזאת כעצמאי, כמי שהיה עצמאי עד חודש ינואר.

מרדכי משעני: הבנתי שהנושא של הירידה בהכנסות יעלה רק בסוף שנת 2001, רק כאשר מס הכנסה יצטרך להחזיר את הכספים לעצמאים ששילמו את המקדמות.

מרדכי משעני: שר האוצר לא ידע את זה.

מרדכי משעני: אני לא למדתי כלכלה, הוא למד כלכלה.

מרדכי משעני: הוא אמר ההיפך – הם התפארו באוגוסט ובספט

מרדכי משעני: מבר בגידול בהכנסות ממסים.

מרדכי משעני: אותו דבר בנושא הצמיחה – דיברו על 4% צמיחה, ואחר כך ירדו ל-2%.

מרדכי משעני: והדבר אולי הקשה מכול, זה שעומד שר אוצר במסיבת עיתונאים – מאז הוא נעלם, ולא רואים אותו – ואומר, "מאז 1985", איזו יומרה, "לא היתה תוכנית כמו זאת שאנחנו עושים עכשיו".

מרדכי משעני: מאז מודעי.

מרדכי משעני: אז הוא היה עוזר שלו.

מיכאל נודלמן: תסיים, בבקשה.

מרדכי משעני: לא היתה תוכנית כלכלית כזאת – איזו תוכנית?

מרדכי משעני: מה זה?

מרדכי משעני: זו תוכנית?

מרדכי משעני: זה אפילו לא תקציב.

מרדכי משעני: אין שום תוכנית, אין שום דבר.

מרדכי משעני: שמענו מכולם שבעצם אין שום דבר.

מרדכי משעני: לכן, אדוני, חבל שנצביע ונאשר.

מרדכי משעני: אני מקווה שלפחות יהיה דבר אחד, שגם אם נאשר את התקציב, כמה הסתייגויות, גם לגבי חוק ההסדרים וגם לגבי הפרקים האחרים שדיברנו עליהם קודם, יעברו.

מרדכי משעני: תודה, אדוני.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת נחום לנגנטל, ממלא-מקום יושב-ראש ועדת הכספים, לצערי הרב, אנחנו דנים על התקציב.

מוחמד כנעאן: נאמר קודם, ואמרתי קודם, שזו בושה וחרפה שאנחנו דנים על התקציב בשעה כזאת, כשאין שום נציג ממשלה, ואמר קודמי שאנחנו מדברים לא על תקציב, לא על חוק הסדרים, כי אין תוכנית כלכלית, אין תוכנית חברתית.

מוחמד כנעאן: זה התקציב הגרוע ביותר בתולדות המדינה.

מוחמד כנעאן: לדעתי, זה הזלזול הגדול ביותר שהיה אי-פעם בכנסת.

מוחמד כנעאן: אפילו בחוק התקציב עצמו, לא רואים את שר האוצר.

מוחמד כנעאן: שר האוצר לא ענה ולא עונה על הצרכים של כלל האוכלוסייה, ואומרים שזו ממשלה של כולם.

מוחמד כנעאן: זה שקר גדול.

מוחמד כנעאן: זו ממשלה סקטוריאלית.

מוחמד כנעאן: זו ממשלה, לצערי הרב, שרוצה ורוצה לרצות את הימין הקיצוני, את המתנחלים, כי אנחנו פשוט לא רואים כאן שום התחייבות, שום כיבוד של התחייבות של החלטות ממשלה.

מוחמד כנעאן: היו החלטות ממשלה בנוגע לאוכלוסייה שאני בא ממנה, בנוגע לאוכלוסייה הערבית.

מוחמד כנעאן: הממשלה הזאת היא ממשלת דיכוי, היא מדכאת, היא מפלה את האוכלוסייה הערבית במדינת ישראל, היא גורמת לכך שהאוכלוסייה הערבית פשוט תעשה כמיטב יכולתה על מנת לעשות צעדים אמיצים, קשים, חזקים, נגד המדיניות הזאת, המדיניות שמנסה להרוס, לדרוס אותה ברגליה.

מוחמד כנעאן: אני רוצה להגיד כאן בפה מלא: לא ניתן לאף אחד, לא ניתן לשר האוצר, לא ניתן לראש הממשלה, לא ניתן לממשלה הזאת, ולשום ממשלה, להשפיל אותנו ולדרוס אותנו.

מוחמד כנעאן: אנחנו נהיה חזקים יותר מהם, כי הצדק הוא תמיד יותר חזק, והצדק אתנו, לא עם הממשלה הפושעת והברוטלית הזאת, שמנסה בחוקים ועוד חוקים ועוד הסדרים ועוד בולשיט, לכופף את הידיים של הכנסת, להגביר את חופש הפעולה וחופש העבודה של חברי הכנסת, על-ידי הגבלת החקיקה הפרטית.

מוחמד כנעאן: אני רוצה להגיד ליושב-ראש, שאני זוכר שהוא אחד מהאנשים האלה, וכך גם מפלגתו, שאמרו שממשלת ברק היא ממשלת השקר הגדול ביותר בתולדות המדינה, שכאילו אישרה 4 מיליארדים לאוכלוסייה הערבית.

מוחמד כנעאן: שמת לב, אדוני היושב-ראש, כמה נותר מהסכום הזה?

מיכאל נודלמן: אני לא שייך למפלגה של אהוד ברק.

מוחמד כנעאן: המפלגה שלך התרעמה אז.

מוחמד כנעאן: אתה יודע כמה נותר מהסכום הזה?

מוחמד כנעאן: רק 240 מיליון שקלים.

מוחמד כנעאן: הימין קם על הרגליים – "מה הממשלה נותנת לערבים".

מוחמד כנעאן: ריבונו של עולם, היא לא נתנה שום דבר, היא רק נתנה ונותנת שקרים ושקרים ושקרים, ועוד ועוד שקרים.

מוחמד כנעאן: אני שואל עד מתי.

מוחמד כנעאן: עד מתי ולמה?

מוחמד כנעאן: התקציב הזה פוגע בדבר הבסיסי ביותר, החשוב ביותר, המרכזי ביותר בחיי כל אדם במדינת ישראל – בחינוך, במערכת החינוך: במורים, באקדמאים, בסטודנטים, בבתי-הספר, בבנייה העתידית, בגני טרום-חובה.

מוחמד כנעאן: במה לא? – אין מענה.

מוחמד כנעאן: ראש הממשלה בנאומים שלו לפני הבחירות דיבר כל הזמן על חינוך ואמר שהוא ישקיע.

מוחמד כנעאן: הוא משקיע המון בקיצוץ בנושא הזה, לא במתן עדיפות לנושא החשוב ביותר בחייה של כל חברה מודרנית בעולם הזה, כי ראש הממשלה שקוע כנראה בדברים אחרים.

מוחמד כנעאן: מצד אחד, הורגים או נהרגים אנשים ברפיח, מצד שני, הוא מזמן את מנהיגי העם הפלסטיני אליו הביתה.

מוחמד כנעאן: הוא לא רוצה שהיושב-ראש אברהם בורג ילך לרמאללה, אבל שר החוץ נפגש עם אבו-עלא בניו-יורק.

מוחמד כנעאן: איזו ממשלה.

מוחמד כנעאן: מה הוא רוצה?

מוחמד כנעאן: איך מתנהלים העניינים?

מוחמד כנעאן: יד ימין לא יודעת מה יד שמאל עושה.

מוחמד כנעאן: עמרי אוכל ארוחת בוקר אצל היושב-ראש ערפאת ברמאללה, כפי ששמענו ביום רביעי שעבר.

מוחמד כנעאן: אני לא מבין.

מוחמד כנעאן: חבר הכנסת לנגנטל, לא מדיניות חברתית, לא כלכלית.

מוחמד כנעאן: אין שום מדיניות מדינית.

מוחמד כנעאן: הפתרון היחיד למצב הכלכלי העגום, הקשה, הבלתי-נסבל, שמביא לתוהו ובוהו במדינה, לקריסה טוטלית של כל המערכות, הוא החזרה המיידית לשולחן המשא-ומתן וכיבוד הסכמים של שני הצדדים ונתינת צ'אנס, הזדמנות, לגורמים שמנסים בכל זאת לעשות משהו, כמו יושב-ראש הכנסת וגורמים ברשות.

מוחמד כנעאן: רק החזרה המיידית לשולחן המשא-ומתן אולי תיתן עתיד טוב יותר לצמיחה כלכלית-חברתית, לתיירות, לכלכלה, ושמעתי אנשי עסקים, את גילרמן וחבריו, איך הם דיברו קודם ואיך הם מדברים היום.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, אני מצטער מאוד שראש הממשלה אריאל שרון דיבר כפי שדיבר בתחילת הקדנציה והיום הוא אומר דברים אחרים.

מוחמד כנעאן: הוא לא שונה מקודמיו.

מוחמד כנעאן: אין לו אוזן קשבת, הוא לא מקשיב, הוא לא רוצה לשמוע.

מוחמד כנעאן: אמרתי, ואני אומר, ואני חוזר על זה עוד הפעם ועוד הפעם: מן הדין, מן הראוי, מן הצדק, שיזמן את נציגי המפלגות שהן לא בקואליציה, שהן לא מקובעי המדיניות הכלכלית, החברתית והמדינית בממשלה הזאת, לשמוע אותם, לתת להם אפשרות לדבר, להציג את ה"אני מאמין" שלהם, את הבעיות שלהם ושל הסקטורים שלהם, של האוכלוסייה שהם מייצגים.

מוחמד כנעאן: מה לעשות?

מוחמד כנעאן: אנחנו לא חרדים, לא יהדות התורה ולא ליצמן ולא ש"ס, שיכולים להכריח ולכפות על הממשלה לקבל את העמדות שלהם.

נחום לנגנטל: מחר תזרח השמש.

מוחמד כנעאן: אני מקווה מאוד שאכן תזרח השמש ואותם גורמים שמנסים היום למנוע קיום החלטות ממשלה וכיבוד הסכמים וכיבוד בני-אדם וכיבוד חברי הכנסת קודם לכן – כי הממשלה הזאת משפילה ומזלזלת עד אין-סוף, בניגוד למה ששמעת מהנציגים שלהם קודם לכן, כשהם היו שרים, איך הם דיברו ואיך הם הציגו את הדברים – – –

מיכאל נודלמן: תסיים, בבקשה.

מוחמד כנעאן: המציאות עגומה מאוד.

מוחמד כנעאן: אני לא מאמין שהתקציב הזה יביא לצמיחה כלכלית.

מוחמד כנעאן: אני לא מאמין שהתקציב הזה יפתור את הבעיות, אלא להיפך.

מוחמד כנעאן: הוא יגביר את הקרע, את השסע באוכלוסייה, בשכבות החלשות, הוא יעמיק את העוני, יעמיק את האבטלה, יעלה את מספר תאונות הדרכים, חבר הכנסת לנגנטל.

נחום לנגנטל: לנגנטל, בפתח.

מיכאל נודלמן: תסיים.

מיכאל נודלמן: תסיים.

מיכאל נודלמן: עוד הפעם אני מבקש.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, אף שהתקציב עלול להיות מאושר מחר, אני מאוד מקווה שהרבה הסתייגויות של הרבה חברי כנסת אכן יעברו ויאלצו את הממשלה לעשות שינויים בתקציב.

מוחמד כנעאן: תודה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת נחום לנגנטל, בבקשה.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, גברתי המזכירה, סגנית המזכיר, חבר הכנסת כנעאן, קצרניות, חברי דני זקן, אני חושב שאף פעם לא דיברתי מעל הדוכן כשכל הכיסאות היו ריקים.

נחום לנגנטל: מה אני אומר, אדוני היושב-ראש?

נחום לנגנטל: אני אדבר אל הכיסאות, אל השולחנות, אל השטיח?

נחום לנגנטל: במה אני אתמקד?

נחום לנגנטל: במה להתמקד כשמדברים מול כיסאות שכולם ריקים?

נחום לנגנטל: אבל כך הדיון על תקציב המדינה.

נחום לנגנטל: זה תקציב המדינה.

מוחמד כנעאן: אף-על-פי שאני עייף אני אשמע אותך.

נחום לנגנטל: לא, חבר הכנסת כנעאן, אל תרגיש מחויבות.

נחום לנגנטל: אני רק אומר, שאם מגישים תקציב מדינה בשעה 02:00, לפנות בוקר, ומצפים שבשעה 08:00 יהיו הצבעות, שאיש לא יתפלא שכולם חושבים שהתקציב הוא לא תקציב רציני.

נחום לנגנטל: כנראה שהוא תקציב לא רציני.

נחום לנגנטל: כנראה שהתקציב מהותית לא רציני.

נחום לנגנטל: אם הוא מהותית לא רציני, באמת אפשר להביא אותו באמצע הלילה, בהיחבא.

נחום לנגנטל: אני לא אומר "לגנוב אותו", אבל בהיחבא.

נחום לנגנטל: אני רק רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, שלבי לבי על הדבר הזה.

נחום לנגנטל: זאת הרגשה מאוד רעה.

נחום לנגנטל: אני עוד זוכר שהבית הזה התלכד ושמע והתווכח על תקציב, והיתה הרגשה של רוממות מסוימת, או חגיגיות מסוימת, כשהתקציב הזה אושר.

נחום לנגנטל: ובסופו של דבר, היום אנחנו הולכים פה לעידן חדש, לעידן של תקציב של 02:00 ושל הצבעות ב-09:00, ונוסעים לאמריקה.

מיכאל נודלמן: כל שנה מקבלים תקציב בלילה.

מיכאל נודלמן: כל שנה יש דיונים מרתוניים.

נחום לנגנטל: בתחילת הדיון היה תמיד דיון רציני, היו פה הרבה אנשים, שר האוצר היה יושב, היה משיב.

מיכאל נודלמן: בהתחלה.

מיכאל נודלמן: בלילה זה היה אותו דבר.

נחום לנגנטל: היה משיב בהתחלה, אבל לא היו מגישים אותו ב-02:00.

מוחמד כנעאן: הוא היה מתערב.

נחום לנגנטל: השר היה מתערב.

נחום לנגנטל: כואב מאוד שכך הם הדברים, אבל כנראה נגזר עלינו שכך יתנהל התקציב.

נחום לנגנטל: התקציב, אדוני היושב-ראש, גם קברניטי המשק מבינים שהוא לא התקציב האמיתי, כי הם יודעים שבעוד כחודש, חודשיים, שלושה חודשים, נצטרך להגיע לכאן על התקציב האמיתי, של 2002, כשנראה שהכנסות המדינה הרבה יותר נמוכות וההוצאות הן הוצאות אחרות והגזירות flat במשרדים אין להן מקום, וצריך להתחיל לחשוב מה חשוב יותר, מה חשוב פחות ומה הם סדרי העדיפויות של הממשלה, וזה יהיה בשלב מאוחר יותר של שנת 2002, שאז כנראה יהיה התקציב היותר-אמיתי, היותר-נכון למדינת ישראל.

נחום לנגנטל: יש רק יתרון אחד בתקציב המדינה הזה, אדוני היושב-ראש: זה התקציב הראשון שלמיטב ידיעתי לא יהיו בו הסכמים, אין בו הסכמים וכל מיני הסכמי הסכמים מתחת לשולחן או מעל השולחן, אלא כל מה שסוכם עם המפלגות מופיע בבסיס התקציב, בספרים שלפנינו.

נחום לנגנטל: והשקיפות הזאת, זה הישג פרוצדורלי גדול מאוד לדמוקרטיה בישראל.

נחום לנגנטל: זה חלק מתהליך שהיה מקולקל מאוד בכל התקציבים שהוגשו עד היום, עם כל מיני משאים-ומתנים בין המפלגות לבין שר האוצר, ובסופו של דבר מעל הדוכן הוא היה קורא את הרשימות.

נחום לנגנטל: ולא יהיה דבר כזה עוד.

נחום לנגנטל: הכול בפנים.

נחום לנגנטל: ומי שמגיע לו קיבל ומי שלא מגיע לו לא קיבל.

נחום לנגנטל: כך מדינה מתנהלת.

נחום לנגנטל: אני מקווה מאוד שבדרך הזאת לפחות – זו כן נקודת אור בתקציב.

נחום לנגנטל: זו לא רק נקודת אור בתקציב, אלא גם יצירת תקדים חשוב מאוד, ואני מקווה מאוד שכך יהיה גם בשנים הבאות.

נחום לנגנטל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חברי הכנסת, דוברים נוספים אינם נוכחים במליאה.

מיכאל נודלמן: לכן אני מכריז על הפסקה עד 09:00.

מיכאל נודלמן: הישיבה תתחדש ב-09:00.

מיכאל נודלמן: (הישיבה נפסקה בשעה 03:51 ונתחדשה בשעה 09:01.)

אברהם בורג: בוקר טוב.

אברהם בורג: אני פותח את ישיבת הכנסת; היום יום רביעי, כ"ד בשבט התשס"ב, 6 בפברואר 2002.

אברהם בורג: הודעה למזכיר הכנסת.

אברהם בורג: בבקשה.

א' האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונח היום על שולחן הכנסת לוח תיקונים מס' 1 להסתייגויות לתקציב לשנת הכספים 2002.

א' האן: תודה.

א' האן: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם בורג: נעבור לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002), התשס"ב–2002, קריאה שנייה ושלישית – תשובה והצבעה.

אברהם בורג: מי משיב, אדוני המזכיר?

א' האן: חבר הכנסת ליצמן.

אברהם בורג: בבקשה, חבר הכנסת ליצמן, יושב-ראש ועדת הכספים.

אבשלום וילן: סליחה אדוני היושב-ראש, הדיון הופסק ולא הסתיים.

יהודית נאות: קודם כול, על חוק ההסדרים יש רק הצבעה ואין דיון.

אברהם בורג: חבר הכנסת ליצמן, תתחיל בבקשה.

אברהם בורג: אין מושג כזה, סיכום של האופוזיציה.

יהודית נאות: צריכה להיות רק הצבעה.

אברהם בורג: כתוב תשובה והצבעה.

אברהם בורג: חבר הכנסת ליצמן, בבקשה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני שמח להגיש את הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002), התשס"ב–2002.

יעקב ליצמן: כידוע לכם, איחדנו את חוקי ההסדרים משלושה חוקים לחוק אחד.

יעקב ליצמן: השנה הגישה הממשלה חוק הסדרים גדול מאוד עם סעיפים רבים.

יעקב ליצמן: בוועדת הכספים השתדלנו לקיים דיון, אומנם מהיר מאוד, אבל אפשר להגיד גם די יסודי, בכל חוק וחוק ובכל סעיף וסעיף.

יעקב ליצמן: הממשלה חידשה השנה דברים רבים בחוק ההסדרים, אם בנושא כביש האגרה מהצפון ועד הדרום, בהתחייבות שלה לסיים את הדברים במהירות, ואם בהנחת מסילת ברזל מקומית, מסילת רכבת.

יעקב ליצמן: היה דיון מיוחד בנושא המעבר לפנסיה צוברת.

יעקב ליצמן: היה אומנם ויכוח בין חברי הכנסת אברהם הירשזון ועמיר פרץ, אבל אני שמח שהגיעו להסכמה והגישו ביחד את ההסתייגות שהגשתי והסברתי ב-02:00.

יעקב ליצמן: סוף-סוף יהיה מעבר לפנסיה צוברת, וכל מי שירצה לקבל פנסיה יוכל לבחור בפנסיה שבה הוא רוצה.

יעקב ליצמן: היו תיקונים גם בהבטחת הכנסה ובמזונות.

יעקב ליצמן: הגיעו להסדר על מערכת ה"קפינג", וקבעו "קפינג" חדש, שחלק מקופות-החולים קיבלו עליו פיצוי.

יעקב ליצמן: מדובר על למעלה מ-50 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: ה"קפינג" הזה מיטיב כנראה עם קופת-החולים הכללית, וכל קופות-החולים קיבלו תוספת של עד 50 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: הוועדה דנה במשך חמש ישיבות על נושא הוול"ל, ואומנם אישרה את החוק, אבל גם קיבלה את ההסתייגות של חברת הכנסת נחמה רונן, שביטלה את 1,000 יחידות הדיור שהיו כלולות בחוק.

יעקב ליצמן: היתה גם תוכנית לתשתיות לאומיות, וגם מימון ההגנות על חוק ים-המלח.

יעקב ליצמן: הממשלה הכניסה ברגע האחרון גם מס על הטלפון הנייד, כאשר ועדת הכספים שמרה על הנוהל שלפיו היא זו שתאשר את התקנות בקשר לחובת המס על הטלפון הנייד.

יעקב ליצמן: הוועדה ביטלה את התליית החקיקה של כמה חוקים, ואני חייב לציין כאן את חוק השאלת ספרי הלימוד: שר האוצר התחייב להמשיך במה שהיה בשנה הנוכחית, העברת 4 מיליוני שקלים כהשתתפות הממשלה בהשאלת ספרי לימוד.

יעקב ליצמן: שר האוצר התחייב גם להעביר 4.5 מיליוני שקלים כהשתתפות בהוצאות עבור ילדים חולים המאושפזים בבתי-חולים, כדי שיוכלו להמשיך ללמוד גם במסגרת בתי-החולים.

יעקב ליצמן: ועדת הכספים אישרה גם תוספת לכמה יישובים קטנים של הבדואים, ואיחדה את החוקים של טלב אלסאנע ואחמד טיבי במסגרת חוק ההסדרים, כלומר הוסיפה את היישובים האלה.

יעקב ליצמן: אשר לקצבאות הילדים, אין זה סוד שמפלגתי התנגדה לקיצוץ, אבל הוועדה אישרה קיצוץ flat של 12% בכל קצבאות הילדים.

יעקב ליצמן: גם בנוגע לעידוד השקעות הון, הממשלה החליטה שחלק מההטבות שהחוק מאפשר תחולנה רק בשנת 2003.

יעקב ליצמן: בסך הכול אישרה ועדת הכספים כמעט את כל החוקים.

יעקב ליצמן: לגבי חוק אחד, לעידוד המגזר העסקי, ביקשנו לדחות את הדיון במסגרת חוק ההסדרים, ואומנם מליאת הכנסת אישרה זאת.

יעקב ליצמן: לסיכום, אני מגיש בשם ועדת הכספים את החוק על כל ההסתייגויות ואני מבקש לאשרו.

אברהם בורג: תודה רבה, חבר הכנסת ליצמן.

אברהם בורג: חברי הכנסת נא לשבת.

אברהם בורג: נעבור להצבעות.

אברהם בורג: יושבת-ראש סיעת מרצ, חברת הכנסת זהבה גלאון, הגישה לי בקשה להצבעה אישית על כל ההסתייגויות שהם מופיעים בהן.

זהבה גלאון: אנחנו רוצים להתחיל בהצבעה רגילה, ובמידת הצורך נעבור להצבעה אישית.

אברהם בורג: מתחילים בהצבעות רגילות, ואתם תגידו לי מתי נעבור להצבעה אישית.

אברהם בורג: אם כן, חברי הכנסת, שימו לב, מה שנעשה הוא, שנקיים הצבעה אחת או שתיים במסגרת הצבעה אלקטרונית, על מנת לראות את הפרופורציות בתוך הבית.

אברהם בורג: מרגע שיהיה ברור שהפרופורציות ידועות, נעבור להצבעה ידנית.

אברהם בורג: האם יש למישהו איזו הסתייגות מהנוהל הזה?

אברהם בורג: יושב-ראש סיעת הקואליציה, האם הדבר מקובל עליך?

זאב בוים: מקובל.

אברהם בורג: זהבה גלאון, האם הנוהל מקובל עלייך?

זהבה גלאון: כן.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: אם כן, חברי הכנסת, אנחנו מתחילים בהצבעות על ההסתייגויות לחוק ההסדרים.

אברהם בורג: אנחנו בעמוד הראשון, הסתייגות ראשונה לשם החוק, של כמה קבוצות: חברי הכנסת עזמי בשארה, מוחמד כנעאן ותאופיק חטיב – להלן קבוצת בשארה, וחברי הכנסת מיכאל נודלמן, אליעזר כהן, צבי הנדל ואורי אריאל – להלן קבוצת נודלמן.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע בהצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 1 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 37 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת ע' בשארה ושל קבוצת חבר הכנסת מ' נודלמן לשם החוק לא נתקבלה.

אברהם בורג: 15 בעד, 37 נגד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: גם ההצבעה הבאה תהיה אלקטרונית.

אברהם בורג: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול, תמר גוז'נסקי, אחמד טיבי, טלב אלסאנע, עבד-אלמאלכ דהאמשה והאשם מחאמיד – להלן קבוצת ברכה, בעמוד הראשון להסתייגויות.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 2 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 39 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לא נתקבלה.

אברהם בורג: 39 נגד, 15 בעד, אחד נמנע, הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: נצביע הצבעה אלקטרונית אחרונה על הסתייגות חברי הכנסת דוד לוי, מקסים לוי ומרדכי משעני – להלן קבוצת גשר.

אברהם בורג: ניתן להצביע בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 3 בעד ההסתייגות – 18 נגד – 37 נמנעים – 2 ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר לא נתקבלה.

אברהם בורג: 37 נגד, 18 בעד, שני נמנעים.

אברהם בורג: הפרופורציות בקבוצות השונות לא ממש השתנו.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, מעכשיו אנו מבקשים הצבעות אישיות על כל הסתייגות של הקבוצה שלנו.

אברהם בורג: כל הצעה שהקבוצה שלכם מופיעה בה.

זאב בוים: אני מודה לך, אני מחכה עוד לכמה חברי כנסת שעדיין לא נמצאים בבניין.

אברהם בורג: אם כן, חברי הכנסת, שימו לב, נשאלה שאלה, ונדמה לי שגם נכתב מכתב בנושא הסכמים שנערכו.

אברהם בורג: בבקשה, תשובת השר, ולאחר מכן, אדוני המזכיר, נקיים הצבעה אישית.

אברהם בורג: כבוד השר, בבקשה.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, השנה, בניגוד לכל השנים הקודמות, אין שום דבר שלא נמצא בבסיס התקציב, בספר התקציב.

סילבן שלום: כל הדברים נמסרו תוך שמירה על שקיפות וגילוי נאות לוועדת הכספים, ולכן כל המספרים מופיעים בתקציב לעיונם של כל חברי הכנסת.

זהבה גלאון: האם שר האוצר הניח את כל מה שכלול בבסיס התקציב בפני ועדת הכספים?

אברהם בורג: זה מה שהוא אמר.

זהבה גלאון: האם זה הובא למליאה אחרי שזה הובא לוועדת הכספים?

זהבה גלאון: אנחנו לא ראינו את זה.

אברהם בורג: התקציב הוא ההסכם.

אברהם בורג: זה מה שאומר השר, אמת?

זהבה גלאון: אנחנו מדברים על הסכמים שהונחו בבסיס התקציב, אדוני היושב-ראש.

אברהם בורג: אני חוזר על תשובתו.

אברהם בורג: אני לא עומד מאחוריה, אני רק משקף אותה: אין הסכמים, להוציא את מה שמופיע בתקציב המדינה שהובא בפני ועדת הכספים לאישורה, ומובא על-ידי הוועדה למליאה, כי התקציב הוא ההסכם.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: נעבור להצבעה אישית על ההסתייגות האחרונה בסיפא של עמוד 1, של קבוצות שונות: קבוצת וילן; קבוצת לנגנטל, של חברי הכנסת נחום לנגנטל, זבולון אורלב, שאול יהלום, יגאל ביבי וחיים דרוקמן; וקבוצת גמליאל, של חברי הכנסת אריה גמליאל, אמנון כהן, דוד טל, רחמים מלול, יצחק סבן, נסים זאב, יאיר פרץ, עופר חוגי ויצחק גאגולה.

אברהם בורג: אדוני המזכיר, בבקשה.

אברהם בורג: אעצור את ההצבעה אם חברי הכנסת לא ישבו.

אברהם בורג: חברי הכנסת גפני ובוים, אעצור כל פעם את ההצבעה, וזהו יום ארוך של הצבעות כאלה.

אברהם בורג: אדוני המזכיר, בבקשה.

א' האן: קולט אביטל – אינה נוכחת יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – אינו נוכח אפי אושעיה – נגד דוד אזולאי – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – בעד אורי יהודה אריאל – נגד משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – נגד יגאל ביבי – נגד נעמי בלומנטל – נגד בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח שלמה בניזרי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – בעד מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – בעד יצחק גאגולה – נגד חוסניה ג'בארה – בעד תמר גוז'נסקי – בעד אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – בעד אריה גמליאל – אינו נוכח משה גפני – נגד עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – נגד חיים דרוקמן – נגד אברהם הירשזון – נגד שמואל הלפרט – אינו נוכח צחי הנגבי – נגד צבי הנדל – נגד אבשלום וילן – בעד יצחק וקנין – נגד נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – בעד עופר חוגי – אינו נוכח נעמי חזן – בעד תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – אינו נוכח שאול יהלום – נגד אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – נגד איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – נגד אמנון כהן – נגד יצחק כהן – נגד רן כהן – בעד רענן כהן – נגד מוחמד כנעאן – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח יוסי כץ – נגד ישראל כץ – נגד ציפי לבני – נגד לימור לבנת – נגד דוד לוי – בעד מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד נחום לנגנטל – נגד עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יחיאל לסרי – אינו נוכח יוסף לפיד – בעד ענת מאור – בעד דוד מגן – נגד עסאם מח'ול – אינו נוכח האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – נגד מיכאל מלכיאור – נגד נואף מסאלחה – נגד יהושע מצא – אינו נוכח דן מרידור – נגד מרדכי משעני – בעד יהודית נאות – בעד משולם נהרי – נגד מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – נגד יצחק סבן – נגד אליהו סויסה – נגד מרינה סולודקין – נגד אפרים סנה – נגד גדעון עזרא – נגד אברהם פורז – בעד אופיר פינס-פז – נגד מאיר פרוש – נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – נגד יאיר פרץ – נגד עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר –

א' האן: נגד איוב קרא – נגד דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – בעד נחמה רונן – נגד מוסי רז – בעד ראובן ריבלין – נגד גנדי ריגר – נגד חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – נגד מאיר שטרית – נגד יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – נגד סילבן שלום – נגד שלום שמחון – נגד אריאל שרון – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח אני חוזר לקרוא את שמות אלה שלא הצביעו:

א' האן: קולט אביטל – אינה נוכחת יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – נגד דוד אזולאי – נגד דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח משה ארנס – אינו נוכח בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – נגד שלמה בניזרי – נגד רומן ברונפמן – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח אריה גמליאל – אינו נוכח נסים דהן – אינו נוכח שמואל הלפרט – אינו נוכח עופר חוגי – אינו נוכח תאופיק חטיב – אינו נוכח דוד טל – נגד סאלח טריף – אינו נוכח אברהם יחזקאל – נגד איתן כבל – אינו נוכח מוחמד כנעאן – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יחיאל לסרי – אינו נוכח עסאם מח'ול – אינו נוכח האשם מחאמיד – בעד רוני מילוא – אינו נוכח יהושע מצא – אינו נוכח יוסף פריצקי – אינו נוכח עמיר פרץ – בעד אלכסנדר צינקר – אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יורי שטרן – אינו נוכח יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח

אברהם בורג: ההצבעה תמה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בהצבעות.

אברהם בורג: נא לשבת.

אברהם בורג: חברי הכנסת, לגבי ההסתייגות שעליה הצבענו עכשיו – 63 נגד, 23 בעד.

אברהם בורג: אם כן – הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו עוברים לרישא של עמוד 2.

אברהם בורג: חבר הכנסת הלפרט לא נמצא ולא נצביע, אם כן, על הסתייגותו.

אברהם בורג: הסתייגות חברת הכנסת מאור – הצבעה אישית.

אברהם בורג: חברי הכנסת, מי שלא יושב במקומו, הצבעתו לא תוכר.

א' האן: קולט אביטל – אינה נוכחת יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – נגד אפי אושעיה – נגד דוד אזולאי – נגד דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – אינו נוכח אורי יהודה אריאל – נגד משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – נגד יגאל ביבי – נגד נעמי בלומנטל – נגד בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – אינו נוכח שלמה בניזרי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – בעד מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – אינו נוכח יצחק גאגולה – אינו נוכח חוסניה ג'בארה – בעד תמר גוז'נסקי – בעד אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – בעד אריה גמליאל – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח עבד-אלמאלכ דהאמשה – אינו נוכח נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – נגד חיים דרוקמן – נגד אברהם הירשזון – נגד שמואל הלפרט – אינו נוכח צחי הנגבי – נגד צבי הנדל – נגד אבשלום וילן – בעד יצחק וקנין – נגד נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – בעד עופר חוגי – אינו נוכח נעמי חזן – בעד תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – אינו נוכח שאול יהלום – נגד אברהם יחזקאל – נגד אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – נגד אמנון כהן – נגד יצחק כהן – אינו נוכח רן כהן – אינו נוכח רענן כהן – נגד מוחמד כנעאן – בעד חיים כץ – אינו נוכח יוסי כץ – נגד ישראל כץ – נגד ציפי לבני – נגד לימור לבנת – נגד דוד לוי – בעד מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד נחום לנגנטל – נגד עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יחיאל לסרי – אינו נוכח יוסף לפיד – נמנע ענת מאור – בעד דוד מגן – נגד עסאם מח'ול – אינו נוכח האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – נגד מיכאל מלכיאור – אינו נוכח נואף מסאלחה – אינו נוכח יהושע מצא – אינו נוכח דן מרידור – נגד מרדכי משעני – בעד יהודית נאות – בעד משולם נהרי – נגד מיכאל נודלמן – נגד יצחק סבן – נגד אליהו סויסה – נגד דני נוה – נגד מרינה סולודקין – נגד אפרים סנה – נגד גדעון עזרא – נגד אברהם פורז – נמנע אופיר פינס-פז – אינו נוכח מאיר פרוש – נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – אינו נוכח יאיר פרץ – נגד עמיר פרץ –

א' האן: אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – נגד איוב קרא – אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – בעד נחמה רונן – נגד מוסי רז – בעד ראובן ריבלין – נגד גנדי ריגר – נגד חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – נגד מאיר שטרית – אינו נוכח יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – נגד סילבן שלום – נגד שלום שמחון – נגד אריאל שרון – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח אני חוזר – מאיר שטרית.

אברהם בורג: לא.

אברהם בורג: לפי הסדר.

א' האן: אני חוזר על הרשימה של אלה שלא הצביעו:

א' האן: קולט אביטל – נגד יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח טלב אלסאנע – אינו נוכח משה ארנס – אינו נוכח בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – נגד שלמה בניזרי – נגד רומן ברונפמן – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – בעד יצחק גאגולה – נגד אריה גמליאל – אינו נוכח משה גפני – נגד עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד נסים דהן – אינו נוכח שמואל הלפרט – אינו נוכח עופר חוגי – נגד תאופיק חטיב – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – נגד אליהו ישי – נגד

אברהם בורג: טלב אלסאנע.

אברהם בורג: לעצור את ההצבעה.

אברהם בורג: טלב אלסאנע.

אברהם בורג: השר סנה.

אברהם בורג: נא לשבת, זה מפריע.

אברהם בורג: טלב אלסאנע, אנחנו עוצרים את ההצבעה.

אברהם בורג: גפני, נא לשבת.

א' האן: איתן כבל – אינו נוכח יצחק כהן – נגד רן כהן – בעד חיים כץ – אינו נוכח מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת עוזי לנדאו – אינו נוכח יחיאל לסרי – אינו נוכח עסאם מח'ול – בעד האשם מחאמיד – בעד רוני מילוא – אינו נוכח מיכאל מלכיאור – נגד נואף מסאלחה – נגד יהושע מצא – נגד אופיר פינס-פז – נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – נגד עמיר פרץ – אינו נוכח איוב קרא – נגד דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח מאיר שטרית – אינו נוכח יורי שטרן – אינו נוכח יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח יש מישהו שלא קראתי בשמו?

א' האן: אביגדור ליברמן – נגד מאיר שטרית – נגד

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההצבעה תמה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, נא לשבת.

אברהם בורג: חברי הכנסת, הנה תוצאות ההצבעה על ההסתייגות של חברת הכנסת ענת מאור: 67 נגד, 21 בעד ושני נמנעים.

אברהם בורג: אם כן, ההסתייגות הזאת לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו נעבור להצבעה על ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

אברהם בורג: אתה מסיר את כל ההסתייגויות שלך?

אברהם בורג: רק את זו?

אברהם בורג: אם כן, אנחנו סיימנו את עמוד 2.

אברהם בורג: אנחנו ניגש להצבעה בקריאה שנייה על שם החוק כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: חברת הכנסת גלאון, הצבעה שמית?

זהבה גלאון: הצבעה רגילה.

אברהם בורג: הצבעה רגילה.

אברהם בורג: אם כן, חברי הכנסת, אנחנו ניגשים להצבעה על שם החוק בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 4 בעד שם החוק, כהצעת הוועדה – 53 נגד – 20 נמנעים – אין שם החוק, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: 53 בעד, 20 נגד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: שם החוק נתקבל בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, אנחנו ברישא של עמוד 3, פרק א' – מטרת החוק.

אברהם בורג: לסעיף 1, קבוצות שונות.

אברהם בורג: הצבעה אישית.

אברהם בורג: אנחנו ניגש להצבעה על סעיף 1 בהצבעה אישית.

אברהם בורג: אדוני המזכיר, בבקשה.

