ישיבת מליאה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 356, 2002-12-17 00:00

אברהם בורג: חברי הכנסת וחברותיה, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת; כינוס מיוחד.

אברהם בורג: היום יום שלישי, י"ב בטבת התשס"ג, 17 בדצמבר 2002.

אברהם בורג: חברי הכנסת, אני מבקש לקום לדקת דומייה לזכרו של חבר הכנסת לשעבר ירוחם משל, שהלך לעולמו.

אברהם בורג: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרו של המנוח.

אברהם בורג: )

אברהם בורג: נא לשבת.

אברהם בורג: חברי הכנסת, חברותיה, חבר הכנסת לשעבר ירוחם משל, שהיה חבר בכנסת התשיעית והעשירית, הלך לעולמו שבע ימים ומעשים, שלושה ימים לאחר יום הולדתו התשעים.

אברהם בורג: ירוחם משל מזוהה בתודעה החברתית, הפוליטית והציבורית שלנו עם ההסתדרות.

אברהם בורג: משל מסמל תקופה יפה שבה היתה ההסתדרות שזורה ודבוקה במדינה.

אברהם בורג: "מה שטוב למדינה טוב להסתדרות ולהיפך" – היה הקו המנחה של שליחותו.

אברהם בורג: מאז עלה ארצה מפולין, והוא בן 21, חי ירוחם, זיכרונו לברכה, את חיי העובד, את חיי העבודה.

אברהם בורג: היה פועל בניין, היה פעיל שייצג את חבריו העובדים.

אברהם בורג: שנים רבות היה איש מוסדות ההסתדרות.

אברהם בורג: היה מזכיר כללי של ההסתדרות במשך 13 שנים ארוכות וקשות.

אברהם בורג: הישגיו הגדולים הם הרחבת הבסיס של ארגוני הפועלים.

אברהם בורג: ציבור חברי ההסתדרות מנה בימיו למעלה מ-80% מכלל העובדים במדינה, ושיתוף הפעולה שלו עם המוסדות הממלכתיים היה אבן פינה של מדיניותו.

אברהם בורג: משל האמין בהכרח קיומה של ההסתדרות.

אברהם בורג: בתקופתו תפס משק הפועלים חלק חשוב בענפי הכלכלה העיקריים בארץ.

אברהם בורג: הוא טיפח את אפיק העזרה ההדדית על כל צורותיו ושמר על כלליות ארגון העובדים הגדול והמבנה המיוחד לו וריבוי תפקידיו.

אברהם בורג: הוא האמין, כי הבעיה המרכזית הניצבת בפני העובד בישראל שוב איננה הבטחת רמת החיים החומרית בלבד, אלא לא פחות חשובים מכך איכות החיים ותוכנם.

אברהם בורג: בסוף תקופתו בהסתדרות חלה תמורה קיצונית במעמד ההסתדרות, ולא אחת הוא אמר לי שהוא לא אוהב את התמורה הזאת.

אברהם בורג: על אף מאמציו לא עלה בידו לעצור את עוצמת נסיגתה והכרסום במעמדה הציבורי, ועל כך הוא הצטער מאוד עד יומו האחרון.

אברהם בורג: כחבר ועדת העבודה והרווחה בכנסת הוא תרם רבות להצגת האינטרסים האקטואליים של העובדים מתוך הזדהות עם אינטרסים לאומיים.

אברהם בורג: לא אחת פגשתי בו ברחוב המפלגתי, ברחוב התנועתי, ברחוב הציבורי.

אברהם בורג: הוקרתי את האיש, אהבתי אותו מאוד, למדתי ממנו דברים רבים, ויחד עם כולכם, חברי הכנסת, אני מבקש לשלוח תנחומים למשפחת משל, למשפחת העובדים ולבית ההסתדרות.

אברהם בורג: יהי זכרו ברוך.

אברהם בורג: חברי הכנסת, אני מבקש להביא לידיעת

אברהם בורג: כם את מכתבו של מזכיר הממשלה בפועל אהרן לישנסקי, שעניינו: "אני מתכבד להביא לידיעת הכנסת, כי ראש הממשלה קבע, על-פי סמכותו לפי סעיף 39(א)(1) ו-(2) בחוק-יסוד: הממשלה, כי השרה ציפי לבני תכהן בתפקיד שרת החקלאות ופיתוח הכפר; השרה לימור לבנת תכהן בתפקיד שרת המדע, התרבות והספורט, נוסף על תפקידה כשרת החינוך; השר צחי הנגבי יכהן בתפקיד שר התחבורה נוסף על תפקידו כשר לאיכות הסביבה; והשר דני נוה יכהן בתפקיד שר התעשייה והמסחר".

אברהם בורג: הנושא הבא: נסיעות שרים.

אברהם בורג: ראש הממשלה ביקשני להודיע, על-פי סעיף 36(א) לחוק-יסוד: הממשלה, כי: השר רוני מילוא ימלא את מקום השר דן מרידור בעת היעדרו מהארץ, מיום ח' בכסליו התשס"ג, 13 בנובמבר 2002, עד יום י' בכסליו התשס"ג, 15 בנובמבר 2002; השר דן מרידור שב ארצה ביום י' בכסליו התשס"ג, 15 בנובמבר 2002; השר עוזי לנדאו ימלא את מקום שר הבינוי והשיכון בעת היעדרו מהארץ, מיום י"ד בכסליו התשס"ג, 19 בנובמבר 2002, עד יום י"ז בכסליו התשס"ג, 22 בנובמבר 2002; שר הבינוי והשיכון שב ארצה ביום י"ז בכסליו התשס"ג, 22 בנובמבר 2002.

אברהם בורג: אנחנו עוברים להצהרת אמונים של חבר הכנסת פנחס צברי.

אברהם בורג: חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע לכנסת, כי על-פי סעיף 43(א) לחוק-יסוד: הכנסת, עם התפטרותו של חבר הכנסת דוד טל מהכנסת ביום ט' בכסליו התשס"ג, 14 בחודש נובמבר 2002, יבוא במקומו מר פנחס צברי מש"ס.

אברהם בורג: בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הכנסת, אני מזמין את מר צברי לעלות לבמה.

אברהם בורג: מר צברי, אקרא בפניך את הצהרת האמונים של חבר הכנסת ואתה תשיב: מתחייב אני.

אברהם בורג: וזה נוסח ההצהרה: אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת.

פנחס צברי: מתחייב אני.

אברהם בורג: אז תצביע בעד התקציב.

אברהם בורג: (קריאה ראשונה)

אברהם בורג: חברי הכנסת וחברותיה, נעבור לסעיף ד' בסדר-היום: הצעת חוק התאגידים הביטחוניים (הגנה על אינטרסים ביטחוניים), התשס"ג-2002.

אברהם בורג: יציג את הצעת החוק השר מאיר שטרית; בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק שמובאת פה לקריאה ראשונה נועדה להביא לכך שהכנסת אכן תאשר את החוק בקריאה ראשונה ונוכל להחיל עליה רציפות ולהביא אותה לקריאה שנייה ושלישית בכנסת הבאה.

מאיר שטרית: כפי שתראו, זו הצעת חוק כבדה ורצינית, שעבדנו עליה כמעט שנה וחצי עם כל התעשיות הביטחוניות בארץ, הפרטיות והממשלתיות, במטרה להגיע לנוסח חוק מוסכם.

מאיר שטרית: אני שמח לומר לכנסת, שהצעת החוק המוגשת בזאת הוסכם עליה אתי כמי שניהל את הדיון עם כל התעשיות הביטחוניות, הממשלתיות והפרטיות.

מאיר שטרית: כידוע, הצעת החוק הזאת נמצאת על שולחן הממשלה והכנסת למעלה מעשר שנים, מתוך רצון להביא לכך שתהיה הגנה מיוחדת של המדינה על האינטרסים הביטחוניים שלה בתאגידים הביטחוניים.

מאיר שטרית: הצעת החוק הזאת היא בעלת חשיבות רבה, והיא חיונית ליכולתה של המדינה להגן על האינטרסים הביטחוניים שלה בתאגידים הביטחוניים, בעיקר בעידן ההפרטות והמיזוגים הבין-לאומיים שאנחנו נמצאים בעיצומו.

מאיר שטרית: עיגון חקיקתי המיועד להגן על האינטרסים הביטחוניים מקובל במדינות שונות בעולם.

מאיר שטרית: כך, למשל, נקבע בחוק בארצות-הברית שנקרא FLORIO-

אברהם בורג: השר, תודה לך.

אברהם בורג: אני רק מבקש להזכיר, שבוועדת הכנסת שבה ישבנו אני הצעתי אכן את ההצעה שהנושא יעלה ויידון היום, ועל רקע בעיות אחרות שהיו בוועדה סוכם שזה עולה רק בקריאה ראשונה, וקריאה שנייה וקריאה שלישית יהיו כבר בכנסת השש-עשרה.

אברהם בורג: נכון?

מאיר שטרית: אמת.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: ניגש לדיון בקריאה הראשונה.

אברהם בורג: הרשימה סגורה.

אברהם בורג: חבר הכנסת האשם מחאמיד – לא באולם; חבר הכנסת איוב קרא – לא באולם; חבר הכנסת עזמי בשארה – כנ"ל.

אברהם בורג: חבר הכנסת זבולון אורלב – לא נמצא; חבר הכנסת שאול יהלום – לא נמצא; חבר הכנסת אחמד טיבי – לא נמצא; חבר הכנסת טלב אלסאנע – לא נמצא.

אפי אושעיה: אדוני היושב-ראש, אומרים שאפשר להצביע.

אברהם בורג: אני צריך לקרוא את כל השמות.

אברהם בורג: חבר הכנסת צבי הנדל – איננו; חבר הכנסת מוחמד כנעאן – איננו; חבר הכנסת צלי רשף – איננו; חבר הכנסת עסאם מח'ול איננו; חבר הכנסת אורי אריאל – איננו; חבר הכנסת יגאל ביבי – איננו; חבר הכנסת משה גפני – איננו; חבר הכנסת נחום לנגנטל – איננו.

אברהם בורג: חבר הכנסת אבשלום וילן, אתה רוצה לדבר?

אבשלום וילן: לא.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת מוחמד ברכה – לא נמצא.

אברהם בורג: חבר הכנסת גדעון עזרא?

גדעון עזרא: מוותר.

אברהם בורג: מוותר.

אברהם בורג: חבר הכנסת יובל שטייניץ – איננו; חבר הכנסת אופיר פינס-פז – איננו.

אברהם בורג: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שמעתי את דבריו של שר המשפטים, ואם אינני טועה הוא סיים את דבריו בכך שלאחר עשר שנים הוא הצליח להביא את החוק בדוחק ובשעה המצומצמת הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אינני יודע על סמך מה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם החוק חיכה עשר שנים ולא דנו בו ולא הביאו אותו, אז היום, ביום של פגרה, כאשר מתקיים הדיון המיוחד של התקציב, בחופזה גמורה, וכאשר חברי הכנסת ברובם המכריע לא נמצאים, אנחנו נבוא להעביר את החוק בקריאה ראשונה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נדמה לי שהדיון בצורתו הנוכחית למעשה מצביע על אי-מתן אפשרות סבירה לחברי הכנסת ולכנסת עצמה לדון בחוק בצורה נכונה ובכובד ראש, ולקיים את חובתה בקריאה הראשונה לדון בחוק מכל צדדיו וגם להתייחס לכל התניות והפסקאות הרבות שהחוק הזה מכיל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדובר בחוק כבד, גדול, חוק שראוי שידונו בו וילמדו אותו נכון, ולא בצורה כל כך חפוזה ומהירה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת דעתי לגופו של עניין, גם מבלי להיכנס לתניות ולתנאים הרבים של החוק, ואני מודה ומתוודה שלא הספקתי לקרוא אותו בדקות המעטות שישבתי כאן והאזנתי לשר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, אדוני היושב-ראש, הייתי רוצה להוסיף עוד שני משפטים שאינם לעניין החוק הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עומדים למעשה בסוף ימיה של קדנציה שלמה של הכנסת החמש-עשרה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו רואים את התהפוכות, רואים את השינויים, רואים מה שמתחולל סביבנו, ואנחנו רואים גם את הדברים הקשים והכואבים, את הדם הנשפך יום-יום באזורנו ולידנו, בארצנו וגם בארצם של שכנינו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הייתי רוצה לאחל לכולנו, שבשעה זו כאשר אנחנו מסיימים את הכנסת החמש-עשרה, אכן נעשה כולנו, כל אחד בתורו וכמיטב יכולתו, ויש בינינו שהם מוסמכים וחייבים לעשות, כדי שגם תקופת שפיכות הדמים, התקיפות, ההריגות והרציחות – כל אחד יקרא לזה בשפתו – גם היא תסתיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לנו רק דרך אחת לצאת ממעגל הדמים – דרך של הכרה בצד האחר, דרך של מתן זכויות והסגת הכיבוש מאדמתם של בני העם הפלסטיני, שגם להם תינתן מדינתם, זכותם להגדרה עצמית, ובזה יבוא פרק הדמים הזה, הפרק הקשה, על סיומו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת תקוותי, זאת גם דרישתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מאחל לכולנו ימים טובים יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת בני אלון – לא נוכח.

אברהם בורג: חבר הכנסת יורי שטרן – גם הוא לא נוכח.

אברהם בורג: אם כך, חברי הכנסת, ניגש להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק התאגידים הביטחוניים (הגנה על אינטרסים ביטחוניים), התשס"ג–2002.

אברהם בורג: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק התאגידים הביטחוניים (הגנה על אינטרסים ביטחוניים), התשס"ג–2002, לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

אברהם בורג: ברוב של תשעה תומכים, ללא מתנגדים ונמנע אחד, הצעת החוק תעבור לוועדת החוץ והביטחון לשם הכנתה בכנסת השש-עשרה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אנו עוברים לסעיף הבא, סעיף ה'.

אברהם בורג: יושב-ראש ועדת הכספים יציג החלטה בדבר חלוקת הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003).

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להביא החלטה בדבר חלוקת פרק י"ב, תחבורה, בהצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003), התשס"ג–2002, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת.

יעקב ליצמן: אגב, כתוב כאן ועדת הכלכלה.

אברהם בורג: זו הצעה אחרת.

אברהם בורג: זו ההצעה של ועדת הכלכלה ולא של ועדת הכספים.

אברהם פורז: לא הייתי.

אברהם בורג: לא היית והקדמנו מאוחר למוקדם וכך חל השיבוש.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת פורז, בוא להציג את ההצעה.

אברהם בורג: חבר הכנסת פורז יחליף לרגע את חבר הכנסת ליצמן.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מבקש לאשר את החלטת ועדת הכנסת בדבר חלוקת פרק י"ב, תחבורה, בהצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003).

אברהם פורז: זאת הצעה המוגשת לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת.

אברהם פורז: אני מציע, שהכנסת תחליט, בהתאם להצעת ועדת הכלכלה, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת, להרשות לוועדת הכלכלה להביא לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק רשות הנמלים והרכבות (תיקון מס' 11), התשס"ג–2002, המהווה חלק מפרק י"ב, תחבורה, בהצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה), כך שההצעה לא תכלול את הסעיפים הבאים: א.

אברהם פורז: סעיף 46 – תיקון לפקודת מסילות הברזל; ב.

אברהם פורז: סעיף 49 – העברת עובדים; ג.

אברהם פורז: סעיף 50 – תיקון חוק בתי-המשפט לעניינים מינהליים.

אברהם פורז: אסביר לכם במה מדובר.

אברהם פורז: הצעת חוק ההסדרים הנדונה, נדונה בקריאה ראשונה ב-30 באוקטובר.

אברהם פורז: ועדת הכנסת החליטה החלטה מאוד חכמה, ואני רוצה לברך את ועדת הכנסת וגם את אדוני היושב-ראש, שמגיע לו כל שבח על עמלו בשנים האחרונות להביא לכך שהוועדות המופקדות על נושאים ידונו בהם ושלא יעבור הכול כעסקת חבילה לוועדת הכספים, וגם כך עוברים לשם יותר מדי דברים.

אברהם פורז: בין היתר החליטה אותה ועדת הכנסת, שוועדת הכלכלה תטפל בתחילת הדיונים בפרק התחבורה.

אברהם פורז: אנחנו החלטנו לפצל את הפרק, כך שהסעיפים שציינתי קודם יפוצלו.

אברהם פורז: לפיכך מבקשת הוועדה להתיר חלוקת הצעת החוק בהתאם לסעיף 121 לתקנון הכנסת.

אברהם פורז: אני מודה לכם.

סילבן שלום: זה הפיצול, זה לא המהות?

אברהם פורז: זה הפיצול, זה לא המהות.

אברהם בורג: צריך להצביע על זה?

אברהם פורז: כן.

אברהם בורג: אם כן, אנחנו נצביע על הצעת יושב-ראש ועדת הכלכלה בדבר פיצול לפי סעיף 121.

אברהם בורג: הצבעה מס' 2 בעד ההחלטה – 11 נגד – אין נמנעים – אין ההחלטה בדבר חלוקת פרק י"ב: תחבורה, להצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003), התשס"ג–2002, נתקבלה.

אברהם בורג: 11 בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים – אושר.

אברהם בורג: איפה חבר הכנסת ליצמן לפיצול השני?

אברהם בורג: הוא לא העלה את זה.

אברהם בורג: נעבור לסעיף הבא: החלטה בדבר תיקון טעות בחוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה) (תיקון מס' 12).

אברהם בורג: בבקשה, חבר הכנסת יאיר פרץ.

יאיר פרץ: עמיתי חברי הכנסת, אני מתכבד להעלות לאישור המליאה תיקון טעות בחוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה) (תיקון מס' 12), התשס"ב–2001, בהתאם להוראות סעיף 10א לפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש"ח–1948.

יאיר פרץ: חוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה) (תיקון מס' 12), התשס"ב–2001, התקבל בכנסת ביום ד' בכסליו התשס"ב, 19 בנובמבר 2001.

יאיר פרץ: בסעיף 14 לחוק, המתקן את סעיף 2(א) לחוק שוויון הזדמנויות בעבודה, התשמ"ח–1988, נפלו שתי טעויות שהופיעו גם בהצעת החוק.

יאיר פרץ: הטעויות הן: 1.

יאיר פרץ: המלים "כהגדרתו בחוק שירות ביטחון [נוסח משולב], התשמ"א–1986, הצפוי להם" צריכות להימחק מסעיף 2(א) לחוק שוויון הזדמנויות בעבודה; 2.

יאיר פרץ: סעיף 2(א) לחוק שוויון הזדמנויות בעבודה מנוסח בלשון רבים, ואילו התיקון לחוק נוקט, בטעות, לשון יחיד, ויש לשנותו בהתאם.

יאיר פרץ: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות קבעה את הטעויות בישיבתה מיום י' בטבת התשס"ב, 15 בדצמבר 2002, ואודה למליאה וליושב-ראש על אישור תיקון הטעות.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על תיקון הטעות המופיע בסעיף ו'.

אברהם בורג: הצבעה מס' 3 בעד ההחלטה – 8 נגד – אין נמנעים – אין החלטה בדבר תיקון טעות בחוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה) (תיקון מס' 12), התשס"ב–2001, נתקבלה.

אברהם בורג: החלטה בדבר חלוקת הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003), התשס"ג–2002

אברהם בורג: חבר הכנסת ליצמן יציג את סעיף ה'.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מבקש להביא להצבעה החלטה בדבר חלוקת הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003), התשס"ג–2002, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על הצעתו של חבר הכנסת ליצמן.

אברהם בורג: הצבעה מס' 4 בעד ההחלטה – 8 נגד – 1 נמנעים – אין החלטה בדבר חלוקת הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003), התשס"ג–2002, נתקבלה.

אברהם בורג: שמונה בעד, מתנגד אחד וללא נמנעים.

אברהם בורג: ההצעה נתקבלה.

אברהם בורג: חבר הכנסת מוסי רז יביא את סעיף ו'.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת את ההחלטה בדבר תיקון טעות בחוק ייצוג גופים ציבוריים שעניינם בשמירת איכות הסביבה (תיקוני חקיקה), התשס"ג–2002.

מוסי רז: החוק התקבל בכנסת ב-13 בנובמבר 2002, ובנוסח אשר התקבל, בסעיף 4(1), המתקן את סעיף 7(א) לחוק התכנון והבנייה, התשכ"ה–1965, שעניינו הרכב הוועדה המחוזית, הושמטה בטעות הפסקה המבקשת להוסיף נציג של הגופים הציבוריים שעניינם בשמירת איכות הסביבה להרכב הוועדה.

מוסי רז: הפסקה שהושמטה כאמור הופיעה הן בנוסח שהתקבל בכנסת בקריאה ראשונה ב-24 ביולי 2002, והן בנוסח שאושר על-ידי ועדת הפנים ואיכות הסביבה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

מוסי רז: ביום 16 בדצמבר 2002 קבעה ועדת הפנים ואיכות הסביבה, על-פי המלצת יושב-ראש הכנסת ובהתאם להוראות סעיף 10א לפקודת סדרי השלטון והמשפט, כי נפלה טעות בנוסח החוק, ועל כן מובאת החלטה זו לאישור במליאת הכנסת.

מוסי רז: על כן, אדוני היושב-ראש, אני מציע לתקן את הטעות.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על ההצעה כפי שהוצעה על-ידי חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

אברהם בורג: מוסי, ברכות, אגב.

אברהם בורג: הצבעה מס' 5 בעד ההחלטה – 8 נגד – אין נמנעים – 1 החלטה בדבר תיקון טעות בחוק ייצוג גופים ציבוריים שעניינם בשמירת איכות הסביבה (תיקוני חקיקה), התשס"ג–2002, נתקבלה.

אברהם בורג: הצעת חוק העתיקות (תיקון מס' 3), התשס"ג–2002 (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם בורג: אנחנו עוברים לסעיף ח'.

אברהם בורג: שימו לב, זו הצבעה חוזרת על חוק העתיקות.

אברהם בורג: כאשר החוק הזה עלה בשעת לילה מאוחרת לפני איזה זמן, היושב-ראש, שגגה יצאה מלפניו וערך הצבעה רק בקריאה השלישית.

אברהם בורג: הלך ישר לשלישית.

אברהם בורג: החוק הזה מונח שוב בפנינו.

אברהם בורג: אני רואה שאף לא אחד מן המסתייגים נוכח באולם.

אברהם בורג: זה חוק העתיקות (תיקון מס' 3).

אברהם בורג: לכן נצביע ראשית בקריאה שנייה, ולאחר מכן בקריאה שלישית.

אברהם בורג: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 14-12 – 9 נגד – אין נמנעים – 1 סעיפים 14-12 נתקבלו.

אברהם בורג: תשעה בעד, ללא מתנגדים ונמנע אחד.

אברהם בורג: החוק אושר בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: נצביע בקריאה שלישית על אותו חוק.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 8 נגד – אין נמנעים – 1 חוק העתיקות (תיקון מס' 3), התשס"ג–2002, נתקבל.

אברהם בורג: בשמונה תומכים, ללא מתנגדים ונמנע אחד, חוק העתיקות (תיקון מס' 3), התשס"ג–2002, נתקבל בקריאה שלישית.

אברהם בורג: אנחנו עוברים לסעיף ט' – הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה.

אברהם בורג: גם השר איננו, גם חבר הכנסת ליצמן איננו.

אברהם בורג: מה יהיה?

אברהם בורג: חברי הכנסת, אנחנו נצא להפסקה.

אברהם בורג: הישיבה תתחדש בשעה 13:00.

אברהם בורג: (הישיבה נפסקה בשעה 12:40 ונתחדשה בשעה 13:07.)

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אני מחדש את ישיבת המליאה.

נואף מסאלחה: מזכיר הכנסת, בבקשה.

אריה האן: ברשות היושב-ראש, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2003, התשס"ג–2002, שהחזירה ועדת הכספים; הצעת חוק הלוואות לשכר לימוד (תיקון), התשס"ג–2002, שהחזירה ועדת החינוך והתרבות; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים) (תיקון), התשס"ג–2002, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק הסניגוריה הציבורית (תיקון מס' 5 והוראת שעה), התשס"ג–2002, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק תאגידי מים וביוב (תיקון מס' 2), התשס"ג–2002, שהחזירה ועדת הכלכלה; הצעת חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (תיקון מס' 3), התשס"ג–2002, שהחזירה ועדת החוץ והביטחון; הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 33), התשס"ג–2002, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט – לקריאה שלישית; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 132) (תיקון), התשס"ג–2002, שהחזירה ועדת הכספים.

אריה האן: החלטה בדבר חלוקת פרק י"ב: תחבורה, להצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003), התשס"ג–2002 – לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת.

אריה האן: החלטה בדבר תיקון טעות בחוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה) (תיקון מס' 12), התשס"ב–2001.

אריה האן: החלטה בדבר תיקון טעות בחוק ייצוג גופים ציבוריים שעניינם בשמירת איכות הסביבה (תיקוני חקיקה), התשס"ג–2002.

אריה האן: תודה רבה.

אריה האן: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, הנושא הבא הוא הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 132) (תיקון), התשס"ג–2002, קריאה שנייה וקריאה שלישית, וגם הצעת חוק ההסדרים.

נואף מסאלחה: זה חוק הרפורמה במס.

נואף מסאלחה: ראשון יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת יעקב ליצמן.

נואף מסאלחה: בבקשה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ביום 24 ביולי 2002 אישרה הכנסת בקריאה שנייה ובקריאה שלישית את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 132), התשס"ג–2002.

יעקב ליצמן: תיקון 132 קבע את התיקונים הנדרשים בפקודת מס הכנסה ובכמה חוקים נלווים לצורך יישום הרפורמה במס, על-פי המלצות הוועדה הציבורית שמונתה על-ידי סגן ראש הממשלה ושר האוצר לעניין זה, הידועה כוועדת-רבינוביץ.

יעקב ליצמן: הרפורמה אמורה להיכנס לתוקף ב-1 בינואר 2003.

יעקב ליצמן: מייד עם סיום הליכי החקיקה של תיקון 132 החלו בנציבות מס הכנסה ההליכים הנדרשים לצורך יישום הרפורמה והכנת חקיקת המשנה הנדרשת ליישומה.

יעקב ליצמן: במסגרת הליכים אלה ובעקבות פגישות העבודה הרבות שנעשו עם נציגי הבנקים, נציגי הבורסה ונציגי האיגודים המקצועיים – לשכת רואי-החשבון, לשכת עורכי-הדין ולשכת יועצי המס – נמצא כי יש צורך בכמה השלמות או הבהרות לתיקוני החקיקה שנקבעו בתיקון 132.

יעקב ליצמן: תיקונים אלה נמצאים בהצעת החוק שלפנינו, וכן תיקונים שנעשו על-פי בקשת גורמים שונים במהלך דיוני ועדת הכספים.

יעקב ליצמן: בתיקון נכללים תיקונים לעניין המיסוי הבין-לאומי ולעניין מיסוי שוק ההון.

יעקב ליצמן: בתיקון כלולות גם הטבות שלאור הדיונים הרבים נמצא כי יש להן מקום.

יעקב ליצמן: כך, למשל, נקבע כי אדם שאינו נהנה מקצבת זיקנה ופנסיה, אך יש לו נכס ששימש אותו לפני הגיעו לגיל זיקנה להשגת הכנסה מעסק או ממשלח יד, יראו את דמי השכירות בידיו כאילו הם קצבת זיקנה ויחולו עליה הפטורים הקבועים בפקודת מס הכנסה לקצבה כאמור.

יעקב ליצמן: נקבע כי עולים חדשים מבוגרים ייהנו מהקלות במס לגבי ריבית ודיווידנד על ניירות ערך זרים כאילו הם ניירות ערך שאינם זרים, כלומר יחויבו במס בשיעור של u0015 על הכנסות כאמור כבר בשנת המס 2003 ולא רק החל משנת המס 2006.

יעקב ליצמן: ועדת-רבינוביץ קבעה כי המס על ריבית יהיה u0015 – או u0010 כשמדובר במכשיר שאינו צמוד למדד – והמס יהיה מס סופי.

יעקב ליצמן: כדי להגשים קביעה זו נקבע בתיקון שלפנינו, כי הריבית שחלים עליה שיעורי המס המיוחדים וכן דיווידנד שאינו בידי בעל שליטה שמשלמת חברה בשליטתו לא יהיו חייבים בדמי ביטוח לאומי, בתקופה שבה בוטלה התקרה לתשלומי ביטוח לאומי – 1 ביולי 2002 עד 31 בדצמבר 2003 – ושר העבודה והרווחה, באישור ועדת הכספים, יהיה רשאי להאריך תקופה זו.

יעקב ליצמן: כדי להקל על קרנות הנאמנות שנדרשו להיערך לשינויים שנקבעו בתיקון 132, הוחלט לאפשר למנהל הקרן להודיע לרשות לניירות ערך ולבעלי יחידות ההשתתפות בקרן נאמנות עד שלושה ימים מיום פרסומו של תיקון חוק זה על מסלול המס שבחר מנהל הקרן ואף לאפשר לו, בתנאים הקבועים בחוק, לחזור בו מהחלטתו.

יעקב ליצמן: לקרנות הנאמנות ניתנה הקלה גם לגבי אפשרויות קיזוז הפסדים מניירות ערך זרים שנצברו לפני כניסתה של הרפורמה לתוקף כנגד הכנסות מניירות ערך זרים שהיו לקרנות לאחר כניסת הרפורמה לתוקף, וזאת כיוון שההכנסה מניירות ערך זרים היא הכנסה חייבת במס עוד לפני כניסת הרפורמה לתוקף.

יעקב ליצמן: כמה תיקונים נעשו גם בסעיפים הקובעים ניכוי במקור וחובת דיווח, הכול כדי לאפשר את יישומה של הרפורמה במועד שנקבע לכך.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

נואף מסאלחה: אדוני שר האוצר, בבקשה.

סילבן שלום: עליתי לכאן רק לומר תודה ליושב-ראש ועדת הכספים.

סילבן שלום: אומנם עדיין לא גמרנו את תהליך ההצבעה – – –

נואף מסאלחה: קודם, כבוד היושב-ראש.

סילבן שלום: סליחה.

סילבן שלום: אתה צודק.

סילבן שלום: כבוד אדוני היושב-ראש חבר הכנסת מסאלחה, אני מודה לך על האפשרות הזאת.

סילבן שלום: אני באמת רוצה להודות ליושב-ראש על נחישותו בנושא הרפורמה, בהעברתה ובכניסתה לתוקף מ-1 בינואר 2003, רפורמה שעושה באמת מהפכה אמיתית, מהפכה חברתית.

סילבן שלום: אם יש עניין של צמצום פערים במדינת ישראל – זו הרפורמה במס.

סילבן שלום: הרפורמה במס שמטילה מס על ההון ומפחיתה מס על עבודה היא תהליך אדיר של צמצום פערים.

סילבן שלום: אני רוצה להודות ליושב-ראש על נחישותו.

סילבן שלום: אני רוצה להודות לנציבת מס הכנסה, שנמצאת כאן, על העבודה הקשה שאתם עושים בחודשים האחרונים, שהיא באמת עבודה מטורפת מסביב לשעון.

סילבן שלום: אני, כמובן, מודה לכל חברי הכנסת שיתמכו בתיקונים.

סילבן שלום: אומנם אלה תיקונים טכניים ותיקונים אחרים, אבל בסך הכול אלה תיקונים חשובים כדי להכניס את הרפורמה ברגל ימין לפעילות.

סילבן שלום: אני רוצה להודות גם לחבר הוועדה, מנכ"ל משרד ראש הממשלה אביגדור יצחקי, על הנחישות שלו, על העזרה ועל הסיוע בכל העברת הרפורמה.

סילבן שלום: תודה רבה.

נואף מסאלחה: אדוני שר האוצר, תודה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת.

נואף מסאלחה: יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת מיכאל איתן, בבקשה.

נואף מסאלחה: אתם תציגו הצעות חוק הנגזרות מהצעת חוק ההסדרים.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, איזו הצעה ראשונה צריכה לעלות עכשיו?

מיכאל איתן: קרה לי פעם שנימקתי הצעה ואחר כך התברר שהיא לא זו שעמדה על סדר-היום.

נואף מסאלחה: לא מוגדר כאן, כי יש הצעות חוק ההסדרים.

מיכאל איתן: כן, אבל מה אתה רוצה שאביא עכשיו?

נואף מסאלחה: מה שאתה רוצה להביא.

נואף מסאלחה: כתוב לי כאן בסדר-היום: יציגו את ההצעות יושבי-ראש הוועדות – הצעות החוק הנגזרות מהצעות חוק ההסדרים.

מיכאל איתן: יש לי שתי הצעות חוק שגובשו בוועדה וצריכות לעלות לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

מיכאל איתן: אתחיל בהצעת חוק הסניגוריה הציבורית.

מיכאל איתן: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נואף מסאלחה: אדוני, בבקשה.

נואף מסאלחה: עתה הצעת חוק הסניגוריה הציבורית (תיקון מס' 5 והוראת שעה).

מיכאל איתן: הצעת חוק הסניגוריה הציבורית (תיקון מס' 5 והוראת שעה).

מיכאל איתן: נושא מתן ייצוג לנידונים, לנאשמים, הוא נושא בעל חשיבות רבה בשמירת זכויותיו הבסיסיות של אדם שמובא לבית-המשפט ועניינו צריך להתברר בצורה כזו שזכויותיו יישמרו.

מיכאל איתן: לא תמיד יש אפשרות לנאשמים למנות לעצמם עורך-דין בשוק הפרטי.

מיכאל איתן: לפעמים אלה בעיות כלכליות ולפעמים אלה בעיות מסוגים אחרים.

מיכאל איתן: החוק במדינת ישראל קובע, שלקבוצות מסוימות של אזרחים, של נאשמים, יש אפשרות לקבל הגנה משפטית מטעם הסניגוריה הציבורית שמנוהלת במסגרת משרד המשפטים מתקציבי המדינה.

מיכאל איתן: הבעיה היא, שכאשר נותנים את השירות הזה ללא תשלום, והשירות הזה הוא שירות שאיננו מוגדר באיזו כמות קבועה ונתונה, עלול להיווצר מצב, כמו שנוצר בשנים האחרונות, שהתקציב שהוצא בפועל חרג מעל ומעבר למה שהמדינה התכוונה להקצות על מנת לתת את השירות הזה.

מיכאל איתן: אנשים יכולים להגיד: בסדר.

מיכאל איתן: מדוע לא למנות בכל מקרה שיש קושי כלכלי?

מיכאל איתן: לתת לאנשים שנלחמים על שמם הטוב או על חירותם, כי הם צפויים למעצר אם הם יורשעו?

מיכאל איתן: מדוע לא לתת להם הגנה?

מיכאל איתן: אבל, כמו בשאלות של בריאות כך גם בשאלות של משפט.

מיכאל איתן: לפעמים התקציבים מכתיבים גורל חיים של בני-אדם שהחברה לא יכולה לתת להם תרופות שקיימות.

מיכאל איתן: בגלל המחיר, המדינה לא יכולה לתת למי שידו אינה משגת, ובני-האדם צריכים לשלם על כך בחייהם, בגלל אילוצים תקציביים.

מיכאל איתן: בעולם המשפט במקרה שלנו הדבר דומה.

מיכאל איתן: יש תקציבים מסוימים שאפשר להקצות על מנת שתינתן הגנה משפטית לאנשים שהפרוטה איננה בידם, אבל התקציבים האלה אינם בלתי מוגבלים.

מיכאל איתן: לכן, מטרת החוק כיום: בהתחשב בדרישות האוצר להגיע לאיזו הקצבה שהיא סבירה בתנאי הקיום של מדינת ישראל ובתנאי התקציב של מדינת ישראל, מדובר כאן היום על ניסיון להגדיר מחדש את הזכאות לסניגוריה על חשבון הציבור, כאשר יש צמצום מסוים של היקף הזכאות.

מיכאל איתן: וזאת, מתוך כוונה שהסכום שיוקצה לנושא הזה יגיע ליעד של כ-60 מליון שקלים בשנה, שזה סכום לא מבוטל, אם כי אני אומר כבר עכשיו שאין מנגנונים קבועים או שאין תקרה לסכום ההוצאה.

מיכאל איתן: אנחנו קובעים בחוק, שנוסף על רשימת הזכאויות הקבועות בחוק, בית-המשפט יהיה רשאי למנות סניגור גם למי שאינו עומד בקריטריונים הקבועים, בתנאי שבית-המשפט שוכנע שלנאשם אין אמצעים כלכליים לשכור שירותים של סניגור – זה תנאי אחד – והתנאי השני:

מיכאל איתן: שקיים חשש ממשי שללא ייצוג משפטי יסבול הנאשם מעיוות דין.

מיכאל איתן: בשני התנאים המצטברים האלה, גם עכשיו, בכל מקרה כזה, בית-המשפט יהיה רשאי למנות סניגור מטעם הציבור גם למי שאינו עומד בקריטריונים הקבועים בחוק.

מיכאל איתן: אני רוצה להוסיף, שעל מנת למנוע תופעה – – –

נואף מסאלחה: אתם מפריעים שם, אבו וילן.

נואף מסאלחה: בבקשה, אדוני.

מיכאל איתן: על מנת למנוע תופעה שפשטה בבתי-המשפט, ששופטים, בקלות רבה מאוד, מינו סניגורים על חשבון הציבור גם לאנשים שאולי היו יכולים לעשות את זה בעצמם – פשוט מתוך נוחות של השופטים.

מיכאל איתן: שופטים מעדיפים, מנקודת מושבם, שהמשפט יתנהל כאשר הנאשם מיוצג על-ידי עורכי-דין.

מיכאל איתן: ייצוג על-ידי עורך-דין מקצועי מסייע לניהול המשפט – התוצאה היתה, שהאישורים האלה, כפי שאמרתי מראש, זרמו בקצב גדול מאוד והיתה חריגה תקציבית גדולה מהיעד שנקבע.

מיכאל איתן: על מנת, מצד אחד, שלא להגביל את בתי-המשפט – וכבר אמרתי שתהיה סמכות לשופטים, אם הם שוכנעו בשני תנאים:

מיכאל איתן: שעלול להיגרם עיוות דין ולנאשם אין אפשרות כלכלית למנות סניגור, וכן שתהיה איזו בקרה על השופטים.

מיכאל איתן: מצד שני, נשיא או סגן נשיא של בית-משפט יהיו רשאים, אם הם יראו שיש שופטים שבאופן ליברלי מדי או מתוך רצון לקיים את המשפטים ביעילות רבה יותר ממנים בצורה גורפת סניגורים על חשבון הציבור, לשנות את ההחלטה, ובלבד ששמעו קודם לכן את הנאשם.

מיכאל איתן: אני משוכנע, לאחר הדיון בוועדת החוקה ולאחר ששמענו את כל הגורמים הנוגעים בדבר, שבהצעת החוק הנוכחית אנחנו מביאים את האיזון הנכון, במציאות הכלכלית של שנת 2003, בין שמירה על זכויות האזרח מצד אחד לבין האילוצים התקציביים מצד שני, ואני מבקש לדחות את ההסתייגויות של חברי הכנסת משעני וסולודקין, שמבקשים לבטל את התיקון.

מיכאל איתן: אני מבקש את אישור הכנסת להצעת החוק.

מיכאל איתן: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

מיכאל איתן: אני אנמק בקצרה גם הצעה נוספת שעברה בוועדת החוקה, והיא קשורה להצעת חוק סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים).

מיכאל איתן: חבר הכנסת אמנון רובינשטיין, יחד עם חברי כנסת נוספים – נדמה לי חברת הכנסת יהודית נאות יחד אתו, אבל הוא היה אחד הדוחפים, הוא כבר לא אתנו כאן, אבל כשהוא היה יושב-ראש ועדת החוקה, וגם כחבר הכנסת, נלחם הרבה פעמים מלחמה די עקבית כנגד מקרים שבהם יש הרשעות של אנשים שנובעות אולי, לפעמים, מחריצות יתר של הגורמים החוקרים במשטרה ושל הפרקליטות ושל פרקליטים ברמות שונות.

מיכאל איתן: אני, שמכהן היום כיושב-ראש ועדת החוקה, המשכתי בדרכו והעליתי את הסוגיה הזאת בצורת פנייה ובקשה לקיים ועדת בדיקה מטעם משרד המשפטים, כאחראי על הפרקליטות, והמשרד לביטחון פנים, כאחראי על המשטרה ועל החקירות במשטרה, שתבדוק מה קורה במדינת ישראל, בעיקר לאור פרשיות לא מעטות שהתפרסמו לאחרונה, שבהן בתי-המשפט בסופו של תהליך – לפעמים, כמו בפרשת ברנס, אחרי עשרות שנים – קבעו חד-משמעית, שהחקירה, או במקרים אחרים הפרקליטות, נהגו שלא כשורה בשמירה על זכויות הנחקרים או הנאשמים או הביאו להרשעות כשלא היה מקום להרשעה.

מיכאל איתן: באחד המקרים היותר-חמורים, נדמה לי בפרשת סולמי, שאלו את קצין המשטרה מדוע הוא עשה את מה שעשה, והוא אמר: כדי לקבל קידום ודרגות.

מיכאל איתן: היו מקרים אחרים שפרקליטים נהגו כך.

מיכאל איתן: בכל אופן, ממדי התופעות האלה היו יכולים להצטמצם אם היתה מתקבלת אז הצעת החוק שיזם חבר הכנסת רובינשטיין, שעליה אני מדבר והיא כבר עברה בכנסת, שעל-פיה יהיה תיעוד מלא של החקירה באמצעים של וידיאו ואודיו.

מיכאל איתן: על-ידי זה מצד אחד אפשר היה למנוע הרבה פעמים גם טענות שווא של נחקרים בדבר לחצים וחקירה בלתי הוגנת, ומצד שני למנוע מראש מצבים של חקירות לא הוגנות וקבלת הודעות שעל בסיסן אחר כך היו הרשעות.

מיכאל איתן: אני חוזר להצעת החוק שלנו.

מיכאל איתן: הצעת החוק שלנו מבקשת לדחות את יישום הצעת החוק, שאין עליה ויכוח ויש לה חשיבות רבה, אולם היא כרוכה בהוצאה תקציבית של עשרות מיליוני שקלים, והיום מצב הקופה של ממשלת ישראל והתקציבים של המשרד לביטחון פנים ומשרד המשפטים אינם מאפשרים את הקצאת המשאבים המתאימים על מנת שאפשר יהיה להגשים או לבצע את הצעות החוק שהוגשו.

מיכאל איתן: מוצע, אם כן, להאריך את התקופה שבמסגרתה ייושם החוק הזה ולדחות את תחילת תוקפו, הוא עתיד היה להיכנס לתוקפו ביולי 2003, בשנתיים, לאור המצוקה התקציבית.

מיכאל איתן: עם זאת – ובזה אני מסיים – הצעת החוק כללה גם הוראות נוספות שנועדו לשרת אותה מטרה של חקירה הוגנת, כמו, למשל: החוק קבע שצריך לחקור את החשוד בשפתו.

מיכאל איתן: אם הוא לא יודע את השפה העברית, צריך לחקור אותו בשפתו או בשפה שהוא יכול להבין.

מיכאל איתן: יש חובה לחקור את החשוד בתחנת משטרה.

מיכאל איתן: חובה לתעד החלטות שונות שנוגעות לחקירת החשוד.

מיכאל איתן: כל ההצעות האלו, שעלותן הכספית אינה גבוהה, ייושמו כפי שקבוע בחוק.

מיכאל איתן: עיקר הבקשה לדחייה הוא לגבי ההוצאות הכבדות בנושא הווידיאו והאודיו.

מיכאל איתן: נושא זה יידחה, אבל חלקים ממנו ייושמו; למשל, נמסר בוועדה שבכל החקירות של מקרי רצח תופעל החקירה של חשודים בעבירה של רצח על-פי המתכונת שנקבעה בחוק.

מיכאל איתן: לסיכום – אני חוזר על מה שאמרתי בפעם הקודמת.

מיכאל איתן: אין ספק שחברה מתקדמת צריכה ליישם את החוק הזה וצריכה לתת הגנה גם לחוקרים וגם לחשוד על-ידי תיעוד החקירות בווידיאו.

מיכאל איתן: הדבר ישפר את איכות החיים של מערך החקירות ומערך הנאשמים והחשודים וצריך לחתור לכך.

מיכאל איתן: מצד שני, אני חוזר על אותה אמירה שהפכה נדושה בדיונים האלה בכנסת: אין מספיק כסף על מנת לבצע את הרפורמות האלה ואת ההתקדמות הזאת.

מיכאל איתן: צריך מאוד לקוות ולהתפלל שאנחנו נצא מהמשבר הכלכלי.

מיכאל איתן: צריך לעבוד יותר קשה, לחסוך, להשקיע במשאבים שיכולים להניב צמיחה, לחכות מעט עם השירותים, להתאמץ ולקוות שהתקופה של הצמיחה תגיע מהר, ובתקופת צמיחה נוכל לחזור ולהנהיג גם הרחבה של הסניגוריה הציבורית כפי שצריך, גם את הזכויות של הנחקרים והחשודים וגם דברים נוספים שהיינו רוצים כחברה מתוקנת שיהיו ועדיין אנחנו לא יכולים ליישם אותם בגלל אילוצים כלכליים.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נואף מסאלחה: חברת הכנסת נעמי חזן, בבקשה.

נואף מסאלחה: את דוברת במקום יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

נעמי חזן: אדוני היושב-ראש, רבותי וגברתי חברי הכנסת, אני מתכבדת להגיש את הצעת חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (תיקון מס' 3), התשס"ג –2002.

נעמי חזן: הצעת חוק זו נכללה בהצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) כפרק י"ד – שונות, סעיף 57.

נעמי חזן: היא נדונה בכנסת בקריאה ראשונה במסגרת חוק ההסדרים.

נעמי חזן: ב-5 בנובמבר 2002 אישרה הכנסת לפי סעיף 117 לתקנון הצעת החלטה בדבר חלוקת הצעת חוק ההסדרים והעברת סעיף 57 של הצעת חוק ההסדרים לוועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

נעמי חזן: אני רוצה להסביר, משום שמי ששומע את הדברים האלה, ייתכן מאוד שבצדק לא יבין במה מדובר.

נעמי חזן: חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה עבר בקיץ, לפני שלושה-ארבעה חודשים, בקריאה שנייה ושלישית.

נעמי חזן: מדובר בהסדרת המימון של התחזוק וההפעלה של אתרי הנצחה ממלכתיים וחיליים.

נעמי חזן: עד להעברת החוק הזה בקיץ שחלף, חוק שאני יזמתי אותו אבל חתמו עליו כל חברי ועדת החוץ והביטחון, רק אתרי הנצחה ממלכתיים היו במימון מלא של המדינה.

נעמי חזן: נוצר מצב שאתרי הנצחה חיליים, כמו אתר גולני, לטרון, שריון, תותחנים וכו', היו במימון של המדינה, אבל ללא עיגון כלשהו של התחייבות בחוק.

נעמי חזן: בא משרד האוצר, אדוני היושב-ראש, והכניס בחוק ההסדרים את החוק הזה.

נעמי חזן: בוועדת החוץ והביטחון הוחלט בכל זאת לשמור על העיקרון הבסיסי, שלא ייתכן שהמדינה לא משתתפת במלוא העלות באחזקת אתרי הנצחה לחיילים שנפלו בקרב, בין שמדובר באתרי הנצחה חיליים ובין שמדובר בממלכתיים.

נעמי חזן: לכן, בעקבות ההצבעה בוועדת החוץ והביטחון, אדוני היושב-ראש, הוחלט, שהעיקרון של המימון הממשלתי יישאר, שמדובר בסעיף נפרד בתקציב הביטחון, לפחות ב-10 מיליוני שקלים לשנה, אבל בהתחשבות במצב ובמצוקה הכלכליים היום – בשנת 2003 בלבד מדובר בסכום של 7.5 מיליונים.

נעמי חזן: אני בטוחה שכל חברי הכנסת יתכנסו סביב הצעת ועדת החוץ והביטחון בנושא הזה.

נעמי חזן: זה המינימום שבמינימום שאנחנו יכולים לעשות כדי להנציח את זכרם של חיילינו שנפלו בקרב.

נעמי חזן: תודה.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נואף מסאלחה: יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות, חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, מכובדי היקר, חברי חברי הכנסת, חוק הלוואות לשכר לימוד פוצל מחוק ההסדרים על-פי ההחלטה של ועדת הכנסת.

זבולון אורלב: יוזם החוק הוא חבר הכנסת פרופסור מיכאל נודלמן, חבר ועדת החינוך והתרבות.

זבולון אורלב: עיקרו של החוק הוא להעניק לכל סטודנט לתואר ראשון זכות לקבל, לצורך תשלום שכר הלימוד שלו, הלוואה שתוחזר זמן-מה לאחר סיום לימודיו, בתנאים שיקבע שר האוצר,.

זבולון אורלב: החוק הזה הוא חוק חברתי חשוב מאוד שמאפשר לסטודנטים מחוסרי יכולת או שאינם רוצים להיות תלויים בהכנסת הוריהם לשלם את שכר הלימוד במוסדות להשכלה גבוהה, שהוא עדיין גבוה מאוד, קרוב ל-9,000 שקל בשנה, ולאחר שיסיימו את לימודיהם וישתלבו במעגל התעסוקה ויקבלו משכורת יוכלו להתחיל להחזיר בתשלומים את שכר הלימוד.

זבולון אורלב: זה חוק הגיוני ונכון.

זבולון אורלב: אומנם, גם לפני חקיקת החוק היה הסדר של הלוואות לסטודנטים, אבל מעכשיו הזכות הזאת של סטודנטים לקבל הלוואה אינה תלויה ברצונו הטוב של משרד האוצר או ברצונה הטוב של הממשלה, שלא תמיד אפשר לסמוך עליה בעניינים חברתיים – והיום כשנצביע על התקציב בוודאי נראה זאת – אבל היא מאפשרת לסטודנטים את הזכות הבסיסית לקבל הלוואה.

זבולון אורלב: ככנסת כמובן שיש לנו מחויבות עמוקה לציבור הסטודנטים, מה עוד שאנחנו נמצאים בתקופת מלחמה, ושדירת הפיקוד הצעירה של צה"ל באה מתוך ציבור הסטודנטים.

זבולון אורלב: אבל, החוק הזה משרת את כל הסטודנטים – יהודים, ערבים, את כל תושבי מדינת ישראל.

זבולון אורלב: הלך האוצר, ב"רוב נדיבותו", וניסה לבטל בעצם את החוק הזה ולדחות אותו במספר שנים רב, כדי שלא לתת לו משמעות.

זבולון אורלב: בוועדת החינוך והתרבות הגענו להסכמה עם האוצר – לא ייאמן – שקודם כול לא מבטלים את החוק הזה, החוק הזה נשאר בתוקפו, ועושים בו שני תיקונים.

זבולון אורלב: את שני התיקונים אנחנו מבקשים לאשר היום בהצבעה.

זבולון אורלב: התיקון הראשון: החוק נכנס לתוקפו ב-1 באוקטובר 2002.

זבולון אורלב: אנחנו נמצאים היום במחצית חודש דצמבר, כלומר לפני חודשיים וחצי החוק נכנס לתוקפו.

זבולון אורלב: יש לי חדשות "מרעישות": האוצר לא ביצע את החוק, כיוון ששר האוצר לא קבע תקנות ולא קבע דבר, אף ששנת הלימודים התחילה וזה כבר חלב שנשפך.

זבולון אורלב: אז, כמובן, מגיעה נזיפה חמורה למשרד האוצר שאיננו מקיים את חוקי הכנסת, מה עוד שזהו חוק חברתי.

זבולון אורלב: אבל, בהסכמה אתו ובהסכמת יוזם החוק, פרופסור נודלמן שיושב אתנו, הסכמנו שהחוק יבוצע בראשית שנת הלימודים הקרובה, לאמור 1 באוקטובר 2003.

זבולון אורלב: הפעם גם יש התחייבות והבטחה של האוצר לבצע את החוק – להעמיד את המקורות, כדי לתת את ההלוואות לסטודנטים, ולפרסם מראש את התנאים שלפיהם הסטודנטים יחזירו את התשלומים.

זבולון אורלב: התנאים, פירושו של דבר, אחוז הריבית, מה תהיה ההצמדה, כמה תשלומים, מה תהיה הפריסה, מהן הערבויות וכל כיוצא באלה.

זבולון אורלב: זהו התיקון הראשון: יש דחיית תחילת החוק מ-1 באוקטובר 2002 ל-1 באוקטובר 2003, בכפוף לנזיפה חמורה לאוצר על כך שלא ביצע את החוק.

זבולון אורלב: התיקון השני, שהסכמנו מרצון לקבל אותו: על-פי החוק המקורי, הרקע החברתי-הכלכלי של הסטודנט היה מרכיב ששר האוצר היה צריך להתחשב בו בהחזר ההלוואה.

זבולון אורלב: כלומר ככל שמצבו הכלכלי של הסטודנט יותר גרוע, הדבר מאפשר לשר האוצר לקבוע לו תנאים נוחים יותר להחזר ההלוואה; אולי אף לפטור אותו מריבית, אולי לפרוס את ההלוואה על 60 תשלומים ועוד כיוצא באלה.

זבולון אורלב: אבל, לגבי גובה ההלוואה לא היה מבחן חברתי-כלכלי.

זבולון אורלב: התיקון הנוסף שהכנסנו כאן בחוק הוא, שבקביעת גובה ההלוואה ייאמר: שר האוצר יקבע תנאים ואמות-מידה לקביעת שיעור ההלוואה, בין השאר בהתחשב במצבו החברתי והכלכלי של הסטודנט"; כמובן מתוך כוונה שההלוואות האלה תופנינה לסטודנטים הנזקקים להן לתשלום שכר הלימוד, ולא לסטודנטים שיש להם חשבון בנק מנופח ובעצם אינם צריכים את ההלוואה.

זבולון אורלב: אנחנו חושבים שבין כה וכה אותם סטודנטים בעלי יכולת גם לא מבקשים הלוואה, כך שלא נגרמה כאן שום בעיה.

זבולון אורלב: הואיל והחוק הזה חברתי, אנחנו רוצים לייעד את הכספים שאוצר המדינה המדולדל יכול לשלם לאותם סטודנטים הזקוקים באמת להלוואות בגלל מצבם החברתי-הכלכלי.

זבולון אורלב: לכן נבקש מהכנסת לאשר היום את שני התיקונים האלה בחוק ההלוואות לשכר לימוד במוסדות להשכלה גבוהה.

זבולון אורלב: תודה אדוני היושב-ראש.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אורלב, נדמה לי שיש תיקון בחוק העתיקות.

זבולון אורלב: הנייר נמצא על שולחני.

זבולון אורלב: הכנסת יעילה היום, בואו נצביע עכשיו ונגמור.

זבולון אורלב: אין בעיה.

זבולון אורלב: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אורלב, בבקשה.

נואף מסאלחה: כדאי כבר לצלצל, כדי שמי שירצה להצביע יימצא כאן.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, לפני שעה קלה הצביעה הכנסת מחדש על תיקון מס' 3 בחוק העתיקות, מכיוון שהתברר שבהצבעה המקורית לפני תום המושב היה פגם בהצבעה, ודילגו – נדמה לי בקריאה שנייה – על כמה סעיפים.

זבולון אורלב: הכנסת ערכה היום הצבעה חוזרת, אבל יושב-ראש ועדת החינוך והיועצת המשפטית מירב ישראלי לא היו כאן, וכנראה שוב עשו טעות.

זבולון אורלב: לכן באתי להתייצב בפניכם, חברי הכנסת הנכבדים, בסיוע הנכבד של היועצת המשפטית של הוועדה, כדי לבקש מכם שוב הצבעה חוזרת, כדי לאשר סוף-סוף את החוק, הפעם על-פי מצוות המשפטנים.

זבולון אורלב: אני חייב לקרוא כאן את הדברים מלה במלה, כדי שייכנסו לפרוטוקול: ביום 13 בנובמבר 2002 הובאה בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית הצעת חוק העתיקות (תיקון מס' 3).

זבולון אורלב: הכנסת הצביעה בקריאה שנייה על סעיפים 11–1, לרבות הסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס, אשר התקבלה ואושרה על-ידי המליאה, ואחר כך – על החוק בקריאה שלישית.

זבולון אורלב: עקב טעות שנפלה במהלך הישיבה, לא נערכה הצבעה בקריאה שנייה על סעיפים 12-14 להצעת החוק, כפי שהיתה מונחת בפני חברי הבית.

זבולון אורלב: לפיכך, סעיפים 11–1 להצעת החוק נתקבלו כאמור בקריאה שנייה ביום 13 בנובמבר 2002, לרבות ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס שהתקבלה, והננו מביאים היום להצבעה רק את סעיפים 14-12 להצעת החוק, ואחר כך לקריאה שלישית חוזרת – את הצעת החוק כולה.

זבולון אורלב: מוקדם יותר היום נערכה הצבעה על החוק כולו בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, אך לפי עצה משפטית שקיבלנו, יש לנהוג כאמור לעיל.

זבולון אורלב: לפיכך מובא החוק להצבעה חוזרת כאמור.

זבולון אורלב: הנני מזכיר כי חוק זה הוא שילוב של שתי הצעות חוק, האחת – של קבוצת חברי הכנסת בראשות חברת הכנסת ענת מאור, שאנחנו נפרדים ממנה היום, ואני מברך אותה אישית על פועלה הפרלמנטרי המבורך בכנסת, והשנייה – של קבוצת חברי הכנסת בראשותו של חבר הכנסת אופיר פינס, שכנראה ייבחר לכנסת.

זבולון אורלב: המקום השביעי של מפלגת העבודה ייבחר כנראה, לפי הסקרים, והוא יהיה בפנים.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא בטוח לגבי המקום שלך.

זבולון אורלב: בעניין זה אני מסכים אתך, בייגה.

זבולון אורלב: הצעת החוק באה לסגור פרצות שונות הקיימות היום בחוק ומקילות את מה שנהוג לכנות שוד עתיקות, הסחר הבלתי-חוקי בעתיקות.

זבולון אורלב: לכן הכנסת, בדיון הקודם בהצעת חוק זו, אישרה את הצעת החוק כאמור לעיל.

זבולון אורלב: על מנת שלא תצא תקלה מתחת ידינו, הנני מבקש מחברי הכנסת לאשר בקריאה שנייה את הסעיפים 14-12 להצעת החוק, אשר מוגשים ללא הסתייגויות, ועניינם הוראות מעבר, תקנות ראשונות ותחילה.

זבולון אורלב: הוראות אלה משלימות את ההסדר שנקבע בהצעת החוק ומאפשרות את יישומו הראוי, לאחר הקריאה השנייה והקריאה השלישית על כל החוק.

זבולון אורלב: אני מבקש את הצבעת הכנסת.

זבולון אורלב: תודה, אדוני.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אורלב, חבר הכנסת בייגה שוחט היה חייב לענות לך.

נואף מסאלחה: הוא במקום ה-16, אז אתה אומר לו שהוא לא חבר כנסת.

נואף מסאלחה: הוא היה חייב להחזיר לך.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה, אבל לפני כן אני קורא את הדברים הבאים: בהסתמך על הדברים שאמר עתה יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות של הכנסת בקשר להצעת חוק העתיקות (תיקון מס' 3), התשס"ג–2002, שהוצבעה הבוקר, אני מקבל את חוות הדעת של היועץ המשפטי, ולכן מתבטלת הצבעת הבוקר, ואנו מצביעים על סעיפים 14-12 להצעת החוק בקריאה שנייה, ועל החוק כולו בקריאה שלישית.

נואף מסאלחה: לפיכך, ההצבעה על סעיפים 11-1 להצעת החוק, שהתקיימה ביום 13 בנובמבר 2002, לרבות ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס, תקפה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים.

נואף מסאלחה: מי בעד הצעת חוק העתיקות (תיקון מס' 3), התשס"ג–2002, סעיפים 1412 ועד בכלל, בקריאה שנייה.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 8 בעד סעיפים 14-12 – 8 נגד – אין נמנעים – 1 סעיפים 14-12 נתקבלו.

נואף מסאלחה: שמונה בעד, אין מתנגדים, נמנע אחד.

נואף מסאלחה: סעיפים 14-12 נתקבלו.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על הצעת חוק העתיקות (תיקון מס' 3) התשס"ג–2002, לרבות ההסתייגות.

זבולון אורלב: הסכמתי לקריאה השלישית אף-על-פי שנתקבלה ההסתייגות.

נואף מסאלחה: אם אתה מסכים, בסדר.

נואף מסאלחה: מי בעד?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 8 נגד – אין נמנעים – 1 חוק העתיקות (תיקון מס' 3), התשס"ג–2002, נתקבל.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אורלב, אני לא יודע למה חבר הכנסת דהאמשה נמנע כל הזמן.

נואף מסאלחה: תשאל אותו אחר כך.

נואף מסאלחה: שמונה בעד, אין מתנגדים, אחד נמנע.

נואף מסאלחה: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

נואף מסאלחה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אברהם פורז, יושב-ראש ועדת הכלכלה, נדמה לי שיש לך שתי הצעות החוק, אלא אם תחליט אחרת.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת את הצעת חוק תאגידי מים וביוב (תיקון מס' 2), התשס"ג–2002.

אברהם פורז: בשנת 2001 התקבל בכנסת חוק תאגידי מים וביוב, שמטרתו היתה לשנות את המצב הקיים, שלפיו על מתן שירותי אספקת מים והטיפול בביוב היו מופקדות הרשויות המקומיות, דבר שהביא ברוב הרשויות לחוסר יעילות בטיפול בנושאים אלה.

אברהם פורז: החוק קבע, כי יוקמו תאגידי מים וביוב עירוניים או רב-עירוניים, אשר יספקו את שירותי המים והביוב באופן שהדבר יביא להפרדה של משק המים והביוב מיתר השירותים העירוניים.

אברהם פורז: סעיף 9 לחוק שהתקבל קבע הוראות בדבר העברת נכסים הקשורים לשירותי מים וביוב מהרשויות המקומיות לתאגידי המים והביוב שאמורים להיות מוקמים בעקבות החוק.

אברהם פורז: לפי סעיף קטן (א) שלו, על הרשות המקומית להעביר לתאגיד בעלות על נכסיה התפעוליים, אשר שימשו אותה לשם אספקת שירותי מים וביוב ערב הקמת התאגיד.

אברהם פורז: דהיינו, המצב המשפטי כיום הוא, כי על הרשות המקומית להעביר את נכסיה התפעוליים לידי תאגיד המים והביוב אך ורק בדרך של העברת הבעלות.

אברהם פורז: מטרת הצעת החוק, הכלולה כסעיף 66 לחוק ההסדרים, והסעיף הזה פוצל והגיע לוועדת הכלכלה, היא לאפשר לרשות המקומית להעביר לתאגיד המים והביוב את נכסיה התפעוליים גם בדרך של חכירה ולאו דווקא בדרך של העברת בעלות, לתקופה של 49 שנה.

אברהם פורז: להצעת החוק אין הסתייגויות, ולפיכך אני מבקש לאשרה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

אברהם פורז: תודה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, ברצוני להביא לידיעת

נואף מסאלחה: כם כי מאחר שחל עיכוב בהנחת הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003) על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, החלה המליאה לדון בהצעות החוק האחרות הנגזרות מהצעת חוק ההסדרים, ואני מקווה שלקראת השעה 15:00 תונח הצעת חוק ההסדרים על שולחן הכנסת ונתחיל בהנמקת ההסתייגויות במסגרת הדיון הסיעתי הכולל שקבעה ועדת הכנסת.

נואף מסאלחה: לכן אנחנו מתחילים בדיון המשולב.

נואף מסאלחה: ראשון הדוברים, חבר הכנסת אברהם שוחט, בבקשה.

נואף מסאלחה: אחריו – חבר הכנסת אמנון כהן.

אברהם-בייגה שוחט: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הדיון שאנחנו פותחים ואני פותח בו עכשיו הוא כאילו הדיון על חוק ההסדרים, אף שמבחינה פרוצדורלית החוק עדיין לא הונח על שולחן הכנסת.

אברהם-בייגה שוחט: אבל, חוקים שפוצלו הוצגו על-ידי יושבי-ראש הוועדות, ולכן הדברים שאני אומר עכשיו הם דברים שכבר מתייחסים לחוק ההסדרים כולו.

אברהם-בייגה שוחט: חוק ההסדרים הוא חוק שמקדים את התקציב, שגם הדיון בו יתקיים היום, ובעצם אנחנו עומדים לדבר בשעות הקרובות, ולאחר מכן להצביע גם על התקציב וגם על חוק ההסדרים, על איך וכיצד תיראה כלכלת ישראל.

אברהם-בייגה שוחט: צר לי להגיד, אדוני היושב-ראש, שכאשר עושים בחינה כלכלית של שנת 2002, העומדת להסתיים בשנה התקציבית הזאת, רואים שהיא שנה דומה מאוד לשנת 2001.

אברהם-בייגה שוחט: שתי השנים האלה היו הגרועות ביותר בכלכלת ישראל, כמעט מאז קום המדינה.

אברהם-בייגה שוחט: זה לא אומר שרמת החיים של האנשים היתה נמוכה כפי שהיתה בשנות ה-50, אבל כאשר בוחנים כלכלה ובוחנים משק, בעצם בוחנים את קווי המגמה, בוחנים מה מתרחש, בוחנים לאן אנחנו הולכים, בוחנים מה הן התוצאות הכלכליות, וכאשר בחינה כזאת נעשית, אנחנו כמו אותו חולה שהוכנס לבית-חולים וקשרו אותו לכל המסכים – לבדיקת מוח, לבדיקת לב ולבדיקת כליות ולבדיקת מערכת העיכול – וכל המסכים כולם, ללא יוצא מן הכלל, לצערי הרב, מראים תמונה אחת גרועה: המשק הישראלי נמצא בנסיגה, המשק הישראלי נמצא בתהליך של כרסום יכולתו ועוצמתו, המשק הישראלי במקום לצמוח ובמקום לייצר מקורות לחברה יותר בריאה, לתעסוקה, לרווחה של התושבים, פשוט עובד בכיוון ההפוך.

אברהם-בייגה שוחט: אלה עובדות שאינן שנויות במחלוקת.

אברהם-בייגה שוחט: הן לא באות מבית-מדרש של מפלגה כזאת אחרת, מכיוון שהן נקבעות על-ידי אותן אמות מידה שבהן מודדים משק.

אברהם-בייגה שוחט: אמות המידה האלה נעשות גם על-ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אדוני היושב-ראש, גם על-ידי בנק ישראל, גם על-ידי גורמים מקצועיים אחרים בכל המקומות, בבנקים, בבתי-השקעה למיניהם, בקרן המטבע העולמית, ובכל המקומות.

אברהם-בייגה שוחט: כאשר בודקים את המספרים, לצערי הרב מצטיירת אותה תמונה עגומה, פסימית, כאשר גם מה שמונח היום לאישור לקראת 2003 אינו מבטיח שינוי חיובי והמגמה השלילית שאופיינה כל כך בשנתיים האחרונות תימשך.

אברהם-בייגה שוחט: אזרחי ישראל יודעים את זה.

אברהם-בייגה שוחט: הם יודעים את זה לא מקריאה בעיתונים אלא מחיי היום-יום.

אברהם-בייגה שוחט: מקבלי קצבאות הביטוח הלאומי, לסוגיהם השונים, יודעים חלק מהדברים.

אברהם-בייגה שוחט: הם עדיין לא יודעים הכול, שכן בינואר 2003 תהיה שחיקה גדולה מאוד נוספת, אבל קצבאות הביטוח הלאומי יישחקו בהיקף של קרוב ל-7 מיליארדי שקל.

אברהם-בייגה שוחט: יש אנשים שהשחיקה בקצבתם תהיה 13%, אבל יש גם מרכיבים בתוך החברה שלנו, כמו למשל מקבלי הבטחת הכנסה, שהשחיקה בקצבתם תהיה 25% ו-30%.

אברהם-בייגה שוחט: יודעים את זה האנשים שמחפשים עבודה, יודעים את זה אלה שפוטרו ונמצאים במסדרונות לשכות העבודה, או כבר יושבים בבית ולא מסתובבים שם, וכמובן אלה שנמצאים במקומות עבודה ויודעים שמקום העבודה אינו מובטח והוא בסכנה.

אברהם-בייגה שוחט: יודעים את זה עשרות אלפי בעלי עסקים קטנים, בעלי חנויות, בעלי מלאכה, אנשים שצריכים לשלם שכר דירה, לשלם ארנונה ולשלם ריבית בבנק, וכאשר הם בודקים את עצמם הם רואים ויודעים שהחיים שלהם נעשים קשים ובלתי-נסבלים.

אברהם-בייגה שוחט: יודעים את זה ראשי רשויות שצריכים לתת שירותים לאזרחים שלהם, וכאשר הם בודקים מה הם גובים, מה הם יכולים לתת, לאן הם הולכים ומה הם עושים לתושבים שלהם, הם רואים ללא צל של ספק תמונה עגומה, ברורה, חד-משמעית.

אברהם-בייגה שוחט: מה שמפתיע כאשר מתייחסים לצד הפוליטי של העניין הזה, הוא כמובן העובדה שלמרות הדבר הזה אזרחי ישראל, ככל הנראה, בכל המשאלים, נותנים אמון בראש הממשלה, שבאמת-מידה דמוקרטית נורמלית הוא כישלון טוטלי, גלובלי.

אברהם-בייגה שוחט: אין כלכלה, אין חברה, אין הסכם שלום, אין גם ביטחון, ועם כל זה האזרח הישראלי, ככל הנראה, ואני מקווה שהעיניים ייפקחו עד 28 בינואר – או חלק מאזרחי ישראל – חושב שאכן אנחנו נמצאים במצב שבו יש לנו ממשלה מתפקדת, יש תוצאות חיוביות בקטע כזה או אחר.

אברהם-בייגה שוחט: רבותי, אין.

אברהם-בייגה שוחט: אין תוצאות חיוביות בשום קטע.

אברהם-בייגה שוחט: אני אומר לכם, ותאמינו לי, יש לי ניסיון רב בניתוח מצב כלכלי, בניתוח של המשק הישראלי.

אברהם-בייגה שוחט: אמרתי ששנת 2002 תהיה שנה כזאת, ולצערי הרב לא התבדיתי, ואני אומר לכם ששנת 2003 תהיה יותר קשה ויותר גרועה.

אברהם-בייגה שוחט: התקציב שמובא כאן היום מכיל הרבה מאוד פגיעות בשכבות חלשות.

אברהם-בייגה שוחט: התקציב שמובא כאן היום אינו סגור מבחינת ההוצאה, שכן תקציב הביטחון שהובא בתוך התקציב אינו התקציב האמיתי.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו יודעים שקיים חוסר של כ-5 מיליארדי שקלים בהוצאת הביטחון.

אברהם-בייגה שוחט: הממשלה לא רוצה כעת לעשות מאמץ לאזן את התקציב ולהופיע עם הבעיה.

אברהם-בייגה שוחט: דוחים את זה עד לאחר הבחירות, כדי שנחשוב שהדבר הנורא שמונח על שולחננו הוא סוף פסוק.

אברהם-בייגה שוחט: הוא לא סוף פסוק.

אברהם-בייגה שוחט: הוחבאו בתוך התקציב בעיות קשות מאוד, בעיות שאינן באות על פתרונן.

אברהם-בייגה שוחט: התקציב הזה הוא רע, כי הוא גם תקציב פוליטי.

אברהם-בייגה שוחט: בתקציב הזה יש העדפות לקבוצות אוכלוסייה ספציפיות שהקואליציה חפצה ביקרן.

אברהם-בייגה שוחט: שמענו למשל, רק כאנקדוטה, בשעות האחרונות שש"ס תובעת ביטול הקיצוץ ברשת "מעיין החינוך התורני".

אברהם-בייגה שוחט: נו.

אברהם-בייגה שוחט: אם ש"ס היתה אומרת, ביטול הקיצוץ בתחום החינוך בכל מדינת ישראל, בחינוך הכללי, בחינוך הערבי, הייתי יכול להבין.

אברהם-בייגה שוחט: אבל כמובן ש"ס כמרכיב בקואליציה דורשת זה שנים ורואה את הדברים בפריזמה של הבעיות שלה, רואה את הדברים לצורך הפעלת מערכת שלצערי הרב מייצרת משתמטים מצה"ל, מייצרת בורים, חסרי השכלה, כך שכאשר הם יצאו בעתיד, אם בכלל יצאו, ממעגל העוני וממעגל הישיבות לשוק הפרטי, לא תהיה להם כל יכולת להתמודד עם זה, מכיוון שהם לא יודעים שפה, הם לא לומדים מחשבים, הם לא לומדים חשבון.

אברהם-בייגה שוחט: הם לומדים דברים אחרים לחלוטין, שאני לא פוסל את למידתם, אבל עדיין היה צריך להכניס בלוח הלימודים שלהם גם אותם דברים שמאפשרים לאדם במאה ה-21 להיכנס למעגל העבודה.

אברהם-בייגה שוחט: הפרק היותר-כבד הוא כמובן פרק המתנחלים.

אברהם-בייגה שוחט: יש לנו 250,000-200,000 איש שמכתיבים לנו את סדר-היום שלנו: מכתיבים את סדר-היום המדיני, מכתיבים את סדר-היום הפוליטי, מהווים לחץ אדיר על הממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: הם חושבים שדרכם צודקת, הם חושבים שהם מביאים תושייה לעם ישראל, אבל הם גורמי החורבן המרכזיים במה שקורה בחיים שלנו.

אברהם-בייגה שוחט: הם מיעוט מבוטל שמכתיב סדר-יום באלימות מילולית, לפעמים בהתנחלות בלתי חוקית, לפעמים בדרכים כאלה ואחרות, מחוברים לפטמות של תקציבי המדינה.

אברהם-בייגה שוחט: שיעור עובדי המדינה ביהודה, בשומרון ובחבל עזה באוכלוסייה הוא ללא שום פרופורציה לשיעור הניזונים מתקציב המדינה בכל מקום אחר.

אברהם-בייגה שוחט: כולנו יודעים מה סדר ההקצבות שניתנות ממשרדי הממשלה למועצות העירוניות והאזוריות ביהודה, בשומרון ובעזה – פי שלושה מאשר בגליל ובנגב.

אברהם-בייגה שוחט: כאשר האוכלוסייה בגליל ובנגב נאנקת מאבטלה ומשחיקה מתמדת של התנאים שלה, האנשים היושבים ביהודה, בשומרון ובחבל עזה מקבלים מהמדינה פי שלושה מאזרח שיושב שם, והדברים ידועים.

בנימין אלון: הגם אתה בתועמלנים הזולים?

אברהם-בייגה שוחט: כי אני קורא את המספרים, בני.

בנימין אלון: הרי אתה יודע שבונים שם תשתית.

אברהם-בייגה שוחט: לא על תשתית אני מדבר.

אברהם-בייגה שוחט: יש דוח חשב כללי, ברור לחלוטין, שמתייחס לתקציבי הפנים, הרווחה, החינוך, איכות הסביבה, לא מתייחס לתשתית, לא מתייחס למענקי שיכון, ושם אתה רואה שהתקציב פר-תושב ביהודה, בשומרון ובחבל עזה הוא בערך פי שלושה או פי ארבעה, לא מתל-אביב או מרעננה, אלא מדימונה ומירוחם ומבית-שאן וממעלות.

אברהם-בייגה שוחט: זה כתוב בצורה חד-משמעית.

בנימין אלון: תשווה מועצה אזורית למועצה אזורית ומקומית למקומית.

אברהם-בייגה שוחט: אני יכול להשוות גם מועצה אזורית למועצה אזורית, וגם את אריאל אני יכול להשוות וגם את קריית-ארבע, שהם יישובים עירוניים.

בנימין אלון: ואז זו אותה תוצאה?

אברהם-בייגה שוחט: אותה תוצאה.

אברהם-בייגה שוחט: לכן בסיסו של התקציב הזה הוא הנחות או העדפות פוליטיות הרסניות.

אברהם-בייגה שוחט: סדר-היום של התקציב מוכתב על-ידי קומץ מבוטל, אלים, בעל כוח, שמכתיב לנו את סדר-היום; %3 מהאוכלוסייה של מדינת ישראל קובעים את אורח חיינו – האם אנחנו לשלום או למלחמה; האם אנחנו להסכם או לחיים נורמליים; האם אנחנו לסדר עדיפויות תקציבי משובש – ולצערי הרב הממשלה כפופה לו לחלוטין.

אברהם-בייגה שוחט: כאשר אני מתאר את הדברים גם בהיבט המקרו-כלכלי של המשק, ואומר את מה שאני אומר על התחזית שלי לעתיד, ואומר את מה שאני אומר לגבי בניית התקציב והעדפותיו, תישאל בוודאי השאלה: מדוע, אם כך, אתה מציע לחבריך, ומדוע המפלגה שאליה אתה משתייך החליטה להימנע כדי שהתקציב יוכל לעבור?

אברהם-בייגה שוחט: ברצוני להתייחס לכך בכמה מלים.

אברהם-בייגה שוחט: לא עמדה בפנינו אלטרנטיבה של הצבעה בעד התקציב, כי הצבעה בעד התקציב משמעותה שאנחנו תומכים בתקציב.

אברהם-בייגה שוחט: מי ששמע עכשיו את דברי הבין ויודע שאנחנו שוללים את התקציב מכול וכול ואנחנו חושבים שלאחר הבחירות שתתקיימנה – ואני מקווה שיהיה שינוי במערך הפוליטי במדינת ישראל וההשפעה של הגוש שאליו אנחנו משתייכים, גוש המרכז והשמאל, תהיה כזאת שאפשר יהיה לעשות את השינויים הדרושים בתקציב, לעקור את העשבים השוטים ואת ההטעיות הפוליטיות – זאת שעת המבחן.

אברהם-בייגה שוחט: התקציב הוא רע, ולא נגיד עליו מלה טובה.

אברהם-בייגה שוחט: מצב המשק הוא רע, ואם הממשלה הזאת תמשיך לכהן בדרכה המדינית מצב המשק ילך ויורע.

אברהם-בייגה שוחט: הוא לא יהיה יותר טוב.

אברהם-בייגה שוחט: עמדה לפנינו שאלה מסוימת, קשה מאוד להכרעה, אבל אני חושב שסך כל הנתונים חייב אותנו באחריות להימנע כאשר ידענו שהימנעות שלנו עושה שני דברים: היא תאפשר העברת התקציב, מצד אחד, ומצד שני היא תקטין את מנת הלחצים שתופעל על ראש הממשלה ועל שר האוצר על-ידי אלמנטים שחלקם בקואליציה, בעיקר הסיעות החרדיות, ובאלמנטים מחוץ לקואליציה שאת קולם יבקשו, והם הימין הקיצוני אשר דרש תמורות כספיות גדולות בעבור הצבעה חיובית.

אברהם-בייגה שוחט: הקמפיין שש"ס מנהלת כעת על הישגה בדיון, אחרי בדיקה שעשיתי הבוקר עם אנשים שאפשר לבדוק אתם את העניין אני יכול לומר שהוא כמובן רמאות אחת גדולה של אלי ישי, שחוזרת מדי שנה.

אברהם-בייגה שוחט: אלי ישי – אם היה מכבד את עצמו, יחד עם ש"ס שקוראת לעצמה תנועה חברתית, שזה כמובן דבר מופרך לחלוטין, היא תנועה שדואגת לחברי הכנסת שלה ולפריפריה של בני משפחת הרב ולכמה אנשים נוספים; הם אנשים שהדאגה שלהם לחלשים לא קיימת לחלוטין – לא השיג שום דבר אמיתי בדיונים עם שר האוצר.

אברהם-בייגה שוחט: לנו יש בזה חלק, שכן שר האוצר ידע שהוא יעביר את התקציב גם בלי ש"ס ברגע שהחלטנו להימנע.

