ישיבת מליאה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 264, 2001-12-25 00:00

יגאל ביבי: חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת – יום שלישי, עשרה בטבת התשס"ב, 25 בדצמבר 2001.

יגאל ביבי: סדר-היום מתחיל בהודעה למזכיר הכנסת.

יגאל ביבי: לאחר מכן נעבור לסעיף הראשון שלנו בסדר-היום: נאומים בני דקה של חברי הכנסת.

א' האן: ברשות היושב-ראש, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – מסקנות ועדת החינוך והתרבות בעקבות החלטה על דיון מהיר בנושא: פערים בציוני בחינות שונות בין התלמידים היהודים לערבים.

א' האן: מסקנות ועדת החינוך והתרבות בנושא: סגירת אולפני הגיור של משרד החינוך.

א' האן: תודה רבה.

יגאל ביבי: תודה רבה.

יגאל ביבי: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הראשון שעל סדר-היום: נאומים בני דקה.

יגאל ביבי: חבר הכנסת יובל שטייניץ, בבקשה.

יגאל ביבי: אחריו – חבר הכנסת זבולון אורלב.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מדינת ישראל נמצאת במשבר כלכלי קשה, ואין ברירה אלא לקצץ לאורך כל הקו, קיצוצים כואבים מאוד, בכלל זה בקצבאות הילדים ובנושאים אחרים שיקרים לרובנו אם לא לכולנו.

יובל שטייניץ: אתמוך בקיצוצי הממשלה להוציא שניים.

יובל שטייניץ: אני חושב שבשני תחומים תיטיב הממשלה לעשות אם תשקול מחדש, כי בשני תחומים הקיצוצים הם נזק ואסון – האחד הוא תקציב הביטחון והשני חוק הנגב.

יובל שטייניץ: אני חושב שאלה צריכים להיות שני חריגים שבהם, מבחינת האינטרס הלאומי הכללי, לא האינטרס הסקטוריאלי, כרגע אסור לגעת.

יובל שטייניץ: לגבי חוק הנגב, עם כל הכבוד לתושבי הנגב, החוק הזה לא בא להיטיב רק אתם.

יובל שטייניץ: הוא לא חוק למען תושבי הנגב, אלא קודם כול ובראש ובראשונה הוא חוק למען הנגב, חוק שמטרתו לעודד הגירה פנימית, של תושבים חזקים מלב הארץ, ממרכז הארץ, אל הנגב והפריפריה.

יובל שטייניץ: שנים רבות חיכינו לעידוד הזה ולחוק הזה, הנגב התחיל להתעורר בחודשים האחרונים בעקבות החוק הזה, ואסור לגדוע את התנופה הזאת שהתחילה רק עכשיו וייחלנו לה כל כך.

יובל שטייניץ: לגבי תקציב הביטחון, אני רוצה להזהיר, כן מדובר בבשר החי והקיצוץ יפגע קשות ביכולתה של ישראל להתכונן לבאות ולהרתיע מפני איומים עתידיים ועשוי גם לפגוע קשות ביתרון הטכנולוגי ובתעשיות הצבאיות של ישראל, שהן אחד הנכסים העיקריים של ביטחון ישראל עכשיו ולדורות הבאים.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

יגאל ביבי: תודה רבה.

יגאל ביבי: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אם מותר גם לומר כמו שפתח היושב-ראש, היום, עשרה בטבת, הוא יום שהעם היהודי מציין בו את התחלת המצור של נבוכדנצר על חומות ירושלים בתקופת הבית הראשון, שבסופו של דבר הביא לחורבן בגלל מלחמת אחים, ועל כך אנחנו צמים – הצום נקרא צום העשירי.

זבולון אורלב: על-פי החלטת הרבנות הראשית, אנחנו מציינים יום זה כיום הזיכרון להרוגי השואה, חללי השואה שמועד פטירתם אינו ידוע וגם מקום קבורתם לא נודע.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, ברשותך, בשבת פורסמה כתבה במוסף "ידיעות אחרונות", תחקיר מדהים, על כך שיש קבלן יהודי בשם ג'ק לייבוביץ – למען הסדר הטוב אני אומר שאינני מכירו ואין לי שום קשר אתו ואני לא יודע מיהו – מניו-יורק, שכבר עשר שנים מבקש להשקיע במדינת ישראל כ-100 מיליון דולר כדי להקים יישוב או שכונה ליהודים אמידים מארצות-הברית, ועשר שנים הוא נשחק כאן בגלגלי הביורוקרטיה.

זבולון אורלב: מדינת ישראל לא מסוגלת להביא לידי כך שאדם פרטי שרוצה להשקיע השקעה כזאת – השרים, לפי הדיווחים, כולם אומרים לו שזה בסדר, גם מי שהיום ראש ממשלה אריק שרון, וגם מי שהיום שר הביטחון בנימין בן-אליעזר, וכן הלאה.

זבולון אורלב: אבל כשזה מגיע לגלגלי הביורוקרטיה, פשוט אין תוצאה.

זבולון אורלב: אני חושב שהגיע הזמן לבדוק את עצמנו, איך זה קורה שמצד אחד אבטלה עולמית גואה, מביישת, קו עוני, ומצד שני, כשכבר מתכוונים להשקיע במדינה הנהדרת שלנו, אזי המערכות, מינהל מקרקעי ישראל, הרשויות המקומיות, מערכות התכנון, כל אלה קורסות ולא מסוגלות להביא לידי ביטוי נכונות ויכולת השקעה של אדם – השקעה בסדר גודל כזה של 100 מיליון דולר.

יגאל ביבי: תודה.

יגאל ביבי: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו – חבר הכנסת חיים כץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, בשבוע שעבר דיברתי על בית-הקברות בעפולה, אדוני היושב-ראש, הוא מוכר לשנינו, אני בטוח – בית-הקברות העתיק מול "אגד", ממש במרכז עפולה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פעם אמרו שרוצים לעשות שם חניון לכלי רכב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מחינו נגד זה, והיתה לנו ישיבה עם ראש העיר צדוק נאוי; נדמה לי שזה שמו.

יגאל ביבי: הוא כבר לא ראש עיר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשעתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מדבר על מה שהיה לפני כמה שנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא הבטיח לגדר את המקום ולשמור את קדושתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שומע עכשיו וגם קורא בעיתון מקומי, שזה כשבועיים הפכו את המקום לאתר איסוף אשפה ודחיסת קרטונים ואשפה למכוניות ולמשאיות של עיריית עפולה.

האשם מחאמיד: זה מה שנקרא מזבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה שנקרא מזבלה גם בערבית המדוברת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מובן שהפניתי מכתבים לראש העיר, גם לשרים האחראים, ואני שואל – עוררתי את הנושא הזה בשבוע שעבר, ועד לרגע זה לא שמעתי מלה אחת מאף איש אחראי, לא מאיש ציבור, לא מאיש ממונה, לא מאף אחד במדינה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא אכפת לנו כולנו יחד כאילו שבתי-קברות של מוסלמים בערים בתוך מדינת ישראל – –

יגאל ביבי: חמור מאוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – ייהפכו למזבלות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואני שואל עוד שאלה אחת:

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה היינו עושים ואיך היינו צועקים ואיך היינו מתייחסים לו הדבר הזה קורה פה בבית-לחם, לא ברבת-עמון, לא בקהיר ולא בבגדד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

יגאל ביבי: תודה רבה.

יגאל ביבי: חבר הכנסת חיים כץ, בבקשה.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, אנחנו במצב כלכלי לא קל.

חיים כץ: זה 53 שנים מדינת ישראל לא ידעה מצב כלכלי כמו זה שהיא נמצאת בו היום.

חיים כץ: ממשלת ישראל הניחה תקציב שאין בו בשורה, אין בשורה לא לסטודנטים, לא לעובדים ולא למובטלים.

חיים כץ: מיותר שכל פעם שנאזין לחדשות, נשמע הצעות מטופשות של חברי הכנסת, לחתוך בתנאים, לא לחתוך בתנאים.

חיים כץ: מספיק שחברי הכנסת יעשו צחוק מעצמם כלפי התקשורת.

חיים כץ: שיעשו שוויון בכנסת, שיעשו חדרים זהים, שלא תהיה חברת כנסת שיש לה שירותים וחברת כנסת שרצה לשירותים בפרוזדור.

חיים כץ: שיפסיקו להתרוצץ סביב כל כתב זוטר.

חיים כץ: כל כתב זוטר מנענע את הכנסת הזאת.

חיים כץ: זו בדיחה.

חיים כץ: הם פוגעים בשם הכנסת.

חיים כץ: שיפסיקו לשלוף הצעות, שיהיו רציניים, שיתייחסו ברצינות וגם אליהם יתייחסו ברצינות.

חיים כץ: תודה רבה.

יגאל ביבי: חבר הכנסת נחום לנגנטל, ואחריו – חבר הכנסת מוסי רז.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, על הנכים אני אדבר מחר במסגרת הצעה דחופה לסדר-היום, אף שהדבר הזה מחייב התייחסות גם היום.

נחום לנגנטל: אבל אני רוצה לנצל את ההזדמנות שיש לנו בנאומים בני דקה על מנת לומר, אדוני היושב-ראש, שיש הרגשה שיש קהילה יהודית בארגנטינה שסובלת, 200,000 יהודים, ובמדינה שלנו, שהוקמה כמקלט לעם היהודי או שזה היה החזון בהקמת המדינה היהודית, עולם כמנהגו נוהג.

נחום לנגנטל: אין פה התגייסות אמיתית של הממשלה, של הסוכנות היהודית, שלנו כחברי הכנסת, על מנת לעזור לאותם אנשים שנמצאים שם וסובלים חרפת רעב.

נחום לנגנטל: זה דבר גדול מאוד שיכול להיות גם למען תקומתה של מדינת ישראל וגם תרומה למדינת ישראל, אבל גם "וחי אחיך עמך".

נחום לנגנטל: התחושה של שותפות הגורל בינינו לבין יהדות הגולה עומדת למבחן, ולדאבוני אנחנו לא עומדים בו.

נחום לנגנטל: תודה.

יגאל ביבי: תודה רבה.

יגאל ביבי: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

יגאל ביבי: אחריו – חבר הכנסת אפי אושעיה.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לאחרונה הולכת ומתגברת תופעה, שהביטוח הלאומי, עקב טענות מצדו על כך שחיילי מילואים לא שילמו חובות עבר שלהם לביטוח הלאומי, גוזל מהם את דמי הביטוח הלאומי שמגיעים להם על שירות המילואים האחרון שלהם.

מוסי רז: קודם כול, התופעה הזאת חמורה מאוד.

מוסי רז: היא חמורה שבעתיים במקרים שבהם יש חילוקי דעות או אי-הבנות.

מוסי רז: יש טעויות בביטוח הלאומי, וחיילי המילואים מראים שהם שילמו את כל חובותיהם, ובכל זאת הם לא מקבלים את הסכום המגיע להם עבור שירות המילואים.

מוסי רז: אני חושב שהגיע הזמן ששר העבודה והרווחה יעשה סוף לתופעה הזאת.

מוסי רז: אם הביטוח הלאומי רוצה להתחשבן עם חיילי מילואים, שיעשה את זה לאחר ששילם את חובו, ולא בצורה כזאת, כמו שעושים אולי בשוק האפור ובמקומות שאני לא רוצה להזכיר פה את שמותיהם.

יגאל ביבי: חבר הכנסת אפי אושעיה, ואחריו – חבר הכנסת אילן גילאון.

אפי אושעיה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אתמול אישרה ממשלת ישראל את תקציב המדינה לשנת 2002.

אפי אושעיה: כשמדברים על פגיעה בקצבאות של גמלאים, של נכים ושל ילדים ועל הרעת התנאים של אזרחי מדינת ישראל בשעה תקציבית קשה, אנחנו יכולים להבין שזהו אילוץ של המשבר הכלכלי.

אפי אושעיה: אבל אנחנו לא יכולים להבין כיצד מדינת ישראל נותנת במשך שנים ארוכות הטבות מס לתושבי יהודה ושומרון, תושבים שרובם מועסקים, חיים ברווחה כלכלית, ללא בעיות של פרנסה, במעלה-אדומים ובמקומות אחרים, ובאים לקחת מהכיס של תושבי הנגב את מה שמגיע להם בדין.

אפי אושעיה: אם קשה – קשה לדימונה, קשה למצפה-רמון, קשה לבאר-שבע, כמו שקשה ביהודה ושומרון.

אפי אושעיה: לא יכול להיות שנותנים 100,000 שקל לרכישת דירה בהר-חומה, ובדימונה את 50,000 השקל רוצים לקחת בחזרה.

אפי אושעיה: לפיכך אני אומר לממשלת ישראל: תקשיבו, התקציב הזה הוא תקציב פוליטי, הוא לא תקציב כלכלי, וחברי הכנסת הם לא ה"פראיירים", לא של הממשלה אבל גם לא של השרים שלהם בממשלה.

אפי אושעיה: אתם תלמדו את זה בכנסת.

אפי אושעיה: תודה.

יגאל ביבי: טוב, אם יושב-ראש סיעת העבודה אומר את זה, אז יהיה לנו שבוע חם.

יגאל ביבי: חבר הכנסת אילן גילאון, ואחריו – חבר הכנסת האשם מחאמיד.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, אני יודע שהדיון על שביתת הנכים יהיה מחר, אני רק רוצה להזכיר בראשית דברי, ששר האוצר עדיין לא נפגש עם הנכים – לאחר תשעה ימי שביתה.

אילן גילאון: אני מבקש בשם הכנסת שהוא ירד לשם.

אילן גילאון: אדוני, לעצם העניין.

אילן גילאון: אני רוצה לדבר בעד מסים.

אילן גילאון: אני תומך במסים, אדוני, כי אנחנו נתבשרנו שהממשלה לא תטיל מסים חדשים.

אילן גילאון: אני שואל את עצמי – אולי כקו מחשבה שאנחנו כחברי הכנסת נגבש – מדוע כשאנחנו יוצאים למלחמה יש היטל מיוחד או מס מיוחד למלחמה, אבל כאשר אנחנו יוצאים למלחמה בעוני, שהיא לא מלחמה קלה יותר, אנחנו לא מגייסים?

אילן גילאון: לכן, אדוני, אני רוצה להציע איזה קו מחשבה לחברי הכנסת, כי אני מניח, ברוב תמימותי, שהממשלה כנראה שכחה שאפשר לעשות את זה, וללכת למס שאני אקרא לו "מס חבר", מס צבוע; כלומר, מס שיהיה לו צבע ממוקד, שידעו לאן לשלוח את ההכנסות מן המס הזה, כדי שלא יתפזר בבור ללא תחתית של התקציב הממשלתי.

אילן גילאון: "מס חבר", "מס חינוך", "בריאות ורווחה", שיוטל על כל מי שיש לו הכנסה של פי-שניים השכר הממוצע במשק, כ-3%, ללא תקרה.

אילן גילאון: אני מניח, אדוני, שזה בתוספת מיסוי על הבורסה, במצבה הנוכחי הקשה מאוד – אפשר יהיה לגייס לפחות אותו סכום של 6 מיליארדי שקל, שחייבים לקצץ היום.

אילן גילאון: זה כקו מחשבה.

אילן גילאון: בואו נעזור לממשלה, היא לא מסוגלת לחשוב בעצמה, ונגיד לה שמסים זה מכשיר נכון לרגולציה במשק.

אילן גילאון: אני מאוד בעד כלכלת שוק, אדוני, כמו כולם, אבל אני לא בעד חברת שוק.

יגאל ביבי: תודה רבה.

יגאל ביבי: חבר הכנסת האשם מחאמיד.

יגאל ביבי: אחריו – חברת הכנסת חוסניה ג'בארה.

יגאל ביבי: ואם תרצה חברת הכנסת קולט אביטל, היא תהיה האחרונה.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, רציתי לנצל את הדקה הזאת כדי לשאול את עצמי אם באמת יש ממשלה בישראל ואם יד ימין יודעת מה יד שמאל עושה, אם רגל ימין יודעת מה רגל שמאל עושה.

האשם מחאמיד: דרך אגב, אין בכלל יד שמאל בממשלה הזאת.

האשם מחאמיד: יש שתי ידיים ימניות ושתי רגליים ימניות, אחרת, אדוני – –

זאב בוים: "שתי ידי לך הקדשתי מולדת".

האשם מחאמיד: – – איך אתה מסביר לי ששר החוץ של ממשלת ישראל אמר, בצדק, שהוא לא יכול להסביר בעולם את ההחלטה של ראש הממשלה – מה שמפתיע אותי עוד יותר, שאחד העיתונאים אמר לי לפני שהגעתי לפה, שבלשכת ראש הממשלה טוענים ששרון צדק בזה שמנע מערפאת להגיע לבית-לחם, כי עובדה שאתמול היו יריות ויש יריות היום.

האשם מחאמיד: איזה קשר, איזה היגיון זה, איזה רציונל?

האשם מחאמיד: אני רוצה לחזור על זה, וגם לדבר על זה מחר, שזו ההחלטה הכי טיפשית שיכולה להיות, אדוני היושב-ראש.

יגאל ביבי: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, ואחריה – חברת הכנסת קולט אביטל.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לקרוא לכל כלי התקשורת שיפסיקו עם ההגדרות שלהם כלפי נשים ערביות.

חוסניה ג'בארה: אתמול נרצחה אשה בנצרת, והיום אני מדפדפת בעיתונים ואני רואה שכתוב שהיא נרצחה בגלל חילול כבוד המשפחה.

חוסניה ג'בארה: אני דוחה את המושג הזה בכל תוקף: לא כל רצח של אשה ערבייה צריך שיוגדר כאילו היה בגלל חילול כבוד המשפחה.

חוסניה ג'בארה: רצח הוא רצח, אדוני היושב-ראש, ולא צריך לומר שאשה ערבייה נרצחה ברצח פרימיטיבי; בעיני כל רצח הוא רצח פרימיטיבי, ואסור שההגדרות האלה יופיעו בכלי התקשורת.

חוסניה ג'בארה: תודה.

יגאל ביבי: אחרונה – חברת הכנסת קולט אביטל.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, קראנו היום בעיתונות, ששרת החינוך יזמה אתמול קיצוץ של תקציב ההשכלה הגבוהה, וזאת על חשבון הקטנת הקיצוץ במשרדה.

קולט אביטל: אני רוצה לומר על זה שלושה דברים.

קולט אביטל: קודם כול, לפי החוק, שרת החינוך איננה ממונה על תקציב ההשכלה הגבוהה.

קולט אביטל: מההתחלה כוונת המחוקק היתה להפריד בין שני התקציבים.

קולט אביטל: זה לא היה בסמכותה, ולכן יש בכך התערבות מצדה בנושא ההשכלה הגבוהה.

קולט אביטל: שנית, התקציב שהיא ביקשה לקצץ הוא 50 מיליון.

קולט אביטל: שלישית, גם אם לעומת התקציב הכולל של המועצה להשכלה גבוהה לא מדובר בתקציב גבוה, הרי שאנחנו כבר יודעים היום שהקטנת התקציב הזה תהיה על חשבון הסטודנטים.

קולט אביטל: למעשה, המכה לסטודנטים באה היום בעצם משני כיוונים – גם בגלל הרצון של הממשלה שלא לקיים את ההבטחה שניתנה להם בשנה שעברה להפחית את שכר הלימוד, וגם בגלל ההפחתה הזאת של התקציב של המועצה להשכלה גבוהה.

קולט אביטל: אני רואה בכך פסול, גם מבחינה מינהלית, אבל אני רוצה גם להגיד לבית הזה, שאסור לנו לפגוע בסטודנטים.

קולט אביטל: תודה רבה.

יגאל ביבי: חברי הכנסת, תודה רבה.

יגאל ביבי: חברי הכנסת, אנחנו ניגשים לסעיף ב' בסדר-היום: מפעלי התעשייה והאבטלה הגואה בעכו – דיון בעקבות הצעות לסדר-היום של חברי הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה ועסאם מח'ול.

יגאל ביבי: הצעה ראשונה לסיכום הדיון של סיעות הליכוד, ש"ס, המרכז, יהדות התורה, האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו.

יגאל ביבי: חבר הכנסת יובל שטייניץ, בבקשה.

יובל שטייניץ: הצעת סיכום לדיון בנושא: מפעלי התעשייה והאבטלה הגואה בעכו, מטעם סיעות הליכוד, ש"ס, המרכז, יהדות התורה, האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו, ונקווה שנוכל לצרף עוד.

יובל שטייניץ: 1.

יובל שטייניץ: הכנסת מביעה דאגה נוכח המצב הקשה בעיר עכו, שנקלעה למצוקה כלכלית-חברתית גם בשל מציאות מיוחדת הנוגעת להיותה עיר מעורבת שיש לה נחיתות בהשוואה ליישובים אחרים באזור.

יובל שטייניץ: 2.

יובל שטייניץ: הכנסת רושמת לפניה, כי בתמיכת הממשלה צורפה העיר עכו לתוכנית "עידוד" במשרד התמ"ס, אשר מקצה משאבים רבים לשיפור ולפיתוח התשתיות בעיר, כל זאת במטרה לפתח את הבסיס התעשייתי והכלכלי של העיר.

יובל שטייניץ: 3.

יובל שטייניץ: הכנסת מברכת על פעילותה המהירה של ועדת השרים למפעלים במצוקה בראשות ראש הממשלה, אשר קיימה דיונים קדחתניים בנושא מפעלי הפלדה והתעשיות האלקטרוכימיות בעכו ואישרה מתן סיוע אשר יאפשר את המשך העסקתם של 390 עובדי המפעלים.

יובל שטייניץ: 4.

יובל שטייניץ: הכנסת קוראת למנכ"ל משרד ראש הממשלה לרכז מייד צוות מנכ"לים מכלל משרדי הממשלה על מנת לגבש תוכנית שתיישם פעולות דחופות בתחום החינוך, התשתיות, התיירות והסיוע למערכות המוניציפליות בעכו.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

אפי אושעיה: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להוסיף את סיעת העבודה להצעת הסיכום שקרא חבר הכנסת שטייניץ.

יגאל ביבי: העבודה מופיעה גם בהצעת הסיכום של הליכוד.

יגאל ביבי: אני מזמין את חבר הכנסת רן כהן להציג הצעת סיכום של סיעות מרצ, מפד"ל, העבודה וגשר.

יגאל ביבי: בבקשה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד לקרוא הצעת סיכום לדיון בנושא: מפעלי התעשייה והאבטלה הגואה בעכו, מטעם סיעות מרצ, מפד"ל, העבודה וגשר.

רן כהן: למען האמת היו גם אחרים, אבל פשוט לא הספיקו להירשם.

רן כהן: 1.

רן כהן: הכנסת מברכת את העיר עכו על החלטת אונסק"ו להכיר בה כעיר "מורשת תרבות עולמית" בזכות החשיפה ושימור העתיקות בעיר.

רן כהן: הכרזה זאת יכולה להיות מנוף לתיירות בין-לאומית.

רן כהן: 2.

רן כהן: הכנסת מביעה את דאגתה מחומרת המשבר הכלכלי, החברתי והתעסוקתי הפוקד את העיר עכו, משבר הגורם סבל קשה לתושביה ונזק קשה לתדמיתה של העיר בת 5,000 השנה.

רן כהן: 3.

רן כהן: הכנסת תובעת ממשרדי הממשלה לסייע לעכו בעידוד מערכת החינוך, בהשקעות בתעשייה ובמסחר, בבינוי, בשיכון ובתיירות, ולנצל את היתרונות האנושיים, ההיסטוריים והאקלימיים כדי לסייע לתושביה לייצב את כלכלתה.

רן כהן: 4.

רן כהן: הכנסת מסתייגת מעמדת הממשלה שהכשילה בשבוע שעבר את הצעת החוק להכרה בעכו כאזור עדיפות לאומית א'.

רן כהן: הכנסת תמשיך לפעול להכרה בעכו כאזור עדיפות לאומית א' מועדף, אם על-ידי חוק חדש ואם על-ידי החלטת ממשלה.

רן כהן: 5.

רן כהן: הכנסת תובעת ממשרד ראש הממשלה ומשר הפנים לכנס את מנכ"לי משרדי הממשלה הרלוונטיים כדי להחליט עם פרנסי העיר עכו על דרכי הסיוע של המדינה לעיר.

רן כהן: תודה רבה, אדוני.

יגאל ביבי: תודה רבה לחבר הכנסת רן כהן.

יגאל ביבי: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה יציע הצעת סיכום מטעם סיעת רע"ם.

יגאל ביבי: בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעה מטעם סיעת רע"ם לסיכום הדיון בעניין התעשייה הקורסת והאבטלה הגואה בעכו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לממשלה לנקוט, ומייד, את כל הצעדים הנחוצים, לרבות הקצאת המשאבים הדרושים להצלת המצב בעיר עכו ולהוציאה ממצוקתה הקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לממשלה לטפל במיוחד במצב החברתי הקשה בעיר עכו ובערים רמלה, לוד ויפו, כערים שבהן חיות יחד ובדו-קיום אוכלוסיות מעורבות, לרווחתם ולטובתם של כל התושבים ללא יוצא מן הכלל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 3.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לממשלה להתעשת ולטפל, ומייד, במצב החברתי הקשה, לרבות הקצאת המשאבים הדרושים למלחמה באבטלה ובעוני, עם מתן עדיפות לאזורים המוכים, לפי חומרת המצב השורר בהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

יגאל ביבי: תודה רבה לחבר הכנסת דהאמשה.

יגאל ביבי: אחרונת המציעים, מטעם סיעת חד"ש, חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבדת לקרוא את הצעת הסיכום מטעם סיעת חד"ש לדיון על מפעלי התעשייה בעכו והאבטלה הגואה.

תמר גוז'נסקי: הכנסת קוראת לממשלה להכין ולאשר תוכנית אופרטיבית לצורך טיפול ופתרון הבעיות שמהן סובלת העיר עכו.

תמר גוז'נסקי: התוכנית חייבת להיות מגובה בסעיפים תקציביים ולכלול את הנושאים הבאים: 1.

תמר גוז'נסקי: פתרון מכת האבטלה, שממדיה הגיעו ל-30%, בעיקר על-ידי יצירת מקומות עבודה.

תמר גוז'נסקי: 2.

תמר גוז'נסקי: יישום תוכניות בנייה שיפתרו את מצוקת הדיור.

תמר גוז'נסקי: 3.

תמר גוז'נסקי: התוויה וביצוע של תוכניות פיתוח, כמו פיתוח חופים ובניית בתי-מלון.

תמר גוז'נסקי: 4.

תמר גוז'נסקי: מלחמת חורמה בסחר ובשימוש בסמים ובעיקר טיפול בקורבנות השימוש בסמים.

תמר גוז'נסקי: 5.

תמר גוז'נסקי: הקצאת תקציבים בתקציב 2002 לפיתוח האזורים העתיקים בעכו, בשיתוף פעולה עם אונסק"ו ומוסדות תרבות בין-לאומיים, והפניית השקעות לפיתוח העיר העתיקה לטובת אזרחיה ולשיפור תנאי המגורים שלהם.

תמר גוז'נסקי: 6.

תמר גוז'נסקי: ביטול הקיצוץ במענק האיזון, ובו-זמנית הגדלה ב-50% של התקציבים למימון פרויקטים בתחומי הרווחה והחינוך.