א' האן: קולט אביטל – נגד יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – נגד אפי אושעיה – נגד דוד אזולאי – נגד דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – בעד אורי יהודה אריאל – נגד משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – נגד יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – נגד בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – נגד שלמה בן-עמי – אינו נוכח שלמה בניזרי – נגד רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – בעד מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – בעד יצחק גאגולה – נגד חוסניה ג'בארה – בעד תמר גוז'נסקי – בעד אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – בעד אריה גמליאל – נגד משה גפני – נגד עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – נגד חיים דרוקמן – נגד אברהם הירשזון – נגד שמואל הלפרט – אינו נוכח צחי הנגבי – נגד צבי הנדל – נגד אבשלום וילן – אינו נוכח יצחק וקנין – נגד נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – אינו נוכח עופר חוגי – אינו נוכח נעמי חזן – בעד תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – נגד שאול יהלום – נגד אברהם יחזקאל – נגד אליהו ישי – נגד איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – נגד אמנון כהן – נגד יצחק כהן – נגד רן כהן – בעד רענן כהן – נגד מוחמד כנעאן – בעד חיים כץ – אינו נוכח יוסי כץ – נגד ישראל כץ – אינו נוכח ציפי לבני – נגד לימור לבנת – נגד דוד לוי – בעד מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד נחום לנגנטל – נגד עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יוסף לפיד – בעד יחיאל לסרי – אינו נוכח ענת מאור – בעד דוד מגן – נגד עסאם מח'ול – בעד האשם מחאמיד – בעד רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – נגד מיכאל מלכיאור – נגד נואף מסאלחה – נגד יהושע מצא – נגד דן מרידור – נגד מרדכי משעני – בעד יהודית נאות – אינה נוכחת משולם נהרי – נגד מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – נגד יצחק סבן – נגד אליהו סויסה – נגד מרינה סולודקין – נגד אפרים סנה – נגד גדעון עזרא – אינו נוכח אברהם פורז – בעד אופיר פינס-פז – נגד מאיר פרוש – נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – נגד יאיר פרץ – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – נגד איוב קרא –

א' האן: נגד דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – בעד נחמה רונן – אינה נוכחת מוסי רז – בעד ראובן ריבלין – נגד גנדי ריגר – נגד חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח מאיר שטרית – אינו נוכח יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – נגד סילבן שלום – נגד שלום שמחון – נגד אריאל שרון – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח אני חוזר על שמות אלה שלא הצביעו: יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח משה ארנס – אינו נוכח יגאל ביבי – אינו נוכח בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח נסים דהן – אינו נוכח שמואל הלפרט – נגד אבשלום וילן – בעד אליעזר זנדברג – בעד עופר חוגי – נגד תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח מוחמד כנעאן – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – נגד מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יחיאל לסרי – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח יהודית נאות – בעד גדעון עזרא – נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח יאיר פרץ – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת נחמה רונן – אינה נוכחת חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – נגד מאיר שטרית – נגד יורי שטרן – אינו נוכח יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח

אברהם בורג: אם כן, חברי הכנסת, אשר להצבעה על ההסתייגות הראשונה לסעיף 1 – 65 נגד, 23 בעד.

אברהם בורג: אם כן, הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: הסתייגות קבוצת ברכה.

זהבה גלאון: הצבעה אישית בבקשה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, נא לשבת.

אברהם בורג: אדוני המזכיר, בבקשה.

א' האן: קולט אביטל – נגד יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – נגד אפי אושעיה – נגד דוד אזולאי – נגד דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – בעד אורי יהודה אריאל – נגד משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – נגד יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – נגד בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – נגד שלמה בן-עמי – אינו נוכח שלמה בניזרי – נגד רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – בעד מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – אינו נוכח יצחק גאגולה – נגד חוסניה ג'בארה – בעד תמר גוז'נסקי – בעד אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – בעד אריה גמליאל – נגד משה גפני – נגד עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – נגד חיים דרוקמן – נגד אברהם הירשזון – נגד שמואל הלפרט – נגד צחי הנגבי – נגד צבי הנדל – נגד אבשלום וילן – בעד יצחק וקנין – אינו נוכח נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – בעד עופר חוגי – אינו נוכח נעמי חזן – בעד תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – נגד שאול יהלום – נגד אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – נגד אמנון כהן – אינו נוכח יצחק כהן – נגד רן כהן – בעד רענן כהן – נגד מוחמד כנעאן – בעד חיים כץ – אינו נוכח יוסי כץ – נגד ישראל כץ – נגד ציפי לבני – נגד לימור לבנת – אינה נוכחת דוד לוי – בעד מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד נחום לנגנטל – נגד עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יוסף לפיד – אינו נוכח יחיאל לסרי – אינו נוכח ענת מאור – אינה נוכחת דוד מגן – נגד עסאם מח'ול – בעד האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – נגד מיכאל מלכיאור – נגד נואף מסאלחה – אינו נוכח יהושע מצא – אינו נוכח דן מרידור – נגד מרדכי משעני – אינו נוכח יהודית נאות – בעד משולם נהרי – נגד מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – נגד יצחק סבן – נגד אליהו סויסה – נגד מרינה סולודקין – נגד אפרים סנה – נגד גדעון עזרא – נגד אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – אינו נוכח מאיר פרוש – נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – נגד יאיר פרץ – נגד עמיר פרץ – בעד אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר –

א' האן: נגד איוב קרא – נגד דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – בעד נחמה רונן – אינה נוכחת מוסי רז – בעד ראובן ריבלין – נגד גנדי ריגר – אינו נוכח חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – נגד מאיר שטרית – נגד יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – נגד סילבן שלום – נגד שלום שמחון – נגד אריאל שרון – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח אני חוזר על שמות אלה שלא הצביעו: יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח משה ארנס – אינו נוכח יגאל ביבי – אינו נוכח בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – בעד נסים דהן – אינו נוכח יצחק וקנין – נגד עופר חוגי – נגד תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח אמנון כהן – נגד חיים כץ – אינו נוכח לימור לבנת – אינה נוכחת מקסים לוי – אינו נוכח עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יוסף לפיד – בעד יחיאל לסרי – אינו נוכח ענת מאור – בעד האשם מחאמיד – בעד רוני מילוא – אינו נוכח נואף מסאלחה – אינו נוכח יהושע מצא – אינו נוכח מרדכי משעני – אינו נוכח אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת נחמה רונן – אינה נוכחת גנדי ריגר – נגד חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יורי שטרן – אינו נוכח יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח האם יש מישהו שלא הצביע?

א' האן: יהושע מצא – נגד

אברהם בורג: ההצבעה תמה.

אברהם בורג: בעניין ההסתייגות של קבוצת ברכה – 63 נגד, 22 בעד.

אברהם בורג: אם כן, הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו ניגש להצבעה על הסתייגות של קבוצת גשר.

מרדכי משעני: אלקטרונית.

אברהם בורג: בסדר גמור.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 5 בעד ההסתייגות – 18 נגד – 43 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר לא נתקבלה.

אברהם בורג: 43 נגד, 18 בעד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: הסתייגות זו לא נתקבלה.

זהבה גלאון: ביקשתי הצבעה אישית.

אברהם בורג: להבא תגידי לי לפני ההצבעה ולא אחרי ההצבעה.

זהבה גלאון: מעכשיו כל הסתייגות – הצבעה אישית.

אברהם בורג: תודה רבה.

זאב בוים: בתור מה היא מבקשת?

אברהם בורג: ההסתייגות הבאה היא של חברי הכנסת יוסף פריצקי, יוסף לפיד, אברהם פורז, יהודית נאות, אליעזר זנדברג וויקטור בריילובסקי – להלן קבוצת פריצקי.

אברהם בורג: הצבעה אישית.

אברהם בורג: לא נתחיל בהצבעה עד שישבו.

אברהם בורג: אדוני המזכיר, בבקשה.

א' האן: קולט אביטל – נגד יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – אינו נוכח אפי אושעיה – נגד דוד אזולאי – נגד דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – אינו נוכח אורי יהודה אריאל – נגד משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – נגד יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – נגד בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – נגד שלמה בן-עמי – אינו נוכח שלמה בניזרי – נגד רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – בעד מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – בעד יצחק גאגולה – נגד חוסניה ג'בארה – בעד תמר גוז'נסקי – בעד אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – בעד אריה גמליאל – נגד משה גפני – נגד עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – נגד חיים דרוקמן – נגד אברהם הירשזון – נגד שמואל הלפרט – נגד צחי הנגבי – נגד צבי הנדל – נגד אבשלום וילן – אינו נוכח יצחק וקנין – נגד נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – בעד עופר חוגי – אינו נוכח נעמי חזן – בעד תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – נגד שאול יהלום – נגד אברהם יחזקאל – נגד אליהו ישי – נגד איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – נגד אמנון כהן – נגד יצחק כהן – אינו נוכח רן כהן – בעד רענן כהן – נגד מוחמד כנעאן – בעד חיים כץ – נגד יוסי כץ – נגד ישראל כץ – נגד ציפי לבני – נגד לימור לבנת – אינה נוכחת דוד לוי – בעד מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – נגד יעקב ליצמן – נגד נחום לנגנטל – נגד עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יוסף לפיד – בעד יחיאל לסרי – אינו נוכח ענת מאור – בעד דוד מגן – אינו נוכח עסאם מח'ול – בעד האשם מחאמיד – בעד רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – נגד מיכאל מלכיאור – נגד נואף מסאלחה – נגד יהושע מצא – נגד דן מרידור – נגד מרדכי משעני – בעד יהודית נאות – אינה נוכחת משולם נהרי – נגד מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – נגד יצחק סבן – נגד אליהו סויסה – נגד מרינה סולודקין – נגד אפרים סנה – אינו נוכח גדעון עזרא – נגד אברהם פורז – בעד אופיר פינס-פז – אינו נוכח מאיר פרוש – נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – נגד יאיר פרץ – נגד עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – נגד איוב קרא –

א' האן: אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – בעד נחמה רונן – נגד מוסי רז – בעד ראובן ריבלין – אינו נוכח גנדי ריגר – נגד חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – נגד מאיר שטרית – נגד יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – נגד סילבן שלום – נגד שלום שמחון – נגד אריאל שרון – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח אני חוזר לקרוא בשמות אלה שלא הצביעו: יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח טלב אלסאנע – אינו נוכח משה ארנס – אינו נוכח יגאל ביבי – נגד בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח נסים דהן – אינו נוכח אבשלום וילן – אינו נוכח עופר חוגי – אינו נוכח תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד דוד טל – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח יצחק כהן – נגד לימור לבנת – אינה נוכחת מקסים לוי – אינו נוכח עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יחיאל לסרי – אינו נוכח דוד מגן – אינו נוכח האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח יהודית נאות – בעד אפרים סנה – אינו נוכח אופיר פינס-פז – נגד עמיר פרץ – אינו נוכח יוסף פריצקי – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח איוב קרא – אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת ראובן ריבלין – נגד חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יורי שטרן – אינו נוכח יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח

אברהם בורג: ברוב של 64 נגד ו-21 בעד, הסתייגות זו נדחתה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אופיר פינס-פז לא נמצא באולם, אנחנו לא מצביעים על הסתייגותו.

אברהם בורג: אנחנו עוברים לעמוד 4, הסתייגות חבר הכנסת משה גפני – גם הוא לא נמצא, איננו מצביעים עליה.

אברהם בורג: נצביע על פרק א', מטרת החוק – סעיף 1, כהצעת הוועדה, בהצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: הצבעה מס' 6 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 42 נגד – 12 נמנעים – אין סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: 42 בעד סעיף 1, פרק א', מטרת החוק, כהצעת הוועדה, 12 נגד, ללא נמנעים – סעיף זה נתקבל.

אברהם בורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לפרק ב': תחבורה, סעיף 2, הצבעה על הסתייגות קבוצת ברכה.

אברהם בורג: הצבעה אישית.

א' האן: קולט אביטל – אינה נוכחת יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – נגד אפי אושעיה – נגד דוד אזולאי – נגד דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – בעד אורי יהודה אריאל – נגד משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – נגד יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – אינה נוכחת בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח שלמה בניזרי – נגד רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – בעד מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – בעד יצחק גאגולה – נגד חוסניה ג'בארה – בעד תמר גוז'נסקי – אינה נוכחת אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – בעד אריה גמליאל – נגד משה גפני – נגד עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – נגד חיים דרוקמן – נגד אברהם הירשזון – נגד שמואל הלפרט – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח צבי הנדל – נגד אבשלום וילן – בעד יצחק וקנין – נגד נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – בעד עופר חוגי – נגד נעמי חזן – בעד תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – אינו נוכח שאול יהלום – אינו נוכח אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – נגד אמנון כהן – נגד יצחק כהן – אינו נוכח רן כהן –

יצחק כהן: נגד.

רן כהן: בעד.

א' האן: רן כהן – בעד

אברהם בורג: חברי הכנסת ליצמן ושוחט, תודה.

אברהם בורג: חברי הכנסת עופר חוגי ויצחק סבן, נא לשבת.

אברהם בורג: חבר הכנסת ישראל כץ, או בחוץ או במקום בבקשה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת בייגה שוחט, מחכים לך.

אברהם בורג: חבר הכנסת רענן כהן, מחכים לך.

אברהם בורג: תודה.

א' האן: רענן כהן – נגד מוחמד כנעאן – בעד חיים כץ – בעד יוסי כץ – נגד ישראל כץ – נגד ציפי לבני – נגד לימור לבנת – אינה נוכחת דוד לוי – אינו נוכח מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד נחום לנגנטל – נגד עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יחיאל לסרי – אינו נוכח יוסף לפיד – בעד ענת מאור – בעד דוד מגן – אינו נוכח עסאם מח'ול – אינו נוכח האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – נגד מיכאל מלכיאור – אינו נוכח נואף מסאלחה – נגד יהושע מצא – נגד דן מרידור – נגד מרדכי משעני – אינו נוכח יהודית נאות – בעד משולם נהרי – נגד מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – נגד יצחק סבן – נגד אליהו סויסה – נגד מרינה סולודקין – נגד אפרים סנה – אינו נוכח גדעון עזרא – אינו נוכח אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – נגד מאיר פרוש – נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – נגד יאיר פרץ – נגד עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – נגד איוב קרא – נגד דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – אינו נוכח נחמה רונן – נגד מוסי רז – בעד ראובן ריבלין – נגד גנדי ריגר – נגד חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – נגד מאיר שטרית – נגד יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – נגד סילבן שלום – נגד שלום שמחון – אינו נוכח אריאל שרון – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח

אברהם בורג: נחום לנגנטל.

א' האן: אני חוזר על שמות אלה שלא הצביעו:

א' האן: קולט אביטל – נגד יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח יגאל ביבי – אינו נוכח משה ארנס – אינו נוכח נעמי בלומנטל – נגד בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח תמר גוז'נסקי – אינה נוכחת נסים דהן – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח תאופיק חטיב – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – אינו נוכח

אברהם בורג: חבר הכנסת גמליאל, נא לשבת.

א' האן: שאול יהלום – נגד אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח יצחק כהן – נגד לימור לבנת – אינה נוכחת דוד לוי – אינו נוכח מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יחיאל לסרי – אינו נוכח דוד מגן –

זאב בוים: אינו נוכח.

א' האן: דוד מגן – אינו נוכח עסאם מח'ול – אינו נוכח האשם מחאמיד –

זאב בוים: אינו נוכח.

א' האן: האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח מיכאל מלכיאור – נגד אפרים סנה –

זאב בוים: אינו נוכח.

א' האן: אפרים סנה – אינו נוכח מרדכי משעני – אינו נוכח גדעון עזרא –

א' האן: גדעון עזרא – אינו נוכח אברהם פורז – אינו נוכח יוסף פריצקי – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר –

זאב בוים: אינו נוכח.

א' האן: אלכסנדר צינקר – אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף –

זאב בוים: אינה נוכחת.

א' האן: דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת חיים רמון – אינו נוכח אמנון רובינשטיין – בעד

קריאה: – – –

זאב בוים: יש לי קיזוזים.

א' האן: אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יורי שטרן – אינו נוכח שלום שמחון – אינו נוכח יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח

אברהם בורג: חברי הכנסת, תוצאות ההצבעה על הסתייגות קבוצת ברכה ברישא של עמוד 5: 57 – נגד ההסתייגות, 19 – בעד.

אברהם בורג: אם כן, הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: נעבור להסתייגות של קבוצות שונות – קבוצות לנגנטל, וילן וכו'.

אברהם בורג: אני מניח שזו שוב הצבעה אישית.

אברהם בורג: חברי הכנסת ויצמן שירי ונחמה רונן, נא לשבת.

אברהם בורג: אדוני המזכיר, בטרם ייחר גרונך, בבקשה.

א' האן: קולט אביטל – נגד יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – נגד אפי אושעיה – נגד דוד אזולאי – נגד דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – אינו נוכח אורי יהודה אריאל – נגד משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – נגד יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – נגד בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח שלמה בניזרי – נגד רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – אינו נוכח יצחק גאגולה – אינו נוכח חוסניה ג'בארה – בעד תמר גוז'נסקי – בעד אילן גילאון – אינו נוכח זהבה גלאון – בעד אריה גמליאל – נגד משה גפני – אינו נוכח עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – אינה נוכחת חיים דרוקמן – נגד אברהם הירשזון – נגד שמואל הלפרט – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח צבי הנדל – נגד אבשלום וילן – בעד יצחק וקנין – נגד נסים זאב – אינו נוכח אליעזר זנדברג – בעד עופר חוגי – אינו נוכח נעמי חזן – בעד תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, ברגע שמישהו מבקש הצבעה שמית והוא אינו נוכח, לא צריך לקיים הצבעה שמית.

אברהם בורג: הוא אחד מכמה שביקשו.

אברהם בורג: זו קבוצה ויש יותר מהשם הזה בלבד.

סילבן שלום: – – –

אברהם בורג: סילבן, כבר היית בסרט הזה.

א' האן: דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – אינו נוכח שאול יהלום – נגד אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – נגד איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – נגד אמנון כהן – נגד יצחק כהן – נגד רן כהן – בעד רענן כהן – נגד מוחמד כנעאן – בעד חיים כץ – אינו נוכח יוסי כץ – נגד ישראל כץ – נגד ציפי לבני – נגד לימור לבנת – אינה נוכחת דוד לוי – אינו נוכח מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח נחום לנגנטל – נגד עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יוסף לפיד – בעד יחיאל לסרי – נגד ענת מאור – בעד דוד מגן – אינו נוכח עסאם מח'ול – אינו נוכח האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – אינו נוכח מיכאל מלכיאור – נגד נואף מסאלחה – נגד יהושע מצא – נגד דן מרידור – נגד מרדכי משעני – אינו נוכח יהודית נאות – אינה נוכחת משולם נהרי – נגד מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – נגד יצחק סבן – נגד אליהו סויסה – נגד מרינה סולודקין – נגד אפרים סנה – נגד גדעון עזרא – אינו נוכח אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – אינו נוכח מאיר פרוש – נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – נגד יאיר פרץ – נגד

אברהם בורג: חברי הכנסת אליעזר כהן, אמנון כהן, בבקשה.

אברהם בורג: תמר גוז'נסקי.

אברהם בורג: יחיאל לסרי.

אברהם בורג: תמר גוז'נסקי, את מסתירה את שאול יהלום.

תמר גוז'נסקי: אני?

אברהם בורג: חברי הכנסת, אני מבקש לשבת.

א' האן: עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – נגד איוב קרא – נגד דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – אינו נוכח אמנון רובינשטיין – בעד נחמה רונן – נגד מוסי רז – בעד ראובן ריבלין – נגד גנדי ריגר – נגד חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח מאיר שטרית – נגד יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – נגד סילבן שלום – נגד שלום שמחון – נגד אריאל שרון – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח אני חוזר על רשימת אלה שטרם הצביעו: יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח טלב אלסאנע – אינו נוכח משה ארנס – אינו נוכח יגאל ביבי – אינו נוכח בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – נגד רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – אינו נוכח עזמי בשארה – בעד מוחמד ברכה – אינו נוכח אילן גילאון – בעד יצחק גאגולה – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – אינה נוכחת צחי הנגבי – נגד נסים זאב – אינו נוכח עופר חוגי – נגד תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – אינו נוכח אברהם יחזקאל – נגד איתן כבל – אינו נוכח חיים כץ – בעד לימור לבנת – נגד דוד לוי – אינו נוכח מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח עוזי לנדאו – אינו נוכח דוד מגן – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת עסאם מח'ול – אינו נוכח האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – אינו נוכח מרדכי משעני – בעד יהודית נאות – אינה נוכחת גדעון עזרא – אינו נוכח אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – אינו נוכח יוסף פריצקי – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – אינו נוכח חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – נגד יורי שטרן – אינו נוכח יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח תודה רבה.

אברהם בורג: תמה ההצבעה, כמובן.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: 57 נגד, 17 בעד.

אברהם בורג: אם כן, גם הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: דומני, חברת הכנסת גלאון, בקצב הזה, שאלה מהחותמים כבר לא יצביעו בכלל, יכול להיות שנוכל לעבור להצבעות אלקטרוניות.

אברהם בורג: נכון?

זהבה גלאון: – – –

ראובן ריבלין: האם אנחנו יכולים לדעת מי הם ה-17 שהצביעו בעד ההסתייגות כדי לדעת מי מהאופוזיציה לא מצביע – – – 17 איש מחזיקים את מדינת ישראל – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת ריבלין, חזקה עליך שלו היית במצב הזה לא היית נותן יותר הנחות.

ראובן ריבלין: מה שרואים מפה לא רואים משם.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת ריבלין גילה לנו את הבעיות האופטיות שלו, ואנחנו נעבור הלאה.

אברהם בורג: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

א' האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הריני מתכבד להודיע, כי הונח על שולחן הכנסת לוח תיקונים מס' 2 להסתייגויות לתקציב.

א' האן: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם בורג: זאת היתה ההסתייגות של קבוצת לנגנטל.

אברהם בורג: אנחנו נצביע כרגע על ההסתייגות של חבר הכנסת רז.

אברהם בורג: אני מבקש לשבת, חברי הכנסת.

אברהם בורג: אנחנו מחכים לכם להתחיל בהצבעה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, לי יש הרבה מאוד סבלנות.

אברהם בורג: לא תשבו, לא תהיה הצבעה.

אברהם בורג: אדוני המזכיר, בבקשה.

א' האן: קולט אביטל – בעד יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – אינו נוכח אפי אושעיה – נגד דוד אזולאי – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – בעד אורי יהודה אריאל – נגד משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – נגד יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – אינה נוכחת בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – אינו נוכח שלמה בניזרי – נגד רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – בעד יצחק גאגולה – אינו נוכח חוסניה ג'בארה – בעד תמר גוז'נסקי – בעד אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – בעד אריה גמליאל – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח עבד-אלמאלכ דהאמשה – אינו נוכח נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – נגד חיים דרוקמן – אינו נוכח אברהם הירשזון – נגד שמואל הלפרט – אינו נוכח צחי הנגבי – נגד צבי הנדל – נגד אבשלום וילן – בעד יצחק וקנין – נגד נסים זאב – נמנע אליעזר זנדברג – אינו נוכח עופר חוגי – אינו נוכח נעמי חזן – בעד תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – נגד שאול יהלום – נגד אברהם יחזקאל – נגד אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – נגד אמנון כהן – נגד יצחק כהן – אינו נוכח רן כהן – בעד רענן כהן – נגד מוחמד כנעאן – אינו נוכח חיים כץ – בעד יוסי כץ – אינו נוכח ישראל כץ – נגד ציפי לבני – נגד לימור לבנת – נגד דוד לוי – אינו נוכח מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – נגד יעקב ליצמן – אינו נוכח נחום לנגנטל – אינו נוכח עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יוסף לפיד – בעד יחיאל לסרי – נמנע ענת מאור – בעד דוד מגן – אינו נוכח עסאם מח'ול – אינו נוכח האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – נמנע מיכאל מלכיאור – אינו נוכח נואף מסאלחה – אינו נוכח יהושע מצא – נגד דן מרידור – נגד מרדכי משעני – בעד יהודית נאות – אינה נוכחת משולם נהרי – אינו נוכח מיכאל נודלמן – אינו נוכח דני נוה – נגד יצחק סבן – נגד אליהו סויסה – אינו נוכח מרינה סולודקין – נגד אפרים סנה – נגד גדעון עזרא – נגד אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – אינו נוכח מאיר פרוש – אינו נוכח יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס –

א' האן: אינו נוכח יאיר פרץ – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – נגד איוב קרא – נגד דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – בעד נחמה רונן – נמנעת מוסי רז – בעד ראובן ריבלין – נגד גנדי ריגר – נגד חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – נגד מאיר שטרית – נגד יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – אינו נוכח סילבן שלום – נגד שלום שמחון – נגד אריאל שרון – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח

אברהם בורג: חבר הכנסת פורז, נא לשבת.

אברהם בורג: חבר הכנסת שירי, חבר הכנסת מח'ול, נא לשבת.

אברהם בורג: בבקשה.

א' האן: אני חוזר.

א' האן: יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – אינו נוכח דוד אזולאי – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – נגד משה ארנס – אינו נוכח יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – אינה נוכחת בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח יצחק גאגולה – אינו נוכח אריה גמליאל – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד נסים דהן – אינו נוכח חיים דרוקמן – אינו נוכח שמואל הלפרט – אינו נוכח אליעזר זנדברג – בעד עופר חוגי – אינו נוכח

עופר חוגי: נגד.

אברהם בורג: לא, אתה לא לוקח אף הצבעה שהיא לא מהמקום.

אברהם בורג: מי שרוצה להצביע שיטרח לשבת.

א' האן: עופר חוגי – נגד תאופיק חטיב – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח

אברהם בורג: חבר הכנסת מיקי איתן, מחכים לכם, אי-אפשר להצביע כך.

אברהם בורג: תודה.

א' האן: אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח יצחק כהן – אינו נוכח מוחמד כנעאן – בעד יוסי כץ – אינו נוכח דוד לוי – אינו נוכח מקסים לוי – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח נחום לנגנטל – נגד עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת דוד מגן – נגד רוני מילוא – אינו נוכח עסאם מח'ול – בעד האשם מחאמיד – אינו נוכח מיכאל מלכיאור – אינו נוכח נואף מסאלחה – אינו נוכח משולם נהרי – אינו נוכח יהודית נאות – בעד מיכאל נודלמן – אינו נוכח אליהו סויסה – אינו נוכח אברהם פורז – בעד

אברהם בורג: תרחמו על המזכיר.

א' האן: מאיר פרוש – אינו נוכח יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – אינו נוכח יאיר פרץ – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח תודה רבה.

אברהם בורג: תמה ההצבעה.

אברהם בורג: זו היתה ההסתייגות של מוסי רז.

אברהם בורג: 43 נגד, 23 בעד, הסתייגות זו לא נתקבלה על-ידי הכנסת.

קריאות: – – –

אברהם בורג: אנחנו נעבור להסתייגות של חבר הכנסת אברהם הירשזון וקבוצת בשארה לסעיף 2.

אברהם בורג: הצבעה שמית?

אברהם בורג: תודה.

ענת מאור: – – –

אברהם בורג: מה הבעיות?

אברהם בורג: לא הבנתי?

ראובן ריבלין: היא שאלה מה התוצאה.

ראובן ריבלין: היא לא שמעה.

אברהם בורג: ניתן להתחיל.

אברהם בורג: אדוני המזכיר, בבקשה.

אברהם בורג: קולט אביטל – נגד יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – אינו נוכח אפי אושעיה – נגד דוד אזולאי – נגד דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – אינו נוכח אורי יהודה אריאל – אינו נוכח משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – נגד יגאל ביבי – נגד נעמי בלומנטל – נגד בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – נגד שלמה בניזרי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – בעד יצחק גאגולה – נגד חוסניה ג'בארה – בעד תמר גוז'נסקי – בעד אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – אינה נוכחת אריה גמליאל – נגד משה גפני – אינו נוכח עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד

משה גפני: נגד.

יעקב ליצמן: – – –

משה גפני: אמרתי נגד, אדוני המזכיר.

ד' לב: אני חוזר: משה גפני – נגד

אברהם בורג: אבל אמרת נגד מהמקום הלא-נכון.

אברהם בורג: אתה לא יכול להצביע מהמסדרון.

אברהם בורג: משה גפני – נגד נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – נגד

משה גפני: אדוני היושב-ראש, כך זה יימשך עד שבת?

אברהם בורג: זה פיקוח נפש.

אברהם בורג: חיים דרוקמן – אינו נוכח אברהם הירשזון – אינו נוכח שמואל הלפרט – אינו נוכח צחי הנגבי – נגד צבי הנדל – נגד אבשלום וילן – בעד יצחק וקנין – אינו נוכח נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – אינו נוכח עופר חוגי – נגד נעמי חזן – בעד תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – אינו נוכח שאול יהלום – נגד אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – נגד אמנון כהן – נגד יצחק כהן – נגד רן כהן – בעד רענן כהן – אינו נוכח מוחמד כנעאן – בעד חיים כץ – אינו נוכח יוסי כץ – נגד ישראל כץ – נגד ציפי לבני – נגד לימור לבנת – נגד דוד לוי – אינו נוכח מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד נחום לנגנטל – נגד עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יחיאל לסרי – נגד יוסף לפיד – בעד ענת מאור – אינה נוכחת דוד מגן – נגד עסאם מח'ול – אינו נוכח האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – אינו נוכח מיכאל מלכיאור – אינו נוכח נואף מסאלחה – אינו נוכח יהושע מצא – נגד דן מרידור – נגד מרדכי משעני – אינו נוכח יהודית נאות – בעד משולם נהרי – אינו נוכח מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – נגד יצחק סבן – נגד אליהו סויסה – אינו נוכח מרינה סולודקין – נגד אפרים סנה – אינו נוכח גדעון עזרא – אינו נוכח אברהם פורז – אינו נוכח

אברהם פורז: לא, אני נוכח ואני נמנע.

אברהם פורז: אברהם פורז – נמנע אופיר פינס-פז – אינו נוכח מאיר פרוש – אינו נוכח יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – אינו נוכח יאיר פרץ – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – נגד איוב קרא – נגד דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – בעד נחמה רונן – נגד מוסי רז – בעד ראובן ריבלין – נגד גנדי ריגר – נגד חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – נגד מאיר שטרית – נגד יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – אינו נוכח סילבן שלום – נגד שלום שמחון – אינו נוכח אריאל שרון – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח אני חוזר.

אברהם פורז: יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – נגד דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח טלב אלסאנע – אינו נוכח אורי יהודה אריאל – אינו נוכח משה ארנס – אינו נוכח בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח שלמה בניזרי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח זהבה גלאון – בעד משה גפני – אינו נוכח נסים דהן – אינו נוכח חיים דרוקמן – אינו נוכח אברהם הירשזון – אינו נוכח שמואל הלפרט – אינו נוכח יצחק וקנין – נגד אליעזר זנדברג – אינו נוכח תאופיק חטיב – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – אינו נוכח אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח רענן כהן – אינו נוכח חיים כץ – בעד דוד לוי – אינו נוכח מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת ענת מאור – בעד עסאם מח'ול – בעד האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – אינו נוכח מיכאל מלכיאור – אינו נוכח נואף מסאלחה – אינו נוכח מרדכי משעני – אינו נוכח משולם נהרי – אינו נוכח אליהו סויסה – אינו נוכח אפרים סנה – נגד גדעון עזרא – אינו נוכח אופיר פינס-פז – אינו נוכח מאיר פרוש – אינו נוכח יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – אינו נוכח יאיר פרץ – נגד עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – אינו נוכח שלום שמחון – אינו נוכח יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח

אברהם בורג: תמה ההצבעה.

אברהם בורג: 49 נגד, 17 בעד, אחד נמנע.

אברהם בורג: אם כן, הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אופיר פינס-פז לא נמצא באולם ולכן לא נצביע על הסתייגותו ולא על החלופין.

אברהם בורג: נעבור לעמוד מס' 6, להסתייגות של קבוצת פריצקי.

אברהם בורג: נמצאים כאן נציגים מקבוצת פריצקי.

קריאה: חבר הכנסת פריצקי לא נמצא.

אברהם בורג: אבל מהקבוצה נמצאים כאן.

אברהם בורג: יהודית נאות כאן ואחרים כאן.

אברהם בורג: זה בסדר.

יהודית נאות: אנחנו רוצים הצבעה אישית.

אברהם בורג: נקיים אותה אפילו לא תרצו.

אברהם בורג: אדוני המזכיר, בבקשה.

אברהם בורג: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של קבוצת פריצקי, ברישא של עמוד 6.

אברהם בורג: קולט אביטל – נגד יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – נגד אפי אושעיה – נגד דוד אזולאי – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – נגד בנימין אלון – אינו נוכח טלב אלסאנע – אינו נוכח אורי יהודה אריאל – אינו נוכח משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – נגד יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – אינה נוכחת בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – נגד שלמה בן-עמי – אינו נוכח שלמה בניזרי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – בעד יצחק גאגולה – אינו נוכח חוסניה ג'בארה – בעד תמר גוז'נסקי – בעד אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – בעד אריה גמליאל – נגד משה גפני – אינו נוכח עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – אינה נוכחת חיים דרוקמן – אינו נוכח אברהם הירשזון – אינו נוכח שמואל הלפרט – אינו נוכח צחי הנגבי – נגד צבי הנדל – אינו נוכח אבשלום וילן – אינו נוכח יצחק וקנין – אינו נוכח נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – אינו נוכח עופר חוגי – נגד נעמי חזן – בעד תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – נגד שאול יהלום – נגד אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – נגד אמנון כהן – נגד יצחק כהן – אינו נוכח רן כהן – בעד רענן כהן – אינו נוכח מוחמד כנעאן – בעד חיים כץ – בעד יוסי כץ – אינו נוכח ישראל כץ – נגד ציפי לבני – נגד לימור לבנת – נגד דוד לוי – אינו נוכח מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח נחום לנגנטל – נגד עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יוסף לפיד – אינו נוכח יחיאל לסרי – נגד ענת מאור – בעד דוד מגן – נגד עסאם מח'ול – בעד האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – אינו נוכח מיכאל מלכיאור – אינו נוכח נואף מסאלחה – אינו נוכח יהושע מצא – נגד דן מרידור – נגד מרדכי משעני – אינו נוכח יהודית נאות – בעד משולם נהרי – אינו נוכח מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – נגד יצחק סבן – נגד אליהו סויסה – אינו נוכח מרינה סולודקין – נגד אפרים סנה – אינו נוכח גדעון עזרא – אינו נוכח אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – אינו נוכח מאיר פרוש – אינו נוכח יוסף פריצקי –

אברהם בורג: אינו נוכח שמעון פרס – אינו נוכח יאיר פרץ – נגד עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – נגד איוב קרא – אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – אינו נוכח נחמה רונן – אינה נוכחת מוסי רז – בעד ראובן ריבלין – נגד גנדי ריגר – נגד חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – נגד מאיר שטרית – נגד יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – אינו נוכח סילבן שלום – נגד שלום שמחון – אינו נוכח אריאל שרון – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח אני חוזר על שמות אלה שלא הצביעו: יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח דוד אזולאי – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת בנימין אלון – אינו נוכח טלב אלסאנע – אינו נוכח אורי יהודה אריאל – אינו נוכח משה ארנס – אינו נוכח יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – נגד בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח שלמה בניזרי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח יצחק גאגולה – נגד משה גפני – אינו נוכח נסים דהן – אינו נוכח

אברהם בורג: רק רגע, חבר הכנסת פרוש, חבר הכנסת כהן, חבר הכנסת חוגי, זה מפריע.

אברהם בורג: אני מחכה לך, חבר הכנסת חוגי.

אברהם בורג: השר שלום, אפי אושעיה, עצרנו את ההצבעה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: יעל דיין – אינה נוכחת חיים דרוקמן – אינו נוכח אברהם הירשזון – אינו נוכח שמואל הלפרט – אינו נוכח צבי הנדל – אינו נוכח אבשלום וילן – בעד אליעזר זנדברג – אינו נוכח תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח יצחק כהן – אינו נוכח רענן כהן – אינו נוכח יוסי כץ – נגד דוד לוי – בעד מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יוסף לפיד – אינו נוכח האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – נגד מיכאל מלכיאור – אינו נוכח נואף מסאלחה – אינו נוכח מרדכי משעני – בעד משולם נהרי – אינו נוכח אליהו סויסה – אינו נוכח אפרים סנה – אינו נוכח גדעון עזרא – אינו נוכח אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – אינו נוכח מאיר פרוש – נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח איוב קרא – נגד דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אמנון רובינשטיין – אינו נוכח נחמה רונן – אינה נוכחת חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח

אברהם בורג: רק רגע, לעצור את ההצבעה.

אברהם בורג: השר שטרית, אתה מפריע.

זאב בוים: אמנון רובינשטיין כאן.

אברהם בורג: הוא לא היה במקומו; זה כאילו הוא לא פה.

אמנון רובינשטיין: בהצבעה אישית לא חשוב המקום.

אברהם בורג: אני לא יודע.

אברהם בורג: לא היית במקום, אני לא רואה, לא סופר.

אברהם בורג: שב במקום ותצביע מהמקום.

אברהם בורג: אני לא יודע כלום.

אברהם בורג: מי שלא נמצא, גמרנו.

אברהם בורג: תרחמו על הסופרים.

אברהם בורג: אמנון רובינשטיין, תתחשב.

אברהם בורג: יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – אינו נוכח שלום שמחון – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח האם יש מישהו שנמצא ולא קראתי בשמו?

ויצמן שירי: אני.

אברהם בורג: קראו בשמך פעמיים, שירי.

אברהם בורג: לא שומעים כי יש רעש מסביב.

אברהם בורג: שמעון פרס – נגד ויצמן שירי – נגד יש עוד מישהו?

אברהם בורג: אורי יהודה אריאל – נגד

אברהם בורג: רבותי, אני לא מקיים כך הצבעה.

אברהם בורג: ההצבעה תמה.

אברהם הירשזון: למה?

אברהם בורג: כי קראו לכל אחד שלוש פעמים.

אברהם בורג: צריך לעצור את זה, זה יום שלם של הצבעות.

אברהם הירשזון: לא להתרגז, אדוני.

אברהם בורג: 47 נגד הסתייגות קבוצת פריצקי, 17 בעדה.