אברהם-בייגה שוחט: אבל לא זאת הסיבה היחידה.

אברהם-בייגה שוחט: אם לא היה עובר התקציב, מי שמכיר את ההליכים יודע שהיה תקציב מתמשך וככל הנראה התקציב הבא היה יכול להיות מוגש לכנסת רק בסוף מרס.

אברהם-בייגה שוחט: הבחירות מסתיימות בסוף ינואר, חודש ימים זה הרכבת קואליציה, חודש ימים זה הכנת תקציב, והנה אנחנו מגיעים לסוף מרס, בדיוק כפי שקרה לפני שנתיים, כאשר הבחירות היו ב-8 בפברואר ובסופו של דבר הובא תקציב שאני הנחתי עוד ב-2000 על שולחן הכנסת, כי לא הספיקו לעשות תקציב וזה מה שהיה.

אברהם-בייגה שוחט: בתקופת ביניים כזאת, מי שמכיר את המהלכים ואת החוק, חוק ההמשך של התקציב, אסור לעשות התקשרויות, החשב הכללי לא משלם ולא מתיר לחתום חוזה עם פיתוח, והמשק הישראלי, שנמצא במיתון עמוק, היה נפגע קשות מהעובדה שאין תקציב מאושר, אפילו הוא תקציב רע.

אברהם-בייגה שוחט: נוסף על כך, גם גורמים פנימיים במשק הישראלי וגם במשק העולמי היו מסתכלים על מדינת ישראל כמדינה, מעבר לכל החולשות הכלכליות והפוליטיות והמדיניות שלה, שאינה מסוגלת לעשות את הדבר הראשון והחשוב, והוא העברת תקציב.

אברהם-בייגה שוחט: לכן, אין ספק שהדבר היה פוגע במעמדנו, גם בשווקים הבין-לאומיים.

אברהם-בייגה שוחט: שמענו את נגיד בנק ישראל שאמר, שבלי תקציב הוא לא יתחיל בתהליך הורדת הריבית, ובמצב של האינפלציה היום יש הצדקה להורדת ריבית, והיינו נקלעים למשבר עוד יותר חמור, שהיה פוגע בחלשים ולא בחזקים.

אברהם-בייגה שוחט: התקציב הזה פוגע באופיו באוכלוסיות חלשות.

אברהם-בייגה שוחט: זה נכון, ואת זה צריך לשנות.

אברהם-בייגה שוחט: אבל אי-אישור התקציב היה יוצר מצב הרבה יותר חמור להרבה מאוד אוכלוסיות שלא מוצאות עבודה, שהיו חיות על תקציב של השנה שעברה בלי אפשרות לפתח ולהתקשר, ואני כבר לא מדבר על מה שהיה קורה לנו בעולם, מתי ואם היו משנים את הדירוג שלנו, ואיך היינו יכולים לגייס כסף בשווקים בעולם.

אברהם-בייגה שוחט: זה הביא את יושב-ראש המפלגה שלנו, את עמרם מצנע, ואותי וחברים נוספים לקבל החלטה, יחד עם הסיעה, שנימנע.

אברהם-בייגה שוחט: זאת לא החלטה של חולשה.

אברהם-בייגה שוחט: זאת החלטה אמיצה.

אברהם-בייגה שוחט: זאת החלטה ששמה בצד שיקולים פוליטיים קצרי טווח של מערכת בחירות שתתקיים בעוד 42–43 יום, ושמה את האינטרס הלאומי והמדיני בראש הדאגות שלנו.

אברהם-בייגה שוחט: כמפלגה אחראית, שהיתה אחראית לאורך כל שנות קיומה, חשבנו שזאת ההחלטה הטובה ביותר.

אברהם-בייגה שוחט: כך החלטנו, וכך יהיה.

אברהם-בייגה שוחט: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לחבר הכנסת בייגה שוחט.

נעמי חזן: הנואם הבא אמור להיות נציג הליכוד, אבל הוא לא נמצא, או היא לא נמצאת.

נעמי חזן: אם כך, חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת אמנון כהן.

מוסי רז: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, כולם אומרים שהתקציב הזה רע, גם אלה שמצביעים בעד וגם אלה שנמנעים ומובן שאלה שמתנגדים, רק שאומרים לנו שאם לא נעביר את התקציב הזה, ואתו, כמובן, את חוק ההסדרים, הרע יותר, אז אוי ואבוי – מעמדה של ישראל בעולם יקרוס והכול ייפול.

מוסי רז: אנחנו זוכרים את הפזמונים הללו גם מלפני שנה.

מוסי רז: יש לממשלה הזאת מין תכונה, שבכל פעם שהיא רוצה להביא גזירות, היא מאיימת עלינו שעוד שנייה כל המדינה מתמוטטת.

מוסי רז: לעומת זאת, בכל פעם שהיא רוצה להביא הטבות, מספרים לנו סיפורי סבתא, כאילו שאנחנו בצמיחה מופרזת.

מוסי רז: לא זאת וגם לא זאת.

מוסי רז: אני רוצה להזכיר, שרק לפני תשעה חודשים עמדנו כאן, ושר האוצר הביא אז רפורמה בענף הנדל"ן, רפורמה שפטרה ממס, במאות מיליוני שקלים בשנה, את הקבלנים ואת בעלי ההון ואת כרישי הנדל"ן ואת אנשי המאיון העליון – מאות מיליוני שקלים בשנה.

מוסי רז: וכשאנחנו עמדנו כאן וצעקנו: רגע, אין כסף, רגע, מה עם דירוג האשראי שלנו בעולם, עלה לכאן שר האוצר ואמר: אתם, רבותי, לא מבינים שום דבר, אתם תשמעו בימים הקרובים דיווחים חדשים, נתונים חדשים, על צמיחה במשק, על ירידה באבטלה.

מוסי רז: קדחת.

מוסי רז: שר האוצר טעה אז, כפי שהוא טועה עכשיו.

מוסי רז: שבוע לאחר מכן הוא הביא לכאן הצעה לפטור ממס הכנסה, לזכות ממס הכנסה, שורה ארוכה של יישובים – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא רק טעה, הוא גם מטעה.

מוסי רז: הוא טעה והטעה.

מוסי רז: – – בארץ ובשטחים הכבושים, גם פה וגם שם.

מוסי רז: הוא בא ואמר: יש לנו 2 מיליארדי השקלים הללו לתת, יש לנו לתת אותם, אתם לא יודעים, המשק הולך לצמוח, האבטלה הולכת לרדת.

מוסי רז: ואנחנו אמרנו: לא, אי-אפשר במצב כזה לתת 2 מיליארדי שקלים.

מוסי רז: אבל לזה היה, לקבלנים ולעשירים היה, למקורבים לצלחת הפוליטית, שגרים ביישובים הנכונים, אם בתוך "הקו הירוק" ואם מעבר ל"קו הירוק", היה.

מוסי רז: אבל לממשלה הזאת אין למשפחות החד-הוריות ולממשלה הזאת אין לגמלאים ולממשלה הזאת אין לילדים ולממשלה הזאת אין למי שנושא בנטל, ואז עוד באים ואומרים לנו, שבשם האחריות המפוקפקת צריך להצביע בעד התקציב הזה.

מוסי רז: לא, אני מסרב להאמין לבלוף הזה, כאילו בעולם מישהו לוחץ עלינו לבוא היום ולהצביע בעד 20 מיליון שקלים שילכו להתנחלויות.

מוסי רז: לא, אני לא מאמין שיש מישהו בעולם שאומר לנו את זה.

מוסי רז: לא, אני מסרב להאמין לבלוף, שכביכול יש מישהו בעולם שלוחץ עלינו היום להעביר 2 מיליארדי שקלים לחרדים.

מוסי רז: לא, אני לא מאמין שיש מישהו שלוחץ עלינו בכך.

מוסי רז: אנחנו צריכים לקבל תקציב, צריכים לקבל תקציב עוד היום, ודאי שזה יועיל לדירוג האשראי שלנו, ודאי שזה יועיל למעמד שלנו בעולם, אבל התקציב הזה צריך להיות מבוסס על כללים אחרים לגמרי.

מוסי רז: כלל ראשון: חידוש הצמיחה, יצירת מקומות תעסוקה.

מוסי רז: כלל שני: צמצום הפער בין אלה שיש להם לבין אלה שאין להם, ולצורך כך צריכה הממשלה הזאת לעשות שינוי מוחלט בסדר העדיפויות – להטיל שוויון בין המתנחלים לבין מי שגר בתוך "הקו הירוק", ובדרך זאת ייחסכו מיליארדים מההעדפות שניתנות להם; להטיל שוויון בין חרדים לבין מי שאינו חרד, ובדרך הזאת ייחסכו מיליארדים; לבטל את ההטבות שיש לקבלנים ולבעלי ההון, לבטל את הזיכויים במס הכנסה, ולהעניק לחינוך, לתשתיות, לצמצום הפערים, ליצירת מקומות תעסוקה, למשפחות החד-הוריות, לגמלאים, למגזר הערבי, לקצבאות הילדים, לנושאים בנטל, למשרתים במילואים.

מוסי רז: זה יהיה תקציב שישפר את מעמדנו בעולם, זה יהיה תקציב שיוכל למנוע ירידה בדירוג האשראי, זה יהיה תקציב שיוכל לעצור את העלייה החדה במספר המובטלים, זה יהיה תקציב שיוכל לעצור את הקריסה של המשק.

מוסי רז: נצביע היום בעד התקציב הזה, נמשיך לראות בשנה הבאה אותם תחלואים שראינו השנה – יותר מובטלים, פחות הכנסה לנפש, פחות צמיחה ופער הרבה יותר גדול בין עשירים לעניים.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: חבר הכנסת אמנון כהן – לא נמצא גם עכשיו.

נעמי חזן: אם כך – חבר הכנסת בנימין אלון, ואחריו – חברת הכנסת יהודית נאות.

בנימין אלון: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו, בסיעת האיחוד הלאומי, מתחייבים במצע שלנו להילחם לשוויון ולביטול אפליות שקיימות מול עיירות פיתוח במשך שנים.

בנימין אלון: יש מקום מיידי לחלוקה פנימית מחודשת של גבולות בתוך הארץ.

בנימין אלון: תנועות קיבוציות מקיפות עיירות פיתוח עם עשרות אלפי תושבים שמצופפים על 3,000 דונם, בזמן שאדמות של 180,000–170,000 דונם מסביבן תפוסות במרחב אדיר ודליל אוכלוסין.

בנימין אלון: כל עוד התנועה הקיבוצית מילאה את שליחותה ההיסטורית, שכולנו התגאינו בה, והשתמשה בקרקעות האלה לחקלאות ולתפיסת אדמות המדינה, כולנו ראינו בה מקור לגאווה, אבל מרגע שהקרקעות האלה משמשות לספסרים בנדל"ן, לקניונים בשפיים ובמקומות אחרים במרכז הארץ, אין בשום פנים ואופן להרשות זאת למיעוט של התנועה הקיבוצית, שכבר אוכל את כספי המדינה, משום שהוא הסתבך בשוק האפור.

בנימין אלון: 20 מיליארד שקלים משלמת המדינה, כל שנה 400 מיליון שקלים.

בנימין אלון: ואחרי זה עוד מעזים, נציגי התנועות, אם מתנועת העבודה, חבר הכנסת שוחט, ואם ממרצ, כמו מוסי רז ואחרים, לבוא בעזות מצח ולדבר בתעמולה הקלאסית שלהם, הכו את המתנחלים, הכו את המתנחלים ולשנוא את תנועת ההתיישבות המופלאה של אנשים ביהודה, שומרון וחבל עזה – –

מוסי רז: אמרתי, שוויון בין מתנחלים לאחרים.

בנימין אלון: – – תנועת התיישבות שמתמודדת עם סכנת נפשות יומיומית.

בנימין אלון: תנועת ההתיישבות הזאת, שגואלת ארץ מולדת, את יהודה, שומרון וחבל עזה, כדי שלא תקום שם מדינה פלסטינית שתהרוס ותבטל את מדינת ישראל, לא רק שהיא צריכה להתמודד עם אויבים שיורים על כל אשה שנוהגת שם ועל כל איש שנוהג ברכבו, היא גם צריכה להתמודד עם מסיתים מהתנועה ההתיישבותית שפעם היתה תנועה מפוארת והיום הם מיוצגים במרצ ובעבודה בצורה מבזה שכזאת ומביאים נתונים שקריים.

מוסי רז: מה שקרי?

מוסי רז: תגיד מה שקרי?

בנימין אלון: השקר הוא, שמשווים תקציב, שנועד לתשתית כדי לגאול חבל ארץ, עם תקציב של עיר או עיירה.

בנימין אלון: אפשר להתנגד לתפיסה הפוליטית ולהגיד: אני רוצה מדינה פלסטינית ואני לא רוצה שתהיה מדינת ישראל.

בנימין אלון: אבל כשאתה לא רוצה מדינה פלסטינית, הדרך היחידה למנוע מדינה פלסטינית היא על-ידי התיישבות ביהודה, שומרון וחבל עזה.

בנימין אלון: תודה רבה.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: חברת הכנסת יהודית נאות.

נעמי חזן: אחריה – חברי הכנסת דוד מגן, נחום לנגנטל, שמואל הלפרט, מרינה סולודקין ומוחמד ברכה.

נעמי חזן: גברתי, לרשותך שש דקות.

יהודית נאות: גברתי היושבת בראש, עמיתי חברי הכנסת, בוקר טוב.

נעמי חזן: צהריים טובים.

יהודית נאות: לפני ארוחת הצהריים זה עדיין בוקר.

יהודית נאות: בכל אופן, אנחנו עכשיו מקיימים דיון באחד החוקים שלדעתי הוא מהחוקים הכי שערורייתיים שיש בכנסת ישראל, ואני מתכוונת לחוק ההסדרים במשק.

יהודית נאות: כאשר הוא החל את דרכו במוסד הזה, המטרה שלו היתה לאפשר קיום תקציב כפי שכנסת ישראל, על כל אגפיה, על כל דעותיה, מחליטה.

יהודית נאות: וזה מאוד סביר שכאשר מחוקקים את חוק התקציב ומאשרים את התקציב אחרי שכל סיעות הבית נתנו דעתן עליו, המחוקק גם ירצה למנוע אפשרות לעקוף את יעדי התקציב.

יהודית נאות: אלא מאי?

יהודית נאות: במשך השנים למעשה כנסת ישראל איננה יושבת בישיבות רציניות ודקדקניות על חוק התקציב, והיא גם איננה יושבת בישיבות מספקות על חוק ההסדרים.

יהודית נאות: החוק הזה, שאין כמעט אדם בבית הזה שמסכים שיהיה חוק מהסוג הזה, שאני קוראת לו חוק עוקף חקיקה, הכנסת לא אומרת את דברה בעניינו.

יהודית נאות: אני חושבת שזה חוק אנטי-חוקתי, משום שאין מניעה לשום משרד ממשלתי להגיש את הצעות החוק שלו במועדן, ומדי הגשת תקציב אנחנו נזקקים ליועצת משפטית של הכנסת שתשב ותדלה מחוק ההסדרים קודם כול את כל הצעות החוק שהשחילו פנימה ואין להן שום הקשר תקציבי.

יהודית נאות: דבר נוסף, החוק הזה מנסה לסרס, ואני אומרת את המלה הזאת באחריות מלאה, את ועדות הכנסת.

יהודית נאות: אין חבר כנסת כאן שלא יושב בוועדה כלשהי, ולא יכול להיות שוועדת הכספים, בחפזונה ובכמות שעומדת לפניה, יכולה להיכנס לעומק בכל חוק וחוק, כשישבו 11 חברים אחרים או 15 מסיעות הבית השונות בוועדות הכנסת ונתנו דעתם.

יהודית נאות: הרי לא יכול להיות שחברי ועדת הכספים הם מחוקק העל של הכנסת, שהרי אם כך אפשר לבטל את ועדות הכנסת.

יהודית נאות: בשביל מה ישבנו ושקלנו דברים בזהירות?

יהודית נאות: אני רוצה לתת דוגמה בחוק ההסדרים לחוק שההוגה הרעיוני שלו הוא חבר הכנסת פרופסור אמנון רובינשטיין, ואני עמיתתכם הוספתי לחוק הזה תוספת משלי, חוק חקירת חשודים שיעלה פה להצבעה.

יהודית נאות: זה חוק שבעצם הוא היוזמה המשותפת של פרופסור אמנון רובינשטיין ושלי.

יהודית נאות: זהו חוק שעובדים עליו בוועדת החוקה שנים ובזהירות.

יהודית נאות: לא עובדים עליו רק חברי הכנסת מוועדת החוקה.

יהודית נאות: היועצים המשפטיים של המשטרה, המשרד לביטחון פנים, משרד המשפטים, הסניגוריה הציבורית, כל אדם שהיה לו מה לומר בישיבות של שעות ארוכות ומרובות, ישבו ודנו בחוק.

יהודית נאות: אין ספק שיש לו עלות תקציבית, ומשום כך יושבי-ראש ועדת החוקה, החל באופיר פינס וכלה במיקי איתן, כולם היו ערים לתקציב.

יהודית נאות: אין אדם אחד פה שהוא נושא את נטל האחריות הכלכלית של המדינה.

יהודית נאות: גם ליועצים המשפטיים של המשרד לביטחון פנים וגם ליועצים המשפטיים של משרד המשפטים יש אחריות ציבורית.

יהודית נאות: החוק הזה חוקק בזהירות מרבית.

יהודית נאות: אבל מה?

יהודית נאות: האוצר חכם מכולם.

יהודית נאות: תשימו לב, אחרי ויכוחים והרבה מאוד קטטות מילוליות הם הכניסו את חוק חקירת חשודים באמצעות הווידיאו, אף שוועדת החוקה חוקקה אותו בזהירות רבה, כך שהעלות התקציבית תהיה ממש מזערית.

יהודית נאות: אני לא מדברת על מיליארדים, לא על מאות מיליונים, לא על עשרות מיליונים.

יהודית נאות: אני מדברת על שיעור תקציבי של משהו בסדר-גודל של 10 מיליונים לשנה כדי להתחיל את גלגול הנושא הזה, שלדעתי תהיה לו משמעות גם מבחינת זכויות הפרט וגם מבחינת העלות התקציבית של כל משפטי הזוטא שייחסכו בבתי-המשפט.

יהודית נאות: זה הוסכם על כל הצדדים, אבל מישהו באוצר תמיד יותר חכם מכולם.

יהודית נאות: אז למה שילמו משכורת לכל החברים ולכל המומחים ולכל העדים שהופיעו בפני ועדת החוקה?

יהודית נאות: אתם יודעים כמה שעות עבודה זה עלה למשק?

יהודית נאות: המשמעות התקציבית בטלה בשישים, רבותי, אבל צריך להתחכם.

יהודית נאות: אני בהחלט לא מסכימה, שעבודה של שנים רבות של ועדת החוקה על כל חבריה במשך השנים תתבטל רק משום שיש איזו גחמה.

יהודית נאות: היום אומרים לי, שהיות שהחוק חוקק עוד לפני שנכנס החוק נגד החקיקה, שהוא גם כן אחד החוקים ה"מזהירים" של מדינת ישראל, היות שאני לא מסכימה היום להחלטה של האוצר, אז ההסתייגות שלי, שרוצה להחזיר את החוק לקדמותו, היא הסתייגות תקציבית.

יהודית נאות: לא.

יהודית נאות: החוק חוקק לפני שהאוצר הצליח להעביר בכנסת את ההסתייגויות שלו לגבי חקיקה, וצריך לקחת דברים בפרופורציה.

יהודית נאות: אני מבקשת מכם, חברים, בעת ההצבעה לומר הפעם לאוצר: לא, יש גבולות.

נעמי חזן: אני מודה לחברת הכנסת יהודית נאות.

נעמי חזן: לא יופתעו חברי הכנסת הנוכחים אם אומר, שמבחינה דמוקרטית ופרלמנטרית בסיסית אני פשוט מסכימה אתה.

נעמי חזן: יום אחד נצטרך לא רק לדבר, אלא לבחון את חוק ההסדרים כחוק עוקף חקיקה.

נעמי חזן: רבותי, אני רוצה להתייעץ אתכם.

נעמי חזן: יש לנו פה בעיה מוזרה.

נעמי חזן: החלנו את הדיון בחוק ההסדרים במשק המדינה, על ההסתייגויות, קריאה שנייה ושלישית, אבל החוק לא הונח על שולחן הכנסת.

יהודית נאות: רציתי להעיר על כך.

נעמי חזן: על כן, אני מוכרחה להודות שאני לא שלמה עם מצב של התחלת דיון לפני שהונחה הצעת החוק והונחו ההסתייגויות.

נעמי חזן: ברשותכם, אתן עוד לשני דוברים לנאום עכשיו.

נעמי חזן: אבל אחרי זה ייתכן מאוד שנצא להפסקה עד שמישהו יודיע לי איך אנחנו דנים בחוק שלא מונח לפנינו.

גדעון עזרא: אבל כבר התחלת ולכן תסיימי.

נעמי חזן: לא, לא.

נעמי חזן: אני לא התחלתי, אדוני.

נעמי חזן: אני עליתי לנהל ישיבה.

נעמי חזן: אני חושבת שזה פשוט מנוגד לכל סעיף בתקנון.

גדעון עזרא: אני מניח שהחוק יונח על שולחן הכנסת עד השעה 15:00.

נעמי חזן: אנשים טרחו ולא ידעו.

נעמי חזן: חלק מחברי הכנסת יודעים שהצעת החוק לא הונחה ולכן הם לא מבינים אולי שמישהו התחיל בדיון.

נעמי חזן: קשה לי עם זה.

נעמי חזן: אתן את רשות הדיבור עוד לשני נואמים.

נעמי חזן: אבקש חוות דעת משפטית בעניין הזה.

נעמי חזן: חבר הכנסת דוד מגן, בבקשה.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת נחום לנגנטל.

נעמי חזן: לאחר מכן אולי תהיה הפסקה.

נעמי חזן: אם החוק לא יונח לפנינו, אכריז על הפסקה.

גדעון עזרא: הולכים להניח את הצעת החוק.

נעמי חזן: כשיניחו אותו נחדש את הדיון.

נעמי חזן: חבר הכנסת מגן, בבקשה.

דוד מגן: גברתי היושבת-ראש, אני מבין שאנחנו דנים עכשיו רק בהצעת חוק ההסדרים במשק המדינה, בתיקוני חקיקה.

דוד מגן: גם אם הנוסח הגמור, המוגמר, לרבות ההסתייגויות, טרם הונח על שולחן הכנסת, הרי שהקביעה שאנחנו צריכים לגבש היא כי אין לכנסת החמש-עשרה זכות מוסרית לאשר את הצעת חוק ההסדרים ואת הצעת חוק התקציב לשנת 2003 רגע לפני שהיא נועלת את דלתותיה ומשאירה את הצרות לכנסת הבאה ולממשלה הבאה.

דוד מגן: במה מדובר בסך הכול?

דוד מגן: למי ששכח, בינואר, בחודש הבא, העם ייקרא לפסוק את פסוקו, לגזור את גזר-דינו ולבחור כנסת חדשה.

דוד מגן: מול העוני המתרחב, מול המשבר הכלכלי העמוק, צריך לתת לכנסת החדשה, לכנסת השש-עשרה, לקבל את האחריות לקבוע את סדר העדיפויות ולמצוא את הפתרונות לחוליים הקשים.

דוד מגן: לא יהיה זה אחראי שהכנסת המתפזרת תקבע כלאחר-יד.

דוד מגן: גברתי היושבת-ראש ואתם חברי הכנסת יודעים, כי ההצבעה היום תתבצע כלאחר-יד.

דוד מגן: מי היה פנוי לדיונים מעמיקים בוועדת הכספים?

דוד מגן: הכול היו עסוקים במערכות הבחירות הפנימיות במפלגות.

דוד מגן: כינוס של יום אחד של ועדת הכספים והצבעות בחטף – הם אלה אשר יקבעו כיצד ייראה תקציב המדינה לשנת 2003, הם אלה אשר יקבעו במחי-יד כמה חוקים חברתיים חשובים גונזת הכנסת, בצעד שלדעתי אסור שיקרה.

דוד מגן: בכלל, המנהג הנפסד לגנוז את החלטות הכנסת ולהקפיא חוקים שנתקבלו כדת וכדין, צריך לעבור מן העולם.

דוד מגן: המצב הכלכלי הקשה בלתי ניתן לתיאור.

דוד מגן: אני רואה היום פרסומים, למשל של המפלגה שלך, חברי יוסי פריצקי, שמתלוננת; אתם מתלוננים על גזירות כלכליות שונות.

דוד מגן: תסכים אתי שיש כאן טענה על כך שלוקחים את החמאה.

דוד מגן: אבל בערי הפיתוח, בשכונות המצוקה, גוזלים את הלחם.

דוד מגן: האם במצב שכזה אפשר לבוא ולהצביע על כך שחוק ערי ואזורי הפיתוח, שנמצא אי-שם עמוק במקפיא, בגנזכי משרד האוצר, לא יעלה לשולחן, לא יפיחו בו רוח חיים, לא יקיימו את הכוונות הגלומות בין מילותיו, בין משפטיו?

דוד מגן: אם כבר פניתי לכנסת הבאה, אני מקווה שאחד הצעדים הראשונים שתעשה הכנסת השש-עשרה לכשתיבחר יהיה לחדול, להפסיק את המנהג הנפסד שפעם בשנה מגיע משרד האוצר, בגיבוי ממשלתי, ומניח הצעת חוק הקרויה הצעת חוק ההסדרים, המבטלת עשרות חוקים אחרים שהכנסת קיבלה בכובד ראש ובשיקול דעת.

דוד מגן: היום אנחנו מגיעים לשיא שבמחטף – סליחה, לא במחטף, יש סדר-יום כתוב – בחטף, בדיון אחד של ועדת הכספים, ביום דיונים אחד של ועדת הכספים וביום דיונים אחד של מליאת הכנסת, בחטף, אנחנו גונזים כמה חוקים חברתיים חשובים.

דוד מגן: מדברים על ביטחון לאומי.

דוד מגן: כמי שהשתתף ביוזמה להנחת חוק המועצה לביטחון לאומי, יחד עם חברתי היושבת-ראש, חברת הכנסת נעמי חזן, במסגרת ועדת החוץ והביטחון, אני רוצה לשכנע את חברי הכנסת שאנחנו מדברים על ביטחון לאומי.

דוד מגן: ביטחון לאומי זה לא רק ביטחון פיזי.

דוד מגן: ביטחון לאומי זה ביטחון כלכלי.

דוד מגן: ביטחון כלכלי כולל צדק חברתי.

דוד מגן: המועצה הזאת, שנדבר עליה בהזדמנות אחרת, המועצה לביטחון לאומי, צריכה להקיף את כל הבעיות בכל מכלול הנושאים, בהתייחסות לנושאים הללו.

דוד מגן: וכאן, כאשר אנחנו מזכירים בהצעת חוק ההסדרים בכמה אספקטים את עניין הביטחון, אני מבקש לשכנע את חברי תמיד לחשוב על ביטחון פיזי ובאותה נשימה לדבר על ביטחון כלכלי וביטחון חברתי.

דוד מגן: שתי הצעות החוק האמורות להיות מונחות ברגעים אלה על שולחן הכנסת כדי שנוכל להחליט בהן, פוגעות אנושות בשירותים החברתיים האלמנטריים, ובמיוחד בחינוך ובבריאות.

דוד מגן: בימים של מיתון עמוק עולה נטל המימון הפרטי בתחומים אלה ויש ירידה בשכר.

דוד מגן: מחד גיסא, אנחנו רואים ירידה בשכר, ומאידך גיסא, התקציב הזה מגלה ומצביע על עלייה באבטלה.

דוד מגן: זאת המדיניות העולה מהצעות משרד האוצר, מדיניות תקציבית מצמצמת דווקא בעיצומו של מיתון כבד ביותר, כשמשפחה אחר משפחה מתמוטטות כלכלית, ואפשר לומר גם נפשית, והעוני מכה בנו בכל אתר ובכל העוצמה.

דוד מגן: המיתון העמוק דווקא מחייב מדיניות תקציבית מרחיבה, במיוחד על רקע המדיניות המוניטרית המצמצמת של בנק ישראל.

דוד מגן: התקציב הזה מבטיח המשך המיתון, האבטלה והירידה ברמת החיים.

דוד מגן: אנחנו לא צריכים לאשר אותו.

דוד מגן: אנחנו צריכים לפנות לכנסת השש-עשרה לדון בעניין בכובד ראש, להכניס תיקונים מרחיקי לכת, כדי שהחלשים לא יתמוטטו לחלוטין.

דוד מגן: הדיון בכנסת השש-עשרה צריך להיעשות, לפי דעתי, בפברואר 2003.

דוד מגן: אני רוצה להזכיר לחברי, שפברואר 2003 נמצא מעבר לפינה.

דוד מגן: זה בעוד חודשיים, זה בעוד קצת פחות מחודשיים.

דוד מגן: מה החיפזון?

דוד מגן: חוק-יסוד: הממשלה, שעדיין תקף, אומר שאפשר לאשר את התקציב ל-2003 עד 31 במרס.

דוד מגן: יש זמן לערוך דיונים מעמיקים, רציניים, כשהאחריות מוטלת על הכתפיים הנכונות, אותן כתפיים אשר תצטרכנה לשאת את עול החקיקה באחריות במהלך תקופת הכנסת השש-עשרה.

דוד מגן: אם הצעתי זו לא תתקבל, והיא לא רק בחזקת הצעה לסדר-היום, אני מציע ומבקש לשכנע את חברי הכנסת להוציא מחוק ההסדרים את כל הפרק הדן בהבטחת הכנסה.

דוד מגן: הבוקר התקשר אלי חבר מועצת עיריית קריית-גת אשר אסולין – הוא לא חבר במפלגה שלי, נדמה לי שהוא חבר מפלגת העבודה – הוא מנהל בית-ספר "אורט", ובמסגרת הזאת גם אחראי – – – הוא חבר במפלגה שלך?

יוסף יצחק פריצקי: שאלתי אם יש חברים במפלגה שלך.

דוד מגן: את זה נראה במסגרת הפתעת הבחירות.

דוד מגן: אם מותר משפט בתחום הזה – אני מבטיח לך שהפתעת הבחירות לכנסת השש-עשרה תהיה תנועת המרכז, הידועה בכינויה תנועה חברתית-לאומית.

דוד מגן: גברתי, הוא מסביר את האבסורד כשמצד אחד מורידים את תקציב ההכשרה המקצועית – – –

גדעון עזרא: לא הורידו את זה.

מפלגת המרכז): אומר לי סגן השר שיש תקציב להכשרה מקצועית.

מפלגת המרכז): אתן לך דוגמה.

מפלגת המרכז): מובטל נמצא בקורס להסבה מקצועית, ובחודש השני מתוך ארבעת או חמשת חודשי ההכשרה המקצועית תמה התקופה שבה הוא זכאי לדמי אבטלה.

מפלגת המרכז): בחלוף החודשיים הללו אין לו ממה לחיות, ואז הוא צריך לנטוש את ההכשרה המקצועית.

מפלגת המרכז): אלה דברים שהחליטו עליהם אתמול בוועדת הכספים של הכנסת בלי לתת את הדעת על המשמעויות של השאלה, מה קורה עם מובטלים שנמצאים בקורס בתקופה של דמי האבטלה שמבחינתם תמה במהלך הקורס.

מפלגת המרכז): אני מציע שנקרא בכובד ראש את המסמך שהניח על שולחן הכנסת "מרכז אדוה" עם כמה רעיונות.

מפלגת המרכז): במסגרת הרעיונות הללו צריך להעניק פרק מיוחד לגמלאי ישראל.

מפלגת המרכז): מי שלא יודע, ברגע שאנשים יוצאים לגמלאות ההכנסה החודשית שלהם יורדת לפחות מחצי.

מפלגת המרכז): בחומש האחרון השחיקה היא עשרות רבות של אחוזים והמצב בקרב הגמלאים קשה ביותר.

מפלגת המרכז): אני מקווה, כי במהלך הדיונים, כשהזמן יאפשר זאת והמגבלות הפרוצדורליות תוסרנה, אפשר יהיה לפרט את הדברים לעומקם.

נעמי חזן: תודה רבה לחבר הכנסת דוד מגן.

נעמי חזן: אני מזמינה את חבר הכנסת נחום לנגנטל.

נעמי חזן: אם לא תונח הצעת החוק עד לסוף נאומו, אכריז על הפסקה.

גדעון עזרא: למה את נותנת לאדם אחד לדבר?

נעמי חזן: אני אסביר לך אחר כך, אדוני סגן השר.

נעמי חזן: חבר הכנסת נחום לנגנטל, בבקשה.

גדעון עזרא: זאת שרירות לב.

נעמי חזן: זאת לא שרירות לב, אדוני, אולי טוב לב.

נעמי חזן: זה נאומו האחרון של חבר הכנסת לנגנטל.

נעמי חזן: לצערנו הרב הוא החליט שלא להתמודד.

נעמי חזן: אני אשמח אם תתנצל גם לפרוטוקול.

גדעון עזרא: מגיע לו הכול, אני מתנצל.

נעמי חזן: תודה רבה, אדוני.

נעמי חזן: אני מעבירה את רשות הדיבור לחבר הכנסת לנגנטל.

נעמי חזן: בבקשה, אדוני.

נחום לנגנטל: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אדוני סגן השר, נאומים רבים נשאתי מעל דוכן זה.

נחום לנגנטל: במהלך שלוש השנים אני חושב שהגעתי ל-1,000 נאומים – בהנחה שבכל שנה היו בערך 300.

נחום לנגנטל: אני עומד לשאת בפניכם כאן את הנאום האחרון מעל הדוכן הזה.

נחום לנגנטל: האמת, חשבתי שאהיה פחות נרגש, אבל עדיין זה מרגש אותי.

נחום לנגנטל: אני נזכר בנאום הראשון שנשאתי כאן לפני כשנה וחצי כשעליתי מהצד ותפסתי את מקומי כחבר בכנסת החמש-עשרה של מדינת ישראל, דבר שחלמתי עליו הרבה מאוד שנים, וכשהגעתי ראיתי שהחלום יפה, אבל – לא מי יודע מה.

נחום לנגנטל: כבר לפני כמה חודשים החלטתי שלא אמשיך לקדנציה הבאה.

נחום לנגנטל: הדבר הזה נעשה בהתייעצות עם משפחתי בסביבות תשעה באב, אני זוכר את היום שבו ישבתי אתם והחלטתי שאפרוש מהחיים הפוליטיים ולא אמשיך הלאה בפעילות פוליטית במסגרת המפד"ל.

נחום לנגנטל: אני לא מאלה שכאשר הם עוזבים מסגרת אחת הם עוברים מייד למסגרת פוליטית אחרת.

נחום לנגנטל: אני כן מאמין שבאותה קדנציה אדם צריך להיות נאמן לפחות למפלגתו.

נחום לנגנטל: כשראש הממשלה החליט להקדים את הבחירות, באותו לילה הבנתי שאני צריך להוציא את ההחלטה הזאת לפועל ולמחרת רציתי להודיע על כך.

נחום לנגנטל: אבל יש כאלה במפלגתי שהחליטו אולי לחבר בין המפד"ל לבין האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו, דבר שמבחינתי היה יוצר מצב שבו לא היתה לי מפלגה להצביע עבורה, כי אם המפד"ל היתה הולכת עם האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו, אני לא הייתי יכול להצביע עבורה, ואני מתקשה לראות מפלגה ציונית-דתית אחרת שמתמודדת בבחירות והייתי יכול להצביע עבורה לכנסת.

נחום לנגנטל: לכן החלטתי לעשות, יחד עם חברים אחרים בסיעת המפד"ל, את המלחמה הפוליטית האחרונה – על מנת שהדבר הזה לא ייעשה והמפד"ל תתייצב לבדה בבחירות, כדי שתהיה לי לפחות מפלגה שאוכל להצביע עבורה.

נחום לנגנטל: באותו ערב שבו כשל המשא-ומתן בין המפד"ל לבין האיחוד הלאומי כינסתי שוב את משפחתי, בצורה קצת יותר פורמלית, כשגם אחרים היו בבית, ואמרתי להם שמחר אני מתכונן להיפרד מהכנסת ולהודיע על כך שלא אתמודד לכנסת הבאה.

נחום לנגנטל: אני חושב שרק במעשה האחרון הזה השארתי מפלגה שעומדת על דעתה, על אמונתה, ומהווה אלטרנטיבה יחידה עבורי – לפחות אוכל להצביע עבורה בבחירות הקרובות, וגם אוכל להישיר מבט לעיני ילדי ולבקש מהם להצביע למפד"ל.

נחום לנגנטל: אני אומר לך, גברתי היושבת-ראש, אפילו את בני משפחתי לא כל כך קל לשכנע להצביע למפד"ל בבחירות הקרובות, אבל אנחנו נעשה את זה, ננסה לשכנע.

נחום לנגנטל: מאז ראשית שנות ה-20 שלי אני עוסק בעשייה ציבורית.

נחום לנגנטל: הייתי סגן ראש מועצה בגבעת-שמואל עשר שנים בהתנדבות, הייתי יושב-ראש הדור הצעיר במפד"ל, התמניתי להיות המזכיר המדיני של המפד"ל בתקופה מסוימת, ולאחר מכן, ב-1996, התמניתי להיות מנכ"ל משרד התחבורה.

נחום לנגנטל: זה התפקיד האחרון שמילאתי עד לכניסתי לכנסת הנוכחית.

נחום לנגנטל: במהלך השנים הללו הרגשתי שאני נותן את כל כולי לדברים ולמטרות שאני מאמין בהם.

נחום לנגנטל: אלה היו ימים ולילות של עשייה מתמדת, וכמו כל אחד מכם היושבים באולם זה עשיתי מה שחשבתי שאני צריך לעשות, כאיש שמהותו לשרת את הציבור.

נחום לנגנטל: ניסיתי לעסוק באותם תחומים – כמו שעשיתי בכנסת האחרונה – ובאותם דברים שאני חושב שהם חשובים.

נחום לנגנטל: העברתי בכנסת הזאת 23 חוקים שנמצאים בספר החוקים, הגשתי הרבה הצעות חוק, ואני לא רוצה למנות אותן.

נחום לנגנטל: עסקתי הרבה מאוד בכנסת הזאת בנושא תאונות הדרכים.

נחום לנגנטל: כמנכ"ל משרד התחבורה לשעבר חשבתי שבתחום הזה יש לי איזו התמחות ושאוכל לעשות על מנת למנוע מצב שבו מאות אנשים נהרגים סתם בתאונות הדרכים.

נחום לנגנטל: הדבר הזה פוגע בחברה הישראלית כולה, בדתיים ובחילונים, בערבים וביהודים, באשכנזים ובספרדים, וצריך לעשות משהו.

נחום לנגנטל: לדאבוני, מאחר שהממשלה לא עשתה את כל מה שהיא צריכה לעשות, נמצאנו אנחנו חברי הכנסת נושפים בגבה של הממשלה על מנת שהדבר הזה ייעשה.

נחום לנגנטל: אני רואה פה את חבר הכנסת מוחמד ברכה – שיתפתי אתו פעולה בלא מעט חוקים שהעברנו יחד, שנמצאים בספר החוקים של מדינת ישראל, דבר שאולי מלמד יותר מכול שלמאבק הזה אין צבע אידיאולוגי ואין צבעים גזעניים או לאומיים.

נחום לנגנטל: זה פשוט מאבק הומניטרי להצלת חיי אדם, ובעניין הזה כולם צריכים לשלב ידיים יחד על מנת להצליח.

נחום לנגנטל: תחום נוסף שעסקתי בו בכנסת החמש-עשרה הוא סוגיות של דת ומדינה.

נחום לנגנטל: כבר בתחילת הקדנציה הזאת ניסיתי לגבש קבוצה של חברי הכנסת מהעבודה, מהליכוד, מישראל ביתנו וממפלגות נוספות בבית הזה, על מנת ליצור איזו תשתית לאמנה ולתפיסת עולם שתאחד את כל המפלגות פה בכנסת ותיצור פה משהו שאפשר לקרוא לו "סטטוס-קוו חדש במדינת ישראל".

נחום לנגנטל: ההידברות שהיתה פעם בין המחנה החילוני לבין המחנה הדתי והיוותה את הבסיס לרקמת חיים חברתיים במדינת ישראל, היתה הדרך המרכזית והבסיסית של הציונות הדתית, ולא היו לה ממשיכים בשנים האחרונות, משום שאנחנו הדתיים קידשנו את הסטטוס-קוו ונאבקנו על כך שהוא יישמר, והחילונים נאבקו על תפיסת העולם שלהם.

נחום לנגנטל: החיים עושים את שלהם, וגם קבוצות חוץ-פרלמנטריות נאבקו על התרבות שלהן ועל האופן שבו הן רוצות לחיות.

נחום לנגנטל: כך הסוגיה הזאת של הסדרת היחסים בין דת ומדינה עברה למלחמת הורדת ידיים בין הציבורים השונים, והכנסת, לדאבוני, בעניין הזה לא היוותה איזו פלטפורמה להידברות ולהתפשרות, אלא הפכה להיות הזירה המרכזית לשלהוב יצרים ולעשיית הון פוליטי שכל מפלגה רצתה לנכס לעצמה, על מנת להתחזק בעיני בוחריה.

נחום לנגנטל: לדאבוני, זה חלק מהתרבות הפוליטית במדינת ישראל.

נחום לנגנטל: כל אחד מהחברים כאן יודע, שכאשר הוא מופיע בתוכנית פוליטית בטלוויזיה, וכשהוא מדבר בשצף קצף נגד מי שנמצא מולו בפאנל, מעליב אותו, אומר עליו מלים לא יפות ומדבר עליו בשיא הקיצוניות, למחרת כל הבוחרים יגידו לו: כל הכבוד לך, עכשיו נשלח אותך לכנסת.

נחום לנגנטל: אבל כשהופעתי באיזו תוכנית טלוויזיה – והופעתי לפעמים עם טומי לפיד, כשדיברנו על מדינת ישראל כמדינה יהודית, והגשתי זאת כהצעת חוק-יסוד, או כשדיברנו על חוקים נוספים שחוקקתי עם אנשים אחרים בבית הזה – למחרת קיבלתי הרבה מאוד פקסים וטלפונים מאנשים ממפלגתי או מהציונות הדתית ששאלו: לשם מה שלחנו אותך לשם, כדי שתעשה אתם פעולות של הידברות?

נחום לנגנטל: שלחנו אותך כדי ש"תכניס להם" וכדי ש"תראה להם" – זאת הפוליטיקה שאנחנו מצפים ממך לעשות.

נחום לנגנטל: בכנסת שכזו, גברתי היושבת-ראש, קשה לי להמשיך.

נחום לנגנטל: זה לא מתאים לאופיי.

נחום לנגנטל: הרגשתי שזה לא המקום שבו ארגיש חדוות יצירה כשאני קם בבוקר כדי לעמול ולהצליח במה שאני מאמין בו.

נחום לנגנטל: אני לא חושב שאני יכול להיות מבסוט מצורת עבודתה של כנסת מתנגחת, שולפת ציפורניים, חושבת כל הזמן איך לעשות טריקים, וכתוצאה מזה עוסקת יותר בטפל ופחות בעיקר.

נחום לנגנטל: אני רוצה להמשיך להתנבא ולומר, שאני חושב שהכנסת הבאה תהיה עוד יותר גרועה מהכנסת הזאת בעניינים האלה, ולכן אני מרגיש שזה לא המקום שבו אני יכול לבטא את מה שאני מרגיש ולתרום בקדנציה נוספת שכזו.

נחום לנגנטל: אני גם חושב – ואני גם אומר את זה בלי התנשאות ובצניעות לא מעושה – שכל קדנציה הרמה האנושית בכנסת קצת יורדת, וקטונתי מלתת לה ציונים.

נחום לנגנטל: כשאמרתי את זה לפני כמה חודשים, חשבו שאני סתם אומר דברים, אבל בשבוע האחרון נראה שניבאתי נכון.

נחום לנגנטל: אני חושב, שאחרי הפעילות האינטנסיבית הרבה – מבחינתי ב–42 שנותי, אבל אני מדבר בעיקר על 20 השנים האחרונות – אני צריך לעשות איזה פסק זמן מהעשייה האינטנסיבית הזאת.

נחום לנגנטל: הרגשתי שאני צריך לפרוש.

נחום לנגנטל: אני גם אומר יותר מזה, עמיתי חברי הכנסת, אני חושב שעמדותיה של המפד"ל כפי שהן באות לידי ביטוי בחודשים האחרונים גם הן לא בדיוק העמדות שנתנו לי להרגיש ממש כבתוך ביתי.

נחום לנגנטל: יש איזה שלב מסוים שבו אתה גם צריך לומר לעצמך: תן לאנשים שאולי יותר מזדהים ומרגישים נוח עם הפרקטיקה הפוליטית באותה מפלגה להמשיך במלאכתם ואל תפריע להם כל הזמן.

נחום לנגנטל: אני מקווה מאוד שהמפד"ל בקדנציה הבאה בכל אופן תהיה אמיצה יותר, מקורית יותר, ובאמת תעשה אותם דברים שהיא צריכה לעשות על-פי ייעודה של הציונות הדתית בנושאי דת ומדינה.

נחום לנגנטל: גברתי היושבת-ראש, אין בצעד זה פרידה מן החיים הציבוריים מבחינתי, אלא דווקא מהחיים הפוליטיים.

נחום לנגנטל: אני עכשיו משוכנע שאוכל להמשיך ולתרום למדינת ישראל.

נחום לנגנטל: אולי דווקא מחוץ למערכת הפוליטית אני אוכל לקדם תהליכים חברתיים באופן עמוק יותר ולשפר במשהו את חיי מדינת ישראל.

נחום לנגנטל: את ספר הטאו כתב לאו צה.

נחום לנגנטל: הוא כתב המלצות למעצבי אומה, ואמר כך: "ביושר משול במדינה/ בעורמה עשה לך מלחמה/ ביישוב דעת זכה במנוחה".

נחום לנגנטל: וכאן באה ההמלצה שמיועדת לנו: "ככל שירבו האיסורים וההגבלות/ כן ירבה עוניו של העם/ ככל שירבו חוקים ותקנות/ כן ירבו שודדי המשפט/ ומומחי החוק".

נחום לנגנטל: אני מפנה את הדברים אלינו ואומר, שבכנסת שמרבה לחוקק חוקים – ומאות חוקים חוקקו פה בבניין – צריך לחשוב, האם אנחנו לא שותלים פה כל כך הרבה עצים, ולכן לא כל כך רואים את היער.

נחום לנגנטל: אני רוצה לסיים ולומר, שאני באמת מרגיש חובה להודות לחברי המפד"ל על שנתנו לי את התמיכה שהם נתנו.

נחום לנגנטל: אני רוצה גם להודות לחברי הבית האחרים, לחברי כנסת אחרים ששיתפתי אתם פעולה בהרבה הצעות חוק ובהרבה פעולות בוועדת החקירה הפרלמנטרית למניעת תאונות דרכים, וגם למזכיר הכנסת ובאמצעותו לסגניו ולכל עובדי הכנסת, שבאמת הרגשתי – ועד עכשיו אני מרגיש – מאוד קשור אליהם.

נחום לנגנטל: הרגשתי שהם עזרו לי מאוד כאשר הזדקקתי לעזרה של אנשי הבית, ועל כך אני רוצה להודות להם.

נחום לנגנטל: אני אסיים בדברי הגמרא במסכת ברכות: בבית-המקדש, כשהיו מתחלפים המשמרות של הכוהנים, בשבת מוסיפים ברכה אחת למשמר היוצא.

נחום לנגנטל: מהי ברכה אחת?

נחום לנגנטל: "אמר רבי חלבו: משמר יוצא אומר למשמר הנכנס – מי ששיכן שמו בבית הזה הוא ישכין ביניכם אהבה ואחווה ושלום ורעות".

נחום לנגנטל: אני, בתור אחד מנציגי המשמר היוצא, מאחל לאלה מכם שיהיו במשמר הנכנס בכנסת הבאה, שבבית הזה ובמשכן הזה יהיו יותר אהבה, יותר אחווה, יותר שלום ויותר רעות.

נחום לנגנטל: אני מקווה שאז הכנסת גם תזכה לאמון מחודש ורחב יותר בקרב העם, ואולי גם ללגיטימיות מוסרית וערכית.

נחום לנגנטל: תודה רבה, גברתי.

נעמי חזן: אני רוצה להודות לחבר הכנסת נחום לנגנטל.

נעמי חזן: אתה אומנם חבר כנסת חדש בכנסת החמש-עשרה, אבל פועלך כחבר כנסת ותיק מאוד.

נעמי חזן: באמת כיבדת את הבית, והבית מכבד גם אותך.

נעמי חזן: צר לי שהחלטת מהסיבות שמנית שלא להיות אתנו בכנסת הבאה.

נעמי חזן: אני מאחלת לך הרבה הצלחה, ואולי תשקול עוד פעם לחזור.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אני מכריזה על הפסקה קצרה להתייעצות עם המזכיר, ואז אולי נמשיך ואולי לא.

נעמי חזן: אם אפשר להתייעץ אתכם, חברי הכנסת הנוכחים – הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה, לרבות הסתייגויות, והצעת חוק תקציב המדינה, לרבות הסתייגויות, טרם הונחו על שולחן הכנסת.

נעמי חזן: הן נמצאות בהגהות ותיקונים, כך אומרים לי.

נעמי חזן: מחד גיסא, מבחינה פורמלית ותקנונית, הנטייה שלי היא להכריז על הפסקה של חצי שעה.

נעמי חזן: מאידך גיסא, חלק מהחוקים שפוצלו מחוק ההסדרים, כן מונחים וכבר הוצגו, ויש הסתייגויות.

נעמי חזן: אז אפשר לפרש לכאן או לכאן.

נעמי חזן: האם אתם מעוניינים להמשיך בדיון, או שאני אכריז על הפסקה?

נעמי חזן: חברי הכנסת, אני מתייעצת אתכם.

יוסף יצחק פריצקי: ברשות גברתי היושבת-ראש, אני חושב שמן הראוי להמשיך.

יוסף יצחק פריצקי: הסיבה היא פשוט פרקטית: על כל הפסקה כזו נשלם מחיר כבד יותר אחרי חצות.

נעמי חזן: זה בטוח.

נעמי חזן: והנוחות האישית שלך חשובה לך.

יוסף יצחק פריצקי: לא, לי אין בעיה להישאר פה גם עד 04:00.

יוסף יצחק פריצקי: אולי אני לא יכול להעיד, כי אני חבר ועדת הכספים ומכיר את חוק התקציב וחוק ההסדרים, אבל נניח שחברים בחלקם מכירים את זה, הייתי סבור שמן הראוי שנמשיך, על מנת שלא נתגלגל לכאן לשעות השחר, ובסוף אנשים יעלו לדבר על הדוכן ומחמת השעה גם לא ידעו על מה הם מדברים.

נעמי חזן: חבר הכנסת דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הבעיה הפורמלית יכולה להיפתר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חלק מהחוקים כבר נמצאים על שולחן הכנסת.

נעמי חזן: חבר הכנסת ברכה, אתה רוצה להמשיך?

נעמי חזן: אתה מכין את הנאום שלך?

מוחמד ברכה: אני בעד להמשיך.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אם כך, משום שהרוב שנמצא במליאה רוצה להמשיך בדיון, אני אמשיך, אבל אני גם אומר לפרוטוקול, שאני מקווה מאוד שבכנסת השש-עשרה לא יהיה מצב שיש דיונים במליאת הכנסת בהצעות חוק שטרם הונחו על שולחן הכנסת; ודאי וודאי שלא לקריאה שנייה ושלישית.

נעמי חזן: ההליך הזה הוא פגום מיסודו, והוא לא צריך לקרות.

נעמי חזן: אם כך, נמשיך, ואלה שמקשיבים לי במערכת הכריזה – אנחנו דנים בהסתייגויות על החוקים שפוצלו מחוק ההסדרים למשק המדינה, אבל לפי הרשימה שפורסמה בכניסה למליאה, ועל כן אני אקרא את שמות הנואמים לפי הסדר, ואנהג לקולא, משום שייתכן מאוד שלא כל חברי הכנסת ערים לכך שהדיון נמשך.

נעמי חזן: חבר הכנסת שמואל הלפרט – לא נמצא.

נעמי חזן: גם חברת הכנסת מרינה סולודקין לא נמצאת, ועל כן הנואם הבא יהיה חבר הכנסת מוחמד ברכה.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע, נציג גשר, חבר הכנסת עמיר פרץ, חבר הכנסת רומן ברונפמן, לפי הסדר הזה.

נעמי חזן: חבר הכנסת ברכה, ארבע דקות וחצי.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני חושב שהתועבה העיקרית היא לא אי-הנחת החוק.

מוחמד ברכה: התועבה העיקרית היא בעצם העלאת הנושא הזה שנקרא חוק ההסדרים במשק.

מוחמד ברכה: אנחנו כל שנה, וגם אלה שקדמו לנו, ולמרבה הצער גם אלה שיבואו אחרינו, יבואו וינאמו על כמה שהדבר הזה לא הוגן – חוק ההסדרים, שהממשלה דרכו עוקפת חקיקה של הכנסת, בעצם מרוקנת את הכנסת מכל תכלית ומכל תוכן, ומרוקנת את העבודה החקיקתית של הכנסת, הרשות המחוקקת, מהמהות הבסיסית שלה דרך תרגילים תחת הכותרת של חוק ההסדרים.

מוחמד ברכה: יש חוקים, גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, שאושרו בכנסת כדת וכדין והם מעוכבים שנים על גבי שנים.

מוחמד ברכה: מכל מיני שיקולים אנטי חברתיים בדרך כלל, אנטי צדק חברתי, ובחסות ההצדקה והתירוץ שתקציב המדינה אינו מרשה הוצאות כאלה וכאלה, קוברים בעצם חקיקה מאוד חיונית, מאוד חשובה לשכבות מרובות וגדולות בקרב העם בישראל, יהודים וערבים.

מוחמד ברכה: אני חושב שיש מקום שהדבר הזה ייפסק.

מוחמד ברכה: אני לא יודע אם אני, כנציג של סיעה קטנה, יכול להוביל מהלך כזה, אבל אין שום ספק שזה צריך להיות אינטרס, לא של הסיעות הקטנות – עד שהן מצליחות לחוקק חוק, ואז הממשלה במחי יד מבטלת אותו – אלא זה צריך להיות אינטרס של כל הכנסת.

מוחמד ברכה: הרי לא מזמן ביטלנו את החוק לבחירה ישירה.

מוחמד ברכה: למה ביטלנו את החוק לבחירה ישירה?

מוחמד ברכה: מפני שהחוק הזה דחק את הכנסת, את הרשות המחוקקת לקרן זווית, הוציא אותה ממעגל קבלת ההחלטות, כפה שוליות מאוד קשה עליה, ולכן חשבנו במאמץ קולקטיבי שיש מקום לבטל את החוק הזה על מנת להחזיר לכנסת את מקומה, את מעמדה ואת חשיבותה.

מוחמד ברכה: אבל חוק ההסדרים הוא לא פחות גרוע ולא פחות מזיק מהחוק לבחירה ישירה.

מוחמד ברכה: הכנסת עכשיו היא ריבון במעמד יותר טוב, יותר איתן, אבל עצם הנוהג הזה של קיום חוק ההסדרים בעצם מרוקן את המעמד הזה מכל תוכן.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, כביכול הכנסת היא שבוחרת את ראש הממשלה והיא שקובעת מתי היא מפילה אותו ומתי היא משאירה אותו, וכו', וכו', אבל היא עצמה יורה לעצמה ברגל כשהיא ממשיכה לנהוג על-פי הנוהג הזה הפסול והנפסד של חוק ההסדרים במשק.

מוחמד ברכה: בשנה הקודמת, גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, התקבלה הצעת חוק שהגשתי בקריאה טרומית והועברה לוועדת הכספים.

מוחמד ברכה: למרבה הצער, הבחירות לא אפשרו לדון בהצעה זו – הצעת חוק יעדי התקציב.

מוחמד ברכה: זה גם דבר שהוא בלתי אפשרי ובלתי מתקבל על הדעת.

מוחמד ברכה: הממשלה, דרך משרד האוצר והיועצים הכלכליים למיניהם, יושבת ומכינה תקציב, מכינה יעדים.

מוחמד ברכה: ומה שמביאים לכנסת – מביאים לכנסת מספרים, כשכל מה שנדרש מהכנסת הוא לתמרן בתוך המספרים, לקחת מפה ולשים פה.

מוחמד ברכה: אבל הכנסת עצמה אינה מקיימת שום דיון מעמיק ויסודי ביעדי התקציב, יעדי אבטלה, יעדי צמיחה, יעדי אינפלציה.

מוחמד ברכה: היא לא מקיימת שום דיון אסטרטגי במהות התקציב, בסדר העדיפויות הפוליטי, המדיני, החברתי של התקציב, אלא היא מדשדשת באותו מרחב שמסרטטים לה במשרד האוצר, שיש 260 ומשהו מיליארד שקל, שזה תקציב המדינה.

מוחמד ברכה: המקסימום שיכולים לעשות, אם מצליחים לעשות דרך סחטנות מפלגתית של מפלגות מסוימות, הוא להזיז סכום מסעיף זה לסעיף זה, אבל בשום פנים ואופן הכנסת אינה סוברנית, אינה רשאית, לקבוע משהו בעניינים של יעדי התקציב, בעניין של אסטרטגיה של תקציב המדינה.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה דבר שגם כן לא יכול להתקבל על הדעת.

מוחמד ברכה: לכן המערכה היא על פרטים אלו ואחרים בתוך התקציב, היא מערכה על המהות הזו של הקפאת חוק מסוים במסגרת חוק ההסדרים, היא מערכה על סעיפים בשיטה.

מוחמד ברכה: אבל, זו גם מערכה על השיטה עצמה – השיטה הזו שנותנת לבעלי אינטרסים, למפלגות הגדולות, שעובדים בשירות ההון הגדול, את כל הפריווילגיה ואת כל ההחלטה לקבוע את האסטרטגיה ואת היעדים של התקציב.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: זה היה משפט מסכם נהדר.

מוחמד ברכה: גברתי, אני מסיים.

מוחמד ברכה: לכן חשוב שהכנסת, לא רק בהקשר של התקציב אלא בהקשר של מעמדה כרשות מחוקקת וכריבון של המדינה, תקבל לעצמה את הזכויות שמגיעות לה באופן מובנה מעצם היותה רשות מחוקקת.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: אדוני חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

נעמי חזן: אחריו – נציג גשר עלום שם.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת עמיר פרץ.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, כדי לשכנע את חברי הכנסת להצביע על התקציב, הם לא אומרים שהתקציב טוב.

טלב אלסאנע: הם אומרים שזה תקציב רע, אבל אם לא נאשר אותו יהיה עוד יותר גרוע.

טלב אלסאנע: ראש הממשלה אומר שהוא נכשל והמצב גרוע, אבל אם לא תבחרו בו המצב יהיה עוד יותר גרוע.

טלב אלסאנע: אני אומר לכם: יותר גרוע ממה שיש לא יהיה.

טלב אלסאנע: לכן, ההתמודדות לא צריכה להיות – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת טלב אלסאנע, זה לא על חשבונך: בתור היסטוריונית ואשת מדעי המדינה אני רוצה לומר, שהאמירה שיותר גרוע לא יכול להיות מנוגדת לניסיון ההיסטורי של עמים רבים.

טלב אלסאנע: אני אופטימי לפחות, כך שאני מצפה שלא יהיה.

טלב אלסאנע: גברתי, המצב הוא עד כדי כך גרוע, שאם יהיה יותר גרוע זו תהיה קטסטרופה.

טלב אלסאנע: לכן, חברי חבר הכנסת דהאמשה, אני סבור שלעם הזה מגיעה מנהיגות אחרת, שלא נותנת לו את הברירה בין גרוע לגרוע יותר ובין תקציב גרוע לתקציב גרוע יותר ובין מנהיגות גרועה יותר.

טלב אלסאנע: צריך לבדוק אפשרות אחרת, אפשרות שתציב את האדם – את רווחת האדם, את החיים של האדם – ראשון בסולם העדיפויות, ולא תציב את הדברים השליליים, כי כל הסעיף שאנו קוראים בחוק התקציב, שנקרא תקציב הביטחון, אתה יודע מה הוא?

טלב אלסאנע: בעצם, זה תקציב הכיבוש.

טלב אלסאנע: זה תקציב שנועד לאפשר להמשיך ולשלוט בעם אחר.

טלב אלסאנע: זה תקציב שנועד לאפשר להמשיך ולדכא עם אחר.

טלב אלסאנע: מה מרוויחים בזה?

טלב אלסאנע: מרוויחים כאן יותר מובטלים ויותר עניים, ושם – יותר מדוכאים ויותר שונאים.

טלב אלסאנע: אז ההפסד כפול.

טלב אלסאנע: גם מפקיעים את עתידם כאן, גם מפקיעים את ההווה והעתיד של אזרחי המדינה, אבל גם זורעים את זרעי השנאה שהדורות הבאים יקצרו.

טלב אלסאנע: זו המדיניות.

טלב אלסאנע: הסעיף הזה הוא הפרה הקדושה שאסור לגעת בה.

טלב אלסאנע: אם יש לך מפעל שמפסיד, מוכרים אותו כדי שלא יפסיד יותר.

טלב אלסאנע: כשיש הפרויקט המדיני הכושל של שליטה בעם אחר, שעולה הרבה כסף והרבה דם, צריך להיפטר ממנו.

טלב אלסאנע: ההיפטרות ממנו היא לתת לאנשים שם לחיות באופן עצמאי ולנהל את עצמם, ולא לנהל את החיים של אחרים.

טלב אלסאנע: באה המפלגה הגדולה, מפלגת הליכוד – ורק במרכז האחרון שלהם ראינו שהכול נקנה בכסף.

טלב אלסאנע: אם אתם רוצים לבדוק לאן הולך הכסף – לאותם אנשים שקונים את הקולות במרכז.

טלב אלסאנע: 70,000 דולר – אתה חבר הכנסת.

טלב אלסאנע: לשם הולך הכסף, ל-3% מאזרחי המדינה שהם המתנחלים שמקבלים 8% מתקציב המדינה.

טלב אלסאנע: מצד שני, מקצצים בקצבאות ילדים.

טלב אלסאנע: זו ממשלה חזקה על חלשים, על ילדים.

טלב אלסאנע: מקצצים להם בשיעור של 4%.

טלב אלסאנע: לאותן שכבות עניות יותר, האוכלוסייה הערבית – וכל הזמן אומרים: אנחנו רוצים לפתוח דף חדש עם האוכלוסייה הערבית, רוצים לסגור פערים – הולכים לקצץ בקצבאות ילדים בשיעור של 20%.

טלב אלסאנע: איך אפשר להסביר את הקיצוץ הזה לילד הערבי?

טלב אלסאנע: למה לילד היהודי מקצצים 4% ולילד ערבי 20%, כששניהם ילדים ושניהם אזרחי אותה מדינה, והמצב הסוציו-אקונומי של הערבים יותר קשה כי כל ילד שני במגזר הערבי הוא עני לעומת כל ילד רביעי במגזר היהודי?

טלב אלסאנע: רק בגלל דבר אחד – מפני שקוראים לו מוחמד ואחמד.

טלב אלסאנע: איך מגדירים את המדיניות הזו?

טלב אלסאנע: זו מדיניות אפרטהייד.

טלב אלסאנע: זה שיא הגזענות.

טלב אלסאנע: בשום שלטון, בשום מדינה שמתיימרת להיות דמוקרטית, לא היו אפילו מעזים להניח זאת על שולחן הכנסת.

טלב אלסאנע: כאן מעזים ומגייסים תמיכה, ומפלגת העבודה אפילו נמנעת מלהצביע על החוק הזה.

נעמי חזן: חבר הכנסת אלסאנע, תודה.

טלב אלסאנע: משפט אחרון.

טלב אלסאנע: בכל הקצבאות של הביטוח הלאומי – מי מקבל ביטוח לאומי?

טלב אלסאנע: העשירים?

טלב אלסאנע: אלה השכבות העניות.

טלב אלסאנע: מדובר בהבטחת הכנסה, במשפחות חד-הוריות.

טלב אלסאנע: בכל הקצבאות של המוסד לביטוח לאומי מקצצים 4% למען המתנחלים וההתנחלויות, למען השליטה והכיבוש ולמען יותר טנקים כדי להרוג אנשים.

טלב אלסאנע: המפלגה שמתיימרת ומגינה על עניים, מפלגת ש"ס, מוכרת את הנשמה שלה ומצביעה בעד התקציב הזה.

טלב אלסאנע: לכן, גברתי היושבת-ראש, אנחנו, סיעת רע"ם, נצביע נגד הצעת התקציב הארוכה, המסוכנת והמושחתת הזו.

זאב בוים: יש לך מזל שאני לא עולה לדבר.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: נציג גשר איננו, ואינם גם חברי הכנסת עמיר פרץ, רומן ברונפמן, מוחמד כנעאן, אחמד טיבי, מיכאל קליינר והאשם מחאמיד.

נעמי חזן: על כן, הנואם הבא הוא חבר הכנסת איתן כבל, ואחריו – נציג הליכוד.

גדעון עזרא: אני.

גדעון עזרא: אני רשום?

נעמי חזן: חבר הכנסת כבל, לרשותך 19 דקות, ואלה הרבה דקות.

איתן כבל: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, אל תיכנסו לדיכאון.

איתן כבל: אלה רק 19 דקות, ותמיד זה חולף.

איתן כבל: הכול חולף לו.

יאיר פרץ: אני יכול לקחת הפסקה של 20 דקות?

יאיר פרץ: ניתן לך עוד דקה על חשבוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תדבר 19 דקות?

איתן כבל: אשתדל.

איתן כבל: אם אחרוג, תעצרי אותי.

נעמי חזן: אני בודקת לך זמן – 19 דקות.

נעמי חזן: אבל, אם אתה רוצה עזרה, נשמח לעזור.

איתן כבל: חברי חברי הכנסת, האמת היא שזה קצת מוזר לבוא ולדבר על תקציב שאתה מתנגד לו ואתה נמנע בהצבעה עליו.

איתן כבל: אינני רוצה להיכנס כאן לשאלות הפוליטיות.

איתן כבל: אני רוצה להעלות נקודות הנוגעות למשבר הקשה הפוקד אותנו, המשבר הכלכלי הקשה.

איתן כבל: בפתח דברי אני רוצה לבוא ולומר שהיום, כך אני לפחות מקווה, הפוליטיקאים, בעיקר מהימין, מבינים יותר מתמיד שהקשר בין כלכלה לבין מצב הביטחון הוא קשר שאי-אפשר לנתקו והמציאות הכלכלית במדינת ישראל בראש ובראשונה היא תוצאה של המציאות הביטחונית הקשה שבה אנחנו נמצאים.

איתן כבל: נכון, יהיו כאלה שיאמרו שקרו גם דברים בעולם, ואכן קיים משבר גם בעולם.

איתן כבל: אבל, כל מי שמנסה לבוא ולהטיל את אשר קורה אצלנו רק על המשבר העולמי, חוטא ומחטיא.

איתן כבל: בישראל קרו וקורים שני דברים מרכזיים: מנהיגות כלכלית כושלת ומצב ביטחוני קשה מאוד שהשפיע בצורה קשה על הכלכלה.

איתן כבל: חברות וחברים, צריך להודות על האמת, מדובר רק על האינתיפאדה שהיא קשה, רצחנית ופוגענית, אבל זו רק אינתיפאדה.

איתן כבל: אני חושב, שיש צורך דחוף מאוד לבנות כאן כלכלה וחברה שתצטרך, חס וחלילה, להתמודד עם אתגרים ביטחוניים הרבה יותר קשים.

איתן כבל: חברות וחברים, לגופם של דברים, התקציב הזה קשה, בעייתי מאוד, והגרוע מכול – הוא גם לא מראה אור בקצה המנהרה.

איתן כבל: המצב הכלכלי הזה כבר איננו נחלתם הבלעדית של מה שאנחנו מגדירים שכבות המצוקה, אלא, לצערי, הוא גם פגע ופוגע באופן הקשה ביותר בשדרה הכלכלית המרכזית של מדינת ישראל, שהיא מעמד הביניים, ומעמד הביניים בחברה דמוקרטית הוא המעמד שנושא על כתפיו כמעט את כל הנושאים והבעיות בחברה, ומעמד הביניים בחברה הישראלית הולך ונשחק ונגמר.

איתן כבל: ורחוק מאוד מאתנו, בארגנטינה – בלי לערוך השוואות – מעמד הביניים התרסק לחלוטין ובעצם גרם לקריסה טוטלית של המשק בארגנטינה.

איתן כבל: כשאנחנו בוחנים איזו תקווה יש לנו מהתקציב, אני לא רואה תקווה.

איתן כבל: נכון, אני מודה, אני נמנע בהצבעה על התקציב הזה, כי בסיטואציה הכלכלית-הפוליטית שבה אנחנו נמצאים, כשאנחנו בתוך מערכת בחירות, ובסוף החודש הבא אזרחי מדינת ישראל ילכו להצביע, אני חושב שאנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו בעת הזאת לטלטל עוד יותר את הכלכלה במשך למעלה מחודש.

איתן כבל: וכולם צופים בנו וכולם מביטים ומצפים שניתן כתף, מתוך תקווה שהממשלה הבאה שתיבחר – אני מקווה שזו תהיה ממשלת העבודה בראשותו של עמרם מצנע – תקבע סדר עדיפויות לאומי אחר, שונה.

צבי הנדל: למשל, לגבי התנחלויות.

איתן כבל: בין היתר.

איתן כבל: וראו, הבעייתיות של התקציב והתחושה שבמידה רבה אנחנו מצביעים עבור תקציב שיש בו הרבה קמופלאז', בולטות כשאנחנו דנים בתקציב הביטחון.

איתן כבל: יש קיצוץ של כ-5.5 מיליארדי ש"ח, ואנחנו מאשרים את התקציב עם הגירעון, כשהמערכת הביטחונית אומרת שבסיטואציה הביטחונית הקיימת ובאיומים שיש עלינו מסביב, לפחות ברבעון הראשון נדרשים לפחות עוד מיליארד עד מיליארד וחצי ש"ח, וראש הממשלה – במכתב על-ידי ראש לשכתו – קובע שאחרי הבחירות נסתדר.

איתן כבל: ואני שואל את עצמי מה זה "נסתדר".

איתן כבל: בתקציב הכולל, כשהגענו כבר למקסימום של קיצוצים ופגיעה מאוד קשה, בעיקר באותן שכבות שאינן יכולות להתמודד – מאין מתכוונים להביא את 5.5 מיליארדי השקלים האלה, מאין?

איתן כבל: האם לראש הממשלה יש סוד שהוא שומר עד לאחר הבחירות?

איתן כבל: האם למקבלי ההחלטות באוצר יש איזה סוד כמוס שהם מסתירים מאתנו, שאחרי הבחירות תרד עלינו איזו קרן שפע מיוחדת?

איתן כבל: זה רק מבטא ומחדד את היחס של המערכת, של האוצר ושל ראש הממשלה, בהכנת התקציב.

איתן כבל: יש תחושה של רמייה, של "בואו נעביר את התקציב כי יש בחירות, ואחר כך נראה".

איתן כבל: ונכון, מפלגת העבודה נשאבה לתוך העניין הזה, כי אין לי ספק שבעת רגילה, בימים כתיקונם, היינו נאבקים, ועוד איך.

איתן כבל: התקציב הזה, לפחות מנקודת המבט שלי, מעבר להיותו תקציב שפוגע, ויפגע, במשפחות חד-הוריות ובגמלאים, גם אינו נותן מענה לקבוצות שקרובות אלי.

איתן כבל: חיילי המילואים, שבאים ברובם מאותו מעמד ביניים, הקרביים שבהם משרתים לפחות 45-50 יום בשנה, ולפחות ביחידה שממנה אני בא אני יכול לומר לכם שהם עשו השנה כ-75 ימי מילואים; מדצמבר בשנה שעברה עד דצמבר שנה זו – אדייק, עד נובמבר השנה, כלומר, 75 ימי מילואים בפרק זמן של פחות משנה.

איתן כבל: ואני לא ארחיב כאן ואספר כמה מהם קיבלו מכתבי פיטורים וכמה נפגעו בלימודים, ואין מי שיקשיב ואין מי שיסייע ואין מי שיתמודד.

איתן כבל: יש תחושה של אטימות מוחלטת בנושא, ואותה קבוצה, שהיא קבוצה קטנה, קבוצה מובחרת של אנשים שמגיעים, כי קוראים להם, כי המדינה זקוקה להם – כשהיא נזקקת לסיוע מהמדינה, היא אינה מקבלת אותו, וכפי שזה נקרא בלשון העם, "המדינה לא סופרת את אלה שמשרתים אותה", והיא רק מצפה שכאשר אתה מקבל את המעטפה החומה – והיום היא לבנה – אתה תגיע, תבצע את המשימות, לעתים מעל ומעבר ליכולות של אדם.

איתן כבל: לפחות מנקודת המבט שלי, אני מאוד מקווה שהממשלה החדשה שתיבחר – וכמובן, הנדל, בראשותו של עמרם מצנע, ופה אני מקווה שעדיין מותר להגיד דברים כאלה, כי במקומות אחרים כבר חלים חוקים שעל-פיהם אסור לדבר – – –

צבי הנדל: לפחות להגיד – מותר.

נעמי חזן: מה קרה, חבר הכנסת הנדל, איבדת את קולך, תרתי משמע?

צבי הנדל: לא, אני לא צרוד, אני מצונן.

איתן כבל: הנדל, לך לא היו פריימריס, לא היית צריך לצעוק.

צבי הנדל: אני מצונן.

איתן כבל: אתה מצונן?

איתן כבל: תרגיש טוב.

נעמי חזן: החלמה מהירה.

איתן כבל: אני מאוד מקווה שהיא תשים דגש בנושא הזה.

איתן כבל: וכמובן, אי-אפשר שלא לעסוק – בוודאי לא אני – בנושא ההתנחלויות, בכל הנושאים הנוגעים ליש"ע, יהודה, שומרון וחבל-עזה.

איתן כבל: אני לא רוצה להיכנס לפן האידיאולוגי, האם הם צריכים להיות שם או לא.

איתן כבל: דעתי ידועה.

איתן כבל: אני חושב שהם לא צריכים להיות שם – זה בקו כללי – וכיוון שהם לא צריכים להיות שם, חלוקת המשאבים אמורה וצריכה להיות אחרת, והייתי אומר, חייבת להיות אחרת.

איתן כבל: המחשבה שאילו הושקעו כל אותם כספים והשקעות, אותם מיליארדים, צבי הנדל – אני אנצל את ההזדמנות שאתה גם צרוד – בתוך "הקו הירוק" – הרבה דברים היו נראים אחרת בתוכנו.

איתן כבל: אין לי ספק בכך, אין לי שום ספק בכך, ואני מכבד את דעתם, מכבד אותם, אבל כבוד זה דבר אחד – – –

קריאה: – – –

איתן כבל: חס וחלילה, לעולם לא תשמע ממני דבר כזה.

איתן כבל: אף פעם אני לא אומר דבר כזה.

איתן כבל: אבל מנקודת המבט שלי המתנחלים הם אבן נגף מאוד גדולה בפני הסיכוי להגיע לאיזה הסדר שלום.

גדעון עזרא: גם ירושלים היא אבן נגף.

איתן כבל: יש חלקים בירושלים שהם במידה רבה אבן נגף – אני אומר לך את זה, זה ברור לי.

צבי הנדל: נמסור אותה.

איתן כבל: על ירושלים יש הסכמה, לפחות ביני לבינך.

גדעון עזרא: על ראש-העין?

איתן כבל: אמרתי שעל ראש-העין יש לפחות הסכמה ביני לבינך.

גדעון עזרא: מה עם השכונות החדשות?

איתן כבל: גם השכונות החדשות.

איתן כבל: עד לא מזמן גרתי שם.

איתן כבל: אני יכול לומר לכם – ואני אומר את השקפתי ואת תפיסתי – שחייבת להיות הסטה של המשאבים מיהודה, שומרון וחבל-עזה.

איתן כבל: הנדל, אני יודע שאני אולי פוגע בציפור נפשך, ובצדק מנקודת המבט שלך, אבל אני לא מבין מה יש לנו לעשות בנצרים.

איתן כבל: מה יש בכלל לעשות באזור הזה?

צבי הנדל: אם תישאר אני אסביר לך.

איתן כבל: אני אשתדל.

איתן כבל: מה יש לעשות שם?

איתן כבל: אני כבר לא מדבר על הפן הביטחוני של קבוצה קטנה שנמצאת שם ומערך הכוחות ששומר עליה הוא ענק.

איתן כבל: אתה יודע את זה, סגן השר גדעון עזרא.

איתן כבל: אתה יודע אילו משאבים מושקעים שם כדי לשמור עליהם.

גדעון עזרא: אם לא ישמרו שם, הם ישמרו בראש-העין.

איתן כבל: מנקודת המבט שלי, "הם היו שומרים על ראש-העין" זו קלישאה וקלישאה גדולה.

איתן כבל: מה זה, אם הם לא היו שם, היו שומרים על ראש-העין?

גדעון עזרא: אתה יודע מה הם רוצים?

איתן כבל: אני לא יודע מה הם רוצים, אני יודע מה אתה אומר שהם רוצים.

איתן כבל: הם אמרו ואומרים.

איתן כבל: גם אצלנו יש כאלה שאמרו ואומרים.

איתן כבל: אמרו אצלנו הרבה דברים.

איתן כבל: אני מבין רק דבר אחד, גדעון, שיש מצבים של אין ברירה.

איתן כבל: הרי אתה יודע עד כמה נוכל להילחם, עד מתי.

איתן כבל: עד מתי?

איתן כבל: תראה מה אינתיפאדה מצ'וקמקת עושה לנו – רצחנית, פוגענית וכו'.

איתן כבל: תראה מה זה עושה לנו כחברה, מה זה עושה לנו כמדינה.

איתן כבל: עד כמה נטמון את ראשינו בחול?

איתן כבל: עד כמה אפשר להתעלם מזה?

איתן כבל: אתה רוצה שאני אומר את כל הדברים, שאם יהיו פיגועים נכה בהם וכו'?

איתן כבל: הכול צריך לעשות, וצריך לחסל כל ניסיון לפיגוע וכל מפגע.

איתן כבל: אני מאמין בזה.

איתן כבל: אבל באותה מידה אנחנו חייבים לעשות את המאמץ.

איתן כבל: תבינו, זה כבר לא עניין שלהם, זה עניין שלנו, זה עניין לעתיד של החברה והמדינה שלנו.

איתן כבל: יש לזה השפעה על התקציב.

איתן כבל: דרך אגב, אדוני סגן השר, מה עם הגדר?

גדעון עזרא: – – –

איתן כבל: יש גדר או שעשיתם גדר ללולים?

גדעון עזרא: תשאל את דני עטר.

איתן כבל: כך זה נראה.

צבי הנדל: טמטום.

צבי הנדל: זורקים כסף.

איתן כבל: למה זורקים כסף?

איתן כבל: אתה אומר שטוב היה אם היו משקיעים עוד יותר בנצרים?

צבי הנדל: נכון.

יאיר פרץ: חיים רמון ביקש את הגדר.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לך, נכון שחיים רמון הוביל את זה, אבל ממשלת ישראל קיבלה החלטה להקים את הגדר.

גדעון עזרא: פואד.

איתן כבל: מה זה פואד?

איתן כבל: פואד לא היה חלק מממשלת ישראל?

איתן כבל: מי שישב שם לא הצביע?

איתן כבל: מה, היו שם שתי ממשלות?

איתן כבל: אין לי ספק, ואני אומר את זה בכאב – ואתה יודע את זה, גדעון – שאילו הגדר היתה כבר מוקמת, הרבה ניסיונות לפיגוע היו נמנעים.