תמר גוז'נסקי: תודה.

יגאל ביבי: תודה.

יגאל ביבי: חברי הכנסת, נא לשבת.

יגאל ביבי: אנחנו ניגשים להצבעה.

יגאל ביבי: הצעה ראשונה היא הצעת סיעת חד"ש.

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 2 בעד הצעת הסיכום שהביאה חברת הכנסת ת' גוז'נסקי – 14 נגד – 3 נמנעים – 1 הצעת הסיכום שהביאה חברת הכנסת ת' גוז'נסקי נתקבלה.

יגאל ביבי: 14 בעד, שלושה נגד, אחד נמנע.

יגאל ביבי: ההצעה נתקבלה.

יגאל ביבי: אנחנו ניגשים להצבעה על הצעת הסיכום של סיעת רע"ם.

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 3 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ע' דהאמשה – 13 נגד – 4 נמנעים – 2 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ע' דהאמשה נתקבלה.

יגאל ביבי: בעד – 13, נגד – 4, נמנעים – 2.

יגאל ביבי: ההצעה נתקבלה.

יגאל ביבי: אנחנו ניגשים להצבעה על הצעת הסיכום של סיעות מרצ, מפד"ל, העבודה וגשר.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 4 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת רן כהן – 19 נגד – אין נמנעים – 3 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת רן כהן נתקבלה.

יגאל ביבי: 19 בעד, אפס מתנגדים, שלושה נמנעים.

יגאל ביבי: אנחנו ניגשים להצבעה על הצעת הסיכום האחרונה, של סיעות הליכוד, העבודה, ש"ס, המרכז, יהדות התורה, האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו.

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 5 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת י' שטייניץ – 10 נגד – 7 נמנעים – 1 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת י' שטייניץ נתקבלה.

יגאל ביבי: 11 בעד – אני מוסיף גם את קולו של חבר הכנסת נסים זאב – שבעה נגד, אחד נמנע.

יגאל ביבי: הצעת הסיכום נתקבלה.

יגאל ביבי: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

יגאל ביבי: אנחנו עוברים לסעיף ג' בסדר-היום: דין-וחשבון משלחת הכנסת להודו ולנפאל, מפי חברי הכנסת אמנון רובינשטיין ונואף מסאלחה.

יגאל ביבי: חבר הכנסת אמנון רובינשטיין ראשון.

יגאל ביבי: בבקשה.

אמנון רובינשטיין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, משלחת פרלמנטרית מטעם הכנסת – חבר הכנסת מצא, אני אמרתי שזו משלחת פרלמנטרית מטעם הכנסת.

יהושע מצא: אחרת לא היית על הבמה, אדוני ראש המשלחת.

אמנון רובינשטיין: אתה שאלת.

יהושע מצא: אני שאלתי רטורית.

יגאל ביבי: זה מ-2 מיליוני השקלים.

אמנון רובינשטיין: זה היה עוד לפני 2 מיליוני השקלים.

אמנון רובינשטיין: המשלחת כללה את סגן השר גדעון עזרא, את סגן יושב-ראש הכנסת נואף מסאלחה, שהיה ראש המשלחת לנפאל, את חבר הכנסת טומי לפיד ואותי.

אמנון רובינשטיין: רבותי חברי הכנסת, הגענו להודו בימים שבהם הגיעו מהארץ בשורות איוב – פיגוע אחרי פיגוע, לרבות שני הפיגועים האיומים בירושלים ובחיפה, וזה היה קשה מאוד.

אמנון רובינשטיין: קשה מאוד תמיד, אבל קשה שבעתיים כשנמצאים מחוץ לישראל.

יהושע מצא: קשה מה?

יהושע מצא: הפיגועים או ההסברה?

יהושע מצא: הודו מאמצת את הצעדים שלנו.

יהושע מצא: היא אומרת: אכן אלה הם הצעדים הנכונים לטיפול בטרור.

אמנון רובינשטיין: חבר הכנסת מצא, אולי אתה רוצה לדווח למשלחת?

אמנון רובינשטיין: אני אומר, היה קשה לנו כבני-אדם, כיהודים וכישראלים לשמוע על הפיגועים הרצחניים האלה.

אמנון רובינשטיין: היתה לנו קרן אור אחת כשנתקלנו בכל שכבות הציבור באהדה לישראל שאני לא ראיתי כמותה.

אמנון רובינשטיין: אם נזכרים שבהודו לפני כעשר שנים היתה רק קונסוליה מבודדת ונצורה בבומביי, הרי זו תהפוכה עצומה.

אמנון רובינשטיין: נפגשנו עם יושב-ראש הפרלמנט מר בלאיוגי, עם סגן הנשיא ק' קאנט, עם סגנית יושב-ראש הבית העליון, שגם ביקרה בישראל, נג'מה הפטולה, ועם יושבת-ראש הוועדה ליחסי חוץ גברת בוס, שגם קיימה לכבודנו ארוחת ערב וישיבה של ועדת החוץ של הפרלמנט ההודי בנוכחות 20 חברי פרלמנט, חברי ועדה.

אמנון רובינשטיין: פגשנו גם את שר הפנים, מכרנו ל"ק אדוואני, שגם הוא היה בישראל ומוכר לרבים מאתנו, וגם את השר ד"ר מ"מ ג'ושי, השר לפיתוח משאבי אנוש.

אמנון רובינשטיין: כמו-כן פגשנו בביתה את הגברת סוניה גנדי, שהיא נשיאת מפלגת הקונגרס הנמצאת באופוזיציה.

אמנון רובינשטיין: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ערכנו קבלת פנים ל-80 מנהיגי קהילה בניו-דלהי, קבלת פנים יוצאת מן הכלל.

אמנון רובינשטיין: היתה לנו מסיבת עיתונאים רבת משתתפים, והופענו בטלוויזיה של קראלה, בשתי תוכניות פופולריות בניו-דלהי.

אמנון רובינשטיין: היתה תהודה עצומה לביקור של המשלחת.

אמנון רובינשטיין: גם הנחנו זרים על הקבר של גנדי וביקרנו במוזיאון נהרו.

אמנון רובינשטיין: זו היתה חוויה אישית גדולה בשביל כולנו.

אמנון רובינשטיין: אני רק רוצה לצטט כאן את הדברים שאומר השגריר שלנו, הם מאוד משמעותיים והם צריכים להיכנס ל"דברי הכנסת": "ביקורה של משלחת הכנסת הינו הביקור הראשון של נציגות הפרלמנט הישראלי מיום כינון היחסים בפברואר 1992.

אמנון רובינשטיין: לא אחת נשאלנו בעבר מדוע בוששה משלחת הכנסת להגיע לכאן, ולא היה לנו מענה ריאלי.

אמנון רובינשטיין: בביקורים המקצועיים, הממשלתיים, נודעת חשיבות לביקור נציגות העם בישראל, הנערץ והאהוד על מגזרים רבים לאורכה ולרוחבה של התת-יבשת, אם לא על רוב אוכלוסייתה.

אמנון רובינשטיין: עתה, משנתקיים, אני יכול לומר, כשגריר ישראל בהודו, כי ביקור זה מהווה נדבך נוסף וחשוב בהעמקתם של יסודות שיתוף פעולה, ידידות והערכה הדדית ובביצורם.

אמנון רובינשטיין: החשיפה לחוגים הרשמיים והעממיים כאחד מעידה על היחס המיוחד הקיים כלפי ישראל בקרבה של הדמוקרטיה הגדולה בעולם.

אמנון רובינשטיין: במו אוזני שמעתי מפי אחד האישים הבכירים בממשל, כי יחסי הודו–ישראל הם RELATIONSHIP THAT WE HAVE.

אמנון רובינשטיין: "המסקנה המתבקשת זה כבר – הגברת תכיפות ביקורי משלחות ישראליות בהודו וביקורי משלחות הודיות בישראל.

אמנון רובינשטיין: דבקות בעקרון ההדדיות תסייע לפיתוח התנופה בכיוון זה.

אמנון רובינשטיין: אני ממליץ לקיים ביקור מסוג זה מדי שנה באורח הדדי: פעם משלחת ישראלית, ובשנה שאחריה – הודית.

אמנון רובינשטיין: "לא נותר לי אלא לשבח את חברי המשלחת על נכונותם ליטול חלק בביקור, על תרומתם בתחום התכנים ועל הרושם שהותירו בקרב מארחיהם.

אמנון רובינשטיין: השגרירות יוצאת נשכרת מביקור זה, ועל כך תודותי ותודות חברי השגרירות.

אמנון רובינשטיין: " אני רוצה להודות לאנשי השגרירות ולאנשי האגף ליחסי החוץ של הפרלמנט ההודי, ובראשם מזכיר הפרלמנט ועוזריו הנאמנים, ולהודות לגברת רותי קפלן על כישוריה, כשרונותיה, מיומנותה המיוחדת ומסירותה שהבטיחו את הצלחת ביקור המשלחת.

אמנון רובינשטיין: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, השנה היא שנת העשור לכינון היחסים הדיפלומטיים בין ישראל להודו.

אמנון רובינשטיין: אני פניתי לשר החוץ, על-פי יוזמה של השגריר ההודי בישראל, מר ג'אסאל, לציין את הדבר לא רק באירועים שהם מחוץ לכנסת אלא גם בכנסת.

אמנון רובינשטיין: אני מקווה שתוך זמן קצר מאוד נוכל לארח משלחת רמת דרג מהודו כדי שנוכל לציין גם את האירוע הזה כאן בכנסת.

אמנון רובינשטיין: אני העברתי ליושב-ראש הפרלמנט – Lok Sabha – הזמנה מטעם יושב-ראש הכנסת לבקר בארץ.

יגאל ביבי: בזבזתם את כל הכסף.

נחום לנגנטל: קיצצו את כל התקציב, אז אין כסף לערי הפיתוח.

אמנון רובינשטיין: אני מקווה שהמשלחת הזאת תגיע בקרוב.

יגאל ביבי: תודה רבה לחבר הכנסת אמנון רובינשטיין.

יגאל ביבי: חבר הכנסת לנגנטל, אם תפריע לי, אני אשלח אותך עוד פעם להודו.

יגאל ביבי: הוא חזר מהודו.

נחום לנגנטל: אני לא קשור לנפאל, אדוני היושב-ראש.

יגאל ביבי: עכשיו חבר הכנסת נואף מסאלחה, שהיה ראש המשלחת לנפאל.

יגאל ביבי: אשרי שאף פעם לא נסעתי בשום משלחת, 14 שנה.

יגאל ביבי: זו אותה משלחת שנסעה להודו ולנפאל.

נואף מסאלחה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הרי זו אותה משלחת.

נואף מסאלחה: מי שנסע להודו – זו טיסה של שעה ורבע לנפאל.

נואף מסאלחה: שילבנו את נפאל לאחר 28 שנים שלא היתה משלחת פרלמנטרית של ישראל בנפאל.

נואף מסאלחה: אנחנו חייבים להזכיר, שמלך נפאל וראש הממשלה לשעבר היו בישראל והתקבלו כאן במדינה.

נואף מסאלחה: היו יחסים מצוינים עם נפאל.

נואף מסאלחה: היו להם חיילים בכוח הבין-לאומי לשביעות רצונם של כל הצדדים, בעיקר ישראל.

נואף מסאלחה: אדוני היושב-ראש, אני מזכיר שזו אותה משלחת של חברי הכנסת אמנון רובינשטיין, טומי לפיד וגדעון עזרא.

נואף מסאלחה: באותו יום היו הפיגועים בירושלים, וגדעון עזרא החליט לטוס ישר לישראל, וכשהוא היה באוויר בדרכו לישראל דרך אירופה היה הפיגוע בחיפה.

נואף מסאלחה: לכן נשארנו במשלחת: רותי קפלן, סגנית מזכיר הכנסת, המרכזת, אמנון רובינשטיין, טומי לפיד ואני.

נואף מסאלחה: אני רוצה שתבינו, היתה להם טרגדיה.

נואף מסאלחה: הבן של המלך הקודם, בן אחיו של המלך הקיים, רצח בקיץ האחרון את כל משפחתו והתאבד, זאת אומרת את אמו ואת אביו.

נואף מסאלחה: לקחו את הדוד שלו והמליכו אותו, הדוד הזה שהיום הוא מלך נפאל.

נואף מסאלחה: אני רוצה לקרוא – כדי שלא להלאות אתכם: בפגישה שנערכה ב-3 בדצמבר בין מלך נפאל גיננדרה לבין משלחת הכנסת בראשות נואף מסאלחה ובהשתתפות חברי הכנסת אמנון רובינשטיין וטומי לפיד ושגריר ישראל בנפאל אבי ניר, אמר המלך כי שמע בצער רב על האירועים בישראל.

נואף מסאלחה: המלך ביקש להעביר תנחומיו למשפחות וקרא לישראלים ולפלסטינים לנקוט צעדים שיבטיחו השכנת שלום באזור.

נואף מסאלחה: הוא קיבל אותנו בחמימות.

נואף מסאלחה: שני ראשי הפרלמנט קיבלו אותנו.

נואף מסאלחה: סגנית יושב-ראש הפרלמנט, ראש הממשלה, האיש החזק, ראש המפלגה השלטת שהתפטר לפני כמה חודשים וגם ראש הממשלה מאותה מפלגה שירש אותו עכשיו, שהוא איש מקסים, מבין את חשיבות היחסים בין ישראל לנפאל.

נואף מסאלחה: אגב, יש כאן הרבה ציטוטים, לא רק מאתנו אלא גם מהשגריר שכתב את הפרוטוקולים.

נואף מסאלחה: בין השאר הוא אמר, שנפאל צריכה ללמוד ממדינה קטנה כמו ישראל, שגם שמרה על ביטחונה וגם על התפתחותה.

נואף מסאלחה: חד וחלק.

נואף מסאלחה: גם המלך, גם ראש הממשלה וגם העם הנפאלי קיבלו אותנו בצורה נפלאה.

נואף מסאלחה: זאת ארץ הררית ויפה, אבל ארץ שצריכה הרבה פיתוח.

נואף מסאלחה: אני מקווה שמערכת היחסים בין ישראל לנפאל תחזור לימים יפים, ימים עברו.

נואף מסאלחה: אגב, המלך הקודם היה פה ואירחו אותו דוד בן-גוריון וגם נשיא מדינת ישראל.

נואף מסאלחה: המלך הקודם כתב ספר על ישראל, לא ייאמן, הפיץ אותו והדפיס אותו.

נואף מסאלחה: מכאן אני רוצה להודות גם לרותי קפלן וגם לשגריר שלנו אבי ניר ולאשתו וגם לעם הנפאלי.

נואף מסאלחה: אני מקווה שמדינת ישראל תדע למצוא את הדרך לחזק את היחסים בינינו לבין נפאל.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

יגאל ביבי: תודה רבה לחבר הכנסת מסאלחה.

יגאל ביבי: אני חושב שהמשלחת הזאת צריכה לברך "הגומל".

יגאל ביבי: היא היתה בפרלמנט ההודי וגם שם היתה התקפת טרור.

יגאל ביבי: הרגישו כמעט כמו בבית.

אמנון רובינשטיין: באותה כניסה.

יגאל ביבי: אני מקווה שבירכתם "הגומל" שלא הייתם שם ולא הרגשתם כמו בבית.

אמנון רובינשטיין: אדוני היושב-ראש, תאר לעצמך שהיה פיגוע כשהיינו שם.

אמנון רובינשטיין: היו אומרים שזה בגללנו.

יגאל ביבי: בגללנו, ברור.

יגאל ביבי: ברוכים הבאים.

יגאל ביבי: התשס"ב–2001

יגאל ביבי: אני מזמין את חבר הכנסת רחמים מלול להציע את הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון מס' 13) (עבודה ומנוחה שבועית), התשס"ב–2001, קריאה ראשונה.

יגאל ביבי: חבר הכנסת מלול יפתח את הדיון, בבקשה.

נואף מסאלחה: – – – למרוקו.

יגאל ביבי: למרוקו לא נוסעים עכשיו.

נואף מסאלחה: אני באמת לא מבין למה.

יגאל ביבי: סגרו את העסק.

רחמים מלול: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ראשית אנחנו צריכים לציין, שהיום הוא יום עשרה בטבת, יום שבו החל המצור על ירושלים, שבעקבותיו נבקעו החומות ב-17 בתמוז.

רחמים מלול: נאחל ונתפלל שימי האבל יהפכו, בעזרת השם, לימים של שמחה.

יגאל ביבי: אמן.

רחמים מלול: ולצמים שיהיה צום קל.

רחמים מלול: עקב הצום ביקשתי שההצבעה תהיה מחר, כיוון שבשעת ההצבעה אנשים הולכים להתפלל ולאכול, ואני מקווה שבעזרת השם תתמכו בהצעת החוק הזאת.

רחמים מלול: לגופו של עניין, אדוני היושב-ראש, ראשית ברצוני לציין, כי על הצעת החוק הזאת חתומים, מלבד חברי הכנסת מהסיעות הדתיות והחרדיות, גם חברי כנסת מסיעת העבודה ומסיעת מרצ, אשר ראו בתיקון שאני מביא בהצעתי תיקון סוציאלי ולאו דווקא דתי.

רחמים מלול: מסיבה זו גם הממשלה תומכת בתיקון הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה.

רחמים מלול: בחוק שעות עבודה ומנוחה הקיים היום ניתנת אפשרות לכל עובד להודיע מראש למעבידו על כך שהוא אדם דתי ושאיננו מסכים לעבוד בשבת מטעמי דת, והמעביד מצדו לא יסרב לקבלו בשל כך לעבודה.

רחמים מלול: לעומת זאת, אדם שהחל לעבוד במקום עבודתו כחילוני, עבד בימי שבת ובמשך השנים שינה את אורח חייו והחל לשמור שבת ומשום כך החליט שהוא מפסיק לעבוד בשבת, אדם כזה אינו מוגן מצד החוק, ולפיכך אין מעבידו חייב לשחררו מעבודה בשבת.

רחמים מלול: פרצה זו בחוק, הפוגעת בעקרון השוויון, גרמה וגורמת למקרים שבהם המעסיק מפטר עובדים ששינו את אורח חייהם והודיעו לו שאינם יכולים עוד לעבוד בשבת.

רחמים מלול: כדי לסתום פרצה זו אני מביא בפניכם, חברי הכנסת, את התיקון האומר: עובד שעבד קודם לכן בימי המנוחה השבועית, רשאי להודיע למעבידו שהוא אינו מסכים עוד לעבוד בימי המנוחה השבועית על-פי איסור שבמצוות דתו שאותה התחיל לקיים.

רחמים מלול: לסיום, אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אבקשכם לתמוך בהצעת החוק הזאת, שיש בה צדק סוציאלי, איסור אפליה על רקע דתי, והיא מגשימה את עקרון השוויון.

רחמים מלול: תודה רבה.

יגאל ביבי: תודה רבה לחבר הכנסת רחמים מלול על ההצעה ועל הצגתה.

יגאל ביבי: אני מזמין את חבר הכנסת מיכאל קליינר, שנמצא במקום חשוב.

יגאל ביבי: אני יודע שהוא היה בוועדה למען שחרורו של פולארד, והוא עושה דבר טוב.

יגאל ביבי: חבר הכנסת צבי הנדל, בבקשה.

זבולון אורלב: אני מוכן להחליף אותו.

יגאל ביבי: חבר הכנסת אברהם שוחט – איננו.

יגאל ביבי: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מודה לחברי, חבר הכנסת צבי הנדל, יושב-ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, שוויתר לי.

זבולון אורלב: מכאן אני יורד ללובי הסטודנטים, שנפגעו מאוד מהחלטת הממשלה להפר באופן בוטה הבטחה שלטונית להפחית את שכר הלימוד על-פי ועדת-וינוגרד.

זבולון אורלב: קודם כול, אני רוצה לברך את חבר הכנסת מלול, חבר ועדת החינוך והתרבות, שהציע את הצעת החוק.

זבולון אורלב: אני מאוד תומך בגישתו שזהו חוק חברתי ולא רק חוק דתי, כי הוא מאפשר לאנשים שומרי תורה ומצוות המקפידים על שמירת שבת ושמירת מועד להשתלב בעבודה ללא אפליה, גם אם הם שינו את אורח החיים שלהם במהלך שנות עבודתם.

זבולון אורלב: אבל, חבר הכנסת מלול, יש לי שתי הערות, ואני אשמח מאוד אם תשמע אותן.

זבולון אורלב: ראשית, צריך לחשוב איך הדבר הזה לא יפגע בתנאי העבודה של אותו עובד.

זבולון אורלב: נאמר שהתפקיד של אותו עובד הופך עכשיו להיות תפקיד שצריכים למלא אותו גם בשבת.

זבולון אורלב: יבוא העובד ויגיד: אני, מטעמים חברתיים ודתיים, אינני רוצה לעבוד בשבת.

זבולון אורלב: יאמר לו המעסיק: אין שום בעיה, אני לא אפטר אותך, אבל אתה עובר לתפקיד אחר.

זבולון אורלב: שעות נוספות שהיו לך לא יהיו לך, תנאי הניידות שהיו לך לא יהיו לך, לא תיסע להשתלמות שחשבתי לשלוח אותך אליה וכדומה.

זבולון אורלב: בעצם ייווצר מצב שהעובד ייפגע מאוד בכל תנאי עבודתו.

זבולון אורלב: לכן אני מבקש מאוד באותה הזדמנות להבטיח לא רק את התנאים של העובד ששינה תוך כדי עבודתו את אורח חייו, אלא גם את שמלכתחילה סירובו או אי-נכונותו של עובד לעבוד בשבת ובמועד לא יפגעו בתנאי עבודתו.

זבולון אורלב: אני חושב שאחת הרעות החולות שלנו בכל הנוגע לעבודה בשבת היא מתן תשלום מופרז לאלה שעובדים בשבת.

רחמים מלול: מאות אחוזים.

זבולון אורלב: שמעתי עדויות קשות מאוד על כך שמשלמים לעובדים, גם ברשות הנמלים וגם במקומות עבודה אחרים, גם ציבוריים, תשלומים של מאות אחוזים עבור עבודה בשבת.

זבולון אורלב: בעצם מדינה יהודית משלמת יותר למי שמוכן לעבוד בשבת.

זבולון אורלב: זה דבר בלתי מתקבל על הדעת, ואולי במסגרת החוק הזה צריך להבטיח, שגם אם יש אילוץ וגם אם יש הכרח לעבוד בשבת, לא יעלה על הדעת שיינתן בונוס מיוחד לאותו עובד.

זבולון אורלב: למעשה מפתים אנשים, ואנו גם בתקופה של מחסור כספי – פשוט פיתוי כספי: בוא תעבוד בשבת, תפר את מצוות אמונתך ותקבל יותר כסף.

זבולון אורלב: אני מקווה מאוד ששני הדברים האלה יוסדרו, ואני מברך אותך על הצעת החוק.

רחמים מלול: ההצבעה תהיה עכשיו.

יגאל ביבי: תודה.

יגאל ביבי: אם החברים מוותרים, אולי נצביע?

יגאל ביבי: חבר הכנסת צבי הנדל, בבקשה.

צבי הנדל: ידידי היושב בראש, חברי חברי הכנסת, אני מברך את חבר הכנסת מלול, שיצא מהאולם, על הצעת החוק.

צבי הנדל: אני מצטרף לשאלות של ידידי אורלב, אבל חשוב שנדבר בדקה או שתיים שיש לי כאן גם על המהות.

צבי הנדל: חשוב שנדע שהשבת, שיש עליה אצלנו מין חילוקי דעות מדי פעם, אומצה בעולם בזכות ישראל, בזכות היהודים ובזכות העם היהודי.

צבי הנדל: היום כמעט בכל העולם נקבע יום אחד – ברוב המקומות זהו יום ראשון, על-פי הסגנון הדתי באותו מקום – שבו לא עובדים.

צבי הנדל: יש יתרון גם למעסיק כשה

צבי הנדל: עובד שלו נח יום אחד בשבוע ולא עובד.

צבי הנדל: אני רוצה לספר סיפור קצר על ידיד טוב שלי, חקלאי מכפר-מימון, ראובן רוזנבלט, שהיה ראש מועצה אצלנו.

צבי הנדל: לפני שנים הוא נכנס לעסקי גידול ורדים.

צבי הנדל: בכל הנוגע לצמחי בית או לפרחים, זה נחשב כמו רפת, כי צריך לקטוף פעמיים ביום, ואי-אפשר שדתיים יעסקו בזה, כי בשבת לא קוטפים וגם ביום שישי אחר-הצהריים לא קוטפים.

צבי הנדל: היה ברור שדתי לא יכול לעסוק בזה.

צבי הנדל: וראה זה פלא, שנה אחרי שהוא התחיל לגדל ורדים, וזו היתה השנה הראשונה שהוא גידל ורדים ותחילת הדרך שלו, הוא זכה בתואר "יצואן מצטיין".

צבי הנדל: מסתבר שכאשר שומרים על השבת לא נגרמים דווקא הפסדים על-פי איזה חשבון ליניארי מסודר של 7 פחות 1, והתפוקה ביום שישי אחר-הצהריים, אלא כנראה השבת הזאת נותנת כוחות מיוחדים גם לעובד, ואולי גם לפרח, והתוצאה מצוינת.

צבי הנדל: אני מציע לכולנו, למפעילי עסקים קטנים כגדולים: אם אין מחויבות בשל הבריאות או בשל הביטחון, ותרו על עבודה בשבת.

צבי הנדל: תאמינו לי שהעסק יתברך, גם העובדים יתברכו, ולכולם יצא רק טוב מזה שהשבת תקיף את מקסימום האפשרויות, כמובן להוציא את מה שאין בו ברירה וחייבים להעסיק אנשים כי מדובר בחיי אדם.

צבי הנדל: תודה.

יגאל ביבי: תודה רבה.

יגאל ביבי: חבר הכנסת האשם מחאמיד, אתה מוותר?

יגאל ביבי: אם היית מוותר, היינו ניגשים להצבעה.

האשם מחאמיד: אם אתה כל כך רוצה, אני מוכן לוותר.

יגאל ביבי: חבר הכנסת נסים זאב, אם אתה מוותר, אני אכריז שאחרון הדוברים זה האשם מחאמיד ונצלצל להצבעה.

נסים זאב: אני מבקש לדבר דקה, שתיים.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם כול אני רוצה לברך את חבר הכנסת מלול על ההצעה הזאת.

האשם מחאמיד: היא הצעה ממש טובה.

האשם מחאמיד: מדברים פה על עבודה, על תנאי עבודה ועל החלטה על יום מנוחה.

האשם מחאמיד: הלוואי שבאמת תהיה עבודה לאותם אנשים מובטלים הזועקים ברחובות, לאותם גמלאים, שיהיה להם ממה לחיות, לאותם נכים, שיהיה להם ממה לחיות.

האשם מחאמיד: אנחנו מדברים פה על יום מנוחה, זה חשוב מאוד, אבל בגדול בואו נדבר גם על אנשים שאין להם מה לאכול.

האשם מחאמיד: זה דבר אחד.

האשם מחאמיד: דבר שני.

האשם מחאמיד: על-פי חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, זה מובן מאליו, חבר הכנסת מלול, שאדם יוכל לבחור לו את יום החופש שהוא רוצה בו.