אברהם בורג: אם כן, הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: חברי הכנסת ישראל כץ, עופר חוגי, אמנון כהן ויצחק סבן, רוצים להצביע או מסירים?

אברהם בורג: מסירים, או.

אברהם בורג: קיי.

אברהם בורג: אם כן, אנחנו נצביע על סעיף 2 בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: אני מניח שאפשר להצביע הצבעה אלקטרונית על סעיף 2 בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 7 בעד סעיף 2, כהצעת הוועדה – 47 נגד – 15 נמנעים – אין סעיף 2, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: 47 בעד, 15 נגד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: סעיף זה נתקבל בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: חברי הכנסת מוסי רז ואופיר פינס, אני מניח שזאת הצבעה אישית לסעיף 3(1).

אברהם בורג: נא לשבת.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: קולט אביטל – אינה נוכחת יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – נגד אפי אושעיה – נגד דוד אזולאי – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – בעד אורי יהודה אריאל – נגד משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – נגד יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – נגד בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – נגד שלמה בן-עמי – אינו נוכח שלמה בניזרי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – בעד יצחק גאגולה – נגד חוסניה ג'בארה – אינה נוכחת תמר גוז'נסקי – בעד אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – בעד

אברהם בורג: זהבה גלאון, ההצבעה לא נחשבת.

אברהם בורג: את רוצה להצביע – מהמקום.

אברהם בורג: תקשיבו, יושבים כאן מזכירים שקוראים מאות שמות בגלל התהליך הזה, והם מסתכלים איפה האדם יושב.

אברהם בורג: זה לא התפקיד שלהם לחפש אתכם באולם.

אברהם בורג: את רוצה להצביע או לא? את בעד או נגד?

אברהם בורג: אל תתווכחי אתי.

זהבה גלאון: בעד.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: תרשום אותה בעד.

אברהם בורג: זהבה גלאון – בעד אריה גמליאל – אינו נוכח משה גפני – נגד עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – נגד חיים דרוקמן – אינו נוכח אברהם הירשזון – נגד שמואל הלפרט – אינו נוכח צחי הנגבי – נגד צבי הנדל – אינו נוכח אבשלום וילן – בעד יצחק וקנין – אינו נוכח נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – אינו נוכח עופר חוגי – נגד נעמי חזן – בעד תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – נגד שאול יהלום – נגד אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – אינו נוכח אמנון כהן – נגד יצחק כהן – נגד רן כהן – אינו נוכח רענן כהן – אינו נוכח מוחמד כנעאן – בעד חיים כץ – אינו נוכח יוסי כץ – נגד ישראל כץ – נגד ציפי לבני – נגד לימור לבנת – אינה נוכחת דוד לוי – בעד מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – נגד יעקב ליצמן – נגד נחום לנגנטל – אינו נוכח עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יוסף לפיד – אינו נוכח יחיאל לסרי – אינו נוכח ענת מאור – בעד דוד מגן – נגד עסאם מח'ול – אינו נוכח האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – נגד מיכאל מלכיאור – נגד נואף מסאלחה – נגד יהושע מצא – נגד דן מרידור – נגד מרדכי משעני – בעד יהודית נאות – בעד משולם נהרי – נגד מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – נגד יצחק סבן – נגד אליהו סויסה – אינו נוכח מרינה סולודקין – נגד אפרים סנה – אינו נוכח גדעון עזרא – אינו נוכח אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – אינו נוכח מאיר פרוש – נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – אינו נוכח יאיר פרץ – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – נגד איוב קרא – נגד דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – אינו נוכח אמנון רובינשטיין – בעד נחמה רונן – נגד מוסי רז – בעד ראובן ריבלין – נגד גנדי ריגר – אינו נוכח חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח מאיר שטרית – אינו נוכח יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – נגד סילבן שלום – נגד שלום שמחון – נגד אריאל שרון – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח אני חוזר על שמות אלה שלא נכחו:

אברהם בורג: קולט אביטל – אינה נוכחת יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח דוד אזולאי – נגד דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח משה ארנס – אינו נוכח יגאל ביבי – אינו נוכח בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח שלמה בניזרי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח חוסניה ג'בארה – אינה נוכחת אריה גמליאל – אינו נוכח נסים דהן – אינו נוכח חיים דרוקמן – אינו נוכח שמואל הלפרט – אינו נוכח צבי הנדל – אינו נוכח יצחק וקנין – אינו נוכח אליעזר זנדברג – אינו נוכח תאופיק חטיב – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – נגד אליעזר כהן – אינו נוכח רן כהן – אינו נוכח רענן כהן – נגד חיים כץ – אינו נוכח לימור לבנת – אינה נוכחת מקסים לוי – אינו נוכח נחום לנגנטל – אינו נוכח עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יחיאל לסרי – נגד יוסף לפיד – אינו נוכח עסאם מח'ול – אינו נוכח האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח אליהו סויסה – נגד אפרים סנה – אינו נוכח גדעון עזרא – נגד אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – אינו נוכח יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – אינו נוכח יאיר פרץ – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד גנדי ריגר – נגד חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח מאיר שטרית – אינו נוכח יורי שטרן – אינו נוכח יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח

אברהם בורג: תודה, תמה ההצבעה.

אברהם בורג: 52 נגד, 16 בעד, אם כן – הסתייגות זו של מוסי רז ואופיר פינס-פז לא נתקבלה.

אברהם בורג: חבר הכנסת גפני לא נמצא; אם כן – לא נדון בהסתייגותו.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על סעיף 3 פסקה (1) בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סליחה, זה תת-סעיף.

אברהם בורג: לא נצביע.

אברהם בורג: אנחנו נעבור להצבעה על ההסתייגות של קבוצת ברכה, סעיף 3 פסקה (2).

אברהם בורג: אנחנו בעמוד 6, סעיף 3 פסקה (2).

אברהם בורג: הסתייגות קבוצת ברכה.

אברהם בורג: קולט אביטל – אינה נוכחת יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – נגד אפי אושעיה – נגד דוד אזולאי – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – אינו נוכח אורי יהודה אריאל – נגד משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – נגד יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – נגד בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח שלמה בן עמי – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – אינו נוכח שלמה בניזרי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – אינו נוכח יצחק גאגולה – אינו נוכח חוסניה ג'בארה – אינה נוכחת תמר גוז'נסקי – בעד אילן גילאון – אינו נוכח זהבה גלאון – אינה נוכחת אריה גמליאל – נגד משה גפני – אינו נוכח עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – נגד חיים דרוקמן – אינו נוכח אברהם הירשזון – נגד שמואל הלפרט – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח צבי הנדל – אינו נוכח אבשלום וילן – בעד יצחק וקנין – אינו נוכח נסים זאב – אינו נוכח אליעזר זנדברג – בעד עופר חוגי – אינו נוכח נעמי חזן – אינה נוכחת תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – אינו נוכח שאול יהלום – אינו נוכח אברהם יחזקאל – נגד אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – נגד אליעזר כהן – נגד אמנון כהן – נגד יצחק כהן – אינו נוכח רן כהן – אינו נוכח רענן כהן – אינו נוכח מוחמד כנעאן – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח יוסי כץ – נגד ישראל כץ – נגד ציפי לבני – נגד לימור לבנת – אינה נוכחת דוד לוי – בעד מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – נגד יעקב ליצמן – נגד נחום לנגנטל – נגד עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יוסף לפיד – בעד יחיאל לסרי – נגד ענת מאור – אינה נוכחת דוד מגן – נגד עסאם מח'ול – בעד האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – נגד מיכאל מלכיאור – אינו נוכח נואף מסאלחה – אינו נוכח יהושע מצא – נגד דן מרידור – נגד מרדכי משעני – בעד יהודית נאות – אינה נוכחת משולם נהרי – נגד מיכאל נודלמן – אינו נוכח דני נוה – אינו נוכח יצחק סבן – נגד אליהו סויסה – אינו נוכח מרינה סולודקין – נגד אפרים סנה – אינו נוכח גדעון עזרא – נגד אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – אינו נוכח מאיר פרוש – אינו נוכח יוסף פריצקי –

אברהם בורג: אינו נוכח שמעון פרס – אינו נוכח יאיר פרץ – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – נגד איוב קרא – נגד דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – אינו נוכח נחמה רונן – אינה נוכחת מוסי רז – אינו נוכח ראובן ריבלין – נגד גנדי ריגר – נגד חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – נגד מאיר שטרית – אינו נוכח יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – נגד סילבן שלום – אינו נוכח שלום שמחון – נגד אריאל שרון – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח אני חוזר על שמות אלה שלא הצביעו:

אברהם בורג: קולט אביטל – אינה נוכחת יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח דוד אזולאי – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח טלב אלסאנע – בעד משה ארנס – אינו נוכח יגאל ביבי – אינו נוכח בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – אינו נוכח שלמה בניזרי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – אינו נוכח יצחק גאגולה – אינו נוכח חוסניה ג'בארה – אינה נוכחת אילן גילאון – אינו נוכח זהבה גלאון – אינה נוכחת משה גפני – נגד נסים דהן – אינו נוכח חיים דרוקמן – אינו נוכח שמואל הלפרט – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח צבי הנדל – אינו נוכח יצחק וקנין – אינו נוכח נסים זאב – נגד עופר חוגי – נגד נעמי חזן – אינה נוכחת אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – אינו נוכח שאול יהלום – אינו נוכח אליהו ישי – אינו נוכח יצחק כהן – אינו נוכח רן כהן – אינו נוכח רענן כהן – אינו נוכח מוחמד כנעאן – בעד חיים כץ – אינו נוכח לימור לבנת – אינה נוכחת מקסים לוי – אינו נוכח עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת ענת מאור – אינה נוכחת האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח מיכאל מלכיאור – אינו נוכח נואף מסאלחה – אינו נוכח יהודית נאות – אינה נוכחת מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – נגד אליהו סויסה – אינו נוכח אפרים סנה – אינו נוכח אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – אינו נוכח מאיר פרוש – אינו נוכח יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – אינו נוכח יאיר פרץ – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אמנון רובינשטיין – אינו נוכח נחמה רונן – אינה נוכחת מוסי רז – אינו נוכח ראובן ריבלין – נגד חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח מאיר שטרית – אינו נוכח יורי שטרן – אינו נוכח סילבן שלום – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח

אברהם בורג: 44 נגד ההסתייגות של קבוצת ברכה, בעדה – 10.

אברהם בורג: אם כן, הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו נעבור לעמוד 7 למעלה – קבוצת גשר וחבר הכנסת אברהם בייגה שוחט.

אברהם בורג: קבוצת גשר, רוצה להצביע?

מרדכי משעני: אלקטרונית או – – –?

אברהם בורג: לא, זה לא תלוי בכם.

אברהם בורג: זה לא תלוי בהם, רובי.

אברהם בורג: כל מי שמבקש עם 20 שמות יכול לבקש כל הצבעה שהוא רוצה.

חוסניה ג'בארה: אנחנו מבקשים הצבעה אישית, אדוני.

אברהם בורג: אנחנו נעבור, אם כן, להצבעה אישית.

אברהם בורג: גברתי היועצת המשפטית, אני צריך כאן אותך לרגע.

אברהם בורג: תעברו בבקשה להצבעה אישית, המזכירים, על הסתייגות קבוצת גשר וחבר הכנסת אברהם בייגה שוחט.

אברהם בורג: קולט אביטל – אינה נוכחת יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – אינו נוכח אפי אושעיה – אינו נוכח דוד אזולאי – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – אינו נוכח אורי יהודה אריאל – נגד משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – נגד יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – נגד בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – אינו נוכח שלמה בניזרי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – בעד יצחק גאגולה – נגד חוסניה ג'בארה – אינה נוכחת תמר גוז'נסקי – בעד אילן גילאון – אינו נוכח זהבה גלאון – אינה נוכחת אריה גמליאל – אינו נוכח משה גפני – נגד עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – נגד חיים דרוקמן – אינו נוכח אברהם הירשזון – אינו נוכח שמואל הלפרט – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח צבי הנדל – אינו נוכח אבשלום וילן – אינו נוכח יצחק וקנין – אינו נוכח נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – בעד עופר חוגי – אינו נוכח נעמי חזן – בעד תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – אינו נוכח שאול יהלום – אינו נוכח אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – נגד אמנון כהן – נגד יצחק כהן – נגד רן כהן – אינו נוכח רענן כהן – אינו נוכח מוחמד כנעאן – בעד חיים כץ – אינו נוכח יוסי כץ – נגד ישראל כץ – אינו נוכח ציפי לבני – אינה נוכחת לימור לבנת – אינה נוכחת דוד לוי – אינו נוכח מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד נחום לנגנטל – נגד עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יחיאל לסרי – נגד יוסף לפיד – בעד ענת מאור – אינה נוכחת דוד מגן – נגד עסאם מח'ול – בעד האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – נגד מיכאל מלכיאור – אינו נוכח נואף מסאלחה – אינו נוכח יהושע מצא – אינו נוכח דן מרידור – אינו נוכח מרדכי משעני – בעד יהודית נאות – אינה נוכחת משולם נהרי – נגד מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – נגד יצחק סבן – נגד אליהו סויסה – נגד מרינה סולודקין – אינה נוכחת אפרים סנה – אינו נוכח גדעון עזרא – נגד אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – אינו נוכח מאיר פרוש –

אברהם בורג: נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – אינו נוכח יאיר פרץ – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – אינו נוכח איוב קרא – נגד דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – בעד נחמה רונן – אינה נוכחת מוסי רז – בעד ראובן ריבלין – נגד גנדי ריגר – נגד חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח מאיר שטרית – אינו נוכח יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – נגד סילבן שלום – נגד שלום שמחון – נגד אריאל שרון – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח

אברהם בורג: תודה.

ד' לב: אני חוזר על שמות אלה שלא הצביעו.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: זאב בוים, אפשר לוותר על חזרת הרשימה?

אברהם בורג: ממילא אף אחד לא נכנס.

אברהם בורג: קודם הצעתי לך לוותר על חזרת הרשימה.

זאב בוים: לא.

אברהם בורג: ניתן רק לשאול מי לא הצביע.

זאב בוים: בסדר.

אברהם בורג: מי לא הצביע?

אברהם בורג: אפי אושעיה – נגד ענת מאור – בעד דן מרידור – נגד

אברהם בורג: תמה ההצבעה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: 35 נגד, 12 בעד.

אברהם בורג: אם כן, הסתייגות זו של קבוצת גשר וחבר הכנסת שוחט לא אושרה.

אברהם בורג: עתה, הפסקה מתודית של שתי דקות לטובת המזכירים.

אברהם בורג: זו רק הפסקה מתודית, ולא מפסיקים את הישיבה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ההפסקה המתודית נגמרה, ואנחנו נמשיך הלאה בכוחות מחודשים.

אברהם בורג: אנחנו עוברים להסתייגות חבר הכנסת מוסי רז שלא נמצא באולם – הוא כן נמצא באולם.

ענת מאור: הוא נמצא באולם.

אברהם בורג: בסדר.

אברהם בורג: אמרתי.

אברהם בורג: חברת הכנסת ענת מאור, יש לך יכולת מדהימה להגיד את הדברים שאני אומר בעצמי.

זאב בוים: בסדר.

זאב בוים: ראינו.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אנחנו נעבור להסתייגות של חברי הכנסת מוסי רז ואברהם הירשזון.

אברהם בורג: המזכירות, בבקשה.

אברהם בורג: חבר הכנסת מיקי איתן, אני מבקש לשבת.

שאול יהלום: – – –

ענת מאור: תפסיק להפקיר את הנכים.

אברהם בורג: לא שומעים.

אברהם בורג: חברת הכנסת ענת מאור, את מפריעה להצבעה.

שאול יהלום: – – – לא עשיתם כלום למען הנכים.

אברהם בורג: די, די.

אברהם בורג: חבר הכנסת שאול יהלום, תודה.

ענת מאור: – – –

שאול יהלום: מה עשית?

שאול יהלום: לא עשית.

שאול יהלום: עוד אחת – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת יהלום, תודה.

אברהם בורג: קולט אביטל – אינה נוכחת יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – נגד אפי אושעיה – נגד דוד אזולאי – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – נגד בנימין אלון – אינו נוכח טלב אלסאנע – אינו נוכח אורי יהודה אריאל – נגד משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – נגד יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – אינה נוכחת בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – אינו נוכח שלמה בניזרי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – אינו נוכח יצחק גאגולה – אינו נוכח חוסניה ג'בארה – בעד תמר גוז'נסקי – בעד אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – אינה נוכחת אריה גמליאל – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח עבד-אלמאלכ דהאמשה – אינו נוכח נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – נגד חיים דרוקמן – אינו נוכח אברהם הירשזון – אינו נוכח שמואל הלפרט – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח צבי הנדל – אינו נוכח אבשלום וילן – בעד יצחק וקנין – נגד נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – אינו נוכח עופר חוגי – אינו נוכח נעמי חזן – אינה נוכחת תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – אינו נוכח שאול יהלום – נגד

שאול יהלום: אולי אפשר לעשות זאת במדגם?

שאול יהלום: אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – נגד איתן כבל – נגד אליעזר כהן – אינו נוכח אמנון כהן – אינו נוכח יצחק כהן – אינו נוכח רן כהן – בעד רענן כהן – אינו נוכח מוחמד כנעאן – בעד חיים כץ – אינו נוכח יוסי כץ – נגד ישראל כץ – אינו נוכח ציפי לבני – אינה נוכחת לימור לבנת – אינה נוכחת דוד לוי – אינו נוכח מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד נחום לנגנטל – נגד עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יוסף לפיד – נגד יחיאל לסרי – אינו נוכח ענת מאור – בעד דוד מגן – אינו נוכח עסאם מח'ול – בעד האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – אינו נוכח מיכאל מלכיאור – אינו נוכח נואף מסאלחה – אינו נוכח יהושע מצא – אינו נוכח דן מרידור – נגד מרדכי משעני – בעד יהודית נאות – אינה נוכחת משולם נהרי – נגד מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – אינו נוכח יצחק סבן – אינו נוכח אליהו סויסה – נגד מרינה סולודקין – אינה נוכחת אפרים סנה – אינו נוכח גדעון עזרא – נגד אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – אינו נוכח מאיר פרוש – נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – אינו נוכח יאיר פרץ – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – אינו נוכח איוב קרא – אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – אינו נוכח נחמה רונן – אינה נוכחת מוסי רז – בעד ראובן ריבלין – אינו נוכח גנדי ריגר – נגד חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח מאיר שטרית – אינו נוכח יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – נגד סילבן שלום – נגד שלום שמחון – אינו נוכח אריאל שרון – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח

יהושע מצא: כאן חבר הכנסת מצא – נגד.

יהושע מצא: יהושע מצא – נגד מי עוד?

זאב בוים: חברת הכנסת קולט אביטל.

זאב בוים: קולט אביטל – נגד חבר הכנסת יהושע מצא נגד וחברת הכנסת קולט אביטל נגד.

זאב בוים: יש עוד מישהו שלא הצביע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: תמה ההצבעה.

אברהם בורג: 29 נגד ועשרה בעד, ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אופיר פינס-פז לא נמצא, נפלה הצעתו.

אברהם בורג: אין אף אחד מקבוצת בשארה?

אברהם בורג: אם כן, לא נצביע על ההסתייגות של קבוצת בשארה.

אברהם בורג: אמנון כהן לא נמצא, רחמים מלול לא נמצא, יצחק סבן לא נמצא.

אברהם בורג: אם כך, לא נצביע על ההסתייגות שלהם.

אברהם בורג: סעיף 3(3).

אברהם בורג: קבוצת ברכה לא נמצאת.

אברהם בורג: קבוצת לנגנטל לא נמצאת.

אברהם בורג: קבוצת אבשלום וילן?

ענת מאור: אנחנו מבקשים הצבעה שמית עד שראש הממשלה יחליט לדאוג לנכים.

אברהם בורג: תודה רבה.

זאב בוים: מה זה הדבר הזה?

זאב בוים: מה הסחטנות הזאת?

ענת מאור: – – –

אברהם בורג: חברת הכנסת מאור, סליחה.

אברהם בורג: אל תפריעי להצבעה.

אברהם בורג: את המחאות שלך תעשי במקום אחר.

זאב בוים: עוד הערה כזאת ואנחנו נלך לוועדת הכנסת ואז נראה אתכם.

אברהם בורג: חבר הכנסת בוים, תודה.

אברהם בורג: בואו נמשיך בהצבעה.

אברהם בורג: קולט אביטל – נגד יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – אינו נוכח אפי אושעיה – נגד דוד אזולאי – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח בנימין אלון – אינו נוכח טלב אלסאנע – בעד אורי יהודה אריאל – נגד משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – נגד יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – אינה נוכחת בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח שלמה בניזרי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – אינו נוכח יצחק גאגולה – אינו נוכח חוסניה ג'בארה – בעד תמר גוז'נסקי – אינה נוכחת אילן גילאון – אינו נוכח זהבה גלאון – אינה נוכחת אריה גמליאל – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – אינה נוכחת חיים דרוקמן – אינו נוכח אברהם הירשזון – נגד שמואל הלפרט – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח צבי הנדל – אינו נוכח אבשלום וילן – אינו נוכח יצחק וקנין – נגד נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – אינו נוכח עופר חוגי – אינו נוכח נעמי חזן – אינה נוכחת תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – אינו נוכח שאול יהלום – נגד אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – נגד אמנון כהן – אינו נוכח יצחק כהן – אינו נוכח רן כהן – אינו נוכח רענן כהן – אינו נוכח מוחמד כנעאן – בעד חיים כץ – אינו נוכח יוסי כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח ציפי לבני – נגד לימור לבנת – אינה נוכחת דוד לוי – אינו נוכח מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד נחום לנגנטל – נגד עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יוסף לפיד – אינו נוכח יחיאל לסרי – נגד ענת מאור – בעד דוד מגן – אינו נוכח עסאם מח'ול – אינו נוכח האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – נגד מיכאל מלכיאור – אינו נוכח נואף מסאלחה – אינו נוכח יהושע מצא – נגד דן מרידור – נגד מרדכי משעני – אינו נוכח יהודית נאות – אינה נוכחת משולם נהרי – נגד מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – אינו נוכח יצחק סבן – אינו נוכח אליהו סויסה – נגד מרינה סולודקין – אינה נוכחת אפרים סנה – אינה נוכח גדעון עזרא – נגד אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-

אברהם בורג: פז – אינו נוכח מאיר פרוש – נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – אינו נוכח יאיר פרץ – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – נגד איוב קרא – אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – אינו נוכח נחמה רונן – נגד מוסי רז – בעד ראובן ריבלין – אינו נוכח גנדי ריגר – אינו נוכח חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח מאיר שטרית – אינו נוכח יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – נגד סילבן שלום – נגד שלום שמחון – נגד אריאל שרון – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח האם יש מישהו באולם שלא קראנו בשמו?

אברהם בורג: או.

אברהם בורג: קיי., תמה ההצבעה.

אברהם בורג: 29 נגד ההסתייגות, שישה בעדה, גם ההסתייגות הזאת לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו נעבור להסתייגות של מוסי רז, אברהם הירשזון ואופיר פינס.

מוסי רז: אני מסיר.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: ההסתייגות של מוסי רז ואופיר פינס?

מוסי רז: מסיר.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת ברכה – לא נמצא כאן אף אחד מהקבוצה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מסיר.

אברהם בורג: מי מקבוצת לנגנטל נמצא?

זבולון אורלב: מסיר.

אברהם בורג: קבוצת אבשלום וילן?

מוסי רז: מסיר.

אברהם בורג: מיכאל קליינר, אתה מבקש להצביע?

מיכאל קליינר: מסיר.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: ההסתייגות הבאה – של חבר הכנסת מוסי רז.

מוסי רז: מסיר.

אברהם בורג: מה קרה?

אברהם בורג: זה עד שהסיעה תבוא?

אברהם בורג: אופיר פינס-פז לא נמצא באולם.

אברהם בורג: לחלופין – אופיר פינס-פז לא נמצא כאן.

אברהם בורג: לחלופין – אופיר פינס-פז לא נמצא כאן.

אברהם בורג: עמוד 9.

אברהם בורג: חבר הכנסת מוסי רז מסיר, מסתמא.

אברהם בורג: לסעיף 3(6) – מסיר.

אברהם בורג: לסעיף 3(7) – מסיר.

אברהם בורג: לסעיף 3(8) – מסיר.

אברהם בורג: לסעיף 3(9) – קבוצת גשר.

אברהם בורג: חבר הכנסת דוד לוי?

אברהם בורג: מסיר.

אברהם בורג: חבר הכנסת מוסי רז – איננו באולם.

אברהם בורג: ההסתייגות הוסרה בשמו.

אברהם בורג: חבר הכנסת בייגה שוחט לא נמצא.

אברהם בורג: קבוצת וילן לא פה.

אברהם בורג: קבוצת לנגנטל, אני מסיר בשמה.

אברהם בורג: מיכאל קליינר?

אברהם בורג: משה גפני איננו נוכח.

אברהם בורג: חברי הכנסת, אנחנו נצביע על סעיף 3 בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 9 בעד סעיף 3, כהצעת הוועדה – 23 נגד – 5 נמנעים – אין סעיף 3, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: 23 בעד, חמישה נגד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: אם כן, סעיף 3 נתקבל בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: נעבור לרישא של עמוד 10.

אברהם בורג: לסעיף 4 – קבוצת לנגנטל.

אברהם בורג: קבוצת וילן מבקשת להצביע?

ענת מאור: הצבעה שמית.

אברהם בורג: אם כן, הצבעה אישית על סעיף 4.

אברהם בורג: בבקשה.

א' האן: אפשר להתחיל?

אברהם בורג: אפשר להתחיל.

א' האן: קולט אביטל – אינה נוכחת יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח

אברהם בורג: רק רגע.

אברהם בורג: השר ריבלין, כמה טרחת להגיע למקום הזה.

אברהם בורג: אתה רוצה לקחת את חברת הכנסת גלאון אתך?

ראובן ריבלין: אני רוצה להישאר במקום הזה.

אברהם בורג: אני לא בטוח שאתה עושה את זה במקום הנכון ועם האדם הנכון.

אברהם בורג: מכל מקום, אני מבקש שאדוני ישב ולא יפריע להצבעה.

אברהם בורג: תודה.

א' האן: אני חוזר.

א' האן: קולט אביטל – נגד יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – נגד אפי אושעיה – אינו נוכח דוד אזולאי – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח

זאב בוים: מיכאל איתן פה.

אברהם בורג: אבל הוא לא במקומו.

א' האן: אני חוזר.

א' האן: אפי אושעיה – נגד מיכאל איתן – נגד בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – אינו נוכח אורי יהודה אריאל – אינו נוכח משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – נגד יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – אינה נוכחת בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח שלמה בניזרי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – אינו נוכח יצחק גאגולה – אינו נוכח חוסניה ג'בארה – בעד תמר גוז'נסקי – אינה נוכחת אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – בעד

אברהם בורג: לא, את לא יכולה להצביע משם.

זהבה גלאון: אז לא?

אברהם בורג: אז לא.

אברהם בורג: מהמקום.

אברהם בורג: היושב-ראש קובע את הסדר.

אברהם בורג: אי-אפשר, תרחמו על המזכירים.

א' האן: זהבה גלאון לא מצביעה, לא נוכחת.

א' האן: אריה גמליאל – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – נגד חיים דרוקמן – אינו נוכח אברהם הירשזון – אינו נוכח שמואל הלפרט – אינו נוכח צחי הנגבי – נגד צבי הנדל – אינו נוכח אבשלום וילן – בעד יצחק וקנין – אינו נוכח נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – אינו נוכח עופר חוגי – אינו נוכח נעמי חזן – בעד תאופיק חטיב – אינו נוכח

אברהם בורג: אוהד מראני, כבר נבחרת לכנסת?

אברהם בורג: אורי שני, גם אתה עדיין לא נבחרת, נכון?

אברהם בורג: תודה.

א' האן: אני חוזר.

א' האן: תאופיק חטיב – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – אינו נוכח שאול יהלום – אינו נוכח אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – נגד אמנון כהן – נגד יצחק כהן – נגד רן כהן – בעד רענן כהן – אינו נוכח מוחמד כנעאן – בעד חיים כץ – אינו נוכח יוסי כץ – נגד ישראל כץ – אינו נוכח ציפי לבני – נגד לימור לבנת – אינה נוכחת דוד לוי – בעד מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – נגד יעקב ליצמן – נגד נחום לנגנטל – אינו נוכח עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יוסף לפיד – אינו נוכח יחיאל לסרי – נגד ענת מאור – בעד דוד מגן – אינו נוכח עסאם מח'ול – אינו נוכח האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – נגד מיכאל מלכיאור – אינו נוכח נואף מסאלחה – נגד יהושע מצא – אינו נוכח דן מרידור – אינו נוכח מרדכי משעני – אינו נוכח יהודית נאות – אינה נוכחת משולם נהרי – נגד מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – אינו נוכח יצחק סבן – נגד אליהו סויסה – נגד מרינה סולודקין – נגד אפרים סנה – אינו נוכח גדעון עזרא – נגד אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – אינו נוכח מאיר פרוש – נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – אינו נוכח יאיר פרץ – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – נגד איוב קרא – אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – בעד נחמה רונן – נגד מוסי רז – אינו נוכח ראובן ריבלין – אינו נוכח גנדי ריגר – נגד חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח מאיר שטרית – אינו נוכח יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – נגד סילבן שלום – אינו נוכח שלום שמחון – נגד אריאל שרון – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח האם יש מישהו שלא הצביע?

א' האן: תמר גוז'נסקי – בעד משה גפני – נגד שאול יהלום – נגד מוסי רז – בעד סילבן שלום – נגד

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: תמה ההצבעה.

אברהם בורג: אם כן, 37 נגד ההסתייגות, 13 בעדה.

אברהם בורג: הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: קבוצת פריצקי – אין כאן אף אחד מקבוצת פריצקי.

אברהם בורג: לכן לא נצביע על הסתייגותה.

אברהם בורג: אם כן, חברים וחברות, נצביע על סעיף 4, בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה, בהצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 10 בעד סעיף 4, כהצעת הוועדה – 30 נגד – 10 נמנעים – אין סעיף 4, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: 30 בעד, עשרה נגד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: אם כן, סעיף 4 נתקבל בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: אנחנו נעבור לפרק ג': גמלאות לעובדי מדינה – מעבר לפנסיה צוברת, סעיף 5.

אברהם בורג: חבר הכנסת עמיר פרץ – לא נמצא, לכן הסתייגותו לא תוצבע; אברהם הירשזון – לא נמצא, לכן לא תוצבע.

אברהם בורג: קבוצת ברכה, רוצים להצביע?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מסירים.

תמר גוז'נסקי: למה מסירים?

תמר גוז'נסקי: מי מדבר בשמי?

אברהם בורג: תמר, הוסר?

תמר גוז'נסקי: אם דהאמשה אמר – – –

אברהם בורג: הוסר.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: קבוצת גשר – חבר הכנסת דוד לוי?

דוד לוי: להצביע אלקטרונית.

אברהם בורג: אתה לא יכול לקבוע איזו הצבעה.

אברהם בורג: הצבעה שמית?

דוד לוי: כן.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: אם כן, הסתייגות בעמוד 11, קבוצת גשר.

אברהם בורג: הצבעה.

סילבן שלום: – – –

אברהם בורג: זה לא שייך.

אברהם בורג: 20 מהחותמים יכולים לבקש על כל אחת מההסתייגויות, לא רק על ההסתייגויות שלהם.

זאב בוים: אבל הם לא ביקשו.

אברהם בורג: ביקשו על כל ההסתייגויות.

אברהם בורג: השר שלום, הם ביקשו, על כל ההסתייגויות שתהיה עליהן הצעה, להצביע בהצבעה אישית.

אברהם בורג: אם הוא מסיר את הצעתו, אין הצבעה.

אברהם בורג: אם הוא משאיר אותה, היא אישית.

אברהם בורג: אתה רוצה להצביע, חבר הכנסת לוי?

דוד לוי: אני משאיר.

אברהם בורג: משאיר.

אברהם בורג: אם כן, אנחנו נצביע, עמוד 11, הסתייגות קבוצת גשר בהצבעה אישית.

אברהם בורג: בבקשה, המזכירים.

א' האן: קולט אביטל – נגד יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – אינו נוכח אפי אושעיה – נגד דוד אזולאי – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – אינו נוכח אורי יהודה אריאל – אינו נוכח משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – נגד יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – אינה נוכחת בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – אינו נוכח שלמה בניזרי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – אינו נוכח יצחק גאגולה – אינו נוכח חוסניה ג'בארה – אינה נוכחת תמר גוז'נסקי – בעד אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – אינה נוכחת אריה גמליאל – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – אינה נוכחת חיים דרוקמן – אינו נוכח אברהם הירשזון – אינו נוכח שמואל הלפרט – אינו נוכח צחי הנגבי – נגד צבי הנדל – אינו נוכח אבשלום וילן – בעד יצחק וקנין – אינו נוכח נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – בעד עופר חוגי – אינו נוכח נעמי חזן – בעד תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – אינו נוכח שאול יהלום – נגד אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – נגד אמנון כהן – נגד יצחק כהן – נגד רן כהן – בעד רענן כהן – נגד מוחמד כנעאן – בעד חיים כץ – אינו נוכח יוסי כץ – נגד ישראל כץ – אינו נוכח ציפי לבני – אינה נוכחת לימור לבנת – אינה נוכחת דוד לוי – בעד מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד נחום לנגנטל – נגד עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יחיאל לסרי – נגד יוסף לפיד – אינו נוכח ענת מאור – בעד דוד מגן – אינו נוכח עסאם מח'ול – אינו נוכח האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – נגד מיכאל מלכיאור – אינו נוכח נואף מסאלחה – נגד יהושע מצא – נגד דן מרידור – אינו נוכח מרדכי משעני – בעד יהודית נאות – בעד משולם נהרי – אינו נוכח מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – נגד יצחק סבן – נגד אליהו סויסה – נגד מרינה סולודקין – נגד אפרים סנה – אינו נוכח גדעון עזרא – נגד אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – אינו נוכח מאיר פרוש – אינו נוכח יוסף פריצקי –

א' האן: אינו נוכח שמעון פרס – אינו נוכח יאיר פרץ – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – אינו נוכח איוב קרא – אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – בעד נחמה רונן – נגד מוסי רז – בעד ראובן ריבלין – נגד גנדי ריגר – נגד חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח מאיר שטרית – אינו נוכח יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – נגד סילבן שלום – נגד שלום שמחון – נגד אריאל שרון – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח מי לא הצביע?

א' האן: זבולון אורלב – נגד דוד אזולאי – נגד נעמי בלומנטל – נגד משה גפני – נגד יאיר פרץ – נגד

אברהם בורג: תודה רבה, תמה ההצבעה.

אברהם בורג: 38 חברים התנגדו להצעה של גשר, 14 בעדה.

אברהם בורג: לכן היא לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו נעבור לנושא הבא: קבוצת לנגנטל – מסירים.

אברהם בורג: קבוצת וילן?

אבשלום וילן: להצביע.

אברהם בורג: להצביע.

אברהם בורג: אם כן, נעבור להצבעה אישית.

א' האן: קולט אביטל – נגד יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – נגד אפי אושעיה – נגד דוד אזולאי – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – נגד בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – אינו נוכח אורי יהודה אריאל – אינו נוכח משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – נגד יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – נגד בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח שלמה בניזרי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – אינו נוכח יצחק גאגולה – אינו נוכח חוסניה ג'בארה – בעד תמר גוז'נסקי – בעד אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – בעד אריה גמליאל – אינו נוכח משה גפני – נגד

אברהם בורג: רק רגע.

אברהם בורג: אדוני ראש הממשלה, אי-אפשר לנהל כך הצבעה.

אברהם בורג: רובי, קחו את כל הקבוצה ותנהלו את העניינים האלה בחוץ.

אברהם בורג: אנחנו באמצע הצבעה.

א' האן: עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – נגד חיים דרוקמן – אינו נוכח אברהם הירשזון – אינו נוכח שמואל הלפרט – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח צבי הנדל – אינו נוכח אבשלום וילן – בעד יצחק וקנין – אינו נוכח נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – אינו נוכח עופר חוגי – אינו נוכח נעמי חזן – אינה נוכחת תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – אינו נוכח שאול יהלום – נגד אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – נגד אמנון כהן – נגד יצחק כהן – אינו נוכח רן כהן – בעד רענן כהן – אינו נוכח מוחמד כנעאן – בעד חיים כץ – אינו נוכח יוסי כץ – נגד ישראל כץ – אינו נוכח ציפי לבני – אינה נוכחת לימור לבנת – נגד דוד לוי – אינו נוכח מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד נחום לנגנטל – אינו נוכח עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יוסף לפיד – אינו נוכח יחיאל לסרי – נגד ענת מאור – אינה נוכחת דוד מגן – אינו נוכח עסאם מח'ול – אינו נוכח האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – אינו נוכח מיכאל מלכיאור – אינו נוכח נואף מסאלחה – נגד יהושע מצא – נגד דן מרידור – אינו נוכח מרדכי משעני – בעד יהודית נאות – בעד משולם נהרי – אינו נוכח מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – נגד יצחק סבן – נגד אליהו סויסה – נגד מרינה סולודקין – נגד אפרים סנה – אינו נוכח גדעון עזרא – נגד אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – אינו נוכח מאיר פרוש – נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – אינו נוכח יאיר פרץ – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – נגד איוב קרא – אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – בעד נחמה רונן – נגד מוסי רז – בעד ראובן ריבלין – נגד גנדי ריגר – אינו נוכח חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח מאיר שטרית – אינו נוכח יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – נגד סילבן שלום – נגד שלום שמחון – נגד אריאל שרון – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח אני מבקש לדעת מי לא הצביע.