איתן כבל: ואתה יודע את זה.

איתן כבל: לא מקימים את הגדר משיקולים לא ביטחוניים, אלא מכיוון שהנדל וחבורתו אומרים שתהיה כאן אמירה פוליטית.

איתן כבל: ומה עם הביטחון שלנו?

איתן כבל: אני יודע שכל גדר אפשר לחצות, עם סולמות וטרמפולינות וכו'.

איתן כבל: אנחנו מכירים את הכול, אבל אתה לא יכול להתעלם מהעובדה שמדובר במכשול רציני נוסף.

איתן כבל: אז מה, הממשלה משקרת לנו?

איתן כבל: ראש הממשלה משקר לנו?

איתן כבל: גברתי , כמה עוד נשאר לי?

נעמי חזן: דקה ו-30 שניות בדיוק.

איתן כבל: אני יכול לחרוג?

נעמי חזן: לא.

איתן כבל: חברי חברי הכנסת, אני חוזר ואומר שהתקציב הזה הוא תקציב רע, ואני באופן אישי אמנע בתחושה קשה, אבל גם זה קורה לעתים.

איתן כבל: תודה.

נעמי חזן: אני מאוד מודה לך.

נעמי חזן: חבר הכנסת גדעון עזרא, בבקשה.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת יאיר פרץ.

נעמי חזן: סגן השר גדעון עזרא, אני לא יודעת מה קורה לליכוד, כי לא רשום לי כמה דקות יש לך.

נעמי חזן: כמה דקות אתה רוצה לדבר?

גדעון עזרא: עד שאני אגמור.

גדעון עזרא: לא הרבה.

נעמי חזן: אתה לא מהדברנים.

גדעון עזרא: אני לא מהמרבים לדבר.

גדעון עזרא: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, אני מבקש לומר שהתפקיד של הבית הזה הוא לדאוג למדינת ישראל ולדאוג לאזרחי מדינת ישראל.

גדעון עזרא: ביכולת הבית הזה למלא את שני התפקידים.

גדעון עזרא: המטרה של הבית הזה היא למלא את שני התפקידים, וכל פעם שאנחנו מחטיאים את המטרה הזאת, איננו ממלאים את תפקידנו.

גדעון עזרא: אני מבקש לומר שפה בכנסת אנחנו יושבים שעות רבות בנושאים שאינם שייכים בכלל לחקיקה.

גדעון עזרא: תיקחי לדוגמה את כל ההצעות לסדר-היום ותראי שאנחנו מבזבזים שעות על גבי שעות לדברים שאין בהם תועלת ואין בהם תוחלת.

נעמי חזן: מותר לי לחלוק עליך?

נעמי חזן: שני תפקידיו המרכזיים של בית-הנבחרים, הפרלמנט, הם חקיקה ופיקוח ובקרה על הרשות המבצעת.

נעמי חזן: על כן, עם כל הכבוד למה שאמרת כרגע, הצעות לסדר-היום אינן בזבוז זמן.

נעמי חזן: זה חלק אינטגרלי של תפקיד הפיקוח של הפרלמנט על הממשלה.

גדעון עזרא: אני רואה את ההצעות לסדר-היום לנגד עיני ואני לא רואה שם לא בקרה ולא פיקוח, ואם יש בקרה ופיקוח, זה נעשה בעיקר בוועדות.

גדעון עזרא: לפי דעתי צריך להגדיל את החלק של החקיקה וצריך להגדיל אותם חלקים שמסייעים לאזרחי מדינת ישראל.

גדעון עזרא: אני גם לא בטוח שכאשר אנחנו יושבים עכשיו ומדברים על חוק ההסדרים – יש שם בחור, אני לא יודע אם הוא מהאוצר או לא מהאוצר.

גדעון עזרא: אתה מהאוצר?

נעמי חזן: אבל אסור לו לענות לך במליאת הכנסת.

נעמי חזן: הוא טרם הגיע למעמד הזה, הוא אולי אפילו לא רוצה.

נעמי חזן: הוא אכן נציג האוצר.

גדעון עזרא: הוא נמצא כאן ובוודאי ירשום את הדברים ויביא אותם לידיעת הממונים עליו.

גדעון עזרא: יש פה הרבה חוקים שאנחנו יושבים ומדברים בהם ואין פה אפילו אחד שמאזין לנו ואף אחד לא פועל על מנת לקדם את החוקים שעליהם אנחנו מדברים.

גדעון עזרא: אני יודע, שאם חוק התקציב לא יעבור היום, ייגרם נזק גדול למדינת ישראל.

גדעון עזרא: שמעתי פה נימוקים הגיוניים מדוע להעביר את החוק אחרי הבחירות, אבל, רבותי, אין לנו שום ברירה.

גדעון עזרא: הממשלה הבאה תוכל לשנות את התקציב, אם היא תרצה, אבל לא נוכל לעבוד בחודש ינואר על-פי התקציב של 2002.

גדעון עזרא: לכן אני חושב שהתקציב יעבור היום, ומי שיצביע בעדו עושה את זה מתוך אחריות.

גדעון עזרא: עמד כאן איתן כבל ודיבר על אודות יהודה, שומרון וחבל-עזה.

גדעון עזרא: היום, יותר מתמיד, כולנו יודעים שמה שאויבינו רוצים הוא שלא נהיה כאן בכלל.

גדעון עזרא: הם לא רוצים שנהיה – לא בתל-אביב ולא בחיפה.

גדעון עזרא: הם לא רוצים שנהיה – לא בראש-העין ולא בכוכב-יאיר.

גדעון עזרא: תדעו לכם, במקומות שבהם אנחנו נמצאים אנחנו מונעים את המלחמות על הבית שלנו.

גדעון עזרא: אם הגענו לכך שיש פיגועים בתוך מדינת ישראל, זה משום שהשליטה שלנו ביהודה, שומרון וחבל-עזה לא היתה מספקת.

גדעון עזרא: אני חושב שעכשיו אנחנו מנסים לתקן את הדברים.

גדעון עזרא: מדינת ישראל נלחמת בראש ובראשונה בטרור, ואחרי שנגמור להילחם בטרור נתחיל בכל השאר, לרבות משא-ומתן מדיני.

גדעון עזרא: תודה רבה לך.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: חבר הכנסת יאיר פרץ, בבקשה.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת אילן גילאון.

נעמי חזן: חבר הכנסת פרץ, אתה כנראה זכית היום בפיס – עשר דקות.

יאיר פרץ: גברתי היושבת בראש, עמיתי חברי הכנסת, חוק ההסדרים כשמו כן הוא: כל אימת שמשרד האוצר חפץ לבטל תקציב שאושר כחוק, מעבירים אותו לחוק ההסדרים.

יאיר פרץ: התקציב מתאדה לאט אבל בטוח, ובא לציון גואל, והכול מסודר על הצד הטוב ביותר, כמובן מבחינת משרד האוצר.

יאיר פרץ: עמיתי חברי הכנסת, חוק ההסדרים הפך זה כבר למסלקה של משרד האוצר: לית דין ולית דיין, התקציב נעלם, וכך שנה אחר שנה הופך בית-המחוקקים לחותמת גומי, יד אחת מחוקקת והשנייה מוחקת.

יאיר פרץ: גברתי היושבת בראש, כבר אמר מי שאמר, שאפשר לסדר הרבה אנשים מעט זמן, או לסדר מעט אנשים הרבה זמן, אבל לסדר הרבה אנשים הרבה זמן, זה כבר יותר מדי.

יאיר פרץ: כמה זמן עוד נוכל לומר כי ידינו לא שפכו את הדם הזה?

יאיר פרץ: כמה זמן עוד נוכל להביט בעיניה של אותה אשה מוכה שאין לה מקלט שיגן עליה, כמה זמן עוד נוכל לגמגם אל מול אותה אם חד-הורית או אותו גמלאי שכספו אזל?

יאיר פרץ: עמיתי חברי הכנסת, מסדרים אותנו ואת שולחינו, ועוד בגדול, באמצעות חוק.

יאיר פרץ: הגיע הזמן לצעוק: די; די להסדרים, די להתחכמויות, די להתעלמות מצורכי העם הזה וממצוקותיו.

יאיר פרץ: הגיע הזמן, גברתי היושבת בראש, לומר למשרד האוצר להפסיק להשתמש בכלי הזה שנקרא חוק ההסדרים.

יאיר פרץ: ואני רוצה, ברשותכם, עמיתי חברי הכנסת, להביא דוגמה נוספת לעיוות העולה מחוק ההסדרים – פגיעה בצעירים ובעיקר בחיילים משוחררים המנסים לרכוש מקצוע במרכזי הכשרה מקצועית.

יאיר פרץ: על-פי החוק הם יהיו זכאים לדמי אבטלה למשך חודשיים בלבד, בו בזמן שהקורס נמשך לפחות שישה חודשים.

יאיר פרץ: גם זכאות לדמי קיום באמצעות הבטחת הכנסה סגורה בפניהם על-פי החוק.

יאיר פרץ: גברתי היושבת בראש, נשאלת השאלה, האם הממשלה מעודדת חיילים משוחררים שתרמו את תרומתם למדינת ישראל לנשור מהקורסים האלה?

יאיר פרץ: גברתי היושבת בראש, אני פונה מעל במה זו לראש הממשלה, לשר האוצר, לתת במסגרת חוק ההסדרים פתרון לבעיה כאובה זו.

יאיר פרץ: ואני מציע, גברתי היושבת בראש, להצביע בעד ההסתייגות של חבר הכנסת דוד מגן לחוק ההסדרים.

יאיר פרץ: גברתי היושבת בראש, הגיע הזמן לאחוז את השור בקרניו, לפתור את הבעיה אחת ולתמיד, ולפטור אותנו מהחור השחור הזה, כי לא העכבר גנב אלא החור גנב.

יאיר פרץ: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לחבר הכנסת יאיר פרץ.

נעמי חזן: חבר הכנסת אילן גילאון, בבקשה.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת צבי הנדל.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת יוסף פריצקי.

אילן גילאון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, נדמה לנו שאנו שוב עוסקים בתקציב ובחוק ההסדרים, שהוא חוק המסתדרים, גברתי, או במלים אחרות: בית-קברות שבו קוברים את כל מה שבעד הציבור.

אילן גילאון: זהו חוק ההסדרים, לכן לא נקדיש לו תשומת לב, משום שהוא כבר היה לזרא.

אילן גילאון: תמיד אני חושב שהגענו אל שיא השיאים, אבל כל פעם אני מגלה שיא חדש.

אילן גילאון: למשל, אני שומע שהיום סיעת העבודה תימנע, וכך גם סיעת שינוי, כדי לתת רשת ביטחון לתקציב שכביכול צריך לאזן ולייצב את המשק הישראלי.

צבי הנדל: שינוי תומכת בתקציב.

אילן גילאון: אין צורך בייצוב המשק הישראלי, גבירותי ורבותי, חברי וחברות הכנסת, כי הציבור כבר מת.

אילן גילאון: ייצוב המשק הישראלי לטובת מה, במדינה שמבקשת להתרסק.

אילן גילאון: הציבור מתנהג כל הזמן כאשה מוכה שחוזרת אל הבעל המכה שלה, והבעל המכה, גברתי, במקרה הזה הוא אריק שרון.

אילן גילאון: הממשלה שלו, אלה האנשים שעוזרים לו להכות.

אילן גילאון: במדינת ישראל, חבר הכנסת טיבי, יש 440 עמותות שמחלקות אוכל.

אילן גילאון: זו המדינה המשקיעה את ההשקעה הציבורית הגבוהה ביותר יחסית לתוצר הגולמי שלה, 55%, יותר מאשר שבדיה.

אילן גילאון: זה אומר שכל ההוצאות שלנו הולכות לביטחון ולשטחים, ועדיין אנשים לא מבינים את האנומליה המוחלטת הזו.

אילן גילאון: 440 עמותות מחלקות אוכל במדינה שלנו, 440 אנדרטות להתרסקותה של החברה הישראלית.

אילן גילאון: אני אומר תמיד שצריך להיות ישרים מבחינה אינטלקטואלית – ראש הממשלה הנוכחי לא המציא את השיטה הזאת, אבל הוא אטום יותר מכל האחרים.

אילן גילאון: בשיטה הזאת, גברתי, המדינה מבקשת להיות חברת אחזקות, והיא משתחררת מן האחריות לאזרחים שלה.

אילן גילאון: במדינה כזו הססמה צריכה להיות היום מדינת ישראל לאזרחי ישראל, וזאת כאשר ליסטים וגנבים מגיעים לכס השלטון, אנשים אטומים וסתומים המשרתים רק אינטרס של כסף, וכסף כבד.

אילן גילאון: אולי כאן אין עוד טעם לפנות לחברי הכנסת או לשולחן הממשלה הריק, שגם כאשר הוא מלא הוא ריק, אלא דווקא לציבור בישראל.

אילן גילאון: המדינה הזאת היא בסופו של דבר המדינה שלנו, כי אין לנו אחרת.

אילן גילאון: אני יודע שתמיד אומרים לנו שאנו אור לגויים, פנס לגויים, פרוז'קטור לגויים וכל מיני אביזרי תאורה לגויים.

אילן גילאון: אני אומר לך, גברתי, שזה יכול לקרות, זה יכול להיות, יש פוטנציאל לדבר כזה, אבל בשלב זה הייתי מסתפק להיות קצת כמו צרפת, קצת כמו נורבגיה, וגם זה יכול להיות.

אילן גילאון: זה רק עניין של החלטות, אבל התהליך אצלנו הוא שיותר ויותר אנשים מקבלים פחות ופחות, ופחות ופחות מקבלים יותר ויותר.

אילן גילאון: הפרולטריון המודרני, גברתי, הוא כל אותם אנשים שאינם קבוצות כוח.

אילן גילאון: שמעתי בדרך לכנסת – החמסן הלאומי מפטר 900 איש מעבודה, משחרר לאבטלה 900 משפחות.

אילן גילאון: מדוע, גברתי, כי הבנקים לא עשו הון מהציבור?

אילן גילאון: הרי הבנקים עושים במדינת ישראל כבשלהם, ואין מי שיעצור בעדם.

אילן גילאון: מי שאיננו בנקים, חברות ביטוח, קבלנים, סרסורי כוח-אדם ויבואנים מודרנים של עבדים מחוץ-לארץ ולווייתני נדל"ן, איננו קיים.

אילן גילאון: יום לפני הבחירות נותנים לנכים רטרואקטיבית מחודש מרס.

אילן גילאון: טוב שיש בחירות, אחרת זה היה לוקח עוד זמן רב.

אילן גילאון: אם לא היו מקדימים את הבחירות, לא היו נותנים להם את הכסף שנשחק עד תום.

אילן גילאון: עד כמה אנחנו יכולים להיות ציניים, עד כמה אפשר להתעמר בציבור?

אילן גילאון: לכן אני אומר לציבור, הפסיקו להתנהג כאותה אשה מוכה שחוזרת אל בעלה המכה.

אילן גילאון: אתם יודעים מה המעט שנותנים לכם, אבל אף פעם אינכם יודעים מה אתם מפסידים.

אילן גילאון: בעת הזו, כאשר אני מדבר אתך, גברתי, מעל הדוכן הזה, אני יודע שאין במדינת ישראל אפילו איש אחד שחושב שכאן, בקריית הממשלה, יש מישהו שחושב עבורו מחשבה אחת טובה, וכי תהיינה כאן שתי ידיים שתחזקנה אותו בסוף הנפילה.

אילן גילאון: צריך להחזיר את מדינת ישראל לאזרחיה, ואולי במידה מסוימת להשיב את המדינה ליושנה מבחינת האחריות.

אילן גילאון: תודה רבה, גברתי.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חבר הכנסת צבי הנדל, ואחריו – חברי הכנסת יוסף פריצקי, זבולון אורלב, עופר חוגי, גנדי ריגר, עסאם מח'ול ויצחק סבן.

נעמי חזן: חבר הכנסת טיבי, נקבתי בשמך לפני שעה וחצי, אבל אתה מופיע רק פעם אחת.

נעמי חזן: דבר עם המזכיר ונשלב אותך בעוד הרבה זמן, בהמשך.

צבי הנדל: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, אני מתנצל על קולי המקורר והמצונן.

צבי הנדל: יושב כאן חבר כנסת ממרצ, ולפניו עמד פה חבר כנסת ממפלגת העבודה.

צבי הנדל: איזו עזות מצח, איזו חוצפה ואיזה חוסר בושה.

צבי הנדל: בלי להשפיל עיניים ובלי למצמץ, הם מדברים על המצב הכלכלי והביטחוני.

צבי הנדל: מי הביא עלינו את המצב הביטחוני הזה, מי המטורף ההוזה בהקיץ שדיבר על מזרח תיכון חדש?

צבי הנדל: מי דיבר על כך שניתן להם נשק, נקים להם צבא והם יילחמו בטרור, הארכי-רוצח הזה, ערפאת?

צבי הנדל: מי סיפר לנו שלהם אין בג"ץ ואין "בצלם", כאילו שזה מה שמונע מאתנו לחסל את הטרור, ואילו הוא יילחם בטרור?

צבי הנדל: מי לא מבין היום שהמלחמה שנכפתה עלינו היא מלחמה שנולדה, ובסיסה ושורשיה הם באותם הסכמי אוסלו?

צבי הנדל: איזה ילד לא מבין היום שהמצב הכלכלי, ההרס הכלכלי, החורבן הכלכלי שבו אנחנו נמצאים הם בגלל המצב הביטחוני?

צבי הנדל: לעמוד היום על הבמה ולגלגל עיניים ולספר סיפורים?

צבי הנדל: לא שאין לנו מה לעשות, ואני לא רוצה לזלזל, יש גם בעיה כלכלית עולמית שמשפיעה עלינו, אבל העניין הביטחוני הוא בידינו, זהו הרס שאנחנו הבאנו על עצמנו.

צבי הנדל: אף אחד בעולם לא הכריח אותנו, אנחנו הכרחנו את נשיא ארצות-הברית להעלות על הדשא הירוק והיפה של הבית הלבן את הרוצח הזה, שאסור היה לו להיכנס לארצות-הברית.

צבי הנדל: איך אפשר לעמוד כאן, לגלגל עיניים ולהאשים?

צבי הנדל: האם משום שאנחנו לפני בחירות הכול מותר?

צבי הנדל: זו חוצפה, עזות מצח, יוהרה וגסות רוח.

צבי הנדל: אין לי מלים אחרות.

צבי הנדל: חבל שידידי הצעיר ממפלגת העבודה איננו פה.

צבי הנדל: הוא דיבר כמו חבריו, כמו המנהיג שלו.

צבי הנדל: תמיד יש איזה סמרטוט תורן שעליו צריך לדרוך.

צבי הנדל: מצאו על מי לדרוך, על המתיישבים הנהדרים ביש"ע, על החלוצים האמיתיים של הדור הזה.

צבי הנדל: אנשים נפלאים שמפריחים שממה, בונים בתים, עושים כלכלה, עוסקים בחקלאות, עליהם מצווה לדרוך, זה באופנה – יש בחירות.

צבי הנדל: הריני מודיעכם חגיגית, גם לך, גברתי היושבת בראש, שכאשר ראש הממשלה היה יצחק רבין, זיכרונו לברכה, היו ביטויים כמו "נייבש התנחלויות ונשנה סוף-סוף את סדרי העדיפויות"; סוף-סוף ניקח כסף מפה ונעביר לפה – –

נעמי חזן: חבר הכנסת הנדל, זמנך תם, ואני גם חסה על קולך.

צבי הנדל: – – סוף-סוף נעביר כסף מכאן לכאן.

צבי הנדל: הריני מודיעכם חגיגית, הייתי ראש מועצה אזורית, לא הורידו מתקציב המועצה האזורית שבראשה עמדתי, גוש-קטיף, אף לא אגורה אחת בתקופתו של רבין.

צבי הנדל: ניסו להוריד, אבל ראו שאין ממה.

צבי הנדל: היום מהלכים אימים, כאילו משפריצים כסף על כבישים עוקפים, על מנת שאנשים לא יירצחו.

צבי הנדל: בונים גדרות במיליארדים, מעבירים כסף לערפאת במיליארדים, אבל זו אינה הבעיה.

נעמי חזן: חבר הכנסת הנדל.

צבי הנדל: גברתי היושבת בראש, השחיתות המוסרית של השמאל הקיצוני כל כך קשה, שאני לא יכול לשתוק.

תודה לחבר הכנסת הנדל.

חבר הכנסת יוסף פריצקי – לא נמצא.

על כן יעלה חבר הכנסת זבולון אורלב.

אם חבר הכנסת אחמד טיבי יישאר באזור, מתי שהוא בעתיד הלא-רחוק הוא יקבל רשות דיבור.

אחמד טיבי: אני ממש מתרגש.

נעמי חזן: אני מתארת לי שאתה מתרגש.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו מתפעלים כל פעם מחדש כאשר אנחנו רואים את התרגילים המספריים והחשבוניים של האוצר, שמנסה לבלבל אותנו כדי שיקשה עלינו להבין מה באמת קורה בתקציב.

זבולון אורלב: מטבע הדברים, אני עוקב בקפדנות אחר התקציבים שבתחום אחריות ועדת החינוך והתרבות, ובאופן מיוחד במערכת החינוך.

זבולון אורלב: אחרי החלטת הממשלה ב-30 ביולי נמסר באופן פומבי שהקיצוץ לא יכלול 156 מיליון שקלים שאותם הבטיחה חגיגית לשכת ראש הממשלה למשרד החינוך.

זבולון אורלב: הובטח שהתקציבים האלה לא יקוצצו מתקציב משרד החינוך, אלא יינתנו לו בחזרה, כלומר הקיצוץ הזה לא ייכלל בניירות שיונחו לפני הכנסת.

זבולון אורלב: והנה, קרה גם קרה שהונח התקציב בקריאה הראשונה והתברר כי 156 מיליון השקלים שהם הקיצוץ הנוסף נכללים בקריאה הראשונה.

זבולון אורלב: שאלנו, הייתכן, הרי נמסר שלא יהיה קיצוץ כזה, שהוא קיצוץ המיתוסף לקיצוץ של 450 מיליון שעליו כולם יודעים, ואז נאמר שעד לקריאה השנייה והשלישית – כך התחייב מנכ"ל משרד ראש הממשלה אביגדור יצחקי, וכך העידה בפנינו שרת החינוך, וגם אישרה אמש באוזני שכך אומנם הובטח – התקציב הזה יוחזר למשרד החינוך.

זבולון אורלב: והנה, ראה זה פלא, אמש אושר התקציב בוועדת הכספים, והתברר שהתקציב לא הוחזר, וקיים קיצוץ נוסף בתקציב משרד החינוך בגובה 156 מיליון שקלים.

זבולון אורלב: הדבר נורא מאוד, מפני שמשרד החינוך לא התייחס לקיצוץ הזה, על כן גם לא פיזר אותו, גברתי היושבת-ראש, בסעיפים רציונליים שניתן לקצץ בהם, כי אמרו למשרד החינוך שלא יהיה קיצוץ בתקציבו.

זבולון אורלב: משרד האוצר הוא שהחליט איפה לקצץ את 156 המיליון.

זבולון אורלב: יש עיוותים קשים מאוד בתוך התקציב הזה, ואני אישית איני יודע איך תצביע שרת החינוך היום או הלילה בעד התקציב הזה.

זבולון אורלב: גם אותי זה מביא להתלבטות מאוד-מאוד קשה.

זבולון אורלב: אני רוצה לומר, כי כאשר אומרים קיצוץ של 450 מיליון בחינוך, אומרים אמת אבל לא את כל האמת, מכיוון ששנת הכספים 2003 נופלת רק על ארבעה חודשי לימוד בשנת הלימודים הבאה.

זבולון אורלב: הרי באמצע השנה אי-אפשר לקצץ: אי-אפשר לפטר מורים, אי-אפשר לסגור בתי-ספר באמצע השנה.

זבולון אורלב: שנת הכספים מתחילה ב-1 בינואר, אבל מינואר עד אוגוסט אי-אפשר לקצץ, גם אם נחליט היום לקצץ, כי המערכת עובדת.

זבולון אורלב: אפשר לקצץ רק מ-1 בספטמבר.

זבולון אורלב: פירושו של דבר ש-450 מיליון נופלים על ארבעה חודשים.

זבולון אורלב: אם הם נופלים על ארבעה חודשים, פירושו של דבר הוא שהקיצוץ האמיתי הוא לפי ארבעה חודשים כפול שלוש, כלומר 12 חודשים.

זבולון אורלב: פירושו של דבר, הקיצוץ הוא הרבה מעל למיליארד שקלים.

זבולון אורלב: זהו קצב קיצוץ של 150 מיליון בחודש במערכת החינוך.

זבולון אורלב: זו האמת, וזו אמת קשה מאוד, מכיוון שאנחנו יודעים שהשכבות החזקות, העשירונים העליונים, תמיד יש בכוחם למלא את המחסור.

זבולון אורלב: מה זה קיצוץ בחינוך?

זבולון אורלב: קודם כול סוגרים תוכניות שונות, תגבורים שונים, יש פחות שעות הוראה, פחות חומרי למידה.

זבולון אורלב: בסופו של דבר בעלי היכולת יכולים להשלים זאת בשיעורים פרטיים, ברכישה עצמית, להגדיל את החינוך האפור, כלומר להגדיל את התשלומים שדורשים מההורים כדי לשלם לבית-הספר, כדי להתקין עוד מעבדה, כדי להוסיף עוד שיעורים וכדומה.

זבולון אורלב: על כן קרוב לוודאי שהעשירונים העליונים, יהא הקיצוץ אשר יהא, לא ייפגעו מקיצוץ בחינוך.

זבולון אורלב: מי ייפגע?

זבולון אורלב: התלמידים החלשים.

זבולון אורלב: אותם תלמידים חלשים שכבר היום כ-450,000 מהם, שהם תלמידים, חיים מתחת לקו העוני, מספר בלתי ידוע מהם באים רעבים לבית הספר ולכ-30% מהם אין כל ספרי לימוד.

זבולון אורלב: 20% מהם לא משתתפים כלל בטיולי בית-הספר.

זבולון אורלב: על כן, במקום קיצוצים דרושה רוויזיה מוחלטת בתקציב החינוך.

זבולון אורלב: קודם כול צריך להאריך את חוק חינוך חובה לכיתות י"א-י"ב, כדי למנוע נשירה של 20%–25% משנתוני י"ב.

זבולון אורלב: אזרחי ישראל, כמעט כל ילד רביעי או חמישי בכיתות י"ב לא לומד.

זבולון אורלב: דבר שני, צריך חוק שיממן את תשלומי ההורים, אם זה יהיה בתוספת כמה פרומילים בביטוח הלאומי, שייפלו על כל האוכלוסייה לאורך כל שנות העבודה, ואם מלווה שיחזירו אותו אי-פעם.

זבולון אורלב: צריך לחולל מפנה, כדי שתקציב החינוך ימצא את מקומו הראוי כתשתית אמיתית של האוצר האנושי במדינת ישראל.

זבולון אורלב: תודה רבה.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

אריה האן: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחה על שולחן הכנסת החלטת ועדת הכנסת בדבר סדרי הדיון בהצעת חוק התקציב לשנת 2003 והצעות החוק הנלוות – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אריה האן: תודה.

אריה האן: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נעמי חזן: חבר הכנסת עופר חוגי, בבקשה.

נעמי חזן: אחרי חבר הכנסת חוגי ידבר חבר הכנסת אחמד טיבי, ואחריו – חבר הכנסת יוסף פריצקי.

עופר חוגי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, התקציב שמונח לפנינו הוא תקציב רע וקשה מאוד, ומי שקורא אותו לא מבין איך אפשר להגיש כזה תקציב.

עופר חוגי: אבל ברצוני לדבר על חוק ההסדרים.

עופר חוגי: חוק ההסדרים שהונח לפנינו והיום אנחנו הולכים לאשר אותו – אני לא יודע איך כתבו אותו, לאיזה פקיד לא רעדה היד כאשר הוא כתב את חוק ההסדרים.

עופר חוגי: אנחנו רואים במהלך השנתיים האחרונות מגמה של פקידי האוצר להתעלל באוכלוסייה הקשה, באנשים שמתמודדים יום-יום עם קשיים על פת הלחם, על דמי הקיום שלהם.

עופר חוגי: פוגעים באנשים האלה בצורה החמורה ביותר בלי רגישות, בשליפות, בלי להסתכל מה קורה אתם יום-יום.

עופר חוגי: בהתחלה לקחו את קצבאות הילדים וקיצצו.

עופר חוגי: אם בג"ץ יאשר את הקיצוץ של קצבת יוצאי צבא, יהיו משפחות שיפסידו מההכנסה שלהן כ-52% מהקצבה שהיתה משולמת להם.

עופר חוגי: היה קיצוץ של 12%, של 4% ועוד 12%, ויהיה העדכון, שבשנה הזאת, עם האינפלציה, ינוע בין 7% ל-8%.

עופר חוגי: אני שואל את פקידי האוצר: איפה הרגישות?

עופר חוגי: איפה הרחמנות?

עופר חוגי: איך אפשר לעשות למשפחות עוול כזה?

עופר חוגי: הקיצוץ המסיבי בהבטחת ההכנסה ובהטבות שמגיעות למשפחות החד-הוריות נע בין 30% ל-40% מגובה הקצבה.

עופר חוגי: זה אומר שמשפחה חד-הורית שקיבלה 3,000 שקלים תקבל בסך הכול 2,000 שקלים אחרי הקיצוץ.

עופר חוגי: שאלתי את פקידי האוצר: איפה הלב?

עופר חוגי: איפה הרחמנות?

עופר חוגי: ממה האשה הזאת תקצץ – מהאוכל?

עופר חוגי: מהשכירות?

עופר חוגי: מהטלפון?

עופר חוגי: מהחשמל?

עופר חוגי: מה תעשה אותה אשה?

עופר חוגי: ישבתי אתם והתחננתי בפניהם שנעשה מדרג, לא בפעם אחת.

עופר חוגי: שנקצץ עכשיו 15% ובעוד שנה נקצץ עוד 15%.

עופר חוגי: נבחן את המציאות.

עופר חוגי: מה יהיה עם אותה אוכלוסייה קשה, האוכלוסייה הנזקקת?

עופר חוגי: פקידי האוצר בכלל לא התייחסו, הם אמרו שהם יחשבו, שהם יבדקו את זה במשא-ומתן, אבל אין שום מגמה.

עופר חוגי: אני אומר לכם חד-משמעית: יש לאוצר מגמה להשתלט על כספי הביטוח הלאומי.

עופר חוגי: אני רוצה לקרוא לכם מתוך חוק ההסדרים, חוק שעבר אתמול בהצבעות בוועדת הכספים ויבוא לפנינו הלילה להצבעה, את אחד הסעיפים המזעזעים.

עופר חוגי: יש סעיף שאומר: "החשב הכללי ימנה חשב למוסד לביטוח לאומי.

עופר חוגי: החשב יהיה עובד משרד האוצר".

עופר חוגי: זה אומר שמשרד האוצר הוא שישלוט בביטוח הלאומי.

עופר חוגי: בסעיף 23א(2) יהיה כתוב בחוק: "הממונה על חשב המוסד יהיה החשב הכללי", שזה עוד לא נורא, אבל בפסקה (3) נאמר: "המוסד לא יתקשר בכל עסקה ולא יוציא כל הוצאה כספית, אלא באישור חשב המוסד".

עופר חוגי: הפסקה הזאת פשוטה מאוד, ולפיה אין מועצה של הביטוח הלאומי, אין מנכ"ל, אין סמנכ"לים, יש רק בעל-בית אחד, וזה החשב הכללי.

עופר חוגי: אני שואל אתכם: האם אנחנו יכולים לתת את הביטחון הסוציאלי של מדינת ישראל בידי האוצר, כשאנחנו רואים יום-יום איזה חוק הסדרים הם מביאים לנו?

עופר חוגי: כל יום אנחנו רואים איך מקצצים בצורה דרסטית, בלי רחמנות, בלי להסתכל על המצב הסוציאלי של האנשים.

עופר חוגי: אסור לנו לתת יד לדבר הזה, ואני מבקש מהיושב-ראש שידבר עם חבריו במפלגת העבודה.

עופר חוגי: הם לא נתנו לנו יד להפיל את זה אתמול.

עופר חוגי: כל חברי הבית צריכים להתנגד לסעיף הזה.

עופר חוגי: אם רוצים לשים חשב, שישימו חשב, שיבקרו את הביטוח הלאומי, אבל לא ייתכן שהוא יהיה בעל-בית יחידי.

עופר חוגי: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, אנחנו נפסיק לרגע את הדיון לשם מחווה לחברה, חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

אברהם בורג: תמר, אני מניח, לפי הסטטיסטיקה של שבח וייס, שכ-5 מחברי הכנסת המכהנים בכנסת הזאת לא יהיו חברים בכנסת הבאה, רובם שלא מרצונם.

אברהם בורג: אבל רק לך אנחנו מחווים את המחווה הזאת, ואני אגיד לך למה.

אברהם בורג: אני קיבלתי את הכנסת הזאת מידיו של זקן הבית, שמעון פרס, שהיה היושב-ראש עד שמוחמד ברכה התמודד נגדי – – –

מוחמד ברכה: אתה לא תשכח לי את זה.

אברהם בורג: אני לא אשכח לך את זה.

אברהם בורג: – – – דיברנו על הכנסת, והוא אמר לי: יש הבעיה הזאת והבעיה הזאת, כמה דברים שוטפים, ואז הוא אמר לי: ויש תמר גוז'נסקי.

אברהם בורג: אמרתי לו: שמע, אני מכיר אותה הרבה שנים, אתה לא צריך לרשום לי אותה ברשימת הבעיות, אני יודע לבד.

אברהם בורג: אז הוא אמר לי: לא, לא, לא, אתה לא מבין.

אברהם בורג: אני שואל: מה אני לא מבין, שמעון?

אברהם בורג: הוא אומר: תראה, אני יושב על הבמה, ואין לי סבלנות לכל מה שמדובר פה, אז אני מסתכל.

אברהם בורג: הוא אומר: תמר שכללה לדרגת אמנות את קריאת הביניים.

אברהם בורג: הוא אומר: תקשיב היטב לקריאות הביניים שלה, 20 שניות של נאום אידיאולוגי.

אברהם בורג: שלוש שנים וחצי הקשבתי להיגד הזה של שמעון פרס וחשבתי שזה הרבה יותר מאשר 20 שניות של נאום אידיאולוגי, זאת אידיאולוגיה.

אברהם בורג: אני שייך לאותם אנשים שהרבה שנים נמצאים אתך בכנסת, מעולם לא זכיתי לשרת אתך באותה סיעה.

אברהם בורג: כלומר, אנחנו עושים מאמצים מאוד גדולים שהסיעה שלנו תגיע לסדרי הגודל של הסיעה שלכם כדי שנוכל אולי לעשות איזה איחוד מאמצים, אבל בינתיים אנחנו לא מצליחים, הליכוד עוזר לנו לגדול כל פעם.

אברהם בורג: סליחה, חבר הכנסת בוים.

אברהם בורג: אני מסתכל עלייך בקנאה רבה הרבה מאוד זמן, ועל שלושה דברים אני מקנא בך ועל אחד לא.

אברהם בורג: אני מקנא בך על זה שאת חרוצה.

אברהם בורג: אני מקנא בך על זה שאת חרוצה ומסתפקת בגמול שהוא איננו תקשורתי.

אברהם בורג: חברי כנסת, אם הגמול לחריצותם איננו בא לידי ביטוי בכותרת או בהודעה לעיתונות או בפרסום – היה כלא היה.

אברהם בורג: חברת כנסת חרוצה, שהגמול שלה הוא מלקוחותיה או מקהל שולחיה, שהם הנהנים מפרי עמלה, זה כל כך נדיר בנוף חיינו, זה כל כך אמיתי, זה כל כך אותנטי, שזה הדבר השני שאני מקנא בך עליו.

אברהם בורג: הדבר השלישי שאני מקנא בך עליו זה לא רק על החריצות ולא רק על הגמול האמיתי, אלא גם על סבלנות אין קץ, שאינה מצויה במקום שלנו, שעניינו מהיר, והמזון הוא מהיר, הוא FAST FOOF, והסיפוקים הם מהירים ואין דחיית סיפוקים, והכול הוא מהר שלל חש בז.

אברהם בורג: יש מישהו שיש לו סבלנות לחכות מקדנציה לקדנציה ומעידן לעידן ובסוף להשלים את כל מה שהוא מספיק להשלים או מה שהוא הספיק להשלים.

אברהם בורג: אלה שלוש תכונות, שאם שואלים אותי, איך צריך להיות פרלמנטר מושלם, אני אגיד: חרוץ, מסתכל אל שולחיו ולא אל מפרסמיו ובעל המון המון המון סבלנות.

אברהם בורג: ואם אני צריך לתמצת את שלוש התכונות האלה בתכונה אחת, אני אגיד, תמר גוז'נסקי.

אברהם בורג: על שלוש אלה אני מקנא בך.

אברהם בורג: אני חושב שבפעם הבאה שתיבחרי לכנסת, אני יכול לתת לך עצה.

אברהם בורג: קודם כול, כנהוג במפלגות מתוקנות בישראל, תשני את כללי המשחק מראש.

אברהם בורג: זה לא קורה בלי זה, ואת יודעת שזה עבד כאן בבניין בתצורה כזאת או אחרת.

אברהם בורג: בפעם הבאה שתבואי לכאן, דומני שמקיר לקיר, אם תיערך כאן הצבעה, והיינו בעלי זכות בחירה במפלגתך, היינו מצביעים – תמר גוז'נסקי לכנסת.

אברהם בורג: קחי עצה ממני, הקטן: קצת הומור לא יזיק בבית הזה.

אברהם בורג: בפעם הבאה תבואי קצת יותר רגועה ועם מטען גדול כזה של הישגים מאחורייך – אני הרי יודע מה יש בתוכך, איזה אדם טוב, איזה חוש צדק מפותח, איזו יכולת של איזון בין הצרכים הציבוריים לבין השליחות האידיאולוגית, לבין הצדק הטבעי לבין המגבלות של היכולות כאן בבית, ולפעמים הדרך היחידה לעגל את כל הפינות האלה היא לחייך חיוך טוב.

אברהם בורג: תאמיני לי, זה עוזר.

אברהם בורג: על כך או על כך או על כך – על כל אלה, בשם, דומני, כל הבית, ושולחי כולנו, לא רק שולחייך, אלף תודות לך על הדברים הנפלאים שעשית כאן בבית.

אברהם בורג: את שייכת לאותו מיעוט קטן פה שהרים את קרננו, ולא היה שייך לאותם רבים שלצערי – אנחנו לא תמיד מרימים את קרננו.

אברהם בורג: אלף תודות ואהבה גדולה, תמר.

אברהם בורג: חבר הכנסת אילן גילאון, בבקשה.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני לא אדבר מן הכתוב, אני, פחות או יותר, חש כמאמר המשורר: אני מצמצם את עצמי לנקודה קטנה קטנטנה כדי שלא להטריד ממלכות.

אילן גילאון: זה מין מצב כזה, אדוני היושב-ראש, שאתה מאוד נזהר שלא לערבב חולין בקודש.

אילן גילאון: ראשית, אני רוצה לומר דברים גם בשם חברת סיעתי, יעל דיין, שביקשה ממני, משום שלא הצליחה להגיע לכאן, להעלות על נס את פועלך בוועדה למעמד האשה ואת תרומותייך החלוציות, ביקשה למסור את חיבוקיה ואהבתה אלייך.

אילן גילאון: אני מוסר לך אותם.

אילן גילאון: אני מבין שאני מוסר בשם כל שאר חברות סיעתי וחברי סיעתי את הברכה הזאת, אבל יעל דיין ביקשה ממני במיוחד.

אילן גילאון: משהו משל עצמי – לפעמים, אדוני היושב-ראש, כדי להוריד, בעידן שכל פוליטיקאי מבקש בכל ברית-מילה להיות הנימול ובכל הלוויה – המת, את פוטנציומטר הגובה, אנחנו לפעמים יושבים ואומרים: כשאתה חבר הכנסת תזכור תמיד שגם ההוא חבר הכנסת, ואז אתה קצת נרגע ויודע בדיוק באיזה מצב אתה נמצא, ואולי זה גם נכון יותר לאור מי שעוד עתיד להגיע אל הבית הזה.

אילן גילאון: אם יש לי, באופן אישי, סיבה להיות גאה שאני חבר בכנסת הזאת, זה בגלל תמר.

אילן גילאון: במסלול הכל-כך סיזיפי הזה, אפילו האפרורי, כשאתה מתנזר מזרקורי התקשורת ואתה כל הזמן ובאופן מתמיד שליח, שליח של מצווה לקטנים ולגדולים, אני חושב שעבורי, תמר, את דמות התייחסות.

אילן גילאון: אני יודע שתמר לא היתה אוהבת שאני אומר שהיא היתה יכולה להיות מיס פרלמנט, אבל אני אומר: אבירת הפרלמנט הישראלי.

אילן גילאון: באשר לבחירת מפלגה אני רוצה להגיד לך, שכשהייתי יותר צעיר והצטרפתי למפ"ם, אבא שלי לא אהב את הרעיון הזה, אז הוא היה אומר לי: אני לא אומר ליכוד, אבל מערך.

אילן גילאון: לא טוב בשבילך מערך?

אילן גילאון: זאת אומרת, גם מפלגה צריך לבחור, אבל אני חושב שתמר בחרה את המפלגה שלה.

אילן גילאון: תמר, קודם כול, זה אובדן ארעי לפרלמנט שלנו ולכל אחד מאתנו.

אילן גילאון: אני מצטער, כמו שכתוב בשיר של ברכט, שהשורות שלנו ושל ענייננו לא כל כך בסדר בימים האחרונים, הן די בבלגאן, אבל הן עוד יסתדרו.

אילן גילאון: אני חושב שהדגל המשותף שלנו הוא, שאדם הוא תכלית הכול, וכל מה שקובע זה בעצם מה מיקומו ומה אחריות הכלל כלפיו, ואת עשית את זה, ובגדול, עד כדי כך שלפעמים, אפילו באופן פרטי, שלא כחבר הכנסת, אלא כאדם עם בעיות אחרות, אני מודאג מי ידאג לי בעתיד.

אילן גילאון: חשבתי שאת בעיית הדיסלקציה לפחות תפתרי יותר טוב, אפילו בשבילי, ואני חושב שתעשי את זה בעתיד.

אילן גילאון: אני רוצה להקדיש לך סיפור ששמעתי בנעורי.

אילן גילאון: תיקחי אותו אתך עד שתחזרי לכנסת.

אילן גילאון: הסיפור הוא, אדוני היושב-ראש, שבשלהי מהפכת אוקטובר, נדמה לי שהתחוללה בנובמבר בגלל הלוח הקירילי, ישבו בפאתי מוסקבה שני בחורים צעירים, לאחד קראו סרגיי ולשני – איוון.

אילן גילאון: הם, בשפה של החבר'ה היום, ישבו ו"דפקו" וודקות, הם שתו וודקה.

אילן גילאון: הוודקה היתה מאיכות מאוד ירודה, כנראה וודקה של המפלגה, לא מה שהולך היום – "אבסולוט" ו"פינלנדיה" ודברים אחרים.

אילן גילאון: איוון היה מאוד עצוב, וסרגיי אמר לו: טוואריש איוון, איך אתה יכול להיות עצוב כששמש העמים בשמים, הדגל האדום מתבדר מעל לכל בית, כולם פרולטרים ופרולטריות, אנחנו מייצאים סוציאליזם לכל מקום?

אילן גילאון: אסור לך להיות עצוב.

אילן גילאון: אז הוא אמר לו: אני בוש ונכלם, אתה צודק, אני עצוב כי נטאשה הקטנה לא אוהבת אותי, ובגלל זה אני עצוב, ובזה מת הדטרמיניזם.

אילן גילאון: בסופו של דבר, מי שלא חשב על נטאשה ואיוון והאהבה הקטנה סופו היה לעבור מן העולם, וכך אני מקווה שיקרה גם אצלנו.

אילן גילאון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת צבי הנדל, בבקשה.

אברהם בורג: אחריו – חבר הכנסת מוחמד ברכה, ואחריו – חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

צבי הנדל: אדוני היושב בראש, חברי חברות וחברי הכנסת, אני מרגיש קצת לא נוח, כאילו מספידים אותך.

צבי הנדל: עד מאה ועשרים.

צבי הנדל: את צעירה.

צבי הנדל: כמה דברים הייתי רוצה לומר לך בהזדמנות חגיגית זאת.

צבי הנדל: כמעט כל העולם מבין – או כמעט בעיני כל העולם – שהקומוניזם תם, אבל בעצם כשכולם אומרים שהקומוניזם תם וחלף מן העולם, הכוונה היא לאותם אנשים שייצגו את הקומוניזם, או שהובילו אותו בעולם.

צבי הנדל: אחרי שהכרתי אותך והבנתי שאצלך הקומוניזם לא תם, הבנתי שאת קומוניסטית באידיאולוגיה האמיתית של הפרטים הקטנים, של האיש הבודד, של הילד, של הילדה וכו'.

צבי הנדל: זה הקומוניזם התיאורטי שכמעט שלא היה קיים בעולם, ואצלך, גם אחרי שהוא חלף, הוא עדיין קיים וחי.

צבי הנדל: זאת נקודה ראשונה.

צבי הנדל: נקודה שנייה היא הסטיגמות שאנחנו חיים בהן.

צבי הנדל: בסטיגמה, עוד לפני שהכרתי אותך, לפני שהחלפתי אתך מלה, לפני שידעתי איך את נראית במרחק של מטר, שנאתי אותך ואת מה שאת מייצגת.

צבי הנדל: אני מודה.

צבי הנדל: אני מניח – לא שאלתי אותך – שכך את חשבת גם עלי.

צבי הנדל: גם לא שאלתי אותך אם שינית את דעתך.

צבי הנדל: וכל זה כי יש סטיגמה.

צבי הנדל: כי אם תמר גוז'נסקי נמצאת במפלגה ערבית, עם ערבים שהם בעיני – חלקם לפחות, או מייצגים חלקים שהם בעיני אויבים שלי, אז היא אויבת שלי.

צבי הנדל: אני מאושר שהיית מספיק חכמה והחיישנים שלך היו מספיק מחודדים, שכשגילית שבוועדת הכספים יושב איזה בחור חדש מתנחל, היית בהלם שהמתנחל הזה אכפת לו מהדברים הקטנים האלה, של הילדים, קראת לי ושאלת אותי – אני לא זוכר בדיוק מה היה הנושא – "תגיד לי, זה נכון שבוועדת הכספים אמרת כך וכך?

צבי הנדל: ואם זה נכון, אז באמת אני זקוקה לכך שנעבוד בשיתוף פעולה".

צבי הנדל: ויתרת על הסטיגמות וכך הפכנו לנעזרים זה בזה בעניינים שהם %99 מהעיסוק שלנו.

צבי הנדל: כשאנחנו מתראיינים ברדיו או בטלוויזיה או בעיתונות, כפי שאמר היושב-ראש, גם אז נוצרות סטיגמות, אבל בעצם אחד כמוני, שתמיד שואלים אותו על התנחלויות, על ענייני ביטחון או על חוץ, לא באמת מתעסק עם זה.

צבי הנדל: מה, אני לוקח טנק ונכנס לעזה לעשות סדר?

צבי הנדל: אני זה שמנהל את מדיניות החוץ באיזה מקום?

צבי הנדל: מה פתאום.

צבי הנדל: %99 מהחיים שלנו הם עיסוקים בפרטים קטנטנים, של חקיקה קטנה, של עזרה לזולת וכו'.

צבי הנדל: ומאחר שכבר אמרו, ואני לא רוצה לחזור על זה, שהפכת את הקטע הזה לאמנות, לכל החלשים – בין שזה אשה, בין שזה ילד, בין שזה ילד שנזרק מהלימודים; בטרם נזרק – מה עושים אתו, ואחרי שהוא נזרק – איך מטפלים בו – נוצרה הקרבה, ואני שמח עליה.

צבי הנדל: אני שמח שבעיני – אמרת בטלוויזיה שזה אולי מסיבות אחרות – בעיני, הנשמה היהודית הטהורה שלך באה לידי ביטוי כפי שאצל חלק גדול מאוד מהבית הזה לא הגיעה לביטוי כל כך מלא.

צבי הנדל: כי בסופו של דבר נשמתו של האדם מגיעה אל העולם טהורה ובבסיסה היא טובה ורוצה לעשות טוב.

צבי הנדל: אנחנו מקלקלים ומתקלקלים בגלל הוויות העולם, בגלל הצורך שלנו בווכחנות ובגלל הצורך להוכיח למה השני רע ואנחנו טובים.

צבי הנדל: את, ברוך השם, שמת את הכול בצד.

צבי הנדל: וזה לא נכון שהיית נאמנה לבוחרייך ולשולחייך, כפי שאמר היושב-ראש.

צבי הנדל: מי שטיפלת בו – לא שלח אותך.

צבי הנדל: בחוקים שעסקת בהם – לא בחרו בך.

צבי הנדל: אין סיכוי שהם ישיבו לך טובה בבחירות הקרובות, ובהם טיפלת ואתם עסקת.

צבי הנדל: אני מאחל לך בהצלחה – לא רוצה להספיד אותך – אני מאוד מאוד לא רוצה שהמפלגה שלך תצליח, אבל אני מאוד רוצה שתחזרי לכנסת.

צבי הנדל: תודה.

אברהם בורג: תשריינו לה מקום.

אברהם בורג: מוחמד, בבקשה.

אברהם בורג: סילבן, עד 31 בדצמבר יהיה לך תקציב, אל תדאג.

אברהם בורג: יש כאן הפסקה מתודית בנושא התקציב לנושאים יותר איכותיים.

אברהם בורג: בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, חברתי לסיעה, חברתי למפלגה, תמר גוז'נסקי, אני מאחל, בניגוד לדבריו האחרונים של חבר הכנסת הנדל, שהסיעה והמפלגה שלך דווקא יצליחו בשבילך.

מוחמד ברכה: אני חושב שאיחול כזה ביום כזה הוא דבר מתבקש, גם ברמה האישית וגם ברמה הערכית; גם ברמה האישית של הכרת תודה לעשייה ולאמירה ולמאמץ וגם לדרך שבה הלכה תמר בכנסת ומחוץ לכנסת.

מוחמד ברכה: אם מישהו משלה את עצמו, כפי שחבר הכנסת הנדל אומר, שהקומוניזם חלף מהעולם – אם יש הוכחה שהוא לא חלף מהעולם, זאת תמר גוז'נסקי.

מוחמד ברכה: יש מוזיקאי לבנוני ידוע, קוראים לו זיאד רחבאני.

מוחמד ברכה: הוא גם קומוניסט, ומוזיקאי מחונן.

מוחמד ברכה: שאלו אותו את השאלה הזו: מה אתה עושה?

מוחמד ברכה: הקומוניזם הלך.

מוחמד ברכה: אז הוא אמר:

מוחמד ברכה: אני לא יכול להישאל את השאלה הזו אם הקומוניזם חלף, כי כל עוד אני קיים יש קומוניסט אחד.

מוחמד ברכה: והקומוניסטית הזו במיטבה היא תמר גוז'נסקי, שחיברה, כמו שאמר היושב-ראש, בין החריצות, בין הדבקות, בין הפרטים ובין הסבלנות, אבל כל זה על רקע של העמדה, של החשיבה ושל האידיאולוגיה.

מוחמד ברכה: אני חושב שבאותה מידה שמשבחים את תמר על זה שהיא טיפלה בפרטים הקטנים, זאת אומרת שהיא ראתה את העוולות שבשיטה, היא גם תמיד ראתה את העוול הגדול של השיטה עצמה, כולה, השיטה הכלכלית-החברתית, והלכה לכיוון של שיטה אחרת, צודקת יותר, הומנית יותר, סוציאליסטית יותר – זו לא מלה מגונה.

מוחמד ברכה: דווקא היום, כשמעגלי האבטלה, העוני והמצוקה מתרחבים, הטיפול הוא לא רק בפרטים – זה חשוב, ותמר עשתה עבודה, משכמה ומעלה – אלא צריך לחשוב גם על השיטה עצמה.

מוחמד ברכה: אין ספק שלנו, חברי סיעת חד"ש, גם בכנסת החמש-עשרה וגם כאלה שיהיו בכנסת השש-עשרה, נקבע רף גבוה, גבוה מאוד.

מוחמד ברכה: אני מסופק אם נוכל להגיע לרף הזה, אבל אין ספק שהחברים שיבואו במקומה ינסו לטפס לכיוון הרף הזה.

מוחמד ברכה: אני לא בטוח שיהיו כמוה, אבל אין שום ספק שהם ינסו להגיע לרף החשוב הזה גם בחקיקה, גם בהתנהגות, גם במסירות וגם בדבקות בנושא ובנושאים שהיא האמינה בהם.

מוחמד ברכה: אני היום עומד גאה כחבר באותה מפלגה, באותה סיעה, באותה תנועה יהודית-ערבית, דווקא בימים אלה שיש ניכור מוחלט, קשה ומעמיק בין יהודים וערבים במדינה.

מוחמד ברכה: אנחנו השתדלנו – ותמר היתה בחוד החנית – לייצג אלטרנטיבה, סוג אחר שיכול להיות בין יהודים וערבים.

מוחמד ברכה: לא אוטונומיה ולא חיבור מלאכותי בין יהודים וערבים, אלא באמת חיים משותפים, כשדווקא כל אחד בתוך האמונה שלו, המחויבות שלו והנאמנות שלו לחברה שלו ולחברה האנושית בכלל יכול לבוא למוסדות שלנו ולמקומות שלנו ושם לעשות את השקלול המתבקש בין האינטרסים של שני העמים, ואז אני מעריך, אדוני היושב-ראש, שלעולם לא נמעד, לא בשוביניזם ערבי ולא בשוביניזם יהודי.

מוחמד ברכה: כי אנחנו לא יכולים.

מוחמד ברכה: לא יכולים.

מוחמד ברכה: לא יכולים לטבוע בביצה הזו בשום פנים ואופן.

מוחמד ברכה: לכן, מה שתמר מייצגת, גם כבן-אדם וגם כאדם שמחויב פוליטית מעבר לחקיקה, מעבר לעבודה הפרלמנטרית – היא גם מייצגת משהו מאוד מאוד אנושי, מאוד מאוד מתבקש בנוף העכור של מדינת ישראל.

מוחמד ברכה: אנחנו גם גאים שאנחנו מפלגה ותנועה שיש לה סיעה בכנסת ולא סיעה שיש לה רק מפלגה.

מוחמד ברכה: משמע הדבר שאנחנו היום לא מדברים על תמר במושגים של סוף דרך אלא של פתיחת פרק חדש – סיום הפרק הפרלמנטרי בכנסת הזו, אבל פתיחת פרק חדש בחד"ש ובמפלגה הקומוניסטית הישראלית.

מוחמד ברכה: אנחנו, יהודים וערבים גם בחד"ש וגם מחוצה לה, מאוד זקוקים לעשייה הייחודית של תמר גוז'נסקי, והיא תמשיך למלא תפקידים מאוד חשובים בהוויה הפוליטית והחברתית של שני העמים בארץ הזו.

מוחמד ברכה: זה לא פשוט לעמוד על הבמה בנושאים החברתיים, לייצג את האנשים החלשים מול לווייתני הכלכלה ומול ההון הגדול.

מוחמד ברכה: תמר היא בין האנשים הבודדים, אולי היחידה שעשתה זאת ללא מורא, ללא פחד וגם ללא פניות.

מוחמד ברכה: אף אחד לא היה יכול לייחס לה כוונות זרות וכוונות שהן לא ממין העניין.

מוחמד ברכה: גם המערכה האחרונה שלה בנושא בעלויות צולבות בתקשורת, אני מקווה שהכנסת השש-עשרה תמשיך אותה כחלק מהנאמנות, כחלק מהכרת התודה לתמר, על מנת שהתקשורת לא תהיה שבויה בידי ההון הגדול וההון הגדול לא ישלוט על תודעתם, על כספם ועל חייהם של האנשים במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אם היו צריכים למדוד בקולות את כמות המחמאות שתמר מקבלת היום, יכול להיות שהיינו אחת המפלגות הגדולות בכנסת הבאה.

מוחמד ברכה: אבל זה בדיוק סוד הייחוד שתמר ייצגה, והוא לעשות ללא חשבון אם זה מביא לרווח אלקטורלי.

מוחמד ברכה: מובן שכולנו היינו מעוניינים שזה יתורגם לכוח אלקטורלי, אבל דווקא במחוזות שאנחנו הכי חלשים בהם, היא היתה נאמנה לרחשי לבם של האנשים, גם של הפעוטות, גם של הנשים, גם של הזקנים, גם של מקבלי הגמלאות למיניהם.

מוחמד ברכה: אני מאוד מקווה שדווקא בכנסת, ובסיעה שלנו במיוחד, יקום מי שיוכל להמשיך את הדרך הזו.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לך על שניאות להיענות לבקשה הצנועה שהיא באמת הכרת תודה.

מוחמד ברכה: אני רוצה מעל הבמה הנכבדה הזו, הבמה הכי רמה במדינה, במת הכנסת, להודות לתמר על פועלה ולדרוש ולבקש ממנה שתמשיך גם במעמדים הבאים שיהיו לה.

מוחמד ברכה: אין ספק שהיא כיבדה את הפרלמנטריזם.

מוחמד ברכה: אני מכיר פקידי ממשלה שבאו לוועדות ושקשקו מפחד כשהם נתנו אינפורמציות לא נכונות או דברים שהם לא בדוקים, כי היא תמיד ידעה.

מוחמד ברכה: היא לא אמרה אף פעם מה שהיא לא ידעה ותמיד היא אמרה מה שהיא כן ידעה.

מוחמד ברכה: הלוואי שאנחנו נדע ללכת בדרך הזו.

מוחמד ברכה: אני מאחל לך כל טוב, לאן שתפני.

מוחמד ברכה: חברות זו חברות והחברות תישאר כי היא יותר עמוקה מחברות בכנסת.

מוחמד ברכה: יש גם חברות מסוג אחר.

מוחמד ברכה: תודה רבה לך, אדוני.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: תמר, תעלי ותבואי.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, קודם כול אני מודה לך, אדוני, על הכבוד ועל האירוע.

תמר גוז'נסקי: לפני 12.5 שנים נשאתי מעל הדוכן הזה את נאום הבכורה שלי.

תמר גוז'נסקי: פתחתי בו וקראתי כמה שורות של שייקספיר מותאמות לישראל.

תמר גוז'נסקי: אמרתי אז: "לא לי שנינות, לא רוב דברים, לא שם, לא דמות, לא פתחון פה, לא שוט לשון להסעיר דם.

תמר גוז'נסקי: רק לתומי אשיח, לומר לכם את שתדעו ידוע, להראותכם פצעי ישראל שלנו, פיות אילמים, אילמים, אומללים, כי ידברו הם בעדי".

תמר גוז'נסקי: אני מרגישה תחושה של סיפוק שהיום חברי הכנסת ואדוני היושב-ראש בעצם אמרתם שהצלחתי לעמוד במשימה הזאת שהצבתי בפני עצמי בנאום הבכורה.

תמר גוז'נסקי: באותו נאום בכורה, זה היה בתקופת ממשלת שמיר, אריאל שרון היה שר השיכון, ומשום מה הוא ישב באולם, היה כנראה נאום בהצעת אי-אמון, ואמרתי לו שקראתי בעיתון שהוא, אריאל שרון, מכיר ב"קו הירוק".

תמר גוז'נסקי: ואז הוא צעק בקריאת ביניים: זה לא מדויק.

תמר גוז'נסקי: זה היה לפני 12.5 שנים.

תמר גוז'נסקי: ואז אמרתי לו, שאם אני אשרת מספיק שנים בכנסת, אולי אני אזכה להגיע שהוא שרון יכיר גם בעם הפלסטיני ובזכויותיו הלאומיות.

אברהם בורג: בקיצור, מהצוות שלכם פורש האיש הלא-נכון.

תמר גוז'נסקי: כן.

תמר גוז'נסקי: ראש הממשלה שרון הוא היום נושא את התפקיד הבכיר.

תמר גוז'נסקי: אני מוכרחה לומר שגם הוא משמיע זמירות בנוסח מדינה פלסטינית.

תמר גוז'נסקי: אז במידה מסוימת צדקתי, לפחות לגבי הלכי הרוח.

תמר גוז'נסקי: אבל בסיכום כולל התקווה הזאת שלי לא התגשמה, ובעצם אני חשה אחרי 12.5 שנים שאני משאירה כנסת במצב פחות טוב, אבל בעיקר מדינה במצב פחות טוב וחברה במצב פחות טוב.

תמר גוז'נסקי: מבחינה זאת, כשאני מסתכלת אחורה, אני מסתכלת, הייתי אומרת, ברחמים על העם, על הציבור שממש לא מגיע לו לחיות במדינה שהולכת ומתקרנפת ובחברה שהולכת ונעשית אדישה וסגורת לב לסבל של הזולת, במדינה שבה בעצם בית-התמחוי מחליף את הזכות החברתית ובמדינה שבה כל הזמן מבכים את המתים ומתים צעירים.

תמר גוז'נסקי: לכן אני מרגישה שבאיזה מקום הפעילות והמאמץ לא הניבו את התוצאות שהייתי רוצה להגיע אליהן.

תמר גוז'נסקי: אני חיה בתחושה, ואני מנסה להעביר אותה לציבור, שאנו חיים בימים קשים ומסוכנים, בימים של התרת דם, בימים של לגיטימציה לטרנספר, של פתרונות כוחניים ושל שלילת האחר – זה יכול להיות הפלסטיני, זה יכול להיות העובד הזר – בימים שבעצם משפחה חד-הורית אין לה זכות קיום כי צריך לדרוס אותה, בימים שבעצם יש תמיכה רחבה מאוד בהתעשרות של מעטים ובגזל שנעשה יום-יום גם של זכויות אבל גם של שכר וגם של עתיד.

תמר גוז'נסקי: לכן אני רוצה בהזדמנות זאת לומר במלים שאמר המשורר הצ'כי יוליוס פוצ'יק, שהיה בכלא בתקופת הכיבוש הנאצי, והוא שלח שירים ופתקים מהכלא, ובין היתר הוא אמר שם: "בני אדם אהבתיכם, היו זהירים, היו עירנים".

תמר גוז'נסקי: זה איזה מסר, עד כמה שאני יכולה בכוחי הדל, לומר לציבור: אני אוהבת את העם, אני אוהבת את האנשים, אני אוהבת את כולכם, ואני רק מבקשת מכם, תהיו זהירים ותשימו לב למה שקורה מסביב כי קורים דברים רעים מאוד.

תמר גוז'נסקי: אני גם רוצה לומר מלה לרבים שפנו אלי, כאלה שאני מכירה אותם וכאלה שאני לא מכירה אותם, והביעו תמיכה והזדהות עמוקה עם המעשים שלי בנושאים החברתיים, והביעו צער על כך שיש לי עמדות מדיניות שלא הולמות את השקפת העולם שלהם, וחברי חבר הכנסת הנדל נתן לזה ביטוי מרגש.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לומר שאני מבינה מאיפה הדבר הזה בא.

תמר גוז'נסקי: אבל מאוד מאוד עצוב לי וצר לי שיש אנשים שחושבים שאפשר להפריד בין זכויות אדם פה ושם, בין צדק פה ושם, בין שלום פה ושם.

תמר גוז'נסקי: אני לא יכולה להבין איך מישהו באמת חושב, שכשמתים בשטחים – הוא לא רואה בעצמו שמתים אצלנו, כשרעבים בשטחים רעבים אצלנו, כשמשפילים בשטחים משפילים אצלנו.

תמר גוז'נסקי: הרי זה קורה יום-יום.

תמר גוז'נסקי: אז למה כל כך קשה לראות את הקשר הזה?

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שבאיזה מקום הגענו למצב שבו מנסים לומר כך: החברתי הוא לא פוליטי והפוליטי הוא לא חברתי.

תמר גוז'נסקי: כל זמן שאנחנו לא נצליח להשיג רוב להבנה שהחברתי הוא פוליטי והפוליטי הוא החברתי, לא נצליח לשנות.

תמר גוז'נסקי: אני גם רוצה לומר מלה על השקפת עולם.

תמר גוז'נסקי: כשנכנסתי לכנסת היו פה יותר חברי כנסת שדגלו בהשקפת עולם; עלו לדוכן הזה, הציגו השקפת עולם, וניסו לשכנע בהשקפת העולם שלהם.

תמר גוז'נסקי: אני מאוד מצטערת ומאוד כואב לי שהולך ופוחת השיח הרעיוני, השיח האידיאולוגי בכנסת.

תמר גוז'נסקי: ענייננו לא רק בחוק קונקרטי כזה או אחר, שהוא חשוב מאוד, ובפולמוס פוליטי על מה נאמר אתמול בעיתון, אלא יש לנו חובה, חובה מוסרית, חובה אנושית, חובה פוליטית, להציג בפני הציבור גם עמדות רעיוניות מגובשות.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לומר, שכשנכנסתי לכנסת היו פה מעט חברות כנסת.

תמר גוז'נסקי: כיהנתי גם בכנסת שהיו בה שמונה חברות כנסת, שזה היה המספר המינימלי שהיה עד היום.

תמר גוז'נסקי: אני מאוד שמחה שגדל מספרן של חברות הכנסת.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שזה נעשה במידה לא קטנה הודות לעבודתן של חברות הכנסת.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שהכנסת צריכה לחשוב איך היא פועלת כדי לקדם ולהביא לכך שחברות הכנסת תוכלנה למלא עוד ועוד תפקידים חשובים.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להודות לכל האנשים בכנסת שסייעו לי ועזרו לי להקים בכנסת החמש-עשרה את הוועדה לקידום מעמד הילד.

תמר גוז'נסקי: הוועדה הזאת היתה מבחינות מסוימות איזה שיא של פעילות בנושא הילד.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שנעשו בה דברים חשובים.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להודות לכל מי שעזר בנושא הזה.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לפנות אליך, אדוני היושב-ראש.

תמר גוז'נסקי: אני לא יודעת מי יהיה יושב-ראש הכנסת הבא, אבל יושבים פה באולם בוודאי חברי כנסת שיהיו בכנסת הבאה, וגם אדוני יהיה בכנסת הבאה.

אברהם בורג: לא בטוח – – –

תמר גוז'נסקי: האם אפשר לבקש, האם אפשר לפנות אליכם, שתדאגו לכך שגם בכנסת השש-עשרה תמשיך לפעול הוועדה לקידום מעמד הילד, בהרכב כפי שהכנסת תקבע אותו?

תמר גוז'נסקי: בסיום דברי, תרשו לי להודות לכל אלה שעמדו לצדי, לבן-זוגי יורם, למשפחה, לשותפי בסיעה שהיו וישנם, לצוות הסיעה, לנאזם באדר ולדליה בקר.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה למסור תודה מיוחדת לחיה שלום, שלאחר שאנחנו עובדות יחד במשך 12.5 שנים, מהיום הראשון שנכנסתי לכנסת, כבר לא מבדילים בין הקולות שלנו.

תמר גוז'נסקי: כשאחת מאתנו מרימה טלפון, חושבים שהשנייה מדברת.

תמר גוז'נסקי: ללא העבודה המסורה שלה וללא הצמידות הזאת והערכיות של העבודה שלה, לא היה אפשר להתקדם.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להודות לכל העושים במלאכה בוועדה לקידום מעמד הילד, לראשי הוועדות, לצוותים, למזכירות הכנסת, למרכז למחקר ומידע, ללשכה המשפטית, לעובדי הספרייה, לעובדות המרכזייה, לקצרניות, לסדרנים, לעובדי המרפאה ולכל אלה שאולי שכחתי, ולכל הארגונים החברתיים וארגוני המחאה, שעשו עבודה נהדרת ועזרו לי מאוד.

תמר גוז'נסקי: זאת הזדמנות להודות למועצה לשלום הילד ולרשת הארגונים למען ילדים, כי היום בחוק ההסדרים שהונח על שולחן הכנסת הצלחנו, הודות לעבודה משולבת בתוך הכנסת, בתוך ועדת הכספים, בתוך ועדת הכנסת, בוועדה לקידום מעמד הילד, עם הארגונים החברתיים, להוציא את חוק פעוטות בסיכון מן ההקפאה.

תמר גוז'נסקי: מבחינתי זו מתנה שהכנסת נותנת לילדים בסיכון, אבל גם לי אישית.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להודות לכם על שנים של עבודה.

תמר גוז'נסקי: אני בטוחה שניפגש עוד במקומות אחרים של מאבקים, כי בסופו של דבר, כמי שהצטרפה לנוער הקומוניסטי בגיל 14, אני לא מתכוונת לשנות את דעותי בשלב הזה של חיי, אלא לנסות לשכנע עוד ועוד אנשים שאפשר לחיות אחרת, שחייבים לחיות אחרת, וזה תלוי בנו.

תמר גוז'נסקי: תודה רבה, אדוני.

תמר גוז'נסקי: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

רחמים מלול: רבותי חברי הכנסת, נמשיך בסדר-היום.

רחמים מלול: הדובר הבא, חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה.

רחמים מלול: אחריו – חבר הכנסת יצחק סבן.

אחמד טיבי: עכשיו התור שלי.

רחמים מלול: לפי הרשימה שלפני צריך לדבר חבר הכנסת עסאם מח'ול.

אחמד טיבי: לא, אני.

אחמד טיבי: היושב-ראש הודיע קודם שאני אדבר.

רחמים מלול: האם זה מוסכם על אדוני?

עסאם מח'ול: כן.

רחמים מלול: טוב, בבקשה, חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אני עולה לבמה אחרי אירוע פרידה מחברת הכנסת תמר גוז'נסקי, שבו הכנסת חולקת לה שבחים על פועלה, ובצדק.

אחמד טיבי: חובה לומר שתמר גוז'נסקי היתה פרלמנטרית משכמה ומעלה והיא הוסיפה כבוד לבית הזה.

אחמד טיבי: היא אילצה את יריביה, לפני ידידיה, לרספקט ולהתחשבות עמוקה בעמדות.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, היות שהדיון כאן הוא על תקציב המדינה, אני רוצה לרגע לקשר בין תקציב המדינה האנטי-חברתי לבין המושג "בים, באוויר וביבשה".

אחמד טיבי: איך הוא נשמע מנקודת מבטו של אחד הכפרים במשולש, למשל, או בגליל, או בנגב?

אחמד טיבי: – בים, באוויר וביבשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, כאשר מדובר על תשתיות במגזר הערבי, הסובלות מהעדר תקציבים, תקציבי פיתוח, מדברים על תשתיות הרוסות, או תשתיות שלא קמו, או תשתיות שאין תקציב לקיימן.

אחמד טיבי: בים, באוויר וביבשה, חבר הכנסת פריצקי, מנקודת מבטו של אזרח ערבי, הים יכול להיות מפותח יפה, מושך, קייצי, ביישוב יהודי, מול מערכת ביוב פורצת, כמעט כמו ים, ביישובים הערביים – העדר תקציבים.

אחמד טיבי: תעלה על מסוק, אדוני היושב-ראש, או כשאתה חוזר בטיסה מחוץ-לארץ, ומנקודת מבטך מעל, מלמעלה, אתה תדע שזה יישוב ערבי וזה יישוב יהודי.

אחמד טיבי: כי מלמעלה יישוב יהודי גם על-פי חלוקת החשמל הוא מסודר, יפה ומאורגן; יישוב ערבי, אם יש בו חשמל – יש כפרים לא מוכרים שאין בהם חשמל – כשאתה רואה אותו מלמעלה, רשת החשמל מפוזרת, לא מסודרת, חלשה, לא בוהקת.

אחמד טיבי: וביבשה, רחובות סלולים זה אזור של יישובים יהודיים; כבישים הרוסים – כנראה התקרבת לכפר ערבי, שבו הכול מזופת חוץ מן הכביש.

אחמד טיבי: זה בים, באוויר וביבשה.

אחמד טיבי: על כן, אדוני היושב-ראש, כל ההבטחות של שר האוצר ערב הגשת התקציב על מיסוי הון, על הטלת מס על הבורסה, על התחשבות בשכבות החלשות, בערי הפיתוח, בשכבות המצוקה, היו כלא היו.

אחמד טיבי: מדובר בתקציב שפוגע במעמד הפועלים, חבר הכנסת עמיר פרץ.

עמיר פרץ: העובדים, לא הפועלים.

אחמד טיבי: היות שהתחברתי לחד"ש אני מחויב בטקסט אחר.

אחמד טיבי: נכון, עסאם מח'ול?

אחמד טיבי: נכון, תמר?

יוסף יצחק פריצקי: חבר הכנסת טיבי, אמר חבר הכנסת עמיר פרץ והתכוון: יש כאלה שפועלים, ויש כאלה שעובדים.

עמיר פרץ: גם הבדיחות שלך לא מצחיקות אותי.

יוסף יצחק פריצקי: את העובדים לא, את הפועלים כן.

אחמד טיבי: זה תקציב שחובה להתנגד לו.

אחמד טיבי: אני בטוח שאתה, אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת מלול, מתנגד בתוקף, גם ללא קשר לעניינים הפנימיים בתוך ש"ס, מתנגד עקרונית ורעיונית – –

עמיר פרץ: ואידיאולוגית.

אחמד טיבי: – – ואידיאולוגית לתקציב הזה, כי הוא פוגע בערי הפיתוח, פוגע בשכבות המצוקה, מעלה את שיעור האבטלה ודורשי העבודה בניגוד להבטחות.

אחמד טיבי: שיעור האבטלה ביישובים הערביים הוא הגדול ביותר.

אחמד טיבי: מתוך 20 היישובים – 19 הם ערביים, ולפעמים 20.

אחמד טיבי: לבסוף, איך אפשר שלא להתייחס למופע האימים של הליכוד בבחירות הפנימיות?

אחמד טיבי: כל יום ידיעה חדשה מפחידה, מביכה ומבישה יותר מאשר ערב קודם.

אחמד טיבי: אלוהים לוקח אותנו, אדוני היושב-ראש, אל עולם של מעלה, אריאל שרון והליכוד לוקחים את הפוליטיקה לעולם של מטה, לעולם התחתון.

אחמד טיבי: תודה רבה.

רחמים מלול: תודה רבה, אדוני.

רחמים מלול: חבר הכנסת עסאם מח'ול, ואחריו – חבר הכנסת יוסף פריצקי.

רחמים מלול: חבר הכנסת מח'ול, על-פי הרשום לפני – ארבע דקות וחצי, אוסיף לך עוד חצי דקה.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, זה שמגישים לנו חוק תקציב אכזרי, זה רע וקשה ונתמודד אתו, אבל זה שהעניין כרוך בכך שחברת הכנסת תמר גוז'נסקי עוזבת את הכנסת, זה כבר יותר מדי דברים בבת-אחת.

עסאם מח'ול: כי תמר ידעה להיות – והכרנו אותה – חומת המגן החברתית, חומת המגן האמיתית של שכבות המצוקה בישראל.

עסאם מח'ול: היום מצווה עוד יותר גדולה וחובה עלינו להיאבק נגד הצעת החוק הזאת ולהפיל אותה.

עסאם מח'ול: זה האתגר האמיתי שעומד בפני כל אלה שלא אומרים כרגע לציבור, שעם העברת הצעת החוק הזאת הכנסת הזאת מעצבת את דוח העוני הבא, את דוח האבטלה הבא, את דוח הפשע הבא.

עסאם מח'ול: הדבר הכי גרוע, הכי אומלל והכי צבוע הוא אותן דמעות תנין שנראה מעל הדוכן הזה בעוד כמה חודשים, כאשר יבואו ויספרו לנו מה היו התוצאות של ההצבעה של כל אחד ואחד כאן היום.

עסאם מח'ול: אני אומר את זה במיוחד לאותה מפלגה שיצאה מממשלת האחדות הלאומית האיומה לפני כמה שבועות באמתלה שהיא מתנגדת להצעת התקציב שתובא היום.

עסאם מח'ול: אני אומר את זה במיוחד לאותה מפלגה, אם היא לא תפעל להפיל את הצעת החוק הזאת ואת הצעת התקציב הזאת.

עסאם מח'ול: זאת החובה.

עסאם מח'ול: אי-אפשר יותר "לסבן" את העם, אי-אפשר יותר "לסבן" את הציבור.

עסאם מח'ול: הדברים שייאמרו כאן היום צריכים להיות מופנים לא לחברי הכנסת אלא לציבור הרחב, לקורבנות של אותה מדיניות והצעת התקציב שאנחנו מדברים עליה היום.

עסאם מח'ול: יש לציבור הזדמנות קרובה מאוד, בעוד חודש וחצי, לספור אילו ידיים יעלו היום לתמיכה בהצעת תקציב ההרעבה, תקציב ההשפלה, תקציב העוני והאבטלה, והוא יעניש את הידיים האלה; ואילו ידיים יתנגדו למדיניות הזאת, ויגמלו לאותן אצבעות ולאותן ידיים שהורמו נגד הצעת החוק הזאת.

עסאם מח'ול: אי-אפשר להמשיך לשחק ולצחוק לציבור בפנים, ציבור שמשלם מחיר כבד דווקא בימים אלה, כאשר הארץ נסערת עם הסיפור של השוחד בבחירות המקדימות בליכוד, כשכולם מדברים על שחיתות ומופתעים.

עסאם מח'ול: שום דבר לא מפתיע.

עסאם מח'ול: מה שקרה בבחירות המקדימות בליכוד הוא הקריקטורה של מה שקורה כאן כל ימי השנה.

עסאם מח'ול: יש בעלי הון או בעלי ממון ששילמו ועל-פי האינטרסים שלהם ביקשו שיישק דבר – – –

רחמים מלול: ייצ'ק.

עסאם מח'ול: תודה רבה, אדוני.

עסאם מח'ול: ייצ'ק.

עסאם מח'ול: יש הטעיה של הציבור, כי מסתירים את האמת.

עסאם מח'ול: יש כאן קבוצות שמנהלות את העסקים של בעלי ההון.

עסאם מח'ול: זאת המשמעות של התקציב שמביאים לנו היום.

עסאם מח'ול: זאת המשמעות של התקציב שמנסה לפצות על 50 מיליארד שקל שירדו לטמיון כדי לדכא את העם הפלסטיני במשך השנתיים האחרונות, כדי לחדש את הכיבוש, כדי להרחיב את ההתנחלויות, כדי להיטיב עם המתנחלים על חשבון עשרות אלפי משפחות שפעם אחר פעם מכים בהן, משפילים אותן, מרעיבים אותן, עשרות אלפי משפחות חד-הוריות שמחפשות את האוכל שלהן בפחי האשפה בשווקים.

עסאם מח'ול: כאן באים ומציעים לנו הצעת תקציב חדשה שהמשמעות שלה היא לפגוע במקבלי הקצבאות ולהקטין את הקצבאות של המשפחות החד-הוריות ב-44%, לפגוע במקבלי השלמת הכנסה ולהקטין את הקצבאות שלהם ב-28%.

עסאם מח'ול: אני חושב שמה שקורה כאן ברמה החברתית הוא פשע, והבית הזה אמור לתת את המענה על הפשע הזה, והוא אמור היום לעמוד או ליפול במבחן האמיתי – האם תקציב כזה יכול לעבור, או תקציב כזה חייב ליפול.

עסאם מח'ול: אני קורא לציבור, אני קורא למשפחות החד-הוריות, אני קורא למיליון וחצי אנשים שחיים מתחת לקו העוני, אני קורא ל-13% המובטלים מכוח העבודה, ואומר: לכם יש הזדמנות להעניש את אלה שיביאו עליכם את הצרה הזאת, אל תיתנו להם לחמוק בפעם הזאת.

רחמים מלול: תודה לחבר הכנסת מח'ול.

רחמים מלול: חבר הכנסת יוסף פריצקי – בבקשה, אדוני.