האשם מחאמיד: אם אדם עבד בשבת אבל חזר בתשובה והוא רוצה לבטל את יום העבודה שלו בשבת ולהפוך אותו ליום מנוחה, או אם מוסלמי עשה את זה, או אם נוצרי עשה את זה – זה נכון כלפי כל הדתות – אפשר לעשות את זה כמכלול, כדי שלאדם יהיה חופש לקבוע על-פי דתו את יום החופשה שלו.

האשם מחאמיד: משפט אחרון – חבר הכנסת דהאמשה, תקשיב לי בבקשה – פועלים מסוימים, מוסלמים וגם בני דתות אחרות, שרוצים להתפלל רבע שעה או עשר דקות ביום, זה לא מתאפשר להם.

האשם מחאמיד: אני מקווה שיתאפשר לאנשים האלה להתפלל.

האשם מחאמיד: תודה רבה.

יגאל ביבי: חברי הכנסת משה גפני, מוחמד ברכה, ישראל כץ, שאול יהלום, אחמד טיבי, מוחמד כנעאן, מיכאל איתן, אופיר פינס-פז, חיים כץ, ויצמן שירי, זאב בוים, טלב אלסאנע, תמר גוז'נסקי, אברהם רביץ.

יגאל ביבי: יגאל ביבי מוותר.

יגאל ביבי: חברי הכנסת עזמי בשארה, אליעזר זנדברג, אבשלום וילן, יובל שטייניץ, מקסים לוי, נעמי חזן, גדעון עזרא, אורי אריאל, יוסף פריצקי, איוב קרא – אינם נוכחים.

יגאל ביבי: חבר הכנסת נחום לנגנטל, בבקשה.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, לסוגיה של עבודה בשבת יש שני היבטים.

נחום לנגנטל: יש בחברה הישראלית אנשים שמעוניינים שיהיו כאלה שייהנו בשבת, 30%–40% מהאוכלוסייה, ועוד 60% שיהיו השמשים והעבדים שלהם.

נחום לנגנטל: הם יהיו האנשים שיעבדו בשבת וייתנו את השירותים לאלה שנהנים.

נחום לנגנטל: יהיו כאלה שבשבת יוכלו להיות עם הילדים, עם המשפחות שלהם ועם נשותיהם.

נחום לנגנטל: זו תופעה פסולה.

נחום לנגנטל: תופעה פסולה עוד יותר היא שאנשים רוצים לפעמים לעבוד בשבת ולו בגלל "מסכנותם", כי הם מקבלים מאות אחוזים advantage, יתרונות על זה שהם עובדים בשבת.

נחום לנגנטל: לכן הקיבעון של חוק שעות עבודה ומנוחה, שאומר שאם התחלת להיות שומר שבת אסור לתת לך את זה ועכשיו שהחלטת לשנות את אורח חייך אתה לא יכול שלא לעבוד בשבת, הוא דבר שהדעת לא סובלת.

נחום לנגנטל: לכן אני מברך מאוד על הצעתו של חבר הכנסת מלול.

יגאל ביבי: תודה רבה לחבר הכנסת לנגנטל.

יגאל ביבי: חבר הכנסת תאופיק חטיב – איננו נוכח.

יגאל ביבי: חבר הכנסת מרדכי משעני – איננו נוכח.

יגאל ביבי: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, מוותר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה לוותר?

יגאל ביבי: אז ניגש להצבעה.

יגאל ביבי: תצלצל.

יגאל ביבי: אתה רוצה חוק או שאתה רוצה לדבר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, ממשלה שאיננה, הפעם יותר מכל הפעמים אפשר להבין למה אין ממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך אומרים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אללה יסתור, מה עוד מכינים לנו שם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש, אני בלי שום ספק בעד הצעת החוק, היא טובה ונכונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני בטוח שהמציעים מתכוונים לכל בני הדתות, בכלל זה מוסלמים, נוצרים, יהודים וכל מי שאכן מכבד דת ומצוות דת כדי שייהנה מהזכות הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת האשם מחאמיד, שמעתי את דבריך לגבי פועלים מוסלמים שלא מוצאים את הזמן להתפלל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה צודק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני בא מלשכתי למטה בכנסת, ולפני דקות ספורות קיבלתי שיחת טלפון על כך ש-150 פועלים ערבים, מוסלמים, בחברה מסוימת שלא אזכיר את שמה, אינם יכולים להתפלל את תפילתם בזמן העבודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המצב הזה טעון תיקון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: החוק הזה יבורך, אבל חבל שאנחנו חייבים לחוקק חוקים כדי לתקן דברים אלמנטריים, שהם מובנים מאליהם בכל חברה מתוקנת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אשא כאן את דברי בערבית ואנצל את ההזדמנות לומר חג שמח לאחינו הנוצרים החוגגים היום את חג המולד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום, עמיתי המאזינים, ראשית אברך בברכת חג שמח את החברים הנוצרים ואת הנוצרים הפלסטינים בעולם הערבי ובעולם כולו לרגל פרוס חג המולד המכובד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנו מקווים שבחג זה, כשיחזור אלינו, נימצא כולנו במצב טוב יותר; שכולנו נימצא במצב רע פחות מכל הבחינות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כולנו יודעים עד כמה הידרדר המצב החברתי והפוליטי בארצנו, ובפרט בשנה האחרונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: החוק אשר אנו דנים בו עוסק במתן הזדמנות לכל העובדים מכל הדתות ומכל שכבות האוכלוסין לקבל יום חופשה לפי רצונם ובהתאם לדתותיהם ואמונותיהם, ושתהיה להם הזדמנות להתפלל ולקיים את המצוות הדתיות גם במהלך העבודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי שחוק זה הוא חוק טוב ונתמוך בו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנו מצטערים שעניינים כאלו צריך שיחוקקו בחוקים ויעברו תהליך חקיקה, כי הרי הם עניינים מובנים מאוד, ואין צורך בחוקים כאלה בחברות המבינות יותר דברים מסוג זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לך, אדוני יושב-ראש הישיבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ) תודה רבה.

יגאל ביבי: אחרון הדוברים, חבר הכנסת נסים זאב.

יגאל ביבי: ביקשת להקצות לך שתי דקות.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אומר רק מדרש קצר: זכור ושמור, שניהם נאמרו לעניין אחד, מה שאי-אפשר לפה לדבר ומה שאי-אפשר לאוזן לשמוע, וכן הוא אומר: אחת דיבר אלוקים שתיים זו שמעתי.

נסים זאב: אני רוצה קודם כול לברך את חבר הכנסת היוזם.

נסים זאב: אני אומנם גם שותף לחוק, אבל חבר הכנסת רחמים מלול הוא יוזם החוק.

נסים זאב: אני חושב שנעשה תיקון עוול נורא.

נסים זאב: במשך שנים היו אלי פניות רבות, גם מצד שוטרים ששינו את אורח חייהם ונהיו דתיים ושומרי מצוות.

נסים זאב: כתוצאה מכך, גם אם לא יפוטרו, הם עלולים אולי לקבל תפקיד שונה מהתפקיד שביצעו עד לרגע שחזרו בתשובה.

נסים זאב: יש הרבה מתלוננים על כך שבצורה כלשהי מורידים אותם בדרגה, או בתפקיד, או מורידים להם שעות או את ההטבות.

נסים זאב: לכן, גם את זה צריך להביא בחשבון במהלך הדיונים.

נסים זאב: תודה לך.

יגאל ביבי: תודה רבה.

יגאל ביבי: חברי הכנסת, אנחנו ניגשים להצבעה על הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון מס' 13) (עבודה ומנוחה שבועית), התשס"ב–2001, קריאה ראשונה, של חבר הכנסת רחמים מלול וקבוצת חברי הכנסת.

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

שאול יהלום: שכל אחד יראה שחבר הכנסת טלב אלסאנע מצביע במקומי.

טלב אלסאנע: יש אחדות בעניין הזה.

טלב אלסאנע: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 11 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון מס' 13) (עבודה ומנוחה שבועית), התשס"ב–2001, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יגאל ביבי: חברי הכנסת, 11 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יגאל ביבי: החוק עובר לוועדת העבודה והרווחה להמשך טיפולו.

יגאל ביבי: חזק וברוך ויישר כוח, חבר הכנסת מלול.

יגאל ביבי: ביום עשרה בטבת זיכית את עם ישראל בחוק חשוב לשמירת השבת, ואולי הוא יביא בשורות טובות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא שמעת את דברי חבר הכנסת האשם מחאמיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש פה סיעה אחת שיש לה 100% נוכחות בבית – – –

יגאל ביבי: חזק וברוך, כל טוב.

זבולון אורלב: האם אפשר לצרף גם את הקול שלי?

יהודית נאות: ואת שלי נגד.

יגאל ביבי: אני מוסיף גם את הקול של חברת הכנסת יהודית נאות נגד, וחבר הכנסת אורלב בעד.

יהודית נאות: חברת הכנסת סופה לנדבר, האם את מסכימה שהדיון יתחיל עכשיו ולא ב-16:30?

סופה לנדבר: כן.

יהודית נאות: אנחנו נעבור להצעות בנושא: ציון מלאות 30 שנה להתאחדות הארצית של עולי ברית-המועצות וחבר המדינות בישראל – הצעות לסדר-היום מס' 5478 ו-5479.

יהודית נאות: תפתח חברת הכנסת סופה לנדבר, בבקשה.

סופה לנדבר: רבותי, עכשיו, כאשר אני נואמת בכנסת, אני רוצה לשתף את הצופים בבית לגבי החגיגה שהתקיימה היום באודיטוריום לכבוד 30 שנה להתאחדות עולי חבר המדינות.

סופה לנדבר: אנחנו כאן היום כדי לדבר על עלייה.

סופה לנדבר: קשה להסביר את פירוש המלה עלייה למי שלא עבר את זה.

סופה לנדבר: לקום ולעזוב את הבית, העיר והמדינה, החברים, השפה, התרבות, ולעבור למקום חדש, שונה כל כך מכל מה שהכרנו; לעלות עם שתי מזוודות והמון זיכרונות.

סופה לנדבר: הקליטה בארץ-ישראל אינה פשוטה כלל – ההבדלים, המנטליות, השפה וה"לבד".

סופה לנדבר: לשנות ולטשטש את ההבדלים לא ניתן, אבל כדי להקל על ה"לבד" הוקמה התאחדות יוצאי חבר המדינות לפני 30 שנה.

סופה לנדבר: היום כאשר אנחנו חוגגים 30 שנות פעילות, אנחנו נזכרים באלה שעבדו אתנו, שנמצאים אתנו, שפעלו יחד עם הארגון למען העלייה.

סופה לנדבר: ההתאחדות הוקמה לפני 30 שנה, בעזרתה של כבוד ראש הממשלה לשעבר הגברת גולדה מאיר, זיכרונה לברכה.

סופה לנדבר: לאורך השנים ליוותה ההתאחדות את גלי העלייה, כקבוצות, ובעיקר את העולים עצמם כיחידים.

סופה לנדבר: ההתאחדות נותנת כתף ואוזן קשבת לכל הבעיות והמצוקות בכל נושא לכל עולה, וכן מדריכה ומסבירה.

סופה לנדבר: עולה חדש הוא כמו תינוק שנולד, וההתאחדות היא כמו אמא טובה אשר מלווה ותומכת, צעד אחר צעד, לאט לאט, עד שהתינוק כבר עומד והולך בכוחות עצמו.

סופה לנדבר: אני גאה לעמוד כאן היום ולומר, שכל אחד מאתנו היה אותה "אמא" להרבה מאוד עולים.

סופה לנדבר: אנו חיים במדינה אשר המציאות שלה היא מציאות קשה – פיגוע טרור מדי יום, ושנאת אחים אשר מפוררת את העם.

סופה לנדבר: העובדה שאנחנו לא נולדנו כאן לא הופכת את המציאות לקלה יותר.

סופה לנדבר: מרגע הירידה מהמטוס אנחנו כבר חלק מהעם, לפחות בכל הנוגע לחובותינו.

סופה לנדבר: הרגשות שלנו מרגע העלייה זהים לרגשות ותיקי המדינה.

סופה לנדבר: פיגועי הטרור והמוות לא מבדילים בין עולה לוותיק.

סופה לנדבר: שם כולנו זהים, כולנו כואבים.

סופה לנדבר: אמא שמאבדת בן בוכה בדיוק באותו כאב, ילד שאיבד אבא צועק בדיוק באותו קול, ונער שאוהב נערה אוהב באותה אהבה.

סופה לנדבר: אנחנו כאן בגלל האהבה, בגלל האהבה למדינת ישראל.

סופה לנדבר: למרות הכאב, למרות הצרות, כולנו יודעים שזוהי המדינה שלנו, המדינה היחידה שבה נרצה לחיות וגם למות.

סופה לנדבר: הגיע הזמן שכולם יבינו שאנחנו כאן ביחד, ולא משנה כמה שנים אנחנו כאן, העיקר שאנחנו כאן, ולתמיד.

סופה לנדבר: אני רוצה לנצל במה חשובה זו כדי להודות לכל אותם אלפי מתנדבים אשר נתנו מזמנם, עבדו קשה מאוד והשקיעו בכל עולה ועולה כאילו היה זה קרוב משפחה שלהם.

סופה לנדבר: היום בהתאחדות יוצאי חבר המדינות 50 סניפים ויותר מ-100,000 מתנדבים.

סופה לנדבר: זאת קדנציה שנייה שלי בארגון הזה.

סופה לנדבר: זה ארגון וולונטרי.

סופה לנדבר: אני רוצה להגיד היום למתנדבים, שאני מקדישה את כל הנאום שלי לאותם אנשים, אלפי מתנדבים, מי שבעצם "עשה את העלייה" יחד עם העולים, מי שעבר אתם את האינטגרציה ומי ששבר את הקיר.

סופה לנדבר: לעתים קרובות עולה מרגיש: אני כאן, העולם שם, ובינינו חוצץ קיר.

סופה לנדבר: אני רוצה להגיד תודה רבה מקרב לב לאותם מתנדבים על שנים רבות, שנים של התנדבות למען קליטת העלייה בארץ-ישראל.

סופה לנדבר: תודה לאותם אנשים ותודה למתנדבים.

סופה לנדבר: שוב, תודה רבה.

יהודית נאות: תודה רבה לחברת הכנסת סופה לנדבר.

יהודית נאות: הדובר הבא יהיה חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי, בבקשה.

יהודית נאות: אחריו – חבר הכנסת נחום לנגנטל.

ויקטור בריילובסקי: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לברך את הכנסת על ההחלטה לציין 30 שנה להתאחדות הארצית של עולי ברית-המועצות לשעבר.

ויקטור בריילובסקי: ההקמה של הארגון הזה היתה עם תחילת העלייה מברית-המועצות, עלייה שבאופן אטי הפכה לגורם חשוב בציבור הישראלי.

ויקטור בריילובסקי: אני זוכר את הזמן ההוא, כאשר אני והרבה ידידים יהודים בסביבתי פתאום תפסנו שאפשר לפרוץ את מסך הברזל ואפשר לעזוב את ברית-המועצות ולעלות ארצה.

ויקטור בריילובסקי: באותו זמן זה נראה נס.

ויקטור בריילובסקי: לקבל רשיון לעזוב את ברית-המועצות באותו זמן היה בעיה לא פשוטה.

ויקטור בריילובסקי: לרבים היו צפויות עוד שנים רבות של סירוב, של רדיפות על-ידי הקג"ב, של חיפושים ומעצרים, ולכמה אפילו בית-סוהר וגלות פנימית.

ויקטור בריילובסקי: אבל דווקא לפני 30 שנה בפעם הראשונה הרגשנו שאנחנו בני-אדם חופשיים, שאנחנו יהודים שעשו בחירה חופשית.

ויקטור בריילובסקי: בכוונה אמרנו שלום למדינה שטענה שהיא המתקדמת בעולם אבל היתה באמת ממלכת הרשע.

ויקטור בריילובסקי: בכוונה איחדנו את החיים שלנו עם מדינת ישראל, ובסופו של דבר, אחרי שנים רבות, כולנו או כמעט כולנו הגענו לפה והבאנו אתנו עוד מיליון יהודים מברית-המועצות לשעבר.

ויקטור בריילובסקי: זה מאוד חשוב שבישראל, במדינתנו, יש ארגונים המייצגים עולים.

ויקטור בריילובסקי: היום זה לא רק ההתאחדות, היום זה הפורום הציוני, ארגוני מדענים, מהנדסים, סופרים ועוד ועוד.

ויקטור בריילובסקי: היום זה גם חברי כנסת שמייצגים עולים.

ויקטור בריילובסקי: היום העולים מברית-המועצות לשעבר הם גורם חשוב בחיים הפוליטיים והציבוריים של מדינת ישראל.

ויקטור בריילובסקי: תודה רבה.

יהודית נאות: תודה רבה.

יהודית נאות: הדובר הבא הוא חבר הכנסת נחום לנגנטל, בבקשה.

נחום לנגנטל: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני שמח על ההזדמנות שיש לי דווקא כצבר, כמי שנולד כאן בארץ לאב שנולד בפולין, אבל את רוב שנות ילדותו עשה בסיביר הרחוקה, לאחר שברח עם פריצתה של מלחמת העולם השנייה – היתה לי הזכות לעבור את נתיב הייסורים שהוא עבר, מלבוב עד לסוזון, שזו עיירה שכוחת אל, 400 קילומטרים דרומית לנובוסיבירסק.

נחום לנגנטל: טסנו לשם, ראינו את המקום, וראינו את אותו קהל יהודי חם שחי בברית-המועצות, עדיין שם, אבל עם קשרים טובים מאוד לקהילות כאן במדינת ישראל, כי חלק גדול מאוד מקרובי משפחתם הגיעו לארץ.

נחום לנגנטל: גברתי היושבת-ראש, קשה לומר לחברת הכנסת סופה לנדבר: ברוכה הבאה לישראל, כי היא נמצאת כאן הרבה מאוד שנים, אבל זו הזדמנות נעימה לעמוד מעל הדוכן ולהודות בשם הישראלים, הצברים, אלה שנולדו כאן, לאותה עלייה מפוארת מברית-המועצות, שעלתה לארץ, טייבה, מלשון טוב יותר, את האוכלוסייה כאן, עם תרבות עשירה, עם יכולת אקדמית, עם יכולת מחקרית, עם דברים רבים מאוד שנוספו לחברה הישראלית – – –

יהודית נאות: מוזיקה ובלט.

נחום לנגנטל: גם מוזיקה.

נחום לנגנטל: אני לא רוצה למנות את כל השטחים שהעלייה מברית-המועצות השביחה בהם את האוכלוסייה במדינת ישראל.

נחום לנגנטל: זו הזדמנות גדולה להודות להם כאן מעל הדוכן הזה, אולי דווקא בשם אלה שנולדו כאן, אבל בייחוד אני רוצה לציין את הארגון שסופה מיטיבה לפעול בו כל השנים.

נחום לנגנטל: אני נמצא בכנסת שנתיים ויודע על הפעולות המבורכות מאוד של הארגון.

נחום לנגנטל: אם אתם מציינים כבר 30 שנה לפעילותו של הארגון היום, היו ברוכים, ורק שתמשיכו להצליח.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

סופה לנדבר: תודה.

יהודית נאות: תודה רבה.

יהודית נאות: ישיבו לחברי הכנסת סגן השר יורי שטרן, ואחריו – סגן השר יולי אדלשטיין.

יורי שטרן: כבוד היושבת-ראש, כבוד השר, סגן השר, חברי הכנסת, ציון 30 שנה לארגון ציבורי במדינת ישראל זה אירוע רציני.

יורי שטרן: אני לא יודע כמה ארגונים שרדו כל כך הרבה שנים, ולא רק שרדו על הנייר אלא שרדו כארגון פעיל.

יורי שטרן: יש בציון-דרך זה משהו חשוב, שמשקף בעצם את התפתחות החברה הישראלית והדמוקרטיה הישראלית.

יורי שטרן: התאחדות עולי ברית-המועצות הוקמה בזמנה, כמו כל התאחדויות העולים, ביוזמה מלמעלה, כגוף עם שייכות פוליטית מאוד ברורה, גוף שמנוהל על-ידי ותיקים מהממסד הפוליטי, והוא בעצם הוקם לעזור לעולים ובאותה מידה לעזור לממסד לקלוט את העולים במובן הפטרנליסטי, הממסדי והפוליטי של המלה.

יורי שטרן: והנה עברו שנים, ואף שעד היום השייכות הזאת נשארת, במידה זו או אחרת, אין ספק שהתאחדות עולי ברית-המועצות, כמו יתר ארגוני העולים, הפכה להיות כוח עצמאי שיותר ויותר משקף את רצונם של העולים עצמם, והארגונים הם כלי לשדולה פוליטית, לפתרון הבעיות של הקהילה שלהם, וזה הפלורליזם וזו הדרך ליצור שילוב במקום מה שפעם היה קליטה כדבר שמנוהל מלמעלה למטה ואמור להתאים את העולים לחברה ולממסדים הקיימים, במקום להשתנות יחד אתם בהתאם לצרכים החדשים ולהזדמנויות החדשות שהעלייה מביאה אתה תמיד.

יורי שטרן: היום אנחנו נמצאים בשלב חדש, חשוב מאוד, של הדינמיקה בתחום הזה, והוא איחוד כוחות, איחוד ארגוני העולים במה שנקרא "הרחוב הרוסי".

יורי שטרן: העלייה הגדולה והאוכלוסייה הגדולה של כמיליון איש יכולה ליצור אלף ואחד ארגונים, וזה מה שהיא עשתה.

יורי שטרן: תמיד היו באים אלינו בטענות: למה לכם, הרוסים, יש כל כך הרבה ארגונים.

יורי שטרן: ואמרתי תמיד: לנו, למיליון איש, יש פחות ארגונים מאשר ל-5 מיליוני הישראלים הנותרים, ואין לצפות שהכול יהיה תחת פיקוד אחד וקו אחד.

יורי שטרן: שני הארגונים המרכזיים של יהודי ברית-המועצות היום – הפורום הציוני, שהוקם בסוף שנות ה-80, במידה רבה כתגובה על הפוליטיזציה המסורתית של התאחדות עולי ברית-המועצות דאז וסמיכותה לממסד ולשלטון, והנשיא שלו זה עמיתי לסיעה חבר הכנסת וסגן יושב-ראש הכנסת פרופסור מיכאל נודלמן, והתאחדות עולי ברית-המועצות, בראשותה של חברת הכנסת וסגנית יושב-ראש הכנסת סופה לנדבר, הולכים ליצור מסגרת אחידה.

יורי שטרן: מסגרת זו תהווה ארגון אחד על בסיס עצמאי, לא על בסיס קביעה וכפייה של ממסדים אלה ואחרים, לא כתוצאה של איזו מניפולציה פוליטית, אלא באמת כפתרון הכי נכון לעולי חבר המדינות, לעולים דוברי רוסית במדינת ישראל, לא רק דוברי רוסית אלא דוברי עוד כמה שפות של ברית-המועצות לשעבר.

יורי שטרן: הצעד הזה, אני מקווה, יעצים את שני הארגונים גם יחד וייתן לעולים כלים טובים יותר להיות כוח לעצמם, להתאים את עצמם לחברה ובאותה מידה להשפיע על המהלכים בחברה, בתרבות, במדע, בטכנולוגיה הישראלית, בספורט, באלף ואחד תחומים שבהם מיליון אנשים שבאו עם השכלה קצת שונה, עם מנטליות שונה, יכולים להעשיר את החוויה הישראלית ולא רק להיכשל בגלל ההבדלים האלה.

יורי שטרן: לכן אני חושב, שבציון 30 שנה לארגון הזה אנחנו יכולים לברך לא רק את הארגון עצמו ואת העומדים בראשו, אלא גם את האוכלוסייה שבאה מחבר המדינות, אוכלוסיית העולים הוותיקים יותר והחדשים יותר, על המהלכים ששמרו על עצמאותם של הכוחות של העלייה הזאת, והיום מאפשרים לה להתאחד ולצעוד קדימה לטובת המדינה ולטובת העלייה.

יהודית נאות: תודה רבה.

יהודית נאות: הדובר הבא, סגן השר יולי אדלשטיין, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חייב להתחיל בהודעה אישית.

יולי יואל אדלשטיין: אני מרגיש קצת בסרט סוריאליסטי, כי נכנסתי לשמוע את הנאום של יושבת-ראש ההתאחדות ותשובה של סגן השר שטרן ונאומים של חברי כנסת אחרים, ויצאתי וחזרתי, וזה על רקע מאוד ספציפי שקשור ולא קשור, ולכן אמרתי שאני מרגיש בסרט סוריאליסטי.

יולי יואל אדלשטיין: כי שתי קומות מתחתינו, גברתי חברת הכנסת לנדבר, מתקיים כנס מחאה של התאחדויות עולים וארגוני עולים על העדר מימון לארגונים.

יולי יואל אדלשטיין: אני באמת נקרע בין שתי המציאויות האלה.

יהודית נאות: לא שמת לב.

יהודית נאות: אני שאלתי אותה אם היא בטוחה שהיא רוצה להתחיל ב-16:00, כי אני עליתי לכאן ולמטה דיברו רוסית.

סופה לנדבר: אני רציתי לדבר כדי לעזור לפורום הזה.

יהודית נאות: עכשיו אני מבינה.

יהודית נאות: פתרת לי את התעלומה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי היושבת-ראש, למרות המציאות המוזרה הזאת, אני רוצה לברך מקרב לב את התאחדות עולי ברית-המועצות לשעבר ואת היושבת-ראש, חברת הכנסת לנדבר, על כל העבודה שהם עושים.

יולי יואל אדלשטיין: באיזה שלב בבוקר חשבתי, שאולי זה לא יום מתאים לחגיגות, כי זה עשרה בטבת, ופרט לזה שהיום מציין תחילת פורענויות אז, בזמנו קבעו שזה יום הקדיש הכללי על אלה שמועד קבורתם לא נודע בשואה האיומה.

יולי יואל אדלשטיין: אמרתי לעצמי, שכל חגיגה אחרת הייתי מתלבט אם אני רוצה להשתתף בה או לדבר.

יולי יואל אדלשטיין: בסך הכול זה יום של צום וצער וקדיש.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אני חושב שאולי יש בזה גם מן הסמליות, אם מנסים קצת לחשוב על זה.

יולי יואל אדלשטיין: כבר נאמר לא אחת, שההתאחדות קמה לאחר פרוץ העלייה מברית-המועצות, לפני יותר מ-30 שנה, וזאת בעצם היתה התשובה, הנצחיות של עם ישראל, על כל מה שניסו לחולל לנו גם לפני אלפיים שנה וגם לפני כמעט 60 שנה.

יולי יואל אדלשטיין: זאת התשובה: היהודים גם שורדים – ושורדים גם בכבוד, לא סתם שורדים – וגם חוזרים לארץ-ישראל, למרות כל מה שניסו לעשות לנו בברית-המועצות מבחינת השכחה והרדיפות ולנתק כל קשר עם המדינה שלנו.

יולי יואל אדלשטיין: לכן יכול להיות שדווקא מבחינת סגירת המעגל היום הזה יצא מתאים.

יולי יואל אדלשטיין: שמעתי את חברת הכנסת לנדבר מדברת על המתנדבים.