א' האן: אברהם הירשזון – נגד שמואל הלפרט – נגד יאיר פרץ – נגד

אברהם בורג: 37 נגד ההסתייגות, 12 בעדה, הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: חבר הכנסת עמיר פרץ לא נמצא.

אברהם בורג: אברהם הירשזון, אתה רוצה להצביע על ההצעה שלך, או שאתה מסיר אותה?

אברהם הירשזון: אני מסיר את כל הסתייגויותי.

אברהם בורג: מה עם ההסתייגות של קבוצת בשארה?

תמר גוז'נסקי: נצביע, בשמחה.

אברהם בורג: נצביע על הסתייגות קבוצת בשארה, בעמוד 11.

אברהם בורג: הצבעה אישית, בבקשה.

א' האן: קולט אביטל – נגד יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – נגד אפי אושעיה – אינו נוכח דוד אזולאי – נגד דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – אינו נוכח אורי יהודה אריאל – אינו נוכח משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – נגד יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – נגד בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח שלמה בניזרי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – אינו נוכח יצחק גאגולה – אינו נוכח חוסניה ג'בארה – בעד תמר גוז'נסקי – בעד אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – בעד אריה גמליאל – אינו נוכח משה גפני – נגד עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – נגד חיים דרוקמן – אינו נוכח אברהם הירשזון – נגד שמואל הלפרט – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח צבי הנדל – אינו נוכח אבשלום וילן – בעד יצחק וקנין – אינו נוכח נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – אינו נוכח עופר חוגי – אינו נוכח נעמי חזן – אינה נוכחת תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – אינו נוכח שאול יהלום – נגד אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – אינו נוכח אמנון כהן – אינו נוכח יצחק כהן – אינו נוכח רן כהן – בעד רענן כהן – אינו נוכח מוחמד כנעאן – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח יוסי כץ – נגד ישראל כץ – אינו נוכח ציפי לבני – אינה נוכחת לימור לבנת – נגד דוד לוי – אינו נוכח מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד נחום לנגנטל – אינו נוכח עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יחיאל לסרי – נגד יוסף לפיד – אינו נוכח ענת מאור – בעד דוד מגן – אינו נוכח עסאם מח'ול – בעד האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – נגד מיכאל מלכיאור – אינו נוכח נואף מסאלחה – נגד יהושע מצא – נגד דן מרידור – אינו נוכח מרדכי משעני – אינו נוכח יהודית נאות – בעד משולם נהרי – אינו נוכח מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – נגד יצחק סבן – אינו נוכח אליהו סויסה – נגד מרינה סולודקין – נגד אפרים סנה – אינו נוכח גדעון עזרא – נגד אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – אינו נוכח מאיר פרוש –

א' האן: נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – אינו נוכח יאיר פרץ – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – נגד איוב קרא – אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – בעד נחמה רונן – נגד מוסי רז – בעד ראובן ריבלין – נגד גנדי ריגר – אינו נוכח חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח מאיר שטרית – אינו נוכח יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – נגד סילבן שלום – נגד שלום שמחון – נגד אריאל שרון – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח מי עדיין לא הצביע?

א' האן: אפי אושעיה – נגד אליהו בן-מנחם – נגד נחום לנגנטל – נגד יאיר פרץ – נגד תודה רבה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: תמה ההצבעה.

אברהם בורג: 37 נגד ההסתייגות, 12 בעדה, הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: חבר הכנסת יוסי כץ, אתה רוצה להצביע?

יוסי כץ: מסיר.

אברהם בורג: מסיר.

אברהם בורג: זה מלוח התיקונים מס' 1, שימו לב – הוסרה.

אברהם בורג: אם כן, נצביע על סעיף 5.

אברהם בורג: חברי הכנסת, הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: חבר הכנסת צבי הנדל, אתה מפריע לשר.

א' האן: לא, יש עוד הסתייגויות בעמוד הבא, בעמוד 12.

אברהם בורג: נכון, קבוצת ברכה.

אברהם בורג: סליחה, עוד אין הצבעה, טעיתי.

אברהם בורג: קבוצת ברכה, רוצים להצביע שמית?

תמר גוז'נסקי: ודאי ודאי.

אברהם בורג: ודאי, אין ספק.

אברהם בורג: אם כן, אנחנו נצביע הצבעה אישית על הצעת קבוצת ברכה ברישא של עמוד 12.

אברהם בורג: המזכירים, בבקשה.

א' האן: קולט אביטל – נגד יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – נגד אפי אושעיה – נגד דוד אזולאי – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – אינו נוכח אורי יהודה אריאל – אינו נוכח משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – אינו נוכח

רחמים מלול: אברהם בורג אינו במקומו.

א' האן: יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – אינה נוכחת בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – אינו נוכח שלמה בניזרי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – אינו נוכח יצחק גאגולה – אינו נוכח חוסניה ג'בארה – בעד תמר גוז'נסקי – בעד אילן גילאון – אינו נוכח זהבה גלאון – אינה נוכחת אריה גמליאל – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח עבד-אלמאלכ דהאמשה – אינו נוכח נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – נגד חיים דרוקמן – אינו נוכח אברהם הירשזון – אינו נוכח שמואל הלפרט – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח צבי הנדל – נגד אבשלום וילן – אינו נוכח יצחק וקנין – אינו נוכח נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – אינו נוכח עופר חוגי – אינו נוכח נעמי חזן – אינה נוכחת תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – אינו נוכח שאול יהלום – נגד אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – אינו נוכח אמנון כהן – אינו נוכח יצחק כהן – נגד רן כהן – אינו נוכח רענן כהן – אינו נוכח מוחמד כנעאן – בעד חיים כץ – בעד יוסי כץ – נגד ישראל כץ – אינו נוכח ציפי לבני – אינה נוכחת לימור לבנת – נגד דוד לוי – אינו נוכח מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד נחום לנגנטל – נגד עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יחיאל לסרי – נגד יוסף לפיד – אינו נוכח ענת מאור – אינה נוכחת דוד מגן – אינו נוכח עסאם מח'ול – בעד האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – נגד מיכאל מלכיאור – נגד נואף מסאלחה – נגד יהושע מצא – נגד דן מרידור – אינו נוכח מרדכי משעני – אינו נוכח יהודית נאות – אינה נוכחת משולם נהרי – אינו נוכח מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – נגד יצחק סבן – נגד אליהו סויסה – נגד מרינה סולודקין – נגד אפרים סנה – אינו נוכח גדעון עזרא – נגד אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – אינו נוכח מאיר פרוש – נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – אינו נוכח יאיר פרץ – אינו נוכח עמיר פרץ – בעד אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – נגד איוב קרא – נגד דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אמנון רובינשטיין – אינו נוכח נחמה רונן – נגד אברהם רביץ – נגד מוסי רז – בעד ראובן ריבלין –

א' האן: אינו נוכח גנדי ריגר – אינו נוכח חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – נגד מאיר שטרית – אינו נוכח יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – אינו נוכח סילבן שלום – נגד שלום שמחון – אינו נוכח אריאל שרון – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח מי עדיין לא הצביע?

א' האן: אורי יהודה אריאל – נגד אליהו בן-מנחם – נגד אריה גמליאל – נגד עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד ציפי לבני – נגד תודה רבה.

רחמים מלול: בהצבעה על הסתייגות של קבוצת ברכה לסעיף 5(3) התוצאה היא כדלקמן: 38 נגד, שמונה בעד.

רחמים מלול: על כן, ההסתייגות לא נתקבלה.

רחמים מלול: חבר הכנסת עמיר פרץ, האם להצביע על ההסתייגות שלך לסעיף 5(3)?

עמיר פרץ: כן, אבל הצבעה אלקטרונית.

א' האן: לא, אתה לא יכול.

רחמים מלול: לא, אי-אפשר.

רחמים מלול: הם ביקשו להצביע אישית על כל ההצבעות.

רחמים מלול: מי הנציג של הקבוצה?

עמיר פרץ: הצבעה שמית – – –

רחמים מלול: הם יכולים לבקש.

רחמים מלול: כך קבע היושב-ראש לפני.

רחמים מלול: אז אולי אדוני יסיר את ההסתייגות?

עמיר פרץ: לא.

רחמים מלול: אדוני המזכיר.

רחמים מלול: הצבעה אישית על הסתייגותו של חבר הכנסת עמיר פרץ.

א' האן: קולט אביטל – נגד יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – אינו נוכח אפי אושעיה – נמנע דוד אזולאי – אינו נוכח דליה איציק – אינו נוכח מיכאל איתן – נגד בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – אינו נוכח אורי יהודה אריאל – נמנע משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – אינו נוכח יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – אינה נוכחת בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – נגד שלמה בן-עמי – אינו נוכח שלמה בניזרי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – אינו נוכח יצחק גאגולה – אינו נוכח חוסניה ג'בארה – בעד תמר גוז'נסקי – אינה נוכחת אילן גילאון – אינו נוכח זהבה גלאון – אינה נוכחת אריה גמליאל – נגד משה גפני – אינו נוכח עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – נמנעת חיים דרוקמן – אינו נוכח אברהם הירשזון – אינו נוכח שמואל הלפרט – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח צבי הנדל – נגד אבשלום וילן – אינו נוכח יצחק וקנין – אינו נוכח נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – אינו נוכח עופר חוגי – אינו נוכח נעמי חזן – אינה נוכחת תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – אינו נוכח שאול יהלום – נגד אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – אינו נוכח אמנון כהן – אינו נוכח יצחק כהן – אינו נוכח רן כהן – אינו נוכח רענן כהן – אינו נוכח מוחמד כנעאן – אינו נוכח חיים כץ – בעד יוסי כץ – נגד ישראל כץ – אינו נוכח ציפי לבני – נגד לימור לבנת – אינה נוכחת דוד לוי – אינו נוכח מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח נחום לנגנטל – נגד עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יוסף לפיד – אינו נוכח יחיאל לסרי – אינו נוכח ענת מאור – אינה נוכחת דוד מגן – אינו נוכח עסאם מח'ול – בעד האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – נגד מיכאל מלכיאור – אינו נוכח נואף מסאלחה – אינו נוכח יהושע מצא – נגד דן מרידור – אינו נוכח מרדכי משעני – אינו נוכח יהודית נאות –

יהודית נאות: אני בעד ההסתייגויות ונגד החוק.

א' האן: יהודית נאות – בעד משולם נהרי – אינו נוכח מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – נגד יצחק סבן – נגד אליהו סויסה – נגד מרינה סולודקין – נגד אפרים סנה – אינו נוכח גדעון עזרא – נגד אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – אינו נוכח מאיר פרוש – נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – אינו נוכח יאיר פרץ – נגד עמיר פרץ – בעד אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – נגד איוב קרא – אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – אינו נוכח נחמה רונן – נגד מוסי רז – אינו נוכח ראובן ריבלין – אינו נוכח גנדי ריגר – נגד חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח מאיר שטרית – אינו נוכח יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – אינו נוכח סילבן שלום – נגד שלום שמחון – אינו נוכח אריאל שרון – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח מי לא השתתף בהצבעה?

א' האן: – בבקשה.

אברהם הירשזון: אני.

א' האן: אחד לא השתתף בהצבעה.

א' האן: אברהם הירשזון?

אברהם הירשזון: אני נגד.

א' האן: אברהם הירשזון – נגד.

א' האן: האם יש עוד מישהו שלא השתתף בהצבעה?

א' האן: תודה רבה.

אברהם בורג: תמה ההצבעה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, האם אפשר לבקש הפסקה?

אברהם בורג: לבקש אפשר הכול.

אברהם בורג: אבל לא.

זבולון אורלב: ש"ס לא רגילה לקבל תשובות כאלה.

אברהם בורג: 31 נגד ההסתייגות, שישה בעד ההסתייגות.

אברהם בורג: אם כן, הסתייגותו של עמיר פרץ לסעיף זה לא נתקבלה.

אברהם בורג: אברהם הירשזון לא נמצא באולם, אבל הוא מסיר.

אברהם בורג: עמיר פרץ, האם אתה רוצה להצביע על ההסתייגות האחרונה, 5(4)?

עמיר פרץ: מסיר.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אם כן, אנחנו נצביע על סעיף 5 בהצבעה אלקטרונית, כהצעת הוועדה, בקריאה שנייה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 11 בעד סעיף 5, כהצעת הוועדה – 23 נגד – 6 נמנעים – אין סעיף 5, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: 23 בעד, שישה נגד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: אם כן, סעיף 5 נתקבל בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: אנחנו נעבור לסעיף 6 בפרק ד', רישא של עמוד 13.

אברהם בורג: לסעיף 6(1) הסתייגות של קבוצת ברכה, קבוצת וילן ואחרים.

אברהם בורג: האם אתם רוצים להצביע?

נעמי חזן: הצבעה אישית.

אברהם בורג: הצבעה אישית, בבקשה.

אברהם בורג: איזו הפתעה.

א' האן: קולט אביטל – נגד יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – אינו נוכח אפי אושעיה – אינו נוכח דוד אזולאי – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – אינו נוכח אורי יהודה אריאל – נגד משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – נגד יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – אינה נוכחת בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – נגד שלמה בן-עמי – אינו נוכח שלמה בניזרי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – אינו נוכח יצחק גאגולה – אינו נוכח חוסניה ג'בארה – אינה נוכחת תמר גוז'נסקי – אינה נוכחת אילן גילאון – אינו נוכח זהבה גלאון – אינה נוכחת אריה גמליאל – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – נגד חיים דרוקמן – אינו נוכח אברהם הירשזון – אינו נוכח שמואל הלפרט – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח צבי הנדל – נגד אבשלום וילן – אינו נוכח יצחק וקנין – אינו נוכח נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – אינו נוכח עופר חוגי – אינו נוכח נעמי חזן – אינה נוכחת תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – אינו נוכח שאול יהלום – נגד אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – אינו נוכח אמנון כהן – אינו נוכח יצחק כהן – נגד רן כהן – אינו נוכח רענן כהן – אינו נוכח מוחמד כנעאן – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח יוסי כץ – נגד ישראל כץ – אינו נוכח ציפי לבני – נגד לימור לבנת – אינה נוכחת דוד לוי – אינו נוכח מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח נחום לנגנטל – נגד עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יוסף לפיד – אינו נוכח יחיאל לסרי – אינו נוכח ענת מאור – אינה נוכחת דוד מגן – אינו נוכח עסאם מח'ול – בעד האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – אינו נוכח מיכאל מלכיאור – נגד נואף מסאלחה – אינו נוכח יהושע מצא – אינו נוכח דן מרידור – נגד מרדכי משעני – אינו נוכח יהודית נאות – בעד משולם נהרי – אינו נוכח מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – אינו נוכח יצחק סבן – נגד אליהו סויסה – נגד מרינה סולודקין – נגד אפרים סנה – אינו נוכח גדעון עזרא – נגד אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-

א' האן: פז – אינו נוכח מאיר פרוש – נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – אינו נוכח יאיר פרץ – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – נגד איוב קרא – נגד דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – אינו נוכח נחמה רונן – נגד מוסי רז – אינו נוכח ראובן ריבלין – אינו נוכח גנדי ריגר – נגד חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח מאיר שטרית – אינו נוכח יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – אינו נוכח סילבן שלום – נגד שלום שמחון – אינו נוכח אריאל שרון – אינו נוכח יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח מי לא הצביע?

א' האן: זבולון אורלב – נגד נעמי בלומנטל – נגד אמנון כהן – נגד יחיאל לסרי – נגד רחמים מלול – נגד מוסי רז – בעד

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: תמה ההצבעה.

אברהם בורג: 34 נגד, ארבעה בעד.

אברהם בורג: אם כן, הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: נעבור להסתייגות הבאה – קבוצת לנגנטל, קבוצת וילן וחבר הכנסת מיכאל קליינר.

אברהם בורג: מוסי רז, אפשר להסיר?

מוסי רז: להסיר.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: קליינר?

מיכאל קליינר: מסיר.

אברהם בורג: סעיף 6(2) – קבוצת ברכה, קבוצת וילן וחברי הכנסת חיים כץ, עמיר פרץ, יחיאל לסרי, איתן כבל ויגאל ביבי.

אברהם בורג: האם ניתן להסיר?

עסאם מח'ול: להצביע אישית.

אברהם בורג: בבקשה.

א' האן: קולט אביטל – נגד יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – נגד אפי אושעיה – נגד דוד אזולאי – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – אינו נוכח אורי יהודה אריאל – נגד משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – אינו נוכח אברהם בורג – נגד יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – נגד בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – נגד שלמה בן-עמי – אינו נוכח שלמה בניזרי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – בעד מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – אינו נוכח יצחק גאגולה – אינו נוכח חוסניה ג'בארה – אינה נוכחת תמר גוז'נסקי – בעד אילן גילאון – אינו נוכח זהבה גלאון – אינה נוכחת אריה גמליאל – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח עבד-אלמאלכ דהאמשה – אינו נוכח נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – אינה נוכחת חיים דרוקמן – אינו נוכח אברהם הירשזון – נגד שמואל הלפרט – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח צבי הנדל – נגד אבשלום וילן – אינו נוכח יצחק וקנין – אינו נוכח נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – אינו נוכח עופר חוגי – אינו נוכח נעמי חזן – אינה נוכחת תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – אינו נוכח שאול יהלום – נגד אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – נגד איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – נגד אמנון כהן – אינו נוכח יצחק כהן – אינו נוכח רן כהן – אינו נוכח רענן כהן – אינו נוכח מוחמד כנעאן – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח יוסי כץ – נגד ישראל כץ – אינו נוכח ציפי לבני – אינה נוכחת לימור לבנת – אינה נוכחת דוד לוי – אינו נוכח מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח נחום לנגנטל – נגד עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יוסף לפיד – אינו נוכח יחיאל לסרי – בעד ענת מאור – בעד דוד מגן – אינו נוכח עסאם מח'ול – בעד האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – נגד מיכאל מלכיאור – אינו נוכח נואף מסאלחה – אינו נוכח יהושע מצא – אינו נוכח דן מרידור – נגד מרדכי משעני – אינו נוכח יהודית נאות – בעד משולם נהרי – אינו נוכח מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – אינו נוכח יצחק סבן – נגד אליהו סויסה – נגד מרינה סולודקין – נגד אפרים סנה – אינו נוכח גדעון עזרא – אינו נוכח אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-

א' האן: פז – אינו נוכח מאיר פרוש – נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – אינו נוכח יאיר פרץ – נגד עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – נגד איוב קרא – נגד דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – בעד נחמה רונן – נגד מוסי רז – בעד ראובן ריבלין – נגד גנדי ריגר – נגד חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח מאיר שטרית – אינו נוכח יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – אינו נוכח סילבן שלום – נגד שלום שמחון – אינו נוכח אריאל שרון – אינו נוכח יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח האם יש כאלה שלא הצביעו?

א' האן: יהושע מצא – נגד

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: תמה ההצבעה.

אברהם בורג: אלי סויסה, לעולם אל תנסה לשנות את כללי המשחק כשאתה רוב, שמא תיזקק להם כשאתה מיעוט.

אברהם בורג: דבר שני, בסופו של התהליך הזה הרוב יישאר עם המיליארדים והמיעוט יישאר רק עם זעקתו.

אברהם בורג: אל תשלול ממנו אפילו את זה.

אברהם בורג: זה האיזון, אז עוד כמה שעות, מה קרה?

אברהם בורג: עד 31 בדצמבר כנראה כבר נעביר את התקציב.

אברהם בורג: 33 נגד ההסתייגות, שמונה בעדה.

אברהם בורג: אם כן, היא לא נתקבלה.

אברהם בורג: חבר הכנסת עמיר פרץ לא נמצא.

אברהם בורג: יחיאל לסרי מבקש להצביע?

יחיאל לסרי: מסיר.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אברהם הירשזון, מסיר?

אברהם הירשזון: מסיר עד הסוף.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: אם כן, הסרנו את ההסתייגות הזאת.

אברהם בורג: קבוצת ברכה לא נמצאת, חיים כץ לא כאן, לסרי מסיר, נעמי חזן – – –

אבשלום וילן: בשם סיעת מרצ אני רוצה להסיר את ההצבעות האישיות ויכולים לעבור להצבעות רגילות.

אברהם בורג: אני רוצה לשמוע את זה מיושבת-ראש הסיעה.

אברהם בורג: אתם לוקחים חזרה את הדפים שלכם?

אבשלום וילן: כן.

ראובן ריבלין: אדוני, צריך לצלצל.

אברהם בורג: אני מבקש לצלצל.

אברהם בורג: אנחנו עוברים להצבעות בשיטה רגילה.

אברהם בורג: חברת הכנסת גלאון, את רוצה לחשוף את כל הסכמייך?

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אני מבקשת להודיע למליאה, שראש הממשלה נענה לבקשת סיעת מרצ.

ראובן ריבלין: – – –

אברהם בורג: תן לה לסיים את דבריה, השר ריבלין.

אברהם בורג: תרצה, תגיד את דבריך.

זהבה גלאון: ההידברות הסתיימה, ולפיכך אנחנו חוזרים להצבעה אלקטרונית.

זהבה גלאון: אנחנו נבקש הצבעה אישית רק בהסתייגויות ספציפיות מאוד, באופן ענייני.

זהבה גלאון: אנחנו נגיד את זה כשנגיע לשם.

אברהם בורג: השר ריבלין, בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אני מברך את סיעת מרצ שחזרה להצבעות.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה לא נענה לשום בקשה הקשורה באיזה נושא פוליטי, וראש הממשלה רואה בדאגה את נושא הנכים, והוא, מעצמו, בא וקרא לנכים לחזור מייד לשולחן המשא-ומתן.

אברהם בורג: במלים אחרות, נסכם את המצב, סיעת מרצ ביקשה, ראש הממשלה ביוזמתו – – –

ראובן ריבלין: לא, היו לנו דיונים.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה, בלי שום קשר לאיזו דרישה פוליטית כזאת או אחרת, קורא לנכים לחזור – – –

אברהם בורג: השר ריבלין, תישאר ליד המיקרופון.

אברהם בורג: סיעת מרצ ביקשה את אשר ביקשה, ראש הממשלה אמר את אשר אמר.

אברהם בורג: האם אני יכול להבין שבין סיעת מרצ לממשלה אין הסכם שצריך להיות מונח על שולחן הכנסת?

ראובן ריבלין: נכון, אדוני.

ראובן ריבלין: אין שום הסכם, אין שום דבר.

ראובן ריבלין: אין שום לחץ פוליטי, ואין שום עניין שהוא תוצאה מלחץ פוליטי.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: אלה לא לחצו, וזה לא נענה.

אברהם בורג: הכול בסדר.

אברהם בורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

אברהם בורג: שימו לב לסדר ההצבעה.

אברהם בורג: איפה זאב בוים?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אם כן, אנחנו עוברים להצבעות.

אברהם בורג: חברי הכנסת, נא לשבת.

אברהם בורג: השר כהן, אני לא מקבל שום ערעור.

אברהם בורג: אם מצביעים, מה שקבוע על הלוח, קבוע על הלוח.

אברהם בורג: חברי הכנסת תלחצו חזק, כדי שלא יגידו שההצבעה לא נקלטה, כי כל ההצבעות היום נקלטו.

אברהם בורג: אנחנו מצביעים, אם כן, בעמוד 13, סעיף 6(3), קבוצת ברכה וכו'.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 12 בעד ההסתייגות – 16 נגד – 50 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה וחברי הכנסת ח' כץ, י' לסרי, נ' חזן, א' כבל וי' ביבי לסעיף 6(3) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 16 בעד, 50 נגד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: הסתייגות זאת לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו עוברים להסתייגות לסעיף 6(4) בעמוד 13 – קבוצת לנגנטל, קבוצת וילן ואחרים.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 13 בעד ההסתייגות – 17 נגד – 51 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת נ' לנגנטל, קבוצת חבר הכנסת א' וילן וחברי הכנסת מ' קליינר ומ' איתן לסעיף 6(4) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 51 נגד, 17 בעד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: עמיר פרץ, אתה מסיר?

אברהם בורג: מסיר, תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת בייגה שוחט לא נמצא.

אברהם בורג: אנחנו עוברים לעמוד 14 – בהרמת יד.

אברהם בורג: מי בעד ההסתייגות של קבוצת בשארה – ירים את ידו.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד קבוצת בשארה?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע בקריאה שנייה על סעיף 6, כהצעת הוועדה, בהצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 14 בעד סעיף 6, כהצעת הוועדה – 54 נגד – 16 נמנעים – אין סעיף 6, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: 54 בעד, 16 נגד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: סעיף 6 נתקבל בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 7(א) – קבוצת לנגנטל ואחרים, בהרמת יד.

אברהם בורג: מי בעד – ירים את ידו.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: וחברי הכנסת מ' קליינר ומ' איתן לסעיף 7(א) לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבל.

אברהם בורג: לסעיף 7(ב) אין הסתייגויות.

אברהם בורג: נצביע בהצבעה אלקטרונית על סעיף 7, כהצעת הוועדה, בקריאה שנייה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 15 בעד סעיף 7, כהצעת הוועדה – 51 נגד – 17 נמנעים – אין סעיף 7, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: 51 בעד, 17 נגד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: אם כן, סעיף 7 נתקבל בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 8, קבוצות שונות.

אברהם בורג: מי בעד – ירים את ידו.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' וילן, קבוצת חבר הכנסת נ' לנגנטל וחברי הכנסת מ' קליינר, מ' איתן, ח' כץ, ע' פרץ, י' לסרי

אברהם בורג: לא נתקבל.

אברהם בורג: לסעיף 8(ב) אין הסתייגויות ולסעיף 8(ג) אין הסתייגויות.

אברהם בורג: אנחנו נצביע אם כן בהצבעה אלקטרונית על סעיף 8, בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 16 בעד סעיף 8, כהצעת הוועדה – 53 נגד – 18 נמנעים – אין סעיף 8, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: 53 בעד, 18 נגד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: סעיף 8 נתקבל בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: אברהם הירשזון מסיר.

אברהם בורג: קבוצת בשארה, רוצים להצביע?

אברהם בורג: אם כן, אנחנו נצביע בהרמת יד.

אברהם בורג: מי בעד קבוצת בשארה?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת ע' בשארה לסעיף 9 לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 9, כהצעת הוועדה, בהצבעה אלקטרונית, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 17 בעד סעיף 9, כהצעת הוועדה – 53 נגד – 20 נמנעים – אין סעיף 9, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: 53 בעד, 20 נגד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: סעיף 9 נתקבל בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 10, קבוצת גשר, מי בעד – ירים את ידו.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר לסעיף 10 לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבל.

אברהם בורג: קבוצת לנגנטל ואחרים – מי בעד, ירים את ידו.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת נ' לנגנטל, קבוצת חבר הכנסת א' וילן

אברהם בורג: לא נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 10, כהצעת הוועדה, בהצבעה אלקטרונית – ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 18 בעד סעיף 10, כהצעת הוועדה – 53 נגד – 20 נמנעים – אין סעיף 10, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: 53 בעד, 20 נגד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: סעיף 10 נתקבל בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 11, קבוצת לנגנטל ואחרים – כולם מסירים?

אברהם בורג: קליינר מסיר?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: סעיף 11, כהצעת הוועדה, בהצבעה אלקטרונית – מי בעד?

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 19 בעד סעיף 11 – 53 נגד – 19 נמנעים – אין סעיף 11 נתקבל.

אברהם בורג: 53 בעד, 19 נגד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: סעיף 11 נתקבל בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: קבוצת ברכה – בהרמת יד.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 12 לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבל.

אברהם בורג: קבוצת גשר – בהרמת יד.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר לסעיף 12 לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבל.

אברהם בורג: לנגנטל ואחרים – מי בעד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת נ' לנגנטל, קבוצת חבר הכנסת א' וילן

אברהם בורג: לא נתקבל.

אברהם בורג: עברנו לסעיף 12 – בהרמת יד, שימו לב.

אברהם בורג: מי בעד סעיף 12 בקריאה שנייה כהצעת הוועדה?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: סעיף 12, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: אם כן, סעיף 12 נתקבל בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 13, בעמוד 16 ברישא; קבוצת בשארה – בשארה מסיר, תודה.

אברהם בורג: בייגה שוחט לא נמצא – הוסר.

אברהם בורג: עופר חוגי – מסיר.

אברהם בורג: אם כן, סעיף 13 בהרמת יד.

אברהם בורג: סעיף 13, מי בעד – בקריאה שנייה?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: סעיף 13 נתקבל.

אברהם בורג: נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 14, קבוצת לנגנטל ואחרים, מי בעד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת נ' לנגנטל, קבוצת חבר הכנסת א' וילן

אברהם בורג: לא נתקבל.

אברהם בורג: חבר הכנסת עזמי בשארה, מסיר?

עזמי בשארה: – – –

אברהם בורג: מי בעד, ירים את ידו – קבוצת בשארה – תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת ע' בשארה לסעיף 14 לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 14 בהרמת יד, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד? תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: סעיף 14, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 15 – קבוצת בשארה.

עזמי בשארה: מסיר.

אברהם בורג: סעיף 15 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: סעיף 15 נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 15 נתקבל, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 16 – קבוצת ברכה.

אברהם בורג: מי בעד – ירים את ידו.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 16(א) לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבל.

אברהם בורג: קבוצת גשר, ברישא של עמוד 17 – מי בעד קבוצת גשר?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר לסעיף 16 לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבל.

אברהם בורג: קבוצות שונות – מי בעד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת נ' לנגנטל, קבוצת חבר הכנסת א' וילן וחברי הכנסת מ'

אברהם בורג: לא נתקבל.

אברהם בורג: קבוצת בשארה.

עזמי בשארה: מסיר.

אברהם בורג: מסיר.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: סעיף 16, כהצעת הוועדה, קריאה שנייה – בהרמת יד.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: רובינשטיין, אתה מפריע לי.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: סעיף 16, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: נתקבל בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: עמיר פרץ, אני מבקש לשבת.

אברהם בורג: עמיר פרץ.

אברהם בורג: אריה גמליאל, זה מפריע בהצבעה.

אברהם בורג: אריה גמליאל, שב, תודה רבה.

אברהם בורג: סעיף 17 – קבוצת ברכה.

אברהם בורג: מי בעד? תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 17(ב) לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבל.

אברהם בורג: קבוצת גשר, מי בעד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר לסעיף 17(ב) לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבל.

אברהם בורג: קבוצת בשארה.

עזמי בשארה: מסיר.

אברהם בורג: מסיר.

אברהם בורג: אם כן, אנחנו נצביע בקריאה שנייה על סעיף 17, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: סעיף 17, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 17 התקבל בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: הרישא של עמוד 18, סעיף 18 – קבוצות שונות, חברי כנסת שונים.

אברהם בורג: יש כאן חברי כנסת שונים, נצביע.

אברהם בורג: מי בעד? תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת י' פריצקי וחברי הכנסת א' פינס-פז, א' צינקר, ר' ברונפמן, ע' חוגי, אמ' כהן, י' סבן ור' מלול לסעיף 18(1) לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבל.

אברהם בורג: פריצקי ומוסי רז.

מוסי רז: אלקטרונית אנחנו מבקשים.

אברהם בורג: הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: פריצקי לא נמצא כאן.

אברהם בורג: מוסי רז, אתה רוצה להצביע?

מוסי רז: כן.

אברהם בורג: אלקטרונית, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 20 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 53 נמנעים – 1 ההסתייגות של חבר הכנסת מ' רז לסעיף 18(1) לא נתקבלה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, השר ישי, מיכאל איתן, לא באמצע ההצבעה.

אברהם בורג: אני מבקש לשבת.

אברהם בורג: 53 נגד ההסתייגות, 15 בעדה, נמנע אחד.

אברהם בורג: לא נתקבלה.

אברהם בורג: קליינר, מסיר?

מיכאל קליינר: מסיר.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: נחמה רונן?

נחמה רונן: מסירה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אופיר פינס?

אופיר פינס-פז: מסיר.

אברהם בורג: אבשלום וילן ואיתן כבל.

אברהם בורג: אבו, מסיר?

אבשלום וילן: להצביע.

אברהם בורג: מי בעד הסתייגות וילן – ירים את ידו.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' וילן וחבר כנסת א' כבל לסעיף 18(1) לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבלה.

אברהם בורג: סעיף 18(2) – קבוצת פריצקי ואחרים.

אליעזר זנדברג: הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: 18(2) – הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 21 בעד ההסתייגות – 22 נגד – 51 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת י' פריצקי וחברי הכנסת א' פינס-פז, א' צינקר, ר' ברונפמן, ע' חוגי, אמ' כהן, י' סבן ור' מלול לסעיף 18(2) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 51 נגד, 22 בעד, נמנע אחד.

אברהם בורג: לא נתקבלה.

אברהם בורג: פריצקי לא נמצא – לא מצביעים.

אברהם בורג: עמוד 19 – מיכאל קליינר.

מיכאל קליינר: מסיר.

אברהם בורג: מסיר, תודה רבה.

אברהם בורג: נחמה רונן, הסתייגות ארוכה בעמוד 19.

נחמה רונן: מסירה.

אברהם בורג: מסירה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: עמוד 20, גפני, מסיר?

קריאה: הוסר בשמו.

אברהם בורג: הוסר בשמו.

אברהם בורג: עמוד 21 – טלב אלסאנע.

טלב אלסאנע: הצבעה.

אברהם בורג: מבקש להצביע.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על ההסתייגות של חבר הכנסת טלב אלסאנע בעמוד 21.

אברהם בורג: מי בעד – ירים את ידו.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של חבר הכנסת ט' אלסאנע לסעיף 18(2) לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבלה.

אברהם בורג: אופיר פינס, הסרת?

אופיר פינס-פז: מסיר.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אבשלום וילן ואיתן כבל?

אבשלום וילן: תצביע.

אברהם בורג: מי בעד – ירים את ידו.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' וילן וחבר הכנסת א' כבל לסעיף 18(2) לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבלה.

אברהם בורג: עמוד 22, לחלופין של קבוצת וילן – מי בעד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות לחלופין של קבוצת חבר הכנסת א' וילן וחבר הכנסת א' כבל לסעיף 18(2)

אברהם בורג: לא נתקבלה.

אברהם בורג: קבוצת ברכה – סיפא של עמוד 22.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 18(2) לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבלה – ברכה.

אברהם בורג: עברנו לעמוד 23 – מוסי רז.

מוסי רז: להצביע.

אברהם בורג: מי בעד מוסי רז?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של חבר הכנסת מ' רז לסעיף 18(2) לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבלה.

אברהם בורג: קליינר.

מיכאל קליינר: מסיר.

אברהם בורג: מסיר, תודה רבה.

אברהם בורג: עופר חוגי?

עופר חוגי: מסיר.

אברהם בורג: מסיר.

אברהם בורג: קבוצת פריצקי וחברי כנסת שונים בסעיף 18(3) – מי בעד, ירים את ידו.

קריאה: אלקטרונית.

אברהם בורג: 18(3) – הצבעה אלקטרונית, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 22 בעד ההסתייגות – 20 נגד – 60 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת י' פריצקי וחברי הכנסת א' פינס-פז, א' צינקר, ר' ברונפמן, ע' חוגי, אמ' כהן, י' סבן ור' מלול לסעיף 18(3) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 60 נגד, 20 בעד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו עוברים ל-18(4) – חוגי, אמנון כהן, יצחק סבן.

קריאות: – – –

אברהם בורג: הוסר.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: סעיף 18(5).

יהודית נאות: אלקטרונית.

אברהם בורג: 18(5) – הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 23 בעד ההסתייגות – 20 נגד – 57 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת י' פריצקי וחברי הכנסת א' פינס-פז, א' צינקר, ר' ברונפמן, ע' חוגי, אמ' כהן, י' סבן ור' מלול לסעיף 18(5) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 57 נגד, 20 בעד, נמנע אחד.

אברהם בורג: לא נתקבלה ההסתייגות.

אברהם בורג: 18(6) – הסתייגות פריצקי ואחרים – ידנית?

יהודית נאות: אלקטרונית.

אברהם בורג: בבקשה, ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 24 בעד ההסתייגות – 22 נגד – 61 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת י' פריצקי וחברי הכנסת א' פינס-פז, א' צינקר, ר' ברונפמן, ע' חוגי, אמ' כהן, י' סבן ור' מלול לסעיף 18(6) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 61 נגד, 22 בעד, נמנע אחד.

אברהם בורג: לא נתקבלה.

אברהם בורג: עמוד 24 – פריצקי לא נמצא, לא נצביע.

אברהם בורג: אבשלום וילן – מי בעד, ירים את ידו.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' וילן לסעיף 18(6) לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבלה.

אברהם בורג: לחלופין של וילן ברישא של עמוד 25 – מי בעד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות לחלופין של קבוצת חבר הכנסת א' וילן לסעיף 18(6) לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבל.

אברהם בורג: ברכה – מי בעד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 18(6) לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבל.

אברהם בורג: משה גפני הסיר.

משה גפני: לא הסיר.

משה גפני: להצביע.

אברהם בורג: מי בעד ההסתייגות של גפני – ירים את ידו.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של חבר הכנסת מ' גפני לסעיף 18(6) לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבלה.

אברהם בורג: מוסי רז – מי בעד?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: ההסתייגות של חבר הכנסת מ' רז לסעיף 18(6) לא נתקבלה.

אברהם בורג: טומי לפיד, אתה מפריע להצבעה, אני מבקש לשבת.

אברהם בורג: דוד טל, נא לשבת.

אברהם בורג: לא נתקבלה ההסתייגות של מוסי רז.

אברהם בורג: איתן כבל לא נמצא, לא נצביע.

אברהם בורג: עברנו לעמוד 26 – נחמה רונן.

נחמה רונן: להצביע.

אברהם בורג: מי בעד ההסתייגות של נחמה רונן לסעיף 18(6)?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של חברת הכנסת נ' רונן לסעיף 18(6) לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבלה הסתייגותה של נחמה רונן.