רחמים מלול: לרשותך שש דקות.

רחמים מלול: אחריו ידבר חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

מוחמד כנעאן: אני אתחלף אתו.

רחמים מלול: אני עובד על-פי הרשימה המונחת לפני.

רחמים מלול: תסתדרו ביניכם ותודיעו לי, כדי שבינתיים נמשיך את הישיבה בצורה סדירה ותקינה.

רחמים מלול: בבקשה, אדוני.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, סיעת שינוי תתכנס הערב בשעה 20:00 כדי להחליט מה היא תעשה בתקציב ובחוק ההסדרים.

רחמים מלול: האם עדיין אין לה החלטה?

יוסף יצחק פריצקי: לא, ואני אומר לאדוני מדוע עדיין אין החלטה – כי אנחנו לוקחים את ההתחייבויות שלנו ברצינות, כלומר, אנחנו רוצים להיות בטוחים במה שאנחנו עושים, ואנחנו רוצים לבדוק את עצמנו פעם אחת, פעמיים ושלוש פעמים, ולדעת שלבסוף, אחרי שקלא וטריא, ההחלטה שלנו עומדת, כי אנחנו ממחויבויות ומהחלטות לא נסוגים.

יוסף יצחק פריצקי: זה, דרך אגב, דבר משונה קצת בכנסת הזאת, אדוני היושב-ראש, כי יש סיעה שהיושב-ראש שלה היה יושב-ראש האופוזיציה, והיא באמת היתה מאוד טובה בהבטחות; בלקיים – קצת פחות, אבל בהבטחות או בהתחייבויות היא היתה נהדרת.

יוסף יצחק פריצקי: יראה אדוני היושב-ראש, ב-18 במאי 1999 חבר הכנסת יוסי שריד, אדם מכובד, ראש האופוזיציה, פרלמנטר ותיק, אין ספק נואם רהוט, אומר לעיתון "הארץ" כך: ש"ס לא תשב בממשלה, הסיפור שלה נגמר, היא מונהגת בידי עבריין שהורשע, ואני בטוח שברק מבין זאת היטב, ואם הוא לא מבין, נסביר לו.

יוסף יצחק פריצקי: מרצ תהיה המפלגה השנייה בגודלה בממשלה, בלי חרדים, בלי סחטנות דתית.

יוסף יצחק פריצקי: עברית ברורה, התחייבות מופלאה, דבר דבור על אופניו, פשוט שפתיים יישקו.

יוסף יצחק פריצקי: ולמי שלא מבין – כי יכול להיות, אדוני, שיש אנשים שלא מבינים את ההתחייבות הזאת, זה קורה – ב-20 במאי 1999 חוזר חבר הכנסת שריד המכובד ואומר כך: בעניינים פוליטיים אפשר לדון.

יוסף יצחק פריצקי: כך אומר יוסי שריד בתשובה על שאלה באשר לאפשרות ישיבה בממשלה עם ש"ס.

יוסף יצחק פריצקי: עניינים מוסריים הם חד-משמעיים.

יוסף יצחק פריצקי: העניין של ש"ס הוא עניין מוסרי, ולכן ש"ס לא באה מבחינתנו בחשבון משום בחינה שהיא.

יוסף יצחק פריצקי: כבר לא רק הבטחה יש כאן, אלא גם מוסר.

יוסף יצחק פריצקי: שמע, אדוני היושב-ראש, זה מפעים, דבר נדיר, מוסר בפוליטיקה הישראלית אצל יו"ר מרצ.

יוסף יצחק פריצקי: והנה, אט אט הלך לו המוסר ואיננו.

יוסף יצחק פריצקי: גם ההתחייבות נמוגה לה בערפל, גם המשפט המופלא, קראו את שפתותי, READ MY LIPS, נעלם לו ככה אל תוך האובך, ושרי מרצ הסתדרו להם בניחותא ליד שולחן הממשלה.

יוסף יצחק פריצקי: זה ברור, ואדוני גם מבין למה, משום שהתחייבות היא התחייבות, אבל בכל זאת צריך הסדר קיבוצים, צריך סובסידיה למים, צריך דברים מסוימים, מה זאת התחייבות?

יוסף יצחק פריצקי: קורה, התחייבתי, נו אז מה?

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, סבור הייתי שיושב-ראש מרצ למד את טעותו, ובאמת הוא התבטא בעיתון ואמר: טעיתי כשהתחייבתי, לא הייתי צריך להתחייב.

יוסף יצחק פריצקי: אבל יראה אדוני היושב-ראש שוב משהו מאוד מעניין: לקראת מסע הבחירות הנוכחי לקחה סיעת מרצ אדם מקסים בשם מר קריים, באמת איש נפלא, שהסתובב כאן בכנסת, השתתף בשביתת הנכים.

יוסף יצחק פריצקי: היא אמרה: אנו מעניקים לו את המקום ה–12.

יוסף יצחק פריצקי: חבר הכנסת זאב, האם אתה יודע מה אמר עליו חבר הכנסת שריד?

יוסף יצחק פריצקי: הוא אמר: הוא כבן לי.

יוסף יצחק פריצקי: כבן לי, הוא אמר.

יוסף יצחק פריצקי: ואני שמעתי את שירתה הנפלאה של רחל, "בן לו היה לי".

יוסף יצחק פריצקי: הנה בן יש לחבר הכנסת שריד במקום ה-12 מאבירי שביתת הנכים, ואתה יודע מה?

יוסף יצחק פריצקי: המה לבבי, התרגשתי.

יוסף יצחק פריצקי: בכל זאת, לא בכל יום יושב-ראש של סיעה, יש לו בן.

יוסף יצחק פריצקי: ופתאום, מה קרה?

יוסף יצחק פריצקי: למחותנת נגמר סידור העבודה.

יוסף יצחק פריצקי: נגמר לה סידור העבודה.

יוסף יצחק פריצקי: החליטו באיזו מפלגת האבודה שלא תהיה לה עבודה.

יוסף יצחק פריצקי: המפלגה האבודה אמרה: אין לך עבודה אצלנו, וזה קורה.

יוסף יצחק פריצקי: ובנגיעה קלה, דחף מר שריד את כיסא הגלגלים, כי הרי בין בן לבין מחותנת – יכול להיות שהוא צודק – עדיפה המחותנת.

יוסף יצחק פריצקי: ולמקום ה–12 של הבן המאומץ של חבר הכנסת שריד נכנסה אחר כבוד חברת הכנסת יעל דיין, כי הרי מה לא עושים בשביל המשפחה.

יוסף יצחק פריצקי: וזו סיעה שאומרת כאן בכנסת: יש לנו מלה, יש לנו התחייבויות.

יוסף יצחק פריצקי: אז אני רוצה להגיד לך משהו אדוני היושב-ראש: מרצ מבטיחה, זה נכון, והרבה.

יוסף יצחק פריצקי: שינוי מקיימת.

יוסף יצחק פריצקי: וזה ההבדל בין להבטיח לבין לקיים.

יוסף יצחק פריצקי: תודה רבה.

רחמים מלול: תודה אדוני.

רחמים מלול: זה היה נאום בחירות מאלף.

רחמים מלול: בבקשה, חבר הכנסת מוחמד כנעאן, ואחריו – חבר הכנסת עמיר פרץ.

רחמים מלול: חבר הכנסת כנעאן, יש לך שש דקות.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת זאב, אנחנו מדברים היום, אדוני היושב-ראש, על הצעת התקציב ועל חוק ההסדרים לשנת 2003.

מוחמד כנעאן: לצערי הרב, הממשלה הזאת לא יישמה דבר וחצי דבר ממה שהבטיחה לפני כשנתיים.

מוחמד כנעאן: אין תקציב יותר גרוע מהתקציב שעומד לפנינו.

מוחמד כנעאן: התקציב הזה רק מעמיק את הפער החברתי בין השכבות השונות, בין האוכלוסייה הערבית לאוכלוסייה היהודית.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, התקציב הזה רק מגדיל את מספר המובטלים במדינת ישראל, מגדיל את מספר העניים, מגדיל את מספר הילדים העניים במדינת ישראל, ואינו מצמצם דבר וחצי דבר.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, התקציב הזה מביא לקריסה טוטלית של השירותים החברתיים ביישובים השונים, במועצות ובעיריות.

מוחמד כנעאן: הוא מביא לקריסה ולבעיות משמעותיות קשות מאוד בשלטון המקומי בכלל וברשויות הערביות בפרט, כי ממשלת ישראל לא קיימה החלטה אחת שהתקבלה לגבי המגזר הערבי.

מוחמד כנעאן: היא לא יישמה החלטה אחת, דבר שמגדיל את הפער, דבר שמקשה על תפקודן של הרשויות המקומיות הערביות ועל תפקודם של השירותים החברתיים ביישובים הערביים.

מוחמד כנעאן: הממשלה הזאת הבטיחה לפתור את בעיית ערביי הנגב, ובמיוחד היישובים הלא-מוכרים, אך לא עשתה דבר.

מוחמד כנעאן: הנושא הזה לא התקדם.

מוחמד כנעאן: היו מאות הבטחות לתושבי הנגב, לוועדת המעקב ולמועצה האזורית שם, אך שום דבר לא נעשה, אדוני היושב-ראש.

מוחמד כנעאן: המצב הקשה נמשך.

מוחמד כנעאן: הפער החברתי הולך וגדל.

מוחמד כנעאן: אנשים נמצאים מתחת לקו העוני.

מוחמד כנעאן: לא רק זה, אדוני היושב-ראש, למרות המלצת הוועדה למאבק בתאונות הדרכים, ועדת המשנה של ועדת הכלכלה, שביקשה להגדיל את תקציב המלחמה בתאונות הדרכים, אנחנו עדים לאחרונה, לצערי הרב, לגידול ניכר במספר תאונות הדרכים ובמספר ההרוגים והפצועים.

מוחמד כנעאן: השאלה שנשאלת היא עד מתי תישאר הממשלה הזאת אטומה לרחשי הלב ולצרכים האמיתיים של התושבים והאזרחים במדינת ישראל.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, אקרא פסקה קטנה מממצאי ועדת-מרגלית לחינוך המיוחד.

מוחמד כנעאן: לא אני כתבתי זאת, אלא כתבה זאת פרופסור מלכה מרגלית, שחקרה את יישום חוק חינוך מיוחד ומצאה, כי "מתקיימים אפליה ואי-שוויון משמעותיים ביותר בהקצאת תקציבים ומשאבים בשירותי החינוך המיוחד, הן במערכת החינוך באופן כללי והן בין החינוך העברי והערבי.

מוחמד כנעאן: הקצאת המשאבים נעשית באופן שאינו מאפשר להתמודד עם סגירת פערים, פיתוח תשתית פיזית מתאימה והתמודדות עם הצרכים הנובעים מגידול טבעי באוכלוסייה עם שכיחות דיפרנציאלית של צרכים מיוחדים.

מוחמד כנעאן: שיטת ההקצאה הקיימת ממסדת לאורך זמן את אי-השוויון בחלוקת המשאבים".

מוחמד כנעאן: אלה מסקנות הוועדה שעמדה בראשה פרופסור מלכה מרגלית.

מוחמד כנעאן: ועדת-מרגלית העידה על פערים עמוקים במגוון תחומים: העדר הקצבת משאבים לפיתוח תשתית בינוי פיזית העונה על הצרכים; מחסור מתמשך בכוח-אדם מיומן ומקצועי; פערים ניכרים בנגישות לשירותי חינוך מיוחד; אי-שוויון ניכר בסיכוי היחסי של תלמידים למימוש המלצת ועדת ההשמה; פערים ניכרים בהיערכות בתי-הספר הערביים למימוש השילוב; אי-שוויון בזמינות של שירותי האבחון והייעוץ, שירותים פרא-רפואיים ותוכניות לימוד מיוחדות; מחסור בכלים אבחוניים תקפים ומהימנים.

מוחמד כנעאן: למרות החלטת בג"ץ בנושא החינוך המיוחד, הפער הולך וגדל.

מוחמד כנעאן: משרד החינוך, הממשלה, אינם עונים על הצרכים, כאילו מדובר במדינה אחרת, בעולם אחר.

מוחמד כנעאן: השאלה הנשאלת היא: עד מתי?

מוחמד כנעאן: עד מתי ממשלת ישראל, ממשלות ישראל, יתנהגו בצורה בלתי אחראית כזו?

מוחמד כנעאן: עד מתי, או מתי תשכיל הממשלה הנוכחית, או כל ממשלה אחרת, לטפל בבעיות האמיתיות של האוכלוסייה הערבית, ליישם את החלטות הממשלה הקודמות, לשלב את האקדמאים הערבים במשרדי הממשלה, לשלב את האוכלוסייה הערבית בחברות ממשלתיות שונות, הן בדירקטוריונים והן בעבודות היומיומיות – ב"בזק", ב"סלקום", בחברת החשמל, בכל מיני מקומות?

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, חבל שאתה לא תהיה בכנסת הבאה.

מוחמד כנעאן: אתה אחד מחברי הכנסת הפעילים.

מוחמד כנעאן: זה המחיר של הפוליטיקה המלוכלכת, חיסולים, התחשבנויות.

מוחמד כנעאן: אני מאוד מקווה שתחזור בהקדם, אדוני היושב-ראש, אם לא בש"ס, אולי בסיעה אחרת.

נסים זאב: אולי הוא יחזור בתור שר.

רחמים מלול: בתור סר וזעף.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, אני קורא מעל דוכן זה לממשלת ישראל להקדים את התרופה וליישם את ההחלטות, לסגור פערים, להתנהג ולהתייחס לאוכלוסייה הערבית כאזרחי מדינת ישראל, כחלק מאזרחי מדינת ישראל, ולא כאוכלוסייה אויבת, כפי שמתנהגים אליה היום הרבה שרים בממשלה הנוכחית והרבה חברי כנסת.

מוחמד כנעאן: כי אנחנו פשוט רוצים ומנסים על-ידי סגירת פערים אמיתית לשכוח מעט מהעבר.

מוחמד כנעאן: אם הממשלה לא תשכיל, הפער יגדל והתסכול יגדל.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת פריצקי, וזה נאום בחירות מובהק, אני מודע לכך שהאוכלוסייה הערבית, שאני חלק ממנה, יודעת מי מבטיח ומקיים ומי משקר, מי מבקר אצלה רק בערבי בחירות ובערבי פריימריס של מפלגה זו או אחרת ומי מייצג אמיתי שלהם.

מוחמד כנעאן: הם לא ישכחו מה היה ב-1 באוקטובר ולאחריו, ההתעלמות המוחלטת של כל המפלגות השותפות לממשלה ומרבית המפלגות שהיו באופוזיציה.

מוחמד כנעאן: יש בבית הזה אנשים שהם כאילו אפוטרופוסים על העובדים והפועלים.

מוחמד כנעאן: הם שוכחים את הפועלים והעובדים הערבים.

רחמים מלול: תודה רבה.

מוחמד כנעאן: נזכרים בהם רק בערבי הבחירות של ההסתדרות או של הכנסת.

מוחמד כנעאן: מנסים לאיים עליהם ולסחוט אותם: אם לא תהיה אתי במועצת הפועלים או ברשימה, אתה לא תהיה מועמד, לא תהיה מיוצג.

מוחמד כנעאן: זו לא הסתדרות שנאבקת למען הפועלים, למען הזכויות האמיתיות של הפועלים, למען סגירת פערים, למען הקטנת מספר המובטלים במדינת ישראל.

מוחמד כנעאן: זו כאילו הסתדרות של היהודים, שלא מעניין אותה מה שקרה במגזר הערבי.

רחמים מלול: ולסיום, אדוני?

מוחמד כנעאן: על כן, אדוני היושב-ראש, אני מאוד מקווה שהממשלה הנוכחית בימיה האחרונים, והממשלה שתהיה אחרי הבחירות, תהיה אשר תהיה, תיישם את החלטות הממשלה הקודמות בנוגע לאוכלוסייה הערבית, בנוגע למגזר הערבי, ויהיה פעם דיון אמיתי ואחראי של הממשלה על מכלול הבעיות של המגזר הערבי, הן בנושא החינוך, הן בנושא הרשויות והן בנושא העבודה ואזורי התעשייה והתשתיות ביישובים הערביים.

רחמים מלול: חבר הכנסת כנעאן.

מוחמד כנעאן: על כן, אדוני היושב-ראש, כולי תקווה שאכן זה יהיה.

מוחמד כנעאן: תודה.

רחמים מלול: תודה, אדוני.

רחמים מלול: בבקשה, חבר הכנסת עמיר פרץ, יושב-ראש ההסתדרות המותקף.

רחמים מלול: לרשות אדוני שש דקות.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אין ספק שאנחנו מגיעים לאחד הימים החשובים ביותר בעבודתה של הכנסת והוא אישור תקציב המדינה.

עמיר פרץ: התקציב הזה מאושר תחת מעטה של מערכת בחירות שגורמת לכך – – –

רחמים מלול: התקציב מאושר, האנשים לא כל כך.

עמיר פרץ: זה נכון.

עמיר פרץ: מערכת הבחירות שבה אנחנו נמצאים מאפילה במידה מסוימת על היכולת של הציבור להתמקד בכל סעיף וסעיף.

עמיר פרץ: אבל מה שגורם לחשכה מוחלטת זה העובדה שממשלת ישראל משתמשת בצורה צינית במצב הביטחוני, במשבר הביטחוני, במשברים שנמצאים באופק, ובאמצעות המשברים האלה יוצרת לגיטימציה לפגוע בצורה קשה מאוד בערכים החברתיים החשובים ביותר שהיו למדינת ישראל.

עמיר פרץ: מכיוון שאנחנו נמצאים בסיום קדנציה, מותר להתחשבן קצת.

עמיר פרץ: אינני נוהג להתחשבן, אבל אני חושב שאסור לאזרחי ישראל לתת למפלגות הגדולות להיות גדולות מדי, כי ראינו שככל שממשלת האחדות היתה גדולה יותר כך הגזירות היו קשות יותר.

עמיר פרץ: זו נגזרת ברורה מאז ומתמיד, שממשלה רחבה היא ממשלה שרואה את האזרחים ככלי להשתמש בהם, לחבוט בהם ולקצץ מהם.

עמיר פרץ: לא היתה מעולם מערכת כל כך אגרסיבית וכל כך דורסנית של ממשלה שקיצצה וקיצצה וממשיכה לקצץ.

עמיר פרץ: אבל, אדוני היושב-ראש, בדרך פלא נוצרה פה איזה מין קונספירציה כזו.

עמיר פרץ: אתה יודע מה?

עמיר פרץ: חלילה, לא קונספירציה.

עמיר פרץ: עוד יגידו שזה מושג משפטי.

עמיר פרץ: נוצר מצב משונה, שב-28 בינואר תתקיים מערכת הבחירות, והאזרחים צריכים לשים לב שכל הגזירות שיתקבלו היום, כל הגזירות שיצביעו עליהן הלילה, יגיעו לתלושי האזרחים רק ב-2 או ב-3 בפברואר.

עמיר פרץ: כלומר, מותר היום לשר האוצר ומותר לראש הממשלה להחליט שמקצצים את הקצבאות בחצי, שפוגעים במשפחות החד-הוריות ופוגעים בהבטחת הכנסה.

עמיר פרץ: אף אחד לא ידע מזה, כי הגזירות יבואו לידי ביטוי בתלושים רק בין 1 ל-5 בפברואר.

עמיר פרץ: זה אחד התרגילים המבריקים ביותר שהיו – שהממשלה הזו לא הולכת לתת דין-וחשבון לציבור על מעשים קשים שהולכים להתרחש הלילה.

עמיר פרץ: אבל, לצערי הרב, השותפים היום לממשלה – ש"ס, שכמעט הצילה את קצבאות הזקנים בתוכנית החירום בהצביעה נגד, ואז ראש הממשלה הרגיש מספיק חזק, כי היתה לו מפלגת העבודה שנתנה לו את הגיבוי, לפטר את שרי ש"ס בדרך מאוד לא מכובדת בשידור ישיר.

עמיר פרץ: לצערי הרב, שרי ש"ס מצאו עצמם במשך לילה שלם מפוטרים, והחליטו בבוקר שלמרות קיצוץ הקצבאות חוזרים לכיסאות.

עמיר פרץ: או.קיי., אז חטאתם פעם אחת.

עמיר פרץ: הנה לכם ההזדמנות.

עמיר פרץ: מפלגת העבודה בחוץ.

עמיר פרץ: מדוע הפעם תיתנו למהלכים האלה להתבצע?

מוחמד כנעאן: הם פחדנים.

עמיר פרץ: היום זה בידיכם.

עמיר פרץ: אתם לא תוכלו להגיד, ידינו לא שפכו את הדם הזה.

עמיר פרץ: בפעם שעברה טענתם, ובצדק, שמפלגת העבודה הכשירה את מהלך הקיצוץ, וזה נכון.

עמיר פרץ: אם מפלגת העבודה לא היתה תומכת באותו קיצוץ, באותו לילה דרמטי שבו פיטר ראש הממשלה את שרי ש"ס ועשה תרגיל מבריק – שימו לב שפיטרו את שרי ש"ס ומאותו רגע כל הציבור התעסק בשאלה האם הם יחזרו או לא, והפסיקו להתעסק בקצבאות.

עמיר פרץ: הסיטו את הדיון למקום אחר.

עמיר פרץ: אבל, הנה נפלה לידי שרי ש"ס ההזדמנות הבלתי-חוזרת לתקן את העוול.

עמיר פרץ: מה יקרה למדינת ישראל אם יהיה תקציב בעוד חודשיים או שלושה חודשים?

עמיר פרץ: מה כולם נבהלים מהאיום המלאכותי הזה ששר האוצר יצר?

עמיר פרץ: פתאום שר האוצר יצר לנו מפלצת חדשה – דירוג האשראי.

עמיר פרץ: מה שאתה בא לעשות, אומרים לך: תיזהר; יורידו לנו את דירוג האשראי.

עמיר פרץ: הולכים לחברות דירוג עולמיות כלשהן, עושים דרמה גדולה ונוסעים להם החשבים הכלליים הממונים על התקציבים באמצע הלילה.

עמיר פרץ: מי המציא את הדבר הזה?

עמיר פרץ: בשנה האחרונה כל אזרח ישראלי פתאום מתמחה בחברות דירוג האשראי.

עמיר פרץ: הרי כולם יודעים, שאם האמריקנים ייתנו לנו ערבות, אף חברה לא תוריד לנו את דירוג האשראי.

עמיר פרץ: אם לא ייתנו לנו ערבות, יכול להיות שמחיר הכסף בגיוס בחו"ל יעלה.

עמיר פרץ: מה זה שייך להחלטות שפוגעות בקבוצות החלשות ביותר?

עמיר פרץ: אני חושב שהיום הולך להתרחש דבר קשה מאוד, אבל, אדוני היושב-ראש, אני פונה לממשלת ישראל ומבקש רק דבר אחד: תפסיקו להשתמש בביטוי שמי שמצביע נגד התקציב נוהג בחוסר אחריות לאומית.

עמיר פרץ: מה הדבר הזה?

עמיר פרץ: נבחרנו פה כפיונים שמאיימים עליהם?

עמיר פרץ: אנחנו נבחרנו כשליחים של מי?

עמיר פרץ: של ראש הממשלה?

עמיר פרץ: של שר האוצר?

עמיר פרץ: אנחנו שליחים של הציבור שלנו.

עמיר פרץ: לצערי הרב, יושב-ראש מפלגת העבודה גם נתפס לעניין הזה.

עמיר פרץ: גם הוא אומר עכשיו, שמי שלא יצביע בעד התקציב – זה יהיה חוסר אחריות לאומית.

עמיר פרץ: אני אומר לכם, שמי שמצביע בעד התקציב נוהג בהפקרות חברתית, בהפקרות כלכלית, ולכן נוהג גם בהפקרות לאומית.

עמיר פרץ: מי שמצביע היום בעד התקציב נוהג בחוסר אחריות לאומית.

עמיר פרץ: מי יישא באחריות כשהמשבר הזה יהפוך למאבק רחוב בין עניים לעשירים?

עמיר פרץ: מי יישא באחריות למשבר הזה כשלילדים של משפחות חד-הוריות לא יהיה ממה להתקיים ולא יוכלו לקיים את המינימום המגיע להם?

עמיר פרץ: מי יישא באחריות למשבר הזה, כשנמצא את הקשישים והגמלאים, שבנו את המדינה הזאת, כשהם לא יכולים לקיים את עצמם בכבוד?

עמיר פרץ: מי יישא באחריות למשבר הזה כשהנכים בישראל יתמוטטו?

עמיר פרץ: מי יישא באחריות למשבר הזה, כשעסקים קטנים, עובדים עצמאים, כמו נהגי מוניות, שעובדים יום ולילה קשה מאוד, מגיעים לגיל 60 וממשיכים לעבוד 12 שעות בלילה, ואין להם ממה להתקיים?

עמיר פרץ: אני חושב, שהכנסת היתה עושה דבר בלתי רגיל, וכבוד גדול היה לכנסת ישראל, אם היום היא היתה מצביעה נגד ואומרת לראש הממשלה: לך לדין הציבור, ואם הציבור ייתן לך מנדט מחודש – תבוא לכנסת ותציג תקציב מסודר, ולא תקציב של מחטף ואיומים, כפי שמוצג בפנינו היום ודורשים מאתנו לאשר אותו.

עמיר פרץ: אני מתכוון להצביע נגד התקציב, ולהרגיש שלם לחלוטין כשאני מצביע נגד התקציב הזה.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר לסיום: ראיתי הרבה מאוד אנשים שמנסים לעלות על גלים של הצלחות וגם להאשים אחרים מדוע הם פעילים.

עמיר פרץ: אני תמיד מופתע מזה שמאשימים אותי שאני פעיל מדי.

עמיר פרץ: עוד פעם מאשימים אותי ועכשיו מזכירים לי: למה סייעת לנכים?

עמיר פרץ: אני האיש שישן אתם פעמיים: פעם אחת – נגד שר האוצר בייגה שוחט ואהוד ברק כראש הממשלה – הייתי אתם יום ולילה, ופעם שנייה – נגד סילבן שלום ואריק שרון – יום ולילה.

עמיר פרץ: מה אומרים לי: מדוע נתת להם מלבוש?

עמיר פרץ: מדוע נתת להם אמצעים להתחמם?

עמיר פרץ: למה נתת להם שלוש ארוחות ביום?

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, בימים אלה סוף-סוף הנכים מקבלים את התשלומים הרטרואקטיביים שלהם הביתה.

עמיר פרץ: כל נכה קיבל בשבוע שעבר תשלום רטרואקטיבי על כל ששת החודשים.

עמיר פרץ: חברי חבר הכנסת נסים זאב, לפעמים צריך מזל בפוליטיקה.

עמיר פרץ: מזלי שההסכם שאושר בממשלה הוא הסכם שנכתב בכתב ידי.

עמיר פרץ: זו פעם ראשונה שממשלת ישראל אישרה הסכם שנכתב בכתב ידו של מישהו.

עמיר פרץ: אפילו לא מצאו צורך להדפיסו.

עמיר פרץ: גם את הטבלאות של איזה נכה יקבל מה וכמה יקבל ילד נכה – גם את הטבלאות השאירו כמו שהן.

עמיר פרץ: לכן, אני מציע לכל אלה שתקפו אותי כל השנים האלה על עזרתי לנכים, שיעזבו אותם בשקט.

עמיר פרץ: אל תבואו עכשיו לנסות לתפוס טרמפ על הסכמים טובים שנעשו בכנסת הזאת, כי הכנסת הזו, שמסיימת היום את תפקידה, יכולה גם להתברך בהרבה מאוד אירועים דרמטיים של קידום חקיקה שרבים מחברי הכנסת היו שותפים לה.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לך.

עמיר פרץ: אני רוצה להודות לחברי הכנסת.

עמיר פרץ: אומנם לא הצלחנו להשלים את כל המלאכה – לא הצלחנו להשלים חוק פנסיה, לא הצלחנו להשלים חוק שכר מינימום, לא הצלחנו להשלים את חוק המשכנתאות, לא הצלחנו להשלים את החוק של פטור ממס למעונות-יום ולא הצלחנו להשלים את החוק לפטור ממס המוטל על דמי הבראה של העובדים.

עמיר פרץ: אבל אני מקווה, בעזרת השם, שאת כל סדרת החוקים האלה נשלים בפעם הבאה.

עמיר פרץ: ואני גם מקווה שנניף דגל של חוק חינוך חינם מגיל אפס, שאשה בישראל תהיה זכאית לשלוח ילד למעון ולא לשלם עבורו את כל משכורתה.

עמיר פרץ: ואני מקווה שלצד זה נשלים גם את חוק חינוך חינם באוניברסיטאות.

עמיר פרץ: אבל, אדוני היושב-ראש, מול הדברים האלה, שאני מאוד מקווה שנשלים בקדנציה הבאה, אני רוצה להודות לחברי הכנסת על שסייעו בידי להעביר את חוק חברות כוח-אדם ולהשלים אותו, והוא הפך חלק מחיי המדינה הזאת; להעביר את החוק לשוויון בין אלמן לאלמנה, והוא הפך חלק מחייה של המדינה הזאת; להעביר את החוק בדבר רצף חופשת לידה, שאשה שיוצאת לחופשת לידה לא תאבד את זכויותיה.

רחמים מלול: תודה.

עמיר פרץ: ושלושת החוקים האלה הם בהחלט פריון גדול, חוקים שלא הייתי יכול לעשות אותם בלי עזרתם של כל חברי הכנסת האלה שנמצאים כאן, וודאי שלא בלי עזרתם של חברי כנסת אחרים שעזרו לי.

עמיר פרץ: אבל ראשון-ראשון הייתי רוצה להודות ליושב-ראש ועדת העבודה והרווחה דוד טל, שעזב את הכנסת.

עמיר פרץ: הוא אחד הראויים לקבל תודה מכל חברי הכנסת, מכל הסיעות, כי תמיד הוא אמר: אפילו אני לא היוזם של החוקים, אני הקבלן המבצע.

עמיר פרץ: ודוד טל היה קבלן מבצע של כל החוקים החברתיים, של כל היוזמות שהגיעו מכל הסיעות, ועל כך צריך לברך אותו ברכה גדולה ולומר לו יישר כוח, ובעזרת השם, הוא יחזור בכנסת הבאה וימשיך להיאבק למען החוקים החברתיים – –

רחמים מלול: למען עם אחד.

עמיר פרץ: – – הרבה יותר מאשר בכנסת הקודמת.

עמיר פרץ: תודה רבה, אדוני.

רחמים מלול: תודה, חבר הכנסת עמיר פרץ.

רחמים מלול: עכשיו למדתי שיש קבלנים – – –

עמיר פרץ: כן, קבלן ביצוע של חוקים חברתיים.

רחמים מלול: יש יזמים, יש קבלנים ויש פועלים שחורים.

רחמים מלול: תודה רבה.

מוחמד כנעאן: – – –

רחמים מלול: חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי, בבקשה.

ויקטור בריילובסקי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, התקציב שאנחנו דנים בו הוא תקציב של זמן משבר כלכלי, וזה תקציב רע.

ויקטור בריילובסקי: ברור שאפילו בתקציב רע כזה יש גם אלמנטים חיוביים, למשל, כמה מיליארדי שקלים להשקעות בתשתית.

ויקטור בריילובסקי: אבל זה תקציב רע, ותקציב כזה הוא מכה קשה לשכבות החלשות, ובראש ובראשונה לעולים חדשים.

ויקטור בריילובסקי: המצב הכלכלי של משפחות חד-הוריות יהיה עוד יותר גרוע, המצב הכלכלי של קשישים יהיה עוד יותר גרוע.

ויקטור בריילובסקי: יש גם קיצוצים במימון תוכניות ספציפיות לעולים חדשים, למשל במימון מדענים עולים.

ויקטור בריילובסקי: אבל לא רק שכבות חלשות נפגעות; גם מעמד הביניים נפגע.

ויקטור בריילובסקי: המסים עולים והאבטלה הולכת וגדלה, ויותר ויותר משפחות לא יכולות לשלם חובות, לא יכולות לשלם משכנתה.

ויקטור בריילובסקי: אם המצב הזה יתפתח, זה יכול להביא לסיטואציה שהמשבר יצא מכלל שליטה, וזו תהיה כבר קטסטרופה כלכלית.

ויקטור בריילובסקי: ברור שקיצוצים של כל מיני קצבאות הם דבר הכרחי, אבל יש שכבות שחיות במצב כלכלי כל כך גרוע, שפשוט אסור לפגוע בהן.

ויקטור בריילובסקי: בה בעת יש כמה אפשרויות של קיצוצים שהממשלה לא הציעה אותם, למשל, ביטול משרד הדתות, קיצוצים במימון ישיבות ובחורי ישיבות, אבל, כפי שאמרתי, הממשלה לא הציעה קיצוצים כאלה.

ויקטור בריילובסקי: תודה רבה.

רחמים מלול: תודה, חבר הכנסת בריילובסקי.

רחמים מלול: על-פי הנוכחים כאן, ידבר חבר הכנסת נסים זאב, ואם אף אחד מהדוברים הבאים לא יהיה פה, חבר הכנסת נסים זאב, תדבר עד שמישהו אחר יגיע.

רחמים מלול: בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חוק ההסדרים במשק המדינה המונח בפנינו איננו תלוש מהמצב הכלכלי הקשה שבו אנו שרויים, שבא בעקבות המצב הביטחוני שנכפה עלינו זה כשנתיים וחצי.

נסים זאב: אין לצפות לפתרונות קסם.

נסים זאב: המלחמה המתמדת נגד הטרור עולה הון עתק.

נסים זאב: מדינות גדולות וחזקות, כמו ארצות-הברית ומדינות אירופה שהתנסו ומתנסות בלוחמה נגד טרור עולמי, טועמות על בשרן את התוצאות הכלכליות ואת המיתון הצפוי בעקבותיהן.

נסים זאב: לפני שנתיים וחצי היה מיתון בארצות-הברית והיתה הקפאה כלכלית במשך למעלה משנה.

נסים זאב: אף שבפועל, לאחר הפיגוע בבנייני התאומים לא היה המשך של טרור כפי שקורה במדינת ישראל, במשך שנה שלמה כלכלת ארצות-הברית היתה משותקת, הבורסה צנחה, היה חוסר ודאות כלכלית והיה תסכול, ומיליונרים רבים, שהכרתי אותם גם באופן אישי, כחברים וכידידים בקהילה בארצות-הברית, ירדו תהומות.

נסים זאב: רק לפני שנתיים וחצי דיברנו פה במשכן הכנסת על צמיחה של %4, של %6, והיה ויכוח על שיעור הצמיחה, וזה היה רק מתוך תקווה שהטרור ייפסק.

נסים זאב: אם מישהו חושב שאפשר לדבר על צמיחה כלכלית כאשר הטרור הערבי משתולל בארצנו, הרי שהוא חי באשליה.

נסים זאב: אין דבר כזה שיש יום-יום טרור, שיש יום-יום רצח של משפחות, מתאבדים יום-יום, ואנחנו נדבר פה על צמיחה כלכלית ועל אפשרות של צמיחה כלכלית.

נסים זאב: הדברים לא עולים בקנה אחד.

נסים זאב: ברשותך, אדוני היושב-ראש, כיוון שאנחנו מדברים על חוק ההסדרים, הייתי רוצה להתייחס לסעיף שמאוד-מאוד מפריע לי.

נסים זאב: באחד הסעיפים פה – – –

רחמים מלול: רק סעיף אחד מפריע לאדוני?

נסים זאב: מפריעים לי הרבה סעיפים: כל נושא העוני שחברים דיברו עליו, האבטלה הגואה, אבל אי-אפשר לעשות איפה ואיפה בסעיף הארנונה, כשבאים להכביד על מגזרי חינוך.

רחמים מלול: לא, לא, פטרנו בתי-ספר ומוסדות חינוך.

נסים זאב: בתי-ספר.

רחמים מלול: כל מוסדות החינוך, לרבות גני-ילדים.

נסים זאב: נכון, לרבות גני-ילדים.

נסים זאב: אני מאוד שמח שבסופו של דבר זה עלה בידי החברים, וגם אני דיברתי על זה בוועדת הכספים וביקשתי מהחברים לעמוד כחומה בצורה בעניין הזה.

נסים זאב: אבל עדיין יש גזירה כזו בנושא של המכללות והסמינרים, ואני רוצה לומר למה זה כל כך צורם.

נסים זאב: צריך לזכור שהסמינרים שמתוקצבים על-ידי המדינה הן בבינוי והן בתקציב השוטף אינם חייבים בארנונה ובמיסוי.

נסים זאב: לעומת זאת, סמינרים שנאלצו לבנות בתי-ספר, ובפרט במגזר הערבי, כמעט כולו – ולמעשה זה אמור גם לגבי בתי-הספר היסודיים, בתי-ספר רבים שאינם רשמיים, שכוללים בתוכם גם ישיבות – יהיו חייבים בשנת 2003 לשלם באופן הדרגתי מסי ארנונה.

נסים זאב: משרד החינוך גם דוחק באותם סמינרים, שכן שלא מקובלות עליו שנתיים של הוראה והוא לא מסתפק בתעודות של מורה מוסמכת או מורה מוסמך ודורש שהדרגה תהיה לפחות B.A, או לפחות מורה בכיר או מורה בכירה.

נסים זאב: מה שיקרה כאן, אדוני היושב-ראש, הוא שמוסדות שנמצאים במבנים עירוניים יהיו פטורים באופן אוטומטי, ומוסד שנאלץ לבנות ולגייס כספים יהיה חייב בתקציב ארנונה.

נסים זאב: אז לא די שהוא הביא למצב של בנייה מגיוס כספים – ואנחנו יודעים כמה קשה לגייס כספים – אתה מחייב אותו עכשיו בארנונה.

נסים זאב: לכן בהסתייגות שלי ביקשתי מחברי הכנסת, ואני מקווה שלפחות בעניין של המכון להכשרת מורים לא יחול הנושא הזה של ארנונה.

נסים זאב: אני מבקש מהחברים לתמוך בעניין הזה.

נסים זאב: חבר הכנסת עזמי בשארה, אני מקווה שאתה תתמוך בי – – –

עזמי בשארה: בעניין המוכר שאינו רשמי אני אתמוך בך בהחלט.

נסים זאב: אני מודה לך, ואני מקווה שגם בנושא של אגרת ארנונה אתה תתמוך בי, כי יש לזה השלכות גם על המגזר שלכם.

עזמי בשארה: זה ברור לגבי המוכר שאינו רשמי.

נסים זאב: אני מודה לך.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני מבין שתם זמני ולכן אני אמשיך את דברי בדיוני התקציב בסיבוב הבא.

רחמים מלול: תודה, חבר הכנסת נסים זאב.

רחמים מלול: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

רחמים מלול: מכסת הזמן העומדת לרשותו של אדוני היא שלוש דקות.

רחמים מלול: אחריו – חבר הכנסת תאופיק חטיב וחבר הכנסת מטעם הליכוד.

רחמים מלול: האם אדוני ידבר מטעם הליכוד?

יובל שטייניץ: יכול להיות.

רחמים מלול: כי זה בטוח שאדוני מטעם הליכוד, כן?

רחמים מלול: בבקשה, חבר הכנסת בשארה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מאוד מקווה שסוף-סוף החקירה – – –

רחמים מלול: עזמי, סליחה לרגע – יש הכרזה חשובה לסגנית מזכיר הכנסת.

רות קפלן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחה על שולחן הכנסת הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003), התשס"ג–2002.

רות קפלן: תודה רבה.

רחמים מלול: תודה.

רחמים מלול: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

רחמים מלול: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אני מאוד מקווה שהחקירה שבה פתח היועץ המשפטי לממשלה בנושא ההליכים הדמוקרטיים במפלגת הליכוד, סוג הדמוקרטיה שמתקיימת, תניב איזה פרי לדמוקרטיה הישראלית, מכיוון שחברי הליכוד בכנסת, שחלקם ללא ספק מגיע ממסורת ליברלית וחלקם הגדול לא בא ממסורת ליברלית, מציגים כאן את עצמם כמגיני הדמוקרטיה, לפעמים בפני חלק מחברי הכנסת הערבים, כאילו אנחנו מסכנים את הדמוקרטיה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אין משהו שמסכן את הדמוקרטיה יותר משחיתות ויותר מערבוב ההון בפוליטיקה בצורה שתמנע הליכים דמוקרטיים.

עזמי בשארה: אלף-בית בדמוקרטיה ליברלית זה הפרדת הכלכלה מהמדינה, להבדיל מסוציאליזם של המדינה ששרר פעם במזרח-אירופה.

עזמי בשארה: הפרדת הכלכלה מהמדינה, הפרדת המשק מהמדינה היא גם הפרדת בעלי ההון מהשפעה על הליכים פוליטיים במפלגות, בכלל זה במפלגות הגדולות.

עזמי בשארה: בזה נאבקות הדמוקרטיות הגדולות זה 200 שנה.

עזמי בשארה: אנחנו רואים בליכוד לא רק את ההתערבבות של ההון בפוליטיקה ובתהליך קבלת ההחלטות, לרבות יצירת נציגי העם – ממש ליצור אותם, ליצור אותם מאין כמעט – אלא שזה גם גובל בעבירות פליליות ממש, כמעט בתרבות פוליטית של עולם תחתון.

עזמי בשארה: לכן, אדוני היושב-ראש, אם יש מה להגן על הדמוקרטיה, העם בישראל צריך להסתכל טוב טוב על נציגיו – כמה היו פה וכמה הגיעו לפה לא בדרכים דמוקרטיות.

עזמי בשארה: זה הדבר הכי חשוב בדמוקרטיה, אין דבר חשוב ממנו.

עזמי בשארה: באים לפה ומדברים כל הזמן על הגנה על הדמוקרטיה בשם דעות לאומניות קיצוניות, כאשר בעצם הכוונה היא להגן על הלאומנות ולא על שום דבר אחר.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אנחנו אף פעם לא היינו שרים, אף פעם לא שמנו יד בקופה של המדינה.

עזמי בשארה: אף פעם אפילו לא היינו קרובים לקופת המדינה.

עזמי בשארה: פה מייצרים אנשים שיתקרבו לוועדת הכספים ויתקרבו לקופת המדינה ויתקרבו למשרדים ממשלתיים, כדי שיחלקו אחר כך משרות.

עזמי בשארה: בחיים שלנו לא התקרבנו למשרות ולא התקרבנו לקביעת המשרות במדינה הזאת.

עזמי בשארה: אף פעם לא היינו קרובים לאפשרות של לעשות משהו רע או לעשות איזו טעות בסקטור הציבורי או בכספים הציבוריים.

עזמי בשארה: בחיים לא היינו ממונים על זה, לא התקרבנו לזה.

עזמי בשארה: תמיד היינו באופוזיציה הדמוקרטית לזה.

עזמי בשארה: מכיוון שהיינו באופוזיציה הדמוקרטית לממסד השלטוני במדינה הזאת, אז ברוב הזמן ייצגנו את האינטרסים של האוכלוסייה שלנו ואת העניינים של האוכלוסייה שלנו, לרבות בעניינים התקציביים.

עזמי בשארה: לפעמים, בגלל קואליציות אד-הוק שונות ומשונות בכנסת, הצלחנו, וברוב הפעמים נכשלנו מכיוון שיש רוב שהכשיל אותנו.

עזמי בשארה: אבל הרוב הזה אחר כך הולך לאוכלוסייה הערבית ואומר: תראו, הם לא דואגים לאינטרסים שלכם.

עזמי בשארה: כשאנחנו דואגים לאינטרסים של האוכלוסייה הערבית, אותם אנשים מכשילים אותנו; או שמכשילים אותנו בהצבעה או לא באים להצביע או שעושים את הכול במשרדי הממשלה כדי שאף חוק שלנו לא יעבור.

עזמי בשארה: אתם צריך להתחשבן כשאנחנו מדברים על זכויות האוכלוסייה הערבית, אדוני היושב-ראש, ולא עם אותם אנשים שמייצגים את האינטרסים של האוכלוסיות השונות בכנסת.

עזמי בשארה: אין לאוכלוסייה הערבית לובי בממשלת ישראל, לא בזמן עריכת התקציב ולא בוועדת הכספים כאשר דנים בתקציב.

עזמי בשארה: פשוט אין לובי שיגן על הזכויות של האוכלוסייה הערבית, מכיוון שהאוכלוסייה הערבית היא כמעט מחוץ לספירה הציבורית, היא מחוץ לקונסנסוס, מחוץ לדעת הקהל.

עזמי בשארה: לכן אנחנו נמצאים כאן כדי לייצג את האינטרסים שלה כל ימות השנה, וגם בזמן התקציב, ולכן כנראה היותנו כאן כנציגים פוליטיים של האוכלוסייה הערבית מפריעה לחלק מהאנשים שישנם פה.

עזמי בשארה: אני שמח שסוף-סוף הציבור קיבל אשנב להסתכל פנימה לאותם אנשים שמדברים גבוהה גבוהה בשם הדמוקרטיה, לראות מה הם עושים לציבור הישראלי, איך הם מייצגים את הציבור הישראלי, הציבור שלהם, על אחת כמה וכמה כשמדובר באוכלוסייה הערבית, שהם לא רק שלא מייצגים אותה, אלא עושים כל דבר אפשרי להכשיל כל הצעה שבאה להיטיב עם האוכלוסייה הערבית.

עזמי בשארה: אחר כך הם הולכים לאוכלוסייה הערבית ואומרים, הנציגים שלכם מדברים פוליטיקה.

עזמי בשארה: כאילו הם לא מדברים פוליטיקה.

עזמי בשארה: מה צריכים נציגים פוליטיים לעשות?

עזמי בשארה: לייצג את העמדה הפוליטית של האוכלוסייה, להגיד את העמדה הפוליטית בנושא הפלסטיני.

עזמי בשארה: אין פתרון לשאלות הכלכליות היום בלי פתרון של השאלה הפלסטינית, אין שום אפשרות להגיע לאיזו צמיחה כלכלית בלי פתרון של השאלה הפלסטינית.

עזמי בשארה: יש לנו פרספקטיבה שונה לגמרי מהרוב הציוני כאן לגבי סוג הפתרון, סוג השלום הצודק שצריך לשרור בין העם הפלסטיני וישראל.

עזמי בשארה: כמובן, התפקיד העיקרי הוא לייצג את הזכויות של האזרחים בזמן הדיון על התקציב ובכל ימות השנה, וכמובן מי שאחראי ומי שצריך להתחשבן אתו בזמנים כאלה, זמני בחירות, זה ממשלת ישראל, שהיא מציעה את התקציב והיא מחלקת את התקציב ויש לה רוב וקואליציה שיעבירו תקציב, אפילו העברת התקציב נראית כמו זמן שידור לבחירות, כפי שרואים עכשיו – הצגה אחת גדולה – כי תקציב עובר וחברי כנסת עומדים כאן ועושים זמן שידור לבחירות.

עזמי בשארה: תודה רבה, אדוני.

רחמים מלול: תודה רבה, אדוני.

רחמים מלול: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

רחמים מלול: אחריו יציג את חוק ההסדרים יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת ליצמן.

רחמים מלול: אנחנו דנים בחוק ההסדרים עוד לפני שהוצג.

רחמים מלול: זה מראה את הבקיאות הרבה של חברי הכנסת בחוק עוד לפני שקראו אותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, טוב שהזכרת לנו שהדיון הוא בחוק ההסדרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אכן עמדתי לדבר על חוק ההסדרים, ועל התקציב אני אדבר בתור הבא שלי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה להזכיר לכולנו מה אומר חוק ההסדרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה להזכיר לעם, לאנשים הפשוטים, לאלה שלא יודעים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חוק ההסדרים הוא מין אמצעי שהמציאו אותו פוליטיקאים כדי להתגבר על הדרך הנכונה לחוקק חוקים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פשוט, בדרך הזאת מביאים בחופזה, יחד עם התקציב, חוקים, שינויים מפליגים בחוקים, חקיקה חדשה בחבילה אחת עם התקציב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאילו שכדי שהתקציב יעבור וישרת את מטרתו חייבים להעביר את החוקים האלה יחד אתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה שקורה, אדוני היושב-ראש, שהחוק הזה מנטרל את הכנסת, מנטרל את אושיות הצדק, מאפשר לממשלה לחוקק חוקים בדרך של צווים כאילו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נכון שלכאורה מתקיימת הצבעה, גם בוועדה מתקיימת הצבעה, אבל מי כמונו, חברי הכנסת שעושים את העבודה הזו, יודעים שההצבעות האלה חסרות כל ערך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היום בצהריים, גם אתה וגם אני היינו עדים לדיון במסגרת חוק ההסדרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מישהו רצה לשנות דברים בסיסיים, דברים שנדחו בהצבעה בכנסת, דברים שמפילים לפעמים ממשלות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאילו בגנבה רצה חבר כנסת להכניס הסתייגות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם ההסתייגות הזו היתה עוברת, היה החוק עובר בכנסת בחופזה, בהצבעה כפי שנעשה כולנו בעוד כמה שעות, והיה משנה סדרי עולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן חוק ההסדרים חייב לעבור מן העולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חוק ההסדרים הוא חוק שכולו עוול, הוא חוק שמנוגד למובן הבסיסי של חקיקה, חוק שנותן לממשלה סמכויות ומנטרל את הכנסת מתפקידה ומביקורתה על החוקים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תפקידה העיקרי של הכנסת הוא לחוקק חוקים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, אומר כמה דברים גם בשפה הערבית לשומעינו הערבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום, אחי המאזינים בכל מקום, הנושא היום הוא חוק ההסדרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חוק זה הוא המצאה ישראלית, מיוחדת לפרלמנט הישראלי, ולפיה יש בכוחה של הממשלה לחוקק חוקים שונים תחת כותרת אחת, כאילו שהתקציב לא יכול לעבור ללא חוקי העזר וחוקי ההסדר ולקבל תוקף ביצועי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי, ובקיצור, שחוק זה הוא חוק לא לגיטימי ולא צודק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חוק זה נותן לממשלה אפשרות לחוקק חוקים כמו שהיא רוצה ולפי מה שהיא רוצה, והיא שוללת מהפרלמנט את תפקידו וזכותו כמחוקק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמו כן היא מונעת אפשרות כלשהי לבחון חוקים אלה באופן רציונלי ולקיים הצבעה עקרונית והצבעה בפועל על חוקים אלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חוק עושק זה, הנקרא בצדק "חוק ההסדרים", שבא לתת לממשלה מדי שנה הזדמנות להעביר חוקים שאין היא רוצה להעבירם בשעות ובימי שגרה של הפרלמנט, חוק זה אינו חוקי ואינו צודק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לבטלו מיסודו, ואת זה נדרוש, וכמובן אנו ברשימה הערבית המאוחדת נתנגד לחוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

רחמים מלול: תודה, חבר הכנסת דהאמשה, גם על תרגום דבריך על חוק ההסדרים לערבית.

רחמים מלול: חבר הכנסת יעקב ליצמן, יושב-ראש ועדת הכספים, יציג לחברים הנמצאים במליאה את חוק ההסדרים.

רחמים מלול: בבקשה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפי ההתעניינות של חברי הכנסת – כנראה חוק התקציב וחוק ההסדרים לא כל כך מעניינים אותם.

יעקב ליצמן: מעניינות אותם הבחירות.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003), התשס"ג–2002, מונחת לפניכם לקריאה שנייה ושלישית.

יעקב ליצמן: זהו החוק הקרוי חוק ההסדרים, והוא השלמה להצעת חוק התקציב לשנת 2003.

יעקב ליצמן: ועדת הכספים קיימה דיונים באותם חלקים מהצעת החוק שהועברו אליה על-ידי ועדת הכנסת, ולהלן פירוט השינויים העיקריים שהוכנסו בה: פרק הרשויות המקומיות: התקבלו הסתייגויות של חברי הכנסת רביץ, חוגי, זאב, מלול, סבן, אמנון כהן, פרץ, וגם שלי ושל גפני, ועוד חברי כנסת, ולפיהן יימשך המצב שלפיו לא תשולם ארנונה על-ידי מוסדות חינוך, בתי-ספר, מעונות-יום וגני-ילדים.

יעקב ליצמן: התקבלה הסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד לגבי מקלטים לנשים מוכות ומעונות לנערות במצוקה ולילדים בסיכון.

יעקב ליצמן: הגדרת קווי תשתיות, לצורך אי-הטלת ארנונה, הורחבה לעניין קווי חשמל, ומרווח הביטחון נקבע ל-21 מטר מכל צד של קו מתח עליון.

יעקב ליצמן: לעניין זה נקבעה הוראת מעבר לשנים 2003 ו-2004.

יעקב ליצמן: פרק החקלאות: הפרק שונה לחלוטין ונקבע מיזוג בין מועצת הפירות לבין המועצה לשיווק פרי הדר, במקום מיזוג בין כל מועצות הייצור החקלאיות, כפי שהוצע בהצעת החוק המקורית.

יעקב ליצמן: פרק הביטוח הלאומי והבריאות: בפרק זה התקבלו הקלות שונות, וביניהן מחיקת התיקון המוצע בחוק ביטוח בריאות ממלכתי, שלפיו לא יינתנו הנחות והטבות בנושא בריאות למקבלי גמלת הבטחת הכנסה.

יעקב ליצמן: נמחק התיקון המוצע בחוק הביטוח הלאומי, שלפיו מענק הלידה יהיה בשיעור קבוע בלא קשר למספר הילדים הנמצאים עם היולדת.

יעקב ליצמן: הוועדה החליטה כי יימשך המצב הקיים שלפיו מוכפל מענק הלידה אם ליולדת ארבעה ילדים נוספים או יותר.

יעקב ליצמן: אבטחת מוסדות חינוך הוכרה כעבודה מועדפת לגבי מי שיחל לעבוד בכך עד 31 במרס 2003, במקום עד 31 בדצמבר 2002, כפי שהוצע בהצעת החוק המקורית.

יעקב ליצמן: כמו כן התקבלה ההסתייגות של חבר הכנסת נחום לנגנטל, ולפיה עבודה בלתי מקצועית בתחנות דלק תמשיך להיחשב עבודה מועדפת.

יעקב ליצמן: התקבלה הסתייגות של חבר הכנסת עופר חוגי, ולפיה מי ששוהה בישראל שלא כדין לא יהיה זכאי לגמלה מהמוסד לביטוח לאומי.

יעקב ליצמן: פרק העובדים הזרים: הוועדה החליטה כי האגרה על מי שמבקש להעסיק עובד זר בחקלאות תהיה בשיעור של % מהאגרה שתוטל על העסקת עובדים זרים בתחומים אחרים.

יעקב ליצמן: חברי הכנסת, אני מבקש מכם לתמוך בהצעת החוק בנוסח שהוצע על-ידי הוועדה, ולהצביע בעדה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

יעקב ליצמן: אני רוצה לציין כאן, כי ועדת הכספים קיימה ישיבות רבות על חוק ההסדרים, לדעתי מעל ומעבר למה שהיה מקובל עד היום.

יעקב ליצמן: התיקונים שקראתי כאן הם התיקונים העיקריים, אבל הכנסנו המון תיקונים על-פי הצעות של המשלחות ובהסכמת הממשלה.

יעקב ליצמן: אני רואה זאת כתעודת כבוד לוועדת הכספים.

יעקב ליצמן: כפי שהזכרתי קודם, חוק ההסדרים מהווה השלמה להצעת חוק התקציב.

יעקב ליצמן: אנחנו מגישים גם את הצעת חוק התקציב לשנת 2003 לאישור הכנסת בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, לאחר התיקונים, השינויים וההתאמות ששולבו בוועדת הכספים.

יעקב ליצמן: סך כל התקציב יהיה 269 מיליארד שקל, לעומת 250 מיליארד שקל אשתקד.

יעקב ליצמן: ועדת הכספים עמלה במשך החודשיים האחרונים כדי להכין את הצעת התקציב לשנת 2003, בהתאם לצורכי המשק ולמגמות המיוחדות המתאפיינות עקב המיתון ובהתאם למצב הביטחוני שבו אנו מצויים כבר למעלה משנתיים.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני חייב לציין את רגישותם הרבה של חברי ועדת הכספים למצב הכלכלי בישראל וכן לעיניהן הבוחנות של חברות דירוג האשראי הבין-לאומי, שמנעה שילוב הסתייגויות רבות בתקציב אשר עלולות היו לגרום לשינויים ולהגדלת התקציב.

יעקב ליצמן: לפיכך, התקציב המונח לפניכם דומה בעיקרו לתקציב שעבר במליאת הכנסת בקריאה ראשונה.

יעקב ליצמן: עם זאת, אין להתעלם מכך שדיוני התקציב נערכו השנה בתקופה לא שגרתית של ימי ערב בחירות, שבהם היו חברי ועדה רבים טרודים בהתרחשויות פוליטיות, בבחירות מוקדמות במפלגות ובהכנות להן.

יעקב ליצמן: מצב פוליטי זה מנע מאחדים מחברי ועדת הכספים להשתתף באורח פעיל בישיבות הוועדה שבהן עסקנו בהכנת התקציב.

יעקב ליצמן: אולם למרות המצב הפוליטי המיוחד, שמנע, כאמור, השתתפות רבה של חברי כנסת, עסקנו באינטנסיביות וביסודיות בהכנת התקציב, תוך כדי שמיעת סקירות שרים על משרדיהם.

יעקב ליצמן: לפי הצעתי התמקדנו בדיוני הוועדה בתקציביהם של חמישה משרדים: עבודה ורווחה, חינוך, בריאות, בינוי ושיכון וביטחון פנים.

יעקב ליצמן: במסגרת דיונים אלה ביקשתי השנה להתמקד במשרדים החברתיים, כיוון שאני רואה את דגל הרווחה בישראל כמרכזי מבין יתר הסוגיות הבוערות.

יעקב ליצמן: עם זאת, עסקנו גם בענייני ביטחון הפנים, כיוון שאי-אפשר להתעלם מענייני המצב הביטחוני.

יעקב ליצמן: ברוח זו אף אישרה הוועדה המיוחדת לתקציב הביטחון, המשותפת לוועדות הכספים והחוץ והביטחון, את תקציב הביטחון, אף שנתגלה פער עצום של כ-6 מיליארדי שקלים בין הצעת האוצר לבין דרישות מערכת הביטחון וצה"ל.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לא אמנה את כל השינויים שהוכנסו בהצעת התקציב המונחת לפניכם לעומת הצעת התקציב המקורית שעברה בקריאה הראשונה.

יעקב ליצמן: כל השינויים מפורטים בחוברות שהונחו לפניכם.

יעקב ליצמן: אולם אציין שהתקציב הזה בא לאור המצב הקשה מאוד שהמשק נתון בו היום.

יעקב ליצמן: אני חייב לציין, שהתקציב הזה וגם חוק ההסדרים הם מאוד-מאוד קשים.

יעקב ליצמן: אבל חשוב לציין דבר אחד, שהתקציב נבנה לאור הנתונים של חודש יוני 2002 לפחות, אולי לפני כן, ואז היו הנתונים הרבה יותר קלים למדינה ולמשק.

יעקב ליצמן: לצערנו, מצב המשק הידרדר מאז ונהיה הרבה יותר קשה, וגם הכנסות המדינה ירדו בצורה קשה מאוד.

יעקב ליצמן: אם לא נאשר היום את התקציב ונחכה עד אחרי הבחירות, ואז מדובר על אפריל, אני חושש מאוד שהגשת תקציב חדש על-ידי הממשלה החדשה תהווה פגיעה הרבה-הרבה יותר קשה מאשר היום.

יעקב ליצמן: לא אוכל לסיים את נאומי הקצר בלי להפריך את הדימוי השלילי שניסו להצמיד לי, כאילו אני פועל באורח סקטוריאלי, מפני שבתקופה החולפת, שבה נדונו חוקי התקציב וההסדרים, הוכחתי שוב ושוב את דאגתי לכלל האזרחים במדינה, לשכבות החלשות, במיוחד לעולים, לצורכי החינוך, ולא שכחתי גם, כמובן, את צורכי הציבור החרדי, וגם את הקיבוצים.

יעקב ליצמן: אודה לכם מאוד על אישור הצעת חוק התקציב בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

יעקב ליצמן: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת ליצמן, יושב-ראש ועדת הכספים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יובל שטייניץ מסיעת הליכוד, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חברי הכנסת שמואל הלפרט וחוסניה ג'בארה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שאלו אותי אם התקציב וחוק ההסדרים הם טובים, ואמרתי: באיזה מובן?

יובל שטייניץ: צודקים אלה הטוענים שהתקציב הזה לא יביא מזור מיידי לתחלואי הכלכלה והחברה בישראל, ומצבנו, לצערי הרב, ימשיך להיות קשה.

יובל שטייניץ: ובכל זאת, מצבנו ללא אישורו של תקציב זה היום יהיה קשה שבעתיים, ומהבחינה הזאת הוא טוב במובן של הרע במיעוטו.

יובל שטייניץ: התקציב הזה לא יביא מזור למצב החברתי-הכלכלי הקשה שאנחנו נמצאים בו, אבל אי-אישורו, או אישורו עם הרבה הסתייגויות ופרצות, יהיה רע בהרבה מהמצב הקשה הנוכחי.

יובל שטייניץ: לכן, אדוני היושב-ראש, אני פונה אל הכנסת לאשר את התקציב ואת חוק ההסדרים ככתבם וכלשונם.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, שמעתי בדברי חלק מקודמי גם התייחסות לפרשה שמסעירה את כולנו, אני מודה, גם אותי, והיא פרשת הפריימריס, או הבחירות המקדימות בליכוד.

יובל שטייניץ: אם קרו דברים חמורים בליכוד, אם היתה קניית קולות בעבור כסף פר-ראש, פר-קפיטה, ואם היתה קניית קולות בעבור בילויים חוזרים ונשנים בבתי-מלון, זה דבר שאסור שיקרה, זה דבר שאם קרה אסור שיישנה, וזה דבר שראוי לחקור אותו ולבדוק אותו.

יובל שטייניץ: אבל, אדוני היושב-ראש, יש הבדל גדול בין חקירת חשדות ספציפית לבין הכפשת תנועה שלמה על נבחריה ובוחריה.

יובל שטייניץ: אני מוכרח להגיד לך, אדוני היושב-ראש, אני עומד כאן ומרגיש נפגע אישית, כי בתקשורת הישראלית כבר לא מדובר בחשדות ממוקדים וספציפיים לעבירה כזו או אחרת, אלא מדובר בהשחרה כללית של תהליך הבחירות המקדימות בליכוד.

יובל שטייניץ: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, רק על עצמי לספר ידעתי, ואני מעיד כאן על עצמי: לא שיקים, לא ארוחות, מעולם לא הזמנתי חברי מרכז לבתי-מלון.

יובל שטייניץ: המקסימום שאני חילקתי בכנסים זה קפה ועוגה.

יובל שטייניץ: אפילו לחתונות של בוחרים, חברי מרכז, אני נזהר שלא להביא שיקים, כמקובל, אלא ספרים עם הקדשה.

יובל שטייניץ: וכשאני רואה את התהליך הזה אני מרגיש פגוע, כי אני חושב שאני ותהליך הבחירה שלי הוא המייצג את הרוב, הוא המקרה הנפוץ, והמקרים האחרים הם חריגים.

יובל שטייניץ: אתמול התקשרתי לאחד מחברי המרכז, ראשי הקבוצות שלנו, להודות לו על התמיכה.

יובל שטייניץ: והוא ענה לי, אני מצטט: מר שטייניץ, אתה לא צריך לומר לנו תודה.

יובל שטייניץ: אנחנו מודים לך על שאתה מוכן לייצג אותנו בכנסת.

יובל שטייניץ: אני מאוד התרגשתי, אבל נדמה לי שהתגובה הזאת, שמעידה על בחירה עניינית – גם ג'ובים לא חילקתי, לא הייתי לא שר ולא סגן שר – היא המאפיינת את מרכז הליכוד, ואני משוכנע שרוב החברים שלנו בחרו, והשיקול המרכזי אצל רובם היה בחירה עניינית.

יובל שטייניץ: אלמלא כך, אדוני, אני הייתי צריך להיות פחות או יותר במקום 200 מתוך 150 מקומות.

יובל שטייניץ: לכן, מאחר שהנושא הועלה על-ידי קודמי, אני קורא לכלי התקשורת להתמקד באותם חשדות חמורים, לא לנסות לעשות הכללה ולא ליצור את הרושם הפזיז והבלתי-מוצדק כאילו תנועה שלמה, מרכז שלם וחבורה שלמה של נבחרים חדשים וישנים שיחקו בתן וקח ולא באידיאולוגיה ולא בערכים ולא בכישורים ולא במטרות התנועה והמדינה.

יובל שטייניץ: אני מאוד מודה לך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לחבר הכנסת שטייניץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת שמואל הלפרט, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חברי הכנסת חוסניה ג'בארה ויצחק גאגולה.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, תקציב המדינה המונח לפנינו הוא אחד הקשים ביותר שהובאו לכנסת בשנים האחרונות מבחינה חברתית ומבחינת האוכלוסיות החלשות.

שמואל הלפרט: נדמה לי שהליכוד, כמפלגה הרואה את עצמה כנושאת הדגל החברתי במשך כל השנים, היה צריך להימנע מפגיעה כל כך קשה במעוטי היכולת כפי שהיא מופיעה בתקציב זה, הצפוי לגרום פגיעה חמורה בעיקר בשני מגזרים – השכבות החלשות, שהן מעוטי היכולת, זקנים, מובטלים, משפחות ברוכות ילדים, וכן הישיבות ומוסדות התורה.

שמואל הלפרט: אני חייב לומר, כי התקציב המונח לפנינו יוריד עוד מאות אלפי אזרחים ועוד מאות אלפי ילדים אל מתחת לקו העוני, וכל זאת נוסף על מיליון ו-160,000 אזרחים, 600,000 ילדים שחיים כבר היום מתחת לקו העוני.

שמואל הלפרט: מדובר בפצצה מתקתקת, שעלולה לגרום לאסון חברתי חמור ביותר.

שמואל הלפרט: אי-אפשר בשום פנים ואופן להתעלם מהקטסטרופה הכלכלית שהתקציב הנוכחי יגרום לעשירונים התחתונים, כאשר לכתחילה החליט האוצר להטיל על גבם ` מגזירות הקיצוצים.

שמואל הלפרט: רק היום התפרסם בעיתונות על הפגיעה של D במקבלי קצבאות השלמות הכנסה והפגיעה הקשה של @

שמואל הלפרט: במשפחות ברוכות ילדים.

שמואל הלפרט: זוגות מובטלים חדשים לא יקבלו את רוב ההנחות שקיבלו עד היום.

שמואל הלפרט: התקציב כולל קיצוץ בקצבאות זיקנה, בתקציבים לילדים בסיכון וכן בשורה ארוכה של תקציבים חברתיים, מה שעלול לגרום להידרדרות מסוכנת בשירותי הרווחה במדינה.

שמואל הלפרט: האם שר האוצר ואנשי משרדו ישבו וחשבו בכובד ראש על ההשלכות הנוראיות ועל הנזק הבלתי-הפיך שייגרם למאות אלפי משפחות בטווח הקצר והארוך?

שמואל הלפרט: האם באוצר יודעים מה המשמעות של קיצוץ בתקציבי הרווחה ואיך הדבר משפיע על מקררים שעומדים כבר היום ריקים ברבבות בתים?

שמואל הלפרט: המגזר האחר שאצלו בוצעו קיצוצים כואבים ביותר, ללא כל פרופורציה לקיצוצים במגזרים אחרים, הוא מגזר הישיבות ומוסדות התורה, שתקציבו קוצץ ב-u0018, כלומר ב-186 מיליון שקלים, ותקציב התרבות החרדית, שקוצץ ב-1, שהם 21 מיליון שקלים.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, המצב הכלכלי במדינה אומנם קשה מאוד ואין מנוס מקיצוצים כואבים.

שמואל הלפרט: אף פעם לא אמרנו שאנו מתנגדים לגמרי לכל קיצוץ בתקציב הישיבות.

שמואל הלפרט: אבל עם זאת דרשנו שוב ושוב, שהקיצוץ יהיה שוויוני לכל המגזרים, ולא על גבן של האוכלוסיות החלשות ביותר או על גבם של הישיבות ומוסדות התורה.

שמואל הלפרט: הישיבות ומוסדות התורה הם הטלית והתפילין של המדינה כולה, והדבר האחרון שעל קברניטי המשק לעשות זה לזרוק לים דווקא אותם, כאשר ספינת המשק נמצאת בסערה קשה.

שמואל הלפרט: קשה להבין איך קורה, שבעוד שר האוצר מתאר בצורה כל כך קודרת את המצב הכלכלי במדינה, עדיין ממשיכים להזרים מיליארדים מדי שנה לסבסוד עלות העבודה.

שמואל הלפרט: חלק גדול מכסף זה היה אפשר לחסוך, או להפנותו לשכבות המצוקה ולמעוטי היכולת.

שמואל הלפרט: אני מזהיר את ראש הממשלה ואת שר האוצר מפני התוצאות הקשות והרות האסון מבחינה חברתית שעלולות להיות לתקציב הנוכחי.

שמואל הלפרט: אני קורא מכאן קריאה של הרגע האחרון:

שמואל הלפרט: אם נגזר לעשות קיצוץ כואב – שיהיה אחיד ושוויוני לכל המגזרים, ובכל מקרה לא רק על גבם של מעוטי היכולת ושכבות המצוקה, קצבאות ילדים, זקנים וחלשים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת הלפרט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לרשותך ארבע דקות.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית הרשו לי להתנצל על הקול הצרוד שלי.

חוסניה ג'בארה: בתחילת דברי אני מברכת את האורחות והאורחים, נציגי השכונות, שנמצאים אתנו ביציע.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, אני מבקשת גם משר האוצר וגם מראש הממשלה שיסתכלו לילדים בעיניים.

חוסניה ג'בארה: אני מבקשת גם משר האוצר וגם מראש הממשלה שיסתכלו לנשים המוכות בעיניים.

חוסניה ג'בארה: אני רוצה שיסתכלו לסטודנטים בעיניים, סטודנטים שמפסיקים את הלימודים שלהם מפני שאין להם כסף לשלם בעבור שכר הלימוד שלהם באוניברסיטאות ובמכללות.

חוסניה ג'בארה: הגיעו אלי כמה וכמה מקרים מהסוג הזה, שסטודנטים מצטיינים באוניברסיטאות או במכללות עשו הפסקת לימודים מפני שהם לא יכולים לשלם ולממן את הלימודים שלהם.

חוסניה ג'בארה: אני רוצה שיסתכלו למובטלים בעיניים, מובטלים שיש להם משפחה וילדים, ולאבא ולאמא קשה להסתכל בעיניים של הילדים שלהם בימי השבוע, אם הם מבקשים מהם משהו לקנות או מבקשים מהם דבר שנחוץ להם לבית-הספר או לכיתה או שהמורה ביקש מהם.

חוסניה ג'בארה: אני רוצה שיסתכלו לנשים החד-הוריות בעיניים, או למשפחות חד-הוריות, שמפרנסות משפחה שמורכבת מילדים שחייבים לממן להם את כל הצרכים שלהם.

חוסניה ג'בארה: בעניין זה אף אחד לא יכול לעשות דבר וחצי דבר.

חוסניה ג'בארה: לשר האוצר לא אכפת כלום, לא אכפת לו מאף אחד מהאנשים האלה.

חוסניה ג'בארה: לא אכפת לו מהנכים ששבתו עשרות ימים והבטיחו להם כל מיני הבטחות, ובסופו של דבר מקצצים להם מהקצבה שלהם.

חוסניה ג'בארה: לא אכפת לו מהקשישים שקיצצו להם מהקצבה שלהם, ובקושי הקשישים יכולים לממן את התרופות שלהם.

חוסניה ג'בארה: האמן לי, אדוני היושב-ראש, אני מכירה הרבה קשישים שבקושי יכולים לקנות לעצמם את התרופות שלהם.

חוסניה ג'בארה: אני רוצה שיסתכלו בעיניים של תושבי השכונות ועיירות הפיתוח ויראו איך המצב שלהם שם, איך הם חיים, איך סוגרים מפעלים שם, איך אנשי השכונות שם רוצים לחיות בכבוד וזה לא מסתדר להם.

חוסניה ג'בארה: מפני שהממשלה הזאת מקצצת ומקצצת, לא מסתדר להם לחיות שם בכבוד.

חוסניה ג'בארה: אני רוצה שיסתכלו בעיניים של הילדים הבדואים בכפרים הלא-מוכרים, שהולכים ברגל 2 עד 3 קילומטרים כדי להגיע לבתי-הספר, מפני שאין להם הסעות לבית-הספר.

חוסניה ג'בארה: אני מופתעת ולא מופתעת, אדוני היושב-ראש.

חוסניה ג'בארה: באמצע שנת הלימודים קמה שרת החינוך ואומרת: אני רוצה לקצץ 3,000 שעות לימוד.

חוסניה ג'בארה: זה מתבטא במשרות של מורים ושל מורות, מחנכים ומחנכות, שמחנכים שנים ארוכות, ולצערי הרב מחר ימצאו את עצמם מובטלים.

חוסניה ג'בארה: אני מתפלאת, אדוני היושב-ראש, שכל הדברים האלה נמצאים בכפרים הערביים – אין תשתיות, אין תוכניות מיתאר, לא מאשרים תוכניות מיתאר אבל מאשרים הריסות בתים.

חוסניה ג'בארה: איך זה יכול להיות, אדוני היושב-ראש?

חוסניה ג'בארה: הורסים בתים ולא רוצים לאשר תוכניות מיתאר.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, הממשלה הזאת חייבת להסתכל לכל אחד ואחד בעיניים, ואני חושבת שהתקציב הזה הוא מן הגרועים בתקציבים שעברו בשנים שעברו.

חוסניה ג'בארה: אני קוראת לכל חברי הכנסת בבית הזה, גם מהימין וגם מהשמאל, שלא להצביע בעד התקציב הזה ולהכשיל את התקציב הזה כדי שהממשלה הזאת תעשה חשבון לאחור ותחשוב על האנשים החלשים האלה.

חוסניה ג'בארה: אם היו מסתכלים על התקציבים שהולכים להתנחלויות, היו פותרים את כל הבעיות הללו.

חוסניה ג'בארה: הרבה תקציבים הולכים להתנחלויות, ולכן הכסף הזה חייב לסגור את כל החסר לאנשים שנמצאים במצוקה או בשכבות החלשות.

חוסניה ג'בארה: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת ג'בארה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יצחק גאגולה, בבקשה.

יצחק גאגולה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום הוא יום של סגירת מעגלים – היום נחתמות גזירות כלכליות לשנת 2003 והיום ננעלת סופית הכנסת החמש-עשרה.

יצחק גאגולה: באתי להודיע מעל בימה מכובדת זו, כי ידי לא תונף לתמוך בהצעת תקציב זו.

יצחק גאגולה: חוק התקציב שהכנסת תצביע בעדו כיום הוא חוק גרוע לחברה ולכלכלה.

יצחק גאגולה: במיוחד בשעת משבר כלכלי מחויבים אנו להצליח ולהוציא את המקסימום כדי להגן על החלשים ולא לפגוע בהם.

יצחק גאגולה: השכבות החלשות, המיעוטים ונפגעי המצב הביטחוני והכלכלי אינם צריכים להיפגע בשנית מגזירות כלכליות.

יצחק גאגולה: הלחץ והמהירות הרבה שבהם רוצים חברי הממשלה להעביר תקציב גרוע זה, לפני ותוך כדי מערכת בחירות, מעוררים שאלות קשות.

יצחק גאגולה: טובת הציבור נרמסת על מנת לאפשר לממשלה זו לערוך בחירות ולא כדי לעזור למשק להיחלץ מהמיתון העמוק שבו הוא שרוי כבר מעל שנתיים ימים.

יצחק גאגולה: בתקופה זו, תקופה שנדרשת בה אחריות מדינית וציבורית, כדברי חברי הממשלה, אין מקום להעביר ולתמוך בתקציב גרוע וחמור, שיפגע באלו שאין לפגוע בהם.

יצחק גאגולה: הצבעה נגד התקציב היא הבעת אחריות.

יצחק גאגולה: על כן, חברי ואני נצביע על-פי צו מצפוננו, נגד הצעת תקציב זו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי אלה חבריך, אדוני?

יצחק גאגולה: לא אפרט.

יצחק גאגולה: אני חושב שהדברים ברורים.

יצחק גאגולה: אדוני היושב-ראש, כפי שכבר הוזכר בתחילת דברי, היום הכנסת החמש-עשרה מסיימת את תפקידה, וכנראה זה הוא גם נאומי האחרון לקדנציה זו.

יצחק גאגולה: באתי להיפרד ממשכן הכנסת ומהחברים הרבים והיקרים שהכרתי בו.

יצחק גאגולה: אומנם פורש אני מעבודתי כחבר הכנסת, אך אינני פורש מעשייה ציבורית, עשייה שאני דבק בה כבר מעל ל-15 שנים.

יצחק גאגולה: לציבור הנכבד אוסיף ואומר, שבאתי לכנסת זו בגיל 35, כצעיר חברי הכנסת החמש-עשרה.

יצחק גאגולה: עמלתי על מנת להיטיב ולשפר, על-פי ראות עיני ועל-פי הכרתי, את "השטח".

יצחק גאגולה: חתרתי לשינוי, זאת על-ידי הכלים שנתנו לי במשכן מכובד זה, בחקיקה, בסיוע לפניות ציבור ובהקמת פרויקטים רבים וחשובים, וביניהם אני גאה בכך שהיתה לי הזכות, כנציגה של יהדות גרוזיה בכנסת החמש-עשרה, להוביל, בסייעתא דשמיא, להקמתו של הקונגרס העולמי של יהדות גרוזיה.

יצחק גאגולה: כל זמן פעילותי הציבורית, ובעיקר בזמן שהותי במבנה זה, ציער אותי דבר הפירוד והשסע הקיימים בעם.

יצחק גאגולה: דעתי היא כי המחלוקת העזה בין חלקי העם השונים היא המהווה את הסכנה הגדולה ביותר להמשך קיומנו.

יצחק גאגולה: עשיתי והתרעתי רבות בעבר ובהווה בנושא זה, ובעזרת השם אמשיך ואפעל למען אחדות העם.

יצחק גאגולה: בפרשת השבוע, יעקב אבינו אומר:

יצחק גאגולה: היאספו ואגידה לכם את אשר יקרה אתכם באחרית הימים.

יצחק גאגולה: אמרו חז"ל: ביקש יעקב לגלות את הקץ, אך חשכו עיניו.

יצחק גאגולה: למה?

יצחק גאגולה: משום שהוא לא ראה את האחדות בין האחים, ולכן הוא לא יכול היה לגלות את מה שיקרה באחרית הימים.

יצחק גאגולה: ההסבר הוא, כי במקום פילוג – שם אין אור, ובמקום שיש חושך – שם גם אי-אפשר לדבר על גאולה.

יצחק גאגולה: אמר רבי עקיבא, אומרים חז"ל, ואהבת לרעך כמוך זה כלל גדול בתורה.

יצחק גאגולה: רבותי, בזה פעלתי ועוד אפעל, בעזרת השם, בהמשך דרכי.

יצחק גאגולה: אני רוצה להודות לכל אחד מכם ולציבור הרחב שתמך בי.

יצחק גאגולה: היו ברוכים כולכם, ובעזרת השם יבוא היום ועוד נמשיך בעשייה הברוכה ביתר שאת.

יצחק גאגולה: תודה לכולכם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק גאגולשווילי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אליעזר כהן, בבקשה.

אליעזר כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, סיעת האיחוד הלאומי תצביע היום בעד התקציב, רובה ככולה, ובעצם יש לכך סיבה אחת.

אליעזר כהן: התקציב איננו טוב, כולם יודעים שהוא איננו טוב.

אליעזר כהן: שר האוצר לשעבר, בייגה שוחט, אנחנו יודעים שכבר יש בתוכו גירעונות.