יולי יואל אדלשטיין: אני חייב לומר, במקרה זה כנציג הממסד, כמי שממונה על המשרד הממשלתי שמטפל בקליטת העלייה, שבלי המתנדבים האלה שום ממסד ושום משרד לא היו מצליחים לעשות את העבודה שלהם.

יולי יואל אדלשטיין: בזמנה, ראש הממשלה דאז גולדה מאיר קבעה ביטוי.

יולי יואל אדלשטיין: הסוכנות עסקה אז בקליטת העלייה, והיא אמרה: הסוכנות לא יכולה להגיש לעולה חדש כוס תה.

יולי יואל אדלשטיין: זו ססמה שעדיין לא פג תוקפה.

יולי יואל אדלשטיין: משרד ממשלתי לא יכול להגיש לעולה חדש כוס תה.

יולי יואל אדלשטיין: יכולים להיאבק על תקציבים, יכולים להפעיל פרויקט גדול, יכולים לצאת עם תוכנית חדשנית, אבל כוס תה – לא.

יולי יואל אדלשטיין: ולכן נתונה תודתי לכל מתנדבי ההתאחדות, כמו גם ודאי הארגונים האחרים, אבל היום אנחנו מציינים את התאחדות עולי ברית-המועצות, על זה שלא רק מגישים שם כוס תה, אלא עושים מעל ומעבר להגשת כוס התה.

יולי יואל אדלשטיין: אני בטוח, שאם תמשיכו בפעילות הזאת, לא רק שתהיה אפשרות אלא יהיה גם צורך אמיתי בעוד 20 שנה לחגוג 50 שנה להתאחדות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מאוד מקווה שכך אכן גם יהיה, וכן שלא נמצא את עצמנו במציאות המוזרה הזאת שבה יש מצד אחד מאבקים על עצם קיום הפעילות ההתנדבותית ומצד שני דברי שבח שאנחנו אומרים כאן בצדק לאחד הארגונים האלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יהודית נאות: תודה רבה.

יהודית נאות: אני מבינה שעל דעת כל הדוברים אנחנו מאחלים להתאחדות הארצית של עולי ברית-המועצות וחבר המדינות: כן תרבו, ותגיעו לשנת ה-60 שלכם.

יהודית נאות: אנחנו סוגרים את הדיון בפרק הזה.

יהודית נאות: ברשותכם, חברי הכנסת, הודעה למזכיר הכנסת.

א' האן: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו על שולחן הכנסת: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית – הצעת חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשס"ב–2001, שהועברה מוועדת הכנסת.

א' האן: החלטת ועדת האתיקה בקובלנה של חבר הכנסת דוד אזולאי נגד חברי הכנסת אחמד טיבי ומוחמד כנעאן.

א' האן: תודה רבה.

יהודית נאות: תודה רבה למזכיר הכנסת.

יהודית נאות: נפנה בבקשה לדין-וחשבון של המשלחת מהכנסת לוועדה הכלכלית של מועצת אירופה בבריסל.

יהודית נאות: ימסור את הדיווח חבר הכנסת אברהם שוחט.

יהודית נאות: בבקשה.

אברהם-בייגה שוחט: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה לציין בעניין הפתיח שלך – שזה דוח של המשלחת שנסעה לדיון בוועדה הכלכלית של מועצת אירופה – שניצב פה על הדוכן ראש המשלחת, סגן ראש המשלחת והחבר היחיד בה.

יהודית נאות: זה מה שנקרא "משלחת מכווצת"?

אברהם-בייגה שוחט: משלחת מכווצת.

יהודית נאות: אבל לא רזה.

אברהם-בייגה שוחט: משלחת מכווצת אבל לא רזה.

אברהם-בייגה שוחט: זאת אומרת, לא היו אנשים נוספים וכל הסיפור נמשך 24 שעות.

יהודית נאות: תראו איך אנחנו מתנצלים.

אברהם-בייגה שוחט: אני אומר את זה באווירה של הימים האלה, כדי שהדברים ייכנסו לפרופורציה.

אברהם-בייגה שוחט: במועצת אירופה יש ועדת משנה חשובה מאוד, שהיא ועדה כלכלית.

אברהם-בייגה שוחט: שמה הוא COMMITTEE ON ECONOMIC AFFAIRS AND DEVELOPMENT.

אברהם-בייגה שוחט: זו ועדה שעוסקת בנושאים הכלכליים במועצת אירופה, וכידוע אנחנו שם משקיפים שאינם חברים.

יהודית נאות: לצערנו.

אברהם-בייגה שוחט: לצערנו.

אברהם-בייגה שוחט: הנושאים שנדונו באותן 24 שעות ששהיתי שם, חלקם מאוד מעניינים וחשובים; יש שחשובים גם לנו, ויש נושאים שהם פנים-אירופיים מובהקים, שכרוכים ביחסים עם מזרח-אירופה, שהם פחות נוגעים לענייננו.

אברהם-בייגה שוחט: אבל ב-24 שעות, ואולי קצת יותר, ב-30 שעות אפשר בכל אופן לשמוע כמה דברים חשובים, ועל כך אני רוצה לומר כמה מלים בכנסת.

אברהם-בייגה שוחט: שני נושאים מרכזיים שבהם גיליתי עניין, ובאחד מהם חשוב היה שאגיד את דברי, היו הנושא של מניעת טרור בתעבורה האווירית, נושא שהוא אקטואלי כעת בכל העולם, ונושא שני שגם הוא חשוב, והוא מדיניות אופ"ק בנושא מחירי הדלק בעולם והערכות מצב מה יהיה ואיך זה עובד.

אברהם-בייגה שוחט: מובן שהדבר הזה חשוב לנו כמדינה שמייבאת למעלה מ-90% מתצרוכת הדלק שלה, שכן בינתיים אנחנו לא בדיוק מדינה שהיא יצרנית של דלקים.

אברהם-בייגה שוחט: שמענו סקירה מפי מזכיר אופ"ק, עאלי רודריגז אראקווה, שהוא מאחת המדינות הדרום-אמריקניות, נדמה לי מוונצואלה, על נושא מחירי הנפט בעולם.

אברהם-בייגה שוחט: יש היום ירידה גדולה במחירי הנפט העולם, או היתה בתקופה האחרונה, והיא נבעה משתי סיבות: האחת, המיתון העולמי.

אברהם-בייגה שוחט: הביקושים לדלק, גברתי, היו פחותים בהרבה מהמתוכנן.

אברהם-בייגה שוחט: השנייה, יצרניות שאינן נכללות באופ"ק, כמו ברית-המועצות ואחרות, שמנהלות מדיניות עצמאית, הציפו את השווקים בכמויות דלק שהביאו לירידת מחירים.

אברהם-בייגה שוחט: לכאורה המדינות שקונות דלק צריכות להיות שמחות, שהרי מדינת ישראל מוציאה מאות מיליוני דולרים – יותר מזה בשנים מסוימות – כדי לרכוש דלק, ולכן אם המחיר בשוק העולמי יותר נמוך, מטבע הדברים טוב למשק הישראלי.

אברהם-בייגה שוחט: אבל אני מוכרח להגיד שהתרשמתי מאוד מדבריו של מזכיר אופ"ק, שאמר: תראו, רבותי, אנחנו יודעים שכצרכנים אתם שמחים על המחירים הנמוכים.

אברהם-בייגה שוחט: בעוד חצי שנה אנחנו נוריד את התפוקות, ואז המחיר יהיה גבוה מאוד, ואז אתם תיפגעו מאוד.

אברהם-בייגה שוחט: הוא אמר שהוא חושב שבסיכומו של דבר אופ"ק היתה שמחה להגיע למצב של רמת מחירים קבועה פחות או יותר.

אברהם-בייגה שוחט: הוא גם נקב במספר.

אברהם-בייגה שוחט: הוא אמר שזה צריך להיות מעל 20 דולר לחבית.

אברהם-בייגה שוחט: היום זה 18, אבל זה כמובן נע מיום ליום.

אברהם-בייגה שוחט: הוא דיבר על 22 דולר לחבית.

אברהם-בייגה שוחט: ואם אתם שואלים אותי מה האינטרס של המדינות הצורכות, מה טוב למשק, תחרות פרועה או חוסר יציבות במחירים, וחוסר יציבות לאורך זמן, או להגיע אם אפשר למחיר שיהיה מחיר של מוצר פחות או יותר, פלוס-מינוס דולר – אני הייתי מעדיף לדעת פחות או יותר איך מתנהל המשק.

אברהם-בייגה שוחט: זה מאפשר חשבון של עלויות ליצרנים, זה קובע את מחיר החשמל באופן קבוע, וזה לא יוצר בעיות.

אברהם-בייגה שוחט: כנ"ל בתחבורה הציבורית, כנ"ל בהרבה מאוד דברים.

אברהם-בייגה שוחט: ולכן התרשמתי עמוקות מדבריו.

אברהם-בייגה שוחט: זה היה במסגרת דיון של כמה שעות, עם ארוחת ערב שבה קיבלנו את התמונה, ואני מוצא לנכון לספר על כך לכנסת.

אברהם-בייגה שוחט: הנושא השני, כפי שאמרתי, היה מניעת טרור בתחבורה האווירית וכיצד להתנהג בתחום הזה.

אברהם-בייגה שוחט: כאן, כמובן, לא יכולתי שלא לתרום ולא להגיד שהבעיה שאנחנו נמצאים בה עכשיו, ראשיתה אצלנו, באותה חטיפת מטוס לאלג'יר באמצע שנות ה-70, אם אינני טועה, שהיתה הפעם הראשונה שבה הופעל טרור אווירי.

אברהם-בייגה שוחט: אני מוכרח להגיד שהתרשמתי שהאירופים מיטלטלים בין ההבנה שצריך ביטחון באוויר לבין ההבנה של זכויות הפרט – נקרא לזה כך – וגם זכויות הטייס.

אברהם-בייגה שוחט: בדיון היו גם אנשי צוותי האוויר, הטייסים באירופה, והם אמרו שנראה להם קשה מאוד שתא הטייס – מה שנקרא ה-cockpit– יהיה מנותק מהמטוס כדי למנוע חדירה אליו.

אברהם-בייגה שוחט: הם מרגישים שהם אחראים לנוסעים.

אברהם-בייגה שוחט: אמרתי להם שאני חושב שמן הראוי שביטחון הנוסעים יינתן על-ידי כך שיהיה ביטחון לטייס, ולא על-ידי כך שהטייס יהיה אחראי אם, חס וחלילה, מישהו מהנוסעים ירגיש לא טוב והטייס יצטרך לקחת אחריות.

אברהם-בייגה שוחט: הדרך עוד ארוכה.

אברהם-בייגה שוחט: הונחו בפני הוועדה הרבה מאוד דוחות של הגורמים השונים.

אברהם-בייגה שוחט: משם זה הולך למליאה.

אברהם-בייגה שוחט: אין ספק שאנחנו בהחלט בתוך התמונה הזאת, והייתי אומר שיושבת-ראש ועדת המשנה, שהיא שוויצרית – ולא התרשמתי מאהבתה היוצאת דופן למדינת ישראל – מצאה לנכון להגיד בדברי התשובה, שהיום, אחרי מה שקרה, ברור לה הרבה יותר מדוע כל כך בדקו אותה כשהיא באה לישראל ומדוע הקפידו כל כך על הדברים, והיא הבינה שמה שאנחנו חווינו בשנים האלה, לא בכדי יצר את רמת הביטחון שאנחנו מקיימים, וכל אותה טרחה שהיתה לה בשדה התעופה מובנת היום, אומנם במבט לאחור.

אברהם-בייגה שוחט: אלה הדברים העיקריים.

אברהם-בייגה שוחט: היו הרבה דברים נוספים.

אברהם-בייגה שוחט: אמרתי שהם לא ממין העניין.

אברהם-בייגה שוחט: תודה רבה, גברתי.

יהודית נאות: תודה רבה לחבר הכנסת אברהם שוחט על הדין-וחשבון.

יהודית נאות: (קריאה ראשונה)

יהודית נאות: נעבור לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק לפיתוח הנגב והגליל (תיקוני חקיקה), התשס"ב–2001, קריאה ראשונה, של חבר הכנסת יצחק סבן וקבוצת חברי הכנסת.

יהודית נאות: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת יצחק סבן.

יהודית נאות: בבקשה.

קריאה: – – –

יהודית נאות: תלוי בשעה שבה נסיים את הדיון.

טלב אלסאנע: עד איזו שעה?

יהודית נאות: אני אקרא בקול רם לדוברים, אז הם יבואו הנה.

יהודית נאות: הבינותי שאין הצבעה בין 17:00 ל-18:00.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא, יש הצבעות.

יהודית נאות: מה אתה אומר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

יהודית נאות: לא, סוכם שבין 17:00 ל-18:00 אין הצבעות, בדיוק כמו שנהגנו – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לא כתוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נדמה לי – – –

יהודית נאות: אני חושבת שכך סוכם.

יהודית נאות: אני הייתי באותה ישיבה, כמוך.

יהודית נאות: חבר הכנסת סבן, בבקשה.

יצחק סבן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, הצעת חוק זו המונחת על שולחנכם מתייחסת לצורך למנות נציגים של הנגב והגליל בוועדה העליונה לתכנון ובנייה ובמועצה הארצית של מינהל מקרקעי ישראל.

יצחק סבן: לוועדות אלו מגיעים לעתים קרובות עניינים חשובים המתייחסים לנגב ולגליל, ואם אין בוועדות אלה נציגות מהנגב ומהגליל, על-פי רוב נופלות החלטות אשר פוגעות בנגב ובגליל ואין נציג אשר ימנע זאת.

יצחק סבן: הצעת חוק זו מדברת על כך שאת הנציגים ימנו הרשות לפיתוח הנגב והרשות לפיתוח הגליל, שרק הן רשאיות ויכולות להחליט מי יהיו הנציגים בוועדה העליונה לתכנון ובנייה ובמועצת מינהל מקרקעי ישראל, אשר ישמרו על האינטרסים החשובים והעיקריים של הנגב והגליל.

יצחק סבן: עלי לציין שיש ועדות נוספות אשר חשוב היום מאוד שיהיו בהן נציגים מהנגב ומהגליל, כגון הכללת נציג במינהלת ההשקעות במשרד התעשייה והמסחר, על-פי הצעה שלישית שלי בחוק שנפלה עקב התנגדותה של שרת התעשייה והמסחר.

יצחק סבן: אני מבקש לברך את הממשלה על תמיכתה בחוק זה, אף שבימים אלו אין לי, כאיש הנגב, דברים טובים לומר על הממשלה הזאת, שאתמול העבירה החלטה על ביטול חוקי הנגב שהתקבלו לפני כחצי שנה.

יצחק סבן: אבקש לומר לראש הממשלה ולשר האוצר: טעות מרה וחריפה נפלה בהחלטת

יצחק סבן: כם להביא את ביטול חוקי הנגב.

יצחק סבן: ממשלות ישראל בעבר, ובוודאי ממשלה זו, היו צריכות מזמן ליישם בפועל את חוקי הנגב:

יצחק סבן: החוק של ידידי חבר הכנסת ויצמן שירי, המאפשר להקים מפעלים ולתת תעסוקה למוקד אבטלה קשה מנשוא בנגב; החוק לעידוד השקעות הון על-ידי הגדלת האחוזים להקמת מפעלים; והחוק של ידידי חבר הכנסת ישראל כץ, שגרם לעצירת ההגירה השלילית אשר היתה קיימת בנגב לטובת המרכז, היות שהרבה בעלי מקצוע בנגב היגרו למרכז על מנת להרוויח שם באותה עבודה שכר הגדול ב-35%–40% ממה שהיו מרוויחים בנגב, אך עם החלת החוק, שגרם להעלאה מסוימת בשכרם, פסקה ההגירה השלילית בנגב, וכמו-כן ידוע על מי שבאו לנגב מהמרכז על מנת ליהנות מהחוק, ויש עוד רבים המתכננים ללכת בעקבותיהם ולהגיע לנגב.

יצחק סבן: אך הסובלים העיקריים מביטול חוק זה הם אותם אנשים שנכנסו להתחייבויות עקב ההגדלה בשכרם, ואילו כעת, כשהממשלה רוצה לבטל את החוק, הם ניצבים בפני שוקת שבורה, וביטול החוק יגרום לשבר אצל משפחות רבות המתגוררות בנגב.

יצחק סבן: הצעת חוק שלישית הנכללת בחוקי הנגב היא ההצעה המיטיבה עם הזוגות הצעירים בעלי תעודת הזכאות לרכישת דירה, הנותנת להם הלוואה בתנאים מועדפים.

יצחק סבן: הצעה זו גורמת לביטול ההגירה שקיימת זה שנים רבות מצד סטודנטים הרוכשים השכלה באוניברסיטה ובמוסדות להשכלה גבוהה בנגב ומייד בסיום לימודיהם עוזבים את הנגב לטובת המרכז.

יצחק סבן: הצעת חוק זו אינה גורמת לשום גירעון תקציבי באוצר, היות שמאז החלת החוק התבצעו רכישות רבות של דירות בנגב לזכאים, והיום כמעט שאין מלאי דירות גדול כבעבר לקבלני הנגב.

יצחק סבן: שלושת חוקים אלו, היוצרים תעסוקה ועוצרים בריחת זוגות צעירים וכן מונעים בריחת בעלי הון מהנגב ומביאים אליו בעלי הון, נדרשים על מנת לחזק את הנגב, להפריח אותו ולשנות את תדמיתו הירודה בלאו הכי.

יצחק סבן: והרי כבר מבקר המדינה אמר את דבריו בנדון, ואין אני רוצה לחזור על הדברים האלה.

יצחק סבן: לכן אני פונה מכאן לכל חברי הכנסת שלא לתת יד לא לראש הממשלה ולא לשר האוצר לביטול חוקי הנגב.

יצחק סבן: אומר מכאן, שהמאבק אשר התחיל לפני כשבוע בנגב יהיה קשה, יהיה רציני.

יצחק סבן: אל תיתנו יד ליישום התוכניות אשר קיימות ואשר נרקמות עוד אצל מתכנני המאבק.

יצחק סבן: אבקש מכל חברי הכנסת לאשר הצעת חוק זו המסייעת מעט לנגב ולגליל.

יצחק סבן: תודה רבה.

יהודית נאות: תודה רבה לחבר הכנסת סבן.

יהודית נאות: אני מבינה שהצעת החוק העומדת לדיון היא רק הצעת החוק האחרונה.

יהודית נאות: אנחנו נפתח ברשימת הדוברים.

יהודית נאות: ראשון הדוברים – חבר הכנסת האשם מחאמיד, אחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני מדברת רק על הנוכחים, ואחריו – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, אם הוא יגיע.

טלב אלסאנע: – – –

יהודית נאות: כן, אתם יכולים לשנות את הסדר.

יהודית נאות: בחוק הבא אנחנו נשנה את הסדר, שיהיה מגוון.

יהודית נאות: אני חושבת שהכנסת יצאה קצת מפרופורציות, כי חברי כנסת רבים ידעו שב-16:30 זה יידון ותכננו את סדר-היום קצת אחרת.

יהודית נאות: חבר הכנסת האשם מחאמיד, בבקשה.

האשם מחאמיד: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת הנוכחים, חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני מרגיש שאנחנו חסרים שליש בסיעה, תקרא לשליש השלישי שיבוא.

האשם מחאמיד: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה לברך על הצעת החוק של חבר הכנסת יצחק סבן; אני חושב שזו הצעה טובה.

האשם מחאמיד: כשאתה אומר שבמועצה הארצית לתכנון ובנייה וכו' יהיו נציגים מאזור הצפון והנגב, אני מקווה שאתה מתכוון לכלל האוכלוסייה בגליל ובנגב, ולא לצבע מסוים או לגוון מסוים.

האשם מחאמיד: אתה מסכים אתי?

יהודית נאות: וגם לא למין.

האשם מחאמיד: ודאי.

האשם מחאמיד: על-פי מגילת העצמאות.

יצחק סבן: ברשות לפיתוח הנגב וברשות לפיתוח הגליל יהיו כולם.

האשם מחאמיד: מאה אחוז.

האשם מחאמיד: רציתי רק להבהיר כדי שגם האנשים שאולי – – –

יהודית נאות: אתה לא יכול להגיש הצעת חוק שהיא לא חוקתית.

יהודית נאות: הוא כמובן מתכוון לכולם, כל מי שמוגדר כתושב הנגב, כל מי שמוגדר כתושב הגליל.

יהודית נאות: הבנתי נכון?

האשם מחאמיד: כן.

נסים זאב: הוא לא יכול להבטיח בהצעת החוק שיהיה נציג ערבי.

האשם מחאמיד: לא ביקשתי שיציע זאת.

יהודית נאות: אבל הוא אמר, שבשל עצם היותו של אדם ערבי, לא תישלל ממנו אפשרות כזאת.

יהודית נאות: לזה הוא מתכוון.

נסים זאב: ברור, ברור.

האשם מחאמיד: חבר הכנסת זאב, לא ביקשתי לשריין.

האשם מחאמיד: אני נגד שריון.

האשם מחאמיד: הלוואי שכולם היו מאמינים כמוני שלא צריך לשריין מקום לאדם בגלל היותו או אי-היותו ערבי.

האשם מחאמיד: אני נגד שריון.

האשם מחאמיד: אני נגד כל הסיבות או כל הממדים השיוכיים.

האשם מחאמיד: אני בעד ממדים הישגיים – ברגע שאני מצטיין, שיקבלו אותי, ולא כיוון שאני שייך; גברתי היושבת-ראש, אני נגד זה שיקבלו אותי מסיבות שיוכיות.

האשם מחאמיד: דבר שני, גברתי היושבת-ראש, ופה אסיים, היו חוקים, למשל חוק הנגב.

האשם מחאמיד: מה קרה עם חוק הנגב?

האשם מחאמיד: ביטלו אותו או הקפיאו אותו – – –

יצחק סבן: עוד לא ביטלו אותו, רק הכנסת יכולה לבטל אותו.

האשם מחאמיד: כן, כן.

האשם מחאמיד: אבל הממשלה יותר גדולה ממני.

האשם מחאמיד: יש פה ראש ממשלה שבוודאי יותר גדול ממני ויותר רחב ממני.

יהודית נאות: חבר הכנסת סבן, ראית משהו שיצא מהפריזר חי?

יצחק סבן: – – –

יהודית נאות: אני עוד לא ראיתי.

האשם מחאמיד: בכלל, גברתי היושבת-ראש, בכל הממדים הוא יותר גדול ממני.

האשם מחאמיד: והנה הולכים לבטל או להקפיא את החוק.

האשם מחאמיד: אני מקווה שהחוק הזה יעבור בקריאה שלישית.

יצחק סבן: אין בו עלות.

יהודית נאות: זה לא עולה, לכן יש לו תמיכת ממשלה.

האשם מחאמיד: ימצאו לך איזה שקל של עלות, ואז ימצאו את התירוץ כדי לבטל או להקפיא אותו; אני מקווה שלא.

האשם מחאמיד: תודה רבה, גברתי.

יהודית נאות: תודה רבה.

יהודית נאות: הדובר הבא – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

יהודית נאות: עד שאתה מגיע, אני רוצה לשאול אותך, חבר הכנסת סבן: אם כבר יש במינהל מקרקעי ישראל אדם שהוא תושב הנגב, זה ייתר את הדרישה שיהיה נציג לרשות לפיתוח הנגב?

יהודית נאות: אז יכול להיות שתהיה עדיפות לאנשי הנגב על פני אנשי הגליל, אם יהיו שם שניים מהנגב מול אחד מהגליל?

יצחק סבן: – – – השר ידאג.

יהודית נאות: אז הוא יעיף את ההוא שבמקרה יצא שהוא תושב הנגב?

יצחק סבן: במקרה אין אחד כזה.

יהודית נאות: כן, צריך לחשוב על זה, אבל יש זמן לקראת קריאה שנייה ושלישית.

יהודית נאות: בבקשה, חבר הכנסת טלב אלסאנע.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, בתחילת דברי, לרגל חג המולד, תרשי לי, גברתי, לברך את הנוצרים – – (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: אני מברך בברכת חג שמח את בני עמנו הנוצרים ואת הנוצרים בעולם לרגל חג המולד.

טלב אלסאנע: ) – – וגם להביע את מורת רוחי מהגישה הפסולה של ממשלת ישראל, אשר מנעה מהיושב-ראש, מנהיג העם הפלסטיני, להיות שותף לחגיגה, לחגיגת עמו.

טלב אלסאנע: הם חשבו שעל-ידי הצעד הזה לא רק יפגעו במעמדו אלא יפקיעו את זכותו של העם להשתתף בשמחה דתית בחג המולד.

טלב אלסאנע: אבל, חברי האשם מחאמיד ודהאמשה – כמו שאמרו חברי לסיעה, יש לנו 100% נוכחות במליאה – חשבו שעל-ידי מניעת נוכחותו יפגעו בשמחה ויקפיאו את השמחה, אך בעצם מה קרה?

טלב אלסאנע: הוא היה הנפקד הכי נוכח.

טלב אלסאנע: הוא הוכיח שממשלת ישראל לא יכולה להיות אחראית למקומות הקדושים, לא למוסלמים וגם לא לנוצרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא רק פה, אלא גם בשטחים.

טלב אלסאנע: אתה רואה.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה לומר לך, שלצורך החוק יש בעיה.

טלב אלסאנע: אם שמת לב, בימים האחרונים מדברים על חקיקה פרטית.

טלב אלסאנע: את, בתור פרופסור בטכניון, אני שואל אותך: מה זה חקיקה פרטית?

טלב אלסאנע: יש חבר כנסת אחד שיכול לחוקק חוק?

טלב אלסאנע: חוק שמחוקקת הכנסת הוא חוק של הכנסת, הוא לא חוק של חבר כנסת זה או אחר, ולכן, החוקים של הנגב, חבר הכנסת סבן, הם חוקים של כל הכנסת, ולא חקיקה פרטית של חבר כנסת זה או אחר.

טלב אלסאנע: לכן, אין שום הבדל בין אותם חוקים לבין כל חוק אחר שחוקקה הכנסת ביוזמת הממשלה, יש לחוקים אותו מעמד ואותו תוקף, אלא שמנסים לומר: אלה של חברי כנסת, לכן המעמד שלהם נחות, הם משיקולים זרים ולכן צריך לבטל אותם.

טלב אלסאנע: מכאן שהעמדה צריכה להיות ברורה וחד-משמעית, שגם בנגב וגם בגליל הפסיקו להיות "פראיירים" של ממשלות ישראל, ובעניין החוקים האלה צריכה להיות עמדה ברורה וחד-משמעית להמשיך במאבק שבו החלו ראשי הרשויות, ואנחנו שולחים להם מכאן ברכות ומחזקים את ידיהם במאבק שלהם.

טלב אלסאנע: ואני אומר, שאם הממשלה הזאת תבטל את החוקים האלה, בעצם היא מביעה בזה אי-אמון בעצמה כלפי כלל תושבי הנגב.

טלב אלסאנע: אני חושב שהחוק הזה, שנותן ייצוג הולם במועצה הארצית לתכנון ובנייה גם לנגב וגם לגליל, הוא חוק נכון ויש בו היגיון רב.