אברהם בורג: לחלופין של נחמה רונן ברישא של עמוד 27 – מי בעד לחלופין, ירים את ידו.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד לחלופין?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות לחלופין של חברת הכנסת נ' רונן לסעיף 18(6) לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 18(7) – הסתייגויות של קבוצת פריצקי ואחרים.

קריאה: אלקטרונית.

אברהם בורג: אלקטרונית – ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 25 בעד ההסתייגות – 22 נגד – 58 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת י' פריצקי, קבוצת חבר הכנסת א' וילן וחברי הכנסת א' פינס-פז, א' צינקר, ר' ברונפמן ור' מלול לסעיף 18(7) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 58 נגד, 22 בעד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: הסתייגות זו נדחתה.

אברהם בורג: קבוצות שונות – הסתייגות נוספת.

אברהם בורג: מי בעד – ירים את ידו.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר, קבוצת חבר הכנסת נ' לנגנטל וחברי הכנסת א' שוחט,

אברהם בורג: לא נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 18(8) – אין הסתייגויות.

אברהם בורג: נצביע בקריאה שנייה על סעיפים 18 ו-19, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד – ירים את ידו.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיפים 19-18, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: נתקבלו סעיפים 18 ו-19 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: אחרי סעיף 19 – מוסי רז.

מוסי רז: מבקש הצבעה אישית.

אברהם בורג: מבקש הצבעה אישית, בבקשה – אחרי סעיף 19.

א' האן: קולט אביטל – נגד יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – אינו נוכח אפי אושעיה – נגד דוד אזולאי – נגד דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – בעד אורי יהודה אריאל – נגד משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – אינו משתתף בהצבעה יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – נגד בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – נגד שלמה בניזרי – נגד רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – בעד מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – בעד יצחק גאגולה – אינו נוכח חוסניה ג'בארה – בעד תמר גוז'נסקי – בעד אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – אינה נוכחת אריה גמליאל – נגד משה גפני – אינו נוכח עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – נגד חיים דרוקמן – אינו נוכח אברהם הירשזון – נגד שמואל הלפרט – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח אבשלום וילן – בעד צבי הנדל – נגד יצחק וקנין – אינו נוכח נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – בעד עופר חוגי – נגד נעמי חזן – בעד תאופיק חטיב – בעד אחמד טיבי – בעד דוד טל – אינו משתתף בהצבעה סאלח טריף – נגד שאול יהלום – נגד אברהם יחזקאל – נגד אליהו ישי – נגד איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – נגד אמנון כהן – אינו נוכח יצחק כהן – נגד רן כהן – אינו נוכח רענן כהן – נגד מוחמד כנעאן – בעד חיים כץ – אינו נוכח יוסי כץ – נגד ישראל כץ – נגד ציפי לבני – נגד לימור לבנת – נגד דוד לוי – בעד מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – נגד יעקב ליצמן – נגד נחום לנגנטל – נגד עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יחיאל לסרי – נגד יוסף לפיד – בעד ענת מאור – בעד דוד מגן – נגד עסאם מח'ול – בעד האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – נגד מיכאל מלכיאור – נגד נואף מסאלחה – נגד יהושע מצא – נגד דן מרידור – נגד מרדכי משעני – בעד יהודית נאות – בעד משולם נהרי – נגד מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – נגד יצחק סבן – נגד אליהו סויסה – אינו נוכח מרינה סולודקין – נגד אפרים סנה – אינו נוכח גדעון עזרא – אינו נוכח אברהם פורז – בעד אופיר פינס-פז – נגד מאיר פרוש – נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – נגד יאיר פרץ – נגד עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר –

א' האן: נגד איוב קרא – נגד דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד נחמה רונן – בעד אמנון רובינשטיין – בעד מוסי רז – בעד ראובן ריבלין – נגד גנדי ריגר – נגד חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – נגד מאיר שטרית – נגד יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – נגד סילבן שלום – נגד שלום שמחון – אינו נוכח אריאל שרון – אינו נוכח יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח תודה.

א' האן: האם יש מישהו שלא קראתי בשמו?

א' האן: זבולון אורלב – בעד גדעון עזרא – נגד

אברהם בורג: תודה, תמה ההצבעה.

אברהם בורג: 56 נגד ההסתייגות, 24 בעד ההסתייגות.

אברהם בורג: אם כן, הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: לסעיפים 20 ו-21 אין הסתייגויות, לכן אנחנו נצביע על סעיפים 21-20 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיפים 21-20 נתקבלו.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: נתקבלו בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: אנחנו עוברים לסעיף 22.

אברהם בורג: ברישא של עמוד 28 – קבוצת גשר.

אברהם בורג: מי בעד – ירים את ידו?

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר לסעיף 22(ב) לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: קבוצת לנגנטל ואחרים – מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת נ' לנגנטל, קבוצת חבר הכנסת א' וילן

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע בקריאה שנייה על סעיף 22 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד – ירים את ידו.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: סעיף 22, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: סעיף 22 נתקבל כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 23 – קבוצת ברכה.

אברהם בורג: מי בעד – ירים את ידו.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 23(1) לא נתקבלה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנו עוברים להסתייגות של חבר הכנסת לנגנטל ואחרים – מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת נ' לנגנטל, קבוצת חבר הכנסת א'

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: לא נתקבל.

אברהם בורג: אנו עוברים לסעיף 23 – קבוצת חבר הכנסת גמליאל, קבוצת חבר הכנסת הנדל, קבוצת גשר וקבוצת חבר הכנסת פריצקי.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' גמליאל, קבוצת חבר הכנסת צ' הנדל, קבוצת סיעת גשר וקבוצת חבר הכנסת י' פריצקי לסעיף 23(2) לא נתקבלה.

אברהם בורג: תודה, לא נתקבל.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על סעיף 23 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 23, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: תודה, סעיף 23 נתקבל בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 24 – קבוצות שונות.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת נ' לנגנטל, קבוצת חבר הכנסת א' וילן

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: לא נתקבל.

אברהם בורג: אופיר פינס הסיר?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: סעיף 25 – אין הסתייגויות; סעיף 26 – אין הסתייגויות.

אברהם בורג: אנחנו נצביע בקריאה שנייה על סעיפים 24, 25 ו-26 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיפים 26-24, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: תודה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 27.

אברהם בורג: הסתייגות ראשונה – עופר חוגי, רחמים מלול וקבוצת אבשלום וילן; מלוח התיקונים.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: ההסתייגויות של חברי הכנסת ע' חוגי ור' מלול וקבוצת חבר הכנסת

אברהם בורג: סעיף 27 – של מרדכי משעני ואחרים, לוח תיקונים מס' 2, הצבעה אישית, בבקשה.

א' האן: קולט אביטל – נגד יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – בעד אפי אושעיה – נגד דוד אזולאי – נגד דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – נגד בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – בעד אורי יהודה אריאל – בעד משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – אינו משתתף בהצבעה יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – נגד בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – נגד שלמה בן-עמי – אינו נוכח שלמה בניזרי – נגד רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – בעד מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – בעד יצחק גאגולה – אינו נוכח חוסניה ג'בארה – בעד תמר גוז'נסקי – בעד אילן גילאון – אינו נוכח זהבה גלאון – אינה נוכחת אריה גמליאל – אינו נוכח משה גפני – נגד עבד-אלמאלכ דהאמשה – אינו נוכח נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – נגד חיים דרוקמן – אינו נוכח אברהם הירשזון – אינו נוכח שמואל הלפרט – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח צבי הנדל – אינו נוכח אבשלום וילן – בעד יצחק וקנין – נגד נסים זאב –

נסים זאב: עוד לא החלטתי.

א' האן: אליעזר זנדברג – אינו נוכח עופר חוגי – אינו נוכח נעמי חזן – בעד תאופיק חטיב – נמנע אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – אינו נוכח שאול יהלום – בעד אברהם יחזקאל – נגד אליהו ישי – נגד איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – נגד אמנון כהן – אינו נוכח יצחק כהן – נגד רן כהן – בעד רענן כהן – אינו נוכח מוחמד כנעאן – בעד חיים כץ – אינו נוכח יוסי כץ – נגד ישראל כץ – בעד ציפי לבני – נגד לימור לבנת – אינה נוכחת דוד לוי – בעד מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – נגד יעקב ליצמן – נגד נחום לנגנטל – אינו נוכח עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יוסף לפיד – בעד יחיאל לסרי – אינו נוכח ענת מאור – בעד דוד מגן – נגד עסאם מח'ול – בעד האשם מחאמיד – נמנע רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – אינו נוכח מיכאל מלכיאור – נגד נואף מסאלחה – נגד יהושע מצא – נגד דן מרידור – נגד מרדכי משעני – בעד יהודית נאות – בעד משולם נהרי – נגד מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – אינו נוכח יצחק סבן – אינו נוכח אליהו סויסה – אינו נוכח מרינה סולודקין – בעד אפרים סנה – אינו נוכח גדעון עזרא – נגד אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – אינו נוכח מאיר פרוש – אינו נוכח יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – אינו נוכח יאיר פרץ – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – אינו נוכח איוב קרא – בעד דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – בעד נחמה רונן – נגד מוסי רז – בעד ראובן ריבלין – נגד גנדי ריגר – אינו נוכח חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח מאיר שטרית – נגד יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – אינו נוכח סילבן שלום – נגד שלום שמחון – נגד אריאל שרון – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח

אברהם בורג: יצחק כהן, אני מבקש ממך לשבת.

אברהם בורג: שאול יהלום, לשבת.

אברהם בורג: האשם מחאמיד, נא לשבת.

א' האן: אני קורא בשמות אלה שלא הצביעו: יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת משה ארנס – אינו נוכח יגאל ביבי – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – נמנע בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח יצחק גאגולה – אינו נוכח אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – בעד אריה גמליאל – אינו נוכח עבד-אלמאלכ דהאמשה – נמנע נסים דהן – אינו נוכח חיים דרוקמן – אינו נוכח אברהם הירשזון – בעד צחי הנגבי – אינו נוכח צבי הנדל – אינו נוכח נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – אינו נוכח עופר חוגי – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח אמנון כהן – אינו נוכח רענן כהן – אינו נוכח חיים כץ – בעד לימור לבנת – אינה נוכחת מקסים לוי – אינו נוכח נחום לנגנטל – אינו נוכח עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יחיאל לסרי – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – אינו נוכח דני נוה – אינו נוכח יצחק סבן – אינו נוכח אפרים סנה – אינו נוכח אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – אינו נוכח מאיר פרוש – אינו נוכח יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – אינו נוכח יאיר פרץ – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת גנדי ריגר – בעד חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – אינו נוכח יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: תמה ההצבעה.

אברהם בורג: 39 נגד, 27 בעד, ארבעה נמנעים.

אברהם בורג: אם כן, הסתייגות זאת לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע בקריאה שנייה על סעיף 27 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: סעיף 27, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: נתקבל בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: עמוד 31.

אברהם בורג: הסתייגות לסעיף 28 – קבוצות שונות.

אברהם בורג: מי בעד – ירים את ידו.

עסאם מח'ול: אני מבקש הצבעה אישית.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת ברכה, הצבעה אישית.

אברהם בורג: בבקשה.

א' האן: קולט אביטל – נגד יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – אינו נוכח אפי אושעיה – נגד דוד אזולאי – נגד דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – נגד בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – בעד אורי יהודה אריאל – נגד משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – אינו משתתף בהצבעה יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – נגד בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – נגד שלמה בן-עמי – אינו נוכח שלמה בניזרי – נגד רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – בעד מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – בעד יצחק גאגולה – נגד חוסניה ג'בארה – בעד תמר גוז'נסקי – בעד אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – אינה נוכחת אריה גמליאל – נגד משה גפני – נגד עבד-אלמאלכ דהאמשה – אינו נוכח נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – אינה נוכחת חיים דרוקמן – אינו נוכח אברהם הירשזון – נגד שמואל הלפרט – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח צבי הנדל – אינו נוכח אבשלום וילן – בעד יצחק וקנין – נגד נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – אינו נוכח עופר חוגי – נגד נעמי חזן – אינה נוכחת תאופיק חטיב – אינו משתתף בהצבעה אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – נגד שאול יהלום – נגד אברהם יחזקאל – נגד אליהו ישי – נגד איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – בעד אמנון כהן – נגד יצחק כהן – אינו נוכח רן כהן – אינו נוכח רענן כהן – נגד מוחמד כנעאן – אינו משתתף בהצבעה חיים כץ – אינו נוכח יוסי כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח ציפי לבני – נגד לימור לבנת – אינה נוכחת דוד לוי – אינו נוכח מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד נחום לנגנטל – נגד עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יוסף לפיד – אינו נוכח יחיאל לסרי – אינו נוכח ענת מאור – בעד דוד מגן – נגד עסאם מח'ול – בעד האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – אינו נוכח מיכאל מלכיאור – נגד נואף מסאלחה – נגד יהושע מצא – נגד דן מרידור – נגד מרדכי משעני – אינו נוכח יהודית נאות – בעד משולם נהרי – נגד מיכאל נודלמן – בעד דני נוה – נגד יצחק סבן – אינו נוכח אליהו סויסה – נגד מרינה סולודקין – בעד אפרים סנה – אינו נוכח גדעון עזרא – אינו נוכח אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – אינו משתתף בהצבעה מאיר פרוש – אינו נוכח יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס –

א' האן: אינו נוכח יאיר פרץ – נגד עמיר פרץ – בעד אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – נגד איוב קרא – אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – בעד נחמה רונן – אינה נוכחת מוסי רז – בעד ראובן ריבלין – נגד גנדי ריגר – בעד חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – נגד מאיר שטרית – נגד יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – אינו נוכח סילבן שלום – נגד שלום שמחון – נגד אריאל שרון – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח האם יש מישהו שנמצא באולם ולא הצביע?

א' האן: זבולון אורלב – נגד יעל דיין – נגד שמואל הלפרט – נגד נעמי חזן – בעד רן כהן – בעד מוחמד כנעאן – בעד

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: תמה ההצבעה.

אברהם בורג: 46 נגד ההסתייגות, 20 בעדה.

אברהם בורג: אם כן, ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו ממשיכים בהצבעות, חבר הכנסת בוים?

אברהם בורג: עמוד 31 – קבוצת גשר.

אברהם בורג: מי בעד – ירים את ידו.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר לסעיף 28 לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו עוברים להסתייגות של חבר הכנסת עופר חוגי לסעיף 28.

קריאה: הסיר.

אברהם בורג: הסיר.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: לחלופין – הוסר.

אברהם בורג: קבוצת בשארה – הוסרה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 28 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 28, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: לסעיף 29(1), קבוצת ברכה – ההסתייגות הוסרה.

אברהם בורג: לסעיף 29(2), קבוצת פריצקי וקבוצות אחרות – הצבעה אישית לפי בקשת שינוי.

סילבן שלום: הם הגישו בקשה של 20 חברי כנסת?

אברהם בורג: הם הגישו.

אברהם בורג: אדוני המזכיר, בבקשה.

א' האן: קולט אביטל – אינה נוכחת יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – אינו נוכח אפי אושעיה – נגד דוד אזולאי – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – אינו נוכח אורי יהודה אריאל – נגד משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – אינו נוכח אריאל שרון – נגד יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – נגד בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – נגד שלמה בן-עמי – אינו נוכח שלמה בניזרי – נגד

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, תאחל לו הצלחה בשם כולם, וכך לא נצטרך לקום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רואה שכולם מברכים את ראש הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשמי ובשם האחרים אני מאחל לו הצלחה להביא לנו תהליך שלום ותהליך של הצלחה חברתית וצדק חברתי הרבה יותר ומעבר לכל מה שהתנסינו בו עד עכשיו.

א' האן: רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – בעד מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – אינו נוכח יצחק גאגולה – אינו נוכח חוסניה ג'בארה – בעד תמר גוז'נסקי – בעד אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – אינה נוכחת אריה גמליאל – נגד משה גפני – נגד עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – נגד חיים דרוקמן – אינו נוכח אברהם הירשזון – נגד שמואל הלפרט – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח צבי הנדל – נגד אבשלום וילן – בעד יצחק וקנין – אינו נוכח נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – בעד עופר חוגי – נגד נעמי חזן – בעד תאופיק חטיב – אינו משתתף בהצבעה אחמד טיבי – בעד דוד טל – אינו נוכח סאלח טריף – אינו נוכח שאול יהלום – נגד אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – נגד איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – נגד אמנון כהן – נגד יצחק כהן – נגד רן כהן – אינו נוכח רענן כהן – אינו נוכח מוחמד כנעאן – בעד חיים כץ – בעד יוסי כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח ציפי לבני – אינה נוכחת לימור לבנת – נגד דוד לוי – אינו נוכח מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד נחום לנגנטל – נגד עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יוסף לפיד – בעד יחיאל לסרי – אינו נוכח ענת מאור – אינה נוכחת דוד מגן – נגד עסאם מח'ול – בעד האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – אינו נוכח מיכאל מלכיאור – אינו נוכח נואף מסאלחה – נגד יהושע מצא – נגד דן מרידור – אינו נוכח מרדכי משעני – אינו נוכח יהודית נאות – בעד משולם נהרי – נגד מיכאל נודלמן – נמנע דני נוה – נגד יצחק סבן – אינו נוכח אליהו סויסה – נגד מרינה סולודקין – נגד אפרים סנה – אינו נוכח גדעון עזרא – נגד אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – נגד מאיר פרוש – נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – אינו נוכח יאיר פרץ – נגד עמיר פרץ – בעד אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – נמנע איוב קרא – אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – אינו נוכח נחמה רונן – אינה נוכחת מוסי רז – בעד ראובן ריבלין – נגד גנדי ריגר – נגד חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – נגד מאיר שטרית – נגד יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – אינו נוכח סילבן שלום – נגד שלום שמחון – נגד יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי –

א' האן: נגד עכשיו אני שואל מי לא השתתף בהצבעה.

א' האן: בבקשה.

א' האן: עזמי בשארה – בעד ענת מאור – בעד יש עוד מי שלא הצביע?

א' האן: תודה רבה.

אברהם בורג: תמה ההצבעה.

א' האן: חבר הכנסת נודלמן, מה הצבעת?

מיכאל נודלמן: נמנע.

אברהם בורג: 43 נגד ההסתייגות, 18 בעד, שני נמנעים.

אברהם בורג: אם כן, היא לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו בסיפא של עמוד 31, סעיף 29(2) – קבוצת וילן ואחרים.

אברהם בורג: מי בעד – ירים את ידו.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' וילן, קבוצת חבר הכנסת ע' בשארה, חברי הכנסת א' צינקר, ר' ברונפמן וע' פרץ וקבוצת חבר הכנסת י' פריצקי לסעיף 29(2) לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 29, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 29, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: הסעיף נתקבל בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: נעבור לסעיף 30(1) – קבוצת גשר.

אברהם בורג: כל הקבוצה איננה.

אברהם בורג: לסעיף 30(1) – קבוצת אבשלום וילן ואחרים.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' וילן, חברי הכנסת א' צינקר, ר' ברונפמן וע'

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: לסעיף 30(1) – קבוצת בשארה.

אברהם בורג: מסירים.

אברהם בורג: לסעיף 30(2) – קבוצת וילן וקבוצות אחרות.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' וילן, חברי הכנסת א' צינקר, ר' ברונפמן

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו עוברים לסעיף 30 כהצעת הוועדה, בקריאה שנייה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 30, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 30 נתקבל בקריאה שנייה.

אברהם בורג: לסעיף 31 – קבוצת גשר לא פה.

אברהם בורג: חברת הכנסת מאור פה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: ההסתייגות של חברת הכנסת ע' מאור לסעיף 31 לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: לסעיף 31 – קבוצת וילן ואחרים.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' וילן וחברי הכנסת א' צינקר, ר' ברונפמן,

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: קבוצת בשארה מסירה את ההסתייגות שלה לסעיף 31.

אברהם בורג: חבר הכנסת עופר חוגי מסיר את ההסתייגות לסעיף 31.

אברהם בורג: נצביע, אם כן, על סעיף 31 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 31, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 31 נתקבל.

אברהם בורג: לסעיף 32 – קבוצת גשר לא נמצאת.

אברהם בורג: לסעיף 32 – חברי הכנסת צינקר, ברונפמן, פרץ וקבוצת בשארה.

אברהם בורג: חבר הכנסת עמיר פרץ, אתה רוצה להצביע?

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

קריאות: אלקטרונית.

אברהם בורג: אלקטרונית.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 26 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 28 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת א' צינקר, ר' ברונפמן וע' פרץ וקבוצת חבר הכנסת ע' בשארה לסעיף 32 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 28 נגד, 23 בעד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות הזאת לא נתקבלה.

אברהם בורג: נצביע על סעיפים 32 ו-33 בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיפים 33-32, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: הסעיפים התקבלו בקריאה שנייה.

אברהם בורג: לסעיף 34 – הסתייגות של קבוצת גשר.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר לסעיף 34 לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: לסעיף 34 – הסתייגות של קבוצת אבשלום וילן.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: הצבעה מס' 27 בעד ההסתייגות – 14 נגד – 36 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' וילן וקבוצת חבר הכנסת ע' בשארה לסעיף 34 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 36 נגד, 14 בעד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: לסעיפים 35 ו-36 אין הסתייגויות.

אברהם בורג: אם כן, אנחנו נצביע על סעיפים 34, 35 ו-36 בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיפים 36-34, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: שלושת הסעיפים נתקבלו.

אברהם בורג: סעיף 37 בלוח התיקונים מס' 2.

אברהם בורג: חבר הכנסת עמיר פרץ מבקש הצבעה אישית, נכון?

אברהם בורג: בבקשה, אדוני המזכיר.

א' האן: קולט אביטל – אינה נוכחת יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – אינו נוכח אפי אושעיה – נגד דוד אזולאי – נגד דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – נגד בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – אינו נוכח

אברהם בורג: מיכאל קליינר, למקום.

אברהם בורג: השר סילבן שלום, עצרתי את ההצבעה.

אברהם בורג: השר שלום, מחכים לך.

אברהם בורג: אפשר להמשיך, בבקשה.

א' האן: אורי יהודה אריאל – נגד משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – נגד אברהם בורג – אינו משתתף בהצבעה יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – אינה נוכחת בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – נגד שלמה בן-עמי – אינו נוכח שלמה בניזרי – נגד רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – בעד מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – בעד יצחק גאגולה – נגד חוסניה ג'בארה – בעד תמר גוז'נסקי – בעד אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – אינה נוכחת אריה גמליאל – בעד משה גפני – אינו נוכח עבד-אלמאלכ דהאמשה – אינו נוכח נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – נגד חיים דרוקמן – אינו נוכח אברהם הירשזון – נגד שמואל הלפרט – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח צבי הנדל – נגד אבשלום וילן – נמנע יצחק וקנין – נגד נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – בעד עופר חוגי – בעד נעמי חזן – בעד תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דוד טל – בעד סאלח טריף – אינו נוכח שאול יהלום – נגד אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – נגד איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – נגד אמנון כהן – נגד יצחק כהן – נגד רן כהן – אינו נוכח רענן כהן – אינו נוכח מוחמד כנעאן – נגד חיים כץ – בעד יוסי כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח ציפי לבני – נגד לימור לבנת – אינה נוכחת דוד לוי – בעד מקסים לוי – אינו נוכח

אברהם בורג: רק רגע, לעצור את ההצבעה.

אברהם בורג: עמיר פרץ, תודה.

אברהם בורג: ענת מאור, נא לשבת.

אברהם בורג: זהבה גלאון, נא לשבת.

עמיר פרץ: – – –

אברהם בורג: אני לא יודע מה חשבו ומה לא חשבו, שיקשיבו.

אברהם בורג: נחום לנגנטל, תודה.

אבשלום וילן: לא שמענו – – –

אברהם בורג: תפסיק לעשות רעש.

אברהם בורג: אתם עושים כל הזמן רעש ומהומה ולא שומעים.

אברהם בורג: תודה.

א' האן: א

א' האן: ביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד נחום לנגנטל – נגד עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יחיאל לסרי – נגד יוסף לפיד – אינו נוכח ענת מאור – בעד דוד מגן – נגד עסאם מח'ול – בעד האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – נגד מיכאל מלכיאור – נגד נואף מסאלחה – בעד יהושע מצא – נגד דן מרידור – אינו נוכח מרדכי משעני – בעד יהודית נאות – אינה נוכחת משולם נהרי – נגד מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – נגד יצחק סבן – נגד אליהו סויסה – נגד מרינה סולודקין – נמנעת אפרים סנה – נגד גדעון עזרא – נגד אברהם פורז – אינו נוכח אופיר פינס-פז – אינו נוכח מאיר פרוש – נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – נגד יאיר פרץ – נגד עמיר פרץ – בעד אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – נגד איוב קרא – נגד דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – אינו נוכח נחמה רונן – נגד מוסי רז – בעד ראובן ריבלין – נגד גנדי ריגר – אינו נוכח חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – נגד מאיר שטרית – נגד יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – נגד סילבן שלום – נגד שלום שמחון – אינו נוכח אריאל שרון – אינו נוכח יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח אני שואל, האם יש באולם חברי כנסת שלא השתתפו בהצבעה?

א' האן: טלב אלסאנע – נגד נעמי בלומנטל – נגד זהבה גלאון – בעד רן כהן – בעד נחום לנגנטל – אינו משתתף בהצבעה בשביל להבהיר, אני מבקש לדעת.

א' האן: טלב אלסאנע, מה אתה מצביע?

א' האן: אתה משנה את הצבעתך?

טלב אלסאנע: כן, בעד.

א' האן: טלב אלסאנע הצביע בעד.

א' האן: אבשלום וילן – בעד נתן שרנסקי – נגד האשם מחאמיד – בעד לימור לבנת – נגד שלום שמחון – נגד

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: תמה ההצבעה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, יורשה לי להציע.

יובל שטייניץ: מאחר שיש הרבה הצבעות, חלק מההצבעות יתחילו מהאות שי"ן לכיוון אל"ף, ולא כל הזמן – – –

אברהם בורג: בפעם הבאה.

אברהם בורג: אני מקבל.

זאב בוים: רעיון טוב.

אברהם בורג: מותר לשנות תוך כדי, זה אפילו לפי התקנון, כל זמן שלא סוגרים את ההצבעה.

אברהם בורג: זאב בוים, בפעם הבאה מתחילים את ההצבעה מהאות תי"ו, בסדר?

זאב בוים: רעיון טוב.

אברהם בורג: זה רעיון של שטייניץ.

אברהם בורג: אנחנו מתחשבים במיעוטים.

אברהם בורג: 50 נגד, 23 בעד, נדחתה ההסתייגות לסעיף 37.

אברהם בורג: אנחנו ממשיכים בהצבעה.

אברהם בורג: לסעיף 38 הסתייגות לחברי הכנסת משה גפני, יעקב ליצמן ושמואל הלפרט.

אברהם בורג: הסירו.

אברהם בורג: חברי הכנסת רחמים מלול, אמנון כהן ויצחק סבן – הסירו.

אברהם בורג: אנחנו עוברים לרישא של עמוד 35.

אברהם בורג: חבר הכנסת קליינר?

מיכאל קליינר: אני מבקש הצבעה אלקטרונית על חוק הלפרט.

אברהם בורג: ניתן להצביע על ההסתייגות של חבר הכנסת קליינר לסעיף 38, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 28 בעד ההסתייגות – 9 נגד – 46 נמנעים – 2 ההסתייגות של חברי הכנסת מ' קליינר ומ' איתן לסעיף 38(2) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 46 נגד, תשעה בעד, שני נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: חבר הכנסת בייגה שוחט, אתה מסיר את ההסתייגות?

אברהם-בייגה שוחט: לא.

אברהם בורג: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חבר הכנסת בייגה שוחט.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: ההסתייגות של חבר הכנסת א' שוחט לסעיף 38 לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: אם כן, נצביע בהצבעה אישית על סעיף 38, כהצעת הוועדה, בקריאה שנייה.

אברהם בורג: הקריאה מתחילה מהאות תי"ו, שימו לב.

א' האן: נתן שרנסקי – בעד יוסי שריד – אינו נוכח אריאל שרון – אינו נוכח שלום שמחון – בעד סילבן שלום – בעד ויצמן שירי – בעד יורי שטרן – אינו נוכח מאיר שטרית – בעד יובל שטייניץ – בעד אברהם בייגה שוחט – אינו משתתף בהצבעה חיים רמון – אינו נוכח גנדי ריגר – בעד ראובן ריבלין – בעד מוסי רז – אינו נוכח נחמה רונן – אינה נוכחת אמנון רובינשטיין – אינו נוכח אברהם רביץ – בעד דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת איוב קרא – אינו נוכח מיכאל קליינר – בעד אלכסנדר צינקר – אינו נוכח עמיר פרץ – נגד יאיר פרץ – בעד

תמר גוז'נסקי: איך אתה בעד?

אברהם בורג: חברת הכנסת גוז'נסקי, לא להפריע בהצבעה.

אברהם בורג: זה אידיאולוגי.

א' האן: שמעון פרס – אינו נוכח יוסף פריצקי – אינו נוכח מאיר פרוש – בעד אופיר פינס-פז – אינו נוכח אברהם פורז – אינו נוכח גדעון עזרא – בעד אפרים סנה – בעד מרינה סולודקין – בעד אליהו סויסה – בעד יצחק סבן – בעד דני נוה – בעד מיכאל נודלמן – בעד משולם נהרי – נגד יהודית נאות – אינה נוכחת מרדכי משעני – נגד דן מרידור – אינו נוכח יהושע מצא – בעד נואף מסאלחה – נגד מיכאל מלכיאור – בעד רחמים מלול – בעד רוני מילוא – אינו נוכח האשם מחאמיד – נגד עסאם מח'ול – נגד דוד מגן – בעד ענת מאור – אינה נוכחת יוסף לפיד – אינו נוכח יחיאל לסרי – בעד סופה לנדבר – אינה נוכחת עוזי לנדאו – אינו נוכח נחום לנגנטל – בעד יעקב ליצמן – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח מקסים לוי – אינו נוכח דוד לוי – נגד לימור לבנת – בעד ציפי לבני – בעד ישראל כץ – אינו נוכח יוסי כץ – בעד חיים כץ – נגד מוחמד כנעאן – נגד רענן כהן – אינו נוכח רן כהן – אינו נוכח יצחק כהן – בעד אמנון כהן – בעד אליעזר כהן – בעד איתן כבל – אינו נוכח אליהו ישי – אינו נוכח אברהם יחזקאל – בעד שאול יהלום – בעד סאלח טריף – אינו נוכח דוד טל – בעד

תמר גוז'נסקי: דוד טל – – –

זאב בוים: מה את צועקת?

אברהם בורג: – – – ואתה שותק?

א' האן: אחמד טיבי – אינו נוכח תאופיק חטיב – אינו נוכח נעמי חזן – נגד עופר חוגי – נגד

זאב בוים: מי זה?

קריאות: – – –

א' האן: עופר חוגי, אתה הצבעת נגד.

עופר חוגי: בעד.

אברהם בורג: מה קרה, חבר הכנסת חוגי, התבלבלת כי התחילו לקרוא מהסוף?

קריאה: – – –

אברהם בורג: הוא לא הגיע אליך, כי התחיל לקרוא מהסוף.

א' האן: עופר חוגי – בעד אליעזר זנדברג – אינו נוכח נסים זאב – בעד יצחק וקנין – אינו נוכח אבשלום וילן – נגד צבי הנדל – בעד צחי הנגבי – אינו נוכח שמואל הלפרט – אינו נוכח אברהם הירשזון – בעד חיים דרוקמן – אינו נוכח יעל דיין – אינה נוכחת נסים דהן – אינו נוכח עבד-אלמאלכ דהאמשה – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח אריה גמליאל – בעד זהבה גלאון – אינה נוכחת אילן גילאון – אינו נוכח תמר גוז'נסקי – נגד חוסניה ג'בארה – אינה נוכחת יצחק גאגולה – בעד עזמי בשארה – נגד מוחמד ברכה – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – נגד רומן ברונפמן – אינו נוכח שלמה בניזרי – בעד אליהו בן-מנחם – בעד שלמה בן-עמי – אינו נוכח בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח נעמי בלומנטל – בעד יגאל ביבי – אינו נוכח אברהם בורג –

אברהם בורג: לא משתתף.

א' האן: אברהם בורג – אינו משתתף בהצבעה זאב בוים – בעד משה ארנס – אינו נוכח אורי יהודה אריאל – בעד בנימין אלון – בעד מיכאל איתן – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת טלב אלסאנע –

טלב אלסאנע: נגד קיצוץ קצבאות ילדים.

א' האן: טלב אלסאנע – נגד דוד אזולאי – בעד אפי אושעיה – בעד זבולון אורלב – בעד יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח קולט אביטל – בעד האם יש מי שלא השתתפו בהצבעה?

אברהם בורג: חבר הכנסת פרוש נמנע.

אברהם בורג: הוא לא בעד.

א' האן: חבר הכנסת פרוש, אתה נמנע?

מאיר פרוש: כן.

א' האן: אני מתקן: מאיר פרוש – נמנע איוב קרא – בעד משולם נהרי – בעד יצחק וקנין – בעד עבד-אלמאלכ דהאמשה – נגד רענן כהן – בעד מוסי רז – נגד

זאב בוים: מוסי רז כבר הצביע.

יאיר פרץ: אני בעד.

אברהם בורג: יאיר פרץ בעד, רשמתם?

אברהם בורג: תמה ההצבעה.

אברהם בורג: 54 בעד סעיף 38 בקריאה שנייה כהצעת הוועדה, 16 נגד, נמנע אחד.

אברהם בורג: אם כן, סעיף זה אושר בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: זאת היתה ההצבעה, נכון, תמר גוז'נסקי?

אברהם בורג: אם כן, אנחנו עוברים לעמוד 35, סעיף 39.

אברהם בורג: חבר הכנסת קליינר?

מיכאל קליינר: מסיר.

אברהם בורג: מסיר.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: רחמים מלול?

רחמים מלול: מסיר.

אברהם בורג: מסיר.

אברהם בורג: בסעיף 40 אין הסתייגויות, בסעיף 41 אין הסתייגויות.

זאב בוים: אני לא שומע, אדוני היושב-ראש.

א' האן: מצביעים על הכול ביחד.

א' האן: הורידו את ההסתייגויות.

סילבן שלום: – – –

אברהם בורג: למה אין לך סבלנות?

אברהם בורג: לסעיפים 39, 40 ו-41 אין הסתייגויות.

אברהם בורג: אנחנו נצביע עליהם בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד – ירים את ידו.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיפים 41-39 נתקבלו.

אברהם בורג: אושרו שלושת הסעיפים בקריאה שנייה.

אברהם בורג: סעיף 42 – הסתייגות לקבוצת פריצקי.

אברהם בורג: אנו מצביעים.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת י' פריצקי לסעיף 42 לא נתקבלה.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת גשר.

אברהם בורג: אנו מצביעים.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר לסעיף 42 לא נתקבלה.

אברהם בורג: יש הצעה לחלופין של קבוצת פריצקי.

אברהם בורג: אנחנו מצביעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לחלופין של קבוצת חבר הכנסת י' פריצקי לסעיף 42 לא נתקבלה.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת גשר, קבוצת ברכה, חבר הכנסת צינקר וחבר הכנסת רומן ברונפמן – נצביע בהצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: הצבעה מס' 29 בעד ההסתייגות – 12 נגד – 37 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר, קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה וחברי הכנסת א' צינקר ור' ברונפמן לסעיף 42 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 38, לרבות השר רענן כהן נגד, 12 בעד, נמנע אחד.

אברהם בורג: לא אושר.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת ברכה ואחרים לסעיף 42 – אנו מצביעים.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה, קבוצת חבר הכנסת א' גמליאל, קבוצת חבר הכנסת צ' הנדל וחברי הכנסת א' שוחט וע' מאור לסעיף 42 לא נתקבלה.

אברהם בורג: חבר הכנסת כבל לא כאן, חבר הכנסת ביבי לא כאן, חברת הכנסת חזן לא כאן.

אברהם בורג: לא מצביעים על ההסתייגות.

אברהם בורג: חבר הכנסת עופר חוגי מסיר את ההסתייגות?

עופר חוגי: כן.

אברהם בורג: קבוצת גשר מסירים את ההסתייגות?

אברהם בורג: אני מבין שלא.

אברהם בורג: אנו מצביעים על ההסתייגות של קבוצת גשר.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר לסעיף 42 לא נתקבלה.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת ברכה – אנו מצביעים.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 42 לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו עוברים לעמוד 37.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת גשר – אנו מצביעים.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר לסעיף 42 לא נתקבלה.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת ברכה – אנו מצביעים.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 42 לא נתקבלה.

אברהם בורג: חברי הכנסת צינקר וברונפמן לא נמצאים.

אברהם בורג: אנו לא מצביעים על ההסתייגות שלהם.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת ברכה – אנו מצביעים.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 42 לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנו מצביעים על סעיף 42 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 42, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 43.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת פריצקי – אנו מצביעים.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת י' פריצקי לסעיף 43 לא נתקבלה.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת גשר – אנו מצביעים.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר לסעיף 43 לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנו עוברים להסתייגות של קבוצת בשארה לסעיף 43.

אברהם בורג: אני מבין שמבקשים להצביע אלקטרונית.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 30 בעד ההסתייגות – 12 נגד – 41 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת ע' בשארה לסעיף 43 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 41 נגד, 12 בעד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: הצעת בשארה לא נתקבלה.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת ברכה – אנו מצביעים.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 43 לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנו מצביעים על סעיפים 43 עד 45 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיפים 45-43, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: סעיפים 45-43 נתקבלו בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: אנו עוברים לעמוד 38.

אברהם בורג: סעיף 46 – הסתייגות לקבוצת ברכה.