אליעזר כהן: יש מתווכחים על 6 מיליארדים או 7 מיליארדים, ואנחנו כבר יודעים שיש מעל 5 מיליארדי שקלים של גירעונות.

אליעזר כהן: זה תקציב גרוע, זה תקציב שפוגע בשכבות החלשות.

אליעזר כהן: עם זאת, אם נצביע היום נגדו ולא יהיה תקציב במצב הקשה, הביטחוני והכלכלי, שבו נמצאת המדינה, אנחנו עלולים להביא בתוך השבועות הקרובים, בוודאי בתוך החודשים הקרובים, לקריסה כלכלית.

אליעזר כהן: כל חברי הכנסת שעולים לכאן מטעם סיעותיהם דואגים לכל השכבות בעם – לחד-הוריות ולחלשים ולנתמכים ולכולם.

אליעזר כהן: הסיעה שלנו החליטה לדאוג קודם כול למשק, שהמשק לא יקרוס, שיהיה תקציב.

אליעזר כהן: הגירעונות יכוסו אחר כך.

אליעזר כהן: תארו לעצמכם שבעוד חודש או בעוד חודש וחצי נפתחת מלחמה בעירק, ואין לנו תקציב ואנחנו עומדים במצב שנמשוך עוד שבוע ועוד חודש וניכנס לקריסה כלכלית.

אליעזר כהן: אנחנו מצביעים הערב בעד התקציב, מפני שהוא יביא יציבות למשק, הוא ימנע נפילות וקריסות במשק, ואחר כך, לאחר הבחירות, בוודאי תהיה רוויזיה, ובוודאי תהיה היערכות מחדש, בוודאי יהיה כיסוי של הגירעונות, ואנחנו נתמודד עם הקשיים במשק גם אז.

אליעזר כהן: העשייה שלנו לאורך כל השנה היא בדאגה לסיעות החלשות.

אליעזר כהן: היום זה זמן לסייע למשק כולו, למצב הפיננסי של המדינה.

אליעזר כהן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אליעזר כהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מיכאל נודלמן, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו דנים בחוק ההסדרים.

מיכאל נודלמן: זה פטנט ישראלי, פטנט לא טוב, כי הודות לפטנט הזה, כל החוקים שהממשלה חושבת שהם עולים משהו או לא נראים טובים בעיניה, היא זורקת בחוק ההסדרים.

מיכאל נודלמן: היה חוק שלי, חוק הלוואות לסטודנטים, חוק סוציאלי, חוק טוב, והממשלה רצתה לזרוק אותו, אבל הודות ליושב-ראש ועדת החינוך הוא נשאר עם כמה תיקונים.

מיכאל נודלמן: כמה חוקים טובים לעם, לשכבות החלשות, זרקו מספר החוקים?

מיכאל נודלמן: זאת שערורייה.

מיכאל נודלמן: בזמן קבלת תקציב אנחנו אומרים תמיד שלא צריך להיות חוק הסדרים, וכל פעם הוא יותר גדול, יותר שמן ויותר גרוע.

מיכאל נודלמן: אני רוצה להגיד כמה מלים על חוק התקציב, כי אני לא רוצה לדבר פעמיים בנושא.

מיכאל נודלמן: יש ענף מאוד חשוב במשק שלנו, וזה ענף התיירות.

מיכאל נודלמן: אנחנו יודעים שכבר שנתיים הוא במשבר.

מיכאל נודלמן: כל אחד עובר ליד בתי-מלון, אין אנשים, אין אור בלילה, אין תיירים, אבל יש תשתיות של תיירות, ואנחנו צריכים אחזקה לתשתית הזאת.

מיכאל נודלמן: בהסתייגויות שלי יש בקשה להעלות את התקציב לאחזקת תשתיות ולשיווק תיירות בארץ.

מיכאל נודלמן: אני חושב שזה מאוד חשוב, ואנחנו צריכים לתמוך בענף התיירות.

מיכאל נודלמן: אני בטוח שיגיע יום שתיירים יהיו בארץ, אבל אם אנחנו נאבד את תשתיות התיירות, זה יעלה לנו יותר.

מיכאל נודלמן: הסיעה שלי מבינה שהתקציב הוא לא טוב.

מיכאל נודלמן: לא טוב זו מלה טובה, אבל אנחנו נצביע בעד התקציב כי אנחנו מבינים, שאם התקציב לא יעבור תהיינה בעיות יותר קשות, ואלה שסובלים עכשיו מקיצוצים יסבלו יותר.

מיכאל נודלמן: בגלל זה אנחנו נצביע בעד התקציב ובעד חוק ההסדרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת נודלמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת דוד אזולאי ואביגדור ליברמן – אינם באולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת בייגה שוחט.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אנחנו נצביע הלילה על חוק ההסדרים וחוק התקציב – מהגרועים, אם לא הגרועים ביותר בתולדות מדינת ישראל.

אבשלום וילן: אדוני, ברשותך, אתייחס בחוק ההסדרים לנושא אחד בלבד – כל פרק הביטוח הלאומי.

אבשלום וילן: זוהי בדיוק הוכחה כיצד לא ניגשים לטפל בבעיות חברתיות, כיצד לא מתמודדים נכון עם תשלומי העברה, שבעשור האחרון עברו את גודלו של תקציב הביטחון, ועם התשלומים הישירים והעקיפים מגיעים כמעט ל-60 מיליארד שקלים.

אבשלום וילן: ובמקום לטפל בבעיה ברמת המקרו, ברמת הפערים החברתיים, איך קורה שהפער בין העשירון התחתון לעליון במדינת ישראל, לפני תשלומי העברה, כאשר משלמים את המשכורות, אדוני היושב-ראש, הוא אחד ל-13, ואחרי תשלומי העברה הוא אחד ל-7, הכי גבוה בעולם המערבי אחרי ארצות-הברית של אמריקה, למעלה מכל מערב-אירופה, למעלה מכל שוק היורו, שעכשיו מקיף 450 מיליון בני אדם.

אבשלום וילן: ואנחנו, במי אנחנו פוגעים?

אבשלום וילן: פוגעים במשפחה עם הבטחת הכנסה של 2,900 שקל, ותרד בעוד שבועיים, אחרי הלילה הזה, ל-2,000 שקל, ומזה היא תצטרך לחיות.

אבשלום וילן: הממשלה הזאת גיבורה על חלשים.

אבשלום וילן: היא לא התמודדה עם הבעיות המבניות, היא לא מציעה הצעות לשינוי מבני, היא הולכת לחתוך איפה שקל.

אבשלום וילן: אנחנו, סיעת מרצ, נבקש הצבעה אישית על מכלול הפרק של הביטוח הלאומי, וכך ידע הציבור כולו על מה מצביעים כל אותם חברי הכנסת שייתנו הערב לבצע את השחיטה החברתית הגדולה בתולדות מדינת ישראל.

אבשלום וילן: אני לא חושב שאי-אפשר להתמודד עם העיוותים, אפשר, אבל בצורה חכמה, הרבה יותר נכונה, לא ב"חאפ לאפ" כפי שביצעו פה.

אבשלום וילן: דבר שני, מי שלא מבין, שבלי לחתור להסדר מדיני לא ניתן להגיע לשום איזון תקציבי, לא יודע מה הוא סח.

אבשלום וילן: הרי הבעיה הגדולה של התקציב היא המקורות.

אבשלום וילן: אין מקורות כי אין מסים.

אבשלום וילן: מדוע אין מסים?

אבשלום וילן: משום שהתוצר הלאומי הגולמי של מדינת ישראל נפל ב-%5, אדוני היושב-ראש.

אבשלום וילן: הוא נפל ב-%5 כתוצאה מהאינתיפאדה, כתוצאה מהמלחמה.

אבשלום וילן: הממשלה הזאת, ממשלת ה"לא לא לא", לא הפעילה יוזמה אחת כדי לנסות לצאת מהמצב המדיני.

אבשלום וילן: השיא, אדוני היושב-ראש, אם תשב בראשות הישיבה בעוד חצי שעה, יוצג פה בפני הכנסת תקציב המדינה.

אבשלום וילן: אין עבודה גדולה בעיניים בתקציב יותר ממה שנראה בעוד חצי שעה.

אבשלום וילן: אגיד לך מדוע.

אבשלום וילן: תקציב הביטחון המופיע בחוברות שהונחו על שולחן חברי הכנסת הוא בסך 41 מיליארד שקלים, אבל הממשלה הורתה לצה"ל להישאר באותה רמת ביטחון של 2002, שהיא 47 מיליארד שקלים.

אבשלום וילן: כלומר, חסרים כרגע למעלה מ-5.5 מיליארדי שקלים בתקציב הביטחון והממשלה איננה מקצצת זאת.

אבשלום וילן: היא הבטיחה במהלך הרבעון הבא של שנת 2003 למצוא פתרון.

אבשלום וילן: מה הפשר של למצוא פתרון?

אבשלום וילן: – להגדיל את הגירעון ב-1.25%-1.5%, כלומר, הגירעון לא יהיה כמו שכתוב פה בתקציב –3%, הוא יהיה 4% ואולי 5%.

אבשלום וילן: זה יכול להעלות את האינפלציה כתוצאה מכך מ-6%-7% ל-10%, להעלות את האבטלה ל-12%–15%, זה מה שהממשלה הזאת אומרת, זו המשמעות אם לא מראים כיצד מקצצים, אם רוצים לשמור אותה רמת ביטחון ולא מעזים לפגוע בביטחון ולא אומרים מאיפה כן.

אבשלום וילן: פה מבצעים מהלך של אמירת אי-אמת לכנסת, אי-אמת לציבור.

אבשלום וילן: יש מצוקה קשה – זה נכון.

אבשלום וילן: צריך לקצץ – זה נכון.

אבשלום וילן: אבל אי-אפשר לבוא ולומר בעצם: כתבנו לכם פה 41 מיליארד שקלים, בפועל אישרנו לצה"ל ולמערכת הביטחון להוציא 47 מיליארד, ואת הבעיה של 5.5–6 מיליארדים הפרש נראה במהלך שלושת החודשים הראשונים של 2003 כיצד נפתור.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, אם אנחנו, חברי הכנסת, ניתן להונאה הציבורית הזאת לעבור הלילה, אנחנו מועלים בתפקידנו ובאמון הציבור.

אבשלום וילן: הרייטינג של מדינת ישראל בשוקי העולם ייפגע מהתרגיל הזה יותר מכל דחייה של התקציב.

אבשלום וילן: אפשר להצביע הלילה נגד התקציב, אפשר לדחות את ההכרעה בחודשיים.

אבשלום וילן: תתאזר הממשלה בסבלנות, תביא תקציב מאוזן, תגיד לציבור ולחברי הכנסת אמת ותוציא תקציב שאתו ניתן יהיה להתרומם.

אבשלום וילן: מה שעושים פה, עושים כמעט כמו הבחירות בליכוד.

אבשלום וילן: קצת מפה וקצת משם, ככה וככה.

אבשלום וילן: לשמחתי פה לא מעורב עולם תחתון, אבל מעורבות שאלות גורליות של ביטחונה של ישראל ושל קיומה הכלכלי והחברתי.

אבשלום וילן: לצערי, באותה רמת חובבנות שהממשלה הזאת טיפלה בנושאים בשנתיים האחרונות, היא מטפלת גם הערב, ואת המחיר נשלם כולנו, לצערי העמוק.

אבשלום וילן: אין לנו מדינה אחרת, אין לנו מדינה "ספייר", אין לנו כנסת "ספייר", ולכן אין ברירה אלא להצביע נגד התקציב הזה ולנסות להציג אלטרנטיבה.

אבשלום וילן: תודה, אדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אבשלום וילן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת בייגה שוחט, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היו רשומים חברי הכנסת יצחק כהן ויורי שטרן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם אינם נוכחים באולם והם מאבדים את זכותם לדבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יוכלו לדבר, אם יהיו כאן, נציג ליכוד אחד וחבר הכנסת רחמים מלול – לאחר חבר הכנסת שוחט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר מכן נעבור, ככל הנראה, לתקציב המדינה.

אברהם-בייגה שוחט: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, בדברי הקודמים על התקציב ועל חוק ההסדרים מניתי פעם אחת ופעמיים את מגרעותיו של התקציב, את בסיסיו הפוליטיים הבלתי-סבירים מבחינת הקצאת המשאבים הן לקבוצות החרדיות, הן לשטחים, ליהודה, שומרון, וחבל עזה.

אברהם-בייגה שוחט: דיברתי על העובדה שהתקציב הזה מטפל בנושאים החברתיים בצורה קיצונית מדי, רחבה מדי.

אברהם-בייגה שוחט: כדי להיות הוגן מן הראוי להגיד שיש כמה דברים שצריך לעשות, אבל צדק חבר הכנסת וילן שאמר:

אברהם-בייגה שוחט: גם כשמטפלים בנושא מהסוג הזה, יש דרך מסוימת איך מטפלים ואיך עוסקים בעניין, והדבר אשר מובא לפנינו כאן היום הוא קיצוני, הוא מרחיק לכת, הוא ברוטלי במידה רבה.

אברהם-בייגה שוחט: לכן ההחלטה שהתקבלה לגבי התקציב יחד עם הדברים האחרים היא החלטה קשה.

אברהם-בייגה שוחט: אמרתי גם, ואני חוזר ואומר, שהתקציב הזה איננו מעורר צמיחה.

אברהם-בייגה שוחט: הוא תקציב שההוצאה מצולמת בו, ואף גדלה בסעיפים שונים ומשונים, ובסיכומו של דבר התקציב הזה הוא לא תקציב שעונה על הצרכים של מדינת ישראל אחרי שנתיים, אולי הגרועות והקשות ביותר בכלכלת ישראל.

אברהם-בייגה שוחט: כבר אמרתי, כשאני אומר קשות וגרועות אין הכוונה שרמת החיים של האנשים היא נמוכה כפי שהיתה בשנות ה-50.

אברהם-בייגה שוחט: אין ספק שרמת החיים עלתה, אבל קו המגמה – הירידה בתוצר, הגידול באבטלה, הירידה בהשקעות, הקטנת היצוא – כל המרכיבים האלה יוצרים תמונה עגומה.

אברהם-בייגה שוחט: ותרשו לי להגיד, עם כל הצניעות, מניסיוני הרב במשק הישראלי, בהלכות התקציב ובהלכות המשק אני יכול להגיד, לצערי, בביטחון מוחלט, שאם לא יחול מפנה מדיני, שנת 2003 תהיה גרועה משנת 2002, שהיתה גרועה משנת 2001, וכמובן, אין מה לדבר – אל מול שנת 2000 שהיתה שנת שיא בכלכלה.

אברהם-בייגה שוחט: אבל אני רוצה באמת לומר כמה דברים בשני מישורים מרכזיים.

אברהם-בייגה שוחט: התקציב הזה יש בו גם רמייה, והזכיר זאת חבר הכנסת וילן.

אברהם-בייגה שוחט: הדבר נחשף במלוא ערוותו ועוצמתו כאשר התקיים אתמול דיון בוועדת המשנה לתקציב הביטחון.

אברהם-בייגה שוחט: התברר שמחלוקת ארוכה, שמצאה את דרכה גם לכותרות העיתונים ולכן אני יכול לדבר עליה באופן חופשי, בין משרד הביטחון והאוצר, מחלוקת ארוכה שהיא בעלת היקף של 5, 5.5 ואולי 6 מיליארדי שקל, לא באה לפתרונה.

אברהם-בייגה שוחט: ברגע שתקציב הביטחון לא סגור, ברגע שתקציב הביטחון איננו מוסכם, הרי שהתקציב הוא בבחינת תקציב על-תנאי והוא צפוי לזעזוע בכל רגע.

אברהם-בייגה שוחט: מה שחמור עוד יותר מכך הוא שראש הממשלה ושר האוצר לא רצו להתמודד עם הבעיה; ולהתמודד עם הבעיה, המשמעות היא להגיע לפתרון שבו התקציב סגור ויודעים בדיוק מהי ההוצאה לביטחון, יודעים מה הגירעון ויודעים מה גודל התקציב.

אברהם-בייגה שוחט: במקום זה, לפי דעתי, מטעמים פוליטיים של בחירות וחוסר יכולת לפתור את הבעיה, הם אמורים להביא היום לאישור תקציב שהם יודעים שאינו עונה על הבעיות האלמנטריות של ניהול המצב הביטחוני הקיים בכל התחומים שבהם אנחנו עוסקים.

אברהם-בייגה שוחט: איך אני יודע זאת?

אברהם-בייגה שוחט: לא רק צה"ל ומערכת הביטחון דורשים זאת, אלא גם ראש הממשלה חושב בדיוק אותו דבר.

אברהם-בייגה שוחט: בפני הוועדה הזאת שאני מדבר עליה הונח אתמול מסמך על-ידי ראש לשכתו של ראש הממשלה, מסמך שהמכותבים בו הם שר הביטחון ושר האוצר, ובו אומר ראש הממשלה פחות או יותר את הדברים הבאים: תתחילו לעבוד לפי התקציב המקוצץ שהוגש, במהלך הרבעון הראשון של השנה – ותרשו לי להגיד שהביטוי הרבעון הראשון הוא מוגזם, אפשר להגיד מ-29 בינואר ואילך – אני אטפל בעניין כדי להגדיל את תקציב הביטחון.

אברהם-בייגה שוחט: זו משמעות המכתב.

אברהם-בייגה שוחט: זו לא איזו אמירה בעל-פה, מפה לאוזן.

אברהם-בייגה שוחט: זה מכתב שהונח בפני חברי הוועדה, כי רצו להראות לנו שיש פתרון.

אברהם-בייגה שוחט: במדינה מסודרת, נורמלית, הדבר הזה היה זוכה לקיתונות כאלה של ביקורת, שאולי מערכת משפטית היתה אומרת שאי-אפשר להגיש תקציב.

אברהם-בייגה שוחט: ממה נפשך?

אברהם-בייגה שוחט: לפעמים כשאתה שר האוצר ואתה צריך להתחייב על 200 מיליון שקל שתעביר מהרזרבה, או 300 מיליון שקל – הדבר סביר, יש רזרבה מסוימת ואפשר לשחק אתה.

אברהם-בייגה שוחט: אבל, אלוהים אדירים, אנחנו מדברים ב-6 מיליארדי שקל.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו מדברים ב-1.5% תוצר.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו מדברים על בעיה שאנחנו קוראים לה מקרו-כלכלית.

אברהם-בייגה שוחט: זו בעיה שתשנה את יעד הגירעון, שתשנה את כל מבנה התקציב ואולי תביא מסים.

אברהם-בייגה שוחט: אי-אפשר לפתור אותה.

אברהם-בייגה שוחט: אם במקום 6 מיליארדים יגמרו על 4 מיליארדים – זוהי עדיין בעיה עצומה.

אברהם-בייגה שוחט: לכן, היום, כשאנחנו באים לדון על התקציב, אנחנו צריכים לדעת באופן ברור ביותר, שבעצם אנחנו דנים על תקציב שהוא לא תקציב.

אברהם-בייגה שוחט: ואז, ידידי חבר הכנסת יוסי שריד היה שואל אותי: אז למה אתם נמנעים?

אברהם-בייגה שוחט: ודאי שהוא היה שואל.

יוסי שריד: תיכף אלך לשאול.

אברהם-בייגה שוחט: אני כבר הקדמתי תרופה למכה.

אברהם-בייגה שוחט: אגיד בדיוק למה אנחנו נמנעים, לפני שאגיד כמה משפטים לסיום לאחר מכן.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו נמנעים, אבל אנחנו לא נמנעים מלמתוח את הביקורת על התקציב.

אברהם-בייגה שוחט: קיים הוויכוח על המסקנה מה צריכה לעשות מפלגה כמו מפלגת העבודה בסיטואציה בלתי אפשרית, הייתי אומר.

אברהם-בייגה שוחט: הבחירות בפתח, בסוף ינואר.

אברהם-בייגה שוחט: כל אחד מאתנו יודע, שהמהלך אחרי בחירות להקמת ממשלה – ונגיד שנזכה ונרצה להביא תקציב חדש – הוא תהליך מינימלי של חודשיים.

אברהם-בייגה שוחט: כלומר, אנחנו ניקלע למצב ששלושה חודשים מדינת ישראל לא תפעל עם תקציב.

אברהם-בייגה שוחט: מה הנזקים?

אברהם-בייגה שוחט: הנזקים הם כאלה, שמי שמכיר את נבכי התקציב ואת שיטותיו יודע במה מדובר.

אברהם-בייגה שוחט: אולי ידידי חבר הכנסת שריד לא יודע, שבתקופה של שלושת החודשים האלה החשב הכללי, על-פי החוק, לא מוסמך לאשר שום התקשרות, לא לבנות כיתה, לא לבנות כביש, לא לרכוש שום דבר.

יוסי שריד: בייגה, יש לי עד היום צלקות מהמדיניות – – –

אברהם-בייגה שוחט: יוסי, יוסי, אני מדבר על מה שאומר החוק ולא על המדיניות.

אברהם-בייגה שוחט: זה החוק.

אברהם-בייגה שוחט: עזוב את המדיניות.

אברהם-בייגה שוחט: אתה רוצה – תשנה את החוק.

אברהם-בייגה שוחט: החוק אומר כך: שלושה חודשים אפשר לעשות תקציב המשכי, 1 חלקי 12 אחרי ניכוי החובות, שכמובן זה פחות ממה שיש בתקציב, ואסור לעשות התקשרויות, נקודה.

אברהם-בייגה שוחט: כך אומר החוק.

אברהם-בייגה שוחט: אני מצטט מהחוק.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא מעלה על דעתי שאתה, יוסי שריד, בימים טרופים אלו תציע לעשות משהו בלתי חוקי בכל שטח שהוא.

יוסי שריד: לא, לשנות את החוק.

אברהם-בייגה שוחט: אהה, לשנות את החוק.

אברהם-בייגה שוחט: אתה חבר הכנסת, אתה יכול לשנות את החוק.

אברהם-בייגה שוחט: אני מדבר על המצב החוקי השורר היום.

אברהם-בייגה שוחט: לכן, משמעות העניין היא, שבשיא המיתון אנחנו נהיה במשך שלושה חודשים במצב שבו לא תוכל להיות הזרמה של כסף מהממשלה דווקא לתשתיות ודווקא לפיתוח.

אברהם-בייגה שוחט: דבר שני, שהוא משני אומנם אבל חשוב, הוא העובדה שידענו שבהודעתנו מנענו סחיטה איומה הן מצד הימין הקיצוני, שבא בדרישות מטורפות לשר האוצר, ואני יודע את הדברים מפי הדרג המקצועי, והן מצד ש"ס.

אברהם-בייגה שוחט: תאמינו לי, מה שאלי ישי מספר שהוא השיג – שקר וכזב, דברים בעלמא.

אברהם-בייגה שוחט: זו השיטה של אלי ישי.

אברהם-בייגה שוחט: כל שנה הוא סופג קיצוץ של 4 מיליארדי שקל בביטוח הלאומי, ואחרי זה הוא מספר לציבור בוחריו, שכאילו הוא דואג לו, ש"החזרתי לכם משהו".

אברהם-בייגה שוחט: בסוד אגיד לכם: הוא לא החזיר כלום.

אברהם-בייגה שוחט: לכן, מנענו דרך זה סחיטה.

אברהם-בייגה שוחט: דבר שלישי, ולא פחות חשוב, זה השווקים גם בארץ וגם בעולם.

אברהם-בייגה שוחט: נגיד בנק ישראל אמר במפורש: אין תקציב, אני לא מוריד את הריבית.

אברהם-בייגה שוחט: לא להוריד את הריבית כשהאינפלציה ירדה – וזה מצב שלילי בחודשיים האחרונים – משמעות העניין היא ריבית ריאלית של 11%-12%, דבר שמשתק את כל היוזמה במשק, משק ממותן שמשווע לפעילות וליצירת מקומות עבודה, ובחוץ אותו סיפור.

אברהם-בייגה שוחט: לכן, ההחלטה שלנו היתה: נטפל בתקציב לאחר הבחירות, נשנה אותו, הוא תקציב גרוע, הוא תקציב פוליטי, הוא תקציב שקרי, הוא תקציב לא ראוי, אבל לא נגרום נזק למדינת ישראל.

אברהם-בייגה שוחט: משפט אחרון, אדוני היושב-ראש.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה להגיד באופן כללי לסיכום הדברים – כל הדיבורים שתשמעו פה היום מראש הממשלה, משר האוצר או מדוברים אחרים של הקואליציה, שווים כקליפת השום אם לא תהיה התחלה של תהליך מדיני.

אברהם-בייגה שוחט: אפשר לעשות קצת יותר טוב, אפשר לעשות קצת פחות טוב, אבל גבול האפשרות לשנות את המגמות הקטלניות שמאפיינות את המשק הישראלי היום, ואת החברה, גבול ההשתנות הוא קטן ומזערי.

אברהם-בייגה שוחט: הדבר היחיד שיכול לשנות מגמה, מגמה הרסנית ושלילית, הוא יצירת מדיניות אחרת בתחום ההסכם בינינו ובין הפלסטינים.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא אומר שצריך לחתום על ההסכם.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא אומר שצריך לסיים אותו.

אברהם-בייגה שוחט: אבל צריכה להיות ממשלה שתגיד את הדברים.

אברהם-בייגה שוחט: בתקופת ממשלת רבין נודעה תוכנית אוסלו לציבור רק באוגוסט-ספטמבר 1993.

אברהם-בייגה שוחט: אבל מכיוון שהאמינו שהממשלה הולכת לשלום – והיינו שותפים יחד בממשלה, יוסי שריד – מכיוון שהאמינו בזה כבר ב-1992, חלו שינויים מפליגים במשק ובאמון כלפי הכלכלה הישראלית.

אברהם-בייגה שוחט: לכן, הדיון הזה הוא אומנם דיון כלכלי ותקציבי, אבל לצערי הרב מה שמרחף מלמעלה הוא העניין המדיני.

אברהם-בייגה שוחט: בלי גישה מדינית חדשה, שנת 2003 תהיה גרועה מ-2002, כפי ש-2002 היתה גרועה מ-2001, ו-2001 היתה גרועה בהרבה משנת 2000.

אברהם-בייגה שוחט: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אברהם בייגה שוחט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יוסי שריד, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בינתיים, הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

רות קפלן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – חוות דעת נציבות הדורות הבאים בנושא פרק התחבורה בחוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003), התשס"ג–2002.

רות קפלן: לוח הסתייגויות להצעת התקציב לשנת הכספים 2003.

רות קפלן: לוח תיקונים מס' 1 להצעת התקציב.

רות קפלן: חוברת המחליפה את החוברת המקורית של הצעת תקציב נשיא המדינה ולשכתו.

רות קפלן: לוח תיקונים לתקציב משרד החינוך והסעיפים הצמודים לו.

רות קפלן: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק להסדרת הפיקוח על כלבים, התשס"ג–2002, שהחזירה ועדת הכלכלה.

רות קפלן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגנית מזכיר הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת שריד, אני חושב שהדברים מובנים, אין עוד דוברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש עוד כמה דקות עד לשעה 19:00 שבה נכריז על התקציב, ואדוני יכול לדבר.

יוסי שריד: מאה אחוז, כי יש לי 20 דקות לפי הלוח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בלי לפגוע במה שיש לך.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, אני מאוד מעריך את זה.

יוסי שריד: מאוד הפתעת אותי כי הייתי ערוך נפשית.

יוסי שריד: חבל שחבר הכנסת בייגה שוחט עזב – כי רציתי לומר משהו בדבר הכי חשוב שהוא הנמנעות של מפלגת העבודה.

יוסי שריד: אין פה נמנעות – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא יכולה להיות נייטרליות.

יוסי שריד: – – לא רק מהבחינה המוסרית כשכל חבר כנסת צריך להחליט אם הוא מצביע בעד או מצביע נגד.

יוסי שריד: נמנע – זו לא בדיוק עמדה, אבל במקרה הזה זו דווקא עמדה, כי הרי מפלגת העבודה יודעת לעשות חשבון, אני מקווה, והיא יודעת שברגע שהיא מכריזה על כך שחברי הכנסת שלה נמנעים, פירושו של דבר שמעבירים את התקציב.

יוסי שריד: זה טריק קצת זול, זה בעצם להצביע בעד התקציב, אבל מכיוון שלא נעים להצביע בעד תקציב כזה – מי אדם בעל מצפון שירצה להצביע בעד תקציב התועבה הזה – אז אומרים: נמנעים.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, לו היה נקלע לכאן פרלמנטר מאיזה מקום בעולם, ממדינה מתוקנת כמובן, והיו דואגים לתרגם לו את מה שנאמר כאן, הוא פשוט לא היה מבין מה מתרחש.

יוסי שריד: חבר כנסת אחרי חבר כנסת מכל סיעות הבית עולה אל הדוכן הזה ומדבר בגנותו של התקציב; וכל אחד מגדיל לגנות את התקציב.

יוסי שריד: אומרים: זה תקציב נורא, זה תקציב גרוע, זה תקציב מחפיר, זה תקציב קטלני, הרסני, ואחר כך אומרים שאין ברירה.

יוסי שריד: אני לא כל כך מבין את זה, אדוני היושב-ראש, אולי אתה מבין.

יוסי שריד: בכל זאת הרי תקציב זה לא מזג אוויר.

יוסי שריד: אפשר לומר שמזג האוויר גרוע, שמזג האוויר סוער, אבל למרבה הצער – זה מאוד מתסכל – אנחנו לא מסוגלים לתקן את מזג האוויר.

יוסי שריד: אבל תקציב בסך הכול אפשר לתקן.

יוסי שריד: ואם אפשר לתקן צריך לתקן.

יוסי שריד: תקציב זה לא איזו גזירה משמים.

יוסי שריד: לא צריך להגזים בדברים האלה, חבר הכנסת בוים.

יוסי שריד: בסך הכול סילבן שלום מגיש תקציב.

יוסי שריד: זה לא איזה כוח עליון שמגיש לנו כאן תקציב, סילבן שלום מגיש תקציב, פקידי האוצר מגישים תקציב, בסדר, כל הכבוד, אנחנו עפר לרגליהם, אבל זה לא איזה כוח עליון ולא גזירה משמים.

יוסי שריד: גם גזירות לפעמים מנסים לשנות קצת.

יוסי שריד: לכן זה לא ברור לי.

יוסי שריד: אם אנשים חושבים שזה באמת תקציב איום ונורא, אז בואו נגיד: אנחנו לא רוצים את התקציב הזה, אין חפצנו בתקציב הזה, תביאו תקציב אחר.

יוסי שריד: יש הרבה אפשרויות: אפשר תקציב מחולק ל-12, אפשר תקציב ביניים עד לאחר הבחירות, ויש עוד הרבה אפשרויות.

יוסי שריד: אפשר לתקן בראש ובראשונה.

יוסי שריד: יש פה הרבה דברים נוראים שאפשר לתקן אותם.

יוסי שריד: אז סילבן שלום הגיש תקציב, בסדר, מדאורייתא, ממש לוחות הברית.

יוסי שריד: אם כבר הזכרנו את סילבן שלום – שר האוצר שלנו קיבל המון המון קולות בוועידת הליכוד, ומובן שזה מאוד שימח אותנו.

יוסי שריד: אולי מישהו מכם זוכר, ואם הוא לא זוכר זה גם כן לא חשוב, ביום שפרשה מפלגת העבודה מהממשלה התקיים כאן דיון.

יוסי שריד: הדיון הזה היה בשידור ישיר בכל הערוצים, הרבה אזרחים ראו אותו, והיתה כאן איזו התנגשות בין שר האוצר לביני.

יוסי שריד: שר האוצר כנראה יש לו פתיל קצר, ואמרתי כמה דברים שאולי קשה לשמוע אותם.

יוסי שריד: הוא מייד התרגז, יותר מזה, התלקח ומייד עלה לדוכן ואמר שאני לא יודע מה אני סח – מצדי זה בסדר, לא זאת הבעיה.

יוסי שריד: דיברנו בעיקר בעניין הגמלאים, ואני טענתי אז, שלבוא ולקצץ בתשלומי הביטוח הלאומי לגמלאים, זה פשע אנושי, פשע נגד האנושות.

יוסי שריד: אנשים מקבלים מהביטוח הלאומי תשלום של 1,200 שקל, 1,400 שקל, 1,500 שקל, הכול על-פי התנאים.

יוסי שריד: אם לאנשים כאלה מורידים 100 שקל ממה שהם מקבלים, פחות או יותר, זה חטא גדול.

יוסי שריד: אז עלה שר האוצר, כולו סמוק פנים, ואמר: הוא לא יודע מה הוא מדבר; במקרים כאלה לא מורידים שום דבר אלא רק במקרים שנוסף על תשלומי הביטוח הלאומי יש פנסיה, אז מורידים.

יוסי שריד: לאחר העימות הזה, שהיה חשוף לעין התקשורת, ומאות אלפים, אולי מיליונים של אזרחים ראו אותו, התחלתי לקבל מכתבים.

יוסי שריד: מובן שאני לא יכול להביא לכאן את כל המכתבים, אגיד מה היה המכנה המשותף של כל המכתבים האלה.

יוסי שריד: אנשים תהו בינם לבין עצמם אם הם צריכים להגיע למסקנה ששר האוצר הוא שקרן.

יוסי שריד: ומכיוון שאני מאוד מכבד שרים בדרך כלל השבתי להם, שאני לא חושב שהוא שקרן, אבל אני חושב שאו שהוא לא יודע מה הוא סח, או שהוא הוטעה, או שהוא הטעה, והמלצתי להם לפנות אל שר האוצר במישרין כדי לשאול את השאלה הזאת.

יוסי שריד: למשל, מכתב מזוג מרמת-בית-הכרם בירושלים – לא בטוח שהם רוצים את פרסום שמם, מי שירצה לדעת את השם, הוא שמור במערכת: "

יוסי שריד: בהמשך לשיחת טלפון עם מזכירתך הננו פונים אליך בכתב לבירור עניין הקשור אלינו וכן לכלל ציבור הגמלאים.

יוסי שריד: שנינו גמלאים שאינם מקבלים פנסיה מכל מקום שהוא.

יוסי שריד: עד לפני כשלושה חודשים קיבלנו מהביטוח הלאומי קצבה חודשית בסך 2,550 שקל.

יוסי שריד: ביום שבו דנה הכנסת בתקציב המדינה צפינו בטלוויזיה והאזנו לדיון.

יוסי שריד: שמענו את דבריך והתרשמנו מכנותם" – בסדר, זה בוודאי משמח אותי – " – – – לעומת זאת נדהמנו מתגובתו של שר האוצר, שהכריז קבל עם ועדה" – עברית יוצאת מן הכלל – "שלא נוכתה אפילו פרוטה אחת מקצבתם של גמלאים כמונו, שאינם מקבלים פנסיה.

יוסי שריד: הרינו להודיעך בזאת שהמציאות העגומה היא שמקצבתנו המשותפת נוכו קרוב ל-150 שקל.

יוסי שריד: נשאלת השאלה, האם אוזנינו הטעו אותנו, או שמא שר האוצר איננו דובר אמת?

יוסי שריד: " חס ושלום, שר האוצר איננו דובר אמת?

יוסי שריד: אנה אנו באים.

יוסי שריד: "נודה על התייחסותך וטיפולך.

יוסי שריד: " אז אני כתבתי לשר האוצר מכתב.

יוסי שריד: כתבתי לו: מאז העימות בינינו במליאת הכנסת ובשידור ישיר, אינני חדל מלקבל מכתבים של גמלאים שדוחים את דבריך מכול וכול משום שאינם עומדים במבחן המציאות כפי שהם מכירים אותה – והם מכירים אותה על בשרם.

יוסי שריד: נדמה לי כי ראוי שתמצא הזדמנות לתקן את דבריך, אבל יותר חשוב – לתקן את הקצבאות שנגרעו.

יוסי שריד: אני מצרף בזה את מכתבם של אלה ואלה מירושלים, שהוא רק אחד משלל מכתבים זהים.

יוסי שריד: אני מציע שתשיב להם אתה, ובעיקר תראה להשגת הגזלה.

יוסי שריד: בברכה, יוסי שריד.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, בוודאי שמת לב שבימים האחרונים ראש הממשלה מדבר על אחריות, שהאחריות מחייבת להצביע – אני נורא אוהב את הדיבורים על אחריות, כאילו למישהו יש מונופול על אחריות, אפילו הוא ראש ממשלה.

יוסי שריד: מול ראש הממשלה אני אומר אמירה הפוכה, אני אומר: זה חוסר אחריות מוחלט להצביע בעד התקציב הזה.

יוסי שריד: כל הזמן מאיימים עלינו ומהלכים עלינו אימים בעניין דירוג האשראי הבין-לאומי.

יוסי שריד: אני לא מקל בזה ראש, זה דבר חשוב, אבל יש עוד דירוגים חוץ מדירוג האשראי הבין-לאומי.

יוסי שריד: למשל, יש דירוג הפער החברתי בישראל, יש דירוג העוני בישראל; יש שאלה, כמה אשראי אנחנו מוכנים לתת לעצמנו, ולא רק אשראי שבא אלינו מבחוץ, והאם אנחנו לא באוברדרפט לאומי.

יוסי שריד: אני למשל חושב, שזה חוסר אחריות משווע לפגוע במשפחות חד-הוריות, ולמשפחות חד-הוריות מתנכלים ומתאכזרים אפילו יותר מאשר לגמלאים, אם בכלל אפשר להעלות על הדעת שיעור כזה של התאכזרות.

יוסי שריד: מדובר במאות שקלים למשפחות חד-הוריות, שנגרעים מהתשלומים של הביטוח הלאומי.

יוסי שריד: אני חושב שזה חוסר אחריות לפגוע במובטלים.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, היום קרה דבר, שאני לא זוכר דוגמתו.

יוסי שריד: בנק ישראל בכבודו ובעצמו – מחלקת המחקר של בנק ישראל – שכידוע לא מצטיין ברגישות חברתית יוצאת מגדר הרגיל, מספר לנו שתנאי המובטל בארץ הם הגרועים ביותר בעולם המערבי.

יוסי שריד: הרי יש לנו דעה טובה על עצמנו, אנחנו כל הזמן רק טופחים לעצמנו על השכם ומספרים איזו מדינת רווחה נהדרת אנחנו.

יוסי שריד: איזו מדינת רווחה, על מה מדובר בכלל?

יוסי שריד: אני רוצה לחזור ולומר, כדי שהדברים יהיו ברורים: תנאי המובטל במדינת ישראל הם התנאים הגרועים ביותר בעולם המערבי, למה?

יוסי שריד: משום שעל-פי הדוח של בנק ישראל, תקופת האכשרה לקבלת דמי אבטלה היא הכי ארוכה בעולם המערבי ותקופת הזכאות היא הכי קצרה בעולם המערבי.

יוסי שריד: ועכשיו עוד הולכים להכביד את התנאים, חבר הכנסת זאב בוים, האם זה מתקבל על הדעת?

יוסי שריד: היום נודע לנו שבנק הפועלים, לא פחות ולא יותר, מפטר 10% מעובדיו, 1,000-800 עובדים.

יוסי שריד: הוא מפטר אותם היום, הם עוד מעט יושלכו אל רחוב האבטלה, ואחר כך, מה תעשה הממשלה שלך, הממשלה האיומה הזאת, המטומטמת הזאת, הרשעה הזאת?

יוסי שריד: מה היא תגיד?

יוסי שריד: היא תאשים אותם בכך שהם לא רוצים לעבוד.

יוסי שריד: עד אתמול הם עבדו, ועכשיו זורקים אותם החוצה.

יוסי שריד: יאשימו אותם בכך שהם לא רוצים לעבוד ובכך שהם מכבידים על תנאי הזכאות שלהם לתשלומי ביטוח לאומי בעבור אבטלה.

יוסי שריד: עיריית תל-אביב מפטרת היום 10% מעובדיה.

יוסי שריד: גם בנק הפועלים וגם עיריית תל-אביב.

יוסי שריד: ובעוד כמה ימים, אתם תאשימו אותם בכך שהם לא רוצים לעבוד.

יוסי שריד: אבל איפה הם ימצאו עבודה?

יוסי שריד: האם יש לך עבודה להציע להם?

יוסי שריד: האם יש לאריאל שרון או לסילבן שלום עבודה להציע להם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת שריד, האם אדוני יכול אולי לסיים את הפרק הזה של דבריו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שומר לך את הזכות לדבר על התקציב מייד כשנתחיל את הפרק הבא.

יוסי שריד: אני מוכן לעצור כאן, אבל אני אגיד עוד מלה אחת, ואחר כך אם תזכה אותי ברשות הדיבור כפי שמגיע לי אני מאוד אעריך את זה.

יוסי שריד: אני רוצה להגיד עוד משהו קצר על מפלגת העבודה.

יוסי שריד: בייגה, אתה לא היית פה כשדיברתי.

יוסי שריד: קודם כול, אני חושב שגם מבחינה ערכית זה לא בסדר להימנע, או שאתה בעד או שאתה נגד, אבל הרי פה ההימנעות היא טריק והיא גנבת דעת.

ויצמן שירי: אהבתי את מה שאמרת.

אברהם-בייגה שוחט: למה?

יוסי שריד: אני אגיד לך למה זאת גנבת דעת.

יוסי שריד: אני בטוח שאתה כשר האוצר לשעבר וכאיש מחונן ביותר, ואתה יודע שאני מאוד מכבד אותך, אתה יודע לעשות חשבון.

יוסי שריד: אתה יודע שעל-ידי ההימנעות שלכם אתם מעבירים את התקציב.

יוסי שריד: אז ממה נפשך – אם התקציב הוא כל כך גרוע, אז כבר אמרתי שזה לא כמו מזג האוויר, כי את מזג האוויר אי-אפשר לתקן.

יוסי שריד: כשמזג האוויר גרוע כמו היום, אי-אפשר לתקן אותו, קצרה ידנו, אבל תקציב אפשר לתקן, אז בואו נתקן אותו.

יוסי שריד: אם אתם לא הייתם נותנים יד להעביר את התקציב, היתה מתארגנת כאן קואליציה, והקואליציה הזאת היתה מתקנת את התקציב.

יוסי שריד: הרי בסך הכול סילבן שלום הגיש לנו את התקציב הזה, אלה לא לוחות הברית.

אברהם-בייגה שוחט: יוסי, יש קואליציה להפיל את התקציב אבל לא לתקן אותו.

יוסי שריד: למה?

יוסי שריד: בואו נתארגן לתקן אותו.

אברהם-בייגה שוחט: כי אתה לא יכול לתקן ביחד עם האיחוד הלאומי.

יוסי שריד: אפשר לתקן את התקציב, אפשר להגיד: בואו נכין תקציב עד לבחירות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני יסביר לנו את העניין הזה בפרק הבא.

יוסי שריד: ויש לי כמובן גם מה להגיד על ש"ס, הרמאים הקטנים האלה, שכל פעם מסכימים לקיצוצים של מיליארדים, ואחר כך או שלא נותנים להם דבר, או שזורקים להם כמה עצמות וכמה פירורים, ואז הם באים לבוחרים שלהם ולתומכים שלהם ואומרים: הנה, אתם רואים חבר'ה?

יוסי שריד: בואו נפזר לכם כמה פירורים.

יוסי שריד: מקצצים במיליארדים, מחזירים במיליונים בודדים, ואתם באמת חושבים שאתם יכולים לרמות את כל הבוחרים שלכם.

יוסי שריד: יכול להיות שכן, אבל אני מאוד מקווה שלא.

יוסי שריד: לי יש הערכה גבוהה מאוד לבוחרים שלכם, אבל אתם כנראה לא מעריכים אותם, כי אתם חושבים שאפשר לגנוב את דעתם.

יוסי שריד: תאמינו לי שגנבת דעת זה בדיוק כמו שתוחבים את היד לכיס וגונבים מהכיס.

יוסי שריד: זה בדיוק אותו דבר, ואולי זה אפילו יותר גרוע.

יוסי שריד: תודה אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת יוסי שריד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו נעבור עכשיו לפרק הבא, פרק הדיון בתקציב המדינה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חוק התקציב הוגש לפני שעה קלה, כאשר דיבר יושב-ראש ועדת הכספים, והוא הגיש גם את חוק התקציב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד עכשיו דנו בחוק ההסדרים, ועכשיו אנחנו מתחילים לדון בחוק התקציב, כאמור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראשון הדוברים הוא יושב-ראש האופוזיציה, חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר; בבקשה.

בנימין בן-אליעזר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, המסע אל הלילה הזה נמשך בעצם כמעט ארבעה חודשים וחצי.

בנימין בן-אליעזר: ב-30 בחודש יולי, כשהניח שר האוצר על שולחן הממשלה את הצעת התקציב, שבעת שרי מפלגת העבודה הצביעו נגד.

בנימין בן-אליעזר: אז ציינו ואמרנו שאין לנו שום עניין ללכת ולפתוח את התקציב – לא את הדיון על גודלו – אלא יש לנו עניין ללכת ולהשפיע כדי לשנות כמה ממרכיבי התקציב.

בנימין בן-אליעזר: הדבר הזה נמשך, כאשר בשלב זה או אחר הוקמה ועדה בראשותו של השר לשעבר שלום שמחון, ונוהל משא-ומתן, שבו ניסינו בכל מאודנו להגיע לאיזו דרך שבה הליכוד יעשה איזו מידה של צדק, כאשר יש בעיה כלכלית וגזירה נדרשת.

בנימין בן-אליעזר: אבל הגזירות חלו על כל מרכיבי המשק, להוציא מגזר אחד.

בנימין בן-אליעזר: כשראיתי שלא הצלחנו בדבר הזה, הנחתי יחד עם חברי חברי הממשלה שהיו חלק מהקואליציה את מכתב הפיטורים, וכך עזבנו את הממשלה.

בנימין בן-אליעזר: למרבית הפלא, וזה אולי אחד הדברים שהדעת לא יכולה לסלוח, מאז ועד היום הזה לא היה אפילו ניסיון לשנות זאת.

בנימין בן-אליעזר: אנחנו נשארנו תקועים בדיוק כפי שזה היה בערב ה-29 בחודש אוקטובר.

בנימין בן-אליעזר: אדוני היושב-ראש, בראשית דברי אני רוצה לומר, כי סיעת העבודה ומפלגת העבודה עומדות איתן מאחורי העיקרון שקובע כי יש לחלק מחדש את המשאבים של מדינת ישראל ולהפסיק את מדיניות האפליה כלפי אזרחי ישראל שאינם מתנחלים.

בנימין בן-אליעזר: זה נושא עקרוני, שההסכמה עליו, לפי מיטב הכרתי, היא גורפת גם בעבודה וגם בציבור.

בנימין בן-אליעזר: אני משוכנע, כי כל חברי העבודה ונבחריה, מהיושב-ראש ועד אחרון החברים, עומדים איתן מאחורי עמדה זו.

בנימין בן-אליעזר: עם זאת, אין להכחיש כי קיימים חילוקי דעות לגבי עיתוי הפעלת המדיניות הזאת.

בנימין בן-אליעזר: יש הגורסים כי יש להפעילה אחרי הבחירות, ויש אחרים, ואני בתוכם, המשוכנעים שאסור לחכות ולו רגע אחד, ויש לשנות כבר עכשיו את סדר העדיפויות הלאומי.

בנימין בן-אליעזר: חברות וחברים, המשק לא מחכה, הוא צריך להתחיל לצמוח.

בנימין בן-אליעזר: המובטלים לא מחכים, הם צריכים עבודה.

בנימין בן-אליעזר: הגמלאי לא יחכה כי הוא צריך לחיות את חייו.

בנימין בן-אליעזר: האם החד-הורית חייבת להמשיך ולגדל את ילדיה; גם היא לא יכולה לחכות.

בנימין בן-אליעזר: לכן אני אצביע נגד התקציב, משום שהצבעה בעד היא הצבעה לא נכונה מבחינה כלכלית, היא הרסנית מבחינה חברתית, ומעל לכול, היא שגויה מבחינה מוסרית.

בנימין בן-אליעזר: היא שגויה מבחינה מוסרית, אדוני היושב-ראש, משום שמי שקראו לגיוס כללי לא יכולים לבקש מחלק תרומה, מאמץ, נתינה, ובאחרים לנהוג כאילו לא קרה דבר.

בנימין בן-אליעזר: כוחה של חברה נובע קודם כול ממוסריותה.

בנימין בן-אליעזר: בעיני לקצץ לגמלאי, לאם החד-הורית ולמובטל ולא לקצץ בהטבות המיוחדות – ואני מדגיש, בהטבות המיוחדות – שניתנות להתנחלויות, זה דבר שהוא לא רק פסול, אלא הוא פסול ולא מוסרי, שבכל תנאי אסור לעשותו.

בנימין בן-אליעזר: לא הצעתי מעולם, גם בתקופה שהייתי שר הביטחון, לפגוע במשהו בכל מה שקשור להבטחת הקיום ולמרכיבי ביטחון הנוגעים להתיישבות הזאת.

בנימין בן-אליעזר: להיפך, לא פגעתי, אף שהעליתי מדי פעם, גם כשישבתי מול ראש הממשלה, את השאלה האם יש היום אפשרות להבדיל בין אלו שגרים בנתניה לבין אלו שגרים באריאל, בין אלו שגרים בכפר-סבא, בחדרה ובעפולה לבין אלו שגרים באלפי-מנשה.

בנימין בן-אליעזר: בתחילת המאבק שניהלה העבודה ליצירת יתר שוויוניות בקרב אזרחי ישראל, נזעקת, אדוני שר האוצר, בזעקות שבר.

בנימין בן-אליעזר: אין דבר כזה, אמרת, הטבות מיוחדות לתושבי השטחים.

בנימין בן-אליעזר: שקר וכזב, כיניתם את דרישתנו.

בנימין בן-אליעזר: כאשר הצגנו בפניכם את הנתונים, שיניתם טקטיקה והתחלתם במסע הפחדה מתוקשר: המשק יקרוס, הדולר ימריא, הבורסה תתמוטט.

בנימין בן-אליעזר: כל הנבואות השחורות התנדפו באוויר העולם מסיבה אחת פשוטה: מדובר במסע הפחדה מניפולטיבי וציני שמנהלים ראש הממשלה ושר האוצר; מסע הפחדה שמטרתו העברת התקציב הנורא הזה כמו שהוא בלי שיקול דעת, בלי מחשבה, בלי אפשרות לשנות, כאילו כל האמת נמצאת רק במוסדות האוצר.

בנימין בן-אליעזר: צריך לשים את הדברים על השולחן: אין אחד שחושב שהתקציב הזה לא צריך תיקונים.

בנימין בן-אליעזר: אין אחד שלא חושב שאין כל היגיון כלכלי בהשקעות של מיליארדים בשטחים.

בנימין בן-אליעזר: רק לפני חודש פורסמה ידיעה על כביש עוקף בית-סאחור, מה שנקרא כביש זעתרה.

בנימין בן-אליעזר: שם גרות 400 משפחות.

בנימין בן-אליעזר: 50 מיליון שקל.

בנימין בן-אליעזר: יותר נכון, 70-80 מיליון שקל.

בנימין בן-אליעזר: אדוני היושב-ראש, בעזרת 50 מיליון שקל אפשר לייצר מקומות עבודה לאלפי מובטלים.

בנימין בן-אליעזר: עם 50 מיליון שקל אפשר להתחיל עכשיו, לא בעוד שנתיים, בהנחת קו רכבת לנגב, שתצמצם את הפערים בין הפריפריה למרכז.

בנימין בן-אליעזר: 50 מיליון השקלים הללו הם רק קצה הקרחון של מיליארדים של שקלים הנזרקים לרוח.

בנימין בן-אליעזר: תגידו לי אתם, אדוני שר האוצר ואדוני ראש הממשלה, אם תחליט היום הכנסת להסיט משאבים מהשטחים ליצירת צמיחה בכלכלה הישראלית, האם הדבר לא ישפר את האמינות וההערכה של חברות האשראי כלפי כלכלת ישראל?

בנימין בן-אליעזר: חברות האשראי הן המדד לאמון של הקהילה העולמית במשק הישראלי.

בנימין בן-אליעזר: הצלחת הכלכלה הישראלית, כמו כל כלכלה מתקדמת אחרת בעולם, תלויה במידת האמון שרוחשים לה אנשי הכספים ברחבי העולם.

בנימין בן-אליעזר: הם צופים בנו בצורה אובייקטיבית ובוחנים באיזו מידה אנחנו מנהלים את הכלכלה שלנו בצורה הגיונית.

בנימין בן-אליעזר: הם, אנשי הכלכלה הבכירים, יודעים היטב שכלכלה היא עניין של בחירה בין אלטרנטיבות.

בנימין בן-אליעזר: הם יודעים, כמו שאתה יודע, אדוני שר האוצר, שיש יותר מדרך אחת לשמור על דירוג האשראי של ישראל: האחת, שלך, שקבעה כי יש להמשיך עם בזבוזי הענק בשטחים.

בנימין בן-אליעזר: והשנייה, שקבעה כי יש לקצץ לכולם, לרבות להתנחלויות.

בנימין בן-אליעזר: הדרך הזאת, הקובעת כי יש להפסיק את הבזבוזים בשטחים, הוצגה כבר ביולי האחרון.

בנימין בן-אליעזר: ניהלנו עליה משא-ומתן, הצגנו אותה בקריאה הראשונה.

בנימין בן-אליעזר: אנחנו מציגים אותה עכשיו.

בנימין בן-אליעזר: עדיין, דרך אגב, לא מאוחר לשנות.

בנימין בן-אליעזר: אתה יכול לבחור באלטרנטיבה הכלכלית הנכונה.

בנימין בן-אליעזר: אני מציג בפניך, אדוני שר האוצר, אתגר.

בנימין בן-אליעזר: שעה שאתה עולה לכאן, תן לנו, לכנסת ולעם ישראל, תשובה ברורה, איזו אלטרנטיבה עדיפה מבחינה כלכלית: זו שמשאירה את השקעות העתק בשטחים, או שזו מקצצת לכולם במידה שווה.

בנימין בן-אליעזר: גם אתה יודע, שאם תעביר מיליארד שקל עכשיו מתקציב ההתנחלויות, למשל, לתקציבי משרד התעשייה המסחר, משרד התחבורה, משרד התשתיות ומשרד החקלאות, קהילת העסקים העולמית תבין שכאן יש מדינה שנוהגת בהיגיון כלכלי ולא תחת אילוצים פוליטיים.

בנימין בן-אליעזר: אתם ניסיתם, ויש לומר את האמת, די הצלחתם, לייצר משוואה הטוענת, כי אי-העברת התקציב תביא להורדת דירוג האשראי של מדינת ישראל.

בנימין בן-אליעזר: תרשו לי, אל מול משוואה זו, להציג בפניכם משוואה אחרת: תקנו את התקציב, הפסיקו את הבזבוזים, מחקו את הפוליטיזציה של הכלכלה, ואז תראו לא רק שדירוג האשראי לא ירד, הוא עשוי אפילו לעלות.

בנימין בן-אליעזר: לכל אורך הדרך ראש הממשלה ממשיך לטעון כאילו המצב העולמי, המצב המדיני ומה לא אשמים במצבנו הכלכלי.

בנימין בן-אליעזר: הגיע הזמן שתפסיק להאשים אחרים ותתחיל להסתכל על החלק שלך, אדוני ראש הממשלה, במצבה הכלכלי של מדינת ישראל.

בנימין בן-אליעזר: אל מול העוני המתגבר, אל מול חצי מיליון ילדים רעבים, אל מול יותר מובטלים, הגיע הזמן, אדוני ראש הממשלה, לקצת צניעות, קצת יושר ציבורי, קצת פחות שביעות רצון עצמית.

בנימין בן-אליעזר: אמרתי מעל במה זו לפני קרוב לחודשיים, כי הממשלה הנוכחית, ואריאל שרון בראשה, לא עשו דבר בתחום הכלכלי – שום פרויקט משמעותי, שום פעולה אמיצה, שום מעשה יצירתי.

בנימין בן-אליעזר: כלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני יושב-ראש האופוזיציה, אני מבקש לסיים.

בנימין בן-אליעזר: אני חושב שאינני מוגבל כיושב-ראש האופוזיציה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ביררתי את הנקודה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם נהגתי באורך רוח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא החשבתי את הזמן, אבל עד עכשיו אדוני דיבר כמעט 15 דקות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבקש, אדוני, בכל זאת למצוא דרך גם לסיים.

שלום שמחון: הוא יושב-ראש האופוזיציה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני יודע, אני מתחשב, אני נותן לו את הכבוד הראוי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נתתי לו זמן, ואני מבקש שיושב-ראש האופוזיציה גם יתחשב בנו וינסה לסיים את דבריו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, חבר הכנסת שלום שמחון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

בנימין בן-אליעזר: מסתבר שאין לראש הממשלה האומץ, ואולי אין לו היכולת, או אולי אין הוא רוצה להפסיק את הזרמת המיליארדים להתנחלויות.

בנימין בן-אליעזר: קשה לי להבין מה עומד מאחורי ההתעקשות של ראש הממשלה שלא לקצץ מתקציבי ההתנחלויות ולהעביר את המשאבים לטובת נזקקים, או לטובת צמיחה.

בנימין בן-אליעזר: האם זה רצון להוכיח מנהיגות על גבם של החלשים?

בנימין בן-אליעזר: האם זה רצון כן ואמיתי להעדיף מתנחלים על פני עיירות הפיתוח?

בנימין בן-אליעזר: או האם מדובר פה סתם בקהות חושים כלפי אמהות חד-הוריות, גמלאים ומובטלים?

בנימין בן-אליעזר: כבר אמרנו מוקדם יותר, כי חברות האשראי היו מאושרות לו קיצצנו בתקציבי ההתנחלויות.

בנימין בן-אליעזר: אתה יודע את זה, שר האוצר; יודע את זה אחרון הפקידים באוצר – אין איתות טוב יותר לקהילת הכספים העולמית משינוי מדיניות כלפי התנחלויות.

בנימין בן-אליעזר: אין לך, אדוני ראש הממשלה, האומץ לקום ולומר כאן, מעל במת הכנסת, את האמת.

בנימין בן-אליעזר: אדוני ראש הממשלה, אם לוקחים מאמהות חד-הוריות ונותנים למתנחלים, לא יכולה להיות אחדות.

בנימין בן-אליעזר: אדוני ראש הממשלה, אם לוקחים ממובטלים ונותנים עוד ועוד למתנחלים, לא יכולה להיות אחדות.

בנימין בן-אליעזר: אדוני ראש הממשלה, אם נותנים למתנחלים על חשבון שכונות ועיירות הפיתוח, זאת אפליה ולא אחדות.

בנימין בן-אליעזר: אדוני ראש הממשלה, אתה לא לבד, ממש לא לבד.

בנימין בן-אליעזר: אתה מצטרף לכל ראשי הממשלה מטעם הליכוד, למעט מנחם בגין, זיכרונו לברכה, שהזניחו לחלוטין את טיפוח עיירות הפיתוח, השכונות – אתה לא לבד בכישלון בתחום הכלכלי, אתה מצטרף לרשימה ארוכה ומכובדת של מנהיגי ליכוד שנכשלו כשלון טוטלי בתחום הכלכלי.

בנימין בן-אליעזר: תקציב אחרי תקציב, שנה אחרי שנה תנועת הליכוד בוגדת במי שהביא אותה לשלטון, משטה במי ששומר אותה בשלטון, כל פעם בתירוץ אחר.

בנימין בן-אליעזר: לסיום, אחרי הליכוד והבגידה שלו, הגיע תור ש"ס.

בנימין בן-אליעזר: איזה אמון קיבלתם מהציבור שלכם ומה עשיתם אתו?

בנימין בן-אליעזר: שום דבר.

בנימין בן-אליעזר: השקעתם בתנועה – שכחתם את האנשים שאתם צריכים לייצג.

בנימין בן-אליעזר: מאות אלפי תומכים שלכם נמצאים על קו העוני, ואתם בלי להסס לרגע ממשיכים לתמוך בתקציב שמפלה אותם לרעה מול ההתנחלויות.

בנימין בן-אליעזר: שום נימוק, שום הסבר ושום תירוץ לא יכולים להסתיר את העוול שאתם בהצבעה שלכם גורמים למצביעים שלכם.

בנימין בן-אליעזר: אדוני היושב-ראש, התקציב הזה, שאין בו חזון, לא אומץ ולא פתרונות – לא עושה זאת.

בנימין בן-אליעזר: הוא לא יצעיד את כלכלת המדינה קדימה, אלא רק ימשיך את מגמת השקיעה והמיתון.

בנימין בן-אליעזר: מכיוון שכך, ראוי להתנגד לתקציב ולדרוש מהאוצר ומראש הממשלה לקחת מנהיגות אמיתית ולהציג בפני הכנסת גרסה מתוקנת של התקציב.

בנימין בן-אליעזר: עד שייעשה כן, אני מצביע נגד התקציב המוגש בפנינו היום.

בנימין בן-אליעזר: אדוני, אני מודה לך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת בנימין בן-אליעזר, יושב-ראש האופוזיציה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שר האוצר, חבר הכנסת סילבן שלום, בבקשה, תוכל לעלות ולומר את דבריך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחרי כן ידברו חברי הכנסת קולט אביטל, ישראל כץ, אמנון כהן ויוסי שריד, לפי הסדר.

יובל שטייניץ: אני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, אני מדבר על הסדר שיש בפני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם יהיו שינויים, נתחשב בהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בינתיים זה הסדר שיש לי פה, כפי שהכרזתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני שר האוצר, בבקשה.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שואלים במשך כל היום איך יכול להיות שתקציב מדינה עובר בקריאה שנייה ובקריאה שלישית ויש שקט ואין התרוצצויות במסדרונות ואף אחד לא מנסה למשוך בכנף בגדו של שר האוצר.

סילבן שלום: הדבר נובע מכמה סיבות.

סילבן שלום: סיבה ראשונה היא, שאמרנו בצורה הברורה ביותר כאשר באתי לכאן, שלא יהיו שינויים מהותיים בתקציב.

סילבן שלום: לא מפני שאנחנו לא רוצים – כי אנחנו לא יכולים.

סילבן שלום: הסיבה הנוספת היא, שהפנימו את המצב במשק.

סילבן שלום: גם כאן יש עניין של אחריות לאומית.

סילבן שלום: אני חושב שאנחנו מאשרים היום תקציב טוב.

סילבן שלום: זה תקציב שזכה לברכת כל האנשים שבאמת מבינים בכלכלה – אנשים שמבינים שהתקציב הזה הוא תקציב שמשדר יציבות, הוא התקציב שמחזק את יסודות הכלכלה הישראלית.

סילבן שלום: מאז אושר התקציב הזה בממשלה יש רגיעה בשווקים הפיננסיים.

סילבן שלום: אנחנו רואים ירידה חדה בציפיות לאינפלציה.

סילבן שלום: אנחנו רואים שדירוג האשראי של ישראל נשמר, למרות הדירוג הגבוה שלו זכינו רק באמצע שנת 2000, בתקופת השיא של ההיי-טק.

סילבן שלום: היום אנחנו באים לכאן עם תקציב שיש לו העדפה ברורה של יציבות, אבל היציבות הזו היא לא עניין מובן מאליו.

סילבן שלום: כאשר אנחנו נמצאים בשנתיים ורבע של מלחמה, למלחמה יש מחיר.

סילבן שלום: זה לא רק תוספת תקציב לביטחון, ופה מדובר על מיליארדים, אלא זו ירידה חדה מאוד בהכנסות שלנו ממסים כתוצאה מפעילות כלכלית הרבה הרבה יותר נמוכה.

סילבן שלום: כולם יודעים שענף התיירות נפגע.

סילבן שלום: כאשר יש פיגוע בקניה, אין היום ישראלי שחושב לנסוע לקניה.

סילבן שלום: כאשר יש פיגוע בבאלי שבאינדונזיה, כל העולם מדיר את רגליו משם.

סילבן שלום: לצערי הרב, גם כאן מספר התיירים שיהיה השנה, ב–2002, הוא מספר התיירים שהיה פה ב-1966.

סילבן שלום: זהו נתון מדהים.

סילבן שלום: הוא מדבר על בתי-מלון, על אכסניות, על השכרת רכב, על מורי דרך, על מסעדות ובתי-קפה, מוניות, טיוליות, אוטובוסים ומכבסות – שורה שלמה של ענפים נלווים.

סילבן שלום: היו אצלי מנהלי הקניונים, והם טענו שכשיש פיגוע בקניון אחד, יש ירידה חדה במספר המבקרים בכל הקניונים בארץ.

אפי אושעיה: זו לא גזירה משמים.

אפי אושעיה: זו לא גזירה משמים.

סילבן שלום: חבר הכנסת אושעיה, כבר אתייחס.

סילבן שלום: בהתחלה זה נשמע לי אולי קצת גבוה מדי, אבל האסימון נפל סופית כאשר היה הפיגוע בסניף הליכוד בבית-שאן ביום הפריימריס בין ראש הממשלה שרון לבין בנימין נתניהו.

סילבן שלום: הפיגוע היה בבית-שאן, ולא היה ניתן כמעט להוציא אנשים ברחבי הארץ להצביע בקלפיות.

סילבן שלום: אתה שואל את עצמך, מה הקשר בין אילת ובאר-שבע לבין בית-שאן, אבל הדבר הזה היה ברור.

סילבן שלום: כאשר יש פיגוע באוטובוס אחד, אומרים ב"אגד" וב"דן" שיש ירידה של עשרות אחוזים, ואומרים שאפילו P בשבוע שלאחר מכן בפעילות שלהם, כך שאנשים לא מגיעים מהמושב ומהכפר אל העיר ובתוך העיר לא נוסעים לקניונים, לשווקים ולמרכזים המסחריים.

סילבן שלום: צריך לדעת את כל הדברים האלה כדי להבין את גודל ההישג שבו אנחנו נמצאים.

סילבן שלום: היו לנו מלחמות בעבר.

סילבן שלום: היתה מלחמת יום הכיפורים, שנמשכה פרק זמן קצר מאוד, וכבר אמרתי שהיא נמשכה 18 ימים.

סילבן שלום: היא היתה 400 ק"מ מהבית.

סילבן שלום: אבל בשנות ה-70, היא הביאה לאינפלציה של u00100 בסוף שנות ה-70.

סילבן שלום: בשנות ה-80 מלחמת "שלום הגליל" נמשכה יותר זמן, אבל השפיעה על מעלות ועל קריית-שמונה ועל נהרייה ולא השפיעה על תל-אביב, והיא הביאה למאות אחוזים של אינפלציה.

סילבן שלום: כאן, אחרי שנתיים ורבע של מלחמה בתוך הבית, המלחמה נמצאת כאן בתוך הבית, האינפלציה ב-2003– – –

אברהם-בייגה שוחט: לא "שלום הגליל" הביאה את האינפלציה.

סילבן שלום: האינפלציה ב-2003 הולכת להיות בין 1% ל-2%, וזה נס.

סילבן שלום: כאשר שער הדולר היום הוא 4.6 ומשהו שקלים, גם זה נס.

סילבן שלום: כאשר שיעור האבטלה נע סביב ה-10%, גם זה נס.

סילבן שלום: כאשר דירוג האשראי שלנו נשמר בימים האלה – זה לא דירוג אשראי שקיבלנו אותו כל השנים, קיבלנו אותו חודשים ספורים לפני האינתיפאדה.

סילבן שלום: גם הדירוג הקודם של BBB היה דירוג גבוה מאוד, אבל ה-–A זה על אחת כמה וכמה.

סילבן שלום: כשאתה בא לסוכנויות הדירוג, זה לא לדבר אתן ולהשפיע עליהן.

סילבן שלום: שם כל הדברים נבחנים בצורה העניינית ביותר.

סילבן שלום: הם אומרים שהתקציב הזה חייב לעבור.

סילבן שלום: הם אומרים, שאם התקציב הזה לא יעבור, יכול להיות שתהיה בעיה.

אברהם-בייגה שוחט: השר סילבן, את ה-–A קיבלנו ב-1995.

סילבן שלום: לא.

סילבן שלום: תלוי באיזו חברה.

סילבן שלום: תאמין לי שאני כבר מומחה לעניין הזה.

סילבן שלום: יש 2A שאתה מקבל ב"מודיס", ויש לך –A ב"פיץ'".

סילבן שלום: כל חברה עם הדירוג שלה.

סילבן שלום: אבל הדירוג הגבוה שקיבלנו – היה באמצע שנת 2000.

סילבן שלום: לכן, צריך להבין שאנחנו עושים הכול כדי להמשיך ולשמר את היציבות הכלכלית, אבל מה קורה?

סילבן שלום: מצד אחד יש גידול בהוצאות, ומצד שני – ירידה חדה בהכנסות.

סילבן שלום: כמו כל אחד, חס וחלילה, אם במשק הבית הפרטי שלו או בעסק שלו יש ירידה חדה בהכנסות, הוא חייב לצמצם את ההוצאה.

סילבן שלום: אחרת הוא יפשוט רגל.

סילבן שלום: הדבר הזה כל כך ברור.

סילבן שלום: הרי כל משק בית, חלילה וחס, אם הכנסתו יורדת והוא ימשיך באותה רמת הוצאה גבוהה, השיקים שלו יחזרו.

סילבן שלום: הוא יהיה לקוח מוגבל.

סילבן שלום: ועסק יפשוט רגל.

סילבן שלום: מדינה – זה בדיוק אותו דבר, רק קוראים לזה "משבר פיננסי".

סילבן שלום: ואז מה יקרה?

סילבן שלום: מה שיקרה, חבר הכנסת בן-אליעזר, הוא ששער הדולר לא יהיה 5 שקלים, גם לא 10 שקלים; הוא יכול להגיע ל-20, 30, 40 ו-50 שקלים, חס וחלילה, ואז כל מי שיש לו נכסים ורכוש בסכום גבוה, נאמר, 100,000 דולר – מחר הם לא יהיו שווים 1,000 דולר.

סילבן שלום: ולכן, אנחנו מצווים לצמצם את ההוצאה.

סילבן שלום: ואז נשאלת השאלה, במה לצמצם את ההוצאה.

סילבן שלום: ואני רוצה לומר פה לחברי הכנסת בצורה הברורה ביותר: אין שכבה שנפגעה יותר מהשכבה החזקה באוכלוסייה.

סילבן שלום: מ-1 בינואר יש לנו מסים על ההון, מס על הבורסה.

סילבן שלום: הטלנו מס מיוחד על מי שמשתכר מעל ל-30,000 שקלים.

סילבן שלום: מי שמשתכר מעל 35,000 שקלים משלם כבר הרבה יותר מס בריאות, הרבה יותר ביטוח לאומי.

סילבן שלום: מעסיקים, שהממשלה השתתפה בתשלומים שלהם לביטוח הלאומי – הממשלה הפחיתה את ההשתתפות בתשלומים שלהם בצורה משמעותית.

סילבן שלום: כל הדברים האלה אינם נכונים מבחינה כלכלית, אבל הם מחויבים; הם מחויבים לפני שבאים למערך אחר של קצבאות.

סילבן שלום: ואני יודע ואני שומע כל הזמן את האמירות הדמגוגיות, את האמירות האלה.

סילבן שלום: כאשר מדובר בנושא הגמלאים, כדאי שתדע, חבר הכנסת בן-אליעזר, שזה לא מופיע בכלל בתקציב המדינה.

קולט אביטל: אלא איפה?

בנימין בן-אליעזר: איפה זה מופיע?

סילבן שלום: אתם לא יודעים אפילו, אתם לא פתחתם אפילו את התקציב.

סילבן שלום: זה בכלל אושר כבר בחודש מאי, בתוכנית החירום הכלכלית שאתם כולכם הצבעתם בעדה.

סילבן שלום: אבל גם כשבאנו למערך הקצבאות – צריך להבין את הדבר – אמרתי בצורה הברורה ביותר, שבחלשים לא נפגע.

סילבן שלום: לא פגענו, לא בקצבאות לנכים – אפילו הוספנו להם – לא באלמנות, לא ביתומים, לא בשאירים וגם לא במקבלי קצבת זיקנה.

סילבן שלום: מי שיש לו קצבת זיקנה בלבד לא נפגע, רק מי שיש לו הכנסות נוספות מעבר לקצבת הזיקנה – או קצבאות נוספות, או שיש לו פנסיה, או שיש לו עסק או עסקים, או שהוא משכיר נכסים, וגם אותם 70 שקלים מוגבלים לשנה עד שנה ורבע.

סילבן שלום: וזה לא דבר קל.

סילבן שלום: הלוואי שלא היה צריך לעשות את זה, אבל גם את זה צריך לדעת כששומעים כל היום את הדיבורים.

סילבן שלום: ומדברים על הבטחת הכנסה.

סילבן שלום: במדינת ישראל הגענו למצב שבו p ממקבלי הבטחת הכנסה מקבלים למעלה משכר המינימום.

סילבן שלום: שכר המינימום מתקרב ל-3,300 שקלים, והם מקבלים כמעט 3,460 או 3,480 שקלים, אני לא זוכר בדיוק את המספר.

סילבן שלום: אבל מעבר לקצבה הזאת יש סיוע בשכר דירה, יש p הנחה בארנונה, פטור מלא מאגרת רשות השידור, הנחה בתחבורה ציבורית ועוד בשורה של דברים.

סילבן שלום: אז מה אמרנו בסך הכול?

סילבן שלום: מי שיש לו ההטבות ימשיך לקבל את ההטבות.

סילבן שלום: רק מי שיצטרף למעגל ב-1 בינואר לא יקבל את ההטבות האלה.

סילבן שלום: אבל גם עכשיו אנחנו מביאים תיקון מסויים במסגרת התקציב, שגם החדשים, מגיל 50 ומעלה, ימשיכו לקבל את ההטבות האלה.

סילבן שלום: ונכון, יש הפחתה מסוימת בקצבה של הבטחת הכנסה, כי הרי אדם לעולם לא ילך לעבוד כאשר הוא מקבל יותר משכר המינימום, ובתמורה לעבודתו הוא צריך להגיד: אני יורד מ-3,500 שקלים ל-3,300 שקלים אחרי שעבדתי חודש שלם ואני מפסיד את כל שורת ההטבות.

סילבן שלום: זה לא הגיוני.

יוסי שריד: לאן בדיוק הוא צריך ללכת לעבוד?

סילבן שלום: לאותם מקומות עבודה – – –

יוסי שריד: איפה הם?

סילבן שלום: הם ישנם והם יהיו.

סילבן שלום: יש במדינת ישראל מצב שפשוט לא נתפס.

סילבן שלום: יש 260,000 רשומים כבלתי מועסקים, ואני חוזר על המלה "רשומים", ויש למעלה מ-300,000 עובדים זרים – יש אומרים, 400,000.

סילבן שלום: זה אומר שעבודה במדינת ישראל יש; היא רק הולכת לאחרים.

יוסי שריד: – – –

סילבן שלום: ואנחנו מצמצמים.

סילבן שלום: רק אתמול החלטנו על הטלת אגרה על העסקת כל עובד זר.

סילבן שלום: בתקציב הזה אנחנו הולכים לתת לכל מעסיק שיעסיק עובד ישראלי במקום עובד זר, שליש מעלות ההעסקה שלו.

סילבן שלום: כל מכרז שיוצא היום על-ידי המדינה – תנאי סף לזכייה בו הוא העסקת עובדים ישראלים בלבד.

סילבן שלום: הדברים האלה הם דברים שנעשים.

סילבן שלום: והקמנו רשות הגירה, והיא מגרשת עשרות אלפים.

יוסי שריד: עשרות אלפים?

סילבן שלום: היא תגרש עשרות אלפים.

יוסי שריד: תגרש.

סילבן שלום: תגרש, והיא כבר פועלת בקצב הרבה הרבה יותר מהיר מכפי שחשבנו, כי יש הרבה אנשים שבאים היום מרצון.

סילבן שלום: ונכון, יש בעיה.

סילבן שלום: אתה רוצה לגרש עובד זר, מגיעות כל מיני עמותות ואגודות ואומרות, לא.

סילבן שלום: תזרוק את הדרכון.

סילבן שלום: אתה הולך לשגרירות שלו, מבקש להוציא לו דרכון חדש – "אנחנו לא מכירים אותו".

סילבן שלום: מה פירוש אתם לא מכירים אותו?

סילבן שלום: הוא אזרח שלכם.

סילבן שלום: לא מכירים אותו.

סילבן שלום: אבל היום מתחילה תופעה חדשה.

סילבן שלום: עובדים זרים מגיעים ומבקשים לצאת באופן עצמאי, וולונטרי, כי הם פוחדים שיצוין להם בדרכון "גורש" והם לא יוכלו ללכת לשום מקום אחר.

סילבן שלום: והדבר הזה ילך ויתרחב.

סילבן שלום: אנחנו עושים את כל הפעולות הנדרשות בתקופה הזאת כדי לספק יותר מקומות עבודה.

סילבן שלום: גם כאשר מדברים על אמהות חד-הוריות, צריך להבין את התמונה בכללותה.

סילבן שלום: אשה נשואה שיולדת זכאית לשלושה חודשים של חופשת לידה, עם מלוא שכרה, 100% שכרה – דרך אגב, תיקון שאני עשיתי ב-1995, פעם היא היתה מקבלת רק 75% משכרה – אבל אחרי שלושה חודשים האשה הנשואה צריכה להחליט אם היא חוזרת לעבודה או לא חוזרת לעבודה.

סילבן שלום: אם חד-הורית, בריאה לחלוטין, יכולה אחרי הלידה שלא לחזור לעבודה במשך שבע שנים ולקבל קצבה של למעלה משכר המינימום, סיוע בשכר דירה, %70 הנחה בארנונה, פטור מלא מאגרת רשות השידור, הנחה בתחבורה ציבורית, במעונות-יום, בגני-ילדים, מקבלת קצבת ילדים, גם מזונות.

סילבן שלום: האם מישהו יקבל את האשה הזאת לעבודה אחרי שבע שנים?

סילבן שלום: הרי זה לעולם לא יקרה, כי מי שחזרה לעבודה אחרי שלושה חודשים עשתה קורסים, צברה ותק, צברה ניסיון.

סילבן שלום: ולכן, מה אמרנו בסך הכול?

סילבן שלום: אלה שיש להן ההטבות ימשיכו לקבל.

סילבן שלום: לגבי האחרות, במקום שבע שנים – זה יהיה שנתיים.

סילבן שלום: היתה צעקה, אמרתי: שלוש שנים.

סילבן שלום: אנחנו מביאים עכשיו תיקון אחד נוסף, שהן ימשיכו ליהנות מהנחה בארנונה בכל מקרה.

סילבן שלום: האם מישהו מתעמר?

סילבן שלום: בחיים לא עשיתי שימוש בעניין הזה, אבל בתקופה האחרונה פשוט נאלצתי לבוא ולומר שאף אחד לא יכול ללמד אותי מה זה אם חד-הורית, ואני לא רוצה להוסיף.

סילבן שלום: אבל באים ומדברים כל היום וצועקים.

סילבן שלום: המטרה היא לנסות לסייע, המטרה היא לנסות להחזיר למעגל העבודה.

סילבן שלום: וזה לא קל, זה לא פשוט.

סילבן שלום: אלה שנמצאות היום במעגל העבודה ימשיכו ליהנות מכל ההטבות.

סילבן שלום: נכון, יש הפחתה מסוימת בקצבה, זה נכון.

סילבן שלום: וזה לא פשוט, אני לא אומר שזה קל.

סילבן שלום: אנחנו גם הולכים לעשות עכשיו מעשה ולאפשר יציאה ללימודים – דבר שכמובן התנגדנו לו כל השנים.

סילבן שלום: באו אלי כל חברות הכנסת ואמרו: למה לא נותנים לאמהות חד-הוריות ללמוד?

סילבן שלום: הרי על-פי החוק אסור להן ללמוד.

סילבן שלום: אמרתי, הרי כל הטענה שהן זכאיות לשבע שנים של אותה קצבה והטבות נובעת מסיבה אחת, כי הטענה היתה שאין עם מי להשאיר את הילד.