טלב אלסאנע: אין בו עלות כספית, אבל יש בו תכלית מבחינת המהות שלו, מבחינת היעד שלו ומבחינת המטרה להיות שותפים בתכנון היישובים ובתכנון הכפרים הן בדרום והן בצפון.

טלב אלסאנע: אני מאמין שבמסגרת הייצוג – לא כמו שאמרה היושבת-ראש ואמר חברי האשם מחאמיד – הוא ייתן ייצוג לתושבים לא רק כיוון שהם תושבים, אלא גם ייתן ייצוג למרכיבים שמהווים את מגוון האוכלוסייה הן בנגב והן בגליל.

טלב אלסאנע: למיטב ידיעתי, 50% מתושבי הגליל הם מהציבור הערבי, ואין להם ייצוג הולם במועצה הארצית.

טלב אלסאנע: אני מאמין שיש אנשים שהם מומחים לענייני תכנון וראויים להיות שותפים וחברים במועצה הארצית לתכנון ובנייה.

טלב אלסאנע: לכן אני וחברי נתמוך בהצעת החוק הנכונה הזאת.

טלב אלסאנע: תודה.

יהודית נאות: תודה רבה.

יהודית נאות: חבר הכנסת סגן השר גדעון עזרא.

יהודית נאות: אחריו – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

גדעון עזרא: גברתי היושבת בראש, חברי הכנסת, ידידי, לגבי הצעת החוק, לדעתי מן הראוי שכל חבר במועצה הארצית לתכנון ובנייה ובמועצת מקרקעי ישראל יהיה בראש ובראשונה בקיא בנושא, וכרגע לא חשוב מהיכן הנציג, אבל ברור שאותו נציג צריך לדאוג לכל תחומי מדינת ישראל.

גדעון עזרא: בהחלט, מן הראוי שיהיו חברים מהגליל ומהנגב, מעמק-יזרעאל ומהרי יהודה, ומכל אזור ואזור בארץ, וכבר דובר על כך שיהיה נציג ערבי במועצה.

גדעון עזרא: יש נציג דרוזי במועצה, ואם אני לא טועה, כבר יש נציג ערבי, אבל מן הראוי שיהיה ייצוג הולם.

גדעון עזרא: העיקר שיהיו אנשים מקצועיים ושלא יהיו ניגודי אינטרסים והחלטות מוסכמות בין נציג זה לנציג זה על מנת לתמוך בנושא כזה או אחר.

גדעון עזרא: אני רוצה לדבר על חוק שנמצא היום בכותרות, הנושא של ביטול חוק הנגב, ואולי להאיר אותו מאספקטים שאחרים לא כל כך ראו אותם.

גדעון עזרא: בראש ובראשונה אני רוצה לומר, שיש לנו הרבה מאוד יישובים בנגב, יישובים שהולכים ומזדקנים, הולכים ומזדקנים, והצעירים שביישובים הללו בדרך כלל לומדים, יוצאים מהיישובים, נוסעים ללמוד ולא חוזרים הביתה.

גדעון עזרא: כתוצאה מכך רואים יישובים שהופכים להיות יותר ויותר מבוגרים, בלי עתודה.

גדעון עזרא: החוק הזה של הקלה במשכנתאות, החוק הזה שמאפשר לקבל הלוואות, לפי דעתי בהחלט תורם לעניין.

גדעון עזרא: הדבר השני הוא הנושא של החינוך.

גדעון עזרא: בנגב חסרים מורים בכמה מקצועות, למשל מורים לאנגלית.

גדעון עזרא: כשאתה בודק מדוע אין מורים לאנגלית בנגב, מסתבר שבמרכז מורה לאנגלית משתכר אולי כמו בנגב, אבל במרכז הוא מצליח לתת שיעורים פרטיים רבים אחר-הצהריים, ולמעשה הוא יכול להרוויח משכורת שנייה משיעורים פרטיים.

גדעון עזרא: בנגב אין מי שישלם לו, ולכן הוא לא מגיע לשם.

גדעון עזרא: וכך גם לגבי מפעלים.

גדעון עזרא: מן הראוי לומר, שאף מפעל לא ילך למקום רחוק אם הוא יכול לקבל אותן הלוואות במקום קרוב.

גדעון עזרא: ולכן אני קורא לממשלה, בטרם תביא את התקציב המוגמר לכנסת, שתבדוק שוב אם אין מקום לשדרג את חוק הנגב בצורה טובה יותר ממה שנעשה היום.

גדעון עזרא: לדעתי ההחלטות, גם במועצה הארצית לתכנון ובנייה וגם במועצת מינהל מקרקעי ישראל, צריכות להתקבל בקצב יותר מהיר ולאפשר לכל יזם ויזם להגיע לקבלת אישור לתוכניות שלו.

גדעון עזרא: נדמה לי שמינהל מקרקעי ישראל עדיין איננו גוף ידידותי מספיק לאוכלוסייה.

גדעון עזרא: מגיעות אלי הרבה מאוד תלונות על אי-קבלת תשובות, ואי-קבלת תשובות מניחות את הדעת, הולמות ומנומסות ממינהל מקרקעי ישראל.

גדעון עזרא: אני בטוח שהשר, שנמצא כאן באולם, לוקח את הדברים הללו לתשומת לבו.

גדעון עזרא: אני בטוח שהוא שומע את זה גם במקומות אחרים.

גדעון עזרא: תודה רבה.

יהודית נאות: חבר הכנסת איוב קרא, בעיתוי מבריק, נכנס לאולם, וזה תורו.

האשם מחאמיד: – – –

יהודית נאות: אי-אפשר להאשים חבר כנסת שהגיע ממש בשנייה הנכונה.

יהודית נאות: אחרי חבר הכנסת איוב קרא, תורו האמיתי של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו – חבר הכנסת זבולון אורלב, אם הוא יגיע.

יהודית נאות: אחרון הדוברים הוא חבר הכנסת נסים זאב.

איוב קרא: הייתי מוותר לחבר הכנסת דהאמשה, אם הוא רוצה בכך, ברצון רב.

יהודית נאות: הוא לא בצום היום.

יהודית נאות: היום זה י' בטבת.

רחמים מלול: אנחנו צריכים ללכת להתפלל ואחר כך לאכול.

יהודית נאות: הבנתי שבין 17:00 ל-18:00 אין הצבעות.

יהודית נאות: אני לא יכולה למנוע מהדוברים לדבר, זו כבר צריכה להיות הסכמה חברית ביניכם.

רחמים מלול: יש לי הצעה, גברתי, שנצביע ואחר כך שידבר.

יהודית נאות: את זה תסכם אתו קודם.

איוב קרא: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, מאחר שאני רגיש לנושאים דתיים ואני מכבד אנשי דת, אומנם אני ליברל גדול, אקצר ואומר שאני תומך בהצעת החוק ואעשה הכול למען באר-שבע, שמבחינתי היא לא רק בירת הנגב, אלא בירת כל הדרום.

איוב קרא: אני אתמוך בחוק ואקצר, כי זו מצווה גם מצדי.

איוב קרא: תודה.

יהודית נאות: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

יהודית נאות: אני מקווה שאתה מדבר ספציפית על החוק הזה, כי לדבר אפשר יהיה גם בחוק הבא.

יהודית נאות: אם אנחנו מתחשבים, אני אפילו אתן דקה נוספת בחוק הבא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש, שר נכבד, מכובדי חברי הכנסת, בעיקרו זה חוק טוב, ומעניין שהוא עולה דווקא היום, כאשר ממשלה אטומה וחסרת חוש מציאות וריאליות, רק אתמול החליטה לבטל את חוקי הנגב והגליל, חוקי הנגב במיוחד, אלה שנועדו להיטיב עם אזור ועם אוכלוסייה ענייה וחלשה במיוחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שאנחנו נתמוך בחוק הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הייתי מציע לחבר הכנסת המציע, שאם כבר החוק מדבר על נציגי הנגב והגליל, לומר במפורש שמדובר בנציגים של כל האוכלוסיות בנגב ובגליל, לרבות האוכלוסייה הערבית, שהיא מקופחת ממילא בייצוג בוועדה הארצית וגם בוועדות האחרות.

יצחק סבן: אני חייב להעיר, שהרשות לפיתוח הנגב והרשות לפיתוח הגליל כוללות את כולם – כל היישובים שנמצאים שם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה מקובל עלי, רק נוודא שאכן כך יהיה וזו כוונתנו.

אביגדור ליברמן: נדמה לי שזו הפעם הראשונה שבמינהל מקרקעי ישראל יושבים גם דרוזים וגם ערבים.

גדעון עזרא: אמרתי את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דרך אגב, לידיעתך, אדוני השר, הדרוזים הם גם ערבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ירצו או לא ירצו, תרצו או לא תרצו, ארצה או לא נרצה, כולנו יחד לא יכולים לבטל את העובדה שהדרוזים הם ערבים.

יהודית נאות: וכולנו ישראלים.

יהודית נאות: נו, אז מה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תושבי מדינת ישראל מחלקים אותנו לדרוזים, לבדואים, לנוצרים ולמוסלמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה מנהג שלדעתי טוב לעזוב אותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עדיף להרפות ממנו.

גדעון עזרא: הם לא פלסטינים, הם ישראלים.

יהודית נאות: חבר הכנסת גדעון עזרא, בואו נדבר אחרי ההצבעה, משום שהבטחנו שההצבעה תהיה לפני 17:00.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבל על הזמן של החברים האחרים, חבר הכנסת עזרא, אנחנו ערבים פלסטינים וגם אזרחים במדינת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלה גם עובדות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תרצה או לא תרצה, אלה הן העובדות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מוחה נגד מי שרוצה לקחת צד אחד ולבטל את הצדדים האחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בואו ניקח את המציאות כפי שהיא וכולם יצאו נשכרים ולא יהיה עוול לאף צד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, גברתי.

יהודית נאות: תודה רבה לך.

יהודית נאות: חבר הכנסת נסים זאב, זה כבר עניין פנימי סיעתי.

רחמים מלול: חבר הכנסת נסים זאב, זה בשביל הסטטיסטיקה.

יהודית נאות: אני לא רוצה לסכסך, אבל אני אומרת שזה עניין סיעתי.

נסים זאב: אני רוצה לברך את חבר הכנסת סבן על הצעת החוק, אבל יש רבים שחושבים שבהצעת החוק לפיתוח הנגב יש השקעה גדולה.

נסים זאב: חבר הכנסת האשם מחאמיד, לא מדובר פה בהצעת חוק שיש בה תקציב, כי הממשלה בוודאי לא היתה תומכת בה בעידן של קיצוץ בתקציב המדינה.

נסים זאב: אני רוצה לומר משפט אחד בנושא המרכזי.

נסים זאב: כולנו מבכים את הנגב, ועד שכבר יש הצעת חוק שעלתה על אם הדרך והתחילה לרוץ, הממשלה מנסה לסרס אותה.

נסים זאב: שמענו אתמול את נציגי היישובים וראשי העיריות מדברים על מפעלים, על יזמים שכבר החליטו להקים מפעלים, עמדו לפני חתימת חוזה, אבל חזרו בהם בעקבות ההכרזה של הממשלה שהיא חוזרת בה מתמיכתה בהצעות החוק שתומכות ביישובי הנגב.

נסים זאב: אני רוצה לומר, שהכנסת היא כנסת, ממשלה זו ממשלה, ואנחנו לא מחויבים למה שהממשלה רוצה לגזור על הציבור.

נסים זאב: לכן אני בטוח שהכנסת תחליט אחרת ואנחנו נשמור על זכותם של יושבי הנגב.

יהודית נאות: תודה רבה.

יהודית נאות: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ניגשים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק לפיתוח הנגב והגליל, של חבר הכנסת יצחק סבן ואחרים.

יהודית נאות: אפשר להצביע, בבקשה.

יהודית נאות: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת החוק לפיתוח הנגב והגליל (תיקוני חקיקה), התשס"ב–2001, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יהודית נאות: בעד ההצעה הצביעו 13, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יהודית נאות: ההצעה עברה לוועדת העבודה והרווחה להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יאיר פרץ: אני מבקש מאריה האן לבוא להתפלל – – –

יהודית נאות: אפילו מניין אין פה בכנסת?

יהודית נאות: כל כך הרבה נציגים דתיים?

יהודית נאות: לא, אני לא מקבלת את זה.

יהודית נאות: אנחנו זקוקים למזכיר הכנסת פה.

יהודית נאות: (תיקון מס' 3) (שפת החוזה), התשס"ב–2001

יהודית נאות: אנחנו נעבור לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק העסקת עובדים על-ידי קבלני כוח-אדם (תיקון מס' 3) (שפת החוזה).

יהודית נאות: ההצעה עומדת לפני קריאה ראשונה.

יהודית נאות: זו הצעת חוק של חברת הכנסת סופה לנדבר, אשר גם תציג אותה.

יהודית נאות: אני רוצה להודיע, שבין 17:00 ל-18:00 אין הצבעות.

סופה לנדבר: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, כנסת נכבדה, אני רוצה להציג את הצעת החוק בקריאה ראשונה, ואני רוצה להסביר מדוע עולה התיקון לחוק הזה.

סופה לנדבר: לא אחת נתקלתי, ואני חושבת שגם השר איווט ליברמן, בבעיה שאדם חותם על חוזה – לא רק חוזה עבודה, אבל במקרה הזה אני מדברת על חוזה עבודה, גם חוזים אחרים, כמו בבנקים כאשר לוקחים משכנתאות – האדם בעצם חותם והוא לא מבין על מה הוא חתם.

סופה לנדבר: במקרה הטוב יש מישהו שמסביר לו בשפת האם את החובות ואת הזכויות שלו, ואם אין בן-אדם כזה בוועדה, הבן-אדם חתם על חוזה שהוא לא מבין את התוכן שלו.

סופה לנדבר: לכן עלה הרעיון להציע את החוק.

סופה לנדבר: מדובר על כמה שפות, נוסף על עברית: אנגלית, רוסית, אמהרית וערבית.

סופה לנדבר: אני חושבת, שכדי שייעשה סדר טוב בעבודה ושאדם יבין את החובות ואת הזכויות שלו, טוב אם ההסכם ייערך בשפת האם.

סופה לנדבר: בוועדת העבודה והרווחה חשבנו, שטוב שההסכם ייערך בשפת אם, כי כך יוכל כל אדם להבין את משמעות החוזה שהוא חותם עליו.

סופה לנדבר: אני רוצה לבקש מהכנסת להצביע בעד הצעת החוק.

סופה לנדבר: יכול להיות שבתהליך הבא הוא יהיה חלק מחוק חברות כוח-אדם והמון דברים שמקנים זכויות וחובות לאותם עובדים.

סופה לנדבר: בינתיים זו הצעת חוק להעסקת עובדים על-ידי קבלני כוח-אדם, ואני מבקשת להצביע בעדה.

סופה לנדבר: תודה.

יהודית נאות: רבותי חברי הכנסת, אני שגיתי קודם.

יהודית נאות: הצעת החוק של חבר הכנסת יצחק סבן, כתוב לי שהוועדה המוסמכת לדון בה ועדת הכספים.

יהודית נאות: היות שאמרתי ועדה אחרת, אני רוצה שוועדת הכנסת תחליט בנושא הזה, כי מדובר במועצה ארצית לתכנון ולבנייה ובמינהל מקרקעי ישראל.

יהודית נאות: היות שאמרתי לפרוטוקול ועדה אחרת, ועדת הכנסת תצטרך להכריע.

יהודית נאות: אני מתנצלת.

יהודית נאות: אנחנו פונים לרשימת הדוברים באשר להצעת החוק של חברת הכנסת סופה לנדבר.

יהודית נאות: ראשון הדוברים מבין הנוכחים הוא חבר הכנסת האשם מחאמיד, בבקשה.

יהודית נאות: אחריו, מבין הנוכחים – חברי הכנסת אחמד טיבי, טלב אלסאנע, גדעון עזרא, אמנון כהן.

האשם מחאמיד: גברתי היושבת-ראש, חברי בירכו קודם את בני העדה הנוצרית בקרב הערבים בישראל והפלסטינים בכל מקום.

האשם מחאמיד: אני מצטרף לברכה ומאחל להם חג מולד שמח, ושבאמת האזור הזה ילך לדרך הרבה יותר טובה ושונה מהדרך שאנחנו נמצאים בה היום, מהחיים הבלתי-נסבלים של שרשרת של דם מדי יום.

האשם מחאמיד: גברתי היושבת-ראש, לנושא עצמו – אני רוצה לברך את חברת הכנסת סופה לנדבר.

האשם מחאמיד: זה פשוט חוק טוב, ואני חושב שהוא בא מאוחר, כי הוא היה צריך להיות מזמן.

סופה לנדבר: מוטב מאוחר מאשר אף פעם.

האשם מחאמיד: בוודאי.

האשם מחאמיד: ולמה?

האשם מחאמיד: כי הרבה אנשים ניצלו את אותם מסכנים שהפכו לעבדים.

האשם מחאמיד: יש עבדים בישראל, ומי שלא מודה בזה טועה.

האשם מחאמיד: פעם ביקרתי אצלם בתחנה המרכזית בתל-אביב וראיתי באילו תנאים הם חיים, בתנאי עבדות.

האשם מחאמיד: לכן, חברתי חברת הכנסת סופה לנדבר, טוב עשית.

האשם מחאמיד: מספיק עם ניצול האנשים בגלל אי-ידיעתם שפה מסוימת.

האשם מחאמיד: זו הצעה טובה.

האשם מחאמיד: אבל אני רוצה לומר גם דבר עקרוני.

האשם מחאמיד: עד עכשיו, כמה שניסיתי שיסבירו לי, וניסו להסביר לי, ואני מבין כשמסבירים לי – אבל בקטע הזה אני עדיין לא מבין למה צריכים בכלל חברות כוח-אדם.

סופה לנדבר: אני מסכימה אתך.

האשם מחאמיד: למה חברת כוח-אדם צריכה לקבל אחוזים מסוימים מהשכר של אותו עובד, כשהוא עובד ואיש החברה יושב לו בארמון על איזו ספה, על כיסא נוח, ומקבל אחוזים.

האשם מחאמיד: איזו מדינה זאת שיוצרת בתוכה עלוקות של חברות כוח-אדם שמוצצות את פרנסתם – לא אומר דמם, כי זה מוגזם – – –

יהודית נאות: אני אסביר לך.

יהודית נאות: כי יש שיא התקן, ובתקציב פעולות לוקחים עוד עובדים דרך חברות כוח-אדם.

האשם מחאמיד: תאמיני לי שאפשר להתגבר על זה.

אביגדור ליברמן: – – –

יהודית נאות: נכון.

האשם מחאמיד: כל חברה מערבית אמרת?

האשם מחאמיד: כן.

יהודית נאות: גם המדינה היא חברת כוח-אדם.

האשם מחאמיד: בדיוק, זה מה שאני מתכוון.

האשם מחאמיד: או שיש מדינה שיש לה הכוח לאכוף את השלטון שלה בכל מקום, או שנקים חברות גם למשרד החינוך, אז כל בית-ספר יהיה חברה מיוחדת וכל אוניברסיטה תהיה חברה מיוחדת.

האשם מחאמיד: לא ייתכן דבר כזה, ותסכימי אתי שיש ניצול משווע של פועלים, גם ישראלים, לא רק זרים, בעניין של חברות כוח-אדם.

יהודית נאות: אני מסכימה.

האשם מחאמיד: תודה, גברתי.

האשם מחאמיד: "כול סאנה אינתי סאלמה וטייבה".

האשם מחאמיד: לא קיללתי, זה בסדר.

יהודית נאות: אני מנחשת שלא, כי אמרת את זה בחיוך.

יהודית נאות: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

יהודית נאות: אני ארשה גם לך לברך.

אחמד טיבי: תודה, גברתי.

אחמד טיבי: רבותי חברי הכנסת, אני מצטרף אל אלה המברכים את עמיתתי חברת הכנסת סופה לנדבר על החוק הנכון, שבא לצמצם את האפשרות של התעמרות בפועלים זרים תוך ניצול אי-הכרתם את השפה ואת המצב החוקי הקיים בארץ.

אחמד טיבי: לכן טוב שהבאת את החוק הזה לאישור הכנסת, ואני אצביע בעדו כמובן.

אחמד טיבי: אפרופו חג המולד, אתמול קיבלתי טלפון מערבי פלסטיני נוצרי, שיצא בבוקר שעתיים לפני הזמן בדרכו אל העבודה.

אחמד טיבי: הוא עובד בחברת "אסואק" שבאזור רמאללה.

אחמד טיבי: הוא הגיע למחסום סורדה, שזה כמה חודשים הפך להיות מחסום קבוע, ושם נתקל בחייל עם מבטא מוכר, מבטא לבנוני.

אחמד טיבי: לאחר שהתאספו במחסום כ-200 איש הורה החייל לאנשים להתחלק לארבע קבוצות: גברים מעל גיל 40, גברים מתחת לגיל 40, נשים יפות, נשים מכוערות.

אחמד טיבי: האנשים התחלקו לשלוש קבוצות: גברים מעל גיל 40, גברים מתחת לגיל 40 ונשים.

אחמד טיבי: ואז הפסולת האנושית הזאת, הצד"לניק, חילק את הנשים לפי ראות עיניו: את יפה, הולכת לקבוצה הזאת, את מכוערת, הולכת לקבוצה משמאל.

אחמד טיבי: הוא התחיל לברר מי נוצרי ומי מוסלמי, ואז הוא נתקל באיש הזה שפנה אליו ושאל אותו אם הוא נוצרי.

אחמד טיבי: האיש ענה לו: כן.

אחמד טיבי: אולי אתה קתולי, אבל אני מורמוני.

אחמד טיבי: ואז הלבנוני רצה לדעת אם האזרח הפלסטיני לבנוני או פלסטיני.

אחמד טיבי: איך בודקים בלבנון אם מישהו במחסום פלסטיני או לבנוני?

אחמד טיבי: אומרים לו: תגיד את המלה עגבניות בערבית, בנדורה או באנאדורה.

אחמד טיבי: אם הוא אומר באנאדורה אז הוא לבנוני; אם הוא אומר בנדורה אז הוא פלסטיני.

אחמד טיבי: הרי זו שיטה ידועה בלבנון למיין אנשים.

אחמד טיבי: ואז הפלסטיני הזה אמר את שתי המלים, שני המבטאים.

אחמד טיבי: זה הרגיז אותו.

אחמד טיבי: ולכן הוא התחיל להשמיץ ולנבל את פיו.

אחמד טיבי: כל זה ערב חג המולד.

אחמד טיבי: מה זה מוכיח?

אחמד טיבי: א.

אחמד טיבי: זה מוכיח את טענתי משכבר הימים, שבמחסומים של צה"ל משרתים צד"לניקים; ב.

אחמד טיבי: הם מתעמרים באנשים ומשפילים אותם.

אחמד טיבי: לא צריך לירות באנשים כדי להשפיל או להרוג, מותר לבקש מנשים להתחלק לקבוצה של נשים יפות או נשים מכוערות ולהשמיע מילות גנאי, מלים גסות.

אחמד טיבי: אני חושב שלא צריך מוסר השכל מהסיפור, הוא מדבר בעד עצמו.

אחמד טיבי: שלחתי מכתב לשר הביטחון, אבל הרי אני יודע מה התשובה.

אחמד טיבי: שר הביטחון הוא האיש האחראי להעסקתם של האנשים האלה, והוא יודע איזה חומר אנושי יש לו.

אחמד טיבי: כנראה זה אחד מהכלים החדשים של הכיבוש להתעלל ולהתעמר באנשים.

אחמד טיבי: תודה.

יהודית נאות: תודה רבה.

יהודית נאות: חבר הכנסת נחום לנגנטל.

יהודית נאות: אחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

נחום לנגנטל: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, האמת צריכה להיאמר: חברות כוח-האדם לא היו צריכות להיברא בכלל.

נחום לנגנטל: אם מדינה מתנהלת באופן סביר, אם מעביד צריך עובד, שיפנה במודעה, יקבל עובדים ויעסיק אותם.

נחום לנגנטל: מה פתאום קמו חברות כוח-אדם?

נחום לנגנטל: מישהו תכנן לעשות דבר כזה?

יהודית נאות: כדי לעקוף את שיא התקן.

נחום לנגנטל: יש פה בעיה בגמישות הניהולית.

נחום לנגנטל: צריך להגיד את האמת.

נחום לנגנטל: אם אתה מקבל מישהו לעבודה, לפטר אותו כבר לא תוכל.

נחום לנגנטל: להתחיל להתעסק אתו, תמיד זה ועדי עובדים.

נחום לנגנטל: החליטו כולם בלית ברירה לעשות Bypass למערכת הנוקשה מאוד של ההסתדרות.

נחום לנגנטל: כשההסתדרות באה ואומרת שיש בעיה גדולה מאוד עם חברות כוח-אדם, היא צריכה להבין שבין השאר ההתעקשות החזקה שלה על ההגנה האוטומטית שעובדים מקבלים יצרה מצב שבו הרבה מעבידים העדיפו את השיטה הזאת.

נחום לנגנטל: בשום מקום לא ישבו אנשים ותכננו לקחת דווקא משם את כוח-האדם.

נחום לנגנטל: גם אם אתה רוצה להזיז עובד ממקום למקום במוביליות פשוטה, אתה עומד מייד בפני עובדים שאומרים חד-משמעית: אני לא מוכן לעשות את מה שהמעביד אומר לי, לא מוכן.

נחום לנגנטל: וזאת למה?

נחום לנגנטל: כיוון שזו זכותי לעבוד במחלקה הזאת ולא במחלקה אחרת.

נחום לנגנטל: לפיכך, מאחר שמשנעים אותי ממחלקה למחלקה, אני זכאי לפיצויים.

נחום לנגנטל: לכן קמו וצצו להן כל חברות כוח-האדם.

נחום לנגנטל: צריך להבין, מי שהביא לצמיחתן של חברות כוח-האדם זו דווקא ההסתדרות.

נחום לנגנטל: אם העובדים היו יותר גמישים והיו מבינים שיש גם להתחשב במעביד ולא רק לנצל את הזכויות של העובד, היקף חברות כוח-האדם היה מצומצם יותר.

נחום לנגנטל: אכן, גברתי היושבת-ראש, זאת הסיבה.

נחום לנגנטל: אלא מה?

נחום לנגנטל: במשך השנים חברות כוח-אדם, והמעבידים כלפי חברות כוח-אדם, התחילו להתנהג כאילו זה שוק עבדים, כי אם כבר בא אליך מישהו שאתה יכול להזיז אותו ממקום למקום – הלכו לקיצוניות השנייה, לפטר אותו ולנהוג בו כמו בשלך, כי אין לו בכלל זכויות, בין השאר זה חוסר הזכויות בחוזה העבודה שלו.

נחום לנגנטל: לכן הצעת החוק הזאת היא מבורכת בזה שהיא מחייבת את האנשים לכתוב בשפה של העובדים כדי שהם יבינו על מה הם חותמים.

נחום לנגנטל: זו זכותם.

נחום לנגנטל: הרי זה חלק מהעניין – אתה עושה לו טריק כשהוא מגיע והוא לא יודע אפילו מה הזכויות שלו.

נחום לנגנטל: לפיכך אני חושב שהחוק הזה ברוך וטוב, אבל אנחנו צריכים תמיד לבחון את הבאלאנס שבין שני הצרכים שהזכרתי בדברי.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

יהודית נאות: תודה רבה.