אברהם בורג: אנו מצביעים.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 46 לא נתקבלה.

אברהם בורג: חבר הכנסת בשארה מסיר את ההסתייגות.

אברהם בורג: אנו מצביעים על סעיף 46 בקריאה שנייה.

אברהם בורג: סעיף 46, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: אנו עוברים לסעיף 47.

אברהם בורג: קבוצת גשר מסירה את ההסתייגות.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת גמליאל, קבוצת הנדל, קבוצת פריצקי.

אברהם בורג: אנו מצביעים.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' גמליאל, קבוצת חבר הכנסת צ' הנדל, קבוצת חבר הכנסת י' פריצקי וחברי הכנסת מ' קליינר ומ' איתן לסעיף 47 לא נתקבלה.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת ברכה – אנו מצביעים.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 47 לא נתקבלה.

אברהם בורג: חבר הכנסת מלול מסיר את הסתייגותו.

אברהם בורג: אנו מצביעים על סעיפים 47 ו-48 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיפים 48-47, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: סעיפים 47 ו-48 נתקבלו בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: אנו עוברים לסעיף 49.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת גשר ואחרים – אנו מצביעים.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר, קבוצת חבר הכנסת א' וילן, קבוצת חבר הכנסת נ'

אברהם בורג: חברי הכנסת צינקר, ברונפמן ועמיר פרץ לא נמצאים.

אברהם בורג: אנו לא מצביעים על ההסתייגות שלהם.

אברהם בורג: אנו מצביעים על סעיף 49.

אברהם בורג: סעיף 49, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: לסעיף 50(1) אין הסתייגויות.

אברהם בורג: לסעיף 50(2) יש הסתייגות לקבוצת ברכה.

אברהם בורג: אנו מצביעים.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 50(2) לא נתקבלה.

אברהם בורג: לפי לוח תיקונים מס' 2: חבר הכנסת עמיר פרץ לא כאן, איננו מצביעים.

אברהם בורג: לסעיף 51 אין הסתייגויות.

אברהם בורג: לסעיפים 52 עד 54, לפי לוח התיקונים, אין הסתייגויות.

אברהם בורג: נצביע על סעיפים 50 עד 54, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיפים 54-50, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: סעיפים 50 עד 54 נתקבלו כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: לסעיף 55 הסתייגות לחבר הכנסת עופר חוגי.

אברהם בורג: חבר הכנסת חוגי, אתה מסיר את ההסתייגות?

עופר חוגי: לא.

אברהם בורג: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חבר הכנסת עופר חוגי לסעיף 55.

אברהם בורג: ההסתייגות של חבר הכנסת ע' חוגי לסעיף 55 לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

תמר גוז'נסקי: צריך לספור.

תמר גוז'נסקי: זה היה אותו דבר.

אברהם בורג: נקיים הצבעה אלקטרונית על ההסתייגות של חבר הכנסת עופר חוגי לסעיף 55.

אברהם בורג: הצבעה מס' 31 בעד ההסתייגות – 24 נגד – 30 נמנעים – 1 ההסתייגות של חבר הכנסת ע' חוגי לסעיף 55 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 30 נגד, 24 בעד, נמנע אחד.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: הסתייגות של חבר הכנסת וילן לסעיף 55 – אנו מצביעים.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' וילן לסעיף 55 לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנו מצביעים על סעיף 55 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 55, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: אנו עוברים לסעיף 56.

אברהם בורג: יש לוח תיקונים.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת וילן – אנו מצביעים.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' וילן לסעיף 56 לא נתקבלה.

אברהם בורג: נצביע על סעיף 56 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 56, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 56 נתקבל כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: אנחנו עוברים לעמוד 40, אחרי סעיף 56.

אברהם בורג: כל סעיף בנפרד.

מרדכי משעני: אני מבקש הצבעה אישית.

אברהם בורג: על כולם או על אחד מהם?

מרדכי משעני: על 56א.

אברהם בורג: אחרי סעיף 56 יש הסתייגות של גשר עם כמה וכמה סעיפים.

אברהם בורג: אנו מצביעים על כל סעיף בנפרד.

אברהם בורג: הם מבקשים הצבעה אישית על סעיף 56א.

זאב בוים: לפי סדר אל"ף-בי"ת.

זאב בוים: ההצבעה קודם בלבלה את כולם.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: אדוני המזכיר.

אברהם בורג: על השאר הצבעה רגילה.

אבשלום וילן: חבר הכנסת משעני, תוריד את ההצבעה השמית, נצביע אלקטרונית.

סילבן שלום: זו הסתייגות שלהם והם רוצים הצבעה שמית.

אברהם בורג: מרגע שיש 20 חתימות, חבר הכנסת משעני הוא אחד מהם.

אברהם בורג: השאלה אם אתם בקבוצה הזאת או לא.

אברהם בורג: אני לא מקיים משא-ומתן, השר כהן.

סילבן שלום: אלקטרונית זה אותו דבר.

מרדכי משעני: אני מסכים.

אברהם בורג: אני מבקש להבא לתאם את זה מראש.

אברהם בורג: אנו מצביעים אלקטרונית על ההסתייגות אחרי סעיף 56, סעיף 56א.

אברהם בורג: הצבעה מס' 32 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 48 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר אחרי סעיף 56 (סעיף 56א) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 48 נגד, 15 בעד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנו עוברים להסתייגות אחרי סעיף 56, סעיף 56ב.

אברהם בורג: הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: הצבעה מס' 33 בעד ההסתייגות – 14 נגד – 47 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר אחרי סעיף 56 (סעיף 56ב) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 47 נגד, 14 בעד, אחד נמנע.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנו מצביעים על סעיף 56ג בהרמת יד.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר אחרי סעיף 56 (סעיף 56ג) לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנו עוברים להצבעה על סעיף 56ד.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר אחרי סעיף 56 (סעיף 56ד) לא נתקבלה.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת לא מצביעים אז לא יוצאות תוצאות.

אברהם בורג: אני רואה פחות או יותר.

אברהם בורג: חבר הכנסת אופיר פינס הסיר את ההסתייגות?

אופיר פינס-פז: לא, להצביע.

אברהם בורג: בהרמת יד?

אופיר פינס-פז: אלקטרונית.

אברהם בורג: חבר הכנסת פינס, על כל סעיף בנפרד.

אברהם בורג: נסתפק בראשון.

אברהם בורג: הצבעה מס' 34 בעד ההסתייגות – 14 נגד – 47 נמנעים – 1 ההסתייגות של חבר הכנסת א' פינס-פז אחרי סעיף 56 (סעיף 56א) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 47 נגד, 14 בעד, נמנע אחד.

אברהם בורג: חבר הכנסת פינס, האם אתה מסיר את שאר ההסתייגויות שלך?

אופיר פינס-פז: כן, אני מסיר את שאר ההסתייגויות בעמוד 41.

אברהם בורג: אנחנו עוברים לעמוד 42.

אברהם בורג: מדובר בהסתייגויות שונות של חברי כנסת שונים.

אברהם בורג: שימו לב, ההצבעה היא בהרמת יד.

אברהם בורג: מי בעד ההצעה של קבוצת חברי כנסת להוסיף את סעיף 56א לאחר סעיף 56?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: ההסתייגות של חברי הכנסת א' זנדברג, י' לפיד, א' פורז, י' נאות, י' פריצקי, ו' בריילובסקי, א' וילן, מ' כנעאן, ז' גלאון, י' דיין, נ' מסאלחה, י' גאגולה, א' כבל, נ' לנגנטל, א' גילאון, א' קרא, ק' אביטל, ס' לנדבר, מ' נודלמן, נ' חזן, א' פינס-פז, ד' לוי, מ' לוי, מ' משעני, מ' רז, ח' רמון, י' שריד, ו' שירי, א' הירשזון, ע' חוגי, י' לסרי ויש' כץ

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: אם כן, לא נתקבל שום דבר לאחר סעיף 56.

אברהם בורג: לסעיף 57 אין הסתייגויות.

אברהם בורג: נצביע על סעיף 57 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד – ירים את ידו.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: בעד סעיף 57 – רוב

אברהם בורג: נמנעים – אין

אברהם בורג: סעיף 57 נתקבל בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, האם אני יכול לעבור להצבעה בקריאה שלישית?

יעקב ליצמן: כן.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: נצביע בקריאה שלישית על הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002), התשס"ב–2002, הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 35 בעד החוק – 48 נגד – 18 נמנעים – 2 חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002), התשס"ב–2002, נתקבל.

אברהם בורג: 48 בעד, 18 נגד, שני נמנעים.

אברהם בורג: חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002), התשס"ב–2002, נתקבל בקריאה שלישית על-ידי הכנסת.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, יושב-ראש ועדת הכספים מבקש לעלות לדוכן.

אברהם בורג: בבקשה.

יעקב ליצמן: רבותי, אני רוצה להגיד תודה לכל העובדים ולכל חברי הוועדה על שעות ארוכות של דיונים, שלא היו קלים.

יעקב ליצמן: אני רוצה להודות למנהל הוועדה, שעזב לאחרונה, מר איוור קרשנר, למנהל הוועדה החדש, טמיר כהן, ליועצת המשפטית אנה שניידר, לשגית אפיק, לנעמה רוזן, ליועצת הכלכלית סמדר אלחנני, למזכירות הוועדה ליאת קרפטי, רחל סמואל ואילנה יאשייב.

יעקב ליצמן: אני רוצה להודות לדובר הוועדה צבי רוזן ולקצרניות הוועדה סיגל גורדון, חנה כהן, שלומית כהן, שולי לחוביצקי, אורה לוין, תמר מרימוביץ, לאה קיקיון, טלי רם, אירית שלהבת, יפעת שפרכר, חפציבה צנעני, וכן לכל הקצרניות שרשמו במליאת הכנסת יום ולילה.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

דוד טל: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק שירותי תיירות (תיקון מס' 4), התשס"ב–2002.

דוד טל: יש הסתייגויות.

דוד טל: לשם החוק אין הסתייגויות.

דוד טל: מי בעד שם החוק?

דוד טל: הצבעה מס' 36 בעד שם החוק – 35 נגד – 10 נמנעים – 1 שם החוק נתקבל.

דוד טל: בעד – 35, נגד – 10, נמנע אחד.

דוד טל: אשר על כן, שם החוק נתקבל כהצעת הוועדה.

דוד טל: לסעיף 1 יש הסתייגות של חברת הכנסת נעמי חזן.

נעמי חזן: אני אסיר את ההסתייגות שלי אם שר האוצר יסיר את הסתייגותו.

זאב בוים: לא, לא, הוא לא מסיר.

קריאות: הוא מסיר, הוא מסיר.

סילבן שלום: אני מסיר את הסתייגויותי.

דוד טל: שר האוצר מסיר את הסתייגותו.

דוד טל: אם כך, אנחנו מצביעים על סעיף 1 כהצעת הוועדה.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: אפשר להצביע.

דוד טל: הצבעה מס' 37 בעד סעיף 1 – 50 נגד – 4 נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

דוד טל: בעד – 50, נגד – 4, אין נמנעים.

דוד טל: אשר על כן, אני קובע שסעיף 1 נתקבל כהצעת הוועדה.

דוד טל: אנו עוברים לסעיף 2.

דוד טל: האם שר האוצר רוצה שנצביע על הסתייגותו?

סילבן שלום: אני הסרתי את ההסתייגויות שלי.

דוד טל: אם כן, נצביע על סעיף 2 כהצעת הוועדה.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

ד' לב: לא, לא, לפני כן יש הסתייגויות נוספות, שמופיעות בעמוד הבא.

ד' לב: הצבעה מס' 38

דוד טל: סליחה.

דוד טל: יש הסתייגויות נוספות.

אברהם פורז: לא ניתנה תשובה בחוק התיירות.

אברהם פורז: לכן אני מבקש לבטל את כל ההצבעות.

אברהם פורז: אמרו לי שיקראו לי.

אברהם פורז: אני לא מסכים שההצבעה על החוק תיערך לפני תשובתי.

אברהם פורז: תשובה לא ניתנה.

סילבן שלום: הורדתי את כל ההסתייגויות שלי.

אברהם פורז: סליחה, לא ידעתי.

סילבן שלום: חוץ מזה, אם לא היית כאן – – –

דוד טל: הכול בא על מקומו בשלום.

דוד טל: יש הסתייגות של חבר הכנסת משעני לסעיף 2.

דוד טל: חבר הכנסת משעני, האם אתה מוריד את ההסתייגות שלך?

מרדכי משעני: אני מוריד את הסתייגותי.

דוד טל: אדוני שר האוצר, אתה מוריד את ההסתייגות שלך?

סילבן שלום: מוריד.

דוד טל: חבר הכנסת משעני, האם אתה מוריד את ההסתייגות שלך לסעיף 2 – סעיף 12ג החדש?

מרדכי משעני: מוריד.

דוד טל: חבר הכנסת משעני, האם אתה מוריד את ההסתייגות שלך לסעיף 2 – סעיף 12ד החדש?

מרדכי משעני: מוריד.

דוד טל: חברי הכנסת עזמי בשארה ומוחמד כנעאן, יש לכם הסתייגות לסעיף 2 – סעיף 12ד החדש.

דוד טל: חבר הכנסת בשארה, אתה מוריד את הסתייגותך?

עזמי בשארה: מוריד.

דוד טל: השר?

סילבן שלום: אני מסיר את הסתייגותי.

דוד טל: יש עוד הסתייגות לחבר הכנסת עזמי בשארה ולחבר הכנסת משעני.

עזמי בשארה: מסיר.

מרדכי משעני: מסיר.

דוד טל: לסעיף 12ה החדש אין הסתייגות.

דוד טל: אשר על כן, אנחנו נצביע על כל סעיף 2 כהצעת הוועדה.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: אפשר להצביע.

דוד טל: הצבעה מס' 39 בעד סעיף 2 – 49 נגד – 6 נמנעים – אין סעיף 2 נתקבל.

דוד טל: אם כן, בעד – 49, נגד – 6, אין נמנעים.

דוד טל: אשר על כן, סעיף 2 נתקבל כהצעת הוועדה.

דוד טל: אדוני שר האוצר, האם אתה מסיר את הסתייגותך לסעיף 3?

סילבן שלום: כן.

דוד טל: לסעיף 4 אין הסתייגויות.

דוד טל: לסעיף 5 יש הסתייגות של שר האוצר.

דוד טל: אתה מסיר את הסתייגותך?

סילבן שלום: מסיר.

דוד טל: אשר על כן, אנחנו מצביעים על סעיפים 5-3 כהצעת הוועדה.

דוד טל: נעשה זאת בהרמת ידיים.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: מי נמנע?

דוד טל: סעיפים 5-3 נתקבלו.

דוד טל: אשר על כן, סעיפים 5-3 נתקבלו כהצעת הוועדה.

דוד טל: רבותי, אנחנו מצביעים בקריאה שלישית על החוק.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית.

דוד טל: הצבעה מס' 40 בעד החוק – 57 נגד – 4 נמנעים – אין חוק שירותי תיירות (תיקון מס' 4), התשס"ב–2002, נתקבל.

דוד טל: 57 בעד, ארבעה נגד, אין נמנעים.

דוד טל: אשר על כן, אני קובע כי הצעת חוק שירותי תיירות (תיקון מס' 4), התשס"ב–2002, נתקבלה.

דוד טל: עלות תקציבית) (הוראת שעה)

דוד טל: רבותי, אנחנו עוברים להצעת חוק-יסוד: משק המדינה (הצעות חוק והסתייגויות שבביצוען כרוכה עלות תקציבית) (הוראת שעה).

דוד טל: חבר הכנסת פינס, אתה רוצה לומר לנו משהו?

דוד טל: מוותר.

דוד טל: תודה רבה, אנחנו מודים לך מאוד.

דוד טל: חברת הכנסת ענת מאור, הואילי בטובך.

דוד טל: אנחנו עוברים להסתייגויות.

דוד טל: לשם החוק אין הסתייגויות.

דוד טל: לסעיף 1 – זאב בוים, אתה מסיר את ההסתייגויות?

זאב בוים: מסיר.

דוד טל: חברי הכנסת יוסי כץ ושאול יהלום?

דוד טל: לא מסירים.

דוד טל: רבותי, אנחנו נצביע על שם החוק כהצעת הוועדה.

דוד טל: מי בעד – בהרמת יד.

דוד טל: תודה.

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: תודה.

דוד טל: מי נמנע?

דוד טל: תודה.

דוד טל: שם החוק נתקבל.

דוד טל: שם החוק נתקבל כהצעת הוועדה.

דוד טל: חבר הכנסת יהלום, אתה מסיר?

דוד טל: חבר הכנסת יוסי כץ, מסיר?

שאול יהלום: לא.

דוד טל: חבר הכנסת יהלום, אני באמצע ההצבעה.

דוד טל: אדוני מבקש להצביע אלקטרונית?

שאול יהלום: כן.

דוד טל: בבקשה.

דוד טל: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חברי הכנסת יוסי כץ ושאול יהלום.

דוד טל: מי בעד ומי נגד?

דוד טל: הצבעה מס' 41 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 23 נמנעים – 1 ההסתייגות של חברי הכנסת יו' כץ וש' יהלום לסעיף 1(א) נתקבלה.

דוד טל: אם כן, בעד – 36, נגד – 23, נמנע אחד.

דוד טל: אשר על כן אני קובע שההסתייגות של חברי הכנסת יוסי כץ ושאול יהלום נתקבלה.

דוד טל: חבר הכנסת מוחמד ברכה – להצביע אלקטרונית.

דוד טל: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים אלקטרונית על ההסתייגות של חבר הכנסת ברכה.

דוד טל: מי בעד ומי נגד?

דוד טל: הצבעה מס' 42 בעד ההסתייגות – 22 נגד – 33 נמנעים – 3 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 1(א) לא נתקבלה.

דוד טל: אם כן, בעד – 22, נגד – 33, נמנעים – 3.

דוד טל: אשר על כן ההסתייגות של קבוצת ברכה לא התקבלה.

דוד טל: חבר הכנסת נסים זאב, אתה מסיר את ההסתייגות?

דוד טל: מסיר.

דוד טל: חבר הכנסת יוסי כץ?

דוד טל: מסיר.

דוד טל: חבר הכנסת עזמי בשארה.

עזמי בשארה: הצבעה אלקטרונית.

דוד טל: רבותי חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה וקבוצת ברכה.

דוד טל: מי בעד ומי נגד?

דוד טל: אפשר להצביע.

דוד טל: הצבעה מס' 43 בעד ההסתייגות – 17 נגד – 41 נמנעים – 1 ההסתייגות של חבר הכנסת ע' בשארה וקבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 1(א) לא נתקבלה.

דוד טל: בעד – 17, נגד – 41, נמנע אחד.

דוד טל: אשר על כן ההסתייגות של חבר הכנסת בשארה לא התקבלה.

דוד טל: אנחנו עוברים להסתייגות של חבר הכנסת שאול יהלום.

דוד טל: מסיר, אדוני?

דוד טל: לא מסיר.

שאול יהלום: הצבעה אלקטרונית.

דוד טל: נעבור להצבעה אלקטרונית.

דוד טל: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת שאול יהלום?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: הצבעה מס' 44 בעד ההסתייגות – 38 נגד – 28 נמנעים – 1 ההסתייגות של חבר הכנסת ש' יהלום לסעיף 1(א) נתקבלה.

דוד טל: בעד – 38, נגד – 28, נמנע אחד.

דוד טל: אני קובע שההסתייגות של חבר הכנסת שאול יהלום לסעיף 1(א) נתקבלה.

דוד טל: לסעיף 1(ב).

דוד טל: קבוצת ברכה?

דוד טל: מסירים.

דוד טל: חבר הכנסת בוים מסיר, חברת הכנסת ענת מאור מסירה, חבר הכנסת בייגה שוחט לא נמצא.

דוד טל: חבר הכנסת יוסי כץ מסיר.

דוד טל: גם חבר הכנסת נסים זאב מסיר.

דוד טל: לסעיף 1(ג).

דוד טל: חבר הכנסת יובל שטייניץ – לא נמצא.

דוד טל: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 1 עם שתי ההסתייגויות שהתקבלו.

דוד טל: מי בעד ומי נגד?

דוד טל: אפשר להצביע.

דוד טל: הצבעה מס' 45 בעד סעיף 1 – 41 נגד – 30 נמנעים – 1 סעיף 1, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגויות שנתקבלו, נתקבל.

דוד טל: בעד – 41, נגד – 30, נמנע אחד.

דוד טל: אשר על כן אני קובע שסעיף 1 התקבל עם שתי ההסתייגויות.

דוד טל: רבותי, אנחנו עוברים לסעיף 2.

דוד טל: קבוצת ברכה?

קריאות: – – –

דוד טל: רבותי חברי הכנסת.

דוד טל: אופיר פינס.

דוד טל: שירי ויצמן, תירגע.

דוד טל: נסים זאב, תואיל בטובך לשבת.

דוד טל: אנחנו עוברים לסעיף 2.

דוד טל: קבוצת ברכה מסירה?

קריאות: לא.

דוד טל: רבותי, אנחנו מצביעים על ההסתייגות של קבוצת ברכה לסעיף 2.

דוד טל: בבקשה, אפשר להצביע.

דוד טל: מי בעד ומי נגד?

דוד טל: הצבעה מס' 46 בעד ההסתייגות – 21 נגד – 48 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 2 לא נתקבלה.

דוד טל: בעד – 21, 48 מתנגדים, נמנע אחד.

דוד טל: אשר על כן ההסתייגות לא התקבלה.

דוד טל: חבר הכנסת יובל שטייניץ – מסיר; חברת הכנסת מרינה סולודקין – מסירה; חבר הכנסת שאול יהלום?

דוד טל: – לא מסיר.

דוד טל: אשר על כן אנחנו – בלי הערות ביניים – עוברים להצבעה על ההסתייגות של חבר הכנסת יהלום.

דוד טל: מי בעד ומי נגד?

דוד טל: אפשר להצביע.

דוד טל: הצבעה מס' 47 בעד ההסתייגות – 42 נגד – 28 נמנעים – 1 ההסתייגות של חבר הכנסת ש' יהלום לסעיף 2 נתקבלה.

דוד טל: בעד – 42, 28 נמנעים, נמנע אחד.

דוד טל: אשר על כן, אני קובע שהסתייגותו של חבר הכנסת יהלום נתקבלה.

דוד טל: חבר הכנסת זאב מסיר את הסתייגותו.

דוד טל: קבוצת ברכה, ענת מאור ועזמי בשארה מסירים.

דוד טל: אשר על כן, רבותי, אנחנו מצביעים על סעיף 2 – –

נסים זאב: אני לא מסיר.

דוד טל: אז אני מבקש להגיב.

דוד טל: רבותי, אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב.

דוד טל: מי בעד ומי נגד?

דוד טל: אפשר להצביע.

דוד טל: הצבעה מס' 48 בעד ההסתייגות – 43 נגד – 31 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת נ' זאב לסעיף 2 נתקבלה.

דוד טל: אם כן, 43 בעד, 31 מתנגדים ואין נמנעים.

דוד טל: אשר על כן אני קובע, שהסתייגותו של חבר הכנסת נסים זאב התקבלה.

קריאה: ההצבעה לא נקלטה.

דוד טל: זה לא ישנה את התוצאה.

דוד טל: אם כן, רבותי, אנחנו מצביעים על סעיף 2 – – –

משה גפני: יש שתי הסתייגויות, אחת של 10 מיליונים ואחת על 5 מיליונים וזה סותר.

תמר גוז'נסקי: זה נכון.

דוד טל: צריך לעשות תיקון לפי סעיף 130(א).

דוד טל: חברת הכנסת גוז'נסקי, מדוע גברתי מתרגשת?

דוד טל: מה קרה?

דוד טל: רבותי, אנחנו מבררים את הסוגיה.

דוד טל: רבותי, אנחנו יוצאים להפסקה בת עשר דקות.

דוד טל: (הישיבה נפסקה בשעה 15:54 ונתחדשה בשעה 16:15.

דוד טל: )

אברהם בורג: חברי הכנסת וחברותיה, אנחנו מחדשים את הישיבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת פינס-פז, אנחנו מחדשים את הישיבה.

אברהם בורג: עצרנו אותה בנושא חוק-יסוד: משק המדינה (הצעות חוק והסתייגויות שבביצוען כרוכה עלות תקציבית) (הוראת שעה).

אברהם בורג: אסביר למי שלא היה נוכח: עברו שתי הסתייגויות שעומדות בסתירה זו לזו.

אברהם בורג: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, יושב-ראש הוועדה, בבקשה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, בהתאם לסעיף 127(א) לתקנון, אני מבקש לאשר לוועדת החוקה, חוק ומשפט לחזור ולדון בשאלה, האם הוראות חוק-היסוד חלות על הצעת החוק התקציבית שעלותה 10 מיליוני שקל לשנה או 5 מיליוני שקל לשנה, משום שהתקבלו שתי הסתייגויות סותרות באותו סעיף.

אופיר פינס-פז: אנחנו נתכנס בוועדת החוקה לאחר מכן – –

אברהם בורג: מייד אסדר את הנוהל.

אופיר פינס-פז: – – ונצביע עליהן זו מול זו ונחזור עם תוצאה למליאה.

יאיר פרץ: אני מבקש להצביע.

אברהם בורג: זה ודאי.

אברהם בורג: אתה לא צריך לבקש מה שאתה מקבל ממילא.

אברהם בורג: ש"ס מבקשים רק מה שהם לא מקבלים.

אברהם בורג: ואז הם מקבלים.

אברהם בורג: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, מכיוון שמליאת הכנסת קיבלה החלטה בקריאה השנייה על שתי החלטות סותרות – – –

אברהם בורג: בהסתייגויות.

משה גפני: בהסתייגויות.

משה גפני: היא קיבלה שתי החלטות הסותרות זו את זו.

משה גפני: על כן, מן הדין שמליאת הכנסת היא זו שתחליט איזו הסתייגות היא מקבלת.

אברהם בורג: זה יכול להיות, אבל יש בקשה על סעיף 127, ואתה יכול להצביע נגד.

אברהם בורג: יש בקשה של היושב-ראש.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: זה מה שאני אעשה.

משה גפני: תודה רבה.

דוד טל: כמה זמן?

אברהם בורג: חברי הכנסת, שימו לב לתהליך.

אברהם בורג: יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט ביקש למשוך את ההצעה הזאת על-פי סעיף 127, להכריע בוועדה בין שתי הגרסאות – – –

דוד טל: – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת דוד טל, אני מסביר פעם אחת.

אברהם בורג: קודם אסביר, ואולי לא תהיינה שאלות אחרי כן.

אברהם בורג: יושב-ראש הוועדה ביקש למשוך, על-פי סעיף 127, על מנת שהוועדה תכריע בין שתי הגרסאות – 5 מיליונים או 10.

אברהם בורג: הוועדה תחזיר את הנוסח המעובד למליאה, ואז המליאה תמשיך ותשלים את הצבעותיה בחוק הזה.

שאול יהלום: הוועדה יכולה להעביר למליאה שתי גרסאות?

אברהם בורג: היא יכולה לעשות מה שהיא רוצה.

אברהם בורג: בינתיים היא ביקשה למשוך כדי לעבד זאת.

אברהם בורג: חבר הכנסת אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: שאלתי, אם המליאה לא תאשר את בקשת יושב-ראש ועדת החוקה – – –

אברהם בורג: נחצה את הגשר כשנגיע אליו.

זבולון אורלב: זה סוד?

אברהם בורג: אם היא תאשר – אין טרחה, ואם היא לא תאשר – אני אגיד לך מה נעשה, בסדר?

אברהם בורג: חברי הכנסת, אם כן, אנחנו נצביע על-פי סעיף 127, כבקשת יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 49 בעד ההצעה להחזיר את הצעת החוק לוועדה – 26 נגד – 39 נמנעים – אין ההצעה להחזיר את הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (הצעות חוק והסתייגויות שבביצוען כרוכה עלות תקציבית) (הוראת שעה) לוועדת החוקה, חוק ומשפט לא נתקבלה.

אברהם בורג: 26 – בעד, 39 – נגד הבקשה.

אברהם בורג: אם כן, אנחנו נכריע במליאה על שתי הגרסאות.

מרדכי משעני: זאב, תבקש לאחד את שתי ההסתייגויות.

אברהם בורג: חברי הכנסת, שימו לב.

אברהם בורג: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, יושב-ראש הוועדה, שים לב.

אברהם בורג: חבר הכנסת שאול יהלום, בתשובה על שאלת חבר הכנסת זבולון אורלב, יש שתי גרסאות: גרסה אחת של שאול יהלום – 5 מיליונים – שאושרה, גרסה אחת של נסים זאב – 10 מיליונים – שאושרה.

אברהם בורג: מכיוון ששתיהן לא יכולות לדור בכפיפה אחת, צריכה להחליט מליאת הכנסת איזו מהן היא התקפה, איזו מהן תיכנס לחוק.

שאול יהלום: – – –

אברהם בורג: מייד, שאול יהלום.

אברהם בורג: אני מציע לקיים הצבעה של גרסה מול גרסה – 5 או 10.

אברהם בורג: ההצעה שתתקבל בתוך נוסח החוק – זו שתקבל את מרבית הקולות.

אברהם בורג: חבר הכנסת שאול יהלום, בבקשה.

שאול יהלום: אני רוצה לומר – אם זה תלוי בי, אני מוריד את הסתייגותי.

אברהם בורג: זה תלוי בך.

אברהם בורג: אתה יכול למשוך – – – אפשר למשוך הסתייגות?

קריאות: לא.

אברהם בורג: לא, אתה כבר לא יכול.

אברהם בורג: היא אושרה בקריאה שנייה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, שימו לב להצבעה.

אברהם בורג: הראשונה לפי הסדר – זאב בוים, שים לב שאתה מאשר את הנוסח.

אברהם בורג: ההצעה הראשונה שאושרה היתה של יהלום – 5 מיליונים – מי שמצביע בעד יצביע בעדה.

אברהם בורג: מי שמצביע בעד – מצביע בעד שאול יהלום.

אברהם בורג: מי שמצביע נגד – מצביע בעד נסים זאב.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 50 בעד הגרסה של חבר הכנסת ש' יהלום לסעיף 2 – 20 בעד הגרסה של חבר הכנסת נ' זאב לסעיף 2 – 49 נמנעים – 1 הגרסה של חבר הכנסת נ' זאב לסעיף 2 נתקבלה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: התקבלה הצעת נסים זאב על 10 מיליונים.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע, אם כן, על סעיף 2, כהצעת הוועדה, בתוספת ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב כפי שהתקבלה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 51 בעד סעיף 2, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה – 42 נגד – 29 נמנעים – 1 סעיף 2, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: 29 נגד, 42 בעד, נמנע אחד.

אברהם בורג: אם כן, סעיף 2 אושר בתוספת ההסתייגות, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 3 – אין הסתייגויות, לכן אנחנו נצביע על סעיף 3 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 52 בעד סעיף 3 – 43 נגד – 26 נמנעים – 1 סעיף 3 נתקבל.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: 43 בעד סעיף 3 כהצעת הוועדה, 26 נגד, נמנע אחד.

אברהם בורג: חברי הכנסת, מכיוון שתמה הקריאה השנייה, אנחנו עוברים לקריאה השלישית.

אברהם בורג: מה עמדתך?

אברהם בורג: אתה יושב-ראש הוועדה – למשוך או להצביע?

אברהם בורג: הפנייה היא אליך.

אופיר פינס-פז: תצביע.

אברהם בורג: אנחנו נצביע, אם כן, בקריאה שלישית על חוק-יסוד: משק המדינה וכו'.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 53 בעד החוק – 27 נגד – 44 נמנעים – 1 חוק-יסוד: משק המדינה (הצעות חוק והסתייגויות שבביצוען כרוכה עלות תקציבית) (הוראת שעה) לא נתקבל.

אברהם בורג: 27 בעד, 44 נגד, נמנע אחד.

אברהם בורג: אם כן, חוק זה לא נתקבל על-ידי הכנסת בקריאה שלישית.

אברהם בורג: תודה רבה.

תמר גוז'נסקי: תחי הדמוקרטיה.

תמר גוז'נסקי: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם בורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לחוק הבא – חוק הסניגוריה הציבורית.

אברהם בורג: אנחנו נתחיל בהצבעות.

אברהם בורג: שימו לב, חברי הכנסת.

אברהם בורג: יש הסתייגות לסעיף 1 – חבר הכנסת עזמי בשארה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אופיר פינס, בבקשה.

דוד טל: בבקשה, חבר הכנסת אופיר פינס, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש – – –

דוד טל: רק שנייה.

דוד טל: חבר כנסת בוים, אנא תואיל בטובך לשבת, אדוני יושב-ראש הקואליציה הנכבד.

דוד טל: חבר כנסת הירשזון.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, הכנסת החליטה שהיא יכולה להמשיך לבזבז את כספי הציבור חופשי חופשי.

אופיר פינס-פז: כל הכבוד לכם, אתם באמת כנסת אחראית ורצינית.

אופיר פינס-פז: פשוט קשה להאמין עד איפה מגיעים האגואיזם והרצון לחוקק בלי חשבון ובלי אחריות, אבל תהיו בריאים.

אופיר פינס-פז: הכנסת תחיה והמדינה תיהרס.

אופיר פינס-פז: תהיו בריאים, תהיו בריאים.

אופיר פינס-פז: כל טוב לכם.

אופיר פינס-פז: עכשיו לגבי חוק הסניגוריה הציבורית, תעשו מה שאתם רוצים, גם כך אתם עושים מה שאתם רוצים.

אופיר פינס-פז: כולכם עובדים אצל ליצמן.

אופיר פינס-פז: תמשיכו לבזבז כספים.

אופיר פינס-פז: תהיו בריאים.

אופיר פינס-פז: עם ישראל חי, הכנסת מתה.

דוד טל: תודה רבה, רבותי.

דוד טל: אני מודה לדמוקרטיה הציבורית – לחבר הכנסת אופיר פינס, ואנחנו עוברים לסניגוריה הציבורית.

דוד טל: אנחנו עוברים, רבותי, להצעת חוק הסניגוריה הציבורית (תיקון מס' 5), ואנחנו נצביע על שם החוק.

דוד טל: אין הסתייגויות, אשר על כן אנחנו נצביע על שם החוק בהרמת יד.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: תודה.

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: תודה.

דוד טל: מי נמנע?

דוד טל: תודה.

דוד טל: שם החוק נתקבל.

דוד טל: אשר על כן, שם החוק התקבל, כהצעת הוועדה.

דוד טל: אנחנו עוברים לסעיף 1.

דוד טל: הסתייגותו של חבר הכנסת עזמי בשארה – מסירים?

דוד טל: – מוחמד כנעאן.

מוחמד כנעאן: מצביעים אלקטרונית.

דוד טל: רבותי, אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חברי הכנסת עזמי בשארה, מוחמד כנעאן ותאופיק חטיב.

דוד טל: אפשר להצביע, רבותי.

דוד טל: מי בעד ומי נגד – הצבעה אלקטרונית.

דוד טל: הצבעה מס' 54 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 39 נמנעים – 2 ההסתייגות של חברי הכנסת ע' בשארה, מ' כנעאן ות' חטיב לסעיף 1 לא נתקבלה.

דוד טל: אם כן, בעד – 15, 39 מתנגדים, שני נמנעים.

דוד טל: אשר על כן, הסעיף לא התקבל.

דוד טל: חבר כנסת נסים זאב, אתה מסיר?

נסים זאב: אני לא מסיר.

דוד טל: לא מסיר.

דוד טל: אתה רוצה להצביע?

נסים זאב: אני רוצה להצביע – – – ועדת החוקה, חוק ומשפט.

דוד טל: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד טל: חבר הכנסת נסים זאב, אתה מסיר או רוצה להצביע?

נסים זאב: אני בעד להצביע.

דוד טל: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה.

דוד טל: מי בעד ההסתייגות של חבר כנסת נסים זאב?

דוד טל: בבקשה.

דוד טל: הצבעה מס' 55 בעד ההסתייגות – 14 נגד – 42 נמנעים – 2 ההסתייגות של חבר הכנסת נ' זאב לסעיף 1 לא נתקבלה.

דוד טל: אם כן, בעד – 14, נגד – 42, שני נמנעים.

דוד טל: אשר על כן, ההסתייגות לא התקבלה.

דוד טל: רבותי, אנחנו עוברים, לפי לוח התיקונים, לסעיף 1 – ההסתייגות של חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול, תמר גוז'נסקי, טלב אלסאנע ועוד חברי כנסת.

דוד טל: מסירים?

דוד טל: מצביעים?

קריאות: – – –

דוד טל: אנחנו מצביעים הצבעה רגילה.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: אפשר להצביע.

דוד טל: הצבעה מס' 56 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 48 נמנעים – 2 ההסתייגות של חברי הכנסת מ' ברכה, ע' מח'ול, ת' גוז'נסקי, ט' אלסאנע, ע' דהאמשה, א' טיבי וה' מחאמיד לסעיף 1 לא נתקבלה.

דוד טל: בעד – 15, 48 מתנגדים, שני נמנעים.

דוד טל: אשר על כן, ההסתייגות לא התקבלה.

דוד טל: אם כן, אנחנו חוזרים ומצביעים – – –

שאול יהלום: אדוני, יש כאן טעות.

דוד טל: מה הטעות?

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, אתה היית עד.

שאול יהלום: הרי כאן מגישה ועדת חוקה הצעה למליאה לדחות את החוק, אז קודם כול זה המצב הקיצוני ביותר.

שאול יהלום: אם ההצעה לא תתקבל – נדון בהסתייגויות, אבל כרגע צריך לדחות את החוק לפי הצעת הוועדה פה-אחד.

דוד טל: זה לא מה שקיבלתי מהמזכיר.

דוד טל: אנחנו ממשיכים.

נסים זאב: החברים לא יודעים על מה הם מצביעים – – –

דוד טל: חבר כנסת זאב, אני מבקש לשבת.

נסים זאב: אני מבקש לדבר.

דוד טל: לא, אני מבקש לשבת.

נסים זאב: אנשים זכאים לסניגוריה ציבורית.