סילבן שלום: אם אין למי להשאיר את הילד ואי-אפשר לצאת לעבודה, איך אפשר להשאיר את הילד ולצאת ללימודים?

סילבן שלום: אבל גם כאן אנחנו הולכים למשהו מקל – שיצאו ללימודים.

סילבן שלום: אם הן יעזבו את מסגרת הבטחת ההכנסה, אפילו נעזור להן במלגות, שיצאו ללמוד, שיצאו לרכוש מקצוע, ואנחנו נקים קרן שתאפשר להן לעשות את זה, מתוך נקודת מוצא שצריך לעזור גם לאמהות החד-הוריות.

סילבן שלום: עכשיו תראו, אני יודע שהרבה פעמים באים ואומרים: מה בכלל עשיתם?

סילבן שלום: בשתי הדקות האחרונות אני רוצה להגיד מה באמת עשינו, מה באמת עשינו בתקציב המדינה, שלאחר שנתיים ורבע של מלחמה הוא ממשיך לשמר את היציבות.

סילבן שלום: אז נכון שזה שהמדדים הם שליליים והאינפלציה תהיה רק בין 1% ל-2% ב-2003, זה לא נחשב.

סילבן שלום: זה ששער הדולר הוא עדיין 4.6 ומשהו, זה לא נחשב.

סילבן שלום: זה ששיעור האבטלה עדיין נע סביב ה-10%, זה לא נחשב.

סילבן שלום: זה שדירוג האשראי של ישראל נשמר ברמה הגבוהה ביותר שהיתה אי-פעם, זה לא נחשב.

סילבן שלום: אבל עשינו גם רפורמה במס הכנסה.

סילבן שלום: הרפורמה במס שתיכנס לתוקפה בעוד שבועיים היא מהפכה של ממש בצמצום פערים.

סילבן שלום: בפעם הראשונה יש מיסוי על ההון ובתמורה לזה מפחיתים מס הכנסה על עבודה, כך שמי שקם בבוקר לעבודה ייהנה מנטו מוגדל יותר.

סילבן שלום: אני יודע שזה פרוס על פני כמה שנים, ואני כבר אומר שבמהלך 2003 אני אפעל להקדים אותן הקלות במס, אותה הפחתה בשיעורי המס.

יגאל ביבי: למה לא קיבלתם את המלצת ועדת-רבינוביץ בדבר פיקוח על כל האזרחים?

סילבן שלום: בסוף זו לא היתה המלצה.

סילבן שלום: צריך לדעת, שבסוף התהליך במדינת ישראל מס הכנסה פלוס ביטוח לאומי פלוס מס בריאות, הכול ביחד יהיה I בלבד.

סילבן שלום: זה מקום טוב מאוד בעולם המערבי.

סילבן שלום: עשינו רפורמה במיסוי נדל"ן.

סילבן שלום: ביטלנו את מס הרכישה לזכאי משרד השיכון.

סילבן שלום: הפחתנו את כל מדרגות מס הרכישה לכל מי שרוכש דירה.

סילבן שלום: ביטלנו את מס המכירה, הורדנו את מס שבח מ-P ל-%.

סילבן שלום: בימים הקרובים אנחנו עומדים לצאת עם תוכנית מהפכנית למשכנתאות, שתאפשר לזוגות צעירים לקחת משכנתאות ללא פחד, כאשר התוכנית תדבר על כך שבשמונה השנים הראשונות להחזר ההחזרים יהיו נמוכים מאוד ולאחר מכן ההחזרים ילכו ויגדלו עם העלייה בגיל, כי אין ספק שאדם בגיל 35 מרוויח יותר מאשר אדם בגיל 25 ואדם בגיל 45 מרוויח יותר מאשר אדם בגיל 35.

סילבן שלום: זאת לא תהיה חובה, אלא רק מי שירצה.

סילבן שלום: היום אנשים פוחדים לקחת משכנתה, ולכן כדאי לדעת שבשמונה השנים הראשונות סכום ההחזר יהיה הרבה הרבה יותר נמוך.

סילבן שלום: אנחנו נמצאים בתהליך של הקמת 100 מרכזים של מחשבים ואינטרנט בשכונות ובערי הפיתוח, בכל הסקטורים.

סילבן שלום: הקמנו גם בשפרעם, ועכשיו הולכים להקים מרכזים של מחשבים ואינטרנט במקומות נוספים, ביישובים הבדואיים ובמקומות אחרים.

סילבן שלום: בבוקר זה יהיה למבוגרים ואחר-הצהריים זה יהיה לצעירים.

סילבן שלום: גם זה כדי לחבר אותם יותר לנושא החינוך.

סילבן שלום: אני עצמי הגעתי להסדר עם האוניברסיטה העברית – הסדר שכבר פועל וילך ויגדל – שמאפשר לבני שכונות וערי פיתוח להיכנס לאוניברסיטה העברית ללא מבחן פסיכומטרי וללא קשר לממוצע הציונים.

סילבן שלום: בתור מי שהיה באקדמיה, עם כל הצניעות, שלמד את כל המקצועות הכי מבוקשים, שקשה להתקבל אליהם, אני יכול לומר לכם שהגעתי מזמן למסקנה, שאין שום קשר בין המבחן הפסיכומטרי וממוצע הבגרות לבין סיכויי ההצלחה באוניברסיטה.

סילבן שלום: צריך לאפשר את הכניסה, ולאחר מכן שהטובים ימשיכו הלאה.

סילבן שלום: זאת מהפכה, ואני מקווה שגם שאר האוניברסיטאות ילכו בעקבות זה.

סילבן שלום: לסיכום – אין ספק שהתקציב הוא לא פשוט, התקציב לא קל, אבל התקציב הזה הוא התקציב הנכון, שכולם צריכים להתגייס למען העברתו, כי בעת הזאת העברת התקציב ברוב גדול פירושה חיזוק של היציבות הכלכלית, חיזוק היסודות של המשק הישראלי, כדי לתת לכולנו עתיד טוב יותר עם צמיחה טובה יותר.

סילבן שלום: אם יהיה לנו מצב של שינוי במשק העולמי, אם יהיה שינוי במצב של העימות עם הפלסטינים, אין ספק שהיסודות האלה, שהיום אנחנו מחזקים אותם במידה רבה כל כך, יניבו את פירות הצמיחה כבר בעתיד הקרוב.

סילבן שלום: תודה רבה.

נואף מסאלחה: תודה רבה לשר האוצר, חבר הכנסת סילבן שלום.

נואף מסאלחה: חברת הכנסת קולט אביטל, לרשותך ארבע דקות, בבקשה.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הכול כבר נאמר על התקציב.

קולט אביטל: נאמר שהוא תקציב פוליטי, נאמר שהוא תקציב שקרי, נאמר שהוא תקציב בלתי ראוי, שהוא תקציב הרסני, וכל זה נכון.

קולט אביטל: ולכן לא אחדש מאומה אם אומר כי אין ביכולתי לתמוך בתקציב מעין זה, תקציב שהוא ביטוי מובהק לגישה אנטי-חברתית.

קולט אביטל: קשה להשלים עם המציאות בישראל של שנת 2002, להישיר מבט אל המובטלים בדימונה, באופקים, בקריית-גת, אל האם החד-הורית בחדרה או בטבריה שמוכנה למכור כליה כדי לממן את שכר דירתה.

קולט אביטל: קשה להשלים עם הגזירות שניחתו על הגמלאים אשר עבדו כל ימי חייהם ודווקא מקצבתם גוזלים היום 120 שקל בחודש.

קולט אביטל: 120 שקל זה הסכום שבו הם קונים חלב.

קולט אביטל: ודווקא להם לא נותנים לסיים את חייהם בכבוד.

קולט אביטל: קשה, בלתי אפשרי לתת לגיטימציה למציאות שבה ברחבי הארץ בתי-תמחוי מחליפים את המחויבות של המדינה לרווחת אזרחיה.

קולט אביטל: השכם והערב אנחנו שומעים, אנחנו מתבשרים על גזירות חדשות.

קולט אביטל: רק הבוקר, למשל, התבשרנו על כך שהפטור מארנונה שממנו נהנו הנכים בוטל גם הוא.

קולט אביטל: אחרי חודשים של מאבק כל כך קשה, כשכולנו זוכרים אותו כאן ליד הכנסת, הוסיפה אז הממשלה לנכים 300 שקל לחודש.

קולט אביטל: והנה עכשיו היא מורידה מאות שקלים.

קולט אביטל: ביד אחת היא נותנת מעט וביד השנייה היא לוקחת הרבה.

קולט אביטל: ישראל של שנת 2002 היא המדינה הבלתי-שוויונית ביותר בעולם.

קולט אביטל: לא ציפיתי, אדוני שר האוצר, כי נושאים אלה ידירו שינה מעיניך.

קולט אביטל: לא ציפיתי כי תגלה רגישות חברתית לשכבות המצוקה שבהן אתה פוגע בציניות, אף שאתה מכחיש זאת.

קולט אביטל: אבל ציפיתי שמאן דהוא בממשלת האיוולת הזאת ייתן את דעתו ויבין את ההשלכות ההרסניות של התקציב על כל המרקם החברתי.

קולט אביטל: האיום האמיתי על מדינת ישראל היום איננו איום צבאי, אלא איום חברתי.

קולט אביטל: הוא הפער החברתי, הוא האי-שוויון בנשיאת הנטל.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, גם אם סיעת העבודה תימנע היום בהצבעה על התקציב, וזאת מתוך תחושה של אחריות לאומית, אמשיך מצדי להיאבק בגזירות ובחוסר השוויון ובגזל.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת יובל שטייניץ, ואחריו – חבר הכנסת אמנון כהן.

נואף מסאלחה: יובל, יש לך עשר דקות, אם אתה רוצה.

נואף מסאלחה: ברכותי, אתה במקום 13? יופי.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שמענו כאן דברי התנגדות וביקורת על התקציב גם מצד חלק מחברי העבודה, לרבות שר הביטחון לשעבר בנימין בן-אליעזר וקודמתי קולט אביטל, וגם מצד יושב-ראש האופוזיציה יוסי שריד.

יובל שטייניץ: אני רוצה קודם כול להסביר – – –

אמנון כהן: למה אין שר?

נואף מסאלחה: היה כאן שר האוצר ודיבר.

אמנון כהן: צריכה להיות נציגות, שיכבדו אותנו.

נואף מסאלחה: אני אבקש שיהיה כאן שר או סגן שר.

נואף מסאלחה: איפה יצחק כהן, סגן שר האוצר?

אמנון כהן: הוא צריך להגיע.

נואף מסאלחה: אתה רואה?

נואף מסאלחה: חבר שלך לסיעה, יצחק כהן, סגן שר האוצר – – –

אמנון כהן: הם התחלקו.

אמנון כהן: השר צריך להיות פה.

יובל שטייניץ: הסביר כאן חבר הכנסת שריד מדוע יש להתנגד לתקציב.

יובל שטייניץ: הסבירו חלק מחברי העבודה מדוע הם נמנעים, אבל למעשה מתנגדים.

יובל שטייניץ: אני רוצה קודם כול להסביר לחברי הכנסת, לאזרחי המדינה ולכולנו דבר אחד: לא עומדת בפנינו שאלה של תקציב א' מול תקציב ב'.

יובל שטייניץ: עומדת כאן שאלה של תקציב מול אין תקציב.

יובל שטייניץ: זאת השאלה: להיות או לא להיות.

יובל שטייניץ: תקציב או אין תקציב.

יובל שטייניץ: פעמים רבות אנשים מנמקים את התנגדותם לתקציב המדינה, וגם לחוקים מסוימים, בטענה שיכול להיות תקציב יותר טוב, או חוק יותר טוב, ומכיוון שבסיעת מרצ היו כמובן מוצאים לנו תקציב יותר טוב – גם מבחינה חברתית וגם מבחינה כלכלית – הם יכשילו את התקציב הזה ויגרמו למצב יותר רע.

יובל שטייניץ: ההיגיון הזה הוא בלתי הגיוני ומופרך לחלוטין, אדוני היושב-ראש.

יובל שטייניץ: האויב של הטוב הוא הטוב ביותר.

יובל שטייניץ: אני יוצא מתוך הנחה – נניח – שיוסי שריד היה יכול להוביל אותנו לתקציב יותר טוב.

יובל שטייניץ: האם משום כך זכותו היום להרע את מצבנו?

יובל שטייניץ: האם עצם העובדה שאפשר לדמיין חברה אידיאלית, תקציב אידיאלי, חקיקה אידיאלית, פירושה שאפשר לפגוע ולוותר על חברה שהיא קצת טובה יותר, על תקציב שהוא קצת טוב יותר, על חקיקה שמיטיבה את המצב במידה מסוימת בלבד?

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, הרי יש פה צביעות בלתי רגילה.

יובל שטייניץ: מדברים על תקציב חלומי, תקציב אידיאלי, תקציב טוב יותר מזה שהניחו הממשלה ושר האוצר, ומצביעים בפועל על ביטול התקציב של מדינת ישראל; לא על תקציב טוב יותר, אלא על ביטול התקציב ויצירת מצב קטסטרופלי במדינת ישראל, לרבות לאותן שכבות חלשות שיוסי שריד, או קולט אביטל, או פואד בן-אליעזר רוצים למעשה להגן עליהן.

יובל שטייניץ: אני לא באתי לכאן להתווכח על השאלה אם יכול להיות תקציב יותר טוב, אני מניח שאולי בשוליים אפשר לחלוק על נקודה כזו או אחרת.

יובל שטייניץ: אני באתי להתווכח על השאלה, האם ייתכן שמאחורי הטענה, של מרצ למשל, שאם יום אחד אנחנו נגיע לממשלה אנחנו נגיש תקציבים יותר טובים, יותר חכמים, יותר מועילים מאשר הליכוד, או מאשר העבודה בעבר כשמשרד האוצר היה שלהם – האם מאחורי הטענה של מפלגה קטנה ואידיאולוגית שאנחנו היינו יכולים לעשות יותר טוב, מותר לעשות יותר רע?

קולט אביטל: גם אתם סירבתם לתמוך בתקציבים שלנו.

יובל שטייניץ: יכול להיות, ויכול להיות שטעינו.

יובל שטייניץ: על כל פנים, גברת אביטל, אני רק אומר שהטענה, שכיוון שיכול להיות יותר טוב אני אצביע ואגרום למצב יותר רע, היא מופרכת, וזה מה שעומד כאן לפנינו היום.

קולט אביטל: אין שום סיבה – – –

יובל שטייניץ: קולט אביטל, לא את ולא יוסי שריד תגישו תקציב השנה.

יובל שטייניץ: יש ממשלה, פרשתם ממנה, היא מגישה תקציב – דרך אגב, תקציב – –

קולט אביטל: אפשר לתקן אותו.

יובל שטייניץ: – – שבהתחלה נציגיכם בממשלה תמכו בו.

קולט אביטל: אפשר היה לתקן אותו.

יובל שטייניץ: יכול להיות, אבל השאלה כיום אם יהיה תקציב או לא יהיה תקציב – זו השאלה – ואם יותר טוב למדינת ישראל שיהיה תקציב ואפילו נניח פגום, או מצב שלא יהיה תקציב והמדינה כולה תיפגם.

יובל שטייניץ: עכשיו אני רוצה, ברשותך, להעיר עוד הערה, כי דיבר פה בנימין בן-אליעזר, שר הביטחון עד לפני כמה חודשים.

יובל שטייניץ: ואני מוכרח לומר – עם כל ההערכה והידידות שלי – אני נדהם, ואני אומר לך ממה אני נדהם.

יובל שטייניץ: בנימין בן-אליעזר היה שר הביטחון.

יובל שטייניץ: החור העיקרי בתקציב שלפנינו הוא במשרד הביטחון – 6 מיליארדי שקל ואולי יותר.

יובל שטייניץ: יש כאן פגיעה נוראית לא רק בהתעצמות של ישראל אלא בתעשיות הביטחוניות של ישראל.

יובל שטייניץ: יש כאן סכנה לפגיעה ולפיטורים המוניים בחלק מהתעשיות הביטחוניות שלנו; לשיתוק קווי ייצור של מוצרים מהאיכותיים ביותר בעולם ולפגיעה כפולה – פעם אחת פגיעה ביתרון האיכותי של מדינת ישראל – האיכותי הטכנולוגי – כי כאשר מדינות ערב מקבלות אותן מערכות נשק אמריקניות – אם מצרים, אם סעודיה – אותם מטוסי 16-F, 15-F, טנקים, ספינות, אותם הליקופטרים, היתרון האיכותי של ישראל נשמר רק בזכות התעשיות הביטחוניות של ישראל, רק בזכות היכולת של התעשיות הביטחוניות של ישראל להרכיב על אותם מטוסים מכ"מים, לוחמה אלקטרונית, מערכות מחשוב, קסדות, טילים, מערכות נשק טובות יותר מאשר מיוצרות במדינות המערב ובארצות-הברית.

יובל שטייניץ: ואז אותו מטוס שמגיע אלינו ולצד השני עובר אצלנו שדרוג – בזכות מה, בזכות מי?

יובל שטייניץ: בזכות התעשיות הביטחוניות של ישראל, שהצליחו בתחומים מסוימים של מערכות נשק ואלקטרוניקה ובקרה, להיות הראשונים בעולם ולהוביל ביחס לכל מדינות המערב.

יובל שטייניץ: התקציב הזה – הסכנה האמיתית בו היא פגיעה בתעשיות הביטחוניות של ישראל, קיצוץ ניכר בהזמנות, קיצוץ ניכר בפרויקטים עתידיים ובפיתוח, וזה יוביל לשני דברים: א.

יובל שטייניץ: פגיעה חמורה ביתרון האיכותי של ישראל שנדרש כדי לאזן את היתרון הכמותי העצום של הצד השני – והפגיעה הזאת יכולה להיות פגיעה ארוכת טווח, כי פעם אחת אתה מפסיק תהליכי פיתוח ומחקר, מו"פ, בתעשיות הביטחוניות, הקווים מתפרקים, המומחים עוזבים – הרי כך אתה חוסך את התקציב, בעיקר על-ידי ביטול של כוח עבודה משובח.

יובל שטייניץ: לוקח לך שנים אחר כך לחזור לתחרות ולהוביל, אם בכלל, את הזירה העולמית; ב.

יובל שטייניץ: תיווצר גם פגיעה עתידית ביצוא של ישראל, כי התעשיות הביטחוניות של ישראל הן גם נדבך חשוב בכלכלת ישראל, מהיצואניות הגדולות ביותר במדינה.

יובל שטייניץ: אבל מה עשה בנימין בן-אליעזר כשר הביטחון?

יובל שטייניץ: הוא שם – תסלחו לי על השפה, על הסלנג – "קצוץ" על תקציב הביטחון, כי תקציב הביטחון לא אטרקטיבי פוליטית.

יובל שטייניץ: וכל התרעומת וכל הפרישה של מפלגת העבודה בראשותו של שר הביטחון בזמנו מהממשלה, היתה על תקציבים של רווחה ותקציבים סוציאליים – ואני לא מזלזל בתקציבים הללו – אבל שר הביטחון דיבר על הדברים הללו והזניח את הטיפול, את ההגנה על תקציב הביטחון, שהיה בסמכותו.

יובל שטייניץ: לכן, אני פונה למפלגת העבודה: נכון שאנחנו בתקופת בחירות, והיינו גם בתקופת בחירות פנימיות, אצלכם לפני חודשיים, שלושה חודשים, ונכון שבתקופת בחירות אנחנו זוכרים את אהוד ברק מדבר על הזקנה בבית-החולים בנהרייה.

יובל שטייניץ: זה עשוי להביא יותר קולות מדיבור על היתרון האיכותי והצבאי והתעשיות הביטחוניות של ישראל – –

יגאל ביבי: היא עוד שוכבת שם במסדרון.

יובל שטייניץ: – – אבל, גם בתקופת בחירות אנחנו חייבים – לפחות שתי המפלגות הגדולות, שתי המפלגות שמתיימרות להנהיג את העם – לגלות מינימום של אחריות לאומית.

יובל שטייניץ: גם בתקופת בחירות – כשבנימין בן-אליעזר ניגש לבחירות פנימיות בעבודה, והוא שר הביטחון שממונה על תקציב הביטחון, בראש מעייניו היתה צריכה להיות הדאגה לתקציב הביטחון ולתעשיות הביטחוניות של ישראל.

יובל שטייניץ: וגם בתקופת בחירות, אף שאתם עכשיו באופוזיציה ורצים מולנו, אתם חייבים לגלות אחריות ולהצביע בעד התקציב.

יובל שטייניץ: קודם כול מפני שהוא תקציב גם שלכם, גם של העבודה – רק בחודשים האחרונים התחלתם לברוח ולהסתייג ממנו; בקיץ האחרון תמכתם בו בממשלה, שריכם תמכו בו, השרים שלכם תמכו בתקציב בממשלה – אבל גם מפני שאתם יודעים בדיוק כמונו, שהשאלה היום היא לא אם אתם יכולים להמציא ברוב חוכמת

יובל שטייניץ: כם איזה תקציב טוב יותר, אידיאלי, אלא השאלה היום היא אם יהיה תקציב למדינת ישראל ויהיה מצב שהוא הרע במיעוטו, או מרוב פופוליזם של תקופת בחירות אתם תצביעו נגד או תימנעו – לא יהיה תקציב בכלל, וכל מדינת ישראל תיפגע בצורה הרבה יותר חמורה, לרבות השכבות החלשות שאתם כאילו מתיימרים להגן עליהן, ולמעשה, על-ידי ההימנעות שלכם וההתנגדות אני מבין של חלקכם, הולכים – אם תצליחו – לפגוע בהם פגיעה חמורה הרבה יותר מאותה פגיעה שאתם מזהים בין שורות התקציב.

יובל שטייניץ: לכן, אדוני היושב-ראש, אני פונה היום לחוש האחריות של כולנו.

יובל שטייניץ: מדינתנו נמצאת במצב כלכלי, חברתי, פוליטי ומדיני לא קל.

יובל שטייניץ: איננו יודעים גם מה צופנים לנו החודשים הקרובים, אבל מאוד-מאוד ייתכן שהחודשים הקרובים, שמחצית השנה הקרובה, יעמידו אותנו בפני מבחנים מאוד קשים גם בזירה הביטחונית והמדינית וגם בזירה הכלכלית.

יובל שטייניץ: חוש האחריות של כולנו צריך לצוות היום כדלקמן: לבקר את התקציב – מותר; להצביע נגדו – חוסר אחריות משווע.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אמנון כהן – חמש דקות.

נואף מסאלחה: אחריו – חבר הכנסת יוסי שריד.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום אנו עומדים בפני אחת ההצבעות החשובות והגורליות למדינת ישראל, הצבעה בקריאה שנייה ושלישית על תקציב 2003 ועל חוק ההסדרים, הצבעה אשר אמורה להשפיע רבות על המשק במדינה בעתיד הקרוב והרחוק.

אמנון כהן: על פניו לא נראה כי התקציב המוצע, בסך של כ-270 מיליארד שקלים, יענה על כל הצרכים הדרושים למשק.

אמנון כהן: מה עוד שהגירעון בתקציב עומד על לפחות 8 מיליארדי שקל, וכאשר כבר ידוע שאומדן ההכנסות שעל-פיו נבנה התקציב היה גבוה מדי.

אמנון כהן: גם אנו בסיעת ש"ס אומרים, שהתקציב שהונח לפנינו הוא תקציב קשה ביותר, שהינו גרוע ופוגע במגזרים רבים, ובעיקר בשכבות החלשות.

אמנון כהן: התקציב כמות שהוא יגרום לצמיחה שלילית ולאינפלציה גבוהה.

אמנון כהן: אין בתקציב הזה פתרון לבעיות היסוד של החברה והכלכלה, אין בתקציב זה שינוי מהותי כלשהו.

אמנון כהן: אנו עדים כיום לאבטלה גבוהה של כ-u0011 ולצמיחה שלילית.

אמנון כהן: לדעתנו יש להקטין את נטל המס ולהפנות כספים להשקעה בתשתיות ובענפים יצרניים.

אמנון כהן: תקציבי החינוך והבריאות לשנת 2003 נמוכים ריאלית משהיו בשנת 2001.

אמנון כהן: התוצאה תהיה הרחבת הפערים בין בעלי היכולת לבין מעוטי היכולת.

אמנון כהן: אין זה סוד כי תחום הרווחה חשוב לי ולחברי למפלגה מאין כמוהו.

אמנון כהן: בתחום זה פעלנו עד כה ובתחום זה נמשיך לפעול במלוא המרץ גם בכנסת הבאה.

אמנון כהן: אחת הדרכים שבהן יש לפעול היא הקטנת ההוצאה הציבורית ונטל המס.

אמנון כהן: משקל ההוצאה הציבורית בתוצר של ישראל הוא הגבוה ביותר לעומת כל המדינות המפותחות.

אמנון כהן: הוצאה ציבורית כה גדולה פוגעת במשק בכללותו, על כל מגזריו ושכבותיו, שכן היא מקשה על המגזר העסקי, ובכך לא מאפשרת יצירת מקומות עבודה חדשים.

אמנון כהן: הקטנת ההוצאה הציבורית תאפשר את הורדת נטל המס, שהוא מהגבוהים בעולם.

אמנון כהן: דבר זה יגדיל את הכנסתם הפנויה של האזרחים, יגדיל ביקושים, וכתוצאה מכך ייצור מקומות עבודה חדשים.

אמנון כהן: מדינת ישראל אומנם ניסתה לקצץ בהוצאה הציבורית בתקציב 2003, אך בצורה מעוותת, שכן היא קיצצה בעיקר בתקציבים החברתיים, אך לא סגרה משרדי ממשלה מיותרים, או אגפים שלמים בתוכם.

אמנון כהן: היא לא הפסיקה לסבסד חברות ממשלתיות ולא פעלה להורדת רמת השכר במגזר הציבורי.

אמנון כהן: בנוסף, המדינה יישמה רק את צד הקיצוץ בהוצאות, בלי ליישם את הצעד המשלים של הורדת נטל המס.

אמנון כהן: לכן, מדיניות זו נועדה לכישלון, היות שהיא מרעה עם השכבות החלשות בכך שהיא מקצצת בקצבאות היום בלי להציע פתרונות למחר.

אמנון כהן: כמו-כן, לעניין התעסוקה בשוק העבודה – בישראל יש כיום כ-300,000 עובדים זרים, מתוכם כ-200,000 בלתי חוקיים.

אמנון כהן: מספר כה רב של עובדים זרים מגדיל את היצע העובדים הבלתי-מיומנים, בעוד הביקוש להם ממילא קטן.

אמנון כהן: לכן, בתחום זה יש לפעול לצמצום מספרם של העובדים הזרים על-ידי התמקדות בגירוש העובדים הזרים הבלתי-חוקיים, הענשת מעסיקיהם והימנעות ממתן היתרי עבודה חדשים.

אמנון כהן: דבר זה יאפשר לעובדים ישראלים להשתלב בעבודה בשכר מכובד.

אמנון כהן: ברשותכם, ברצוני להתייחס לעניין חוק ההסדרים.

אמנון כהן: אני אישית כחבר בוועדת הכספים חושב, שכל שיטת חוק ההסדרים מעוותת מיסודה, מתחילתה ועד סופה.

אמנון כהן: מביאים חוקים רבים במסגרת חוק ההסדרים בזה אחר זה, ללא אפשרות של לימוד החוק בצורה יסודית ומה הן ההשלכות הנובעות מכוחו, ולאחר דיון רופף, שטחי ולא רציני מחילים את החוק.

אמנון כהן: אחת הראיות לכך – אנו נמצאים בתקופה של לפני בחירות, תקופה שבה כל חברי הכנסת היו עסוקים בפריימריס ובנושא בחירות, כל אחד לגופו.

אמנון כהן: על כן השתתפותם בוועדת הכספים בדיון על חוק ההסדרים היתה דלה ביותר ולא משמעותית.

אמנון כהן: העלאת חוק ההסדרים יחד עם התקציב היתה כעין מחטף וניצול על-ידי האוצר במצב הקיים.

אמנון כהן: לדעתי, יש להפסיק בכלל את הבאת חוק ההסדרים; כל חוק שהממשלה תרצה לחוקק, ייעשה הדבר בצורה מסודרת ובהליך תקין ולאחר בדיקת כל ההשלכות והמשמעויות.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מדינת ישראל נמצאת על פרשת דרכים.

אמנון כהן: המצב הכלכלי, החברתי, המדיני והביטחוני קשה ומסובך.

אמנון כהן: העוני והפערים החברתיים והכלכליים גדלים ומתרחבים ומאיימים על המרקם החברתי, לצד המצב הביטחוני הקשה.

אמנון כהן: האבטלה גוברת והולכת והשפעתה ניכרת על המשק, ופתרון ממשי עדיין אינו נראה באופק.

אמנון כהן: אל נא נשכח ששלומה ועתידה של מדינת ישראל תלויים גם בחוסנה הכלכלי.

אמנון כהן: משק ללא צמיחה אינו יכול לעמוד לאורך זמן בצורכי הביטחון, או להפחית את המתחים בחברה.

אמנון כהן: בימים האחרונים, בעת המשא-ומתן שתנועת ש"ס ניהלה עם האוצר, ניסינו למזער עד כמה שאפשר את רוע הגזירות, למען השכבות החלשות והעולים החדשים, ואף הצלחנו בשורת תיקונים בתקציב ובחוק ההסדרים שיביאו לצמצום הפגיעה בחלשים.

אמנון כהן: מתוך אחריות לאומית לאור מצבו של המשק, הנתון זה למעלה משנתיים במצב ביטחוני וכלכלי קשה, עקב המלחמה שנכפתה עלינו על-ידי ארגוני הטרור למיניהם, אנו חייבים להפגין יציבות לאומית הן כלפי פנים והן כלפי חוץ.

אמנון כהן: על כן אפשר לומר שבלב כבד אנו נאלצים לתמוך בתקציב המוצע, ובעזרת השם נעשה מאמץ בהמשך הדרך לתקן את הטעון תיקון למען הבראת המשק, יצירת מקומות תעסוקה ודיור, החזרת המשק למסלול הצמיחה, למען רווחתו של עם ישראל, יעד שכל באי הבית הזה ללא יוצא מן הכלל בוודאי חפצים בו, ובמהרה.

אמנון כהן: תודה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת יוסי שריד, בבקשה.

נואף מסאלחה: אחריו – חבר הכנסת אביגדור ליברמן, ואם הוא לא יהיה – חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, כבר היתה לי הקדמה בגלל איזה בלבול בסדר-היום ואמרתי כמה דברים קודם ואני לא אחזור עליהם כמובן במלואם, אבל בכל זאת אולי דבר אחד או שניים.

יוסי שריד: אני לא חושב שיש איזה פרלמנט בעולם שהביאו לו תקציב, וכל חברי הכנסת בזה אחר זה קמים, מותחים על התקציב ביקורת חריפה, מקללים אותו – איפה חבר הכנסת כהן, הוא הלך?

יוסי שריד: חבל, רציתי להגיד ששמעתם אך זה עתה אחד מהנאומים הכי צבועים שניתן לנאום, אבל על הקומפלימנט הזה הוא כנראה ויתר – מקללים את התקציב הזה, חושבים שהוא תקציב איום ונורא, ואחר כך מתייחסים אליו כאילו שזו גזירה משמים, איזה כוח עליון, לוחות הברית יורדים ארצה.

יוסי שריד: לא מדובר בלוחות הברית, אדוני היושב-ראש, ולא מדובר בגזירה משמים ולא מדובר ב"פורס מז'ור", אלא בסך הכול מדובר בתקציב שהוגש על-ידי סילבן שלום.

יוסי שריד: שמע, זה באמת הרבה, אבל לא עד כדי כך.

יוסי שריד: ומכיוון שהכול חושבים שהתקציב הזה הוא גרוע – הכול, בלי יוצא מן הכלל, אולי חוץ משר האוצר בעצמו לא שמעתי סניגור אחד – מן הראוי שלא לנהוג בתקציב גרוע כפי שנוהגים במזג אוויר גרוע, כי במזג אוויר גרוע איש מאתנו איננו יכול להועיל.

יוסי שריד: אנחנו לא יכולים לתקן את מזג האוויר.

יוסי שריד: לעומת זאת אנחנו בהחלט יכולים לתקן את התקציב.

יוסי שריד: אבל כל אחד והסיפור שלו.

יוסי שריד: נקבעים פה הלילה תקדימים מעניינים, אדוני היושב-ראש.

יוסי שריד: לא שמעתי על מפלגה שפורשת מן הממשלה בגלל התקציב – לפרוש מממשלה זה לא דבר של מה בכך, זה דבר מאוד מסובך, זה דבר מאוד קשה למפלגה, בעיקר למפלגה גדולה.

יוסי שריד: איך אני יודע שקשה לפרוש מממשלה?

יוסי שריד: כי פרשתי מממשלה.

יוסי שריד: זה קשה מאוד – וכעבור שלושה חודשים מאשרים את התקציב.

יוסי שריד: אז נכון שמפלגת העבודה מוצאת לה מפלט בהימנעות, אבל זאת לא הימנעות.

יוסי שריד: ההימנעות הזאת מאפשרת בקריצת עין, אפילו יותר מאשר בקריצת עין, לתקציב הזה לעבור.

יוסי שריד: ואסור לתת לתקציב הזה לעבור, את התקציב הזה מוכרחים להכשיל.

יוסי שריד: יספרו לנו על חברות דירוג האשראי הבין-לאומיות.

יוסי שריד: מה חברות דירוג האשראי הבין-לאומיות יודעות על המצב כאן בארץ?

יוסי שריד: איך הן מסוגלות בכלל לאזן בין הדברים, לשקול?

יוסי שריד: הן מכירות את הסכנות שצפויות לנו כאן?

יוסי שריד: ואם ראש הממשלה אמר אתמול שזה חוסר אחריות שלא להצביע בעד התקציב הזה, זאת אומרת, האחריות מחייבת להצביע בעד התקציב, אני אומר לראש הממשלה, בכל הכבוד, שזה חוסר אחריות משווע להצביע בעד התקציב הזה.

יוסי שריד: אין לי שום הגדרה אחרת.

יוסי שריד: לו היה מישהו שומע את דבריו של שר האוצר רק לפני חצי שעה כאן בכנסת – האזנתי לחלק מן הדברים – יכול היה בכלל להגיע למסקנה שזה תקציב טוב ומיטיב.

יוסי שריד: זאת אומרת, מעולם מצבם של הגמלאים, של המשפחות החד-הוריות, של הנכים, לא היה יותר טוב.

יוסי שריד: הייתי אולי טורח, אבל אני חושב שזה מאמץ מיותר, להצביע על כל האי-דיוקים וכל הבלופים של שר האוצר.

יוסי שריד: אבל, למה לי לטרוח?

יוסי שריד: הרי האמת מתבררת כמעט בכל בית, אדוני היושב-ראש.

יוסי שריד: כי כאשר אנשים חווים את זה על בשרם וכאשר הם יודעים מה קיבלו קודם ומה הם מקבלים עכשיו והם יודעים בדיוק מה השתנה, אז למה אני צריך לטרוח?

יוסי שריד: הרי האנשים יודעים את האמת.

יוסי שריד: בכל בית בישראל יודעים את האמת על הבלופים של שר האוצר.

יוסי שריד: בפעם הקודמת שדיברתי כאן הבאתי מכתבים של גמלאים ששמעו את שר האוצר בהזדמנות קודמת כאן, לפני שלושה חודשים, בהתנגשות מילולית אתי, והם שאלו אותי, סמוך לסוף המכתב, האם ייתכן ששר אוצר משקר.

יוסי שריד: אני כתבתי להם שקשה לי להאמין ואני לא חושב שזה דבר שבא בחשבון, אבל הם צריכים לבדוק את זה אתו ולא אתי.

יוסי שריד: נכון שעניין של דירוג אשראי הוא עניין רציני, וכל אחד מאתנו מבין את זה.

יוסי שריד: אני מביא את זה כדוגמה.

יוסי שריד: אבל קרן המטבע הבין-לאומית כבר המיטה אסונות על הרבה מאוד מדינות, וגם בקרן המטבע הבין-לאומית יש מחשבות שניות ושלישיות, וגם שם זאת כבר לא מחשבה אחידה.

יוסי שריד: ויש כאלה שחושבים שקרן המטבע הבין-לאומית עשתה הרבה מאוד עוול להרבה מאוד מדינות, כי חשבו שלכל המדינות אפשר לגזור בדיוק אותה חליפה.

יוסי שריד: אי-אפשר לגזור לכל המדינות אותה חליפה.

יוסי שריד: אי-אפשר לגזור לארגנטינה חליפה אמריקנית, ולקניה חליפה הולנדית.

יוסי שריד: זה לא מסתדר.

יוסי שריד: אבל האם יש בחברות דירוג האשראי מחשבה שישראל במצבה הביטחוני המיוחד לא תוכל להגן על עצמה ולא תוכל לקיים בשום פנים ואופן את הביטחון הלאומי הראוי והמתחייב מן המציאות שאנחנו חיים כאן, מציאות רעה מאוד למרבה הצער?

יוסי שריד: אין שום יכולת לקיים את הביטחון הלאומי; לא בגלל קיצוץ בתקציב הביטחון, שהוא חמור כשלעצמו, כי יש שם חור קטן של 4–5 מיליארדי שקלים, זה דבר חמור, אבל זה לא הדבר החמור.

יוסי שריד: אני לא מאמין, וישפטו אנשים שמקשיבים לנו אם זה נשמע להם סביר, שאפשר לקיים ביטחון לאומי לאורך זמן ברמה שמתאימה לצרכים ולבעיות ולסכנות, כאשר כל הביטחון הלאומי שלנו נשען על 10% של משרתי מילואים, וכאשר העול הולך וכבד והכתפיים הולכות וצרות.

יוסי שריד: במצב כלכלי קשה ברור לגמרי שגם המספר הזה יפחת, כי הקושי לצאת למילואים הופך להיות בלתי נסבל.

יוסי שריד: בדרך כלל קשה לצאת למילואים, אבל כאשר המצב הכלכלי הוא קשה ולאדם יש עסק, והוא צריך לעזוב את העסק, או שהוא עובד במקום כלשהו והוא יודע שחרב הפיטורים מתהפכת מעל כולם ויכול מאוד להיות שדווקא בגלל זה שהוא הולך למילואים הוא יהיה מועמד יותר מפתה לפיטורים, אז אנשים לא ילכו למילואים.

יוסי שריד: ואז כל העול הזה לא יהיה מונח על 10%, הוא יהיה מונח על 5%.

יוסי שריד: זה יכול להימשך הרבה זמן, זה יכול להתקיים לאורך ימים.

יוסי שריד: הרי אלה דברים שהם דברים קיומיים, זאת סכנת נפשות.

יוסי שריד: משחקים בגורלה של המדינה, משחקים בביטחונה של המדינה.

יוסי שריד: לא מדובר כאן רק בעניינים כלכליים וחברתיים, אי-אפשר להפריד בין הדבקים.

יוסי שריד: אני לא מאמין, אדוני היושב-ראש, שאפשר לקיים ביטחון ראוי לאורך זמן, ולבסס אותו על צעירים וצעירות שמגיעים למקום ה-30 בעולם מבחינת ההישגים שלהם במדעים.

יוסי שריד: לא בא בחשבון.

יוסי שריד: היום צבא זה לא צבא של חניתות וחרבות וכידונים, זה צבא שאם רוצים שהוא יהיה צבא ראוי לשמו ואם רוצים שהוא ישמור לאורך זמן על היתרון האיכותי שלו, צעירות וצעירים שמגיעים למקום ה-30 מבחינת ההישגים שלהם, בעיקר במדעים ובמתמטיקה, לא יוכלו להחזיק צבא מן הסוג הזה.

יוסי שריד: אין שום סיכוי.

יוסי שריד: איך זה יהיה, יהיה נס?

יוסי שריד: יתחולל פלא?

יוסי שריד: מה בדיוק יקרה?

יוסי שריד: הרי רואים את הדברים האלה לנגד העיניים.

יוסי שריד: אני רואה אותם באופן הכי מוחשי.

יוסי שריד: אני לא מאמין שאפשר לקיים רמת ביטחון לאומי נאותה על חיילים שחוזרים הביתה ליותר ויותר בתים מוכי אבטלה.

יוסי שריד: זה לא בא בחשבון.

יוסי שריד: הם גם לא מרגישים שהם יכולים להיות בצבא.

יוסי שריד: יש להם בית, הבית מוכה אבטלה, אין פרנסה, לפעמים עד כדי כך שכבר שמענו על די הרבה מקרים של חיילים שאפילו לא יוצאים לחופשה, מפני שהם יודעים שאם הם יצאו לחופשה והם ייסעו הביתה, לא יהיה להם שם מה לאכול.

יוסי שריד: על זה מקיימים ביטחון לאומי?

יוסי שריד: עשרות אלפים של חיילים, על-פי סטטיסטיקה פשוטה, חוזרים לבתים שהם מתחת לקו העוני, כי אנחנו יודעים שהיום יש למעלה ממיליון עניים במדינת ישראל על-פי ההגדרה הרשמית, ואנחנו יודעים שזה התקציב הטוב והמיטיב של שר האוצר, שכנראה בסוף השנה נהיה בגינו עם מיליון וחצי עניים, מתחת לקו העוני.

יוסי שריד: מדינת ישראל תתקיים עם מיליון וחצי עניים?

יוסי שריד: המדינה הזאת, שמחייבת על-פי תנאי חייה ועל-פי צרותיה ועל-פי סכנותיה את רמת הסולידריות הכי גבוהה בעולם, אנחנו צריכים להיות החברה הכי סולידרית בעולם, אז אפשר יהיה לבנות ביטחון יציב על חברה הרוסה?

יוסי שריד: מישהו שמע פעם על הפטנט הזה?

יוסי שריד: איך אנחנו בדיוק ניצחנו בכל המלחמות שלנו עד היום?

יוסי שריד: אני לא רוצה לפתח עכשיו תזה אם באמת ניצחנו או לא ניצחנו, זה לזמן אחר.

יוסי שריד: אנחנו ניצחנו במלחמות האלה משום שהיה לנו צבא חזק.

יוסי שריד: למה הצבא היה חזק, רק בגלל אמצעי הלחימה שעמדו לרשותו?

יוסי שריד: הצבא היה חזק כי הוא נשען על חברה חזקה ועל חברה סולידרית.

יוסי שריד: בגלל זה הוא ניצח.

יוסי שריד: הוא ניצח את כל החברות שסובבות אותנו, שהן חברות לא סולידריות והן חברות רקובות.

יוסי שריד: ומכיוון שהן חברות רקובות, אז ידנו היתה על העליונה וניצחנו.

יוסי שריד: אבל אם אוחז הרקב בנו, ואנחנו חברה לא סולידרית, אז איך בדיוק ננצח במלחמות הבאות אם חס וחלילה וחס יהיה איום על ישראל?

יוסי שריד: כל הקיצוצים בביטחון אינם שקולים מבחינת החומרה שלהם והסכנה שלהם לקיצוצים שמקצצים בתקציבים האחרים, ובעיקר בתקציבים החברתיים.

יוסי שריד: לו לפחות היינו חושבים שכל האכזריות הזאת תחלץ אותנו מן המצב הכלכלי הנורא, היינו אומרים: בסדר, נעבור שנה קשה עכשיו, שנתיים קשות, אבל נצא מן המצר.

יוסי שריד: אני אומר: אולי אין ברירה.

יוסי שריד: אבל מה, כל חברי הכנסת שיושבים בבית הזה, שקמים האחד אחרי השני ומחרפים ומגדפים את התקציב הזה, יודעים שאין שום סיכוי לשיפור, משום שהתקציב משקף מדיניות תקציבית מצמצמת, שתביא להמשך המיתון.

יוסי שריד: יש מישהו שסבור כאן אחרת, שאנחנו יוצאים מהמיתון בשנה הבאה, על-פי התקציב הזה?

יוסי שריד: האבטלה תגבר, תהיה ירידה נוספת ברמת החיים ותהיה הגדלה נוספת של נטל המימון הפרטי בחינוך ובבריאות.

יוסי שריד: אני רוצה להקדיש מלה אחת לקיצוץ שנראה לי הקיצוץ הכי חמור מכל הקיצוצים שבעולם – וקשה מאוד לדרג אותם על-פי מידת החומרה.

יוסי שריד: הקיצוץ הכי חמור בעיני, כי הוא קיצוץ בתשתית, הוא קיצוץ שנותן את אותותיו להרבה מאוד שנים, זה לא קיצוץ שקורה בשנה אחת ופוצע לשנה אחת, אלא הוא פוצע את האומה לשנים רבות – הקיצוץ הכי חמור זה הקיצוץ בחינוך.

יוסי שריד: הרי חינוך בכלל נחשב לתשתיות.

יוסי שריד: כל הזמן אומרים: תשתיות, תשתיות, תשתיות פיזיות ותשתיות אנושיות.

יוסי שריד: זו תשתית אנושית.

יוסי שריד: שרת החינוך, ירום הודה, התחילה את הקדנציה שלה באמירה ברורה, פסוקה, חדה וגמורה, שהיא לא תשלים עם שום קיצוץ בתקציב החינוך והיא תעלה על הבריקדות, ואפשר היה לשמוע אפילו צליל של איום, של מי יודע מה יקרה אם יעזו, חס וחלילה, לגעת בתקציב החינוך שלה.

יוסי שריד: חברים, אנחנו בקיצוץ – אני לא מדבר על הקיצוצים של הממשלה הזאת – כבר חמש שנים בתקציב החינוך.

יוסי שריד: היתה שנה אחת שתקציב החינוך לא קוצץ בה, זו היתה השנה, יסולח לי אם אומר, שבה אני הייתי שר החינוך.

יוסי שריד: לא היה קיצוץ.

יוסי שריד: לצערי הרב לא היתה הגדלה, אבל לפחות לא היה קיצוץ.

יוסי שריד: שרת החינוך, שאמרה, שאיימה שהיא לא תשלים בשום פנים ואופן עם קיצוץ בתקציב החינוך, והסיבות היו מאוד טובות וכבדות משקל.

יוסי שריד: לפי דעתי, מאז תחילת הקדנציה שלה במשרד החינוך, היא כבר בקיצוץ של 2 מיליארדי שקלים.

יוסי שריד: מה המשמעות של זה?

יוסי שריד: זאת אומרת, שהבדיחה הזאת, שנקראת במדינת ישראל "חינוך חינם", הופכת להיות בדיחה יותר ויותר גרועה משנה לשנה, ולכן אני גם לא צריך להסביר את זה.

יוסי שריד: למה אני צריך להסביר את זה?

יוסי שריד: בכל בית לא יודעים את זה, בכל בית לא יודעים כמה משלמים בעד החינוך?

יוסי שריד: אם אנחנו במקום ה-30 בעולם, כפי שאמרתי קודם, מבחינת ההישגים של התלמידות והתלמידים, הילדות והילדים שלנו.

יוסי שריד: קיצוץ ב–2 מיליארדי שקלים – שמעתי מה מתכוונת עיריית תל-אביב לקצץ השנה בגלל מצוקה תקציבית, שמעתי עכשיו ברדיו – זה יקדם אותנו למקום ה-20 או שזה ידחק אותנו למקום ה-40, ואז נהיה גם אחרי כמה וכמה מדינות של האזור הזה, כי אין 30 מדינות מפותחות, מתקדמות, מתוקנות בעולם.

יוסי שריד: אם אנחנו במקום ה-30, סימן שאנחנו כבר אחרי מדינות שלא נחשבות בהכרח למדינות מפותחות, ואני לא רוצה לנקוב בשמות של מדינות כדי שלא להעליב אף אחת.

יוסי שריד: אבל מה להעליב?

יוסי שריד: הן לפנינו עכשיו.

יוסי שריד: פעם היינו בין שלוש המדינות הראשונות, ונדחקנו למקום ה-30.

יוסי שריד: זה לא קרה במקרה.

יוסי שריד: מפלגת העבודה, שפרשה מן הממשלה, לא פחות ולא יותר, בגלל התקציב, בגנבת דעת תומכת בתקציב.

יוסי שריד: זה לא משנה שהיא נמנעת.

יוסי שריד: במפלגת העבודה יודעים לעשות חשבון, הם יודעים שאם הם נמנעים התקציב עובר.

יוסי שריד: על התקציב שבגללו הם פרשו מן הממשלה הם עכשיו מאותתים בעצם, אולי לקראת הקדנציה הבאה, שאולי הולכים לעוד ממשלה כזאת שהביאה עלינו ברכה רבה, כידוע.

יוסי שריד: ש"ס – ש"ס זו פרשה עצובה, מגוחכת.

יוסי שריד: הם באמת רמאים קטנים.

יוסי שריד: הם הרי יושבים בממשלות יותר מאשר כל מפלגה אחרת.

יוסי שריד: לפי דעתי, ב-20 השנים האחרונות הם היחידים שישבו דרך קבע בממשלות.

יוסי שריד: לא זו בלבד שהם ישבו בממשלות, הם היו אחראים למה שנקרא תיקים חברתיים.

יוסי שריד: הם מייצגים לכאורה את מי שהם צריכים לייצג, את הציבור שתומך בהם.

יוסי שריד: יש להם שיטה קבועה, והשיטה היא שהם מסכימים שיקצצו מיליארדים, ואחר כך במין טריק עלוב נפש של אלי ישי, שעליבותו כעליבות הטריקים שלו, אלי ישי אחר כך אוסף כמה מיליונים בודדים ואומר: הנה, הצלתי את המצב, קיצצו מיליארדים אבל החזרתי כמה מיליונים.

יוסי שריד: מתוך הנחה, כנראה, שהוא יכול להרשות לעצמו לזלזל בציבור הבוחרים שלו ובציבור הבוחרים בכלל, כאילו הציבור הזה איננו מבין.

יוסי שריד: אני חושב שהוא דווקא מבין.

יוסי שריד: גם אם זה לוקח זמן, הוא יבין.

יוסי שריד: יש כאן מפלגות אחרות, שמעתי שאחד הדוברים שלהן נשא כאן נאום נלהב וחשוב היום, שיש להן רק דבר אחד בראש; בעיקר מפלגה אחת, שמה שינוי.

יוסי שריד: יש להם רק דבר אחד, כידוע, בראש, אבל גם הדבר האחד הזה לא מתיישב כל כך עם הכוונה שלהם להצביע בעד התקציב.

יוסי שריד: הרי התקציב הזה כולל את משרד הדתות, שהוא מיותר, ואת המועצות הדתיות, שהן מיותרות.

יוסי שריד: הרי זה התקציב שעומד לממן אותם במשך שנה אחת לפחות, וזה התקציב שהולך לישיבות, שחלקן הן ישיבות פיקטיביות; שלא לדבר, זה לא כל כך מעניין אותם, על כך שזה תקציב שהולך בשיעורים בלתי פרופורציונליים וחסרי כל הצדקה להתנחלויות.

יוסי שריד: מה זאת אומרת, אתה מצביע בעד תקציב?

יוסי שריד: אפשר לחשוב שתקציב זה איזה עניין צדדי?

יוסי שריד: תקציב זה כל העולם כולו, זה כל מה שעומדים לעשות בשנה הבאה, ויש לזה גם השלכות לשנים הבאות.

יוסי שריד: אני לא מבין, ממש לא מבין.

יוסי שריד: אני כן מבין.

יוסי שריד: אחרי שאני לא מבין, אני מבין.

יוסי שריד: המפלגות האלה, אחת יותר ואחת פחות, קשורות בקבוצות התייחסות ובחוגי השפעה שזה רצונם.

יוסי שריד: עד כמה גדולה הקרבה בין הון לשלטון נדמה לי שלמדנו בימים האחרונים.

יוסי שריד: מי שלא ידע, עכשיו יודע.

יוסי שריד: ומה שאנחנו רואים זה קצה הקרחון.

יוסי שריד: אתם יודעים שאני מאוד מאוד מכבד שרים, זה עניין של נימוס וחינוך מהבית.

יוסי שריד: היום, כשאני לוחץ את היד – זה לא רק עניין של מועמד פלוני או מועמדת אלמונית, זה הכול שטויות.

יוסי שריד: אם השיטה היא כזאת, היום כאשר אני בא לשר ולוחץ את ידו, אני לא יודע למי אני לוחץ: אני לוחץ לשר או שאני לוחץ למישהו שאחרים מושכים בחוטים שלו והם מכוונים אותו במדיניותו, וכאשר הוא בא לקבל החלטות הוא חייב כל מיני דברים לכל מיני אנשים?

יוסי שריד: הרי גם כאן אין נסים גדולים, משום שאם זה עולה כל כך הרבה כסף, מישהו צריך לממן את זה, ואם מישהו צריך לתת את הכסף הזה, יש לך תלות באיש הזה.

יוסי שריד: אין פה נסים.

יוסי שריד: לכן, ההשחתה היא עד היסוד, וכל מה שאנחנו רואים עכשיו זה קצה קצהו של הקרחון.

יוסי שריד: אני רוצה לחיות במדינה שבה כאשר אני לוחץ יד לשר, אני רוצה לדעת למי אני לוחץ.

יוסי שריד: אני לא יודע מי לחץ את ידו קודם, לפני חמש דקות.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, היום מצלמים תמונת מחזור בכנסת.

יוסי שריד: בשבילי זה אירוע חשוב, אבל כבר הצטלמתי לכמה תמונות מחזור, וכשנכנסתי לשם אמרתי: יכול להיות שזאת הפעם האחרונה שאני מצטלם לתמונת המחזור הזאת.

יוסי שריד: למה?

יוסי שריד: כי אם המחזור בכנסת הבאה יהיה כפי שאנחנו עכשיו כנראה רואים, אני לא מוכן שהתמונה שלי תהיה שם.

יוסי שריד: אני את תמונתי לתמונת המחזור הזאת לא נותן.

נואף מסאלחה: ייקחו תמונה מהמחזור הזה.

נואף מסאלחה: אתה צריך לסיים.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, כמצוותך.

יוסי שריד: האחריות מחייבת להצביע נגד התקציב, כי על-פי המאמר הידוע אני יכול לומר: אמור לי מי תומך בתקציב הזה ואומר לך מה התקציב הזה מסמל ואת מי הוא באמת מייצג.

יוסי שריד: זה לא מקרה שכל התקציבים דומים, כי כל התקציבים מייצגים אותן קבוצות יחסניות ורכושניות של מדינת ישראל, ולכן אגף התקציבים מוציא לנו בכל פעם אותו תקציב.

יוסי שריד: זה בכלל לא חשוב איזו מפלגה גדולה נמצאת בשלטון, כי מי ששולט בכלכלה ובחברה הישראלית זה קבוצה יחסנית, רכושנית, נהנתנית, בעלת השקפת עולם קפיטליסטית מובהקת, בלי הרבה חמלה ובלי הרבה סולידריות.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אביגדור ליברמן – אינו נוכח.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אופיר פינס.

נואף מסאלחה: אחריו – חבר הכנסת יוסף לפיד.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, האמת, התגעגעתי אליכם.

אופיר פינס-פז: מותר וידוי קטן.

אופיר פינס-פז: כן, שריד.

יוסי שריד: זה הדדי.

אופיר פינס-פז: מאה אחוז.

אופיר פינס-פז: לצערי, התכנסנו כאן הערב לדיון בתקציב המדינה.

אופיר פינס-פז: זה נושא כבד וקשה שאומנם עובר היום ללא מתח, אבל שאף אחד לא ינסה לזקוף את זה לזכותו, משום שהמתח של התקציב הסתיים ברגע שהממשלה נפלה.

אופיר פינס-פז: מפלגת העבודה החליטה היום שתי החלטות.

אופיר פינס-פז: האחת, לא לנהל משא-ומתן עם הליכוד על התקציב.

אופיר פינס-פז: לא רוצים להתבזות ולא רוצים לבזות.

אופיר פינס-פז: אנחנו ערב בחירות, לא רוצים לסחוט ולא רוצים להיסחט.

אופיר פינס-פז: השנייה, להימנע בהצבעה על התקציב, כשהמשמעות היא לתת רשת ביטחון ולאפשר לליכוד להעביר את התקציב בלי משאים-ומתנים מיותרים גם עם גורמים פוליטיים אחרים.

אופיר פינס-פז: עם כל הביקורת שיש לנו, ויש לנו ביקורת נוקבת על התקציב, קשה מאוד, הממשלה התפרקה על התקציב הזה, חשבנו שבעת הזו, חמישה-שישה שבועות לפני הבחירות, הדבר הנכון מבחינת מדינת ישראל לעשות הוא לאפשר לתקציב הרע הזה לעבור כי כל אלטרנטיבה אחרת היא גרועה הרבה יותר.

זאב בוים: הממשלה התפרקה על הפריימריס של העבודה.

אופיר פינס-פז: אתה מביא לי הנחתה מוקדם מדי.

אופיר פינס-פז: תן לי עוד כמה דקות, אני אדבר על הפריימריס בליכוד, אני אשמח, אבל כרגע אני רוצה לדבר על התקציב.

זאב בוים: כשאתה מדבר על הפריימריס בליכוד, אני אשאל אותך על הפריימריס בעבודה.

אופיר פינס-פז: מאה אחוז, בשמחה רבה.

אופיר פינס-פז: לכן, אני חושב שנהגנו נכון.

אופיר פינס-פז: זו החלטה קשה מבחינתנו; תאמינו לי, אין דבר שאני באופן אישי רוצה יותר מאשר להצביע היום נגד התקציב הזה – אין.

אופיר פינס-פז: זה תקציב שאני כל כך לא מאמין שהוא מסוגל לשנות משהו במדינת ישראל, שזה הדבר שהייתי מאוד רוצה לעשותו, אבל כשאתה בוחן את הדברים בראייה רחבה, באופן רציונלי, כשאתה בודק את החלופות אתה מגיע למסקנה, שהכשלת והפלת התקציב היום עלולות בימים האלה, שהם ימים של בחירות, כשכולם עוסקים בפוליטיקה, לדרדר את הכלכלה הישראלית וממילא את החברה בישראל לתהומות עוד יותר עמוקים.

אופיר פינס-פז: לכן החלטנו להימנע.

אופיר פינס-פז: אני בא ואומר באופן הכי ברור, אם מפלגת העבודה תנצח בבחירות האלה, אנחנו נשנה את התקציב – שלא תהיה אי-הבנה.

אופיר פינס-פז: אנחנו נשנה את התקציב ונביא לכאן להכרעה בכנסת הזו הצעות לא רבות, לא צריך רבות, שתיים-שלוש הצעות שמשנות את סדרי העדיפויות שמאפשרות להיפטר מכסף מבוזבז היום ולהעביר אותו לטובת הצמיחה.

אופיר פינס-פז: לא צריך בשביל זה לשנות את כל המשרדים ואת כל התת-סעיפים, צריך לקבל החלטות אסטרטגיות שהליכוד לא מסוגל לקבל, שהליכוד פשוט לא יכול לקבל, כי הוא שבוי בתוך עצמו ובתוך שותפיו.

אופיר פינס-פז: הערב התבשרנו בשורה רעה מאוד, שבעולם המערבי אנחנו במקום השני ברמת האבטלה.

יוסף (טומי) לפיד: הייתם שותפים במשך שלוש שנים בממשלה הזאת.

יוסף (טומי) לפיד: למי אתה מטיף מוסר?

יוסף (טומי) לפיד: איפה היית לפני חודשיים, לפני חצי שנה ושנה?

יוסף (טומי) לפיד: איפה הייתם?

יוסף (טומי) לפיד: פתאום גיליתם שמשהו לא בסדר.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת לפיד, לאנשים שאין להם עמדה, אני מציע שגם לא תהיה להם זכות צעקה.

אופיר פינס-פז: הרי אין לך עמדה בשום דבר, חבר הכנסת לפיד.

אופיר פינס-פז: עזוב את הדמגוגיה הזאת.

אופיר פינס-פז: הרי אתה אדם חסר עמדות.

אופיר פינס-פז: אין לך עמדה בכלום חוץ מזה שאתה שונא חרדים.

אופיר פינס-פז: הרי אתה לא מבין בדיון הזה שום דבר.

אופיר פינס-פז: הרי אתה לא מבין בכלכלה ובחברה כלום.

אופיר פינס-פז: אתה אדם שמייצג את המאיון העליון במדינה.

אופיר פינס-פז: אתה מתיימר לייצג את האמצע של החברה הישראלית.

אופיר פינס-פז: זה בלוף, זה שקר.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת לפיד, אתה אחריו.

נואף מסאלחה: אתה דיברת עכשיו, חאלס, הלך התור.

אופיר פינס-פז: אתה מפריע לי לדבר וחבל, משום שבסופו של דבר אתה יודע כמוני, שהדברים שלך נועדו בסך הכול לנסות לזרות חול בעיני הציבור.

אופיר פינס-פז: האמת היא שהיכולת להתמודד עם המציאות הכלכלית הקשה במדינת ישראל מחייבת מנהיגות שמסוגלת לשים את הדברים בפני הציבור באופן ישר ואמיתי ולא באופן פופוליסטי, חבר הכנסת לפיד, והיא צריכה להגיד לציבור: תחליטו מה רוצים.

אופיר פינס-פז: רוצים להמשיך לחיות במציאות שבה ההתנחלויות מקבלות כל שנה מיליארדי שקלים ממקומות שאין – בבקשה.

אופיר פינס-פז: דעו לכם רק את המחיר של זה.

אופיר פינס-פז: המחיר של זה הוא שאין יכולת לייצר מקומות עבודה חדשים.

אופיר פינס-פז: צריכים לדעת את הדברים האלה.

אופיר פינס-פז: רוצים להמשיך לנהל מלחמה בלי לפתוח צוהר לאפשרות התנהלות מדינית – בסדר גמור, רק דעו את המחיר הכלכלי של זה.

אופיר פינס-פז: יש מחירים אחרים נוספים.

אופיר פינס-פז: המחיר הכלכלי הוא שלא תהיינה כאן השקעות, שלא תהיה כאן תיירות, שלא יהיו כאן מקומות עבודה, שהאבטלה, שעומדת היום על 10.5%, תגיע ל-11% ו-11.5%, כשהמשמעות היא 300,000 מובטלים ו-350,000 מובטלים.

אופיר פינס-פז: אלה ההכרעות.

אופיר פינס-פז: מי שמחליט בבחירות האלה להמשיך את הקו הנוכחי, מאה אחוז, שידע רק מה המשמעות של זה.

אופיר פינס-פז: המשמעות של זה היא, שאנחנו ממשיכים את ההידרדרות המוחלטת הכלכלית החברתית, כי היא קשורה בטבורה להחלטות המדיניות הביטחוניות.

אופיר פינס-פז: אין הפרדה.

אופיר פינס-פז: הפרדה אפשר לעשות באקדמיה באופן תיאורטי.

אופיר פינס-פז: באופן אמיתי במדינת ישראל, ממשלה שתמשיך לנקוט את המדיניות העכשווית, אין לה שום יכולת להתמודד עם המציאות הכלכלית-החברתית.

אופיר פינס-פז: ולכן, מה שצריך לעשות ביושר זה לבוא לציבור ולקבל שתיים-שלוש החלטות.

אופיר פינס-פז: האחת, בצד המלחמה בטרור אנחנו פותחים צוהר להידברות מדינית על בסיס קמפ-דייוויד.

אופיר פינס-פז: ברגע שהממשלה תעשה את זה, גם יהיה פרטנר להידברות.

אופיר פינס-פז: ברגע שנעשה את זה, אני מודיע לכם שיהיה שינוי מוחלט בצד הביטחוני גם כן, בוודאי המדיני, והשלכה ישירה על הביצועים הכלכליים והחברתיים של מדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: החלטה שנייה שצריך לקבל זה להפסיק את ההעדפה שיש היום להתנחלויות בתקציב המדינה.

אופיר פינס-פז: צריך לפנות התנחלויות מבודדות, בוודאי ברצועת-עזה, שהמחיר שאנחנו משלמים עליהן גם כלכלית, אבל גם ביטחונית, גם מדינית, הוא מחיר שהוא בלתי נסבל ביותר.

אופיר פינס-פז: צריך לפנות אותן לאלתר, בהסכם או בלי הסכם, ולהוסיף אליהן לאחר מכן גם פינוי של התנחלויות מבודדות שהקימו אותן אנשים סהרורים, משיחיים, שמאמינים שבדרך הזאת, ורק בדרך הזאת, נצליח להכריע ולהכניע גם את הפלסטינים וגם את הטרור.

אופיר פינס-פז: חברים, זה לא עבד.

אופיר פינס-פז: שנתיים ניסו את זה.

אופיר פינס-פז: אני אגיד לכם את האמת, אני באמת חשבתי שאחרי ששרון ניצח את ברק הוא יצליח לנצח גם את הטרור.

אופיר פינס-פז: זו שטות.

אופיר פינס-פז: זה כבר לא עובד.

אופיר פינס-פז: זה לא יעזור.

אופיר פינס-פז: לכן, מי שרוצה להמשיך לנהל מדיניות ברמה של ססמאות, הצהרות ופופוליזם כדי לקבל תמיכה מהציבור, זכותו, אבל אחריות אין בזה, תקווה אין בזה וסיכוי אין בזה.

אופיר פינס-פז: לכן הדרך היחידה להתמודד, ואנחנו הוכחנו את זה, אנחנו הוכחנו למדינת ישראל שאנחנו מסוגלים לעשות כאן כלכלה בצמיחה.

אופיר פינס-פז: בשנת 2000 כלכלת מדינת ישראל צמחה כפי שלא צמחה מעולם, וזה לא היה במאה ה-12, זה היה רק לפני שנתיים, לא לפני 20 שנה.

אופיר פינס-פז: אנחנו הוכחנו שיש קשר בין תהליך שלום לבין כלכלה, לבין חברה, והקשר הזה קיים, לא יעזור, אי-אפשר לנתק אותו לטוב, ולצערי בימים האלה לרע.

אופיר פינס-פז: אני לא אומר שאנחנו קבלנים לעשיית שלום.

אופיר פינס-פז: בסוף, שלום לא הצלחנו לעשות.

אופיר פינס-פז: דן היה בקמפ-דייוויד.

אופיר פינס-פז: לא הצלחנו לעשות שלום.

אופיר פינס-פז: השאלה היא מה המסקנה מכך.

אופיר פינס-פז: המסקנה היא שלעולם לא מנסים עוד?

אופיר פינס-פז: האם המסקנה היא שזהו, מרימים ידיים, נכנעים לתבוסתנות שאומרת: זהו, אין מה לעשות, חייבים להמשיך לחיות את החיים הרגילים שלנו ככה עוד ארבע שנים, חמש שנים, 20 שנה, או שמנסים עוד פעם, לומדים מטעויות, רואים איפה עשינו לא נכון, איפה הצד השני עשה לא נכון, ומנסים עוד פעם לחזור לתהליך של שלום, ליצירת תנאים לשלום ולכל ההשלכות החיוביות של ההתנהלות הזו על הכלכלה והחברה בישראל?

אופיר פינס-פז: ועד אז, תפקידנו, במעט הכסף שיש באופן יחסי בתקציב המדינה, לדאוג לאוכלוסיות שעלולות להיפגע יותר מהאחרות.

אופיר פינס-פז: אין מה לעשות.

אופיר פינס-פז: צריך לפקוח את העיניים ולראות מה קורה במדינה הזאת.

אופיר פינס-פז: אנשים רעבים.

אופיר פינס-פז: לא יעזור, רואים את זה.

אופיר פינס-פז: קראנו את הכתבות המזעזעות על כך שחיילים לא יוצאים מהצבא לבתיהם כי בצבא יש להם ארוחת צהריים ובבית לא.

אופיר פינס-פז: קראנו את הכתבות על האנשים שמחכים ליד בתי-חולים כדי לקבל את השאריות של החולים.

אופיר פינס-פז: קראנו את הכתבות על עולים חדשים שמחטטים ואוכלים מפחי זבל.

אופיר פינס-פז: קראנו את הכתבות על מה שקורה במגזר הערבי, איזה עוני נורא.

אופיר פינס-פז: קראנו מה קורה בקרב עולים חדשים שמגיעים למדינת ישראל ואל פת לחם.

אופיר פינס-פז: נכון שכולנו בסופו של דבר מייצגים את המעמד הבינוני, כי זה הרוב במדינה.

אופיר פינס-פז: אבל גם המעמד הבינוני דואג למעמד הנמוך, חבר הכנסת לפיד.

אופיר פינס-פז: תלמד את זה.

אופיר פינס-פז: הוא לא דואג רק לעצמו, כי יש כאן סולידריות, יש כאן ערבות הדדית, דברים שאתה לא מבין בהם.

אופיר פינס-פז: כך הקמנו מדינה, ככה, כולם יחד, ולא שכל אחד דואג למשפחה שלו, לעסק שלו ולחבר'ה שלו, אלא שגם מי שיש לו יותר חושב על מה שקורה למי שאין.

אופיר פינס-פז: זו הערבות ההדדית, זה צדק חברתי.

אופיר פינס-פז: אלה מושגים שהם זרים לך, אני יודע, תלמד אותם, לא יקרה לך שום דבר, תרחיב אופקים, זה לא אסון.

אופיר פינס-פז: לבוא לכאן, לשבת על האמצע של החברה הישראלית ולהגיד: אין לי עמדה בשום נושא, חוץ מזה שאני שונא חרדים, ולחכות שהמנדטים ייפלו לך מהרחוב – – –

יוסף (טומי) לפיד: לא יעזור לך.

אופיר פינס-פז: בוא, אני רוצה להגיד לך, יכול להיות שאתה נהנה מזה.

אופיר פינס-פז: יכול להיות שאתה מרוויח מזה.

אופיר פינס-פז: עם ישראל מפסיד.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת יוסי לפיד, עכשיו התור שלך לנאום.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת טומי לפיד, בבקשה.

נואף מסאלחה: עכשיו אתה יכול לענות בדין, בזמן שלך, אם אתה רוצה.

נואף מסאלחה: יש לך שש דקות.

נואף מסאלחה: אם היושב-ראש יהיה לארג', תהיינה לך עוד דקה, שתי דקות.

יוסף (טומי) לפיד: אדוני היושב-ראש, בסוף הכנסת הזאת אנחנו ניפרד מכ-40 חברי כנסת.

יוסף (טומי) לפיד: אני מקווה שלא תהיה אחד מהם, כי אם תהיה אחד מהם – על כך אצטער, ואת זה אני לא יכול לומר לגבי רובם.

נואף מסאלחה: תודה רבה לך.

יוסף (טומי) לפיד: שמעתי עכשיו את נאום הצביעות של חבר הכנסת אופיר פינס.

יוסף (טומי) לפיד: לפי ההתקפה שלו על הממשלה הזאת אפשר לחשוב, שלא אני ישבתי שלוש שנים באופוזיציה, אלא הוא ישב שלוש שנים באופוזיציה.

יוסף (טומי) לפיד: מה הוא לא אמר נגד הממשלות שהוא ישב בהן.

יוסף (טומי) לפיד: המפלגה שלו היתה שותפה נאמנה של הליכוד בברית הבלתי-קדושה עם ש"ס, שהשחיתה את המדינה עד היסוד, מוטטה את כלכלת המדינה, הביאה עלינו אסונות ביטחוניים, ועכשיו עומד פה המזכ"ל של מפלגת העבודה, ומי שהיה מגיע מהמרס ושומע את אופיר פינס לא היה יודע שהוא היה שותף לכל המעשים הנוראים שנגדם הוא דיבר.

יוסף (טומי) לפיד: אנחנו רואים שוב את הצביעות חוגגת, אדוני היושב-ראש, הצביעות אפילו בדברים הכי קטנים.

יוסף (טומי) לפיד: אתן לך דוגמה לצביעות פוליטית חסרת בושה.

יוסף (טומי) לפיד: פה, במסדרונות הכנסת, לחם בגבורה ובחן אדיר איש צעיר, נכה, בשם יואב קריים.

יוסף (טומי) לפיד: למישהו במרצ צץ הרעיון הגאוני לצרף אותו לרשימת מרצ לכנסת במקום ריאלי, כדי שלנכים יהיה ייצוג בכנסת.

יוסף (טומי) לפיד: אכן, רעיון ראוי.

יוסף (טומי) לפיד: והצטלמו אתו.

יוסף (טומי) לפיד: הדבר היחיד שלא עשו זה סיבובים בעגלה שלו.

יוסף (טומי) לפיד: אחרי שהצטלמו אתו וחגגו סביב עצמם על רוך לבם וההומניזם שלהם, זרקו אותו ברשימה שלהם לכנסת למקום שבו אין לו שום סיכוי להיבחר לכנסת.

יוסף (טומי) לפיד: זאת דוגמה לצביעות פוליטית שהיא בלתי נסבלת.

יוסף (טומי) לפיד: עכשיו לענייננו.

יוסף (טומי) לפיד: אנחנו חשבנו שהבחירות האלה יהיו על שלום, על ביטחון ועל המצב הכלכלי.

יוסף (טומי) לפיד: מתברר לנו שהבחירות האלה יהיו קודם כול על השחיתות שהורסת את המערכת הפוליטית, שמקוממת את הציבור הגדול נגד המפלגות ונגד הפוליטיקאים ומטילה ספק ביושרה של האינסטיטוציה הזאת ששמה הפרלמנט הישראלי.

יוסף (טומי) לפיד: דבר יותר גרוע לדמוקרטיה לא יכול לקרות.

יוסף (טומי) לפיד: מלבד דיקטטורה צבאית אין דבר יותר גרוע מדמוקרטיה מושחתת נוסח דרום-אמריקה.

יוסף (טומי) לפיד: עכשיו יודעים, או חושבים שיודעים בציבור הרחב, שהכיסאות האלה שאתם רואים פה נקנים בכסף.

יוסף (טומי) לפיד: זה הדבר הנורא שקרה בזמן האחרון, ולא בזמן האחרון אלא רק עכשיו זה יצא לאור.

יוסף (טומי) לפיד: אם יש סכנה לדמוקרטיה, זו לא האינתיפאדה.

יוסף (טומי) לפיד: אם יש סכנה לדמוקרטיה, זו שחיתותן של שלוש מפלגות גדולות: הליכוד, העבודה וש"ס.

יוסף (טומי) לפיד: אחת מהן הולכת להיות מפלגה לא גדולה.

יוסף (טומי) לפיד: אבל שתי המפלגות הגדולות, הליכוד והעבודה, שותפות להשחתת המערכת הפוליטית בלי בושה ועם בושה.

יוסף (טומי) לפיד: בליכוד זה מתנהל בלי בושה, בעבודה זה מתנהל עם בושה, אבל מתנהל אותו דבר.

יוסף (טומי) לפיד: רבותי, הליכוד מכניס אנשים מפוקפקים לכנסת.

יוסף (טומי) לפיד: העבודה הופכת חברי כנסת לאנשים מפוקפקים.

יוסף (טומי) לפיד: התוצאה היא אותה תוצאה.

יוסף (טומי) לפיד: יושב מולי שר אחד של הליכוד, שידוע כ"מיסטר קלין", מר מרידור.

יוסף (טומי) לפיד: אני בטוח שהוא לא יכול לומר מעל הדוכן הזה את כל מה שהוא חושב על מה שהוא רואה.

יוסף (טומי) לפיד: אני יכול לומר, כי אני ביושר נשארתי באופוזיציה, כדי לומר לציבור את מה שאני יודע ואת מה שאני חושב.

יוסף (טומי) לפיד: אני חושב שהססמה ששמענו אותה פעם, "מושחתים נמאסתם", נכונה היום יותר משהיתה אי-פעם, כי המיאוס מבעבע כמו לבה מתחת לוולקנו והיא מתפרצת החוצה והולכת לשטוף את המערכת הפוליטית המושחתת הזאת.

יוסף (טומי) לפיד: רבותי, אנחנו דיברנו וחזרנו ודיברנו על השחיתות בש"ס, ואנחנו דיברנו על כך שלש"ס יש חברי כנסת שהיו בבית-סוהר, חברי כנסת שנחקרים וחברי כנסת שיהיו בבית-סוהר.

יוסף (טומי) לפיד: אולי לא שמנו לב לכך, שבתוך המפלגות המכובדות, הליכוד והעבודה, מתנהלת שחיתות לא פחות חמורה.

יוסף (טומי) לפיד: היום התבשרנו ששתי קלפיות של העבודה נמצאו עכשיו ולא נספרו כאשר הם עשו את הפריימריס המפורסמים שלהם.

נואף מסאלחה: איפה הן היו?

נואף מסאלחה: ידוע לך?

יוסף (טומי) לפיד: אני לא יודע.

יוסף (טומי) לפיד: אני לא יודע איפה הן היו, אבל הן לא נספרו.

יוסף (טומי) לפיד: אני לא יודע מה יותר טוב – זה שקלפיות של העבודה לא נספרות, או זה שהמעטפות הקנויות של הליכוד כן נספרות.

יוסף (טומי) לפיד: אתה לא יודע איפה אתה חי, אתה לא יודע לאן אנחנו נגיע, אתה לא יודע כיצד לבקש מהציבור אמון בממשלה וב"סיסטם" – בכל המערכת הפוליטית.

יוסף (טומי) לפיד: אני לא רוצה להתבייש בכך שאני חבר כנסת.

יוסף (טומי) לפיד: ובליכוד ובעבודה גורמים לכך שאני צריך להתבייש על כך שאני חבר בית-הנבחרים של המדינה היהודית.

יוסף (טומי) לפיד: עכשיו, כולם משחקים במחבואים, כולם מנסים להסתיר את הבושה, כולם מנסים להצביע האחד על השני וכולם אומרים: לא ידעתי, לא חטאתי.

יוסף (טומי) לפיד: ידעתם, חטאתם, הסתרתם, שיתפתם פעולה.

יוסף (טומי) לפיד: כולכם צריכים לעמוד לדין, ולא רק כמה מאכערים שמכרו כמה קולות.

נואף מסאלחה: צריך לסיים.

יוסף (טומי) לפיד: אדוני היושב-ראש, כאשר נבחרתי לכנסת לפני שלוש שנים הייתי מאוד גאה על כך שאני חבר בית-הנבחרים.

יוסף (טומי) לפיד: לא חשבתי שביום שבו אני נפרד מן הכנסת החמש-עשרה אצטרך לדבר על כך שאני מתבייש שאני חבר כנסת, כי בכנסת הבאה אני אהיה שותפם של טיפוסים מפוקפקים שקנו את מקומם בבית הזה.

יוסף (טומי) לפיד: תודה רבה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת יגאל ביבי.

נואף מסאלחה: אחריו – חברי הכנסת מאיר פרוש, גנדי ריגר, תמר גוז'נסקי ועבד-אלמאלכ דהאמשה.

נואף מסאלחה: הוא צריך להחליף אותי כדי שאנאם, עניין של חמש דקות.

נואף מסאלחה: אולי נעשה החלפה, אם את רוצה?

תמר גוז'נסקי: אין בעיה, הכול לפני השעה 22:00.

נואף מסאלחה: לא, עכשיו.

נואף מסאלחה: יש לך עשר דקות, חבר הכנסת ביבי, בבקשה.

יגאל ביבי: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, מכובדי וחברי דן מרידור, שר האוצר לשעבר, שמאוד נהניתי לעבוד אתו, אין לי ספק שהכנסת תחסר את נוכחותך בבית.

יגאל ביבי: שמעתי את הדוברים לפני שדיברו הרבה על הסיאוב ועל "מושחתים נמאסתם".

יגאל ביבי: באמת, ראינו את הבזבוז האדיר של נבחרים.

יגאל ביבי: אני לא מבין, אדם מוציא כל כך הרבה כסף על בחירות בפעם אחת?

יגאל ביבי: נבחרתי שמונה קדנציות ולא הוצאתי מה שהוציא מועמד בבחירות האלה.

נואף מסאלחה: איך היו הבחירות במפד"ל, הן היו טובות?

יגאל ביבי: ברוך השם, דמוקרטיה, הלכו לחתונות וזכו.

יגאל ביבי: אבל לא הוציאו כסף.