יהודית נאות: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני מצטרף להצעת החוק.

טלב אלסאנע: אני סבור שהיא הצעת חוק טובה.

טלב אלסאנע: חשוב מאוד שהעובדים ידעו את הזכויות, ידעו על מה הם חותמים ועל מה מחתימים אותם המעסיקים.

טלב אלסאנע: לדעתי, יש הרבה חוקים שאנחנו שואלים בנוגע להם: למה בכלל צריך חוק?

טלב אלסאנע: למה צריך חוק שיבטיח ייצוג הולם?

טלב אלסאנע: למה צריך חוק שיבטיח שהשפה של החוזה תהיה שפה שידועה לעובד?

טלב אלסאנע: זה דבר שצריך להיות מובן מאליו.

טלב אלסאנע: אבל בעידן הכוחנות, בעידן הניצול, צריך שמישהו או משהו יגנו על הדברים המובנים.

טלב אלסאנע: המישהו הזה צריך להיות המחוקק והמשהו זה – חוקים שייתנו את ההגנה הראויה לעובדים מפני קרטל של חברות כוח-אדם.

טלב אלסאנע: אני מצטרף גם כן לשאלה: מדוע קמו חברות כוח-אדם?

טלב אלסאנע: אני אתן לכם דוגמה.

טלב אלסאנע: מעסיקים כמו רשויות מקומיות, עירייה שמעסיקה הרבה עובדים, במקום שהיא תהיה חשופה לתביעות פיצויי פיטורים ולהעברת כספים לקרנות, היא מעבירה את העובדים של הרשות המקומית לחברת כוח-אדם, ואז היא לא אחראית.

טלב אלסאנע: היא אחראית בפני אדם אחד, הוא חברת כוח-אדם, והחברה פטורה מכל המגבלות החוקיות, אם כי לפעמים היא פוטרת את עצמה בצורה לא חוקית.

טלב אלסאנע: לדעתי הרשויות המקומיות הופכות להיות שותפות לניצול ולעושק של העובדים.

טלב אלסאנע: החוק שהעבירו ההסתדרות והכנסת, שלפיו אחרי תשעה חודשים העובד הופך להיות עובד של המעביד ולא עובד של חברת כוח-אדם, הוא חוק טוב מאוד וראוי מאוד.

טלב אלסאנע: יש בעיה של כוחנות, של תפיסה כוחנית בכל תחום שאנחנו עדים לו.

טלב אלסאנע: רק לפני כמה ימים שמענו שר בממשלת ישראל, חבר הכנסת דהאמשה, קוראים לו ליברמן, שהיה כאן לפני כמה דקות, איך שר מתייחס לאזרחי המדינה.

טלב אלסאנע: הוא אומר שאין לו בעיה עם הפלסטינים.

טלב אלסאנע: באמת אין לו בעיה עם הפלסטינים.

טלב אלסאנע: לפלסטינים יש בעיה אתו, כי הוא כובש אותם, הוא מתנחל שם.

טלב אלסאנע: הוא אומר: הבעיה שלי היא עם אזרחי מדינת ישראל הערבים.

טלב אלסאנע: אני חושב שלנו יש בעיה עם התפיסה הזאת, המנטליות הזאת, שלא מפנימה שאנחנו אזרחי המדינה ושאנחנו היינו כאן לפני שהוא חלם להיות כאן.

טלב אלסאנע: לכן, התפיסה המעוותת הזאת משדרת, מקרינה הן בהיבט של מערכת יחסים של עובד-מעביד, הן בהיבט של מערכת יחסים של בני-זוג.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, כמה מקרי רצח של נשים היו לאחרונה?

יהודית נאות: 26.

טלב אלסאנע: כמה מקרים של תוקפנות, אלימות?

טלב אלסאנע: איך זה קורה?

טלב אלסאנע: כי החברה בתפיסה שלה הופכת להיות אלימה.

טלב אלסאנע: רואים בכוח את הפתרון.

טלב אלסאנע: לא רואים שבדיאלוג, במשא-ומתן ניתן לפתור בעיות.

טלב אלסאנע: אם אני חזק אז בכוח שלי, ביכולת שלי אני אכתיב את המהלכים.

טלב אלסאנע: וזה בעצם מה שקרה במחסום סורדה.

טלב אלסאנע: אני אגיד לך, חבר הכנסת טיבי, מה התשובה של שר הביטחון.

טלב אלסאנע: אתה יודע מה התשובה?

טלב אלסאנע: הוא יגיד לך שזה משיקולים ביטחוניים, זה נושא ביטחוני, המיון הזה, השורות האלה.

טלב אלסאנע: כי הכיבוש משחית, וכל מעשה נפשע ינסו להצדיק אותו בססמה של ביטחון, כמו האשה שקיבלה התקף לב ומתה כי במחסום עיכבו אותה מלהגיע לבית-החולים לקבל טיפול רפואי.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

יהודית נאות: תודה רבה.

יהודית נאות: חבר הכנסת איוב קרא, ואחריו – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

איוב קרא: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, ראשית כול, שוב אנחנו עדים לחוק מאוד מכובד, חוק שנותן תשובה מאוד עניינית לענייני העסקה בכלל.

איוב קרא: לאור העלייה הגדולה וגם לאור האחוז הגבוה של דוברי ערבית במדינת ישראל – – –

סופה לנדבר: גם רוסית וגם אמהרית.

איוב קרא: ברור, בראש ובראשונה, גם האתיופים.

איוב קרא: אני חושב שהחוק בסדר.

יהודית נאות: וגם עובדים סינים, אסור לשכוח.

יהודית נאות: הם לא עולים אבל הם עובדים.

יהודית נאות: רומנים.

יהודית נאות: זה בתחום שלך, נכון?

איוב קרא: כן.

איוב קרא: תדעו לכם שהיום יש עובדים כמעט מכל מקום בעולם.

איוב קרא: אנחנו יכולים למצוא פה עובדים מדרום-אמריקה, מהמזרח הרחוק, מאירופה.

איוב קרא: השתתפתי ביום ראשון בסיור באזור התחנה המרכזית בתל-אביב, במטרה לבדוק את סוגיית העובדים הזרים.

איוב קרא: לצערי הרב, מצאתי את עצמי הזר היחיד עם החבורה שהגעתי אתה, מכיוון שבתוך לבה של מדינת ישראל, בתוך התחנה המרכזית, נמצאים כ-80,000 זרים, ואני לא מכליל את החברים שהגיעו מארצות ערב.

איוב קרא: אני מדבר על זרים, רק זרים שהגיעו מאירופה, מהמזרח הרחוק.

איוב קרא: כ-80,000 איש נמצאים רק בתל-אביב עצמה, וזה משליך גם על ההעסקה.

איוב קרא: אם הנושא היה מוסדר בצורה חוקית לא היתה בעיה, אבל העניין הזה מאוד פרוץ, מאוד מקומם ומרגיז, מכיוון שמאות אלפים נמצאים פה בצורה בלתי ליגלית.

איוב קרא: אנשים מגיעים בכל דרך אפשרית – דרך הרשות הפלסטינית, דרך ירדן, דרך מעבר הגבול במצרים והגבול עם מצרים, דרך שדה התעופה, דרך נמלי חיפה, אשדוד ואילת.

איוב קרא: הברחות וספסור בעובדים הפכו להיות שם דבר במדינה הזאת, ובעצם כל המתווכים שעבדו בקרקעות או בבתים, מספסרים בבני-אדם, בנערות ליווי ובעובדים לא חוקיים בכל מיני צורות ובכל מיני כיוונים.

איוב קרא: אם מישהו חושב שלארץ מסוימת אין פה ייצוג, הוא טועה, והשאלה היא איך מסתכלים על הקונספציה הזאת.

איוב קרא: באמת סופה לנדבר מנסה להתוות קו חוקי ולגיטימי, לתת לגיטימציה לכל העסקה, וזה בהחלט דבר שאנחנו תומכים בו, אבל השאלה היא איך אנחנו מגיעים למצב שבו המפלס של הזרים במדינת ישראל, שעולה יום-יום ושעה-שעה ואין מושיע בסוגיה הזאת, לצערי הרב – איך אנחנו מוצאים דרך שהנושא הזה לא יהפוך להיות פצצת זמן מתקתקת מבחינה בריאותית, מבחינה חברתית-חינוכית ומבחינה כלכלית.

איוב קרא: זה דבר שיכול לפגוע בחיינו, כי זה משפיע על האבטלה שיש פה.

איוב קרא: היום רשומים 240,000 מובטלים, ולדעתי האבטלה במדינת ישראל הרבה יותר גדולה.

איוב קרא: מפעלים נסגרים יום-יום ושעה-שעה, ובכל זאת הרבה רואים במדינה הזאת מדינה קפיטליסטית וזורמים הנה ומפלס הזרים עולה יום-יום.

איוב קרא: אני חושב, שבד בבד, גברת סופה לנדבר, עם הצעת החוק שלך, היית צריכה גם לחשוב כיצד מתארגנים ומתווים דרך לאנשים שמגיעים הנה כדי שיוכלו להתקיים בישראל, על-פי אמנת האו"ם שאנחנו חתומים עליה, אבל גם מבקרים את כל הסוגיה הזאת כדי שלא תהפוך להיות סוגיה מאוד מסוכנת לחיינו היומיומיים.

יהודית נאות: תודה רבה.

יהודית נאות: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו – אחרונת הדוברים, חברת הכנסת חוסניה ג'בארה.

קריאה: – – –

יהודית נאות: הוא איננו.

יהודית נאות: אני קוראת רק את הנוכחים, אחרת כל היום הייתי קוראת פה שמות של חברי כנסת.

יהודית נאות: אני גם חושבת שזה לא נאה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש, מכובדי חברי הכנסת, החוק הוא חוק טוב ומבורך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למעשה הוא מעורר תשומת לב מיוחדת מפני שהוא אינדיקטור לתופעה הרבה יותר עמוקה והרבה יותר קשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למרבה הצער, העובדים הזרים במדינת ישראל הופכים לעבדים, ואני לא מדבר על העובדות ולא מדבר על שפחות המין ולא מדבר על הבנות שמובאות בדרך-לא-דרך מארצות מזרח-אירופה במיוחד, אומרים שדרך מצרים ואומרים שדרך נמלי התעופה, אלא אני מדבר גם על הפועלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני עצמי הייתי עד להסעתם של פועלים מסין, לגמרי במקרה ראיתי את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם הוסעו במטוס ממש בתנאים מיוחדים, בתנאים שונים, בתור קבוצה שאפילו אין לה חזקה על הדרכונים שלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם לא אמורים לדעת שום דבר אלא להיות מובלים כעדר על-ידי נציג חברת העובדים, כנראה, שהביא אותם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו שומעים רק על המעט, עד כמה העובדים האלה נופלים קורבן לניצול וקורבן לחוסר יחס אנושי ולחוסר יחס אפילו מינימלי של בני-אדם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: העובדים האלה מוחזקים גם ללא זכות או אפשרות לדרוש זכויות, ומי מהם שמעז ומתלונן ומגיע למשטרה, צפוי לפעמים להיות מגורש, להיות מנודה, להיות מחוץ לעבודה ולהיות נושא לסנקציות רבות וחמורות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שהנושא הזה מחייב את כולנו להתעורר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זהו אות קין על מצחו של כל אדם וכל אחראי וכל בר רשות במדינה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חייבים להתייחס לאנשים האלה כאל בני-אדם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסוף, גברתי היושבת-ראש, אני חייב לומר, שזה למעשה סימפטום למחלה הקשה יותר, המחלה שאוכלת כל חלקה טובה בחברה שלנו, מחלת המלחמה, מחלת האיבה לשלום, מחלת הביטחוניסטים, שהביאה אותנו עד הלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם פועלים שהיו לנו, שכנים וידידים ואנשים טובים שעבדו במדינה הזאת עשרות שנים, הכירו את העבודה ועשו עבודה טובה ומצוינת לדעת כולם, נמצאים עכשיו בתנאים-לא-תנאים, בתנאים של סגר, של עושק ושל עוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מצד שני אנחנו מביאים גם תחלואה ומגפה אחת נוספת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא די בתרגום החוזים לשפות העובדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שכולנו חייבים לדאוג לכך שכל תנאי המועסקים האלה יהיו תנאים מינימליים לפחות של בני-אדם ושל תעסוקה השומרת על כבודם ועל זכויותיהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

יהודית נאות: תודה רבה.

יהודית נאות: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, אחרונת הדוברים.

יהודית נאות: אין הצבעה עד השעה 18:00.

חוסניה ג'בארה: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני מדברת אל כנסת ריקה – –

יהודית נאות: אבל יש חברי כנסת, שלושה יש וזה כבר ברבים.

חוסניה ג'בארה: – – דווקא בנושא כל כך חשוב, שכולנו דיברנו עליו כל הזמן, חברות כוח-אדם.

חוסניה ג'בארה: אני גם מברכת את מציעת החוק.

חוסניה ג'בארה: זהו חוק טוב, מצוין, אבל אני רוצה להגיד לכם, שאנחנו רואים את העובדים הזרים עובדים כמו חיות, במשך שעות ארוכות בשדות, הבעלים כמעט חורשים עליהם וגם בעלי חברות כוח-אדם ומשלמים להם פחות ופחות ובלי שום תנאים סוציאליים.

חוסניה ג'בארה: יש תופעה, גברתי היושבת-ראש, שהדוברים הקודמים אפילו לא יודעים עליה ולא דיברו עליה, והיא שחברות כוח-האדם גם מעסיקות עובדים ועובדות בבתי-הדין השרעיים במגזר הערבי.

חוסניה ג'בארה: זה דבר מאוד מסוכן, גברתי היושבת-ראש.

חוסניה ג'בארה: אני מכירה נשים שעובדות כמזכירות בבתי-הדין השרעיים, עובדות שנים רבות בחוזה מטעם חברת כוח-אדם, וכל שנה מחדשים להן את החוזה, כדי שלא יהיו להן שום תנאים סוציאליים, שום ותק ושום פיצויים.

חוסניה ג'בארה: זה דבר מאוד מכאיב לנשים האלה ומכאיב לנו כהנהגה וכמייצגים ציבור כל כך רחב, שיש בתוכו הרבה משפחות שעובדות דרך חברות כוח-אדם.

חוסניה ג'בארה: התפלאתי לשמוע מנשים שהן עובדות בבית-הדין השרעי דרך חברות כוח-אדם.

חוסניה ג'בארה: זה בתחום משרד הדתות.

חוסניה ג'בארה: בית-הדין השרעי היה בתחום משרד הדתות, ורק לפני זמן קצר הקאדים בבתי-הדין השרעיים עברו למשרד המשפטים.

חוסניה ג'בארה: את העובדים בבית-הדין השרעי, גברתי היושבת-ראש, לא העבירו למשרד המשפטים.

חוסניה ג'בארה: השאירו אותם במצב שהיה קיים עד עכשיו.

יהודית נאות: גם הקלדניות בבתי-המשפט היו עובדות חברת כוח-אדם.

יהודית נאות: גם מזכירות במשרד האוצר היו מועסקות דרך חברות כוח-אדם.

יהודית נאות: זו תופעה כללית.

חוסניה ג'בארה: זו תופעה מאוד מסוכנת.

חוסניה ג'בארה: מציעת החוק, חברת הכנסת סופה לנדבר, צריכים לא רק לתרגם את החוזה, אלא בתוך החוזה צריך לתת תנאים טובים לעובדים, שהעובדים האלה לא יפחדו לבקש ולדרוש, שבתוך החוזה יהיו 1, 2 ו-3, ושיהיו כלולים בו התנאים הסוציאליים.

חוסניה ג'בארה: שוב, אני מברכת אותך, ואני מקווה שכולנו נתמוך בהצעת החוק הזאת.

יהודית נאות: טוב, סיימנו את רשימת הדוברים.

יהודית נאות: אני רוצה להתייחס להצעה הזאת.

יהודית נאות: העובדה שכולנו קובלים על חברות כוח-האדם איננה מעמידה בצל את ההצעה הזאת.

יהודית נאות: עד שנסלק מעל במת העולם את התופעה של חברות כוח-האדם יעברו עוד ימים רבים.

יהודית נאות: לכן, במסגרת הנתונה ההצעה היא ברורה מאליה והיא גם לא ברורה מאליה.

יהודית נאות: לכן אני מברכת אותך ומסירה את הכובע בפנייך.

יהודית נאות: אני לא יודעת איך לא חשבתי על הדבר הראוי הזה.

יהודית נאות: ודאי שאתמוך בזה.

יהודית נאות: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

ד' לב: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחה על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה, הצעת חוק הארנונה הכללית לשנת 2002 (הוראת שעה), התשס"ב–2001.

ד' לב: תודה.

יהודית נאות: אין 24 שעות בין ההצעה לבין ההצעה של הממשלה?

יהודית נאות: הם קיבלו פטור מחובת הנחה?

יהודית נאות: אין צורך אפילו בזה?

יהודית נאות: זה נפל אתמול.

יהודית נאות: הבנתי, להניח הם יכולים אבל לקיים דיון הם עוד לא יכולים.

יהודית נאות: תודה, השכלתי.

יהודית נאות: (קריאה ראשונה)

יהודית נאות: רבותי, נעבור לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק הגנת השכר (תיקון מס' 20) (תביעה לתשלום שכר מולן בידי ארגון עובדים), התשס"ב–2001, קריאה ראשונה – של חבר הכנסת גנדי ריגר, אשר יציג את הצעתו.

יהודית נאות: בבקשה.

גנדי ריגר: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, החוק שאני רוצה להציג הוא חוק חשוב לחלשים.

גנדי ריגר: אנחנו רואים היום את ההפגנות, וכולם מבקשים שינויים בתקציב.

גנדי ריגר: אנחנו רוצים לראות את התקציב המלא שפוגע באנשים החלשים, אנחנו יודעים את זה ואנחנו עושים הכול כדי שזה יפגע פחות ופחות.

גנדי ריגר: המטרה של החוק שאני מציג היום היא הגנת השכר.

גנדי ריגר: כבר 40 שנה קיים חוק שאומר, שיכול לפנות בתביעה לבית-המשפט כל מי שיש לו בעיות עם המעביד והוא לא מקבל שכר כמו שצריך.

גנדי ריגר: מה שקורה היום הוא, שאנשים פוחדים להיות מובטלים, פוחדים לפנות לבית-המשפט כיוון שלמחרת הם כבר יהיו מובטלים.

גנדי ריגר: החוק שלי אומר, שאדם יכול להגיע דרך ארגון שהוא חבר בו, להגיש תביעה מהארגון ובו בזמן לקבל לפי החוק אחריות שאי-אפשר לפטר אותו מהמקום וכל מעביד לא יוכל לעשות את זה.

גנדי ריגר: כך אדם שהיום לא מקבל שכר יוכל לפנות לפי החוק הזה לכל ארגון ולקבל אחריות שהוא יישאר במקום העבודה ויקבל משכורת לפי החוק.

גנדי ריגר: יש תמיכה של הממשלה בחוק, ואני מודה לממשלה שתומכת בו.

גנדי ריגר: בזמנים הקשים שלנו בימים אלה אנחנו יכולים לעזור עם החוק הזה לאנשים החלשים.

גנדי ריגר: תודה.

יהודית נאות: תודה רבה.

יהודית נאות: נפנה לרשימת הדוברים שהולכת ומצטמצמת.

יהודית נאות: אני הולכת לפי הסדר.

יהודית נאות: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אתה ראשון הדוברים.

יהודית נאות: אחריך – חבר הכנסת גדעון עזרא.

גדעון עזרא: אני מוותר.

יהודית נאות: אתה מוותר.

יהודית נאות: בסדר.

יהודית נאות: מבין הנוכחים הדוברת הבאה תהיה חברת הכנסת חוסניה ג'בארה.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, חברת הכנסת ג'בארה, סגן השר גדעון עזרא, בתקופה הזאת, כאשר הרבה מפעלים נסגרים והרבה עובדים מפוטרים, ויש רשויות מקומיות, במיוחד במגזר הערבי, חברת הכנסת ג'בארה, שמעתי שיש 15 רשויות מקומיות שזה חודשים לא שילמו את שכר העובדים שם – יש חשיבות לחוק הזה.

טלב אלסאנע: אנחנו מצפים שהעובדים יעמדו על קבלת הזכויות שלהם ועל קבלת השכר שלא קיבלו אותו במועד, אבל הם עלולים להיות נתונים לאיומי פיטורים.

טלב אלסאנע: לכן אתמוך בהצעת החוק שבאה להגן על עובדים, להבטיח את קבלת מלוא הזכויות, לרבות עניין הלנת השכר.

טלב אלסאנע: בהזדמנות זו אני רוצה לציין, שמערכת היחסים בין יהודים לבין ערבים במדינה עברה איזה זעזוע עקב האירועים שהיו לפני שנה.

טלב אלסאנע: התרשמתי וגם שמעתי מבעלי העסקים במגזר הערבי, בעלי מסעדות ואחרים, שהרבה אורחים יהודים שהיו מגיעים אליהם הפסיקו להגיע, כנראה עקב התחושות, לפעמים עקב האווירה, לפעמים עקב התקשורת.

טלב אלסאנע: זה נותן תחושה כביכול שמה שהיה לפני האירועים לא יחזור.

טלב אלסאנע: אני רוצה לומר בהזדמנות זו, שחשוב מאוד שערבים יבקרו וייהנו במסעדות אצל יהודים, חשוב מאוד שיהודים יגיעו למסעדות וגם לכפרים הערביים.

טלב אלסאנע: חשוב מאוד שבמפעלים ימשיכו לעבוד ולפעול ביחד, כי צריך להמשיך לחיות במערכת יחסים אזרחית.

טלב אלסאנע: יהיו מחלוקות ויהיו ויכוחים כמו שזה קיים במערכת יחסים בתוך המשפחה, בין בני זוג, לפעמים לא הכול מתנהל על מי מנוחות.

טלב אלסאנע: יש ויכוחים, יש סכסוכים, אבל מתגברים וממשיכים לנהל את החיים בצורה נורמלית לטובת שני הצדדים ולטובת החברה במדינה.

טלב אלסאנע: זה לא צריך למנוע מצב שלכל אחד תהיה עמדה שהוא דוגל בה במסגרת האווירה הכללית המזרח-תיכונית הקשה.

טלב אלסאנע: אבל כאן יש לנו אינטרס משותף לשמור על מערכת יחסים חשובה, כדי שאנשים ימשיכו לחיות ביחד, לעבוד ביחד, יבקרו זה אצל זה ויסעדו במסעדות ובבתי-קפה זה אצל זה.

טלב אלסאנע: אני רוצה לומר, שבחור מרמלה, מהנדס, שעבד בחברת היי-טק פוטר על רקע האווירה הכללית.

טלב אלסאנע: כאשר מפטרים עובדים ערבים ומקבלים במקומם עובדים זרים, זה לא תורם לאווירה, זה לא מגביר את התחושה החיובית, וכולנו יודעים גם מה ההשלכות הקשות של הימצאות עובדים זרים במדינה.

טלב אלסאנע: יש צורך לתת עדיפות לאזרחי המדינה ולתושביה – לפני העובדים הזרים שמגיעים לכאן, שחברות כוח-האדם מנסות להביא אותם משיקולים כספיים, משיקולי התעשרות על חשבון אזרחים שהופכים להיות מובטלים בתוך המדינה.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

יהודית נאות: תודה רבה.

יהודית נאות: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה.

יהודית נאות: אתה רוצה לדבר, חבר הכנסת זאב?

יהודית נאות: אתה תהיה אחריה.

חוסניה ג'בארה: גברתי היושבת-ראש, סגן השר, חברי הכנסת, אנחנו סובלים מאוד מהתופעה הזאת, במיוחד במגזר הערבי.

חוסניה ג'בארה: הרשויות המקומיות לא מקבלות בזמן את התקציבים ממשרדי הממשלה ולא את המשאבים המתאימים להן.

חוסניה ג'בארה: אולי כבוד היושבת-ראש יודעת שבתי-הספר התיכוניים שייכים למועצות המקומיות והמורים שם מקבלים שכר מהמועצה המקומית.

חוסניה ג'בארה: גברתי היושבת-ראש, גם מורי בתי-הספר התיכון וגם עובדי הרשויות לא מקבלים את השכר שלהם בזמן, ולפעמים הוא מתעכב בחצי שנה ואפילו יותר.

חוסניה ג'בארה: אני באה מעיר שרבים מהתושבים שלה סבלו מהתופעה הזאת, גם עובדי הרשות וגם עובדי בית-הספר התיכון.

חוסניה ג'בארה: הם לא קיבלו שכר תקופה ממושכת, ארוכה מאוד, כמעט שנה.

חוסניה ג'בארה: גברתי היושבת-ראש יודעת, שמי שעובד בדרך כלל, או הגבר או האשה, לפעמים הוא המפרנס היחיד במשפחה.

חוסניה ג'בארה: גברתי היושבת-ראש, את יודעת שאנחנו נמצאים עכשיו בתקופת חגים.

חוסניה ג'בארה: קחי כדוגמה תקופה של פתיחת שנת לימודים.

חוסניה ג'בארה: תארי לעצמך שהאבא או האמא לא מקבלים משכורת ולא יכולים להעניק, להביא או לקנות לילדים שלהם בגדים, חפצים ודברים אחרים לשנת הלימודים.

חוסניה ג'בארה: זה דבר שמקשה מאוד על המשפחות.

חוסניה ג'בארה: לא מדובר רק על המגזר הערבי, אלא גם על המועצות במגזר היהודי.

חוסניה ג'בארה: מדובר גם על מועצות במגזר היהודי.

חוסניה ג'בארה: אדם מחכה לסוף החודש כדי לקבל את המשכורת שלו וכדי שיוכלו הוא ומשפחתו להתקיים בכבוד.

חוסניה ג'בארה: גברתי היושבת-ראש, אני מכירה הרבה משפחות שבסוף החודש לא קיבלו את המשכורת שמגיעה להן, והגיע החג והן לא יכלו לרכוש בגדים או דברים חיוניים למשפחה ולילדים.

חוסניה ג'בארה: לא ההורים ולא הילדים הרגישו את אווירת החג.

חוסניה ג'בארה: לכן, גברתי היושבת-ראש, אני מברכת על החוק הזה.

חוסניה ג'בארה: אני אתמוך בחוק הזה.

חוסניה ג'בארה: ברשותך, רציתי גם לציין נושא אחר – קיצוץ קצבאות הילדים והקצבאות השונות.

יהודית נאות: חברת הכנסת ג'בארה, אולי כדאי שתירשמי לדיון בחוק הבא, כי זמנך תם.

יהודית נאות: אנחנו מנסים להיות פה הוגנים.

חוסניה ג'בארה: אני רואה ושומעת את סבלן של המשפחות השונות מכל השכבות החלשות.

חוסניה ג'בארה: לא מדובר במגזר מסוים, כי הסבל הזה חוצה מגזרים וחוצה יישובים.

חוסניה ג'בארה: לכן, אני מגנה את הצעד השלילי שנקטה הממשלה, כאשר שליש מהקיצוצים הם קיצוצים בקצבאות.

חוסניה ג'בארה: תודה.

יהודית נאות: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

יהודית נאות: יסיים חבר הכנסת זבולון אורלב.