דוד טל: אני מבקש לשבת.

דוד טל: חברי הכנסת, אני רוצה לקרוא בפניכם – – –

קריאות: – – –

דוד טל: חברי הכנסת, אתם רוצים שנכריז על הפסקה יותר גדולה?

קריאות: – – –

דוד טל: לא, אני לא מסכים.

דוד טל: חברי הכנסת, היועצת המשפטית העבירה לי כך: בסעיף 123(א) לתקנון, בכוכבית לסעיף האמור, נקבע כי אין סמכות לוועדה מוועדות הכנסת להחליט שלא להעביר הצעת חוק למליאה לקריאה שנייה וקריאה שלישית, אם החליטה הוועדה שלא לאשר את הצעת החוק.

דוד טל: אם החליטה הוועדה כאמור, תוחזר הצעת החוק למליאה בנוסח שאושר על-ידי המליאה בקריאה ראשונה.

דוד טל: ועדת החוקה, חוק ומשפט החליטה שלא לאשר את הצעת החוק, ולכן המליאה מצביעה עתה על הצעת החוק כמו שהיתה בקריאה הראשונה.

שאול יהלום: לכן אין מקום להסתייגויות.

דוד טל: תאפשרו לי לסיים.

דוד טל: נוסח הצעת החוק הוא כפי שהוא מונח לפני חברי הכנסת, ולא – אני מדגיש – על החלטה של הוועדה שלא לאשר אותה.

דוד טל: זה דבר היועצת המשפטית.

שאול יהלום: אין הסתייגויות בקריאה הראשונה.

קריאות: – – –

דוד טל: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 1 כהצעת הוועדה.

דוד טל: מי בעד, מי נגד?

דוד טל: אפשר להצביע.

קריאות: – – –

תמר גוז'נסקי: מצביעים על הצעת החוק בקריאה ראשונה.

תמר גוז'נסקי: על הנוסח בקריאה ראשונה.

דוד טל: או.

דוד טל: קיי.

דוד טל: , אנחנו מצביעים על סעיף 1 כפי שהיה בהצעה בקריאה הראשונה.

דוד טל: רבותי, אנחנו מצביעים.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: סליחה, ההצבעה בוטלה.

דוד טל: אנחנו נצביע שוב.

דוד טל: כאמור, אנחנו מצביעים כפי שאמרתי, אפשר להצביע.

דוד טל: הצבעה מס' 58 בעד סעיף 1 – 41 נגד – 27 נמנעים – 1 סעיף 1 נתקבל.

דוד טל: אם כן, בעד – 41, 27 מתנגדים ונמנע אחד.

דוד טל: אשר על כן, הסעיף התקבל כבהצעה בקריאה הראשונה.

דוד טל: אנחנו עוברים לסעיף 2 – חבר הכנסת עזמי בשארה ואחרים.

דוד טל: חבר הכנסת עזמי בשארה לא נמצא.

דוד טל: חבר הכנסת חטיב, מורידים, מצביעים?

מוחמד כנעאן: מצביעים.

דוד טל: רבותי, אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

דוד טל: מי בעד, מי נגד?

דוד טל: אפשר להצביע.

דוד טל: הצבעה מס' 59 בעד ההסתייגות – 20 נגד – 47 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת ע' בשארה, מ' כנעאן ות' חטיב לסעיף 2 לא נתקבלה.

דוד טל: אם כן, בעד – 20, נגד – 47, אין נמנעים.

דוד טל: אשר על כן, ההסתייגות לא התקבלה.

דוד טל: אנחנו עוברים לסעיף 2.

דוד טל: קבוצת ברכה מציעה שהסעיף יימחק.

דוד טל: להצביע?

דוד טל: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה.

דוד טל: מי בעד, מי נגד?

דוד טל: אפשר להצביע.

דוד טל: הצבעה מס' 60 בעד ההסתייגות – 20 נגד – 46 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 2 לא נתקבלה.

דוד טל: אם כן, 20 בעד, 46 מתנגדים ואין נמנעים.

דוד טל: אשר על כן אני קובע שההסתייגות של קבוצת ברכה לא נתקבלה.

דוד טל: אנחנו עוברים להסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב אחרי סעיף 2.

דוד טל: חבר הכנסת נסים זאב?

נסים זאב: אני לא מסיר.

דוד טל: לא מסיר.

דוד טל: לפני כן, אנחנו נצביע, כפי שהצבענו קודם, על סעיף 2 כפי שהופיע בקריאה הראשונה.

דוד טל: מי בעד, מי נגד?

דוד טל: אפשר להצביע.

דוד טל: הצבעה מס' 61 בעד סעיף 2, כהצעת הוועדה – 59 נגד – 8 נמנעים – 1 סעיף 2, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דוד טל: אם כן, 59 בעד, שמונה מתנגדים ונמנע אחד.

דוד טל: אשר על כן אני קובע שסעיף 2 התקבל כפי שהוצע בקריאה ראשונה.

דוד טל: חבר הכנסת נסים זאב, אתה עדיין רוצה שנצביע על ההסתייגות שלך?

נסים זאב: עדיין כן.

דוד טל: אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב.

דוד טל: מי בעד, מי נגד?

דוד טל: הצבעה מס' 62 בעד ההסתייגות – 32 נגד – 30 נמנעים – 1 ההסתייגות של חבר הכנסת נ' זאב אחרי סעיף 2 נתקבלה.

דוד טל: אם כן, 32 בעד, נגד 30 ונמנע אחד.

דוד טל: אשר על כן אני קובע שהסתייגותו של חבר הכנסת נסים זאב התקבלה.

זאב בוים: סילבן, תמשוך את החוק.

דוד טל: אדוני, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, האם אפשר להמשיך?

סילבן שלום: אני מושך את החוק.

דוד טל: אדוני השר, אתה מושך את החוק?

סילבן שלום: – – –

דוד טל: אדוני, שר המשפטים, בבקשה.

דוד טל: שר המשפטים הודיע לי שהוא מושך את החוק.

מאיר שטרית: לא, אני לא מודיע.

מאיר שטרית: אני לא מבין איך אפשר להגיש הסתייגות על חוק שלא עומד לדיון בוועדה.

מאיר שטרית: כתוב פה כך: "בסעיף 23 לחוק העיקרי", שבכלל לא מופיע בהצעה שעמדה לדיון בפני הוועדה.

תמר גוז'נסקי: נורא מעניין, אבל אנחנו הצבענו.

מאיר שטרית: עם כל הכבוד, גם אם הצבעתם וזו טעות, זה לא עושה את זה חוקי.

תמר גוז'נסקי: – – –

מאיר שטרית: סליחה, אל תפריעי לי.

מאיר שטרית: לדעתי, אדוני, אפשר להגיש הסתייגות רק על מה שעומד לדיון בחוק, לסעיפים שעומדים בחוק.

מאיר שטרית: ההסתייגות שהגיש חבר הכנסת נסים זאב היא על סעיף שבכלל לא עמד לדיון.

דוד טל: זו היתה התוספת.

דוד טל: אבל היות שהשר משך את החוק, אנחנו נמשיך הלאה.

סילבן שלום: לא משכתי את החוק.

סילבן שלום: אני מושך רק את הסעיף הזה.

תמר גוז'נסקי: אי-אפשר.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, 150 שקל – – –

דוד טל: חבר הכנסת נסים זאב, אתה מוכן לשבת?

דוד טל: אתה מוכן לשבת?

דוד טל: אני קורא לך לסדר בפעם הראשונה.

דוד טל: חבר הכנסת פינס, בבקשה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, הממשלה לא יכולה למשוך סעיף בחוק.

אופיר פינס-פז: היא יכולה למשוך את החוק שלה או לא.

אופיר פינס-פז: מי שיכול למשוך סעיף זה אני, ואני לא רוצה למשוך סעיף.

אופיר פינס-פז: איך זה?

דוד טל: שר האוצר הודיע לי שהוא מושך.

אופיר פינס-פז: אבל הוא יכול למשוך רק את החוק.

אופיר פינס-פז: הוא לא יכול למשוך סעיף בחוק.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, סעיף 128(א) לתקנון: "היושב-ראש יצביע תחילה על הצעת המסתייג; לא נתקבלה הצעת המסתייג, יצביע על הסעיף בנוסח הוועדה; נתקבלה הצעת המסתייג, יצביע על הסעיף בנוסח ההסתייגות".

מאיר שטרית: אם אני לא טועה, לפי סעיף 132 רשאי נציג הממשלה למשוך רק את הסעיף הרלוונטי בחוק.

מאיר שטרית: עשינו את זה לא פעם אחת.

תמר גוז'נסקי: – – –

מאיר שטרית: חזרה לוועדה.

תמר גוז'נסקי: – – –

דוד טל: חברת הכנסת גוז'נסקי, לא צריך לצעוק.

דוד טל: לא צריך לצעוק.

דוד טל: אנחנו נחכה לייעוץ המשפטי.

תמר גוז'נסקי: אפשר להגיד משהו?

דוד טל: זה יתרום לדיון?

תמר גוז'נסקי: זה יתרום.

דוד טל: בבקשה.

תמר גוז'נסקי: אדוני, שר המשפטים, יש שני סעיפים בחוק – 1 ו-2.

תמר גוז'נסקי: אתה יכול למשוך סעיף, אבל לא הסתייגות.

תמר גוז'נסקי: אתה לא יכול למשוך הסתייגות, אלא אתה יכול למשוך אחד משני הסעיפים או את שני הסעיפים, אבל לא הסתייגות.

מאיר שטרית: עם כל הכבוד, ברגע – – –

תמר גוז'נסקי: אתה רוצה למשוך את סעיף 2?

תמר גוז'נסקי: תגיד ליושב-ראש הוועדה.

דוד טל: תודה רבה.

דוד טל: אדוני שר האוצר, האם אתה מושך את זה?

דוד טל: שר האוצר, אתה מוריד את זה לוועדה לפי 127?

סילבן שלום: תחכה.

דוד טל: אני אמתין שנייה אחת.

סילבן שלום: אני מבקש למשוך את החוק.

דוד טל: הממשלה משכה את החוק.

דוד טל: תודה רבה, רבותי.

דוד טל: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

דוד טל: רבותי, אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 10).

דוד טל: אנחנו עוברים להסתייגויות.

דוד טל: לשם החוק ולסעיפים 1 עד 3 אין הסתייגויות.

דוד טל: אשר על כן אנחנו נצביע – – – חברי הכנסת, יש לנו פה לוח תיקונים.

דוד טל: אדוני שר המשפטים, אנחנו מדברים על פקודת הרוקחים.

דוד טל: חברת הכנסת גלאון, אדוני, שר המשפטים, גרוני ניחר, ראשי עלי סחרחר, ידי ורגלי עופרת, תנו לי לסיים את מלאכתי.

דוד טל: אם כן, כאמור, אנחנו עוברים לתיקון פקודת הרוקחים.

דוד טל: לחבר הכנסת מרדכי משעני יש הסתייגות לשם החוק.

דוד טל: מסירים.

דוד טל: לסעיף 1 גם כן מסיר?

דוד טל: לסעיף 2 אדוני מסיר?

דוד טל: אם כן, אין הסתייגויות ונצביע על החוק כפי שהוא.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: אפשר להצביע.

דוד טל: הצבעה מס' 63 בעד החוק – 53 נגד – 8 נמנעים – 2

דוד טל: רבותי, אנחנו מבטלים את ההצבעה הזאת.

מאיר שטרית: – – – בושה וחרפה.

דוד טל: רבותי, לשם החוק ומסעיף 1 עד סעיף 3 אין הסתייגויות ואנחנו מצביעים עליהם.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: אפשר להצביע על הסעיפים כהצעת הוועדה.

מאיר שטרית: – – – בניגוד לעמדת הממשלה.

דוד טל: לא לצעוק, אדוני שר המשפטים.

דוד טל: הצבעה מס' 64 בעד סעיפים 3-1 – 52 נגד – 7 נמנעים – 5 סעיפים 3-1 נתקבלו.

דוד טל: בעד – 52, שבעה מתנגדים, חמישה נמנעים.

דוד טל: אשר על כן אני קובע ששם החוק וסעיפים 1 עד 3 נתקבלו כהצעת הוועדה.

דוד טל: אנחנו עוברים לסעיף 4.

דוד טל: חבר הכנסת גנדי ריגר, אתה מסיר את ההסתייגות?

דוד טל: מסיר.

דוד טל: חבר הכנסת טלב אלסאנע, מסיר?

דוד טל: להצביע.

דוד טל: אדוני שר המשפטים.

דוד טל: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חבר הכנסת טלב אלסאנע לסעיף 4.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: אפשר להצביע.

דוד טל: הצבעה מס' 65 בעד ההסתייגות – 11 נגד – 58 נמנעים – 3 ההסתייגות של חבר הכנסת ט' אלסאנע לסעיף 4 לא נתקבלה.

דוד טל: אם כן, 11 בעד, 58 נגד, שלושה נמנעים.

דוד טל: אשר על כן, ההסתייגות של חבר הכנסת טלב אלסאנע לא נתקבלה.

דוד טל: אנחנו עוברים להסתייגות של חבר הכנסת גנדי ריגר.

דוד טל: אתה מסיר, אדוני?

דוד טל: מסיר.

דוד טל: חבר הכנסת טלב אלסאנע?

דוד טל: מסיר.

דוד טל: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה?

דוד טל: מסיר.

דוד טל: לסעיף 5 אין הסתייגויות.

דוד טל: לסעיף 6, חבר הכנסת טלב אלסאנע מסיר?

דוד טל: מסיר.

דוד טל: לסעיף 7, חבר הכנסת גנדי ריגר, מסיר?

דוד טל: מסיר.

דוד טל: חברי הכנסת, מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחרים מסירים?

דוד טל: לא מסירים.

דוד טל: נצביע על הסעיפים עד סעיף 6 ועד בכלל כהצעת הוועדה.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: אפשר להצביע.

דוד טל: הצבעה מס' 66 בעד סעיפים 6-4, כהצעת הוועדה – 55 נגד – 8 נמנעים – 3 סעיפים 6-4, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

דוד טל: אם כן, 55 בעד, שמונה מתנגדים, שלושה נמנעים.

דוד טל: אשר על כן, סעיפים 4, 5 ו-6 נתקבלו.

דוד טל: אנחנו עוברים לסעיף 7, להסתייגות של חברי הכנסת ברכה, מח'ול, גוז'נסקי, אלסאנע ואחרים.

דוד טל: מי בעד? מי נגד?

דוד טל: אפשר להצביע.

דוד טל: הצבעה מס' 67 בעד ההסתייגות – 13 נגד – 55 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 7 לא נתקבלה.

דוד טל: אם כן, 13 בעד, 55 מתנגדים, נמנע אחד.

דוד טל: אשר על כן, ההסתייגות לא נתקבלה.

דוד טל: אנחנו מצביעים על סעיף 7 כהצעת הוועדה.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: אפשר להצביע בהרמת ידיים.

דוד טל: סעיף 7, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דוד טל: אם כן, סעיף 7 התקבל כהצעת הוועדה.

דוד טל: אנחנו עוברים לסעיף 8.

דוד טל: חבר הכנסת גנדי ריגר, אתה מסיר?

דוד טל: מסיר.

דוד טל: גם קבוצת ברכה מורידה את ההסתייגות.

דוד טל: לסעיף 9, חבר הכנסת גנדי ריגר, אתה מסיר?

דוד טל: מסיר.

דוד טל: לסעיף 10 ו-11 אין הסתייגויות.

דוד טל: אשר על כן, נצביע עד סעיף 11, לרבות סעיף 11, כהצעת הוועדה.

דוד טל: אפשר להרים ידיים.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: סעיפים 11-8 נתקבלו.

דוד טל: אשר על כן, אני קובע שהסעיפים מ-8 עד 11 התקבלו כהצעת הוועדה.

דוד טל: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

מרדכי משעני: בקריאה שלישית הצבעה אלקטרונית.

דוד טל: ביקשו הצבעה אלקטרונית בקריאה שלישית.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: אפשר להצביע.

דוד טל: הצבעה מס' 68 בעד החוק – 63 נגד – 8 נמנעים – 1 חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 10), התשס"ב–2002, נתקבל.

דוד טל: אם כן, חוק לתיקון פקודת הרוקחים התקבל ברוב של 63 בעד, שמונה מתנגדים, ונמנע אחד.

דוד טל: אני קובע שהחוק התקבל בקריאה שלישית.

דוד טל: תודה רבה, רבותי.

דוד טל: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

דוד טל: אנחנו עוברים להצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 46), התשס"ב–2002.

דוד טל: אנחנו עוברים להסתייגות לשם החוק.

דוד טל: חבר הכנסת משעני, להצביע?

דוד טל: אם כן, אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חבר הכנסת משעני, ברכה ואחרים לשם החוק.

דוד טל: מי בעד ההסתייגות?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: אפשר להצביע.

דוד טל: הצבעה מס' 69 בעד ההסתייגות – 14 נגד – 48 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת ד' לוי, קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה וחברי הכנסת מ' סולודקין וג' ריגר לשם החוק לא נתקבלה.

דוד טל: אם כן, 14 בעד, 48 מתנגדים ונמנע אחד.

דוד טל: אשר על כן אני קובע שההסתייגות לא התקבלה.

דוד טל: למען השקיפות אני מציין שהאוצר נתן התחייבות שבתום 13 שבועות יעמוד אותו אדם שקיבל דמי פגיעה בפני ועדה רפואית.

דוד טל: זו התחייבות של האוצר.

דוד טל: השר מאשר את זה וזה נכון.

דוד טל: רבותי, אנחנו עוברים להסתייגות של שר האוצר לסעיף 1.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: אפשר להצביע.

דוד טל: הצבעה מס' 70 בעד ההסתייגות – 51 נגד – 18 נמנעים – 1 ההסתייגות של שר האוצר לסעיף 1 נתקבלה.

דוד טל: אם כן, בעד – 51, 18 מתנגדים, נמנע אחד.

דוד טל: אשר על כן אני קובע שהסתייגותו של שר האוצר התקבלה.

דוד טל: אנחנו עוברים להסתייגות של האוצר לסעיף 2.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: אפשר להצביע.

דוד טל: הצבעה מס' 71

דוד טל: רבותי, עצרנו את ההצבעה כי לא הצבענו על הסעיף.

דוד טל: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 1 עם ההסתייגות שהתקבלה.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: הצבעה מס' 72 בעד סעיף 1 – 50 נגד – 16 נמנעים – 1 סעיף 1, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

דוד טל: אם כן, בעד – 50, נגד – 16, נמנע אחד.

דוד טל: אשר על כן אני קובע שסעיף 1 התקבל עם ההסתייגות של שר האוצר.

דוד טל: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה ידנית על ההסתייגות של שר האוצר לסעיף 2.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: ההסתייגות של שר האוצר לסעיף 2 נתקבלה.

דוד טל: אני מאשר שהתקבלה הסתייגות שר האוצר לסעיף 2.

דוד טל: אנחנו מצביעים על סעיף 2 עם ההסתייגות שהתקבלה.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: סעיף 2, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

דוד טל: אני קובע שסעיף 2 התקבל עם ההסתייגות של שר האוצר.

דוד טל: אנחנו עוברים להסתייגות של שר האוצר לסעיף 3.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: ההסתייגות של שר האוצר לסעיף 3 נתקבלה.

דוד טל: ההסתייגות התקבלה.

דוד טל: קבוצת לוי, מורידים?

דוד טל: – לא מורידים.

דוד טל: נצביע על ההסתייגות של קבוצת לוי לסעיף 3.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת ד' לוי וקבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 3

דוד טל: ההסתייגות לא מתקבלת.

דוד טל: אם כן, אנחנו מצביעים על סעיף 3 עם ההסתייגות של שר האוצר שהתקבלה.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: סעיף 3, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

דוד טל: אם כן, סעיף 3 התקבל עם ההסתייגות של שר האוצר.

דוד טל: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית בקריאה שלישית.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: הצבעה מס' 73 בעד החוק – 49 נגד – 15 נמנעים – 2 חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 46), התשס"ב–2002, נתקבל.

דוד טל: אם כן, בעד – 49, 15 מתנגדים, שני נמנעים.

דוד טל: אשר על כן אני קובע, שחוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 46), התשס"ב–2002, התקבל.

דוד טל: תודה רבה, רבותי.

דוד טל: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם בורג: חברי הכנסת וחברותיה, אנחנו עוברים לדיון בהסתייגויות לתקציב המדינה לשנת הכספים 2002.

אברהם בורג: לפני שמתחילים – יש מישהו שרוצה להסיר את כל הסתייגויותיו?

שאול יהלום: אנחנו מסירים את ההסתייגויות.

אברהם בורג: כל הסתייגויות המפד"ל היחידות והקולקטיביות.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: אני ארשום את הדברים.

אברהם בורג: מפד"ל הסירו, ש"ס הסירו, שינוי.

אברהם בורג: עמיר פרץ, הסרתם?

עמיר פרץ: כן.

אברהם בורג: ישראל בעלייה הסירה את הסתייגויותיה?

תמר גוז'נסקי: אנחנו נודיע.

אברהם בורג: בסדר גמור.

אבשלום וילן: כבוד היושב-ראש, אנחנו מסירים את ההסתייגויות, זולת סעיפים שנבקש עליהם הצבעה.

אברהם בורג: בסדר גמור.

אברהם בורג: חברי הכנסת, אנחנו בדף מס' 1, סעיף תקציבי מס' 01 – נשיא המדינה ולשכתו.

אברהם בורג: הסתייגות ראשונה, קבוצת וילן.

אבשלום וילן: הוסרה.

אברהם בורג: הוסרה.

אברהם בורג: אברהם שוחט לא נמצא.

אברהם בורג: הסתייגות של אבשלום וילן הוסרה.

אברהם בורג: יחיאל לסרי?

יחיאל לסרי: הוסרה.

אברהם בורג: הוסרה.

אברהם בורג: חבר הכנסת מיכאל קליינר.

מיכאל קליינר: מסיר.

אברהם בורג: מסיר.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על סעיף 01, בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: קודם כול הצבעה אלקטרונית כדי להתאפס.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 74 בעד סעיף 01 – 43 נגד – 14 נמנעים – אין סעיף 01 – נשיא המדינה ולשכתו, נתקבל.

אברהם בורג: 43 בעד, 14 נגד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: סעיף 01 נתקבל.

אברהם בורג: חברי הכנסת, שימו לב, מצביעים לפי לוח התיקונים גם כן.

אברהם בורג: אנחנו עוברים לעמוד 2, סעיף 2.

אברהם בורג: קבוצת מוחמד ברכה?

מוחמד ברכה: להסיר.

אברהם בורג: להסיר.

אברהם בורג: חבר הכנסת שוחט איננו.

אברהם בורג: יחיאל לסרי?

יחיאל לסרי: מסיר.

אברהם בורג: מיכאל קליינר?

מיכאל קליינר: מסיר.

אברהם בורג: מסיר.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על סעיף 2 לפי לוח תיקונים, בהרמת יד.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 02 – הכנסת, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 02 התקבל.

אברהם בורג: סעיף 03.

אברהם בורג: חבר הכנסת וילן?

אבשלום וילן: מסיר.

אברהם בורג: הסיר.

אברהם בורג: חבר הכנסת פינס?

אופיר פינס-פז: הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: הצבעה אלקטרונית על הסתייגות חברי הכנסת אופיר פינס-פז, איתן כבל, יוסי כץ, סופה לנדבר, קולט אביטל, אפי אושעיה, אברהם בייגה שוחט וחיים רמון – קבוצת פינס.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 75 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 37 נמנעים – 2 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' פינס-פז לסעיף 03 – חברי ממשלה, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 37 נגד, 15 בעד, שני נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: חבר הכנסת קליינר?

מיכאל קליינר: מסיר.

אברהם בורג: מסיר.

אברהם בורג: אנחנו מצביעים על סעיף 03, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 03 – חברי ממשלה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 03 נתקבל.

אברהם בורג: אנחנו עוברים לסעיף 04.

אברהם בורג: קבוצת וילן?

אבשלום וילן: מסירים.

אברהם בורג: הסרנו.

אברהם בורג: קבוצת פינס?

אופיר פינס-פז: הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: להצביע אלקטרונית, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 76 בעד ההסתייגות – 16 נגד – 39 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' פינס-פז לסעיף 04 – משרד ראש הממשלה, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 39 נגד, 16 בעד, נמנע אחד.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אליעזר כהן מסיר?

אליעזר כהן: מסיר.

אברהם בורג: בני אלון?

אברהם בורג: קבוצת האיחוד הלאומי?

בנימין אלון: מסירים.

אברהם בורג: גנדי ריגר?

גנדי ריגר: מסיר.

אברהם בורג: מיכאל נודלמן?

מיכאל נודלמן: מסיר.

אברהם בורג: מיכאל קליינר?

מיכאל קליינר: מסיר.

אברהם בורג: מרינה סולודקין?

מרינה סולודקין: מסירה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על סעיף 04 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד – ירים את היד.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 04 – משרד ראש הממשלה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 04, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: אנחנו עוברים לסעיף 05.

אברהם בורג: חבר הכנסת וילן?

אבשלום וילן: מסיר.

אברהם בורג: קבוצת ברכה?

תמר גוז'נסקי: מסירים.

אברהם בורג: אברהם שוחט איננו.

אברהם בורג: חבר הכנסת קליינר?

מיכאל קליינר: מסיר.

אברהם בורג: אם כן, אנחנו נצביע על סעיף 05, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 05 – משרד האוצר, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 05 נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 06 – חבר הכנסת וילן?

אבשלום וילן: מסיר.

אברהם בורג: סיעת גשר?

מרדכי משעני: מסירים.

אברהם בורג: קבוצת ברכה?

תמר גוז'נסקי: מסירים.

אברהם בורג: עמיר פרץ הסיר את כל הסתייגויותיו.

אברהם בורג: חבר הכנסת שוחט איננו.

אברהם בורג: חבר הכנסת קליינר?

מיכאל קליינר: מסיר.

אברהם בורג: עמיר פרץ כנ"ל.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על סעיף 06, בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 06 – משרד הפנים, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 06 נתקבל בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: נעבור לסעיף 07.

אברהם בורג: חבר הכנסת וילן?

אבשלום וילן: מסיר.

אברהם בורג: חבר הכנסת אופיר פינס?

אופיר פינס-פז: הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: הצבעה, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 77 בעד ההסתייגות – 14 נגד – 40 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' פינס-פז לסעיף 07 – משרד לביטחון פנים, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 40 נגד, 14 בעד, נמנע אחד.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: סיעת גשר?

מרדכי משעני: מסירים.

אברהם בורג: בני אלון?

אברהם בורג: איחוד לאומי?

בנימין אלון: מסירים.

אברהם בורג: חבר הכנסת שוחט איננו.

אברהם בורג: חבר הכנסת אורי אריאל, מסיר?

אורי אריאל: מסיר.

אברהם בורג: חבר הכנסת קליינר?

מיכאל קליינר: מסיר.

אברהם בורג: רבותי.

אברהם בורג: סעיף 07, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 07 – משרד לביטחון פנים, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 07 נתקבל, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 08.

אברהם בורג: חבר הכנסת וילן?

אבשלום וילן: מסיר.

אברהם בורג: חבר הכנסת פינס?

אופיר פינס-פז: הצבעה בהרמת יד.

אברהם בורג: מי בעד ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אופיר פינס-פז?

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' פינס-פז

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: סיעת גשר הסירה.

אברהם בורג: קבוצת ברכה הסירה.

אברהם בורג: קבוצת אליעזר כהן הסירה.

אברהם בורג: קבוצת בני אלון הסירה.

אברהם בורג: קבוצת עמיר פרץ הסירה.

אברהם בורג: אברהם שוחט איננו.

אברהם בורג: חבר הכנסת נודלמן הסיר.

אברהם בורג: חבר הכנסת קליינר הסיר.

אברהם בורג: מרינה סולודקין הסירה.

אברהם בורג: הצבעה על סעיף 08, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 08 – משרד המשפטים, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 08 נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 09 – חבר הכנסת וילן הסיר.

אברהם בורג: חבר הכנסת פינס?

אופיר פינס-פז: הצבעה בהרמת יד.

אברהם בורג: מי בעד ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אופיר פינס?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' פינס-פז לסעיף 09 – משרד החוץ, לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות של סיעת גשר הוסרה.

אברהם בורג: חבר הכנסת שוחט איננו.

אברהם בורג: חבר הכנסת אליעזר זנדברג איננו.

אברהם בורג: חבר הכנסת קליינר?

מיכאל קליינר: להצביע.

אברהם בורג: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל קליינר?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: ההסתייגות של חבר הכנסת מ' קליינר לסעיף 09 – משרד החוץ, לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על סעיף 09, בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 09 – משרד החוץ, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 09 נתקבל בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: אנחנו עוברים לסעיף 12, עמוד 18.

אברהם בורג: קבוצת חבר הכנסת בני אלון הסירה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אורי אריאל?

אורי אריאל: מסיר.

אברהם בורג: מיכאל קליינר?

מיכאל קליינר: מסיר.

אברהם בורג: מי בעד סעיף 12, כהצעת הוועדה?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 12 – גמלאות ופיצויים, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 12 נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 13.

אברהם בורג: חבר הכנסת קליינר?

מיכאל קליינר: מסיר.

אברהם בורג: מי בעד סעיף 13, כהצעת הוועדה?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 13 – הוצאות שונות, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 13 אושר.

אברהם בורג: סעיף 14.

אברהם בורג: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת קליינר?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: ההסתייגות של חבר הכנסת מ' קליינר לסעיף 14 – בחירות ומימון מפלגות, לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: נצביע על סעיף 14, כהצעת הוועדה, בקריאה שנייה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 14 – בחירות ומימון מפלגות, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 14, כהצעת הוועדה, נתקבל בקריאה שנייה.

אברהם בורג: סעיף 18 – רשויות מקומיות.

אברהם בורג: חבר הכנסת וילן?

אבשלום וילן: מסיר.

אברהם בורג: הוסר.

אברהם בורג: חבר הכנסת פינס?

אופיר פינס-פז: מסיר.

אברהם בורג: סיעת גשר?

מרדכי משעני: מסירים.

אברהם בורג: חבר הכנסת מוחמד ברכה?

תמר גוז'נסקי: הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: הצבעה על ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 18.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 78 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 42 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 18 – רשויות מקומיות, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 42 נגד, 15 בעד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אליעזר כהן, מסיר?

אליעזר כהן: מסיר.

אברהם בורג: חבר הכנסת אמנון כהן?

אמנון כהן: מסיר.

אברהם בורג: בני אלון מסיר.

אברהם בורג: עמיר פרץ הסיר.

אברהם בורג: גנדי ריגר?

גנדי ריגר: מסיר.

אברהם בורג: חבר הכנסת קליינר?

מיכאל קליינר: להצביע על סעיפים 3 ו-4.

אברהם בורג: צריך להצביע על כל החבילה.

אברהם בורג: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת קליינר לסעיף 18?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: ההסתייגות של חבר הכנסת מ' קליינר לסעיף 18 – רשויות מקומיות, לא נתקבלה.

אברהם בורג: לדעתי לא שכנעת את המליאה.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: חברת הכנסת מרינה סולודקין?

מרינה סולודקין: מסירה.

אברהם בורג: אנחנו מצביעים על סעיף 18, בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 18 – רשויות מקומיות, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 18 נתקבל.

ראובן ריבלין: – – –

אבשלום וילן: אישית, אישית.

אברהם בורג: לא קיבלתי חתימות, מצטער.

זאב בוים: – – –

אברהם בורג: יש חתימות להצבעה אישית?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של קבוצת פינס, נכון?

אברהם בורג: בבקשה, אדוני המזכיר.

זאב בוים: אדוני, קבוצת פינס כוללת את וילן?

אברהם בורג: לא, לא.

זאב בוים: אז היתה דרישה של וילן.

אברהם בורג: כל אחד יכול לבקש.

אברהם בורג: כבוד השר מפריע להצביע.

אברהם בורג: כבוד השר, מצביעים והולכים.

אברהם בורג: בבקשה.

א' האן: קולט אביטל – בעד

אברהם בורג: רק רגע.

אברהם בורג: כבוד השר, אי-אפשר להצביע כך.

אברהם בורג: רובי ריבלין, גם אתה.

אברהם בורג: מה שאתם רוצים – מחוץ לאולם בהצבעה שמית.

אברהם בורג: תודה.

א' האן: יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח

אברהם בורג: לא, לעצור את ההצבעה.

אברהם בורג: כבוד שר האוצר, שר האוצר, השר רובי ריבלין, אני לא אצביע כך.

אברהם בורג: אני אכריז עכשיו על הפסקה של חצי שעה.

אברהם בורג: שר האוצר, אני אכריז עכשיו על הפסקה.

אברהם בורג: את הכול בחוץ, לא להפריע להצבעה.

אברהם בורג: רובי ריבלין, אתה רוצה עכשיו שעה הפסקה?

אברהם בורג: שעה וחצי הפסקה?

אברהם בורג: שר האוצר, חברי הכנסת, אני הולך להודיע על הפסקה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: לא לעשות את זה באולם, כבוד השר.

א' האן: אני מתחיל מחדש כדי שכולם ישמעו.

א' האן: קולט אביטל – נגד יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – אינו נוכח אפי אושעיה –

אברהם בורג: שירי, אי-אפשר להצביע כך.

ויצמן שירי: – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת ויצמן שירי, אתה מפריע למזכיר, מעבר לזה שאתה מפריע לחברי הכנסת.

אברהם בורג: חבר הכנסת שירי, זה מפריע.

אברהם בורג: קשה מאוד לנהל כך את ההצבעות.

אברהם בורג: בבקשה, המזכיר.

א' האן: אפי אושעיה – אינו נוכח דוד אזולאי – נגד דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – נגד בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע –

אברהם בורג: תעצור את ההצבעה, בבקשה.

אברהם בורג: אני מבקש, פינס, פרס, שלום, שירי.

אברהם בורג: השר פרס, לא באולם.

אברהם בורג: השר פרס, זה מפריע להצבעה.

אברהם בורג: השר שלום, כמה פעמים אני יכול לבקש?

אברהם בורג: המזכיר יושב כאן, הם עשו כאן אלפי הצבעות, ולא יכולים לראות מי מצביע.

אברהם בורג: בבקשה, קצת התחשבות.

אברהם בורג: שירי, אם אתם ממשיכים, אני מכריז עכשיו על שעה וחצי הפסקה.

אברהם בורג: או שתיתנו להצביע או שתעשו את זה בחוץ.

אברהם בורג: מספיק.

אברהם בורג: בבקשה.

א' האן: טלב אלסאנע – אינו נוכח אורי יהודה אריאל – נגד משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – אינו נוכח אברהם בורג –

אברהם בורג: לא משתתף.

א' האן: אברהם בורג – אינו משתתף בהצבעה יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – אינה נוכחת בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח שלמה בן-עמי – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – נגד שלמה בניזרי – נגד רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – אינו נוכח יצחק גאגולה – אינו נוכח חוסניה ג'בארה – בעד תמר גוז'נסקי – בעד אילן גילאון – בעד

אברהם בורג: אופיר פינס, אתה מפריע להצבעה.

אברהם בורג: עוד לא היית כאן כל היום.

אופיר פינס-פז: – – –

אברהם בורג: אתה אף פעם לא נמצא כשצריך אותך.

אופיר פינס-פז: – – –

קריאות: – – –

א' האן: זהבה גלאון – בעד אריה גמליאל – נגד משה גפני – נגד עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד נסים דהן – אינו נוכח יעל דיין – אינה נוכחת חיים דרוקמן – אינו נוכח אברהם הירשזון – נגד שמואל הלפרט – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח צבי הנדל – אינו נוכח אבשלום וילן – בעד יצחק וקנין – אינו נוכח נסים זאב – נגד אליעזר זנדברג – בעד עופר חוגי – נגד נעמי חזן – בעד תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד דוד טל – נגד סאלח טריף – אינו נוכח שאול יהלום – נגד אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – נגד איתן כבל – אינו נוכח אליעזר כהן – נגד אמנון כהן – נגד רן כהן – בעד יצחק כהן – אינו נוכח רענן כהן – נגד מוחמד כנעאן – בעד חיים כץ – אינו נוכח יוסי כץ – נגד ישראל כץ – אינו נוכח ציפי לבני – נגד לימור לבנת – נגד דוד לוי – בעד מקסים לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד נחום לנגנטל – אינו נוכח עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יחיאל לסרי – נגד יוסף לפיד – אינו נוכח ענת מאור – בעד דוד מגן – נגד עסאם מח'ול – בעד האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – נגד מיכאל מלכיאור – נגד נואף מסאלחה – בעד יהושע מצא – אינו נוכח דן מרידור – אינו נוכח מרדכי משעני – בעד יהודית נאות – אינה נוכחת משולם נהרי – נגד מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – נגד יצחק סבן – נגד אליהו סויסה – אינו נוכח מרינה סולודקין – נגד אפרים סנה – אינו נוכח גדעון עזרא – אינו נוכח אברהם פורז – בעד אופיר פינס-פז – בעד מאיר פרוש – נגד יוסף פריצקי – אינו נוכח שמעון פרס – נגד יאיר פרץ – נגד עמיר פרץ – אינו נוכח אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – נגד איוב קרא – נגד דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – אינו נוכח נחמה רונן – בעד מוסי רז – בעד ראובן ריבלין – נגד גנדי ריגר – אינו נוכח חיים רמון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – נגד מאיר שטרית – נגד יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – נגד סילבן שלום – נגד שלום שמחון – אינו נוכח אריאל שרון – אינו נוכח יוסי שריד – אינו נוכח נתן שרנסקי – אינו נוכח

אפי אושעיה: – – –

א' האן: אני אשאל.

א' האן: האם יש כאלה שנמצאים כרגע באולם ולא הצביעו?

קריאות: כן.

א' האן: אפי אושעיה – נגד טלב אלסאנע – בעד יצחק כהן – נגד ויקטור בריילובסקי – בעד נעמי בלומנטל – נגד גדעון עזרא – נגד

אברהם בורג: 49 נגד, 22 בעד.