יגאל ביבי: אני רוצה לומר לכל הפוליטיקאים הצעירים בכנסת, היום בני 26 ו-27: הייתי נבחר ציבור 33 שנים, לא לקחתי אגורה אחת תרומה עבור פריימריס שלי ואף פעם לא ביקשתי שקל ממישהו.

יגאל ביבי: אפשר להיות 30 שנים ומעלה נבחר ציבור בלי לקחת אגורה אחת ולהיבחר בכבוד.

יגאל ביבי: המחזות של הבזבוזים שראיתי – זה דבר מזעזע.

יגאל ביבי: אומר את זה אדם שנמצא כאן בכנסת הרבה שנים.

יגאל ביבי: זו דוגמה לא טובה לאזרחים, ואני מקווה שהאזרחים ישפטו את הנבחרים האלה כפי שמגיע להם.

יגאל ביבי: שרון אמר את הססמה "שלום וביטחון".

יגאל ביבי: אני לא רוצה לדבר לא על השלום ולא על הביטחון אלא על הביטחון הכלכלי.

יגאל ביבי: רבותי, בשנת 1980 היה תקציב השירותים החברתיים 32% מהוצאות הממשלה, השנה תקציב השירותים החברתיים הוא 57% מהוצאות הממשלה.

יגאל ביבי: בשנת 1980 היה תקציב הביטחון 40% מהוצאות הממשלה, עכשיו הוא 23%, חצי.

יגאל ביבי: רבותי, תקציב השירותים החברתיים עלה בעשור האחרון כמעט ב-50%, תקציב הביטחון ירד ב-50%.

יגאל ביבי: אני לא מבין, איך רוצים לקצץ 5.5 מיליארדים בתקציב הביטחון?

יגאל ביבי: תיירות אין, ההיי-טק במשבר, מקצצים בצורה דרסטית בתעשיות הביטחון לאור המצב הביטחוני בעולם, כשחברות שעוסקות בנושאים ביטחוניים יכלו לייצר דברים.

יגאל ביבי: אני לא מבין מה קורה פה.

יגאל ביבי: אם בעשור האחרון גדלו השירותים החברתיים פי שניים, איפה הכסף?

יגאל ביבי: 62 מיליארד שקלים, פי שניים מתקציב הביטחון, ניתנים לתשלומי העברה ושירותים חברתיים, פרט לחינוך ופרט לבריאות.

יגאל ביבי: אז איפה הכסף?

מוחמד כנעאן: בהתנחלויות.

יגאל ביבי: לא.

יגאל ביבי: אני אומר לך, ש-62 מיליארד בתשלומי העברה וביטוח לאומי.

יגאל ביבי: אם אתה מחלק את זה על מיליון וחצי משפחות במדינת ישראל, כל משפחה היתה יכולה לקבל שיק של 4,000 שקל לחודש.

יגאל ביבי: איפה הכסף?

יגאל ביבי: רבותי, יש לנו כאן חלם.

יגאל ביבי: הצגתי בפני פקידי האוצר מצגת, כל הקצבאות הן דבר לא מסודר ובלוף אחד גדול.

יגאל ביבי: הקצבאות האוניברסליות הן האסון הגדול ביותר של מדינת ישראל והדברים לא בסדר.

יגאל ביבי: בכל המדינות קצבאות הילדים שוות – 40 דולר, בספרד זה 15 דולר, בצרפת הראשון והשני מקבלים 80 דולר, מהשלישי והלאה 40 דולר.

יגאל ביבי: אצלנו ילד חמישי מקבל פי-ארבעה מהילד הראשון.

יגאל ביבי: תגידו לי, כל העולם מטומטמים, כל העולם לא מבין?

יגאל ביבי: אני מאושר שגדלתי והתחנכתי בשנות ה-50.

יגאל ביבי: אני בן למשפחה בת 11 ילדים, שיהיו בריאים.

יגאל ביבי: אם הייתי לומד היום הייתי מסכן.

יגאל ביבי: בשנות ה-50 לא היה ביטוח לאומי, אבל אני ואחי – שהיום הוא דיין ותלמיד חכם גדול – למדנו בחינם בישיבת "בני עקיבא" בכפר-הרא"ה, יצאנו, למדנו והשכלנו, וכן האחיות שלי.

יגאל ביבי: אם הייתי היום ילד והייתי צריך ללמוד, הייתי צריך לשלם 1,300 שקל לחודש, ואחי היה צריך לשלם 1,300 שקל לחודש.

יגאל ביבי: מאיפה?

יגאל ביבי: היום עניים לא יכולים ללמוד בבתי-ספר יוקרתיים.

יגאל ביבי: ילד עני יכול ללמוד פה בבית-הספר "הימלפרב", או בבית-הספר "חורב", לשלם 8,000 שקל בשנה?

יגאל ביבי: מאיפה?

יגאל ביבי: אני הצעתי לבטל בכלל את הקצבאות ולתת שירותי חינוך לילדים, לתת הזנה לילדים.

יגאל ביבי: אני זוכר שכשהייתי ילד קטן ולמדתי במוסדות הייתי בא לבית-הספר בחיפה עם תיק ריק ומקבל ספרים וארוחת צהריים.

יגאל ביבי: יש כסף שלא מנוצל נכון ומחולק בצורה לא חכמה.

יגאל ביבי: שמעון פרס סיפר פעם בדיחה – אני לא יודע אם זאת בדיחה.

יגאל ביבי: למישהו בנגב יש 64 ילדים מארבע נשים.

נואף מסאלחה: אני יודע, אני מכיר את האיש.

נואף מסאלחה: הוא חבר קופת-חולים.

יגאל ביבי: שמעון פרס מספר, שהוא אמר לו שבמדינת ישראל כדאי יותר לגדל ילדים מאשר כבשים, כי בחודש אחד של קצבאות ילדים הוא קונה ארבע נשים מעזה, בחודש אחד.

נואף מסאלחה: זה לא נכון, המצב שלהם הוא הכי גרוע.

נואף מסאלחה: היה מקרה אחד.

יגאל ביבי: ארבעה וסתין נפר, ארבעה וסתין ולד.

מוחמד כנעאן: – – – למה לך?

מוחמד כנעאן: אתה אומר דברים לא נכונים.

יגאל ביבי: אסמע מני, מזבוט.

יגאל ביבי: אסאל אל יושב-ראש.

מוחמד כנעאן: תראה איזה חיים הם חיים.

יגאל ביבי: ארבעה וסתין ולד.

נואף מסאלחה: פחות, אבל זה מקרה אחד.

יגאל ביבי: אבו-חסן, שמע רגע אחד.

יגאל ביבי: מספרים שבבית-החולים "סורוקה" פאטימה יולדת כל חצי שנה.

יגאל ביבי: החלם הוא שהמדינה הזאת לא יודעת שהוא קונה אשה בחודש של קצבאות ילדים, משכפל אותה על פאטימה ובתעודת זהות אחת יש שלוש פאטימות וגילו שכל חצי שנה היא יולדת.

נואף מסאלחה: זה לא נכון.

מוחמד כנעאן: תפסיק עם זה.

מוחמד כנעאן: זאת הסתה פרועה נגד ערבים בנגב.

יגאל ביבי: לא נגד הערבים.

יגאל ביבי: זו רק דוגמה ורק בשביל האווירה.

נואף מסאלחה: אתה עצמך אומר שאתם 11 ילדים.

נואף מסאלחה: אנחנו עשרה אחים, אנת אחדעש.

נואף מסאלחה: תעזוב.

נואף מסאלחה: אף אחד לא מונע מהיהודים.

יגאל ביבי: הציבור הדתי במדינת ישראל יסבול רבות אם לימור לבנת תהיה שרת החינוך בקדנציה הבאה.

יגאל ביבי: ברפורמה שהיא רוצה לעשות – שוב במתן שעות אוניברסליות בצורה אחידה – היא תיקח מהעניים.

יגאל ביבי: אני פונה אל הציבור הדתי שרואה אותי בטלוויזיה.

יגאל ביבי: אני כבר לא מדבר על זה שמתוך 40 מאלה שעתידים להיות חברי כנסת מהליכוד אף אחד לא דתי, אף אחד לא עם כיפה.

יגאל ביבי: אני בטוח שאם האזרחים הציונים הדתיים היו יודעים ומכירים את הגזירות שלימור לבנת עומדת להנחית עכשיו, הם היו רצים לחזק את הציונות הדתית ואת המפד"ל, כדי שיבלמו את הגזירות האלה.

יגאל ביבי: אני מציע, שכל אחד ששומע אותי עכשיו, יבדוק את הנושא הזה.

יגאל ביבי: אם אנחנו לא נוכל לבלום את הגזירות האלה, שכר הלימוד שלנו בישיבות ובאולפנות יהיה כפול.

יגאל ביבי: אדוני היושב-ראש, שמענו היום בשעה 20:00 בטלוויזיה שבבנק הפועלים מפטרים %10 מהעובדים.

יגאל ביבי: למה מפטרים את העובדים, אדוני היושב-ראש?

יגאל ביבי: מכיוון שנתנו אשראי בצורה חופשית לכל מיני אנשים ולכל מיני ספקולנטים.

יגאל ביבי: רבותי, אני לא יודע, כל הזמן הכלכלנים מסבירים לנו, שמנהל בנק הפועלים צריך לקבל משכורת של 200,000 או 300,000 שקל בחודש, כי הוא חשוב והוא המתכנן.

יגאל ביבי: אנשים שקיבלו משכורות עתק עשו את השטויות שפקיד פשוט לא היה עושה – נתינת כסף ציבורי בצורה מופקרת.

יגאל ביבי: מה יעשו עכשיו 10% מעובדי בנק הפועלים שנזרקים לרחוב?

יגאל ביבי: אלה אנשים בני 40–50, מה הם יעשו עכשיו?

יגאל ביבי: האם הבנקים האלה יורידו את השכר של מאות אלפי שקלים לחודש מהמנהלים האלה שעשו את השטויות האלה ואת הדברים החמורים האלה?

נואף מסאלחה: אתה צריך לסיים.

יגאל ביבי: דבר אחרון – לגבי הרפורמה במס.

יגאל ביבי: שמענו אתמול בכלי התקשורת על כך ש-200,000 משפחות נוספות יצטרכו לדווח על ההכנסות ועל ההוצאות שלהן.

יגאל ביבי: דוח ועדת-רבינוביץ הציע שכל אזרח במדינת ישראל ידווח על ההכנסות ועל ההוצאות שלו.

יגאל ביבי: %90 ידווחו, למה כל אזרח צריך לדווח למס הכנסה?

יגאל ביבי: לא יכול להיות שרק חלק ידווחו וחלק לא.

יגאל ביבי: לסיום, אני רוצה לומר שיש לנו מאבק קשה בנושא החינוך.

יגאל ביבי: אני מאמין שהחינוך הוא הנושא החשוב ביותר במדינה, והוא עתיד ילדינו.

יגאל ביבי: אני בוש ונכלם מכך שמדינת ישראל עומדת היום, בנושאים חינוכיים מרכזיים, במקום ה-30 בעולם.

יגאל ביבי: זה אחד הדברים הקשים ביותר.

יגאל ביבי: לשלום לא ראינו שדאגו כל כך, לביטחון לא ראינו שדאגו כל כך, לביטחון כלכלי לא דאגו כל כך.

יגאל ביבי: חשוב מאוד שבנושא החינוך, בנושא הרוחני, בנושא הערכי נטפל כמו שצריך.

יגאל ביבי: תודה רבה.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת מאיר פרוש – איננו; חבר הכנסת גנדי ריגר – איננו; ברשותה של חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, אני אעשה החלפה עם עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו תדבר חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת דהאמשה, יש לך ארבע דקות לדבר בשפה העברית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, למעשה, מי שמסתכל על מה שהולך סביבנו ועל מסע ההפחדה של הממשלה הזאת, כמעט שהולך שבי אחר השמועות האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה מספרים לנו ומה אומרים לציבור?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מכובדי השר, מה הממשלה שלך מוכרת לנו, וכנראה בהצלחה לא מבוטלת?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם לא תאשרו את התקציב, אוי ואבוי, יהיה תוהו ובוהו, הדירוג מטעם החברות העולמיות ירד והכול יידרדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומרים לנו: או שאתם מאשרים את התקציב, או שאתם מכניסים את המדינה לתוהו ובוהו, וכאילו מעבירים את האחריות אלינו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הממשלה איננה אחראית, היא לא צריכה להביא תקציב הוגן, היא לא צריכה לדאוג לדברים האלה, היא פשוט מנקה את עצמה ומחזירה לציבור את האחריות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתם, נציגי הציבור וחברי הכנסת, תישאו באחריות אם לא תאשרו את התקציב, וזה כנראה פעל, כי זה עבד על מפלגת העבודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המפלגה הזאת מדברת בשתי לשונות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פעם אחת היא אזרה אומץ ואמרה שתעזוב את הממשלה גם בגלל העניין התקציבי, והיא באמת עזבה אותה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו היא נכנסת שוב למעגל הפחד, ואדון בייגה שוחט, שר האוצר לשעבר, מוביל את המהלך וטוען שחייבים להימנע ולאפשר לתקציב לעבור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בלשון אחרת, אתה אומר שהתקציב הוא גרוע והוא איננו ראוי, ובלשון אחרת אתה שוב אומר: תנו להם להעביר אותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל למה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך זה יכול להיות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה מזכיר לי מסע הפחדה הרבה יותר גדול ומסיבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מסע הפחדה של "תבחרו בשרון", "רק שרון יכול", "רק הליכוד יכול".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאן הוביל אותנו שרון?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חלק גדול מהציבור הלך שולל אחריו ובחר בו לפני פחות משנתיים, כי אמרו שרק שרון יכול – רק שרון יעשה שלום, רק שרון יביא את הביטחון, רק שרון יביא אותנו לשפיות, ואיפה אנחנו עכשיו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכול הידרדר, הכול יותר גרוע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם הרגשת הביטחון הרבה יותר גרועה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השלום הרבה יותר רחוק ממה שהיה אי-פעם, ושוב אומרים עכשיו בבחירות האלה: אם לא תבחרו בליכוד ובשרון, הכול ירד לטמיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רבותי, אנחנו לא ילדים קטנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המדינה חיה – וממשיכה לחיות – 50 שנה לפני שמר שרון היה ראש ממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא ניסתה אותו גם כשר הביטחון, והוא הוביל אותנו לכישלונות, לפשעים בין-לאומיים ולפשעי מלחמה גם הפעם הזאת, לא רק בלבנון ולא רק בסברה ושתילה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז מה, ימשיכו להוליך שולל את הציבור?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו, חברי הכנסת, נושאים באחריות, אחריות כבדה ביותר, וזה המבחן עכשיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חייבים לאזור אומץ ולהחזיר את התקציב לממשלה ולומר למר שרון ולממשלתו: די לנו מדבשכם ומעוקצכם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: די לציבור ודי למדינה מההנהגה הכושלת הזאת, די לנו מהלוקשים שמוכרים לנו, לא רוצים ממשלה שרק מרחיקה את השלום ואת הביטחון, ולא רוצים ממשלה שרק מדרדרת את המצב החברתי מדחי אל דחי, ומאיימת עלינו שאם לא נעביר את התקציב המצב שלנו יהיה גרוע יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שהממשלה הזאת איבדה מזמן את הצפון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין לה תוכנית מדינית, אין לה תוכנית כלכלית, היא רק מובילה אותנו בדרכים הפוכות מאלה שאנחנו צריכים ללכת בהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל בר-דעת יודע – וזה נאמר לא פעם אחת מעל הדוכן הזה – שרק אופק מדיני והליכה בתהליך מדיני יכולים להציל את המצב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן חייבים גם להחליף את הממשלה הזאת בממשלה שתוכל ללכת לשלום ולהוציא אותנו לא רק ממרחץ הדמים, אלא גם מההידרדרות הכלכלית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני אומר בשיא הקיצור את עיקר הדברים בשפה הערבית למאזינינו הערבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום, חברי המאזינים, הנושא הוא תקציב המדינה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי בקיצור נמרץ, שממשלה זו נוקטת תהליך של הפחדה והטלת אימה בקרב הציבור, והיא באה עכשיו להגיד לכנסת ולכל חבריה, שאם לא תאשרו את התקציב הגרוע, כפי שהוא לדעת כולם, אזי יהיו תוצאות גרועות בהרבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כך היה כשהממשלה באה ואמרה, שאם לא תצביעו אמון בשרון בבחירות 2001 – – – "רק שרון יכול להשיג ביטחון ושלום", ואנחנו יודעים שכל העניינים התרחקו מאוד מהביטחון ומהשלום, כשצעדי הטרור, תהליך ההפחדה והטלת האימה מהלכים בקרב הציבור, כאילו אם לא נצביע אמון בתקציב ובממשלה זו, כל העניינים יהיו גרועים בהרבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זהו סוג של הולכת שולל ושל הפחדה ללא צידוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הגיע הזמן שנגיד לממשלה, הממשלה הגרועה ביותר שראתה הארץ לדעת כולם, וגם מהבחינה הכלכלית: די, סורו מההכרח וממצב זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנו רוצים להחליף את הממשלה, ותחילת השינוי היא שנחזיר תקציב זה לממשלה ונדחה אותו במלואו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לפחות מה שאנחנו נעשה ברשימה הערבית המאוחדת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לכולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת דהאמשה, אולי תחליף אותי עד שיגלו את חבר הכנסת לסרי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת גוז'נסקי, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריה – איש סיעת גשר, אם יהיה נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם לא – חבר הכנסת עמיר פרץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם לא, יש לנו רשימה ארוכה, וכידוע, כל מי שלא יהיה פה בשעת הגיע תורו, מאבד זכותו להשתתף בדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדיון הוא על התקציב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת גוז'נסקי, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני השר, אני רוצה להצטרף לדברים שנאמרו כבר היום בנושא הכואב של האופוזיציה כביכול.

תמר גוז'נסקי: מפלגת העבודה כיהנה, כמובן, בממשלת ברק, ממשלה שלה.

תמר גוז'נסקי: לאחר מכן היא כיהנה בממשלת שרון מרצונה החופשי.

תמר גוז'נסקי: איש לא הכריח אותה.

תמר גוז'נסקי: ואז היא הודיעה שהיא עוזבת בשל התקציב, ואז היא הודיעה שהיא מתכוונת להימנע בהצבעה על התקציב.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, אם מפלגת העבודה מתחילה כך את דרכה הפוליטית הממשית מחוץ לממשלה, אני מוכרחה לומר, אדוני היושב-ראש, שאני תוהה אם היא בכלל יצאה מהממשלה.

תמר גוז'נסקי: אולי זה רק נדמה.

תמר גוז'נסקי: אולי בעצם היא בתוך הממשלה ורק לנו מספרים שהיא לא בתוך הממשלה.

תמר גוז'נסקי: כי יודעים חברי כנסת ותיקים, ואפילו צעירים, שאין עוד הצבעה שהיא יותר מהותית מהבחינה של אם אתה בתוך הממשלה או באופוזיציה מאשר הצבעה על תקציב.

תמר גוז'נסקי: אין הצבעה יותר מהותית.

תמר גוז'נסקי: התקציב זה המדיניות.

תמר גוז'נסקי: התקציב זה לאן הממשלה הולכת.

תמר גוז'נסקי: התקציב זה מה היא מתכוונת לעשות בשנה הבאה.

תמר גוז'נסקי: זה התקציב.

תמר גוז'נסקי: מה שמטריד אותי במיוחד זה העמדה המאוד-מתחנפת לליכוד של היושב-ראש החדש עמרם מצנע.

מוחמד כנעאן: הם מכינים את הקרקע לממשלת אחדות.

תמר גוז'נסקי: נכון.

תמר גוז'נסקי: עמרם מצנע שנבחר על רקע הכרזות מאוד חריפות נגד הממשלה, הכרזות כי הוא מתכוון להיפגש עם ערפאת אולי, והוא מתכוון לעשות את זה ולפרק את ההתנחלויות, ואולי גם עוד משהו הוא יעשה, ואותו עמרם מצנע, כשהוא אפילו לא חבר הכנסת, קורא למפלגתו, או בעצם כופה על מפלגתו וכופה על הסיעה שלו – רוב הסיעה רצה להתנגד לתקציב – לא להתנגד לתקציב אלא להימנע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: והוא עוד לא התחיל לראות מכאן מה שלא רואים משם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עדיין.

תמר גוז'נסקי: אז אתה עומד נדהם ואתה אומר: רגע, מה קורה פה?

תמר גוז'נסקי: אומרים לי, כבר שמעתי פה היום נאומים על מעשי השחיתות או החשדות לשחיתות ולקניית קולות שהמשטרה חוקרת בליכוד.

תמר גוז'נסקי: אם יסתבר שזה נכון, זאת באמת שערורייה, ואנחנו חושבים שזאת באמת שערורייה, וצריך לבער את הנגע הזה וכו'.

תמר גוז'נסקי: אבל אני רוצה לשאול: ברמה הפוליטית העקרונית מה יותר מושחת?

תמר גוז'נסקי: לקנות קולות במרכז הליכוד, או לצאת מהממשלה ולתמוך בה מבחוץ?

תמר גוז'נסקי: מבחינה פוליטית זה יותר מושחת.

תמר גוז'נסקי: זה מעוות יותר את כל השיח הפוליטי.

תמר גוז'נסקי: אם עמרם מצנע הולך בכיוון הזה, אני רוצה לומר, שלא רק שהוא לא יכול להיות מנהיג של אופוזיציה, הוא גם לא יכול להיות בעצם מנהיג של מפלגה שמתיימרת להציג משהו חלופי לליכוד, ואז, כמו שאמרת, חבר הכנסת כנעאן, התסריט כתוב מראש: תצביע מצנע – תקבל שרון, תצביע שרון – תקבל מצנע – – –

אברהם בורג: נפרדנו כבר בצהריים, מה זה?

תמר גוז'נסקי: כן, נפרדנו.

תמר גוז'נסקי: נתנו לי שש דקות, יכולתי לוותר?

אברהם בורג: לא.

תמר גוז'נסקי: מאחר שאתה דיברת בצהריים, אדוני היושב-ראש, על האפשרות של עתיד מפלגתך, היום פרסתי בצורה יותר רחבה את היריעה הזאת.

תמר גוז'נסקי: לכן, חברי הכנסת, אני חושבת שאנחנו נמצאים ברגע מאוד קריטי לפוליטיקה הישראלית, ואני אגיד בכמה מלים למה אני חושבת שזה רגע קריטי, ולמה הבגידה הזאת של מפלגת העבודה כל כך מרגיזה אותי.

תמר גוז'נסקי: זה רגע קריטי, משום שבאיזה מקום, בשל הסבל של העם הפלסטיני וגם הסבל של העם בישראל, באיזה מקום הדבר הזה יתפוצץ.

תמר גוז'נסקי: באיזה מקום אנשים לא יוכלו יותר, ואז אנחנו נגיע למצב של אנרכיה, שכבר קיים במידה רבה בשטחים, אנרכיה שלטונית, שיכול לקרות גם בתוך ישראל.

תמר גוז'נסקי: אני מדברת על מצב שבו מחטטים בפחי אשפה לא רק בחברון ובשכם אלא גם בתל-אביב ובקריית-שמונה.

תמר גוז'נסקי: אני מדברת על מצב שבו בעצם שני העמים מאבדים תקווה, ואז בעצם מה יש?

תמר גוז'נסקי: תפוס ככל יכולתך.

תמר גוז'נסקי: שום דבר כבר אי-אפשר לתכנן, אי-אפשר לחזות שום עתיד, כלום לא נשאר.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שזה המצב שאנחנו נמצאים בו גם מבחינה פוליטית-מדינית וגם מבחינה חברתית.

תמר גוז'נסקי: כשהמצב הוא כל כך קריטי, וכשבע

תמר גוז'נסקי: צם העתיד של העמים במובן הכי פשוט של המלה עומד על סדר-היום, באה מפלגה כמו מפלגת העבודה ומביאה את ההצגה הבזויה הזאת של ההימנעות בתקציב.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להוסיף ולהדגיש, שבתוך כל המערכת הזאת יש התעלמות מוחלטת מסבלן של אוכלוסיות שקולן פחות ופחות נשמע.

תמר גוז'נסקי: אני מתכוונת גם לאוכלוסיות כמו החד-הוריות וכמו המובטלים, ואני מתכוונת גם לאוכלוסייה הערבית.

תמר גוז'נסקי: אני מתכוונת לאוכלוסיות שבעצם ההתייחסות אליהן אומרת כך: אם מצבכן קשה, זאת בעיה שלכן.

תמר גוז'נסקי: זאת לא בעיה שלנו.

תמר גוז'נסקי: אנחנו נותנים לכן שוויון הזדמנויות.

תמר גוז'נסקי: הנה, כל אחד יכול לצאת למצוא עבודה.

תמר גוז'נסקי: לא מצאת עבודה, בעיה שלך.

תמר גוז'נסקי: כל אחד יכול ללמוד.

תמר גוז'נסקי: אין לך כסף ללמוד, בעיה שלך.

תמר גוז'נסקי: כל אחד יכול ללכת לרופא.

תמר גוז'נסקי: אין לך כסף לרופא פרטי, אין לך כסף לתרופות, בעיה שלך.

תמר גוז'נסקי: במדיניות הרסנית כזאת, מדיניות מעין ליברלית-תאצ'ריסטית קיצונית, שבארצות אחרות כבר נפרדו ממנה כי ראו כבר לאן זה מוביל, בארצות אחרות מעלים היום מסים ואצלנו עושים רפורמה שמורידה מסים בזמן שמקצצים בקצבאות.

תמר גוז'נסקי: בתקציב הבא נותנים מיליארד שקל למימון הרפורמה.

תמר גוז'נסקי: מה זה מיליארד שקל למימון הרפורמה?

תמר גוז'נסקי: מיליארד שקל בכיסים של שני העשירונים העליונים.

תמר גוז'נסקי: בתוך ארבע שנים זה יהיה 7 מיליארדי שקל.

תמר גוז'נסקי: ואומרים שאין כסף, מוכרחים לקצץ בקצבאות, מוכרחים לפגוע בכולם.

תמר גוז'נסקי: לכן, חברי הכנסת, אני חושבת שההצבעה על התקציב היום היא באמת הצבעת אמון בציבור, והציבור צריך לראות מי באמת מוכן לצאת נגד התקציב הגרוע הזה, שבא להכשיר את מדיניות הכיבוש וההתנחלויות, שבא להכשיר את מדיניות הורדת עוד מאות אלפים אל מתחת לקו העוני, שבא להכשיר את מדיניות חיסול כל רשתות ההגנה החברתיות.

תמר גוז'נסקי: ומי מוכן להגן על זכות הציבור לחיים, לשלום ולעתיד של צמיחה, גם לעתיד של עבודה וגם לעתיד של רווחה חברתית?

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שהשאלות האלה מחלקות את הכנסת לא ליהודים וערבים אלא למי שנאמן לציבור ולמי שמפנה לו עורף.

תמר גוז'נסקי: הממשלה בוגדת באינטרסים של הציבור, מובילה אותו לאסון חמור, וכל מי שהיום לא מצביע נגד הממשלה הזאת ונגד התקציב הזה, אחראי כמוה בדיוק.

תמר גוז'נסקי: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה היה, כמדומני, הנאום האחרון שלך בכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם שמת לב, חברת הכנסת גוז'נסקי, לא הגבלתי אותך בזמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לעצמי אמרתי, תדבר כמה שהיא רוצה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מאחל לך רק שיהיה לך הרבה יותר טוב והרבה יותר מוצלח גם בחיים האחרים, ומי יודע, אולי גם תחזרי להיות פה להעשיר את כולנו בדברים נכונים, טובים וראויים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לך.

תמר גוז'נסקי: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנו ממשיכים בסדר-יומנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נציג סיעת גשר אינו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עמיר פרץ – גם הוא אינו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת רומן ברונפמן – כנ"ל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, ואחריו – חברי הכנסת עזמי בשארה, אחמד טיבי, מיכאל קליינר, האשם מחאמיד, אפי אושעיה, ישראל כץ ויאיר פרץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפי הסדר, והרשימה עדיין ארוכה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת כנעאן, בבקשה.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, האמת היא שאני אינני מבין ממשלה שהיום מבקשת לאשר את התקציב.

מוחמד כנעאן: לא אני אמרתי – מומחים בכלכלה, בתקציבי המדינה אמרו: הוא מהתקציבים הגרועים ביותר בתולדות מדינת ישראל.

מוחמד כנעאן: אני רוצה אולי להוסיף משפט אחד על מה שאמרו קודמי.

מוחמד כנעאן: הרשימה של הליכוד מפוקפקת.

מוחמד כנעאן: יש חשדות לשחיתות, לקניית מנדטים.

מוחמד כנעאן: אותם אנשים שמואשמים שהם מושחתים, הם ינהלו את הממשלה הבאה.

מוחמד כנעאן: הם ינהלו את ענייני המדינה.

מוחמד כנעאן: איך אפשר, אדוני היושב-ראש, לצפות מאותם אנשים לנהל מדיניות כלכלית שפויה?

מוחמד כנעאן: איך אפשר לצפות מאותה ממשלה לנהל מדיניות כלכלית אחראית, להיטיב עם עניים – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת כנעאן, לא בטוח שהם ינהלו את הממשלה הבאה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי בבחירות הבוחר יאמר – – –

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, לפי מה שאני רואה, מפלגת העבודה, שקרסה וקורסת ותמשיך לקרוס, כשיש מנהיגות כזאת, שהיום, בצורה בלתי אחראית, כשמדברים נגד הליכוד בחוץ, בעיתונות, היום מקבלת החלטה אומללה להימנע בהצבעה על התקציב.

מוחמד כנעאן: אז למה אתה מצפה?

מוחמד כנעאן: זאת הכנת קרקע לממשלת אחדות לאומית בעתיד, בין שרון ומצנע.

מוחמד כנעאן: כשמפלגת העבודה, שגם היא, לא פחות, לפי כל מה שקראנו ביומיים האחרונים, אותו דבר התרחש גם בתוכה.

מוחמד כנעאן: אלו שתי מפלגות ששוב יחברו יחד וינהלו את ענייני המדינה בעתיד.

מוחמד כנעאן: רוב האוכלוסייה במדינת ישראל, העניים, החלשים, ימשיכו להיות כך.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר על שתי החלטות ממשלה – 2467 ו-769, אדוני השר.

מוחמד כנעאן: אלה שתי החלטות שנוגעות למגזר הערבי.

מוחמד כנעאן: אני רוצה רק פעם אחת שממשלה במדינת ישראל, ממשלה אחראית, תיישם החלטה.

מוחמד כנעאן: אני לא מדבר על דברים אחרים.

מוחמד כנעאן: אלה החלטות ממשלה הנוגעות למגזר הערבי.

מוחמד כנעאן: באים אחר כך ואומרים: למה התסכול הזה?

מוחמד כנעאן: למה הכעס?

מוחמד כנעאן: למה האכזבה?

מוחמד כנעאן: למה הברוגז נגד הממשלה ונגד היהודים?

מוחמד כנעאן: – בגלל המדיניות הבלתי-אחראית, המדיניות חסרת האחריות של ממשלת ישראל כלפי מאוכלוסיית המדינה.

מוחמד כנעאן: לא שמעתי על דיון אחד בענייני האוכלוסייה הערבית שהתקיים בממשלת ישראל.

מוחמד כנעאן: לא שמעתי, פשוט.

מוחמד כנעאן: במשך קדנציה שלמה.

מוחמד כנעאן: שני אנשים, שני ראשי ממשלות, ברק ושרון, התחייבו.

מוחמד כנעאן: הבטיחו.

מוחמד כנעאן: אבל אנחנו רגילים: הם פשוט תמיד משקרים.

מוחמד כנעאן: אין להאמין למפלגות.

מוחמד כנעאן: לצערי הרב אני אומר לחברי, לבני עמי, לתושבים הערבים בגליל, בנגב, במשולש ובערים המעורבות: אל תאמינו להם עוד.

מוחמד כנעאן: הם עובדים עלינו, משקרים.

מוחמד כנעאן: הם רק רוצים את הקולות שלכם ואחר כך בועטים לנו ברגליים ובבטן.

מוחמד כנעאן: זו המציאות האומללה, המרה.

מוחמד כנעאן: אף חבר כנסת מאותן מפלגות, מימין ומשמאל, לא העלה מעל הדוכן הזה בעיה אחת שקשורה למגזר הערבי או נוגעת למגזר הערבי; מלבד חברי הכנסת הערבים.

מוחמד כנעאן: זו האמת הנצחית, ועל כן אך ורק הם ראויים לייצג את האוכלוסייה הערבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבקש לסיים.

מוחמד כנעאן: על כן, אדוני היושב-ראש, אנחנו נתנגד לתקציב – זה בטוח.

מוחמד כנעאן: מובן מאליו שהוא תקציב אומלל, גרוע, הוא לא מיטיב עם אף שכבה משכבות האוכלוסייה במדינת ישראל, והוא פשוט פוגע עוד יותר באוכלוסייה הערבית, מעמיק את הפער בין ערבים ויהודים במדינת ישראל, לא מאפשר להתקרב כהוא-זה ל-60%, %70 מהשוויון שאנחנו מבקשים אותו ומייחלים אליו כבר 54 שנים, אדוני השר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

מוחמד כנעאן: והשאלה הנשאלת: עד מתי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

מוחמד כנעאן: עד מתי?

מוחמד כנעאן: תודה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מוחמד כנעאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עזמי בשארה, הגעת בדקה התשעים, בשנייה השישים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חברי הכנסת אחמד טיבי, מיכאל קליינר, האשם מחאמיד ואחרים, כמובן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מזכיר לכולם: רק מי שיהיה נוכח באולם ידבר כשמגיע תורו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת בשארה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אני מבין שלפקידי האוצר באולם אין מה לעשות כל כך, סתם מטילים עליהם טרחה כזאת, כי זה SHOW של בחירות בזמן שידור יקר.

עזמי בשארה: לכן רצו חברי הכנסת לכאן.

עזמי בשארה: אני אעשה משהו הפוך: מכיוון ששמעתי עכשיו שהיועץ המשפטי לממשלה החליט לתת חוות דעת לוועדת הבחירות המרכזית – לפסול אותנו מלרוץ לבחירות, אני כאילו אעשה תעמולה נגד, לא ללכת לבחירות.

עזמי בשארה: לא בעד ללכת לבחירות.

עזמי בשארה: לכן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שהיועץ המשפטי לממשלה, שאני בירכתי מאוד על מעורבותו בחקירת שחיתות בליכוד, מכיוון שאני חושב ששחיתות זו סכנה לדמוקרטיה, מעורבות הון בפוליטיקה זו סכנה לדמוקרטיה, בריונות זו סכנה לדמוקרטיה, אלימות בפוליטיקה זו סכנה לדמוקרטיה, ללא שום ספק לחץ פיסי או פסיכולוגי על מועמדים, התניה, סחיטה, כל אלה הם דברים – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת בשארה, אולי רק על מנת להבין, גם המזכירה לא כל כך הבינה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: את מי החליט – – –

עזמי בשארה: היועץ המשפטי לממשלה, אף שאין לו "סטנדינג" בוועדת הבחירות המרכזית, אין לו שום "סטנדינג" משפטי, החליט ככה מפני שהוא מעורב במסע, נגדי אישית ונגד בל"ד, לתת חוות דעת לפסול את בל"ד מלרוץ לבחירות הבאות.

עזמי בשארה: זה הכול.

עזמי בשארה: אני קראתי את זה בעיתון, הוא לא שלח לי מכתב.

עזמי בשארה: וביקשו ממני את חוות דעתי.

עזמי בשארה: אף אחד, כמובן, לא ביקש ממנו חוות דעת, כי אין לו "סטנדינג" בוועדת הבחירות המרכזית – אני חוזר – הוא איש פרטי מול ועדת הבחירות המרכזית.

עזמי בשארה: אני גם שמח שהוא לא איש בג"ץ.

עזמי בשארה: הוא עדיין לא שופט בג"ץ, לשמחתי הרבה.

עזמי בשארה: הוא דתי-לאומי המתנגד, לדעתי, נחרצות, לתורה הליברלית שאני מייצג.

עזמי בשארה: אני מייצג דעה שאומרת שהמדינה צריכה להיות מדינת כל אזרחיה.

עזמי בשארה: הוא בחר להדגיש את הסתירה בין הציונות לבין הדמוקרטיה, שהיא קיימת והציונים יודעים על קיומה והם מוכנים לחיות עם הסתירה הזאת.

עזמי בשארה: הוא רוצה להעלות את הסתירה הזאת, הוא רוצה למתוח את הסתירה הזאת.

עזמי בשארה: הוא לא רוצה לחיות עם הסתירה הזאת, הוא רוצה לחשוף את הסתירה הזאת.

עזמי בשארה: לכן אני חושב שהוא בבעיה.

עזמי בשארה: אני חושב שהוא בבעיה, מכיוון שהוא ירצה לסרטט הקבלה בינינו לבין אנשים בימין הקיצוני שדוגלים באלימות והשתמשו באלימות בחייהם הפוליטיים.

עזמי בשארה: אנחנו היינו קורבנות של אלימות – אני, אדוני היושב-ראש – בחיינו הפוליטיים, לרבות בכנסת הזאת, לרבות במשטרת ישראל.

עזמי בשארה: לא השתמשנו באלימות אף פעם בחיים הפוליטיים שלנו, וגם דעותינו הפוליטיות, אני חושב, נחשבות בכל מדינה אירופית מתוקנת, לדעות מרכז, מרכז ליברלי.

עזמי בשארה: כשאני מדבר על מדינת כל אזרחיה, אני מדבר על מדינת רווחה, משהו סוציאל-דמוקרטי, אלה דעותי הפוליטיות.

עזמי בשארה: יש לאדון אליקים רובינשטיין בעיה עם זה – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני מתבקש לסיים.

עזמי בשארה: כיוון שאין לנו התנגדות, מבחינה קולקטיבית, כשאנחנו מדברים על זכות הגדרה עצמית של היהודים בישראל, זה קולקטיבי, זה לא אישי.

עזמי בשארה: המדינה צריכה להיות ברמה האזרחית מדינת כל אזרחיה.

עזמי בשארה: אני חוזר על זה וחוזר על זה, וכל מי שמתרגז – שיתרגז.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק למען שתדע: הזמן הוא שתי דקות, אדוני כבר דיבר יותר משלוש דקות.

עזמי בשארה: אני כבר סיימתי, אדוני.

עזמי בשארה: סיימתי.

עזמי בשארה: תודה על סבלנותך, תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת עזמי בשארה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם לך הזמן הקצוב הוא שתי דקות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם אתה ליברל – – – זה הזמן הקצוב, מה אני אעשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה מה שיש לי ברשימה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אף שקשה לדבר שתי דקות, אבל זה מה יש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה נעשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נשתדל גם להיות ליברלים אתכם ואני מבקש גם להצטמצם לזמן הנכון.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, שאלו אותי ב"וואלה": מי היריב הפוליטי שאתה מעריך?

אחמד טיבי: ולא הפתעתי אף אחד כאשר אמרתי שזה דן מרידור ודיברתי על יושר ויושרה, אבל אמרתי: הבעיה היא דעות ימניות לא נכונות.

אחמד טיבי: אנחנו אולי חלוקים בדעות רבות, אבל אני פתחתי ביושר ויושרה – – –

יאיר פרץ: – – –

אחמד טיבי: מה המצב בש"ס, יאיר?

אחמד טיבי: הולך ומשתפר – אחורה.

אחמד טיבי: פתחתי ביושר ויושרה, כי הודיעו לי עכשיו שמיקי איתן, יחד עם עשרות פרופסורים מהחוג לחוסן מדיני וכלכלי, הגישו בקשה לפסילתי ולמניעת ריצתי לכנסת, על בסיס איזה חוק חדש שהתקבל – תמיכה במאבק מזוין.

אחמד טיבי: ראשית, קטגורית אין להם על מה לסמוך, מבחינתי לפחות ומבחינת העמדות הפוליטיות – גם אלה שאמרתי בפומבי וגם דעתי האישית.

אחמד טיבי: אבל העובדה היא, שלקראת בחירות אנשים ממחנה הימין אצים-רצים לפסול נציגי ציבור ונבחרי ציבור אותנטים, ראשית, כדי לחנך את הציבור הערבי, להפחיד אותו; שנית, אולי כדי להמציא מנהיגים כרוח השלטון; ושלישית, אולי כדי לזכות בנקודות במחנה הימין, בבית.

אחמד טיבי: לצערי הרב, כנראה ועדת הבחירות תמליץ, לפי רוב, לפסול אותי מלהשתתף בבחירות – כך נודע לי היום – לפי חלוקה מפלגתית.

אחמד טיבי: הרי ועדת הבחירות היא על-פי מפתח מפלגתי, ואגב, יש שם רוב לכל פסילה של ערבי כלשהו.

אחמד טיבי: אבל אני נושא את עיני אל בג"ץ, אל בית-המשפט העליון, שאמור בתוך 48 שעות לאחר הפסילה לאשר או לבטל, ואני בטוח שבג"ץ לא ייתן את ידו לסוג כזה של השתוללות נגד נבחר ציבור או נבחרי ציבור ומועמדים.

אחמד טיבי: אבל, אין ספק שמטרת הדבר היא לעשות דה-לגיטימציה של נבחרי הציבור הערבים ושל הציבור הערבי בכללו, כי הרי דמוקרטיה היא לא רק זכות הרוב למשול ולשלוט, אלא בעיקר זכותו של המיעוט להיות שווה אבל שונה, ושונה אבל שווה, ובמבחן הזה אני חושב שנכשלים פעם אחר פעם נציגים אלה של החלק הימני של המפה במדינת ישראל.

אחמד טיבי: צר לי שמצטרפים פרופסורים מהחוג לחוסן מדיני וכלכלי, כי אני יכול להתווכח עם אנשים שמאתגרים אותי.

אחמד טיבי: אני מצפה מאנשים שאני מאתגר אותם גם להתווכח אתי, לומר לי שאני טועה, לנסות שדעתם תגבר על דעתי, אבל לבטל את דעתי ולהדיר את רגלי ואת דעת הציבור שאני מייצג – אני חושב שהמרחק בין זה לבין דמוקרטיה הוא מרחק עצום, ודמוקרטיה צריכה אומנם להגן על עצמה דווקא מפני תופעות כאלה של הדרת רגליהם של נציגי מיעוט.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני.

יחיאל לסרי: תודה רבה, אדוני.

יחיאל לסרי: הדובר הבא, חבר הכנסת מיכאל קליינר – אינו נוכח.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת האשם מחאמיד – אינו נוכח.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת אפי אושעיה – אינו נוכח.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת ישראל כץ – אינו נוכח.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת יאיר פרץ, בבקשה.

האשם מחאמיד: – – –

יחיאל לסרי: האשם מחאמיד, אתה כן נוכח.

האשם מחאמיד: יש חבר כנסת חדש, אני רק בירכתי אותו.

יחיאל לסרי: אתה מפנה אלי את הגב.

יחיאל לסרי: בבקשה, חבר הכנסת מחאמיד.

יחיאל לסרי: רשום לי כאן שיש לך שתי דקות, אבל נראה לי שתוכל לדבר יותר.

האשם מחאמיד: לא, זו טעות, אדוני.

יחיאל לסרי: גם אני חושב כך.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בדרכי לפה, אדוני היושב-ראש, חשבתי על כל מיני דברים תוך כדי נסיעה של שעתיים מהבית עד כאן, בגשם זלעפות ורעמים וברקים, וחשבתי בתוך תוכי: מה היה קורה לו היה הגשם בשליטה של אחת הממשלות האלה, ולא בשליטת אלוהים, הרב פרץ; אם היה הגשם בשליטה של הממשלות, האם הוא היה מתחלק בצורה שוויונית, או שכמה מילימטרים היו הולכים לגליל וכמה מילימטרים למשולש ואולי כמה סנטימטרים לתל-אביב?

האשם מחאמיד: האם הגשם הזה היה מתחלק באופן שוויוני?

האשם מחאמיד: ברוך השם – גם אני אומר ברוך השם, לא רק אתה – שהגשם הוא עניין אלוהי, ולא עניין של אריק שרון או של ראש הממשלה הקודם, ברק – כמעט שכחתי מי זה היה.

האשם מחאמיד: זה כמעט משגע, מה שקורה.

האשם מחאמיד: היות שיש לי שתי דקות, כפי שאמרת, אדוני היושב-ראש, אולי אמצה את הדברים שלי על התקציב בכמה משפטים, באקסיומות קצרות ביותר.

האשם מחאמיד: ואני אומר, אדוני השר – סליחה שלא אמרתי בהתחלה "אדוני השר" – התקציב הזה פשוט בא להיטיב עם העשירים, עם בעלי ההון, הוא בא פשוט לדפוק את כל האחרים, את כל העניים, כדי שיהיו יותר עניים, ואני יכול לומר, לא רק ערבים, אלא כל השחורים במדינת ישראל, ויסלח לי אדוני, יש גם אנשים לבנים שחושבים בצורה אנושית, אבל אני מדבר על הרוב המכריע בארץ הזאת, שמסתכל – – –

יחיאל לסרי: יש שחורים שהם לבנים.

האשם מחאמיד: יש גם שחורים שהם לבנים, זה נכון, יש כאלה.

האשם מחאמיד: אבל התקציב הזה בא להיטיב עם העשירים, בעלי ההון, ופשוט לדפוק את האנשים העניים בארץ, וזה לא רק בעניין של האוכל.

האשם מחאמיד: תראו מה קורה לגבי בתי-ספר.

האשם מחאמיד: שמעתי את ביבי אומר קודם לכן – לא זה שרצה להיות ראש ממשלה, מה שמו – – –

דן מרידור: ביבי נתניהו.

האשם מחאמיד: לא ביבי נתניהו.

האשם מחאמיד: התכוונתי לחבר הכנסת ביבי.

האשם מחאמיד: הוא אמר שהילדים שלו לא יכולים ללמוד בבית-ספר זה או אחר.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, גם הילדים שלי והילדים של בני העם שלי לא יכולים ללמוד בבית-ספר נורמלי.

האשם מחאמיד: תראו, עכשיו מדברים על כך שבתי-הספר בישראל הם לא הכי טובים בעולם ומדרגים אותם בתחתית הסולם.

האשם מחאמיד: שידרגו את בתי-הספר הערביים ויראו לאן הם מגיעים – לתחתית התחתית.

האשם מחאמיד: בתחום הרפואה – אתה רופא, אדוני היושב-ראש – בוא תראה איפה העניים, איך הם מקבלים טיפול, ותראה איך העשירים מקבלים טיפול, אדוני.

האשם מחאמיד: בתחום הרווחה, על מה אני יכול לדבר?

האשם מחאמיד: תינוקות, ילדים שמופלים לרעה משום שהוריהם לא משרתים בצבא.

האשם מחאמיד: אני אשם שהילדים שלי לא משרתים בצבא.

האשם מחאמיד: למה הילדים שלי אשמים?

האשם מחאמיד: אבל אני חוזר על זה כבר שנים.

האשם מחאמיד: ואני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, שיש כאן בבית הזה מפלגות שהן פשוט צבועות.

האשם מחאמיד: מישהו יכול להזכיר לי כרגע מדוע מפלגת העבודה עזבה את הממשלה?

סופה לנדבר: אתה לא יודע את זה?

האשם מחאמיד: לא.

סופה לנדבר: בגלל – – –

יאיר פרץ: בגלל התקציב.

האשם מחאמיד: רגע, תקשיב.

סופה לנדבר: – – –

האשם מחאמיד: בגלל התקציב.

האשם מחאמיד: אתם הייתם כל כך נחמדים וטובים לפני שבועיים, שלושה שבועות, חודש.

האשם מחאמיד: ולמה אתם נמנעים היום, התקציב תוקן?

סופה לנדבר: מי אמר לך?

האשם מחאמיד: אתם נמנעים, כי בן-אליעזר ומצנע החדש שלכם החליטו שאתם נמנעים מתוך אחריות לאומית.

סופה לנדבר: אתה תיתן לנו לעשות את זה בזמן ההצבעה ואתה תראה מה אנחנו נעשה.

האשם מחאמיד: יפה מאוד, אז אני מופתע.

האשם מחאמיד: תהיו עקביים, תצביעו נגד.

האשם מחאמיד: אי-אפשר שלפני חודש זה היה רע, ועכשיו זה טוב.

האשם מחאמיד: ואדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר אקסיומה אחרונה.

האשם מחאמיד: אפילו ראש הממשלה עצמו – ואני מדגיש את המלה "אפילו" – אמר, שבלי פתרון של הסכסוך הישראלי-הפלסטיני אין כלכלה שפויה בארץ.

האשם מחאמיד: הוא אמר, לא אני.

האשם מחאמיד: כשאמרתי את זה לפני שנים, תמיד הצטיירתי בכנסת כאילו הייתי משוגע או מטומטם.

האשם מחאמיד: היום ראש הממשלה, והוא אריאל שרון, אומר, שבלי פתרון הסכסוך הזה אין כלכלה שפויה בארץ הזאת.

האשם מחאמיד: ואני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, שזה נכון.

האשם מחאמיד: כל עוד יש כיבוש ויש התנחלויות ויש בזבוז כספים על התנחלויות, שבסופו של דבר יפונו כמו שפונו ימית ומקומות אחרים, לא תהיה כאן כלכלה שפויה.

האשם מחאמיד: לשם מה משקיעים את כל הכספים האלה?

האשם מחאמיד: לשם מה רוצים לבנות כבישים עוקפים מקריית-ארבע לכל מיני מקומות?

האשם מחאמיד: ולכן, אדוני, אני רוצה לומר, שכל תוכנית כלכלית לא תצלח כל עוד הכיבוש הזה נמשך.

האשם מחאמיד: אני חושב ששלום עם המנהיגות הפלסטינית ועם העם הפלסטיני יביא גם לשגשוג כלכלי, גם לביטחון וגם לשלום.

האשם מחאמיד: תודה, אדוני.

יחיאל לסרי: תודה רבה לחבר הכנסת האשם מחאמיד.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת אפי אושעיה – אינו נוכח.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת ישראל כץ – גם הוא אינו נוכח.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת פנחס צברי, בבקשה.

פנחס צברי: ערב טוב, אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בדרך כלל אני רגיל לדבר באולמות מלאים וצפופים.

פנחס צברי: נראה שכאן זה לא תמיד כך.

יחיאל לסרי: בבתי-מדרשות.

פנחס צברי: בתי-כנסיות ובתי-מדרשות מלאים בדרך כלל וצפוף שם, אבל כאן, אף שהנושא מאוד חשוב ומאוד רציני, לא כולם נמצאים.

פנחס צברי: אפשר להבין את זה, השעה קצת קשה ומאוחרת.

פנחס צברי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום נשבעתי אמונים לכנסת ישראל ולחוקיה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת מחאמיד.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת טיבי.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת מחאמיד, אתה מפריע.

האשם מחאמיד: זה דיון פוליטי.

יחיאל לסרי: אתה מפריע.

יחיאל לסרי: אסור פוליטיקה היום, רק תקציב.

יחיאל לסרי: תקציב הוא א-פוליטי.

האשם מחאמיד: הוא פוליטי.

פנחס צברי: נכון, אבל גם אני יודע שבנאום ראשון לא מפריעים, נותנים את הצ'אנס.

פנחס צברי: היום הושבעתי אמונים לכנסת ישראל ולחוקיה.

פנחס צברי: ביום גורלי זה של הצבעה על תקציב המדינה לשנת 2003 הבאה עלינו לטובה, אנחנו נמצאים באחת השעות הגורליות שבה אנחנו חייבים להחליט החלטות קשות, אשר יש להן השלכה רחבה על כלל הציבור במדינת ישראל.

פנחס צברי: נכון שהתקציב הזה הוא לא התקציב האידיאלי.

פנחס צברי: לצערי, יש בו אלמנטים של פגיעה בכמה משכבות הציבור, והפגיעה בחלק מהן היא גם פגיעה קשה, זו לא פגיעה שאפשר לעבור אתה לסדר-היום.

פנחס צברי: זה לא חדש, אבל אני חייב לסבר את האוזן ואנחנו צריכים להטמיע.

פנחס צברי: אנחנו נמצאים במצב קשה.

פנחס צברי: מדינת ישראל נמצאת היום במצב מדיני, ביטחוני, חברתי וכלכלי קשה ביותר.

פנחס צברי: אני לא מחדש, אני רק רוצה לחדד ולהטמיע את זה לכולנו.

פנחס צברי: אנחנו נמצאים במצב של מלחמה, לצערי, מלחמה קשה מאוד עם אויב אכזר, אשר ניזון משנאה יוקדת וקשה, אשר אין לו כמעט מעצורים או בכלל לא.

פנחס צברי: ודאי שלמצב הזה יש השלכות גם על המשק, השלכות קשות מאוד.

פנחס צברי: אנחנו לא יכולים להתעלם כאן, חברי הבית, עם כל זה שהתקציב שאנחנו דנים בו היום הוא לא תקציב אידיאלי, הוא לא תקציב טוב לכלל הציבור ויש בו פגיעה בשכבות החלשות – מי מאתנו לא היה רוצה שיהיו עוד העברות תקציביות לגמלאים, למשפחות חד-הוריות, למובטלים, לביטחון, לחינוך?

פנחס צברי: אבל מה לעשות כאשר למלחמה שנכפתה עלינו יש השלכה כלכלית קשה אשר נותנת אותותיה יום-יום במשק באופן משמעותי.

פנחס צברי: זה לא חדש, התיירות בנסיגה, הצמיחה שואפת לאפס, מצב הכלכלה קשה, יש פגיעה בכלל המשק, הן בהיבט הציבורי והן בהיבט החברתי.

פנחס צברי: לצערנו, התבשרנו היום על-ידי מנכ"ל בנק הפועלים על פיטורים של 900 עובדים מסורים של בנק הפועלים.

פנחס צברי: יש להביא את זה בחשבון כאשר אומרים את זה ככה, דרך אגב, כאילו זה נשלף מהשרוול, שמדובר עוד ב-900 בתי-אב שהולכים היום לחפש מקור פרנסה אחר והם מצטרפים למעגל האבטלה של מדינת ישראל.

פנחס צברי: זה יום עצוב עם בשורה קשה בקטע הזה.

פנחס צברי: שמעתי היום הרבה מחברי הבית שמדברים, מי בעד התקציב ומי נגד.

פנחס צברי: חלק מהטיעונים היו רציניים.

פנחס צברי: לצערי, חלק מהטיעונים היו ציניים.

פנחס צברי: התקציב, כמו שאמרתי בתחילת דברי, הוא רע במיעוטו.

פנחס צברי: ואומנם, חלק מחברי הנכבדים מתנועת ש"ס עשו אמש עבודה קשה וטובה יחד עם חברים אחרים בוועדת הכספים ותיקנו חלק מהגזירות הכלכליות אשר היו אמורות להינחת על כלל המשק, ובמיוחד על השכבות החלשות.

פנחס צברי: אך אין לנו ברירה.

פנחס צברי: מדינת ישראל לא יכולה היום להרשות לעצמה את הלוקסוס הזה של אי-העברת התקציב.

פנחס צברי: עיני כל העולם נשואות אלינו, וכמובן עיני כל אזרחי מדינת ישראל נשואות אל הבית הזה היום לראות את ההחלטות שיתקבלו כאן היום.

פנחס צברי: אדוני היושב-ראש, אני משוכנע שאנחנו חייבים, כצו השעה, להצביע בעד התקציב, ויש לדחות את כל השיקולים לצד, בתקווה לתקציב יותר טוב בשנה הבאה, עם עתיד יותר טוב אשר ייטיב עם כל החברה במדינת ישראל.

פנחס צברי: תודה, אדוני.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת יאיר פרץ, בבקשה.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, על-פי המסורת המקובלת בכנסת ישראל, אני רוצה לברך את חבר הכנסת פנחס צברי על כניסתו לכנסת ישראל.

יאיר פרץ: אני בטוח ומשוכנע שעברו המפואר בעשייה הציבורית יתרום לבית הזה, ואני מאחל לו הצלחה רבה.

יאיר פרץ: אני מאחל לו שבכנסת הבאה הוא יהיה שותף לקדנציה מלאה ולעשייה מרובה.

יאיר פרץ: בטוחני שהוא יתרום לבית הזה הרבה מהניסיון העשיר שלו בעבודה הציבורית.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, שנה באה ושנה הולכת, תקציב בא ותקציב הולך, קיצוץ בא וקיצוץ הולך והעולם שותק.

יאיר פרץ: שנה באה ושנה הולכת, תקציב בא ותקציב הולך.

יאיר פרץ: פעם אחר פעם עולה מסדר הנואמים אל הדוכן הזה ומביע במלים חריפות ביותר עד כמה התקציב רע, ואז אנו חוזרים לכיסאותינו ומצביעים בעד.

יאיר פרץ: עמיתי חברי הכנסת, כמה מלים יכולים אנו לשפוך עוד כנגד התקציב שנראה כמו בייגלה – המון חור ומסביב קצת לאכול?

יאיר פרץ: כמה פעמים עוד נזכיר לעצמנו שמחוץ לבית הזה יש מאות מובטלים שאיבדו את כבודם?

יאיר פרץ: כמה פעמים עוד נעלה לדוכן הזה ונזעק את זעקתם של עשרות אלפי העסקים שנסגרו ונסגרים מדי יום ביומו ופרנסתם קופחה?

יאיר פרץ: עד מתי נשוב ונבכה עם האלמנות, היתומים, הנכים, החולים, הקשישים, הילדים הנמצאים בסיכון, הנשים המוכות, המשפחות החד-הוריות, המשפחות ברוכות הילדים, ואחרי זה נרים את ידינו ונצביע בעד התקציב הרע הזה שאין בו לא תיקון ולא צמיחה, לא התחשבות ולא חמלה, לא סולידריות ולא אחריות.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, סיעת ש"ס היתה והינה סיעה שהנושאים החברתיים עמדו ועומדים בראש סדר העדיפויות שלה.

יאיר פרץ: גם אנו יודעים שאי-אפשר לנהל ממלכה מסודרת ללא תקציב.

יאיר פרץ: גם אנו ערים לבעיות האשראי שאנו זקוקים לו מהעולם.

יאיר פרץ: גם אנחנו זוכרים כי באין תקציב ייפרע עם.

יאיר פרץ: אבל דמעותיהם וכבודם הנרמס של החלשים מדירים שינה מעינינו.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, מתוך הנחה שכוונת הממשלה טובה ואמונתה היא שהדרך שבה היא הולכת היא הדרך הנכונה, אנו רואים חובה לעצמנו להזכיר לחברי הבית הזה, כי עם כוונות טובות אי-אפשר לרכוש תרופות או קורת-גג או לחם.

יאיר פרץ: עם כוונות טובות נתקשה לסייע לכל אלה החיים אתנו ועולמם הכלכלי והחברתי חרב עליהם.

יאיר פרץ: צריך לעצור ולעשות שידוד מערכות אמיתי ונוקב עם עצמנו ולמצוא את הנוסחה הנכונה שתביא מזור אמיתי למצבנו החברתי, הביטחוני והכלכלי.

יאיר פרץ: או-אז נדע שקיימנו אל נכון את השליחות שבשמה אנו פועלים בכנסת ישראל.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, סיעת ש"ס עשתה אתמול – אני לא רוצה לומר מהפך – אבל עשתה את הבלתי-ייאמן.

יאיר פרץ: היא הלכה ופעלה ללא ליאות, ואף ששר האוצר אמר שהוא לא פורץ את התקציב, דאגנו לאותן משפחות חד-הוריות, לאותם אנשים שזקוקים להכשרה מקצועית, לאלה שמקבלים דמי הבטחת הכנסה.

יאיר פרץ: הקמנו ועדה של שלושה – שר העבודה והרווחה, מנכ"ל הביטוח הלאומי דהיום, מנכ"ל הביטוח הלאומי לשעבר יוסי תמיר, שתבדוק ותקצה משאבים על מנת לתקן את כל העוולות בתקציב למען אותן שכבות חלשות.

יאיר פרץ: אני עומד היום ואומר בגאווה: אף שלא הצלחנו להשיג את כל ההישגים לאותן שכבות חלשות, אני חושב שזו הסיעה היחידה שלאורך כל הדרך, בעקביות, בנחישות, הלכה ועשתה הכול למען אותן שכבות חלשות.

יאיר פרץ: היום נפגשתי עם קבוצה של נכים, שבאו להודות ולומר: רק על סיעת ש"ס, שחרתה על דגלה את הנושאים החברתיים, ניתן לסמוך.

יאיר פרץ: לכן אני קורא לחברי הבית, אני קורא לשר האוצר, אני קורא לראש הממשלה: התקציב היום יעבור, זה ברור, אבל מחר בבוקר כולם צריכים לבוא ולראות איך ניתן לעשות למען אותם אנשים, למען אותן שכבות חלשות, למען אותה אוכלוסייה שגורלה לא שפר עליה, ואז יחד נוכל באמת לתת את העזרה ואת הסיוע המתאים לאותם אנשים.

יאיר פרץ: תודה רבה.

יחיאל לסרי: תודה רבה, אדוני.

יחיאל לסרי: חברת הכנסת דליה איציק – אינה נוכחת.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת צבי הנדל – אינו נוכח.

יחיאל לסרי: חברת הכנסת יעל דיין, בבקשה.

יעל דיין: ערב טוב, כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה.

יעל דיין: אני שמחה שחבר הכנסת פרץ נשאר כאן וגם חבר הכנסת יוסי כץ – שניכם מייצגים באמת מאבקים בלתי נלאים לטובת שכבות חלשות, כל אחד בדרכו, כשם שאני עושה זאת זה שנים רבות.

יעל דיין: הבעיה היא, שכשמגיע רגע של אמת, אנחנו מוצאים – וכבוד חבר הכנסת יאיר פרץ, אלוהים אתו, אז יש לו עדיפות עלי, אז הוא יכול להגיד, אם ירצה השם, בכל אופן אחרי שנאשר את התקציב אנחנו נמצא דרכים כדי לתת מענה לשכבות החלשות.

יעל דיין: חבר הכנסת כץ, אולי גם הוא אלוהים אתו, אבל אני כנראה נמצאת ניזוקה כאן.

יעל דיין: אני לא יכולה להגיד – אחרי התקציב, אחרי שנאשר את התקציב הכול יהיה בסדר, כי ממש לא הכול יהיה בסדר, וזה לא התקציב הראשון שאני מתנגדת לו וזה לא התקציב הראשון שאני אצביע נגדו.

יעל דיין: אני רוצה לומר לכם, הנושאים שאני עוסקת בהם, לצערי, הם הנפגעים ביותר בתקציב 2003.

יעל דיין: אם אנחנו מדברים על נשים חד-הוריות, אם אנחנו מדברים על נשים מוכות, על אלימות כלפי נשים, לרבות הנושא של ילדים בסיכון, נערות במצוקה, מכלול הנושאים האלה שאנחנו מציינים בכנסת – וכבוד היושב-ראש כבר היה באירוע כזה – את יום המאבק הבין-לאומי באלימות, כל אחד מ-120 חברי הכנסת, כל אחד בזמנו, פעם אחת בשנה או פעם אחת בשנתיים, קם כאן ואומר, אני מזועזע ולא ניתן לזה לקרות, ואנחנו לא נסכים לזה ולא יכול להיות שהנגע החברתי הזה ימשיך ויגדל.

יעל דיין: וכשבאים לנסות ולמזער אותו – וזה לא משנה אם זה מקלט לנערות במצוקה, ש-200 מהן, 200, נמצאות בהמתנה.

יעל דיין: נמצאות בהמתנה זה זנות וזה סמים וזה ברחוב.

יעל דיין: וזה ברחוב משום שהבית לא יכול לקלוט אותן, והרחוב קולט אותן בפיתויים בלתי אפשריים.

יעל דיין: אז אנחנו באים ואומרים, ויי, ויי, ויי, באמת קורים כאן דברים נוראים בתחומים האלה, ואנחנו אומרים, היום הבית מתאחד סביב המאבק באלימות, והיום הבית מתאחד סביב שוויון זכויות, ובאמת לא מגיע לאשה שיכו אותה ולא מגיע לנערה שלפני שהיא בגרה בכלל היא כבר תהיה מועדת וכבר החיים שלה ייגמרו.

יעל דיין: את הדברים האלה – כשאנחנו נמצאים ברגע של אמת, של תקציב – את ההבטחות שלנו לציבור יש לבחון, הבטחות שלנו לאנשים, הבטחות שלנו שאנחנו אומרים – ואומר את זה שר העבודה והרווחה ואומר את זה שר הבריאות:

יעל דיין: לא ניתן לדברים האלה – אני רוצה לדעת איך שר העבודה והרווחה יכול להצביע בעד תקציב 2003 כשהוא יודע שזה יגביר ישירות את האלימות כלפי נשים וימעיט את הרווחה שממנה הן נהנות.

יעל דיין: אני חייבת להוסיף, שאנחנו ראינו לאחרונה דוח שאומר בצורה הכי ברורה, שבמקום שבו יש עוני, באותו מקום גוברת האלימות כלפי נשים, וזה בלתי ניתן לערעור.

יעל דיין: וכמה שנים נהנינו מהאמירה, זה קורה בכל מקום, וברמת-אביב-ג' זה כמו בנתיבות ואצל מובטלים זה כמו אצל מועסקים.

יעל דיין: לא נכון.

יעל דיין: העוני מזמין אלימות.

יעל דיין: כל מי שירד עכשיו מתחת לקו העוני, אשתו או בת-זוגו והילדים שלהם נידונים לאלימות שהיא תוצאה מתסכול, תוצאה מחוסר כבוד עצמי, תוצאה מהמצב הנורא הזה של השפלה ושל עוני.

יעל דיין: מי שרוצה לחכות קצת עד שהנגע הזה יוסר ובינתיים אולי יהיה יותר טוב – אז שיצביע בעד התקציב.

יעל דיין: זה לא עומד.

יעל דיין: הפגיעה היא בסופו של דבר גם בחיי אדם, ואני קוראת לכל מי שיושב כאן ולכל מי ששומע אותנו להצביע חד-משמעית – לא להימנע, להימנע זה היום בעד, לא להימנע – להצביע נגד תקציב 2003.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת עופר חוגי – אינו נוכח.

יחיאל לסרי: חברת הכנסת מרינה סולודקין – גם היא אינה נוכחת.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת איוב קרא – אינו נוכח.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מרבית חברי הכנסת מעלים על נס את סבלן של השכבות הנחשלות, השכבות החלשות, הנזק שנגרם עקב קיצוץ בתקציבים שיפגעו באופן ישיר באותן שכבות.

נסים זאב: כולם שפכו פה דמעות תנין כאילו האחראית היא הממשלה בלבד וזוהי המצאה של הממשלה הנוכחית, כאילו זוהי תופעה חדשה במדינת ישראל, ולפני התקציב הנוכחי, בממשלות הקודמות לא היה עוני, לא היו משפחות שחיו מתחת לקו העוני והכול היה נפלא.

נסים זאב: זו דמגוגיה לשמה, דמגוגיה זולה.

נסים זאב: נכון שיש הרעה וירידה ברמת החיים והאטה בפעילות הכלכלית במשק, אבל יש לזכור שהסיבה לכך היא המצב, המלחמה, מלחמת קיום ארוכה, מלחמה עקובה מדם על עתיד קיומה של מדינת ישראל נגד אויב אכזר, חייתי וברברי, הנמשכת זה כשנתיים וחצי.

נסים זאב: זו המלחמה הארוכה ביותר שמדינת ישראל מנהלת מאז תקומתה, ויש על כך מחיר שכל אחד ואחד מאתנו משלם.

נסים זאב: אבל התופעה שאנו עדים לה היא, שכל דיוני התקציב היום נהפכו להיות דיוני בחירות.

נסים זאב: אני יכול לומר, שאני לא רואה דיון רציני בערב בחירות, וגם אי-אפשר לקיים דיון רציני כזה, מכיוון שכל אחד עסוק וגם מנצל את הבמה הזאת כדי לנגח את היריב.

נסים זאב: כל כך תוקפים את מפלגת ש"ס שלא עשתה מאומה, או לא עושה מספיק.

נסים זאב: בדקות הספורות שעומדות לרשותי אני רוצה לומר מלים מספר, מה עשה משרד העבודה והרווחה בראשותו של כבוד השר הרב שלמה בניזרי, שהצליח למנוע את הגזירות העיקריות של האוצר בתקציב 2003, גזירות שאם היו מתממשות היו מביאות קטסטרופה כלכלית על אלפי משפחות במשק.

נסים זאב: השר מנע הפרטה של שבעה מרכזי הכשרה מקצועית.

נסים זאב: ההפרטה תחול רק על שני מרכזים, וכך נמנעו פיטורים של כ-400 עובדי המשרד אשר שייכים למערכת ההכשרה המקצועית.

נסים זאב: כמו כן פעל השר להחזיר כ-30 מיליון שקל שקוצצו מתקציב ההכשרה המקצועית של המשרד.

נסים זאב: רק אתמול היה בוועדת הכספים מאבק קשה ועיקש, וכמיטב יכולתנו צמצמנו את הפגיעה עד למינימום.

נסים זאב: אנחנו לא יכולים להתעלם מהעובדה, שמאז החל המצב הביטחוני כפי שהוא היום, הוא גרם לאבטלה כבדה, שפגעה בענף המלונאות, למשל, כאשר 5,000 עובדים פוטרו רק מבתי-המלון.

נסים זאב: לפחות 30 בתי-מלון נסגרו רק בירושלים, ואני חושב שירושלים משלמת מחיר כבד.

נסים זאב: אי-אפשר שלא לכרוך את המצב הביטחוני במצב הכלכלי העגום והקשה.

נסים זאב: השאלה היא אם הממשלה לא יכלה אולי להטיל אגרות דווקא על העשירים ועל השכבות שיכולות לשאת קצת יותר בנטל – אגרת ביטחון, כפי שהיה פעם – ועל-ידי כך אולי אפשר היה למנוע את הזעזועים בקרב השכבות החלשות.

נסים זאב: אני מקווה שהממשלה הזאת, שנמצאת כבר בשלב של סיום כהונתה, מבחינת סדר העדיפויות שלנו היום, אם כן לאשר או לא לאשר, במשמעות של לא לאשר את התקציב, אנחנו מודעים להשלכות מבחינה לאומית ובין-לאומית, ולכן ש"ס לא שמחה להצביע.

נסים זאב: זה מצב לא אידיאלי, אבל לדעתי אין לנו ברירה.

נסים זאב: אני מקווה שהממשלה החדשה תתקן עיוותים שהיום אין לנו זמן ואפשרות לתקנם, כי, כאמור, לא התקיימו דיונים רציניים ומעמיקים, ואולי נוכל לעשות זאת בנקודות מסוימות ולתרום קצת לרווחתן של אותן שכבות נחשלות וחלשות, ובעזרת השם אנחנו נהיה כאן ונעשה כמיטב יכולתנו.

נסים זאב: תודה רבה, אדוני.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת יוסי כץ, בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, ברשותך, אני אעשה אתנחתא בענייני התקציב ואקרא הודעה שאני צריך להודיע כיושב-ראש ועדת הכנסת באופן פורמלי.

): חברי הכנסת, בהמשך להחלטת ועדת הכנסת מיום שני, י"ד בטבת התשס"ג – 5 בנובמבר 2002, החליטה ועדת הכנסת היום כי הדיון בסעיף 65 לחוק ההסדרים במשק המדינה, שעבר לוועדה המשותפת של ועדת הכספים וועדת החינוך והתרבות, ימשיך להיות נדון בוועדה המשותפת ולא יובא לקריאה שנייה ושלישית כחלק מחוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003), התשס"ג–2002.

): (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יוסי כץ: כעת לתקציב.

יוסי כץ: זו לא עת כמובן לסכם איזה פרק זמן של שירות בכנסת, אבל נדמה לי שההזדמנות הזאת של דיון בחוק התקציב היא הזדמנות יוצאת מגדר הרגיל לומר כמה דברים על הנושא החברתי.

יוסי כץ: אני חושב, שמדינת ישראל, במצב שבו היא נתונה, במערכות היחסים שלה במצב הביטחוני הנוכחי, צריכה לדעת, ועלינו הנבחרים מוטלת החובה לדעת, שהחוסן הפנימי של המדינה הוא זה שיקבע את עתידנו.

יוסי כץ: במלים אחרות, אלקטרוניקה מתוחכמת, 15-F-16 ,

יחיאל לסרי: יש לך כל הזמן.

יוסי כץ: דבר ראשון, חשוב לדעת, שאף אחד מאתנו, אלה היושבים כאן, לא נולד בכנסת.

יוסי כץ: זה פיקדון, שליחות שצריך לקבל אותה כאיזו מתנה שניתנה לנו, איזו זכות שמגיעה בשלב כלשהו לסיומה.

יוסי כץ: לכן צריך לקבל את הדברים בצורה הכי ספורטיבית שיכולה להיות ולדעת שחבר כנסת זה מסוג התפקידים שיש בהם הרבה מאוד מתח, הרבה מאוד עניין, מגוון רחב מאוד של היכרויות עם נושאים ועם אנשים, וכל תקופה כזו מגיעה בשלב כלשהו לסיומה.

יוסי כץ: אני באופן אישי מקבל את הדברים בצורה הכי טובה והכי קלה שיכולה להיות.

יוסי כץ: אסיים בציטוט דברים שאמר נפוליאון.

יוסי כץ: נפוליאון אמר, שאת 40 הקרבות שלו יכול להיות מאוד שישכחו מתי שהוא, אבל את קודקס נפוליאון לא ישכחו לעולם, הוא יישאר לעד.

יוסי כץ: אני יכול רק להיות שמח על כך שהיתה לי הזכות להעביר כמה עשרות חוקים במדינת ישראל, ביניהם חוק האזרחים הוותיקים וחוק הגנה על עובדים שחשפו שחיתות והרבה מאוד תיקונים שנוגעים לחוק הביטוח הלאומי ולחוקי עבודה ולנושאים רבים ומגוונים, ואפילו החוק האחרון שיביא כמה מהרשויות שלנו לבחירות בתוך חודשיים מעת בחירתם לכנסת, אני מקווה, של ראש עיריית ירושלים ושל ראש עיריית חיפה ורבים אחרים.

יוסי כץ: זה חוק שקובע, שאין עוד מצב שבו מועצת העיר בוחרת במחליפו של ראש הרשות, אלא הציבור הוא זה שבוחר את ראש הרשות החדש.

יוסי כץ: כך שנדמה לי, בלי להפריז ובלי להגזים, שכאשר ניתנה לי הזכות לחוקק כמה עשרות חוקים, שיישארו בוודאי גם אחרי שאני אפרד מכאן, אם הם לא יבוטלו בחוק ההסדרים הבא, אז בוודאי משהו לפחות תרמתי לחברה הישראלית.

יוסי כץ: אני מודה לאלה ששמעו אותי בסבלנות רבה.

יוסי כץ: תודה.

יחיאל לסרי: תודה רבה לחבר הכנסת יוסי כץ.

יחיאל לסרי: אנחנו מאחלים לך הצלחה בכל דרך שתפנה אליה בהמשך ומודים לך על השירות בכנסת ישראל.

יחיאל לסרי: הדובר הבא הוא חבר הכנסת סאלח טריף, בבקשה.

סאלח טריף: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי, חבר הכנסת יוסי כץ, ידידי היקר, התמזל מזלי לבוא אחריך, ובדרך כלל מי שבא לפני חבר כנסת חדש מברך אותו.

סאלח טריף: לי קשה לעמוד במעמד הזה שאני צריך לברך אותך על זה שאתה הולך.

סאלח טריף: אבל אני בטוח שאתה עוד תחזור בגדול.

סאלח טריף: כמי שהיה יושב-ראש ועדת הכנסת והיה לו הכבוד שאחד כמוך יחליף אותו בתפקיד הזה, בהכירי אותך כשכן בצפון וכמי שעשה עבודה נאמנה למען הכנסת ובשליחות הציבורית שלך, אני באמת רוצה להודות לך על כל מה שעשית למען התנועה, למען הכנסת, למען השליחות שלנו.

סאלח טריף: אתה עשית את זה על הצד הטוב ביותר האפשרי, ואני באמת מאחל לך כל טוב, וצר לי שאתה לא בין עשרת הראשונים; וניסיתי ככל יכולתי לסייע.

סאלח טריף: אני מאחל לך הצלחה.

סאלח טריף: אדוני היושב-ראש, אנחנו בעניין התקציב של שנת 2003, ובמעט הזמן שיש לי רציתי לומר, שאני לא מאושר, כמו רוב חברי בסיעת העבודה, מהתקציב הזה.

סאלח טריף: כשאנחנו מדברים על תקציב מדינה במציאות הקיימת, אכן קשה לצפות שבמציאות הכלכלית הקשה של המדינה תקציב כזה יכול לענות על הצרכים או יכול בכלל לרצות איזה סקטור מהסקטורים במדינה.

סאלח טריף: אבל בכל זאת יש אמות מידה מינימליות שאנחנו צריכים לשפוט בהן את התקציב הזה.

סאלח טריף: כשאני בא לתקציב הזה שאנוכי, עבדכם הנאמן, מופקד בו על תקציב מערכת הביטחון של המדינה, כיושב-ראש הוועדה, ואני רואה קיצוץ כל כך גדול, כל כך עמוק בתקציב הביטחון של מדינת ישראל, ובא שר הביטחון ואומר שהתקציב הזה הוא בלתי אחראי והוא לא יכול לקיים את ביטחון המדינה עם התקציב הזה, קשה לי מאוד לקבל את הדברים האלה.

סאלח טריף: היה לנו קשה מאוד להצביע ולתמוך בתקציב כזה, אף שתקציב הביטחון מעולם לא עמד באיזה שיקול מפלגתי בין קואליציה לאופוזיציה.

סאלח טריף: הקיצוץ הגדול הזה היה צריך לאפשר קיצוצים במקומות אחרים, אבל לאו דווקא במקומות הלא-נכונים.

סאלח טריף: הפגיעה שיש בתקציב הזה בשכבות החלשות, בציבור המיעוטים בישראל, היא גדולה.

סאלח טריף: כמי שהיה מופקד על המגזר הערבי, כשהייתי שר, אי-אפשר שלא להתייחס לזה.

סאלח טריף: אי-אפשר שלא להתייחס למצב הקשה מאוד שנמצא בו הציבור הערבי, ואי-אפשר שהממשלה תתעלם מהמצוקה הקשה שבה נמצאת אוכלוסייה שלמה, ציבור שלם, ומאחוזים גבוהים מאוד של אבטלה, של חיים מתחת לקו העוני.

סאלח טריף: לדאבוני הרב, מה שהיה נמשך, וביתר שאת, ואותו ציבור ממשיך לסבול ולא לקבל את הנתח המגיע לו בתקציב המדינה – לא באפליה מתקנת ולא בשום צורה ודרך שהן.

סאלח טריף: לא ייתכן במצב כזה שיהיו תוספות תקציב לאוכלוסייה מסוימת, כאשר מקצצים בבשר החי, כאשר מקצצים בדברים הכי קשים שקשורים בביטחון המדינה.

סאלח טריף: ראיתי תוספות בתקציב, החל מ-80 מיליון שקלים למועצות הדתיות וכלה בסעיפים שקשורים להתנחלויות.

סאלח טריף: ואני שואל: זאת אחריות?

סאלח טריף: זאת ממשלה?

סאלח טריף: ככה צריך לפנות לציבור בימים הקשים האלה?

סאלח טריף: ככה אנחנו צריכים לבקש שוב את אמון הבוחר?

סאלח טריף: אומנם קשה, וקשה לכולנו, אבל איך ייתכן שקשה לכולנו ופוגעים בביטחון של כולנו, ואומר לי הרמטכ"ל: האם אני יכול להוריד פלוגות מילואים בשטחים?

סאלח טריף: האם אני יכול לפגוע בסד"כ של הצבא?