גדעון עזרא: – – –

יהודית נאות: הוא הגיע בזמן.

אחמד טיבי: אני פה.

יהודית נאות: לא אתה, אתה כבר פספסת את תורך.

יהודית נאות: תשמע, גם אצל רופאים לא הולכים אחורה.

אחמד טיבי: את יודעת כמה אנשים הצלנו ממוות קליני?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש, מכובדי חברי הכנסת, אם נעמיק להתבונן בהצעת החוק נגלה שהיא לא רק הצעה חשובה אלא היא מצביעה על דברים הרבה יותר חשובים ומעמיקים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה זאת אומרת פועל לא יעז להגיש תלונה על הלנת שכרו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה זאת אומרת שאנחנו צריכים להסמיך עכשיו את ארגון העובדים, כדי שהוא יגיש את התביעה בשמו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ועוד, אנחנו גם רוצים לצוות על המעביד שלא לפגוע בעובד, לא בדרך העסקתו, לא ברמת שכרו ולא בקידומו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאן הגענו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם באמת אפשר יהיה לכפות את כל הדברים האלה על המעבידים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך אפשר יהיה לפקח על הדברים האלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומר שזה עוד סימפטום של חולי חברתי, של תופעה קשה ביותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם כנער וגם כבחור צעיר עבדתי כפועל – אומנם לא הייתי פועל זמן רב – ואני זוכר שהיתה הסתדרות והיה פיקוח, והמעבידים והקבלנים קצת-קצת חששו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היה להם מורא של חוק, מורא של מוסדות ושל הגנת שכר ושל הגנת העובדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם בעניין הזה אנחנו צריכים לחוקק חוק, זה אומר דורשני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו חייבים לחשוב על הדברים האלה בצורה מעמיקה יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני כמובן אתמוך בהצעת החוק, אבל אני אומר שוב: אוי ואבוי למי שצריך לחוקק חוקים כדי להגן על הפועלים גם מפני פגיעה בשכרם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי יודע לאן נגיע אחר כך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

יהודית נאות: תודה רבה.

יהודית נאות: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, חוק הגנת השכר מאפשר העברת זכות תביעה נגד מעביד בגלל הלנת שכר לאו דווקא לעורכי-דין פרטיים, כפי שאנחנו כבר רגילים, ולבתי-המשפט ולבתי-הדין לעבודה.

נסים זאב: אנחנו יודעים שלפעמים הגשת התביעה עולה יותר מאשר השכר המולן.

נסים זאב: יכולה להיות תביעה שעורך-דין יבקש עבורה אלפי שקלים, ושום דבר לא יעניין אותו, כי הוא צריך להכין את כתב התביעה.

נסים זאב: הכנת התביעה מחייבת את אותו עובד לשלם סכומים אדירים, וזה בהחלט לא משתלם לו.

נסים זאב: דווקא בהיותו חבר באותו ארגון ושותף בו, יכול להיות שגם מבחינה וולונטרית הארגון יכול לתבוע את המעסיק.

נסים זאב: השאלה היא אם מדובר רק בהלנת שכר או גם בהטבות אחרות.

נסים זאב: צריכים לדעת, שבעיקר בתביעות שאני מכיר, לא מדובר בהלנת שכר אלא דווקא בהטבות כאלה ואחרות, שבסופו של דבר, כאשר אותו עובד מפוטר, הוא רוצה לבדוק את הזכויות שלו.

נסים זאב: הוא יכול להתעורר אפילו אחרי עשר שנים – וזה קורה – ולומר: אני עבדתי עשר שנים והגיעו לי הטבות כאלה ואחרות שלא הייתי מודע להן, אבל על-פי החוק ועל-פי הנורמות הייתי זכאי לקבל אותן הטבות.

נסים זאב: האם הוא רשאי לתבוע גם כאשר מדובר בחוזה – ואנחנו יודעים שיש חוזים בין עובד למעביד שלא מכירים בהם בבתי-משפט – ואותו חוזה אולי עומד קצת בניגוד לחוק?

נסים זאב: אני רוצה לעורר את תשומת לב החברים ולשאול, אולי נלך רחוק יותר לגבי הנקודות שהעליתי.

נסים זאב: אני לא חושב שמדובר בחולי חברתי, כפי שאמר חבר הכנסת דהאמשה.

נסים זאב: אני חושב שבארצות-הברית יש מוסר עבודה יותר גבוה, ושם מפטרים בקלות רבה יותר, אבל אני לא יודע, שם עובדים אחרת.

נסים זאב: אולי בגלל החולי הזה בחברה שלנו, אנחנו צריכים כל הזמן את הריפוי הזה, וכל הזמן אנחנו צריכים להגן גם על העובדים, מפני שלצערי הרב יש לנו הרבה פחות מוטיבציה לעבוד לעומת מדינות אחרות.

יהודית נאות: תודה רבה.

יהודית נאות: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, באופן עקרוני אני תומך בהצעת החוק, אבל אני חושב שצריך להדגיש, שארגון העובדים יכול להגיש לבית-הדין לעבודה את התביעה בגין הלנת שכר רק בהסכמת העובד, דבר שלא כתוב בחוק.

זבולון אורלב: יכול לקרות פה מצב אבסורדי, שמפעל נמצא במצוקה, קורא בעל הבית לעובדים ואומר להם: חברים, אין לי אפשרות לשלם לכם משכורות; אם אתם מוכנים להתאפק, נחכה כמה ימים, נעשה מאמצי ייעול, נתאמץ להשיג הלוואות גישור וכדומה, ונמנע את סגירת המפעל ואת התמוטטותו.

זבולון אורלב: במקרה כזה, העובדים מרצונם מוכנים להיות סבלניים ולהמתין לשכרם שמגיע להם כדין על-פי חוק, ובלבד שלא ילך ארגון העובדים משיקולים שלו ויגיש תביעה על הלנת שכר וימוטט את המפעל.

זבולון אורלב: לכן אני חושב, שעם כל הכבוד שאני רוחש לכך שצריכים לשלם שכר בזמן, אנחנו קודם כול רוצים לשמור על מקום עבודתם של עובדים ולא רוצים שחוקים שאנחנו נחוקק כאן יחזרו אלינו כבומרנג ויגרמו לכך שאולי ישלמו לעובדים בזמן אבל יכול להיות שחודש לאחר מכן הם יהיו מובטלים, כי המפעל התמוטט.

זבולון אורלב: אגב, במערכת החינוך, גברתי היושבת-ראש היתה שותפה לחוק של ייעוד כספי חינוך ברשויות המקומיות, שמבטיח שהכספים שמשרד החינוך מעביר לרשויות המקומיות עבור שכר מורים – יהיה חשבון מוגן גם מפני עיקולים.

זבולון אורלב: אני חושב שכדאי מאוד לחשוב במסגרת הזאת כדי להבטיח את שכרם של עובדי השירות הציבורי, שכרם של עובדי תאגידים ציבוריים כמו "יד ושם", תאגידים על-פי חוק ועמותות שהמדינה מעבירה להם תשלומים.

זבולון אורלב: אולי כדאי גם אותם לחייב שייפתח חשבון מיוחד, ושהחשבון הזה יהיה מוגן מפני עיקולים, ושניתן יהיה להשתמש בו אך ורק לצורך משכורות, ועל-ידי כך נוריד מסדר-היום שורה ארוכה של בעיות וכל העובדים בשירות הציבורי יוכלו לקבל את שכרם במועד.

זבולון אורלב: תודה רבה.

יהודית נאות: תודה רבה.

יהודית נאות: תם סדר הדוברים.

יהודית נאות: נעבור לסעיף הבא, כי אין הצבעה עד השעה 18:00.

יהודית נאות: התשס"ב–2001

יהודית נאות: ניגש להצעת חוק שירות ביטחון (הגבלות קריאה לשירות מילואים של קצין – הוראת שעה), התשס"ב–2001, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יהודית נאות: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת דוד מגן.

יהודית נאות: בבקשה.

דוד מגן: גברתי היושבת-ראש, נכבדי סגן השר לביטחון פנים, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק שירות ביטחון (הגבלות קריאה לשירות מילואים של קצין – הוראת שעה), התשס"ב–2001.

דוד מגן: הצעת חוק זו נדונה במליאת הכנסת בקריאה ראשונה ביום ד' בטבת התשס"ב, 19 בדצמבר 2001.

דוד מגן: כזכור, בשנת 1997 תוקן חוק שירות ביטחון [נוסח משולב], התשמ"ו–1986, והוסף לו סעיף 29ב, שכותרתו הגבלות קריאה.

דוד מגן: סעיף זה קובע בסעיף קטן (א), כי לא ניתן לקרוא לשירות מילואים לביצוע תעסוקה מבצעית חוגר או קצין ששירת במילואים ביחידה קרבית עשר שנים לפחות, אם מלאו לו 41 שנים.

דוד מגן: הסעיף מוסיף וקובע סייג להוראה זו ומקנה לרמטכ"ל סמכות לזמן לשירות מילואים לביצוע תעסוקה מבצעית חוגר או קצין ששירת במילואים ביחידה קרבית עשר שנים לפחות, גם אם מלאו לו 41 שנים, ובלבד שהוא שייך לקבוצת בעלי מקצועות ותפקידים שהם חיוניים או שקיים בהם מחסור בכוח-אדם.

דוד מגן: תחילתו של סעיף 29ב החדש נקבעה ליום 1 בינואר 2001, אף שהתיקון התקבל במליאת הכנסת, כזכור, ב-22 בדצמבר 1997.

דוד מגן: מטרתה של תקופת הזמן שניתנה היתה לאפשר למערכת הביטחון להתארגן התארגנות מחודשת לאור התיקון שקבעה הכנסת.

דוד מגן: התיקון נדון והתקבל בזמן של רגיעה ביטחונית, אולם מיום קבלתו ועד יום כניסתו לתוקף חל שינוי במצב הביטחוני, ובאופן טבעי השתנו צורכי מערכת הביטחון.

דוד מגן: לשם מילוי המשימות העומדות בפני צה"ל הוא זקוק לתוספת בכוח-אדם, ובמיוחד בתפקידי קצינים, שקיים בהם היום חוסר נוכח העובדה כי אין באפשרותו לקוראם למילואים עם ההגבלות המצוינות בחוק, ולשם כך הוגשה הצעת חוק זו, על מנת להקל על המערכת.

דוד מגן: הצעת החוק המונחת בפניכם קובעת, כי הרמטכ"ל יהיה רשאי לזמן קציני מילואים לשירות מילואים לביצוע תעסוקה מבצעית גם אם עברו את גיל 41 ושירתו למעלה מעשר שנים ביחידות קרביות.

דוד מגן: אבל אני מבקש להדגיש, כי הצעת החוק הזאת מתייחסת לקצינים בלבד, והיא אינה מכבידה את נטל המילואים על חוגרים.

דוד מגן: לגביהם ימשיכו לחול הגבלות הקריאה לשירות מילואים הנוהגות כיום בחוק.

דוד מגן: חברי הכנסת, במהלך הכנת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית נדונה בוועדה שאלת הכבדת נטל המילואים על יוצאי צבא.

דוד מגן: נוכח המצב הביטחוני השורר כיום במדינה, לא נותרה ברירה אלא לשנות את ההסדר הקיים על מנת לאפשר לצה"ל את ביצוע משימותיו.

דוד מגן: אולם ההסדר החדש, צריך לזכור, הוא בגדר ובמסגרת הוראת שעה, ומדובר רק על שנת 2002.

דוד מגן: דהיינו, הוראת השעה תוקפה יפוג ב-31 בדצמבר 2002.

דוד מגן: הוראת השעה תופעל בסייג – רק אם ישתכנע הרמטכ"ל כי קיימים טעמים המצדיקים זימונים של קצינים מעל גיל 41 ששירתו ביחידה קרבית תקופה של עשר שנים לפחות לשירות מילואים ביחידה קרבית לצורך ביצוע תעסוקה מבצעית, והיא תעמוד בתוקפה במשך שנה.

דוד מגן: כולנו מקווים שבתום שנה זו יהיה שינוי לטובה במצב הביטחוני ולא יהיה צורך בחריג מיוחד לקציני המילואים מההסדר הכללי.

דוד מגן: על מנת לפקח על הפעלת הסמכות ולמנוע שימוש רחב בסמכות זו קובעת הצעת החוק, כי הרמטכ"ל – וזה עוד חידוש – ימציא לוועדת החוץ והביטחון של הכנסת אחת לשישה חודשים את רשימת התפקידים של קצינים שזומנו לשירות מילואים מכוח הוראת שעה זו ואת הטעמים לזימונם.

דוד מגן: אני מבקש כי הכנסת תאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

דוד מגן: לא הוגשו הסתייגויות.

זבולון אורלב: אפשר לשאול שאלה?

יהודית נאות: בבקשה.

זבולון אורלב: האם מישהו מטפל בכך שיהיה תגמול מיוחד לאותם קצינים שבעצם לא היו צריכים ועכשיו קוראים להם והם ישרתו יותר מכולם?

זבולון אורלב: מישהו חושב על תגמול מיוחד עבורם?

זבולון אורלב: על הטבות?

זבולון אורלב: משהו לפצות אותם?

יהודית נאות: זה כבר ייפול, כי זה כסף.

דוד מגן: ניסיתי לפרט את הסייגים שנקבעו.

דוד מגן: לגמרי לא בטוח שהקצינים הללו ייקראו במהלך 2002.

דוד מגן: מטרת הצעת החוק היא לאפשר לרמטכ"ל לפי הצרכים לזמן, למרות ההקלה שהכנסת קבעה בסעיף 29ב.

דוד מגן: אבל, חבר הכנסת זבולון אורלב, לא הופתענו לשמוע מפי הגורמים בצה"ל מה קורה עם הקצינים שאסרנו עליהם לגייס.

דוד מגן: התשובה היתה שהם כולם התנדבו.

דוד מגן: זאת אומרת, הקצינים הקרביים, רובם ככולם, כשהם נדרשים או מזומנים גם ברמז, הם מתייצבים וממלאים מעבר לחובתם.

דוד מגן: אני מאוד מקווה, כי ההתארגנות החדשה שתאושר במהלך התקופה שהכנסת תאשר, כך אני מקווה, בשנה הקרובה, תפתור את הבעיה לעתיד.

יהודית נאות: תודה רבה.

יהודית נאות: רבותי, היות שעדיין לא הגיעה השעה 18:00, ניגש לסעיף האחרון בסדר-היום: שאילתות ותשובות לסגן השר לביטחון פנים.

יהודית נאות: בבקשה.

יהודית נאות: אחרי השעה 18:00 נחזור להצבעות על החוקים שלא הוצבעו, מייד בסיום השאילתות.

יהודית נאות: בבקשה, אדוני סגן השר.

יהודית נאות: חבר הכנסת א' טיבי שאל את השר לביטחון פנים ביום ד' בניסן התשס"א (28 במרס 2001): לפי פרסום בעיתון "ידיעות אחרונות", ראשי קבוצת הכדורגל של "הפועל רמת-גן" מהליגה הלאומית טוענים, כי התבקשו על-ידי המשטרה לדאוג לשני סוגי כרטיסים לקראת המשחק: כרטיסים בצבע אחד לאוהדיהם, ובצבע אחר לאוהדי "בני סח'נין".

יהודית נאות: רצוני לשאול: 1.

יהודית נאות: האם המידע נכון?

יהודית נאות: 2.

יהודית נאות: האם העובדה שקבוצה אחת היא ערבית היוותה שיקול בהחלטה לבקש שני סוגי כרטיסים?

יהודית נאות: 3.

יהודית נאות: מה ייעשה בנדון?

גדעון עזרא: 1.

גדעון עזרא: התשובה חיובית.

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: התשובה שלילית.

גדעון עזרא: טכניקה זו מקובלת בכל מגרשי הכדורגל.

אחמד טיבי: סגן השר, הצופים בבית לא יודעים מה שאלתי.

יהודית נאות: שאלת האם המידע הוא נכון והוא ענה.

אחמד טיבי: על איזו שאילתא?

גדעון עזרא: ידידי, לא ככה נוהגים בשאילתות.

גדעון עזרא: אתה יכול, במקום לדבר על ערפאת, לשאול את השאילתות שלך בטלוויזיה, ואז ידעו במה מדובר.

גדעון עזרא: אבל, לטובתך, אני קורא את השאילתא: "לפי פרסום בעיתון 'ידיעות אחרונות', ראשי קבוצת הכדורגל של 'הפועל רמת-גן' מהליגה הלאומית טוענים, כי התבקשו על-ידי המשטרה לדאוג לשני סוגי כרטיסים לקראת המשחק: כרטיסים בצבע אחד לאוהדיהם, ובצבע אחר לאוהדי 'בני סח'נין'.

גדעון עזרא: רצוני לשאול: האם המידע נכון?

גדעון עזרא: " – התשובה חיובית.

גדעון עזרא: לגבי השאלה: "האם העובדה שקבוצה אחת היא ערבית היוותה שיקול בהחלטה לבקש שני סוגי כרטיסים?

גדעון עזרא: " – התשובה שלילית.

גדעון עזרא: טכניקה זו מקובלת בכל מגרשי הכדורגל.

גדעון עזרא: זה צעד שגרתי כאשר מדובר במשחק שקיימת בו רגישות במובן הספורטיבי, בגלל מיקום הקבוצות בטבלת הליגה.

גדעון עזרא: במקרים כאלה מבקשת המשטרה להפריד בין קבוצות האוהדים אך ורק כדי למנוע תופעות אלימות.

גדעון עזרא: הדבר נעשה גם בין קבוצות יהודיות, ואני מקווה שגם בין קבוצות ערביות.

גדעון עזרא: 3.

גדעון עזרא: אין מה לעשות בנדון לאור האמור בתשובות לעיל.

יהודית נאות: שאלה נוספת, חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: איך אדוני מסביר את העובדה שהוא עונה על השאילתא הזאת, שהוצגה ב-28 במרס 2001?

אחמד טיבי: נדמה לי שעברו הרבה ימים מאז.

גדעון עזרא: אנחנו במשרד מאוד מקפידים היום לעמוד בלוח הזמנים.

גדעון עזרא: אני לא יודע מה קרה עם השאילתא הזאת, ונשיאות הכנסת בדרך כלל לוחצת על המשרדים השונים לענות בזמן.

גדעון עזרא: אין לי מושג, פשוט אין לי מושג.

אחמד טיבי: אני בטוח שזה לא קשור לצבעו של השואל, אם הוא אדום או צהוב.

צבי הנדל: אני מאוד מקווה שיתחילו להתחשב בזה בכנסת.

צבי הנדל: עוד לא התחילו.

אחמד טיבי: תגיד את זה יותר מפעם אחת.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ע' חוגי שאל את השר לביטחון פנים ביום כ' בתמוז התשס"א (11 ביולי 2001): במידע שהגיע אלי נטען, כי עצירים קטינים מוכים במגרש-הרוסים בירושלים, וכי נמתחה ביקורת על תנאי המעצר במקום.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם הידיעות נכונות?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: אם כן – האם שופרו תנאי המעצר במגרש-הרוסים?

אחמד טיבי: 3.

אחמד טיבי: האם נבדקו הטענות על הכאת עצירים קטינים?

גדעון עזרא: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

גדעון עזרא: תנאי המעצר באגף הקטינים שופרו לאין ערוך לאחר ביצוע שיפוצים ופתיחת אגף חדש לפני כשנה וחצי.

גדעון עזרא: תנאי המעצר עומדים בסטנדרדים הנדרשים על-פי החוק.

גדעון עזרא: בית-המעצר כולו שופץ בשנים האחרונות באופן יסודי: הוחלף חלק מהגג, המסדרונות צופו קרמיקה, בחלק החדש הוכנס מיזוג אוויר, ובשנה הבאה יוסדר מיזוג אוויר בכל בית-המעצר.

גדעון עזרא: מצבו הפיזי של בית-המעצר ירושלים הינו מעל הממוצע בקרב כלל בתי-המעצר של משטרת ישראל.

גדעון עזרא: במסגרת תכנון העתקת מטה מחוז ירושלים למתחם שמצפון למטה הארצי, יועבר וייבנה מחדש גם בית-המעצר של ירושלים.

גדעון עזרא: עקב היותו מבנה ישן מאוד, בן עשרות שנים – יש ליקויים אשר לא ניתנים לתיקון אלא במסגרת בנייה חדשה.

גדעון עזרא: יש לציין, כי משטרת ישראל מצויה בעיצומו של פרויקט לשיפוץ כלל בתי-המעצר, בהיקף תקציבי של 30 מיליון שקלים, על-פי תוכנית תלת-שנתית.

גדעון עזרא: 3.

גדעון עזרא: תלונות נגד שוטרים בגין אלימות נחקרות על-ידי המחלקה לחקירות שוטרים שבמשרד המשפטים, מח"ש, כמתחייב על-פי החוק.

גדעון עזרא: אשר על כן, אם הוגשו תלונות מסוימות בנושא יש לפנות אל משרד המשפטים.

גדעון עזרא: עם זאת, לגורמים הרלוונטיים במשטרת ישראל לא ידוע על אירועים מסוג זה או על תלונות מסוימות בנושא שהוגשו או שנחקרו.

גדעון עזרא: חברת הכנסת נ' חזן שאלה את השר לביטחון פנים ביום ז' בחשוון התשס"ב (24 באוקטובר 2001): נודע לי כי ב-6, ב-13 וב-14 ביוני 2001 התנכלו מתנחלים לתושבי כפר סאוויה, שנמצא ליד שכם.

גדעון עזרא: האירועים כללו התבצרות בתוך בית והנפת דגל ישראל, חסימת הכביש שליד הכפר, זריקת אבנים ועקירת 300 עצים.

גדעון עזרא: רצוני לשאול: 1.

גדעון עזרא: האם ידיעות אלה נכונות?

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: אם כן – האם נחקרו אירועים אלה?

גדעון עזרא: 3.

גדעון עזרא: מה עולה מן התחקיר?

גדעון עזרא: 4.

גדעון עזרא: אילו צעדים יינקטו כדי למנוע הישנות מקרים כאלה?

גדעון עזרא: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

גדעון עזרא: בעקבות פציעתו האנושה של התינוק יהודה חיים שהם, בן חצי שנה, משילה, אשר נפטר מפצעיו כמה ימים אחר כך, אירעו ביום 6 ביוני 2001 הפרות סדר על-ידי יהודים בכפרים סאוויה ולובן-א-שרקיה.

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: התשובה חיובית.

גדעון עזרא: 3.

גדעון עזרא: הוגש כתב אישום נגד תושב עלי.

גדעון עזרא: כתב אישום נגד אדם נוסף נמצא בהכנה.

גדעון עזרא: החקירה נמשכת כנגד חשודים נוספים.

גדעון עזרא: 4.

גדעון עזרא: המשטרה פועלת על-פי סמכויותיה למניעת הפרת חוק וסדר מכל סוג שהוא.

גדעון עזרא: חבר הכנסת א' וילן שאל את השר לביטחון פנים ביום כ"ז בתמוז התשס"א (18 ביולי 2001): לנוכח המצב הביטחוני והצורך לרענן תדירות את ההנחיות, רצוני לשאול: 1.

גדעון עזרא: האם קיימות הנחיות לאבטחת גני אירועים?

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: אם כן – מה הן?

גדעון עזרא: 3.

גדעון עזרא: אם לא – האם יוצאו הנחיות להסדרת הנושא?

גדעון עזרא: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)1.

גדעון עזרא: התשובה חיובית.

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: אולמי שמחות וגני אירועים נקבעו כפריט מס' 7.9 (א) ו-(ב) בצו רישוי עסקים (עסקים טעוני רישוי), התשנ"ה–1995, כעסק טעון רישוי על-פי חוק רישוי עסקים, התשכ"ח–1968.

גדעון עזרא: באחריות המשטרה לוודא, על-פי החוק, בטרם מתן המלצתה לרשיון עסק לרשות המקומית, שקוימו התנאים ל"מניעת סכנות לשלום הציבור והבטחה מפני שוד והתפרצות".

גדעון עזרא: לשם כך קיימת במשטרה רשימת תנאים ארוכה ומפורטת אשר מוגשת לבעל העסק מבקש הרשיון, ועליו למלאם בטרם תאשר המשטרה – מפקד מרחב – את בקשתו ועמידתו בדרישות החוק.

גדעון עזרא: התנאים כוללים, בין היתר: א.

גדעון עזרא: מינוי אחראי לביטחון על-ידי בעל העסק, על-פי תבחינים המפורטים במפרט של המשטרה; ב.

גדעון עזרא: בדיקה ביטחונית של הנכנסים לעסק; ג.

גדעון עזרא: דרך גישה לרכב ביטחון.

גדעון עזרא: המשטרה מבצעת ביקורות בגני אירועים ומפקחת מעת לעת על ביצוע ומילוי התנאים הנדרשים על-ידה על-פי החוק.

גדעון עזרא: לאחרונה הוגברה תכיפות הביקורות הנ"ל.

גדעון עזרא: חברת הכנסת ס' לנדבר שאלה את השר לביטחון פנים ביום י"ד בחשוון התשס"ב (31 באוקטובר 2001): הובא לידיעתי כי האסיר צ"ב – שמו המלא מופיע במקור – אשר מרצה עונש מאסר של כמה שנים בבית-הכלא "איילון", לא יצא מהכלא אף לא לחופשה אחת.

גדעון עזרא: רצוני לשאול: 1.

גדעון עזרא: האם המידע נכון?

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: אם כן – מדוע לא יצא עדיין האסיר לחופשה?

גדעון עזרא: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

גדעון עזרא: התשובה חיובית.

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: האסיר מסווג בקטגוריה א', שאינה מאפשרת יציאתו לסבב חופשות.

גדעון עזרא: האסיר עתר לבית-המשפט כמה פעמים, ולאחרונה, ביום 26 באוקטובר 2001, נדחתה עתירתו, ובית-המשפט המחוזי בתל-אביב אישר את החלטת המשטרה ושב"ס המונעת יציאתו לחופשה בשלב זה, לאחר שבחן את כל החומר בעניינו.

גדעון עזרא: חבר הכנסת ע' דהאמשה שאל את השר לביטחון פנים ביום ו' בכסליו התשס"ב (21 בנובמבר 2001): האסיר הביטחוני שא"ד – שמו המלא מופיע במקור – סובל ממחלות ועבר ניתוח, לדבריו כושל, במר"ש – מרכז רפואי שב"ס – רמלה.

גדעון עזרא: הוא נשפט לחמש שנות מאסר.

גדעון עזרא: רצוני לשאול: 1.

גדעון עזרא: היכן נמצא האסיר, ומה מצבו הרפואי?

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: מתי יעבור ניתוח לב וטיפול ראוי?

גדעון עזרא: 3.

גדעון עזרא: האם לאור מצבו הבריאותי ישוחרר הנ"ל?

גדעון עזרא: אגב, השאילתא הזאת הוגשה ב-21 בנובמבר והיא נענית כבר היום.

יהודית נאות: זאת פרוטקציה, חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: הוא יותר כהה.

צבי הנדל: הוא לא שחקן תיאטרון, הוא חבר הכנסת.

צבי הנדל: אתה שחקן.

אחמד טיבי: הנדל, אתה מבריק.

אחמד טיבי: אני מודה.

גדעון עזרא: 1.