אברהם בורג: ההסתייגות נדחתה.

אברהם בורג: סיעת גשר מסירה את ההסתייגות.

אברהם בורג: קבוצת מוחמד ברכה?

תמר גוז'נסקי: מסירה.

אברהם בורג: אליעזר כהן?

אליעזר כהן: מסיר.

אברהם בורג: בני אלון מסיר.

אברהם בורג: עמיר פרץ מסיר.

אברהם בורג: שוחט איננו.

אברהם בורג: אורי אריאל לא נמצא.

אברהם בורג: גנדי ריגר הסיר.

אברהם בורג: מיכאל קליינר מסיר.

אברהם בורג: מרינה סולודקין הסירה.

אברהם בורג: עופר חוגי מסיר.

אברהם בורג: אם כן, נצביע בקריאה שנייה על סעיף 19, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 19 – משרד המדע, התרבות והספורט, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 19 נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 20.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת וילן.

אברהם בורג: אנו מצביעים.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' וילן לסעיף 20 – משרד החינוך, לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: חבר הכנסת פינס מסיר את ההסתייגות.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת פריצקי הוסרה.

אברהם בורג: אנו ממשיכים בעמוד 26, הסתייגות לקבוצת גשר.

דוד לוי: אני מבקש להצביע.

אברהם בורג: אנו מצביעים על ההסתייגות של קבוצת גשר.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת ברכה לסעיף 20.

תמר גוז'נסקי: הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: הצבעה אלקטרונית, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 79 בעד ההסתייגות – 1 נגד – 38 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 20 – משרד החינוך, לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת ברכה לא נתקבלה.

אברהם בורג: קבוצת אליעזר כהן הסירה את ההסתייגות.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אנו עוברים לעמוד 28.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת אמנון כהן – מסירים את ההסתייגות.

אברהם בורג: קבוצת בני אלון – מסירים.

אברהם בורג: עמיר פרץ הסיר.

אברהם בורג: שוחט איננו.

אברהם בורג: זנדברג איננו.

אברהם בורג: גנדי ריגר מסיר.

אברהם בורג: יחיאל לסרי מסיר.

אברהם בורג: מיכאל נודלמן הסיר.

אברהם בורג: מיכאל קליינר מסיר.

אברהם בורג: מרינה סולודקין מסירה.

אברהם בורג: שמואל הלפרט מסיר.

אברהם בורג: נצביע על סעיף 20 בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אבשלום וילן: הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: נצביע אלקטרונית.

אברהם בורג: הצבעה מס' 80 בעד סעיף 20, כהצעת הוועדה – 43 נגד – 11 נמנעים – אין סעיף 20 – משרד החינוך, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: 43 בעד, 11 נגד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: סעיף 20 נתקבל בקריאה שנייה.

אברהם בורג: אנחנו בעמוד 30, סעיף 21.

אברהם בורג: קבוצת פינס – מסירים את ההסתייגות.

אברהם בורג: סיעת גשר – מסירים.

אברהם בורג: קבוצת מוחמד ברכה?

תמר גוז'נסקי: מבקשים הצבעה.

אברהם בורג: אנו מצביעים על ההסתייגות של קבוצת ברכה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 21 – השכלה גבוהה, לא

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: אליעזר כהן הסיר.

אברהם בורג: בני אלון הסיר.

אברהם בורג: עמיר פרץ הסיר.

אברהם בורג: אורי אריאל הסיר.

אברהם בורג: זנדברג איננו.

אברהם בורג: גנדי ריגר הסיר.

אברהם בורג: מיכאל קליינר הסיר.

אברהם בורג: אנו מצביעים על סעיף 21 בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 21 – השכלה גבוהה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 21 נתקבל.

אברהם בורג: אנו עוברים לעמוד 31, סעיף 22.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת וילן.

אבשלום וילן: להצביע אלקטרונית.

אברהם בורג: נצביע אלקטרונית.

אברהם בורג: הצבעה מס' 81 בעד ההסתייגות – 9 נגד – 44 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' וילן לסעיף 22 – משרד לענייני דתות, לא נתקבלה.

אברהם בורג: רבותי, חדשות טובות, עברנו כבר שליש הדרך.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת פינס.

אברהם בורג: נצביע אלקטרונית.

אברהם בורג: הצבעה מס' 82 בעד ההסתייגות – 10 נגד – 43 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' פינס-פז לסעיף 22 – משרד לענייני דתות, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 43 נגד, עשרה בעד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: קבוצת פריצקי הסירה.

אברהם בורג: אליעזר כהן הסיר.

אברהם בורג: אמנון כהן הסיר.

אברהם בורג: בני אלון הסיר.

אברהם בורג: אברהם שוחט הסיר.

אברהם בורג: גנדי ריגר הסיר.

אברהם בורג: מיכאל קליינר הסיר.

אברהם בורג: מרינה סולודקין הסירה.

אברהם בורג: צבי הנדל לא נמצא.

אברהם בורג: שמואל הלפרט מסיר.

אברהם בורג: נצביע על סעיף 22 בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 22 – משרד לענייני דתות, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 22 נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 23.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת וילן.

אברהם בורג: אנו מצביעים.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' וילן לסעיף 23 – משרד העבודה

אברהם בורג: פינס הסיר.

אברהם בורג: סיעת גשר מסירה.

אברהם בורג: קבוצת ברכה?

תמר גוז'נסקי: הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: הצבעה אלקטרונית על ההסתייגות של קבוצת ברכה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 83 בעד ההסתייגות – 10 נגד – 41 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 23 – משרד העבודה והרווחה, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 41 נגד, עשרה בעד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: אורי אריאל הסיר.

אברהם בורג: אליעזר כהן הסיר.

אברהם בורג: בני אלון הסיר.

אברהם בורג: עמיר פרץ הסיר.

אברהם בורג: אורי אריאל שוב הסיר.

אברהם בורג: גנדי ריגר הסיר.

אברהם בורג: יחיאל לסרי הסיר.

אברהם בורג: מיכאל קליינר מסיר.

אברהם בורג: מרינה סולודקין הסירה.

אברהם בורג: נצביע על סעיף 23 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 23 – משרד העבודה והרווחה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 23 נתקבל.

אברהם בורג: אנו עוברים לעמוד 38, סעיף 24.

אברהם בורג: הסתייגות לסיעת גשר.

אברהם בורג: נצביע עליה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר לסעיף 24 – משרד הבריאות, לא נתקבלה.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת מוחמד ברכה.

אברהם בורג: אנו מצביעים.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 24 – משרד הבריאות,

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: אורי אריאל הסיר.

אברהם בורג: אליעזר כהן הסיר.

אברהם בורג: אמנון כהן הסיר.

אברהם בורג: בני אלון הסיר.

אברהם בורג: עמיר פרץ הסיר.

אברהם בורג: שוחט הסיר.

אברהם בורג: גנדי ריגר הסיר.

אברהם בורג: מיכאל קליינר הסיר.

אברהם בורג: מרינה סולודקין הסירה.

אברהם בורג: מי בעד סעיף 24 כהצעת הוועדה?

אברהם בורג: סעיף 24 – משרד הבריאות, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 24 נתקבל.

אברהם בורג: אנו בסעיף 25.

אברהם בורג: מיכאל קליינר מסיר.

אברהם בורג: מרינה סולודקין מסירה.

אברהם בורג: אנו מצביעים על סעיף 25 בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 25 – תגמולים לנכים, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 25 נתקבל.

אברהם בורג: אנו בסעיף 26.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת וילן.

אברהם בורג: חבר הכנסת וילן מסיר.

אברהם בורג: פינס מסיר.

אברהם בורג: גשר מסירה.

אברהם בורג: בני אלון הסיר.

אברהם בורג: עמיר פרץ הסיר.

אברהם בורג: אורי אריאל הסיר.

אברהם בורג: מיכאל קליינר הסיר.

אברהם בורג: נצביע על סעיף 26 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 26 – המשרד לאיכות הסביבה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 26 נתקבל בקריאה שנייה.

אברהם בורג: אנו בסעיף 27.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת וילן.

אברהם בורג: נצביע עליה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' וילן לסעיף 27 – ביטוח לאומי,

אברהם בורג: פינס מסיר.

אברהם בורג: הסתייגות לסיעת גשר.

אברהם בורג: נצביע עליה.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: אליעזר כהן הסיר.

אברהם בורג: בני אלון הסיר, עמיר פרץ הסיר.

אברהם בורג: אורי אריאל הסיר.

אברהם בורג: גנדי ריגר הסיר.

אברהם בורג: מיכאל קליינר הסיר.

אברהם בורג: הסתייגות לחבר הכנסת גפני.

אברהם בורג: נצביע עליה.

משה גפני: אלקטרונית.

אברהם בורג: נצביע אלקטרונית על ההסתייגות של חבר הכנסת גפני.

אברהם בורג: הצבעה מס' 84 בעד ההסתייגות – 5 נגד – 44 נמנעים – 2 ההסתייגות של חבר הכנסת מ' גפני לסעיף 27 – ביטוח לאומי, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 44 נגד, חמישה בעד, שניים נמנעים.

אברהם בורג: לא שכנעת את המליאה, חבר הכנסת גפני.

אברהם בורג: נצביע בקריאה שנייה על סעיף 27 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 27 – ביטוח לאומי, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 27 אושר בקריאה שנייה.

אברהם בורג: אנו בסעיף 28.

אברהם בורג: פינס מסיר, גשר מסירה, ברכה מסיר, בני אלון מסיר.

אברהם בורג: שוחט איננו.

אברהם בורג: אורי אריאל מסיר.

אברהם בורג: לסרי הסיר.

אברהם בורג: קליינר הסיר.

אברהם בורג: מי בעד סעיף 28?

אברהם בורג: סעיף 28 – אחזקת כבישים, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 28 אושר בקריאה שנייה.

אברהם בורג: אנו בסעיף 29.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת פינס.

אופיר פינס-פז: הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: נצביע אלקטרונית.

אברהם בורג: הצבעה מס' 85 בעד ההסתייגות – 12 נגד – 38 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' פינס-פז לסעיף 29 – משרד הבינוי והשיכון, לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: פריצקי מסיר.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת גשר.

אברהם בורג: נא להצביע.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר לסעיף 29 – משרד הבינוי והשיכון, לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: אליעזר כהן הסיר.

אברהם בורג: בני אלון הסיר.

אברהם בורג: גנדי ריגר הסיר.

אברהם בורג: מיכאל קליינר הסיר.

אברהם בורג: מי בעד סעיף 29 בקריאה שנייה?

אברהם בורג: סעיף 29 – משרד הבינוי והשיכון, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 29 אושר.

אברהם בורג: אנו בסעיף 30.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת וילן.

אברהם בורג: מסיר.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת פינס.

אופיר פינס-פז: הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 86 בעד ההסתייגות – 11 נגד – 41 נמנעים – 2 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' פינס-פז לסעיף 30 – המשרד לקליטת העלייה, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 14 נגד, 11 בעד, שני נמנעים.

אברהם בורג: חל שיפור מאז הפעם הקודמת, אבל זה עדיין לא זה.

אברהם בורג: ההסתייגות לא אושרה.

אברהם בורג: הסתייגות לקבוצת גשר.

אברהם בורג: אנו מצביעים.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר לסעיף 30 – המשרד לקליטת העלייה, לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: אליעזר כהן הסיר.

אברהם בורג: אמנון כהן הסיר.

אברהם בורג: בני אלון הסיר.

אברהם בורג: עמיר פרץ הסיר.

אברהם בורג: מיכאל נודלמן הסיר.

אברהם בורג: גנדי ריגר הסיר.

אברהם בורג: יחיאל לסרי הסיר.

אברהם בורג: מיכאל נודלמן הסיר.

אברהם בורג: מיכאל קליינר הסיר.

אברהם בורג: מרינה סולודקין הסירה.

אברהם בורג: צבי הנדל הסיר.

אברהם בורג: רבותי, גם עברנו את חצי הדרך וגם נצביע בקריאה שנייה על סעיף 30.

אברהם בורג: סעיף 30 – המשרד לקליטת העלייה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 30 אושר.

אברהם בורג: נעבור לסעיף 31.

אברהם בורג: חבר הכנסת קליינר מסיר את הסתייגותו לסעיף 31?

מיכאל קליינר: כן.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת וילן, האם אתה מסיר את הסתייגותך לסעיף 32?

אבשלום וילן: כן.

אברהם בורג: חבר הכנסת קליינר מסיר את הסתייגותו לסעיף 32.

אברהם בורג: חברת הכנסת סולודקין מסירה הסתייגותה לסעיף 32.

אברהם בורג: אם כן, אנחנו נצביע על סעיפים 32-31, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: סעיף 31 – הוצאות משק הדלק, וסעיף 32 – תמיכות במחירי מצרכי יסוד

אברהם בורג: סעיפים 32-31 אושרו.

אברהם בורג: נעבור לסעיף 33.

אברהם בורג: לחבר הכנסת וילן יש הסתייגות לסעיף זה.

אברהם בורג: חבר הכנסת וילן, מה הסיכום?

אבשלום וילן: אני מבקש הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: נעבור להצבעה אלקטרונית על ההסתייגות של חבר הכנסת וילן לסעיף 33, בעמוד 50.

אברהם בורג: הצבעה מס' 87 בעד ההסתייגות – 11 נגד – 40 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' וילן לסעיף 33 – משרד החקלאות, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 40 נגד, 11 בעד, נמנע אחד.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: חבר הכנסת קליינר מסיר את הסתייגותו לסעיף 33.

אברהם בורג: חבר הכנסת פינס, האם אתה מסיר את הסתייגותך לסעיף 34?

אופיר פינס-פז: כן.

אברהם בורג: חבר הכנסת וילן, האם אתה מסיר את הסתייגותך לסעיף 35?

אבשלום וילן: כן.

אברהם בורג: נצביע על סעיפים 33, 34 ו-35 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 33 – משרד החקלאות, סעיף 34 – משרד התשתיות הלאומיות, וסעיף 35 –

אברהם בורג: סעיפים 35-33 אושרו בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: נעבור עתה לעמוד 53.

אברהם בורג: יש הסתייגות של סיעת גשר לסעיף 36.

מרדכי משעני: אני מבקש לערוך הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: בבקשה, ניתן להצביע בהצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: הצבעה מס' 88 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 40 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר לסעיף 36 – משרד התעשייה והמסחר, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 40 נגד הצעת גשר, 15 בעד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא אושרה.

אברהם בורג: חבר הכנסת שוחט איננו.

אברהם בורג: חבר הכנסת מיכאל קליינר מסיר את הסתייגותו לסעיף 36.

אברהם בורג: נצביע על סעיף 36 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 36 – משרד התעשייה והמסחר, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 36 אושר כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: נעבור לעמוד 54, לסעיף 37.

אברהם בורג: חבר הכנסת פינס מסיר את ההסתייגות לסעיף זה.

אברהם בורג: חבר הכנסת פריצקי מסיר את הסתייגותו.

אברהם בורג: קבוצת סיעת גשר?

מרדכי משעני: מסירים.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה מסיר הסתייגותו לסעיף זה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אליעזר כהן מסיר הסתייגותו לסעיף זה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אמנון כהן מסיר הסתייגותו.

אברהם בורג: חבר הכנסת הירשזון מסיר הסתייגותו.

אברהם בורג: חבר הכנסת מיכאל קליינר מסיר הסתייגותו.

אברהם בורג: נצביע עתה על סעיף 37 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: סעיף 37 – משרד התיירות, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 37 אושר.

אברהם בורג: נעבור לסעיף 38.

אברהם בורג: יש הסתייגות לקבוצת וילן.

אבשלום וילן: אני מבקש לערוך הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: נעבור להצבעה אלקטרונית על ההסתייגות של קבוצת וילן לסעיף 38, עמוד 55.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 89 בעד ההסתייגות – 12 נגד – 38 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' וילן לסעיף 38 – תמיכות בענפי המשק, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 12 בעד ההסתייגות, 38 נגד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא אושרה.

אברהם בורג: קבוצת פינס מסירה את הסתייגותה לסעיף 38.

אברהם בורג: חבר הכנסת אבשלום וילן מסיר גם כן את הסתייגותו.

אברהם בורג: חבר הכנסת מיכאל קליינר מסיר אף הוא את הסתייגותו.

אברהם בורג: נצביע עתה על סעיף 38 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 38 – תמיכות בענפי המשק, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 38 אושר.

אברהם בורג: נעבור לסעיף 39.

אברהם בורג: יש הסתייגות לקבוצת וילן.

אבשלום וילן: אני מסיר את ההסתייגות.

אברהם בורג: קבוצת בני אלון מסירה את הסתייגותה לסעיף זה.

אברהם בורג: צבי הנדל איננו.

אברהם בורג: אברהם שוחט איננו.

אברהם בורג: אורי אריאל מסיר הסתייגותו.

אברהם בורג: מיכאל קליינר מסיר הסתייגותו.

אברהם בורג: צבי הנדל מסיר הסתייגותו.

אברהם בורג: נצביע על סעיף 39 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 39 – משרד התקשורת, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 39 אושר.

אברהם בורג: נעבור להצבעה על סעיף 40.

אברהם בורג: יש הסתייגות לקבוצת וילן.

אבשלום וילן: אני מסיר את ההסתייגות.

אברהם בורג: מסיר.

אברהם בורג: חבר הכנסת פינס מסיר הסתייגותו.

אברהם בורג: קבוצת גשר מסירה את ההסתייגות.

אברהם בורג: חבר הכנסת עמיר פרץ איננו.

אברהם בורג: חבר הכנסת שוחט איננו.

אברהם בורג: חבר הכנסת קליינר מסיר הסתייגותו.

אברהם בורג: נצביע על סעיפים 40 ו-41 כהצעת הוועדה, בקריאה שנייה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 40 – תחבורה, וסעיף 41 – משק המים, נתקבלו.

אברהם בורג: סעיפים 41-40 אושרו.

אברהם בורג: נעבור לסעיף 42, בעמוד 59.

אברהם בורג: קבוצת וילן מסירה את ההסתייגות.

אברהם בורג: קבוצת פינס מסירה את ההסתייגות.

אברהם בורג: קבוצת סיעת גשר מסירה את ההסתייגות?

מרדכי משעני: אני מבקש הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: נעבור להצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 90 בעד ההסתייגות – 14 נגד – 38 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר לסעיף 42 – מענקי בינוי ושיכון, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 38 נגד, 14 בעד, נמנע אחד.

אברהם בורג: לא אושרה הצעת סיעת גשר.

אברהם בורג: קבוצת מוחמד ברכה מסירה את הסתייגותה לסעיף 42.

אברהם בורג: בני אלון מסיר את הסתייגותו.

אברהם בורג: אורי אריאל מסיר את הסתייגותו.

מוחמד ברכה: אני מבקש הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: נעבור להצבעה אלקטרונית על ההסתייגות של קבוצת ברכה לסעיף 42.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 91 בעד ההסתייגות – 13 נגד – 37 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 42 – מענקי בינוי ושיכון, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 13 בעד, 37 נגד, נמנע אחד.

אברהם בורג: ההסתייגות לא אושרה.

אברהם בורג: בנימין אלון הסיר את הסתייגותו.

אברהם בורג: אורי אריאל הסיר את הסתייגותו.

אברהם בורג: גנדי ריגר מסיר את הסתייגותו.

אברהם בורג: מיכאל נודלמן מסיר את הסתייגותו.

אברהם בורג: מיכאל קליינר מסיר את הסתייגותו.

אברהם בורג: מרינה סולודקין מסירה את הסתייגותה.

אברהם בורג: חבר הכנסת מיכאל קליינר, האם אתה מסכים להסיר את הסתייגותך לסעיף 43 בנושא המרכז למיפוי ישראל?

מיכאל קליינר: כן.

אברהם בורג: אם כך, נעבור להצבעה על סעיפים 45-42 כהצעת הוועדה, בקריאה שנייה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 42 – מענקי בינוי ושיכון, סעיף 43 – המרכז למיפוי ישראל, סעיף 44 – סבסוד אשראי, וסעיף 45 – תשלום ריבית ועמלות, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: סעיפים 45-42 אושרו כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: נעבור לסעיף 46, בעמוד 64.

אברהם בורג: יש הסתייגות לקבוצת סיעת גשר.

מרדכי משעני: אני מבקש הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: בבקשה, ניתן להצביע בהצעה אלקטרונית.

אברהם בורג: הצבעה מס' 92 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 36 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר לסעיף 46 – חוק חיילים משוחררים, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 36 נגד, 15 בעד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא אושרה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אברהם שוחט איננו.

אברהם בורג: נצביע על סעיף 46 בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: סעיף 46 – חוק חיילים משוחררים, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 46 אושר.

אברהם בורג: נעבור לעמוד 65, לסעיף 47.

אברהם בורג: יש הסתייגות לקבוצת וילן.

אבשלום וילן: אני מבקש הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: נצביע בהצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 93 בעד ההסתייגות – 14 נגד – 37 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' וילן לסעיף 47 – רזרבה כללית, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 14 בעד, 37 נגד, אין נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות נדחתה.

אברהם בורג: קבוצת גשר מסירה את הסתייגותה לסעיף 47.

אברהם בורג: חבר הכנסת משה גפני, האם אתה מסיר הסתייגותך?

משה גפני: כן.

אברהם בורג: אני מודה לאדוני.

אברהם בורג: חבר הכנסת קליינר מסיר הסתייגותו לסעיף 51.

אברהם בורג: נצביע על סעיפים 47 ו-51 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 47 – רזרבה כללית, וסעיף 51 – דיור ממשלתי, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: סעיפים 47 ו-51 אושרו.

אברהם בורג: נעבור לסעיף 52.

אברהם בורג: קבוצת פינס, מסירה?

אופיר פינס-פז: אני מבקש הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: ניתן להצביע בהצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: הצבעה מס' 94 בעד ההסתייגות – 16 נגד – 40 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' פינס-פז לסעיף 52 – מבני משטרה ובתי-סוהר, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 16 בעד, 40 נגד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא התקבלה.

אברהם בורג: קבוצת יוסף פריצקי מסירה הסתייגותה.

אברהם בורג: קבוצת סיעת גשר מסירה הסתייגותה.

אברהם בורג: קבוצת אליעזר כהן מסירה הסתייגותה.

אברהם בורג: חבר הכנסת קליינר הסיר הסתייגותו.

אברהם בורג: חברי סיעת גשר, האם אתם מסירים את הסתייגותכם לסעיף 53?

מרדכי משעני: לא.

אברהם בורג: אם כך, נצביע קודם על סעיף 52.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 52 – מבני משטרה ובתי-סוהר, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 52 אושר.

אברהם בורג: הסתייגות לסיעת גשר לסעיף 53.

אברהם בורג: ניתן להצביע אלקטרונית.

אברהם בורג: עברנו שני-שלישים של הדרך.

אברהם בורג: הצבעה מס' 95 בעד ההסתייגות – 14 נגד – 41 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר לסעיף 53 – בניינים לבתי-משפט, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 41 נגד, 14 בעד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא אושרה.

אברהם בורג: מיכאל קליינר הסיר הסתייגותו לסעיף זה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על סעיף 53 ועל סעיף 54.

אברהם בורג: חבר הכנסת קליינר, האם אתה מסיר את הסתייגותך גם לסעיף 55?

מיכאל קליינר: כן.

אברהם בורג: נעבור להצבעה על סעיפים 53, 54 ו-55 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: סעיף 53 – בניינים לבתי-משפט, סעיף 54 – רשויות פיקוח, וסעיף 55 – אוצר,

אברהם בורג: סעיפים 55-53 אושרו כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: אנחנו עוברים לעמוד 71, לסעיף 56.

אברהם בורג: קבוצת פינס מסירה הסתייגותה לסעיף זה.

אברהם בורג: חבר הכנסת קליינר מסיר הסתייגותו לסעיף זה.

אברהם בורג: נצביע על סעיף 56 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 56 – נציבות שוויון זכויות, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 56 אושר כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: נעבור לדף 72, לסעיף 57.

אברהם בורג: קבוצת וילן מסירה הסתייגותה.

אברהם בורג: קבוצת פינס מסירה הסתייגותה.

אברהם בורג: קבוצת פריצקי מסירה הסתייגותה.

אברהם בורג: מה עם קבוצת סיעת גשר?

מרדכי משעני: אני מבקש הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: ניתן להצביע הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: הצבעה מס' 96 בעד ההסתייגות – 13 נגד – 41 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת סיעת גשר לסעיף 57 – רשויות מקומיות, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 13 בעד, 41 נגד, נמנע אחד, ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: האם קבוצת מוחמד ברכה מסירה הסתייגותה?

מוחמד ברכה: לא.

אברהם בורג: נעבור להצבעה אלקטרונית על ההסתייגות של קבוצת מוחמד ברכה.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 97 בעד ההסתייגות – 12 נגד – 43 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 57 – רשויות מקומיות, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 12 בעד, 43 נגד, נמנעים אין.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: חבר הכנסת עמיר פרץ הסיר הסתייגותו לסעיף 57.

אברהם בורג: חבר הכנסת קליינר מסיר הסתייגותו.

אברהם בורג: נעבור להצבעה על סעיפים 57 ו-58 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 57 – רשויות מקומיות, וסעיף 58 – בתי-חולים ממשלתיים, כהצעת

אברהם בורג: סעיפים 57 ו-58, כהצעת הוועדה, אושרו.

אברהם בורג: נעבור לסעיף 60 בעמוד 74.

אברהם בורג: יש הסתייגות לקבוצת מוחמד ברכה.

קריאה: מבקשים הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: נעבור להצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 98 בעד ההסתייגות – 12 נגד – 44 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 60 – חינוך, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 44 נגד, 12 בעד, נמנע אחד.

אברהם בורג: ההסתייגות לא אושרה.

אברהם בורג: עמיר פרץ הסיר הסתייגותו.

אברהם בורג: חבר הכנסת קליינר הסיר הסתייגותו.

אברהם בורג: חבר הכנסת קליינר מסיר הסתייגותו גם מסעיף 67.

אברהם בורג: חברת הכנסת מרינה סולודקין גם כן מסירה הסתייגותה לסעיף 67.

אברהם בורג: נצביע על סעיפים 60 ו-67 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 60 – חינוך, וסעיף 67 – משרד הבריאות, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: סעיפים 60 ו-67 כהצעת הוועדה אושרו.

אברהם בורג: נעבור לסעיף 70 בעמוד 76.

אברהם בורג: קבוצת וילן מסירה הסתייגותה.

אברהם בורג: קבוצת פינס מסירה הסתייגותה.

אברהם בורג: קבוצת גשר מסירה הסתייגותה.

אברהם בורג: קבוצת ברכה?

מוחמד ברכה: הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: ניתן להצביע בהצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: הצבעה מס' 99 בעד ההסתייגות – 12 נגד – 47 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 70 – שיכון, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 47 נגד, 12 בעד, נמנע אחד.

אברהם בורג: ההסתייגות לא אושרה.

אברהם בורג: חבר הכנסת בני אלון הסיר הסתייגותו.

אברהם בורג: חבר הכנסת אריאל הסיר את שתי הסתייגויותיו.

אברהם בורג: סעיף 70 בעמוד 77.

אברהם בורג: גנדי ריגר מסיר הסתייגותו.

אברהם בורג: מיכאל קליינר מסיר הסתייגותו.

אברהם בורג: מרינה סולודקין מסירה הסתייגותה.

אברהם בורג: צבי הנדל מסיר הסתייגותו.

אברהם בורג: לכן, נצביע על סעיף 70 כולו, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 70 – שיכון, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 70 אושר כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: נעבור לסעיף 72 – חקלאות.

אברהם בורג: קבוצת פינס מסירה הסתייגותה.

אברהם בורג: מיכאל קליינר מסיר הסתייגותו.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: נעבור לסעיף 73.

אברהם בורג: קבוצת וילן מסירה הסתייגותה.

אברהם בורג: אליעזר כהן מסיר הסתייגותו.

אברהם בורג: מיכאל קליינר מסיר הסתייגותו.

אברהם בורג: נצביע על סעיפים 72 ו-73 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 72 – חקלאות, וסעיף 73 – מפעלי מים, נתקבלו.

אברהם בורג: סעיפים 72 ו-73 אושרו כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 76 – תעשייה – עמוד 80.

אברהם בורג: קבוצת וילן.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' וילן לסעיף 76 – תעשייה, לא נתקבלה.

אברהם בורג: קבוצת פינס – מסירים.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מיכאל קליינר הסיר.

אברהם בורג: מי בעד סעיף 76 כהצעת הוועדה?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 76 – תעשייה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 78 – פיתוח תיירות.

אברהם בורג: קבוצת פינס – נצביע בהצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: הצבעה מס' 100 בעד ההסתייגות – 16 נגד – 44 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' פינס-פז לסעיף 78 – פיתוח תיירות, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 44 נגד, 16 בעד, נמנע אחד.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: קבוצת מוחמד ברכה, מסירים?

תמר גוז'נסקי: הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: בבקשה, ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 101 בעד ההסתייגות – 9 נגד – 42 נמנעים – 2 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 78 – פיתוח תיירות, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 42 נגד, תשעה בעד, שני נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא אושרה.

אברהם בורג: קבוצת אליעזר כהן הסירה.

אברהם בורג: מיכאל קליינר הסיר.

אברהם בורג: אם כן, אנחנו נצביע על סעיף 78 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 78 – פיתוח תיירות, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: סעיף 78 אושר.

אברהם בורג: סעיף 79 – פיתוח התחבורה.

אברהם בורג: קבוצת וילן.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' וילן לסעיף 79 – פיתוח התחבורה,

אברהם בורג: קבוצת פינס – הצבעה אלקטרונית, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 102 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 43 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' פינס-פז לסעיף 79 – פיתוח התחבורה, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 43 נגד, 15 בעד, נמנע אחד.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת פינס-פז לא נתקבלה.

אברהם בורג: קבוצת מוחמד ברכה – הצבעה אלקטרונית, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 103 בעד ההסתייגות – 11 נגד – 48 נמנעים – 2 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 79 – פיתוח התחבורה, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 48 נגד, 11 בעד, 2 נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: קבוצת אליעזר כהן – ירדה.

אברהם בורג: קבוצת חבר הכנסת בנימין אלון – הוסרה.

אברהם בורג: קבוצת עמיר פרץ – הוסרה.

אברהם בורג: אורי יהודה אריאל – הוסרה.

אברהם בורג: אליעזר כהן – הוסרה.

אברהם בורג: מיכאל קליינר – הוסרה.

אברהם בורג: מרינה סולודקין – הוסרה.

אברהם בורג: לסעיפים 80 ו-81 אין הסתייגויות.

אברהם בורג: אני עובר לרגע לסעיף 83.

אברהם בורג: קבוצת חבר הכנסת בנימין אלון – הוסרה.

אברהם בורג: גנדי ריגר – הוסרה.

אברהם בורג: מיכאל קליינר לסעיף 83 – הוסרה.

אברהם בורג: מרינה סולודקין – הוסרה.

אברהם בורג: אם כן, אנחנו נצביע על סעיפים 79, 80, 81, 83 ו-84 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: הצבעה סעיף 79 – פיתוח התחבורה, סעיף 80 – כבישים ומסילות ברזל, סעיף 81 – פיתוח התקשורת, סעיף 83 – הוצאות פיתוח אחרות, וסעיף 84 – תשלום חובות, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: הסעיפים הנ"ל אושרו כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 89 – מפעלי משרד ראש הממשלה.

אברהם בורג: קבוצת וילן – מסיר.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מיכאל קליינר – מסיר.

אברהם בורג: לסעיף 94 – בתי-חולים ממשלתיים – מיכאל קליינר – מסיר.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על סעיפים 89 ו-94, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 89 – מפעלי משרד ראש הממשלה, וסעיף 94 – בתי-חולים ממשלתיים, נתקבלו.

אברהם בורג: סעיפים 89 ו-94 אושרו כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: נעבור לסעיף 95 עמוד 90 – נמל יפו ונמל חדרה.

אברהם בורג: קבוצת וילן – מסיר.

אברהם בורג: קבוצת עמיר פרץ – מסיר.

אברהם בורג: מיכאל קליינר – הסיר.

אברהם בורג: סעיף 96 – הוצאות בנק הדואר.

אברהם בורג: חבר הכנסת בני אלון אינו נוכח.

אברהם בורג: חבר הכנסת אריאל – הסיר.

אברהם בורג: חבר הכנסת מיכאל קליינר מן הסתם ייענה לבקשתנו ויסיר.

אברהם בורג: לכן נצביע על סעיפים 95 ו-96 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 95 – נמל יפו ונמל חדרה, וסעיף 96 – הוצאות בנק הדואר, נתקבלו.

אברהם בורג: סעיפים 96-95, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: סעיף 98 – הוצאות מינהל מקרקעי ישראל, עמוד 92.

אברהם בורג: קבוצת וילן – הסירה.

אברהם בורג: קבוצת פינס-פז – הסירה.

אברהם בורג: קבוצת מוחמד ברכה – הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: הצבעה מס' 104 בעד ההסתייגות – 13 נגד – 50 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 98 – הוצאות מינהל מקרקעי ישראל, לא נתקבלה.

קריאות: מבקשים הצבעה אלקטרונית על ההסתייגות של חבר הכנסת וילן.

אברהם בורג: הוא אמר שהוא מסיר את ההסתייגות.

קריאות: – – –

אברהם בורג: אתם מסירים באלקטרונית?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של קבוצת וילן לסעיף 98.

אברהם בורג: בעד ההסתייגות – 13

אברהם בורג: נמנעים – אין

אברהם בורג: ישראל, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 50 נגד, 13 בעד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא אושרה.

אברהם בורג: קבוצת פינס-פז – הסירה.

אברהם בורג: קבוצת מוחמד ברכה – – –

תמר גוז'נסקי: הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: אני מבקש שלא.

אברהם בורג: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של קבוצת מוחמד ברכה בהצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 105 בעד ההסתייגות – 13 נגד – 49 נמנעים – 2 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 98 – הוצאות מינהל מקרקעי ישראל, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 49 נגד, 13 בעד, שני נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: מיכאל קליינר – מסיר.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על סעיפים 98 ו-99 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 98 – הוצאות מינהל מקרקעי ישראל, וסעיף 99 – החזר חובות לבנק

אברהם בורג: סעיפים 99-98 אושרו בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, אנחנו נעבור עכשיו להצבעה על הצעת התקציב בקריאה שלישית, כפי שהוגשה על-ידי יושב-ראש ועדת הכספים.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 107 בעד ההצעה – 52 נגד – 16 נמנעים – 1 הצעת התקציב לשנת הכספים 2002 נתקבלה.

אברהם בורג: 52 בעד, 16 נגד, נמנע אחד.

אברהם בורג: אושרה הצעת התקציב בקריאה שלישית.

אברהם בורג: אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגויות לחוק התקציב לשנת התקציב 2002.

אברהם בורג: לשם החוק אין הסתייגויות.

אברהם בורג: לסעיף 1 אין הסתייגויות.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על שם החוק ועל סעיף 1 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיף 1 נתקבל.

אברהם בורג: שם החוק וסעיף 1 אושרו.

אברהם בורג: סעיף 2 – חברי הכנסת ברכה וכו' – מסירים.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: לסעיפים 4-3 אין הסתייגויות.

אברהם בורג: לסעיף 5 – קבוצת ברכה – מסירים.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: לסעיף 6 אין הסתייגויות.

אברהם בורג: לסעיף 7 – קבוצת ברכה – מסירים.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: לסעיף 8 – קבוצת ברכה – מסירים.

אברהם בורג: לסעיף 9 – קבוצת ברכה – מסירים.

אברהם בורג: אם כך, אין הסתייגויות.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על החוק בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד ההצעה?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: סעיפים 9-2 נתקבלו.

אברהם בורג: הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע – אלקטרונית – בקריאה שלישית על הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2002, התשס"ב–2002.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 108 בעד החוק – 53 נגד – 19 נמנעים – אין חוק התקציב לשנת הכספים 2002, התשס"ב–2002, נתקבל.

אברהם בורג: 53 בעד, 19 נגד, נמנע אחד.

אברהם בורג: הצעת חוק התקציב אושרה בקריאה שלישית.

אברהם בורג: תודה רבה, חברי הכנסת.

אברהם בורג: אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת ליצמן, בבקשה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להודות בראש ובראשונה לראש הממשלה ולשר האוצר, שהכניסו את הדברים בפעם הראשונה לבסיס התקציב והפסיקו את ההתבזות הזאת.

יעקב ליצמן: אני רוצה להודות גם לאורי שני, לגדעון סער ולאביגדור יצחקי, לעוזרי שר האוצר, לחברי הוועדה שעבדו קשה בכל הדיונים, למנהל הוועדה, שעזב לאחרונה, מר איוור קרשנר, למנהל הוועדה החדש, טמיר כהן, ליועצות המשפטיות אנה שניידר, שגית אפיק ונעמה רוזן, ליועצת הכלכלית סמדר אלחנני, למזכירות הוועדה ליאת קרפטי, רחל סמואל ואילנה יאשייב, לדובר הוועדה צבי רוזן, לקצרניות של ועדת הכספים שהיתה להן מלאכה לא קלה: סיגל גורדון, חנה כהן, שלומית כהן, שולי לחוביצקי, אורה לוין, תמר מרימוביץ, לאה קיקיון, טלי רם, אירית שלהבת, יפעת שפרכר וחפציבה צנעני.

יעקב ליצמן: ולכן, כל הקצרניות שרשמו במליאת הכנסת ביום ובלילה, לכל פקידי האוצר ולנציגי הממשלה שהשתתפו בדיונים, תודה רבה לכם.

אברהם בורג: ולאזרחי מדינת ישראל שמשלמים מסים שבהם אפשר לממן את הכול.

אברהם בורג: תם סדר-היום.

אברהם בורג: ישיבת הכנסת הבאה תתקיים ביום שני בשבוע הבא, כ"ט בשבט התשס"ב, 11 בפברואר 2002, בשעה 16:00.

אברהם בורג: ישיבה זו נעולה.