גדעון עזרא: האסיר נמצא בכלא "שקמה" ומצבו הבריאותי טוב.

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: האסיר עבר בהצלחה ניתוח לב, מעקפים, ביום 10 באוקטובר 2001.

גדעון עזרא: זה היה עוד לפני שהגשת את השאילתא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כן, אבל הניתוח נכשל.

יהודית נאות: אם הניתוח נכשל, תפנה לטיבי.

גדעון עזרא: 3.

גדעון עזרא: התשובה שלילית.

מיכאל איתן: עכשיו הוא בריא והוא יוכל לעבור עבירות ביטחוניות.

רחמים מלול: שאלה נוספת, חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

רחמים מלול: היא כנראה תהיה יותר ארוכה מן התשובות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא היה לי שום קושי עם התשובה, אלמלא היה מדובר באותו ניתוח שהאסיר מתלונן ואומר שהוא נכשל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן אני שואל אם הוא ינותח ניתוח נכון ומה מצבו עכשיו.

רחמים מלול: אבל החולה חי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: החולה חי בינתיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עוד כמה זמן הוא יצליח לחיות ובאיזה מצב הוא חי, זאת השאלה באמת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נכשל זה לא רק שהוא מת, אדוני היושב-ראש.

רחמים מלול: חלילה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יכול להיות שהוא ימשיך לחיות חיים גרועים, שכולנו לא היינו רוצים אותם או מאחלים אותם, לא לאסיר ולא לאדם שאיננו אסיר.

רחמים מלול: תודה רבה.

רחמים מלול: בבקשה, כבוד סגן השר.

גדעון עזרא: אין לי כל ספק, שהתשובה הזאת ניתנה לאחר היוועצות ברופא של שב"ס, הרופא הנוגע בדבר.

גדעון עזרא: אין לי מה לומר לך מעבר לכך.

גדעון עזרא: חבר הכנסת ע' דהאמשה שאל את השר לביטחון פנים ביום כ"א בחשוון התשס"ב (7 בנובמבר 2001): מר ס"א – שמו המלא מופיע במקור – תושב כפר זלפה, ליד מגידו, עבד כשומר באתר מע"צ ביוקנעם.

גדעון עזרא: דווח כי ביום ראשון, 28 באוקטובר 2001, הוא דיבר עם אשתו בפלאפון וכי מילותיו האחרונות אליה היו: "יהודים מתקרבים אלי עם סכינים, אני לא יודע מה הם רוצים ממני".

גדעון עזרא: לאחר מכן הוא נמצא פצוע אנושות והועבר לבית-החולים "רמב"ם", שם נקבע מותו.

גדעון עזרא: רצוני לשאול: 1.

גדעון עזרא: האם נפתחה חקירה בעניין?

גדעון עזרא: אם כן – מה העלתה החקירה?

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: אילו צעדים יינקטו בהמשך?

גדעון עזרא: 1.

גדעון עזרא: נפתח תיק חקירה בתחנת עפולה.

גדעון עזרא: מפקד מרחב העמקים הקים צוות חקירה מיוחד, בראשות ראש משרד החקירות של תחנת עפולה.

גדעון עזרא: מהעדויות שיש כרגע בידי המשטרה עולה, כי המנוח מסר בשיחה טלפונית עם רעייתו, בסמוך לפציעתו, כי מישהו מתקרב אליו עם סכין, ולא כפי שיוחס לו בשאילתא.

גדעון עזרא: חקירת האירוע נמצאת בעיצומה.

גדעון עזרא: אני רוצה להוסיף ולומר, שאם שוטרי תחנת עפולה לא היו עסוקים כל הזמן בלחפש מחבלים בעיר, אולי החקירה הזאת גם היתה מסתיימת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה הקשר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חלק מתפקידם של השוטרים זה לחפש את הרוצחים האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האזרחים הערבים הם כמו כל האזרחים.

יובל שטייניץ: מאה אחוז.

גדעון עזרא: זה גם התפקיד של האזרחים הערבים לחפש את המחבלים ולמסור למשמר האזרחי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: צריך לתת להם זכויות של אזרחים, לא מעבר לזה.

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: בשלב זה יש להמתין לסיום החקירה ולממצאיה.

גדעון עזרא: כל רצח ורצח בשטח מדינת ישראל – מוקם צוות חקירה מיוחד, והתחנה נבדקת על-פי הצלחותיה או על-פי כישלונה לפענח את הרציחות.

גדעון עזרא: אין לי כל ספק שהדבר ייעשה גם עכשיו.

רחמים מלול: תודה, אדוני.

רחמים מלול: חבר הכנסת דהאמשה, שאלה נוספת, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, הייתי מצפה שתגיד לנו לאן הגיעה החקירה, אם יש חשודים, אם יש עצורים, אם יש מבצעים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש פשע של רצח אדם, לאן זה הגיע?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בלי לפגוע, כמובן, בסודיות או אם יש צורך לשמור פרטים אחרים, אבל לאן זה הגיע?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם יש חשודים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה המצב?

גדעון עזרא: אני קיבלתי את התשובה הזאת.

גדעון עזרא: אינני יודע אם יש עצורים.

גדעון עזרא: להערכתי אין עצורים, ולהערכתי אם היה עצור אז הוא היה הרוצח.

גדעון עזרא: אבל אין לי כל ספק שהמשטרה מתייחסת בכובד ראש לכל מקרה של רצח ברחבי מדינת ישראל, יהודי כערבי.

גדעון עזרא: אין כל הבדל בעניין הזה.

גדעון עזרא: חבר הכנסת א' גמליאל שאל את השר לביטחון פנים ביום כ"ח בחשוון התשס"ב (14 בנובמבר 2001): ב"ידיעות אחרונות" מיום ל' בתשרי התשס"ב, 17 באוקטובר 2001, פורסם כי לא אושר לקשיש בן 71 לבקר את בנו בכלא "צלמון" בטענה שהוא "אסיר משוחרר".

גדעון עזרא: לפי המאמר, הסכים שירות בתי-הסוהר שצריך היה לאפשר לו להיכנס; רצ"ב צילום הידיעה.

גדעון עזרא: רצוני לשאול: 1.

גדעון עזרא: מי נחשב "אסיר משוחרר" לעניין ביקורים בכלא?

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: מדוע אסירים משוחררים לא יכולים לבקר את בניהם?

גדעון עזרא: 3.

גדעון עזרא: כיצד יוודא שירות בתי-הסוהר שלא יישנו מקרים כאלו?

גדעון עזרא: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

גדעון עזרא: "אסיר משוחרר" לעניין ביקורים בכלא נחשב מי שנידון וריצה בעבר מאסר פלילי בלבד.

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: בתקנות בתי-הסוהר, התשל"ח–1978, בסעיף 30(א) נקבע, כי אדם שהיה אסיר פלילי לא יבקר אסיר בבית-סוהר אלא באישור נציב שב"ס או מפקד הגוש.

גדעון עזרא: 3.

גדעון עזרא: במקרה נשוא השאילתא הקשיש שהגיע לבקר את בנו ריצה בעבר מאסר אזרחי בגין חוב.

גדעון עזרא: אי-מתן האישור לכניסתו נבע מטעות.

גדעון עזרא: לאור האמור ניתנו הנחיות מתאימות לסגל הסוהרים העוסקים בנושא להקפיד ולערוך בדיקה באשר לסוג המאסר שריצה האסיר המשוחרר.

גדעון עזרא: חבר הכנסת ר' מלול שאל את השר לביטחון פנים ביום ו' בכסליו התשס"ב (21 בנובמבר 2001): ילד בן עשר מחיפה נהרג מפגיעת רכבת בסמוך לשכונת חוף-התכלת.

גדעון עזרא: פורסם ב"ידיעות אחרונות" מיום כ"ג בחשוון התשס"ב, 9 בנובמבר 2001, כי חוקרי המשטרה מעריכים שמדובר ב"רולטת מסילה".

גדעון עזרא: רצוני לשאול: 1.

גדעון עזרא: האם כך מעלה המשך החקירה?

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: האם מדובר בתופעה?

גדעון עזרא: 3.

גדעון עזרא: מה עושה המשטרה כדי למנוע הישנות מקרים כאלה?

גדעון עזרא: 1.

גדעון עזרא: התשובה שלילית.

גדעון עזרא: מדובר בתאונת דרכים.

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: התשובה שלילית.

גדעון עזרא: 3.

גדעון עזרא: משטרת ישראל, באמצעות לשכת התנועה של מרחב חוף, פועלת מול הנהלת רכבת ישראל לביצוע תחזוקה שוטפת של הגדרות הפרוסות לאורך המסילה, כדי לצמצם את התאונות שבהן הולכי רגל נפגעים על-ידי רכבות אגב חציית המסילה.

רחמים מלול: תודה, אדוני.

רחמים מלול: אף שאני היושב-ראש, לא אנצל את הפריווילגיה שלי לשאלה נוספת.

רחמים מלול: חבר הכנסת מ' איתן שאל את השר לביטחון פנים ביום ו' בכסליו התשס"ב (21 בנובמבר 2001): בין החשב לשעבר של תיאטרון "הקאמרי" לבין מנכ"ל התיאטרון – שמותיהם מופיעים במקור – התגלע סכסוך קשה.

רחמים מלול: נטען, כי בעוד פניותיו של המנכ"ל להתערבות המשטרה נענו במהירות המרבית, חקירת תלונותיו הקשות של החשב לשעבר מתעכבת ללא כל סיבה.

רחמים מלול: רצוני לשאול: 1.

רחמים מלול: האם פעלה המשטרה ללא משוא פנים?

רחמים מלול: 2.

רחמים מלול: מתי תסתיים חקירת תלונותיו של החשב לשעבר נגד המנכ"ל?

גדעון עזרא: לשאילתא של חבר הכנסת מיכאל איתן, שהוגשה ב-21 בנובמבר 2001 – ולפי דעתי, זו שאילתא שיש בהחלט מקום לשאול אותה – תשובת המשטרה: 1.

גדעון עזרא: "האם פעלה המשטרה ללא משוא פנים?

גדעון עזרא: " – התשובה חיובית.

גדעון עזרא: יש לציין שתלונת מנכ"ל "הקאמרי" למשטרה הוגשה ביום 31 ביולי 2001, ואילו תלונת החשב הוגשה ביום 30 בספטמבר 2001.

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: "מתי תסתיים חקירת תלונותיו של החשב לשעבר נגד המנכ"ל?

גדעון עזרא: " – כמו בכל חקירה לא ניתן לקבוע מועד מדויק לסיומה.

גדעון עזרא: החקירה מתנהלת על-פי החוק והנהלים.

גדעון עזרא: יש לציין, שעם סיום החקירות בשני תיקי התלונות הנ"ל הם יעברו לעיון ולהחלטה של פרקליטות מחוז תל-אביב.

גדעון עזרא: מעבר לתלונה היבשה, אני בדקתי את הנושא הזה פעם נוספת, ונדאג שאומנם לא יהיה משוא פנים – אני אומר לך את הדברים.

רחמים מלול: חבר הכנסת איתן, בבקשה, שאלה נוספת.

מיכאל איתן: אדוני סגן השר, תראה את משוא הפנים בתשובה שאתה קורא.

מיכאל איתן: מה אומרת המשטרה?

מיכאל איתן: – שהתלונה של מנכ"ל "הקאמרי" הוגשה ביום מסוים בחודש השביעי, ואילו התלונה של החשב הוגשה חודשיים אחרי זה.

מיכאל איתן: אבל השאלה היתה, איך זה יכול להיות שהמנכ"ל מצלצל למשטרה, וכעבור שעה מתייצבת המשטרה, בסכסוך כזה שהוא לגמרי לא ברור, נותנת הוראה שספק אם היא חוקית – יכול להיות שהיא חוקית – ומתערבת מיידית, אומרת לו: תעזוב מייד את מקום העבודה שלך, בקושי נותנת לו לקחת את החפצים.

מיכאל איתן: הוא צריך עוד להוריד דברים.

מיכאל איתן: אזרחי ישראל שרואים אותנו עכשיו יודעים מה קורה.

מיכאל איתן: כשגונבים לך רכב, כשגונבים אצלך בבית, ואתה מצלצל למשטרה, כמה זמן לוקח עד שהיא באה?

מיכאל איתן: והנה פה בתוך שעה הם מגיעים, ועכשיו הם מסבירים.

רחמים מלול: תודה.

מיכאל איתן: מה הם אומרים?

מיכאל איתן: – התלונה הוגשה ב-31 ביולי.

מיכאל איתן: אני שואל: איך הם הגיבו בתוך שעה ולקחו על עצמם להתערב בסכסוך כזה, ומצד אחר, כשהחשב מגיש את התלונה, שלושה חודשים אחרי זה – היום אנחנו בחודש דצמבר – אומרים: לא ניתן להגיד מתי יינקטו אמצעים כלשהם?

מיכאל איתן: זה משוא פנים.

רחמים מלול: תודה רבה, חבר הכנסת איתן.

גדעון עזרא: חבר הכנסת איתן, אני חושב שאתה בהחלט מדייק בתיאורים שנתת, ובגלל זה הנושא הזה נבדק גם על-ידי, ואנחנו נבדוק ונדאג שלא יהיה משוא פנים, לא לגבי התיק הזה ולא לגבי תיקים נוספים – מבטיח.

מיכאל איתן: תודה רבה.

רחמים מלול: תודה, סגן השר.

רחמים מלול: שאילתא מס' 2722, של חבר הכנסת יאיר פרץ; אינו נוכח.

רחמים מלול: התשובה – לפרוטוקול.

רחמים מלול: חבר הכנסת י' פרץ שאל את השר לביטחון פנים ביום י"ג בכסליו התשס"ב (28 בנובמבר 2001): ב"מעריב" מיום כ"א בחשוון התשס"ב, 7 בנובמבר 2001, פורסם כי אלמונים הציתו את קברו של התנא רבי יהודה בן בבא זו הפעם השנייה.

רחמים מלול: בפעם הראשונה העלתה חקירת המשטרה חרס בידה; רצ"ב הידיעה.

רחמים מלול: רצוני לשאול: 1.

רחמים מלול: מה העלתה החקירה במקרה זה?

רחמים מלול: 2.

רחמים מלול: מה עושה המשטרה על מנת למנוע מקרים כאלו?

גדעון עזרא: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: מפקד תחנת שפרעם פועל אל מול גורמי משרד הדתות כדי שיגדרו את האתר, וזאת כדי ליצור הפרדה נאותה ולעקוב אחרי כל כניסה שלא כדין לאתר.

רחמים מלול: שאילתא מס' 2723, של חבר הכנסת יצחק סבן; אינו נוכח.

רחמים מלול: גם התשובה הזאת – לפרוטוקול.

רחמים מלול: חבר הכנסת י' סבן שאל את השר לביטחון פנים ביום י"ג בכסליו התשס"ב (28 בנובמבר 2001): בשבועון "כל העיר" מיום א' בכסליו התשס"ב, 16 בנובמבר 2001, פורסם כי הוצתו שני גני-ילדים בשכונת נווה-יעקב בירושלים; רצ"ב הידיעה.

רחמים מלול: רצוני לשאול: 1.

רחמים מלול: האם חוקרת המשטרה מקרים אלו?

רחמים מלול: 2.

רחמים מלול: אם כן – האם הרקע הוא לאומני או פלילי?

רחמים מלול: 3.

רחמים מלול: האם נעצרו חשודים?

גדעון עזרא: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

גדעון עזרא: התשובה חיובית.

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: בשלב זה החקירה מוליכה לכיוון הפלילי.

גדעון עזרא: 3.

גדעון עזרא: התשובה חיובית.

רחמים מלול: שאילתא אחרונה, אדוני סגן השר, מס' 2773, של חבר הכנסת דוד מגן, בעניין עבירות סמים בקרב בני-הנוער.

רחמים מלול: בבקשה, אדוני.

רחמים מלול: חבר הכנסת ד' מגן שאל את השר לביטחון פנים ביום כ"ז בכסליו התשס"ב (12 בדצמבר 2001): על-פי נתוני המשטרה, בעשרת החודשים הראשונים של 2001 נרשמו 3,405 עבירות סמים בקרב בני-נוער מתחת לגיל 18.

רחמים מלול: באותה תקופה נעצרו 9,000 קטינים בחשד למעורבות בעבירות סמים.

רחמים מלול: נוכח העלייה בשיעור של כ-30% בעבירות הסמים בקרב בני הנוער, רצוני לשאול: כיצד תילחם המשטרה בתופעה?

גדעון עזרא: חבר הכנסת דוד מגן – נדמה לי, בפעם השנייה השבוע – מעלה את נושא הסמים ועושה עבודה חשובה מאוד.

גדעון עזרא: השאילתא שלו הוגשה ב-12 בדצמבר 2001, ואנחנו משיבים עליה ב-25 בדצמבר 2001, וזה רק אישור לכך שאנחנו עושים כל אשר ביכולתנו לענות מהר ככל האפשר.

יהודית נאות: זה משום שרציתם שמספר המשתמשים בסמים לא יעלה.

גדעון עזרא: האמת היא שהשבוע כבר דיברתי מעל במה זו בנושא, אבל אני אענה גם לך.

גדעון עזרא: עבירת סמים הינה עבירת חשיפה.

גדעון עזרא: העלייה במספר תיקי הסמים שנפתחו נגד בני נוער משמעותה פעולות חשיפה נרחבות יותר של המשטרה כלפי מבצעי העבירות.

גדעון עזרא: נושא הסמים בקרב בני הנוער מוכרז זה כשלוש שנים כיעד ארצי מרכזי של משטרת ישראל, בכפיפה אחת עם עבירות האלימות, וכך ימשיך להיות גם בשנת 2002.

גדעון עזרא: פעילות יחידות הנוער של משטרת ישראל באה לידי ביטוי בכמה תחומים: בתחום המניעה – השתלבות במודלים להתמודדות עם נושאי סמים ואלימות, בשיתוף פעולה עם משרד החינוך, על-ידי הפעלה של מודל בית-ספר בטוח, מודל בית-ספר בטוח משולב ומערך הסברתי.

גדעון עזרא: בתחום האכיפה – פיזור מקסימלי של עובדי הנוער במקומות מועדים, כגון אזורי בילוי, וכן באזורי בתי-הספר, במגמה לתפוס את סוחרי הסמים.

גדעון עזרא: עבודה זו נעשית בעיקר על-ידי בלשי הנוער – פקחני נוער – אשר מצויים בשטח.

גדעון עזרא: לאחרונה הוחל בהכשרה ובמינוי רכזי מודיעין נוער – תפקיד חדש לגמרי במשטרה – אשר מקבלים הכשרה מיוחדת בנושא.

גדעון עזרא: מדובר בנוכחות סמויה של אנשי מודיעין בקרב בני נוער בלבד.

גדעון עזרא: בשילוב עם אגף תנועה ומתנדבי המשמר האזרחי מתבצעות פעולות בדיקה בכניסה וביציאה של אתרי בילוי בשעות הקטנות של הלילה, במגמה לאתר קטינים תחת השפעת סמים.

גדעון עזרא: בסופי שבוע יש נוכחות סמויה של פקחני נוער בתוך מועדונים, פאבים ודיסקוטקים, במגמה לאתר מוכרי סמים ומשקאות משכרים לקטינים.

גדעון עזרא: בתחום החקירה והתביעה – כאשר מדובר בשימוש בסם בפעם הראשונה, נפתח תיק אי-תביעה – א.ת.

גדעון עזרא: בטרמינולוגיה שלנו – והטיפול בקטין עובר לשירות המבחן לנוער, שם יימצא בהתניה למשך ארבעה חודשים.

גדעון עזרא: המגמה היא שיקום במעורבות בית-הספר וההורים.

גדעון עזרא: בתום התקופה מתקבלת המלצת שירות המבחן לנוער למשטרה האם לסגור את התיק כא.

גדעון עזרא: ת.

גדעון עזרא: או להמשיך לטפל בו כתיק חקירה פלילי רגיל.

גדעון עזרא: לגבי סחר בסמים, בדרך כלל המדיניות היא לפתוח תיק חקירה פלילי רגיל, ואם מדובר בעבירות חוזרות ומתמשכות, פועלים להביא לדין תוך כדי מעצר.

גדעון עזרא: בהדחת קטינים לשימוש בסם מחמירים עוד יותר ומבקשים מעצר עד תום ההליכים.

גדעון עזרא: הכוונה היא להרחיק את המדיח ולאפשר שיקום לקטין המשתמש.

גדעון עזרא: עד כאן, אדוני.

רחמים מלול: בבקשה, חבר הכנסת מגן, שאלה נוספת.

דוד מגן: נכבדי סגן השר, אני מודה לך על התשובה המהירה באמת, בחלוף 15 יום.

דוד מגן: אני רק רוצה להדגיש, ההצעה שהועלתה בשבוע שעבר, שענית עליה בפרוטרוט ושהועברה לדיון בוועדה, התייחסה לעניין ה"אקסטזי", שהוא בחזקת תו תקן אופנתי במסיבות בקרב בני-הנוער, וענית לי אז, כי לעניין הזה יהיה טיפול ייחודי כדי להוציא את זה מהאופנה ולהבהיר שהמלחמה נגד ה-IN הזה היא מלחמה נגד הסמים, ואני בטוח שהוועדה המשותפת שנקבעה לעניין תעשה עבודה טובה.

דוד מגן: אבל ברגע שאמרת בראשית דבריך, שלמרות המצב הביטחוני והמשימות הרבות שיש למשטרה, הן בענייני ביטחון פנים, הן בענייני תנועה ותאונות, הן בענייני אלימות וכיוצא באלה, יש, כדבריך, תוכנית עבודה לשנת 2001 ועניין המלחמה בסמים עומד גם הוא בראש סדר העדיפויות, אני חושב שאתם אוחזים את השור בקרניו, ואני מקווה שב-2002 התוצאה תהיה טובה יותר והעקומה המסוכנת הזאת תרד כלפי מטה.

רחמים מלול: תודה רבה.

גדעון עזרא: אני יכול להגיד שיש חשיבות עליונה למודיעין ולקבלת מידע בנושא הסמים, זה מפתח, ואת המפתח הזה צריך לחזק.

גדעון עזרא: אשר לאכיפה, אין לי כל ספק שפעולות המשטרה בשנה האחרונה – ואני מקווה שלא נצטרך את זה בשנה הבאה – משפיעות גם בנושא הזה, והן מונעות מאתנו לעשות את ה-100% שרצינו לעשות.

גדעון עזרא: אני יודע שכל תחנה ותחנה יש לה היעדים שלה, ואם היעד של הסמים הוא יעד גבוה הוא מטופל, אני רק חושב שלא באותה צורה שהיה מטופל לולא המצב הביטחוני הנוכחי.

גדעון עזרא: תודה.

רחמים מלול: תודה רבה.

רחמים מלול: רבותי, תם פרק השאילתות.

רחמים מלול: תודה לכבוד סגן השר על תשובותיו.

רחמים מלול: (תיקון מס' 3) (שפת החוזה), התשס"ב–2001

רחמים מלול: רבותי, אנחנו עוברים כעת לסדרה של שלוש הצבעות שנדחו עקב הצום.

רחמים מלול: הצבעה ראשונה על הצעת חוק העסקת עובדים על-ידי קבלני כוח-אדם (תיקון מס' 3) (שפת החוזה), התשס"ב–2001, של חברת הכנסת סופה לנדבר, קריאה ראשונה.

רחמים מלול: מי בעד?

רחמים מלול: מי נגד?

רחמים מלול: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 15 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק העסקת עובדים על-ידי קבלני כוח-אדם (תיקון מס' 3) (שפת החוזה), התשס"ב–2001, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

רחמים מלול: ברוב של 15 תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים – – –

אביגדור ליברמן: אדוני היושב-ראש, תוסיף בבקשה גם את קולי, אני בעד.

קריאה: בשביל מה יש הצבעה אלקטרונית?

רחמים מלול: בבקשה, אני מוסיף את קולו של השר ליברמן, אם כן, 16 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

רחמים מלול: לפיכך, הצעת החוק התקבלה, והיא תועבר להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית בוועדת העבודה והרווחה.

סופה לנדבר: תודה רבה.

רחמים מלול: בבקשה.

רחמים מלול: (קריאה ראשונה)

רחמים מלול: אנחנו עוברים להצבעה שנייה, על הצעת חוק הגנת השכר (תיקון מס' 20) (תביעה לתשלום שכר מולן בידי ארגון עובדים), התשס"ב–2001, של חבר הכנסת גנדי ריגר – קריאה ראשונה.

רחמים מלול: מי בעד?

רחמים מלול: מי נגד?

רחמים מלול: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הגנת השכר (תיקון מס' 20) (תביעה לתשלום שכר מולן בידי ארגון עובדים), התשס"ב–2001, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, החוק יועבר לוועדת העבודה והרווחה?

רחמים מלול: כן, אדוני, זה יועבר כנראה לוועדה שלך.

רחמים מלול: אם כן, גם הצעה זו עברה.

רחמים מלול: כבוד השר הצביע?

רחמים מלול: כן.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, ההצבעה שלי לא נקלטה.

רחמים מלול: כן, אוסיף גם את קולך, חבר הכנסת אורלב.

רחמים מלול: אם כן, 17 תומכים בהצעת החוק, אין מתנגדים ואין נמנעים.

רחמים מלול: לפיכך, החוק יעבור להמשך הכנתו לקריאה שנייה ולקריאה שלישית לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

רחמים מלול: של קצין – הוראת שעה), התשס"ב–2001

רחמים מלול: אנחנו עוברים להצבעה האחרונה, על הצעת חוק שירות ביטחון (הגבלות קריאה לשירות מילואים של קצין – הוראת שעה), התשס"ב–2001.

רחמים מלול: אין הסתייגויות לחוק.

רחמים מלול: אני מעמיד את הצעת החוק להצבעה בקריאה שנייה.

רחמים מלול: מי בעד?

רחמים מלול: מי נגד?

רחמים מלול: הצבעה מס' 10 בעד סעיפים 2-1 – 15 נגד – אין נמנעים – 1 סעיפים 2-1 נתקבלו.

רחמים מלול: הצעת החוק נתקבלה בקריאה שנייה ברוב של 15 תומכים, אין מתנגדים, נמנע אחד.

רחמים מלול: לפיכך אני מעמיד את הצעת החוק להצבעה בקריאה שלישית.

רחמים מלול: מי בעד? מי נגד?

רחמים מלול: נא להצביע.

רחמים מלול: הצבעה מס' 11 בעד החוק – 14 נגד – אין נמנעים – 1 חוק שירות ביטחון (הגבלות קריאה לשירות מילואים של קצין – הוראת שעה), התשס"ב–2001, נתקבל.

רחמים מלול: אם כן, חוק שירות ביטחון (הגבלות קריאה לשירות מילואים של קצין – הוראת שעה), התשס"ב–2001, נתקבל גם בקריאה שלישית, ברוב של 14 תומכים, אין מתנגדים, נמנע אחד.

רחמים מלול: תודה רבה.

רחמים מלול: רבותי, תם סדר-היום.

רחמים מלול: ישיבת הכנסת הבאה – אם ירצה השם, מחר, יום רביעי, י"א בטבת התשס"ב, 26 בדצמבר 2001, בשעה 11:00.

רחמים מלול: ישיבת הכנסת נעולה.