סאלח טריף: האם אני יכול להוריד מהמוכנות של הצבא, עם כל האתגרים שעומדים בפנינו?

סאלח טריף: למרות כל התהיות והשאלות הקשות שנשאלות, אתה רואה שבצד אחד, כדי לרצות צד פוליטי מסוים, יש תוספות תקציב, גם להתנחלויות, גם לחוגים של הציבור הדתי-החרדי, וזה כואב; כואב לרבים בציבור הישראלי שלא מצליחים להרוויח את לחמם, שחיים במצב קשה מאוד.

סאלח טריף: יש יותר ויותר עמותות שפונות כדי לתרום ולסייע לאותן שכבות חלשות.

סאלח טריף: על כן אני אומר, שאנחנו עומדים בפתחה של מערכת בחירות שהיא אולי מהקצרות ביותר שהיו למדינת ישראל, והציבור לא יכול להבין ולא יכול לקבל את הדברים האלה, כאשר ממשלה שצריכה לשלוט בימים הקשים האלו צריכה להיות ממשלה שתדע גם איך להיות הוגנת ולא לפגוע ולא לעשות את מה שהיא עושה.

סאלח טריף: אנחנו רואים במדינה תופעות קשות מאוד באוכלוסיות רחבות מבחינת העוני, מבחינת האבטלה, ואין מושיע ואין שומע.

סאלח טריף: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

יחיאל לסרי: תודה רבה, אדוני.

יחיאל לסרי: חברי הכנסת משולם נהרי, מרינה סולודקין, צלי רשף, איוב קרא, יצחק וקנין ויורי שטרן – אינם נוכחים.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת ויצמן שירי, בבקשה.

ויצמן שירי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לפני חודש וחצי בערך פרשה מפלגת העבודה מהממשלה בגלל עניין התקציב.

ויצמן שירי: אני חייב להגיד, שאהבתי את התפקיד של סגן שר הביטחון.

ויצמן שירי: ראיתי את התקציב שהונח לפני הכנסת ואמרתי בצורה שלא משתמעת לשתי פנים, שמי שמצביע בעד התקציב הזה הוא אדם חסר אחריות.

ויצמן שירי: לא התביישתי להגיד, גם אם מאוד אהבתי את התפקיד שלי, שאנחנו במפלגת העבודה חייבים להצביע נגד התקציב, לרבות המשמעות של ההצבעה נגד.

ויצמן שירי: היום אנחנו מגיעים לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, ואני מצטער על כך שחברים שלי במפלגת העבודה נמנעים, כי כל אחד יודע שהתקציב הזה הוא במקרה הטוב ל-90 יום.

ויצמן שירי: יושב כאן שר האוצר לשעבר, דן מרידור, שהוא אדם הגון, והוא יכול לשים את האצבע ולראות שאחרי המספרים האלה הקטסטרופה בדרך.

ויצמן שירי: בתקציב הביטחון יש הפחתה של כמעט 5 מיליארדי שקלים, וזה עוד 20,000 מובטלים בתעשיות הביטחוניות.

ויצמן שירי: ואני לא מדבר על הדברים הנוספים שנשלם בעתיד על המשמעות שלהם.

ויצמן שירי: אני מדבר על דבר הרבה יותר עמוק, כמי שהעביר לפני שבעה חודשים וחצי את תוכנית החירום הכלכלית, שהיא תוכנית שהיתה קשה מאוד.

ויצמן שירי: עמד כאן שר האוצר סילבן שלום ואמר: זאת הפעם הראשונה שאני, שר האוצר בממשלת ישראל, ולמעשה מגישים תוכנית לכנסת, תקציב לשנה וחצי, על מנת למנוע את כל המיקח והממכר, שבתקציב 2002 לא נצטרך להתמודד עם 2003.

ויצמן שירי: הפחתה של 13 מיליארד שקלים.

ויצמן שירי: אף אחד לא יכול לומר שאין פגיעה קשה ואנושה במגזרים שלמים.

ויצמן שירי: היתה תחזית אינפלציה של 4%.

ויצמן שירי: אנחנו עומדים סביב ה-8%.

ויצמן שירי: הוספנו 1% למע"מ.

ויצמן שירי: יושבים כאן נציגים של נכים – היתה התחייבות, שאם תהיה אינפלציה של מעל %4 הם יקבלו פיצוי.

ויצמן שירי: לא קיבלו שום דבר.

ויצמן שירי: אף אחד לא קיבל שום דבר.

ויצמן שירי: אני מדבר כרגע על העניין של הבטחת הכנסה, עניין החד-הוריות ודמי אבטלה.

ויצמן שירי: מ-7 מיליארדי שקלים, אדוני היושב-ראש, לפני תשעה חודשים, של הבטחת הכנסה ודמי אבטלה, קיצצנו מעל ל-30%, ואנחנו היום מקצצים עוד ועוד ועוד.

ויצמן שירי: ביקשתי מאנשי האוצר, השר ריבלין, לעשות הבחנה בין אזור מסוים לאחר.

ויצמן שירי: אי-אפשר לקצץ בהבטחת ההכנסה, דמי האבטלה וקצבאות החד-הוריות של תושבי דימונה ולהשוות אותם עם אלה של תושבי כפר-סבא.

ויצמן שירי: מי שעושה כזה דבר – שיחכה עוד שלושה חודשים, שאנשים יצאו לרחובות.

ויצמן שירי: והם יצאו, מסיבה אחת פשוטה, כי נבוא לכאן, ולא יהיה ממה להוריד.

ויצמן שירי: לפני שנה ושלושה חודשים אמרתי שבשנה הבאה תהיה נפילה בגביית המסים.

ויצמן שירי: מי שזוכר את זה, אמרתי שהנפילה תהיה בין 15 ל-20 מיליארד שקלים.

ויצמן שירי: צחקו עלי.

ויצמן שירי: לצערי זה התאמת.

ויצמן שירי: בינואר התפרסמה בעיתון "הארץ" כתבה על 100 האנשים המשפיעים על הכלכלה, כולם חשבו שהאינפלציה תשאף לאפס כתוצאה מהמצב של המיתון העמוק.

ויצמן שירי: אני אמרתי 5% וצחקו עלי.

ויצמן שירי: אנחנו עומדים היום על 7.5%.

ויצמן שירי: האבטלה שהיתה 8.6% עומדת היום על 11%, ובתוך שלושה חודשים גם יכולה להגיע ל-15%.

ויצמן שירי: עם תקציב כזה האבטלה תגיע ל-15% ואנשים יצאו לרחובות.

ויצמן שירי: אני אומר לכם: מצפוני מייסר אותי, ואני אומר לכם באחריות מלאה, תזכרו.

ויצמן שירי: כל מה שאני אומר כאן – יהיה.

ויצמן שירי: לפני חודש יוני השנה, אם לא יהיה מהלך מדיני אדיר, של צעד של 18 ק"מ במכה אחת, שראש ממשלה כזה או אחר שייבחר יצטרך לעשות, מדינת ישראל תיהפך להיות ארגנטינה ב'; בעוד שישה חודשים, לא בעוד שנה, לא בעוד שנתיים.

ויצמן שירי: זה ככה.

ויצמן שירי: זה ככה.

ויצמן שירי: לכן הייתי חייב להגיד את האמת, ואתם תסתכלו ותראו, ותדברו על העניין.

ויצמן שירי: לא הפחתתם אגורה שחוקה למתנחלים.

ויצמן שירי: לא שיש לי משהו נגד המתנחלים.

ויצמן שירי: בעניין ביטחון – צריך לתת להם ביטחון מלא.

ויצמן שירי: בכל נושא התשתיות – צריך להקפיא את הכול.

ויצמן שירי: יש לקחת את הכספים האלה ולהשקיע אותם באמת במקומות שייצרו מקומות עבודה.

ויצמן שירי: יש ליצור מצב שכדאי יהיה לאנשים לצאת לעבודה.

ויצמן שירי: אין תקווה, ואני אצביע נגד התקציב, וקיבלתי אישור לכך.

ויצמן שירי: רובי ריבלין, ידידי, אני אומר לך, העברנו תוכנית מאוד קשה, והתוכנית הזו, למעשה, היא כבר ה-100%.

ויצמן שירי: לפני שבעה חודשים, כאשר העברנו את התוכנית, זה היה קצה הקצה של היכולת של האזרח המסכן.

ויצמן שירי: זה ככה.

ויצמן שירי: זה ככה, אני אומר לך.

ויצמן שירי: הבנקים בפשיטת רגל.

ויצמן שירי: ענף הנדל"ן בפשיטת רגל, ההיי-טק בפשיטת רגל, כל ענף התקשורת בפשיטת רגל, והמספרים ידברו בעד עצמם.

ויצמן שירי: כאשר מדינת ישראל ממונפת מפה ועד הודעה חדשה, וכולם מרמים את כולם, וכולם עובדים על זמן שאול, כלכלה לא יכולה להחזיק מעמד, ואפילו פרידמן או כל גאון כלכלי לא יוכלו לעזור לכלכלה הישראלית.

ויצמן שירי: הדבר הכי נכון כרגע היה ללכת לאיזה תקציב לשלושה חודשים, לחכות לסיום הבחירות, לראות איזו ממשלה תקום, וללכת לתוכנית אמיצה שתביא גם תקווה, אבל בעיקר לא בלוף.

ויצמן שירי: כי מה שיקרה, יום אחרי 28 בינואר יתחילו לקבל את הקצבאות של 1 עד 9 בחודש, קצבאות הביטוח לאומי.

ויצמן שירי: ואני כבר יודע מה יהיה בחודש פברואר.

ויצמן שירי: לפני שיספיקו להרכיב את הממשלה הבאה, האנשים יראו את הניירות מול העיניים ויצאו לרחובות.

ויצמן שירי: תודה רבה אדוני.

יחיאל לסרי: תודה רבה לחבר הכנסת ויצמן שירי.

יחיאל לסרי: השר ראובן ריבלין ביקש את רשות הדיבור.

יחיאל לסרי: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, נביא הזעם שירי ויצמן אומר.

ראובן ריבלין: לפעמים אני תמה, משום שהלהט שבו הוא אומר את הדברים הוא כזה שבאמת הוא נשמע אותנטי ואמיתי.

ראובן ריבלין: כך הוא עמד כאן בפני הכנסת כאשר הוא חשב שהאחדות הלאומית היא צורך בלתי מתפשר של מדינת ישראל בעת הזו.

ראובן ריבלין: הוא היה מבין האנשים היותר-דבקים באמון באחדות מבין חבריו במפלגת העבודה, והוא זה שעזר בצורה באמת מעוררת הערכה והערצה להעביר את כל אותן תוכניות של האוצר, עד כדי כך שראש הממשלה ביקש ממנו לעמוד בראש ועדת הכספים שדנה בכל אותם עניינים שתקציב המדינה היום הוא תוצאתם.

ראובן ריבלין: יותר מכך – זכתה ממשלת ישראל, ואולי זכה גם סגן השר שירי ויצמן, שהוא, אפילו עדיין לא התמנה להיות סגן שר בממשלת ישראל, קיבל את האפשרות ונקרא על-ידי הממשלה להשתתף בישיבת ממשלה שבה הוא היה חבר הכנסת, לא חבר מן המניין בממשלה, ואפילו לא סגן שר.

ראובן ריבלין: אני לא זוכר בתולדות הכנסת הרבה מקרים שבהם קראו כך לדגל אדם לתפקיד.

ראובן ריבלין: זה היה שירי ויצמן שנזף בחבריו ואמר: לעת הזו לא צריך להביא לידי משברים, משום שאנחנו נמצאים במצב שבו הפרטנרים לא מוכנים לשלום, ונושא הביטחון הוא נושא שכל כולו תלוי היום בצד האחר, משום שהצד האחר הוא סרבן ללא תקנה, הצד האחר לא מבין שום דרך אחרת, ולכן הצורך שלנו באחדות לאומית מחייב אותנו לעשות כל מאמץ, ויהיו ימים קשים.

ראובן ריבלין: אמר זאת שירי ויצמן, שהוא, בכל זאת, אדם שבא מן המגזר הפרטי, ויודע שבשביל כבוד צריך לעבוד, ובשביל להרוויח כסף אי-אפשר לדבר, אלא צריך לעשות מעשים שבהם אם לא תביא תוצאות לא תקבל כסף.

ראובן ריבלין: זה לא פוליטיקה.

ראובן ריבלין: זה לא שירות ציבורי.

ראובן ריבלין: זה דבר פשוט: עשית?

ראובן ריבלין: – קיבלת.

ראובן ריבלין: לא עשית ולא הצלחת?

ראובן ריבלין: – לא קיבלת.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, שירי ויצמן תמיד נואם בצורה כזו, כל כך אותנטית.

ראובן ריבלין: אתה מרגיש שהוא מדבר מדם לבו.

ראובן ריבלין: אבל למי אני אאמין?

ראובן ריבלין: לשירי ויצמן ההוא, או לשירי ויצמן הזה?

ויצמן שירי: – – –

ראובן ריבלין: ואנחנו נמצאים היום בעת צרה ומצוקה לישראל, בעת שבה אנחנו יודעים, שאם אנחנו, כולנו, לא נאשר הלילה את תקציב המדינה, אוי לה ואבוי לה למדינת ישראל.

ראובן ריבלין: ארגנטינה, אשר שירי ויצמן הביא אותה כדוגמה – חס וחלילה – לכלכלה הבריאה של מדינת ישראל – – –

ויצמן שירי: – – –

ראובן ריבלין: אתה היית ודאי אומר – רבותי, היום, אם לא תאשרו את התוכנית הכלכלית ואת תקציב המדינה לעת הזו – – – ואומר שר האוצר שכל ממשלה שתיבחר תוכל לעשות שינויים בהתאם לסדרי העדיפויות שלה.

ראובן ריבלין: אנחנו, בעם ישראל, והרוב המכריע בעם ישראל חושבים שההתנחלות היא צורך חיוני לקיומה של המדינה.

ראובן ריבלין: רובו של הציבור בישראל מאמין שכל ויתור בעניין זה הוא ויתור על עצם קיומה של המדינה, ויותר מזה – –

ויצמן שירי: תקפיאו לשנתיים.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת שירי, הוא לא הפריע לך.

ראובן ריבלין: יותר מזה, סגן השר לשעבר וחבר הכנסת דהיום ולעתיד שירי ויצמן, אתה תשמע היטב מה שאני אומר לך.

ראובן ריבלין: אתה, שנמצא היום במצב שבו גם תשרת את תנועתך בקדנציה הבאה, אני אומר לך בצורה האחראית ביותר: הייתי שם באותו לילה, בישיבת הממשלה, שאתה, כסגן שר, השתתפת בה, ואתה באת ולחצת על פואד בן-אליעזר שבנושא תקציב הביטחון יסיימו את העניין, ואתה הוא זה שלא ראית איזו מניעה מצד מפלגתך לבוא לידי הבנה לגבי גמר התקציב וגיבושו, כמעט כפי שהוא מוגש היום.

ראובן ריבלין: אתה הוא זה שלא דיברת מלה על כל אותן שכבות שהיום אתה מתייחס אליהן.

ראובן ריבלין: אתה הוא זה שבאת ואמרת:

ראובן ריבלין: העברת תקציב המדינה היא צורך בלתי מתפשר של הממשלה.

ראובן ריבלין: אתה הוא זה שהתנגדת לפירוק הממשלה עד אשר בא אותו מנהיג שלך, שמתוך צורך פנימי, פוליטי, חד-משמעי, פירק את הממשלה, דבר שלא הביא לו טובה, לא הביא למפלגתו טובה ולא הביא לעם ישראל טובה.

ראובן ריבלין: היום במקום לבזבז את הכספים על הבחירות, ייתכן מאוד שהיינו יכולים להתקדם צעד נוסף, על מנת שיבינו הפלסטינים שאותנו הם לא יוכלו לנצח בטרור, והרגע הזה הולך ומתקרב.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר: הייתי שר התקשורת, זכיתי לשמש בתפקיד שר התקשורת בשני החודשים האחרונים.

ראובן ריבלין: העת היא לא עת קלה לעם ישראל ולמדינת ישראל, וגם התקשורת ששמה הולך לפניה בעולם כולו, לא הצליחה השנה, כי שיעור הגידול בה היה רק 6%.

ויצמן שירי: – – –

ראובן ריבלין: אל תדבר בססמאות.

ראובן ריבלין: אני אומר לך – –

ויצמן שירי: על מה אתה מדבר?

ראובן ריבלין: – – הגידול בענף התקשורת היה השנה – – –

ויצמן שירי: – – –

ראובן ריבלין: אני אומר לך.

יחיאל לסרי: תודה רבה, חבר הכנסת ויצמן שירי.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: דיברת לפני רגע, אז אני אומר לך באותו תחום שאני מומחה בו, לא אתה מומחה בו.

ראובן ריבלין: באת ואמרת, אז אני אומר לך: גידול של 6% בענף התקשורת הוא דבר לא טוב.

ראובן ריבלין: צריך גידול הרבה יותר גדול.

ויצמן שירי: – – –

יחיאל לסרי: חבר הכנסת שירי, אני קורא אותך לסדר.

ראובן ריבלין: לפיכך, אני בא ואומר: רבותי, כאשר המשחק הוא פוליטיקה, מתוך אחריות – – –

סופה לנדבר: – – –

ראובן ריבלין: חברת הכנסת סופה לנדבר, מה פירוש פוליטיקה?

סופה לנדבר: אתם קונים אותם.

סופה לנדבר: לחלק של העם אתם נותנים ולחלק אחר אתם אומרים לא.

ראובן ריבלין: האם את באמת חושבת ש-2% בתקציב המדינה היו מביאים ישועה?

ראובן ריבלין: לצערי הרב, הסכומים שהוא מדבר עליהם, כאילו הם חזות הכול, והזעקה הנוראה שהכלכלה מתמוטטת בגלל ההתנחלויות, שאני חושב שהן צורך בלתי מתפשר – –

ויצמן שירי: 2% זה 5 מיליארדי שקלים.

ראובן ריבלין: – – כמו דגניה וכמו משמר-העמק וכמו נהלל וכמו חניתה בראשית המאה, כך בראשית המאה הזאת אלה הם ההולכים לפני המחנה, אלה הם שיעצבו את מדינת ישראל ויבססו את העם היהודי בארץ-ישראל לדורי דורות.

ראובן ריבלין: אבל יש ויכוח בינינו, וגם אם נלך ונפרוט זאת, ואסור לפרוט עקרונות לכסף, אבל גם אם נפרוט את הנושא של ההתנחלויות וההשקעות בהתנחלויות לפרומילים או לאחוזים שאתה מדבר בהם, הרי לא היינו נותנים מענה לשום דבר שאתה זועק לגביו.

ראובן ריבלין: לכן, בזמן זה ובערב נעילה, ובשעה שכולנו הולכים לבחירות, סלחו גם לשירי ויצמן על כך שהוא צריך באמת לעשות למפלגתו משהו, כדי שהיא תוכל לבוא ולומר: הפלנו את הממשלה וזכינו באמון העם.

ראובן ריבלין: הרי הוא לא יכול לעשות זאת, אלא אם הוא דיבר כפי שדיבר.

ראובן ריבלין: אני באמת מכבד ומעריך את שירי, כי הוא אדם שעבד כל חייו על מנת לעשות לביתו, על מנת לבסס את מעמדו, הוא הגשים את עצמו קודם באופן פרטי ואחר כך הלך לעניין הציבורי, ואני מצדיע לך על כך ומצדיע לכל אותם אלה שעשו כך את דרכם ולא מוכנים להיכנע לכל שיגיון לבב, לכל מישהו שמשתגע ברגע זה או אחר.

ויצמן שירי: נחכה, וביוני נראה מה יהיה.

ראובן ריבלין: אומר לך, שירי ויצמן, הרי אתה היית מדבר בדיוק באותן מלים שאני דיברתי, משום שידעת שהליכה לבחירות בעת כזאת היא צרה נוספת על הצרות שאנחנו נמצאים בהן.

ראובן ריבלין: והיום, הצורך שלנו הוא לאשר את תקציב המדינה, לצאת לעולם עם תקציב שהוא תקציב שיש למדינת ישראל, ולאחר מכן, ירצו להתווכח – אפשר תמיד להתווכח, שהרי זו נשמת אפה של כל דמוקרטיה.

ראובן ריבלין: אל תאמינו לו בעניין הזה, אבל הוא בחור טוב, באמת בחור טוב.

יחיאל לסרי: תודה רבה לשר התקשורת.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת משה גפני – איננו נוכח.

יחיאל לסרי: חברת הכנסת סופה לנדבר, בבקשה.

סופה לנדבר: רבותי, ערב טוב, לפני הכול אני רוצה לומר ולהבהיר שאנחנו כאן, כולנו, כדי לאשר תקציב.

סופה לנדבר: אבל, בעצם אנחנו כאן כולנו כדי לפעול למען הצדק, הצדק החברתי, לטובת מדינת ישראל.

סופה לנדבר: אומנם יש בינינו חילוקי דעות, אבל כולנו כאן, בלי יוצא מן הכלל, רוצים את טובת העם, רק שאת טובת העם כל אחד מבין אחרת.

סופה לנדבר: אדוני השר, אמרת: אל תאמינו לו.

סופה לנדבר: אני לא רוצה להתחיל עם הנימה שלך ולהמשיך אתה.

סופה לנדבר: אני לא רוצה לומר שלא יאמינו לך, ואתה יודע למה, משום שאתה לא יכול לשכנע אף אחד, אבל אף אחד, שאנחנו לא אחראים.

סופה לנדבר: אתה קורא לאנשים, לחברי הכנסת, להצביע בעד תקציב שלא השתנה מלפני חודש וחצי.

סופה לנדבר: לפני חודש וחצי יצאנו מהממשלה, יצאנו מהממשלה דווקא בגלל אותה חולשה שיש בתקציב הזה.

סופה לנדבר: שאלנו: למה לאחד כן ולשני לא?

סופה לנדבר: למה אין שוויון בתקציב הזה?

סופה לנדבר: אם אין, אין לכולנו.

סופה לנדבר: למה יש לכולנו במדינת ישראל אותן חובות, אבל לחלק יש חובות ולחלק יש רק זכויות?

סופה לנדבר: אתם היום, בלי שום בושה, מנסים לקרוא למצפוננו, בלי שום בושה.

סופה לנדבר: תסביר לי, אדוני השר – אני יודעת שאתה שר טוב וחבר הכנסת, ואתה באמת בן-אדם שמבין – אני לא יכולה להבין איך אתה עולה על הבמה ואומר, שאנחנו חייבים להצביע בעד, ואנחנו משנים את דעתנו מפני שיצאנו מהממשלה.

סופה לנדבר: אמרנו: אנחנו היום קו עימות, כולנו, בלי יוצא מן הכלל.

סופה לנדבר: מה יהיה אחרי שנאשר תקציב?

סופה לנדבר: אתה יודע, אדוני השר, שבמשך שנים רבות, משנת 1967, עלו ההתנחלויות למדינת ישראל 60 מיליארד שקלים.

סופה לנדבר: הרי בן-אדם לפי האידיאולוגיה בוחר איפה הוא חי.

סופה לנדבר: הוא בוחר.

סופה לנדבר: אבל להיות עני במדינה, אף אחד לא בוחר לפי אידיאולוגיה.

סופה לנדבר: אף אחד לא בוחר, לא אם חד-הורית – – –

יחיאל לסרי: השר מרידור, אתה מפריע.

יחיאל לסרי: בבקשה, גברתי.

סופה לנדבר: אני רוצה לשאול, אדוני היושב-ראש:

סופה לנדבר: אנחנו רוצים לשרת את רוב אזרחי מדינת ישראל, ממי אנחנו צריכים היום לקחת?

סופה לנדבר: אנחנו יכולים לקחת מהמתנחלים?

סופה לנדבר: לא.

סופה לנדבר: אנחנו לא לוקחים משם.

סופה לנדבר: מהמגזר הדתי?

סופה לנדבר: לא.

סופה לנדבר: אנחנו לוקחים מקשישים, מחד-הוריות, אנחנו לוקחים מהסטודנטים, שהם העתיד של מדינת ישראל.

סופה לנדבר: ממי אנחנו לוקחים היום, רבותי?

סופה לנדבר: אם אנחנו נאשר היום את התקציב, ובמשך השנתיים האלה, כולנו אותו דבר, וזה לא משנה איפה בן-אדם חי, בין המתנחלים או במרכז המדינה, הרי כולנו יודעים שלטובת העם ולטובת העתיד של מדינת ישראל, אנחנו צריכים לזכור שיש במדינת ישראל כמה סוגים של אנשים: האחד, סוג א', והשני, סוג ב'.

סופה לנדבר: למה זה?

סופה לנדבר: תסבירו לי.

סופה לנדבר: למה האחד לא משלם מסים והוא מקבל את הכבישים הכי טובים ומקומות עבודה ופרנסה ומשכנתה, כמעט בלי הגבלה, הוא משלם עבור המשכנתה הזאת גרושים, כאשר במרכז המדינה הוא צריך לשלם פי כמה והוא צריך להביא הביתה את הפרנסה שלו, כשהיום יש 300,000 מובטלים?

סופה לנדבר: יצאנו מהממשלה הזאת משום שהאמנו שבמשך חודש וחצי תצטרכו לשנות את התקציב הזה.

סופה לנדבר: מה עשו עובדי משרד האוצר?

סופה לנדבר: מה עשה שר האוצר במשך החודש וחצי האחרון?

סופה לנדבר: הרי בתקציב הזה יש ליקויים כל כך רבים, למה לא שינו אותם?

סופה לנדבר: למה עד היום אין שינויים בתקציב הזה?

סופה לנדבר: ואתה, רובי ריבלין, הרי אתה יודע שהיו חייבים לשנות את זה, ולשנות לאותם מתנחלים, ואנחנו היינו מצביעים היום עבור התקציב, משום שאנחנו אחראיים.

סופה לנדבר: אבל אתם מאשרים היום תקציב פוליטי ביותר, תקציב שבו אתם קונים את הקולות שצריכים להביא אתכם מחר לכנסת, ובגלל זה אתם לא יכולים היום לקרוא למצפוננו.

סופה לנדבר: אתם צריכים לחפש בפינות את המצפון של הליכוד ושל השלטון הנוכחי.

סופה לנדבר: איפה המצפון הזה?

סופה לנדבר: איך תסתכלו מחר בעיניים של משפחות חד-הוריות שלא יכולות היום לסיים את החודש או לא יכולות לשלוח את הילד לבית-הספר מרוב בושה שאין לו בתיק סנדוויץ', או בעיניים של הקשיש הזה שחי בשכירות ואין לו דירה והוא צריך לחשוב אם לקנות תרופה או איזה מזון אלמנטרי?

סופה לנדבר: איך אנחנו נסתכל בעיניים של האנשים האלה?

סופה לנדבר: איך אנחנו יכולים לאשר את התקציב הזה שלא נותן לאנשים האלה עתיד?

סופה לנדבר: אני חושבת שהיום כולנו צריכים להצביע נגד התקציב הזה ולא לחפש אחריות בזה שמשנים את התקציב.

סופה לנדבר: אם היה שינוי בתקציב, זו אחריות.

סופה לנדבר: ואם אין שינוי ואתם דואגים רק למתנחלים ורק לדתיים, אז בתקציב הזה אין צדק.

סופה לנדבר: ואם אין בו צדק, אז אנחנו לא צריכים לאשר אותו.

סופה לנדבר: אני אומרת, אדוני השר וכנסת נכבדה, שאנחנו נילחם כדי לשנות את התקציב.

סופה לנדבר: אנחנו נלחמנו עבור שינוי התקציב, ואם לא נצליח היום, אני אצביע נגד התקציב.

סופה לנדבר: כך אני חושבת צריך להתנהג חבר כנסת שיש לו מצפון והוא דואג לצדק חברתי, וכך אני אעשה.

סופה לנדבר: תודה.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת דוד אזולאי – אינו נוכח.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת אברהם פורז – גם הוא אינו נוכח.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת חיים רמון – אינו נוכח.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת מיכאל נודלמן – אינו נוכח.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת יצחק כהן, בבקשה.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברי חברי הכנסת, גברתי סופה לנדבר, יש לי הצעה בשבילך.

יצחק כהן: את גם מייצגת מגזר.

יצחק כהן: אל תעמדי פה על הדוכן ותסיתי, לעולם, לעולם, מכיוון שאני שומע עולים ותיקים שאומרים: למה העולים החדשים מקבלים דירה.

יצחק כהן: אל תעשי את זה לעולם.

יצחק כהן: לעולם אל תעמדי פה מול פני האומה, וכולם רואים אותך, ואת מסיתה נגד ציבורים, נגד מתנחלים.

סופה לנדבר: אתה יודע שבבתי-קברות במדינת ישראל 30% – – –

יצחק כהן: אל תבלבלי את המוח על בתי-קברות.

סופה לנדבר: – – –

יצחק כהן: סליחה, גברתי.

יצחק כהן: אין לך מושג על מה את מדברת.

יצחק כהן: אל תסיתי.

יצחק כהן: לא צריכים אותך פה שתסיתי.

יצחק כהן: יש גבול לכל דבר.

סופה לנדבר: באמת – – –

יצחק כהן: אל תסיתי.

יצחק כהן: מהסתה לא יצא לכם שום דבר.

סופה לנדבר: – – – אתה לא מתבייש.

יצחק כהן: אל תסיתי, ותתביישי לך.

יצחק כהן: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת יצחק כהן, בבקשה ממך, תחזור לנאום.

יצחק כהן: מורי ורבותי, אני רוצה לברך פה את הממשלה ואת שר האוצר ואת שרי ש"ס, שערב שבת בין השמשות, ממש בשלהי הכנסת, מגלים אחריות, מתקנים את מה שצריך לתקן בכל מה שקשור לציבור החלש, לשכבות החלשות, במידת האפשר, ומעבירים את התקציבים.

יצחק כהן: זו פעם ראשונה, זה לא ייאמן.

יצחק כהן: אם הייתם שואלים כל חבר כנסת, ותיק וחדש, האם יכול להיות שיעבירו תקציב בין השמשות, חודש לפני הבחירות, התשובה היתה שלילית.

יצחק כהן: והנה זה קורה.

יצחק כהן: זה סימן שכן אפשר לגלות אחריות.

יצחק כהן: זה סימן שכן אפשר לעשות דברים לשם פועלם.

יצחק כהן: ואם כבר אנחנו באווירה של עשיית דברים חשובים, אולי הגיע הזמן לטפל גם בפנסיונרים.

יצחק כהן: אתם יודעים, כבוד השר ריבלין, כבוד השר דן מרידור וחברי חברי הכנסת, מיליון וחצי בעלי חשבונות בקרנות הפנסיה תלויים על בלימה.

יצחק כהן: קרנות הפנסיה ההסתדרותיות נמצאות בגירעון אקטוארי אדיר של למעלה מ-140 מיליארד שקל.

יצחק כהן: זה הזמן גם כן, באותה אחריות שגילינו פה בתקציב, לטפל גם בעניין הזה.

יצחק כהן: הממשלה בזמנה לקחה אחריות על הבנקים שהתמוטטו, אבל היא לקחה גם את הסמכות.

יצחק כהן: הממשלה, לדעתי, בצד שורה של צעדים שהיא צריכה לעשות בקרנות הפנסיה ההסתדרותיות, היא צריכה שוב לקחת את האחריות, אבל היא צריכה גם לקחת את הסמכות ולומר להסתדרות: תודה.

יצחק כהן: נכשלתם, הכשלתם, שימו את המפתחות.

יצחק כהן: הממשלה צריכה לקחת על עצמה את האחריות לגבי מיליון וחצי בעלי חשבונות בקרנות הפנסיה ולתת להם את הגיבוי.

יצחק כהן: מי שהביא את המצב הזה לעברי פי פחת, צריך לבקש ממנו לתת הסברים ולנהוג בו בכל חומרת הדין.

יצחק כהן: לא יעלה על הדעת שאנחנו נחיה פה בגן-עדן של שוטים וניקח את הבעיה הקשה הזאת ונעביר אותה מממשלה לממשלה.

יצחק כהן: הממשלה הזו, בתקופה הזו, בחודש שנותר, צריכה לקחת את העניין הזה ולטפל בו.

יצחק כהן: עוד עניין חשוב שרציתי לדבר עליו הוא נושא הדיור הציבורי.

יצחק כהן: כל כך הרבה התהדרו בנושא הדיור הציבורי, כל כך הרבה, וכל זה לשם מה?

יצחק כהן: אין לי שום דבר נגד הסוכנות, ובטח לא נגד סלי מרידור, אבל 2.5 מיליארדי שקל של הדיור הציבורי צריכים להישאר פה בארץ כדי לבנות בהם דירות נוספות לזכאים לדיור ציבורי.

יצחק כהן: לא יעלה על הדעת שהכסף הזה יצא לחוץ-לארץ.

יצחק כהן: הסוכנות צריכה לגלות אחריות כלפי היעדים המקוריים שלה ולבוא ולומר לממשלה: סליחה, טעינו, טעה שר המשפטים מר מאיר שטרית.

יצחק כהן: קורה, עושים טעות.

יצחק כהן: התוצאה של כל העניין הזה היא תוצאה חמורה.

יצחק כהן: אנחנו משאירים את הכסף הזה פה בארץ, כדי שב-2.5 מיליארדי שקל, שעדיין לא הועברו לסוכנות, יבנו דירות לזכאים לדיור ציבורי.

יצחק כהן: שוב, אני רוצה להודות לכולם.

יצחק כהן: באמת התגלתה פה אחריות של כולם, גם של שרי ש"ס, גם של הממשלה, גם של שר האוצר.

יצחק כהן: יישר כוח.

יצחק כהן: כל טוב.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

רות קפלן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחה על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק רשות הנמלים והרכבות (תיקון מס' 11), התשס"ג–2002, שהחזירה ועדת הכלכלה.

רות קפלן: תודה.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יחיאל לסרי: אנחנו ממשיכים בדיון.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת בני אלון, בבקשה.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כל שנה אנחנו רואים בדיוני התקציב שוב את המציאות הזאת, שבסעיף ההכנסות אין הרבה התעסקות.

בנימין אלון: לוקחים כמובן מאליו שיגיעו להכנסה כזאת, אף שאומרים לנו שאין תחזית למימוש ההכנסה שמופיעה בספר התקציב, וכולנו עסוקים בהתנגחות האחד עם השני לגבי סעיף ההוצאות, היכן נקצץ, מה חשוב יותר.

בנימין אלון: זה דיון דמוקרטי וערכי, כי כל אחד כאן אמור לייצג דבר ובסופו של דבר לחתוך בדיון על התקציב את סדר העדיפויות, כי אין מכסה בלתי גבולית, ולכן צריך לחתוך בצורה דמוקרטית, כשכל גורם מנסה להפעיל את כוחו.

בנימין אלון: אני רק חושב, אדוני היושב-ראש, שאסור לנו לשכוח, שבסעיף ההכנסות יש למדינה הזאת משאב אחד גדול שהוא קיים ומבוטא בסעיף ההכנסות בצורה כמעט אפסית, של מיליארד שקלים, וזה הקרקע.

בנימין אלון: יש למדינה הזאת מינהל מקרקעי ישראל, שחולש על הרוב המוחלט של הקרקעות של המדינה.

בנימין אלון: אנחנו שמענו את הפסיקה החשובה של בג"ץ בעניין "הקשת המזרחית".

בנימין אלון: אנחנו, בסיעת האיחוד הלאומי, קיבלנו על עצמנו כבר בפעם שעברה, ואנחנו נשוב ונילחם למימוש הדברים האלו – הגיע הזמן לחלוקת גבולות חדשה בתוך המדינה בין מועצות אזוריות לבין מועצות מקומיות.

בנימין אלון: הגיע הזמן לכך, עם כל הכבוד ההיסטורי לקיבוצים, שתפסו קרקע רבה והגנו על אדמות המדינה על-ידי החקלאות ותפיסת הקרקע.

בנימין אלון: הרבה מאוד מן הקרקעות האלה היום אינן משמשות לחקלאות.

בנימין אלון: הן משמשות לספסרות של נדל"ן.

בנימין אלון: הן משמשות להקמת קניונים שמתחרים במרכזי הערים.

בנימין אלון: אין שום צדק חברתי, אין שום צדק כלכלי, שמועצה אזורית תהיה עם 160,000 דונם, ומועצה מקומית תהיה עם 3,000 דונם, כש-95% מן העובדים באזור התעשייה יהיו פועלי המועצה המקומית, אבל את הארנונה ישלמו למועצה האזורית.

בנימין אלון: אני לא רוצה לומר כאן שמות, אבל כולם יודעים מה דין בית-שאן, מה דין קריית-מלאכי ומה דין רבות מן המועצות המקומיות.

בנימין אלון: אם המדינה תזרים קרקע ל"בנה ביתך" בתוך מועצות מקומיות, היא תיתן חמצן כלכלי של יוזמה, של התפתחות, של תקווה, של צדק ושל שוויון.

בנימין אלון: ואם הדברים ייעשו בתשומת לב ראויה, גם הקיבוצניקים לא יקופחו.

בנימין אלון: אני אינני בא לגזול את הערך ההיסטורי של מה שהם עשו, אבל אם כיום מדובר בקרקע שאינה לייעוד שלשמו היא נמסרה, היא אינה לחקלאות, זה דבר אחר.

בנימין אלון: אם הם זכאים לפיצויים, הם יקבלו את הפיצויים.

בנימין אלון: אינני בא לגזול פרוטה מאיש.

בנימין אלון: אבל לתת עדיפות לספסרות של נדל"ן, למיעוט, על חשבון הרוב?

בנימין אלון: לתת למציאות אנטי-חברתית כזאת של מיעוט שיגבה ארנונה מפועלים שעובדים בשדות של המדינה, לא כאזור חקלאי?

בנימין אלון: מדובר בקרקע של המדינה, של המינהל, שנמסרת לגוף זה במקום לגוף אחר.

בנימין אלון: אני מדבר על סעיף שלא רק שהוא לא עולה אגורה למשלם המסים, לא רק שאינני מדבר פה על סעיף הוצאה נוסף, אלא אני מדבר על סעיף שאם הוא ינוהל בתבונה הוא יזרים מיליארדים למועצות המקומיות, שיכולות להשתמש בזה בתבונה.

בנימין אלון: וזה יהיה תנאי לשימוש שיינתן על-ידי המינהל.

בנימין אלון: כך אפשר לחסוך בהוצאות אחרות ולגרום לחיסכון גדול למשק.

בנימין אלון: אין לנו הרבה משאבים.

בנימין אלון: היה לנו משאב התיירות, שהרס אותו ערפאת במלחמה הזאת של שנת 2000.

בנימין אלון: כמה ציפיות היו לנו משנת 2000.

בנימין אלון: היו לנו ציפיות ל-3 מיליוני תיירים; עכשיו אנחנו נושקים לחצי מיליון תיירים.

בנימין אלון: אני מקווה שננצח במלחמה והמשאב הזה יחזור.

בנימין אלון: אין לנו הרבה משאבים – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

בנימין אלון: כבר סיימתי?

בנימין אלון: אני מסיים, אדוני.

בנימין אלון: אין לנו הרבה משאבי טבע במדינה הזאת.

בנימין אלון: יש לנו קרקע שהמדינה היא הבעלים שלה.

בנימין אלון: הגיע הזמן לרפורמה אגררית שכזאת, לחלוקה שוויונית שכזאת.

בנימין אלון: עם כל הסימפתיה שיש לי לתנועה הקיבוצית, היא איננה יכולה למנוע צדק ושוויון, ולעשות ספסרות נדל"ן על חשבון השכבות הנחשלות, שאינן נחשלות, אבל שקשה להן כלכלית בעיירות שסמוכות לקיבוצים.

בנימין אלון: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת בני אלון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נסטה עכשיו באופן קל ביותר מסדר-יומנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נעבור להצעת חוק רשות הנמלים והרכבות (תיקון מס' 11), התשס"ג–2002, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמור להציג את ההצעה חבר הכנסת פורז, יושב-ראש ועדת הכלכלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רואה שחבר הכנסת פורז איננו בין הנוכחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת ברכה, אתה רוצה לדבר עכשיו בעניין התקציב?

מוחמד ברכה: כן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בינתיים ניתן לחבר הכנסת ברכה לדבר בעניין התקציב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד שהוא יסיים את דבריו אני מקווה שחבר הכנסת פורז יהיה אתנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, קצרה היריעה מלסקור את כל העוולות הגובלות בפשע חברתי שטמונות בתקציב המדינה.

מוחמד ברכה: כל האינדיקציות מובילות להעמקת האסון החברתי המשתולל.

מוחמד ברכה: יש שרים ויש חברי כנסת שמתנחמים, או מנחמים, או מלעיטים את העם בכל מיני אשליות נוסח "אנחנו ננצח ואז הכול יסתדר".

מוחמד ברכה: הניצחון היחיד שיכול להביא לשגשוג חברתי, שיכול להביא לצדק חברתי ויכול להביא להפניית משאבים ותקציבים לצרכים חברתיים, הניצחון היחיד הוא ניצחון השלום.

מוחמד ברכה: כל האשליות על הכרעה צבאית והכרעה באמצעות כוח רק יביאו לעוד חורבן, גם בחיים וגם ברמת החיים.

מוחמד ברכה: התקציב שאנחנו עומדים היום להצביע עליו הוא תקציב שפשוט ממוטט את כל השירותים החברתיים וממוטט את כל התמיכות החברתיות.

מוחמד ברכה: הוא מכניס עמוק עוד יותר באדמה את האנשים הכי חלשים, את הגמלאים, את הנכים, את המשפחות החד-הוריות, את המובטלים, את העניים, את מקבלי הקצבאות למיניהם, והוא לא פוסח על שום שכבה חלשה.

מוחמד ברכה: ראו זה פלא, אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אתמול ראש הממשלה התערב במהלך הדיונים בוועדת הכספים.

מוחמד ברכה: הסעיף היחיד שהוא רצה לשנות מההצעה המקורית של הממשלה הוא הסעיף שכביכול היה עלול להתפרש כהפחתת ההטבות להון הגדול.

מוחמד ברכה: הוא חשב, שהרושם הזה, שכאילו זה עלול לקרות שההטבות האלה יופחתו, לא צריך להיות בכלל.

מוחמד ברכה: הוא דווקא התערב לטובת ההון הגדול.

מוחמד ברכה: זאת בזמן שהממשלה מזרימה במשך שנים, וגם השנה, כספים להון הגדול תחת הכותרת של הפחתת עלות העבודה וכל מיני כספי העברות למיניהם.

מוחמד ברכה: בזמן הזה האבטלה משתוללת.

מוחמד ברכה: היום אנחנו עומדים על %10.5, וכנראה היד עוד נטויה, למרבה הצער.

מוחמד ברכה: אחוז העניים הולך וגדל, ואין שום בשורה בתקציב הזה לצמצום מספר העניים, במיוחד הילדים, במיוחד הרעבים, ויש תופעות של רעב.

מוחמד ברכה: כל הדברים האלה, כשהם נאמרים על החברה הישראלית בכלל, נאמרים בחומרה רבה עוד יותר בכל מה שנוגע לציבור הערבי ולאוכלוסייה הערבית, שמככבת בתחתית סולם השירותים ומככבת בראש סולם המצוקה.

מוחמד ברכה: האוכלוסייה הערבית, שמהווה היום %20 מהאוכלוסייה, שולחת היום לסטטיסטיקה נתון, שיותר מ-50% מהילדים העניים הם ילדים ערבים, יותר משליש מהמובטלים הם מובטלים ערבים.

מוחמד ברכה: יש מצוקות בכל מה שנוגע להידרדרות מצבם של השירותים המוניציפליים, שזו מכת מדינה, אבל בקרב הציבור הערבי היא מכה עוד יותר גדולה.

מוחמד ברכה: המכה לחינוך, המכה לבריאות, המכה לתשתיות, המכה לכל השירותים החברתיים הולכת ומעמיקה.

מוחמד ברכה: לכן הייתי קורא לתקציב הזה פיגוע חברתי, או פשע חברתי, שמכוון לפניהם, לראשיהם ולחייהם של כל אזרחי מדינת ישראל, למעט שכבה דקיקה של בעלי הון, שהם אפילו לא מצטמצמים לעשירון העליון אלא לאלפיון העליון בתוך מדינת ישראל.

מוחמד ברכה: אני חושב שתקציב המדינה כפי שהובא על-ידי ממשלת שרון הוא תקציב של פשע חברתי שאין מקום להסכים לו, שאין מקום להעביר אותו, שאין מקום להשלים עם קיומן של מכות כל כך קשות, כל כך מכאיבות וכל כך בלתי צודקות לרוב המכריע של האזרחים במדינת ישראל – יהודים אבל בעיקר ערבים.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מוחמד ברכה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו מחכים לחבר הכנסת פורז שיציג את החוק שלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתן לחבר כנסת נוסף אחד שלא דיבר להתבטא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מישהו רוצה לדבר בעניין התקציב?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אפי אושעיה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני נותן לך הזדמנות.

אפי אושעיה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו נמצאים דקות אחדות לפני ההכרעה על תקציב מדינת ישראל.

אפי אושעיה: למעשה, התקציב הזה הוא תקציב לחודש וחצי בלבד, כולנו יודעים שב-28 בינואר יהיו בחירות וב-17 בפברואר תושבע הכנסת החדשה, ושר האוצר – לא חשוב מי הוא יהיה – ישנה את התקציב הזה ובמהלך חודש מרס יביא תקציב – – –

אליעזר כהן: 7 מיליארדי שקל יחסרו לו.

אפי אושעיה: חבר הכנסת אליעזר כהן צודק, יחסרו לו.

אפי אושעיה: במהלך חודש מרס אנחנו צפויים להניח פה בכנסת תקציב חדש למדינת ישראל.

אפי אושעיה: מובן ששליש מחברי הכנסת לא יהיו פה ויהיו פה חברי כנסת חדשים, יבטיחו הבטחות ויספרו את הסיפור הרגיל על המציאות הכלכלית הבלתי-אפשרית, אבל אנחנו נהיה לאחר תקופת הבחירות וכפי הנראה יהיה תקציב יותר ריאלי, שמתאים לחברה הישראלית.

אפי אושעיה: סיעת העבודה תימנע היום בהצבעה, ואי-אפשר להסתיר את העובדה שגם בה יש חילוקי דעות על אופן ההצבעה.

אפי אושעיה: אנחנו פרשנו מהממשלה בעקבות התנגדות לתקציב הזה שהוא אנטי-חברתי, אנטי-כלכלי ושולח יד ארוכה לתוך כיסה של החברה הישראלית.

אפי אושעיה: התקציב שמונח היום בפנינו ויאושר היום בכנסת נכפה עלינו גם בשל המציאות במזרח התיכון, המציאות במדינת ישראל, המציאות בבורסות העולמיות, וגם כי המשבר הגלובלי הבין-לאומי משליך על התקציב הזה.

אפי אושעיה: סדרי העדיפויות יכלו להיות אחרים.

אפי אושעיה: בשביל לקבוע סדרי עדיפויות אחרים אנחנו צריכים ממשלה יציבה עם רוב יציב.

אפי אושעיה: אני משוכנע שאנחנו מסכימים בדבר אחד: אם היתה פה ממשלה אחרת עם רוב דמוקרטי חילוני אמיתי וממשי שנותן ביטוי לחברה הישראלית לפחות על-פי השקפת העולם של המפלגות הגדולות, גם התקציב הזה היה נראה אחרת.

אפי אושעיה: אבל כאשר רוצים לשלם ולקנות חלק מהחברים שצריכים להצביע, נאלצים להתפשר.

אפי אושעיה: לכן סיעת העבודה תימנע, זאת מתוך משאלת לב ותקווה שעשויה להתגשם כי במהלך חודש פברואר יושבע עמרם מצנע להיות ראש הממשלה של ישראל ואז אנחנו נביא לתקציב טוב יותר ואנטי חברתי פחות שיכול להביא לרווחת האזרחים במדינת ישראל.

אפי אושעיה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אפי אושעיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו חוזרים עכשיו לסעיף ט"ז בסדר-היום שדילגנו עליו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת פורז, יושב-ראש ועדת הכלכלה, יציג את הצעת חוק רשות הנמלים והרכבות (תיקון מס' 11), התשס"ג–2002, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אברהם פורז, בבקשה.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את תיקון מס' 11 לחוק רשות הנמלים והרכבות.

אברהם פורז: אחרי שהתיקון הזה יעבור לא ייקרא עוד לגוף הזה רשות הנמלים והרכבות אלא רשות הנמלים בלבד, הרכבות יצאו וייסעו לכיוון אחר, לכיוון טוב, ומייד נסביר את הדברים.

אברהם פורז: לפני שאשכח, אני רוצה להודות לכמה אנשים שטרחו ועבדו על הצעת החוק: לעורכת-הדין אתי בנדלר שליוותה את השלבים הראשונים של החקיקה, לעורכת-הדין שגית אפיק שעזרה בהמשך הליכי החקיקה בשלב הזה וגם הכינה את הנאום שאני עומד לקרוא בפניכם, לישראל בלומשטיין המתמחה, לגברת לאה ורון, מנהלת ועדת הכלכלה, ולעדית חנוכה, מזכירת הוועדה.

אברהם פורז: הצעת חוק זו היתה כלולה בסעיפים 51-46 לחוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) וכו', בוודאי שמעתם את המלים האלה אלף פעם ולא צריך לחזור עליהן, והופיעה בחוק תחת הכותרת "פרק י"ב: תחבורה".

אברהם פורז: ההצעה הועברה לוועדת הכנסת, והיא העבירה אותה לוועדת הכלכלה.

אברהם פורז: אני חושב, שהתקדים שנוצר בכנסת, שהצעות חוק הנוגעות לוועדות שונות של הכנסת והכלולות בחוק ההסדרים מועברות לוועדה הנוגעת בדבר ואינן מועברות כולן לוועדת הכספים, הוא פעולה נכונה.

אברהם פורז: זה מאפשר לוועדות המתמחות לטפל בחוקים בצורה יסודית, ובסופו של דבר זה בהתאם לרוח תקנון הכנסת.

אברהם פורז: אני רוצה לקוות שככל שיעבור הזמן אפשר יהיה להעביר יותר ויותר חוקים לוועדות הנוגעות בדבר.

אברהם פורז: מאחר שיש סיכוי סביר שזאת תהיה הישיבה האחרונה של הכנסת הנוכחית – אלא אם כן מישהו יחליט לכנס אותנו עוד הפעם בפגרה – בתוקף תפקידי כיושב-ראש ועדת הכלכלה בכנסת הנוכחית, אף שהייתי חבר בסיעת אופוזיציה לא ראיתי את עצמי כאופוזיציה לממשלה, לא לממשלה הקודמת של ברק ולא לממשלה הנוכחית של שרון, וקידמנו הליכי חקיקה, משום שמדובר בחוקים לטובת מדינת ישראל.

אברהם פורז: אני חושב שזאת אחת הסיבות שאף שהוועדה היתה נתונה בראשותו של איש אופוזיציה, הממשלה לא נרתעה מלהעביר חוקים לוועדה, כי היא ידעה שהחוקים האלה יקבלו טיפול ראוי, אמיתי והוגן בוועדה.

אברהם פורז: ולכן גם החוק הזה הועבר אלינו.

אברהם פורז: היום קיבלנו החלטה בדבר חלוקת הצעת החוק, כך שלא ייכללו בה סעיפים 46, 49 ו-50 להצעת החוק המקורית.

אברהם פורז: הצעת החוק בגרסתה הנוכחית כוללת רק את סעיפים 47 ו-51 להצעה המקורית אשר הופיעה בחוק ההסדרים.

אברהם פורז: עד 1988 הופעלה רכבת ישראל כמחלקה ממשלתית.

אברהם פורז: בשנת 1988 מוזגו מסילות הברזל והרכבות לתוך רשות הנמלים.

אברהם פורז: חוק רשות הנמלים שונה בהתאם, והוכללו בו הוראות המסמיכות את רשות הנמלים, אשר הפכה לרשות הנמלים והרכבות, המכונה רנ"ר, והיא הופקדה לנהל גם את מסילות הברזל.

אברהם פורז: אולם, הרכבת והנמלים המשיכו להיות יחידות תפעוליות נפרדות ושונות זו מזו.

אברהם פורז: בעקבות התיקון לחוק משנת 1988 היתה רשות הנמלים אמורה לקבל זכויות במקרקעי הרכבת מאת המדינה, אולם העברת הזכויות במקרקעין למעשה לא בוצעה מעולם.

אברהם פורז: אם אתם רוצים דוגמה לניהול נפלא של מערכות ציבוריות תוכלו להבין שחוק קבע לפני 14 שנים שמקרקעין מסוימים יעברו מהמדינה אל הרכבת ושום דבר לא קרה.

אברהם פורז: המבנה הנוכחי של רכבת ישראל הוא בעייתי, שכן הוא אינו מאפשר לה לפעול כגוף כלכלי עצמאי ולפתח ולהפעיל את הרכבת באופן יעיל ועל בסיס כלכלי.

אברהם פורז: לפיכך החליטה הממשלה לפעול להעברת הפעילות של רכבת ישראל מרשות הנמלים והרכבות לחברה ממשלתית עסקית, שהיא חברת רכבת ישראל בע"מ, ולבטל את סמכויות רשות הנמלים והרכבות בעניינים הנוגעים לרכבות ולמסילות ברזל.

אברהם פורז: התיקון המוצע בא לאפשר את ביצוען של החלטות הממשלה כפי שציינתי לעיל.

אברהם פורז: סעיפים 24-1 לחוק המוצע, עניינם תיקונים בחוק רשות הנמלים והרכבות, לרבות תיקונו של החוק לשם צמצום סמכויותיה של רשות הנמלים והרכבות, כך שהסמכויות יחולו לגבי נמלים בלבד, וגם השם משתנה.

אברהם פורז: כפי שציינתי קודם הרשות תכונה מעתה ואילך רשות הנמלים בלבד.

אברהם פורז: עיקר מטרתה של הצעת החוק הוא קביעת הסדרים שונים לגבי העברת כל נכסיה של הרשות אשר שימשו או היו מיועדים לשמש לצורכי רכבת לחברת הרכבת.

אברהם פורז: לשם כך קובעת הצעת החוק, שחברת הרכבת תמציא למדינה את רשימת הנכסים הדרושים לה לשם "מיזם הרכבת".

אברהם פורז: מטרת הוועדה היתה לאפשר לחברת הרכבת לקבל זכויות במקרקעין הדרושים לה לשם הפעלת הרכבות ומסילות הברזל עצמן.

אברהם פורז: אני מדגיש פה, כדי שהדברים יהיו ברורים, שאנחנו רצינו שיועברו זכויות במקרקעין לחברת הרכבת, על מנת שאפשר יהיה לפתח, נוסף על שירותי הרכבת עצמם – קרי העניין התחבורתי – גם שירותי מסחר ושירותים אחרים, כמו בתי-מלון או דברים אחרים, כדי שבכל תחנת רכבת יהיה פרויקט לתפארת ותחנת רכבת לא תהיה רק איזו תחנה עזובה נוסח המערב הפרוע.

אברהם פורז: לכן אנחנו השתמשנו במלים "מיזם הרכבת" ו"פעולות נלוות".

אברהם פורז: מאחר שאני יודע שבדברים הנאמרים פה מעל לדוכן יש כלי פרשני, הכוונה היא באמת לאפשר לחברת הרכבת ולאנשים שהופקדו על כך מטעם המדינה – שהרי מדובר בחברה ממשלתית – לעשות גם פעולות נלוות; כפי שאמרתי, לפתח שם גם משרדים, גם קניונים, גם בתי-מלון וגם כל דבר אחר.

אברהם פורז: על-פי הצעת החוק, העברת הנכסים המבוקשים על-ידי חברת הרכבת, כולם או חלקם, תוסדר בהסכם כולל שייחתם בתוך חצי שנה מפרסומו של החוק בין המדינה לבין חברת הרכבת.

אברהם פורז: אין חולק, כי כל שימוש שתעשה חברת הרכבת במקרקעין שיועברו לה יהיה כפוף לתנאים הקבועים בדין לעניין שימוש בנכס במקרקעין, ובכלל זה לאישורי בנייה, קרי, על סמך תוכניות בניין ערים והיתרים אשר יינתנו על-ידי הגורמים הממונים בהתאם לתוכניות אלה.

אברהם פורז: מאחר שאנחנו אנשים פסימים ולפעמים אנחנו גם רואים שחורות, ומאחר שכבר נתקלנו במקרים שדברים שאומרים לא מתגשמים, קבענו גם בחוק, שאם בתוך חצי שנה מיום פרסום החוק לא ייחתם הסכם להעברת הנכסים מהמדינה אל הרכבת, תעביר המדינה לחברת הרכבת זכויות חכירה לדורות או זכויות פחותות מזכויות אלה במקרקעין הקשורים פורמלית לצורכי הרכבת, כולם או חלקם.

אברהם פורז: המקרקעין שאנחנו רוצים להעביר לרכבת הם מקרקעין שרשומים היום כמקרקעי ייעוד למסילות ברזל בלשכות רישום המקרקעין, מקרקעין שהופקעו לצורכי רכבת ומסילת ברזל ומקרקעין המיועדים למסילת ברזל בהתאם לתוכנית מיתאר ארצית תקפה.

אברהם פורז: יכולות להיות גם כמה תוכניות מיתאר ארציות תקפות.

אברהם פורז: יצוין כי בתחילה התכוונה הוועדה לאשר הסדר זה כהסדר עקרוני, ואולם בסופו של דבר החלטנו להיעתר לבקשת הממשלה ולאפשר לה, יחד עם חברת הרכבת ורשות הנמלים, להגיע להסדר מקרקעין מוסכם.

אברהם פורז: אבל, אם לא יגיעו להסדר המוסכם, יופעל החוק.

אברהם פורז: חברת הרכבת רשאית להשתמש במקרקעין שהועברו אליה לקידום מיזם הרכבת, ואולם הצעת החוק מאפשרת לשר האוצר להטיל וטו על העברת זכויותיה של חברת הרכבת במקרקעין שהעבירה לה המדינה לאחר, כדי שחלילה לא יהיה פה איזה שימוש לרעה.

אברהם פורז: בנוסף קובע החוק, כי נכסי מיטלטלין יועברו לחברת הרכבת אם מנהלה שוכנע שהם דרושים לפיתוח מסילות הברזל או הרכבת; לגבי נכסים מופשטים נקבע ששר האוצר יקבע לגביהם הוראות לעניין העברתם לחברת הרכבת.

אברהם פורז: הכוונה היא בעיקר לסכומי כסף, תוכניות וכיוצא בזה.

אברהם פורז: אנחנו לא מעלים על דעתנו, שמנכ"ל הרכבת ייקח יחד אתו, למשל, גם את הכורסה של מנהל רשות הנמלים.

אברהם פורז: היה על זה ויכוח, שלפעמים היה אפילו מצחיק.

אברהם פורז: תחילתו של חוק זה – ופה אני אומר דבר מפורש – מותנית, והוא ייכנס לתוקף רק אם ייחתם הסכם קיבוצי בנוגע להעברתם של עובדי הרכבת מרשות הנמלים לחברת הרכבת בתוך שישה חודשים מיום קבלת החוק בכנסת.

אברהם פורז: מלכתחילה הציעה הממשלה, שההעברה תהיה מותנית בחתימת הסכם, אבל מאחר שלא רצינו שיהיה מצב שבו שנים על שנים העסק יהיה תקוע ועדיין לא יהיה הסכם, קבענו שאם בתוך שישה חודשים לא יושג הסכם החוק יתבטל.

אברהם פורז: אנחנו מקווים שבתוך שישה חודשים העניין הזה יוסדר.

אברהם פורז: רבותי, אנחנו העברנו היום חוק בוועדת הכלכלה.

אברהם פורז: אני מקווה שגם הכנסת תאשר אותו בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, כי הוא מאפשר לרכבת להתקדם.

אברהם פורז: אני הייתי משתמש במלה להמריא, אבל כשאומרים שרכבת ממריאה, זה יכול להיות מאוד מסוכן.

אברהם פורז: לכן אני רוצה להאמין, שלאחר שהחוק הזה יאושר על-ידי הכנסת, הרכבת תתחיל להיות רכבת מסוג אחר, העובדים ייהנו, הציבור ייהנה, וזה יהיה אחד הפתרונות הטובים, בין היתר, לקירוב הפריפריה למרכז הארץ.

אברהם פורז: במדינה כמו ישראל אין בכלל משמעות למונח פריפריה אם יש רכבות טובות.

אברהם פורז: ולפיכך, אדוני היושב-ראש, הבשורה הטובה שיש לי היא שבעצם סיימתי את נאומי, ואני מבקש מכם להצביע בעד הצעת החוק ומבקש מכם לדחות את ההסתייגויות.

אברהם פורז: בזאת אני מודה לכם.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, נא לשבת.

אברהם בורג: אני רוצה להציג לכנסת את סדרי ההצבעה.

אברהם בורג: לגבי חוק הרכבות, שזה עתה הוצג בתמצית על-ידי יושב-ראש ועדת הכלכלה, יש הסתייגות אחת של נעמי חזן, שוויתרה על ההנמקה, ואנחנו רק נצביע על ההסתייגות.

אברהם בורג: שימו לב, חברי הכנסת, יש לפנינו סדרה של חוקים.

אברהם בורג: חלקם חוקים קטנים, שאנחנו מצביעים עליהם אחד אחד.

אברהם בורג: אם יש הסתייגויות, נצביע גם על ההסתייגויות.

אברהם בורג: לגבי חוק ההסדרים וחוק התקציב, אני צריך את תשומת הלב של זאב בוים, של שר האוצר ושל אפי אושעיה.

אברהם בורג: שימו לב, חברי הכנסת, בשעות האחרונות נעשה מאמץ על-ידי חברים – אני מקווה מכל סיעות הבית, ואני מקווה שלא פספסנו אף סיעה – להוריד את רוב ההסתייגויות, שהן הסתייגויות לצורכי הדיון, ולהתמקד בהצבעה, ב-X הצבעות, בכמה הצעות בודדות של הצבעות על הסתייגויות שהן מהותיות לכל אחת מן הסיעות.

אברהם בורג: הפעם, בשונה מחוקי תקציב רגילים, לא נצביע על אלפי הסתייגויות, אלא יוסרו כל ההסתייגויות בהסכמה, להוציא אותן בודדות שנצביע עליהן, ונעבור לאחר מכן להצבעה בקריאה שנייה ושלישית.

אברהם בורג: חבר הכנסת וילן, האם אתה רוצה להעיר על סדר ההצבעה?

אבשלום וילן: לא, לפני ההצבעה.

אבשלום וילן: יש לי שאלה לסדר.

אברהם בורג: קודם כול, האם סדר ההצבעה ברור?

אבשלום וילן: כן.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: כאשר נגיע לחוק ההסדרים ולחוק התקציב, מן הסתם תרצה לשאול, האם נעשו הסכמים.

אברהם בורג: אני אאפשר לך לפני החוקים האלה לשאול את השאלה.

אברהם בורג: האם מקובל הנוהל שאני מציע, אדוני שר האוצר, זאב בוים ואפי אושעיה?

אפי אושעיה: מקובל.

אברהם בורג: אדוני שר האוצר, רצית לומר שתי מלים, אז בבקשה.

אברהם בורג: אנחנו אחר כך ניגש להצבעות.

אברהם בורג: אדוני שר האוצר, האם אתה רוצה לדבר על כל החוקים, או על חוק ההסדרים ועל התקציב?

סילבן שלום: על חוק ההסדרים ועל התקציב.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, ברצוני להודיע לחברי הכנסת על כמה תוספות שנעשו במהלך הימים האחרונים, ולא מופיעות לא בספר התקציב ולא בחוק ההסדרים: 1.

סילבן שלום: קרן לאמהות חד-הוריות בהיקף חד-פעמי של 40 מיליון שקל.

סילבן שלום: הקרן נועדה למטרת סיוע לאמהות חד-הוריות שמקבלות הבטחת הכנסה ויצאו לעבודה וללימודים אקדמיים.

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: לא תבוטל ההנחה בארנונה לאמהות חד-הוריות שהצטרפו להבטחת הכנסה.

סילבן שלום: לפי התוכנית, מי שיש לה הבטחת הכנסה, בכל מקרה לא היו אמורים להוריד לה משהו מההטבות.

סילבן שלום: כך גם לגבי המצטרפות החדשות שיישארו במסגרת הבטחת הכנסה.

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: לגבי המשך תוכנית קליטת מדענים עולים, מדובר במדענים עולים שהתוכנית לגבי העסקתם אמורה להיגמר בסוף 2002 – היא תוארך בשנה אחת בהיקף זהה להיקף של שנת 2002.

סילבן שלום: המשמעות היא תוספת תקציבית למשרד לקליטת העלייה בהיקף של 13 מיליון ש"ח.

סילבן שלום: 4.

סילבן שלום: מצטרפים חדשים להבטחת הכנסה שהם מעל גיל 50 – ואני מדבר על המצטרפים החדשים – ייהנו בשנים 2004-2003 מההטבות הנלוות המפורטות בהחלטת הממשלה מיום 30 ביולי 2002.

סילבן שלום: מדובר בארנונה, בתחבורה הציבורית, ברשות השידור וכדומה.

סילבן שלום: לגבי הקיימים, הם בכל מקרה אמורים להישאר עם ההטבות.

סילבן שלום: לגבי המצטרפים החדשים, התיקון הוא שמגיל 50 – גם אם הם חדשים – הם ימשיכו ליהנות מכל אותן הטבות, וזה תקף לשנתיים.

סילבן שלום: לגבי 2004-2003, כאן יש בעיה בהערכה.

סילבן שלום: ההערכות שלנו הן שמדובר על 5–10 מיליוני שקל.

סילבן שלום: לא דיברתי על הארנונה לאמהות חד-הוריות.

סילבן שלום: אין בזה הוצאה תקציבית, זאת מניעת הכנסה.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות בהזדמנות הזאת ליושב-ראש ועדת הכספים.

סילבן שלום: אני רוצה להודות לחברי ועדת הכספים, לאנה שניידר, היועצת המשפטית, לראש אגף תקציבים, למנכ"ל משרד האוצר ולאנשי ההנהלה של משרד האוצר.

סילבן שלום: אני רוצה להודות לכל הסיעות שתומכות, אלה שבקואליציה וגם אלה שלא בקואליציה – לסיעות שינוי, האיחוד הלאומי – – –

ראובן ריבלין: למנכ"ל משרד ראש הממשלה.

סילבן שלום: תיכף אני מגיע לראש הממשלה.

סילבן שלום: – – – לשינוי, לאיחוד הלאומי, שתומכות, ומפלגת העבודה שברובה נמנעת.

סילבן שלום: אני רוצה להודות למפלגות התומכות, אלה שבקואליציה ואלה שלא בקואליציה, על התמיכה ועל גילוי האחריות הלאומית.

נחום לנגנטל: – – –

סילבן שלום: נחום, אם אתחיל למנות את כל סיעות הקואליציה – – – אבל, בסדר: הליכוד, מפד"ל, ש"ס, יהדות התורה, ישראל בעלייה.

סילבן שלום: האם שכחתי מפלגה?

סילבן שלום: אמרתי האיחוד הלאומי.

סילבן שלום: אני רוצה להודות לאנשי משרד ראש הממשלה, למנכ"ל משרד ראש הממשלה, וכמובן, להודות לראש הממשלה על תמיכתו.

זאב בוים: חרות.

סילבן שלום: חרות, כמובן.

סילבן שלום: גם חרות.

סילבן שלום: התחלתי במפלגות ואני לא גומר.

סילבן שלום: אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, זו אולי הישיבה האחרונה, גם על שיתוף הפעולה שהיה בינינו במהלך התקופה הזאת, בתקווה להמשך שיתוף פעולה בעתיד.

סילבן שלום: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה לשר האוצר.

אברהם בורג: חברי הכנסת, מתוך הנחה שזאת הצבעת התקציב האחרונה בכנסת הזאת, אם כי כמובן לא יכולים להיות בטוחים בדברים האלה, אני מבקש מחברי הכנסת לשבת, ליהנות מן ההצבעה, ולאחריה – להתראות בכנסת הבאה.

אברהם בורג: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם בורג: חברי הכנסת, אנחנו ניגשים להצבעה על הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 132) (תיקון), כהצעת הוועדה – קריאה שנייה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 10 בעד סעיפים 45-1 – 57 נגד – 17 נמנעים – 14 סעיפים 45-1 נתקבלו.

אברהם בורג: 57 בעד, 17 נגד, 14 נמנעים.

אברהם בורג: הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: נצביע על אותה הצעה בקריאה שלישית.

אברהם בורג: הצבעה מס' 11 בעד החוק – 57 נגד – 13 נמנעים – 20 חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 132) (תיקון), התשס"ג–2002, נתקבל.

אברהם בורג: 57 בעד, 13 נגד, 20 נמנעים.

אברהם בורג: החוק התקבל בקריאה שלישית.

אברהם בורג: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם בורג: נצביע על חוק ההסדרים – תיקון חוק סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים) (תיקון).

אברהם בורג: לשם החוק אין הסתייגויות.

אברהם בורג: נצביע על שם החוק כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 12 בעד שם החוק – 57 נגד – 13 נמנעים – 15 שם החוק נתקבל.

אברהם בורג: 57 בעד, 13 נגד, 15 נמנעים.

אברהם בורג: חברי הכנסת, שם החוק התקבל בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: הסתייגות לסעיף 1 לחברת הכנסת נאות.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 13 בעד ההסתייגות – 26 נגד – 51 נמנעים – 8 ההסתייגות של חברת הכנסת יהודית נאות לסעיף 1 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 26 בעד, 51 נגד, שמונה נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: נצביע על סעיפים 1 ו–2 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 14 בעד סעיפים 2-1, כהצעת הוועדה – 59 נגד – 20 נמנעים – 10 סעיפים 2-1, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 59 בעד, 20 נגד ועשרה נמנעים.

אברהם בורג: הסעיפים נתקבלו כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על אותו חוק בקריאה שלישית.

אברהם בורג: הצבעה מס' 15 בעד החוק – 28 נגד – 22 נמנעים – 9 חוק סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים) (תיקון), התשס"ג–2002, נתקבל.

אברהם בורג: 28 בעד, 22 נגד ותשעה נמנעים.

אברהם בורג: החוק נתקבל בקריאה שלישית.

אברהם בורג: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם בורג: אנחנו עוברים להצעת חוק ההסדרים – תיקון חוק הסניגוריה הציבורית.

אברהם בורג: לשם החוק הסתייגות לחבר הכנסת מרדכי משעני; הוא לא נמצא.

אברהם בורג: הסתייגות לחברת הכנסת מרינה סולודקין.

מרינה סולודקין: מסירה.

אברהם בורג: חברת הכנסת סולודקין מסירה.

אברהם בורג: אם כך, אנחנו נצביע בקריאה שנייה על הצעת החוק, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 16 בעד סעיפים 3-1 – 63 נגד – 15 נמנעים – 14 סעיפים 3-1 נתקבלו.

אברהם בורג: 63 בעד, 15 נגד, 14 נמנעים.

אברהם בורג: החוק נתקבל בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

אברהם בורג: הצבעה מס' 17 בעד החוק – 63 נגד – 11 נמנעים – 10 חוק הסניגוריה הציבורית (תיקון מס' 5 והוראת שעה), התשס"ג–2002, נתקבל.

אברהם בורג: 63 בעד, 11 נגד, עשרה נמנעים.

אברהם בורג: החוק נתקבל בקריאה שלישית.

אברהם בורג: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם בורג: חברי הכנסת, נעבור להצעת חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (תיקון מס' 3) – קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אברהם בורג: תחילה נצביע בקריאה שנייה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 18 בעד סעיפים 2-1 – 80 נגד – 5 נמנעים – 10 סעיפים 2-1 נתקבלו.

אברהם בורג: 80 בעד, חמישה נגד, עשרה נמנעים.

אברהם בורג: החוק התקבל בקריאה שנייה.

אברהם בורג: נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

אברהם בורג: הצבעה מס' 19 בעד החוק – 82 נגד – 4 נמנעים – 9 חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (תיקון מס' 3), התשס"ג–2002, נתקבל.

אברהם בורג: הצעת חוק הלוואות לשכר לימוד (תיקון), התשס"ג–2002 (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם בורג: נעבור להצעת חוק הלוואות לשכר לימוד (תיקון).

אברהם בורג: יש הסתייגות של קבוצת חברי הכנסת.

אברהם בורג: האם ניתן להסיר?

אברהם בורג: הסירו.

אברהם בורג: נצביע על החוק בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 20 בעד סעיפים 4-1 – 79 נגד – 4 נמנעים – 7 סעיפים 4-1 נתקבלו.

אברהם בורג: 79 בעד, ארבעה נגד, שבעה נמנעים.

אברהם בורג: החוק נתקבל בקריאה שנייה.

אברהם בורג: נצביע על אותו חוק בקריאה שלישית.

אברהם בורג: הצבעה מס' 21 בעד החוק – 84 נגד – 2 נמנעים – 7 חוק הלוואות לשכר לימוד (תיקון), התשס"ג-2000, נתקבל.

אברהם בורג: 84 בעד, שניים נגד, שבעה נמנעים.

אברהם בורג: החוק נתקבל בקריאה שלישית.

אברהם בורג: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם בורג: נצביע על הצעת חוק תאגידי מים וביוב (תיקון מס' 2) – קריאה שנייה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 22 בעד סעיף 1 – 72 נגד – 5 נמנעים – 9 סעיף 1 נתקבל.

אברהם בורג: 72 בעד, נגד – 5, תשעה נמנעים.

אברהם בורג: החוק נתקבל בקריאה שנייה.

אברהם בורג: נצביע על אותו חוק בקריאה שלישית.

אברהם בורג: הצבעה מס' 23 בעד החוק – 74 נגד – 4 נמנעים – 9 חוק תאגידי מים וביוב (תיקון מס' 2), התשס"ג–2002, נתקבל.

אברהם בורג: 74 בעד, ארבעה נגד, תשעה נמנעים.

אברהם בורג: החוק נתקבל בקריאה שלישית.

אברהם בורג: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם בורג: נצביע על הצעת חוק רשות הנמלים והרכבות.

אברהם בורג: לסעיפים 25-1 אין הסתייגויות.

אברהם בורג: נצביע עליהם, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 24 בעד סעיפים 25-1 – 93 נגד – 2 נמנעים – 2 סעיפים 25-1 נתקבלו.

אברהם בורג: 93 בעד, שניים נגד, שני נמנעים.

אברהם בורג: סעיפים אלו נתקבלו בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: לסעיף 26 יש הסתייגות לחברת הכנסת נעמי חזן.

אברהם בורג: הצבעה מס' 25 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 55 נמנעים – 6 ההסתייגות של חברת הכנסת נעמי חזן לסעיף 26 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 36 בעד, 55 נגד, שישה נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות נפלה.

אברהם בורג: נצביע על סעיף 26 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 26 בעד סעיף 26, כהצעת הוועדה – 79 נגד – 6 נמנעים – 5 סעיף 26, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: 79 בעד, שישה נגד, חמישה נמנעים.

אברהם בורג: סעיף 26 נתקבל בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: נעבור להצבעה על חוק זה בקריאה שלישית.

אברהם בורג: הצבעה מס' 27 בעד החוק – 89 נגד – 3 נמנעים – 1 חוק רשות הנמלים והרכבות (תיקון מס' 11), התשס"ג–2002, נתקבל.

אברהם בורג: 89 בעד, שלושה נגד, נמנע אחד.

אברהם בורג: החוק נתקבל בקריאה שלישית.

אברהם בורג: אדוני ראש הממשלה, בטרם נעבור להצבעה על חוק ההסדרים ועל חוק התקציב, ביקשו לשאול אותך שאלה לגבי הסכמים.

אברהם בורג: מהצד, בבקשה, אבו וילן.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה לשאול את ראש הממשלה ואת שר האוצר, האם נעשו עם סיעה מסיעות הבית, עם סיעות או עם חברי כנסת בודדים הסכמים כלשהם הקשורים בתקציב והחייבים להיות מונחים על שולחן הכנסת על-פי חוק?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: אדוני ראש הממשלה?

אברהם בורג: אדוני שר האוצר?

סילבן שלום: – – –

אברהם בורג: כלומר, להוציא את ארבעת הסעיפים שקרא שר האוצר, שהם תיקונים בגוף התקציב, אין הסכמים על-פי – – –

סילבן שלום: שאר הדברים נעשו במהלך החקיקה – – –

אברהם בורג: נעשו במהלך החקיקה והוטמעו לתוך החוק.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם בורג: חברי הכנסת, שימו לב, אנחנו בהצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003), התשס"ג–2002, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אברהם בורג: אני אעבור סעיף סעיף.

אברהם בורג: כל סעיף שאין עליו הסתייגויות, למעט ההסתייגויות שיש הסכמה שמצביעים עליהן – אנחנו נראה אותו כאילו נפלו כל ההסתייגויות לגביו ונצביע ישר בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: שימו לב, לשם החוק, לסעיף 1 ולסעיף 2 אין הסתייגויות.

אברהם בורג: אנחנו ניגש להצבעה בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 28 בעד סעיפים 2-1 – 55 נגד – 30 נמנעים – 13 סעיפים 2-1 נתקבלו.

אברהם בורג: 55 בעד, 30 נגד, 15 נמנעים.

אברהם בורג: סעיפים אלה התקבלו בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

זאב בוים: 13 נמנעים, לא 15.

אברהם בורג: 13 נמנעים, אני מצטער.

אברהם בורג: לסעיף 3 אין הסתייגות, לסעיף 4 אין הסתייגות.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על סעיפים 3 ו-4 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

סילבן שלום: – – –

אברהם בורג: לא, לא.

אברהם בורג: אני אגיד כשיש הסתייגויות, השר.

אברהם בורג: הצבעה מס' 29 בעד סעיפים 4-3 – 56 נגד – 31 נמנעים – 12 סעיפים 4-3 נתקבלו.

אברהם בורג: 56 בעד, 31 נגד, 12 נמנעים.

אברהם בורג: סעיפים אלה נתקבלו בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: השר מוכן?

סילבן שלום: – – –

אברהם בורג: לדעתי, יש לך על השולחן, אני רואה את זה מכאן.

אברהם בורג: כבוד השר, אנחנו בעמוד מס' חמישה, סעיף 5, הסתייגות – – –

יוסי שריד: – – – בנקבה.

אברהם בורג: בנקבה, מס' חמש.

אברהם בורג: אני מודה לאדוני על התיקון.

אברהם בורג: שימו לב, לסעיף 5 יש הסתייגות של קבוצת וילן וכו'.

אברהם בורג: אנחנו מצביעים על ההסתייגות לסעיף 5.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 30 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 52 נמנעים – 5 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אבשלום וילן וקבוצת חבר הכנסת עופר חוגי ושל חברי הכנסת איתן כבל, אברהם בייגה שוחט ואורית נוקד לסעיף 5 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 36 בעד ההסתייגות, 52 נגדה, חמישה נמנעים.

אברהם בורג: לא נתקבלה ההסתייגות.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על סעיפים 5 עד 16 – – –

יוסי שריד: – – –

אברהם בורג: סעיף 16.

אברהם בורג: נצביע על סעיפים 16–5 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה, וכנוסחו של יושב-ראש האופוזיציה לשעבר.

אברהם בורג: הצבעה מס' 31 בעד סעיפים 16-5, כהצעת הוועדה – 54 נגד – 30 נמנעים – 13 סעיפים 16-5, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 54 בעד, 30 נגד, 13 נמנעים – סעיפים 16-5 נתקבלו בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: אנחנו בעמוד הבא, עמוד 6.

אברהם בורג: כל סעיף 17, עד עמוד 14, שימו לב.

אברהם בורג: אדוני השר, אתה עוקב?

אברהם בורג: אנחנו מצביעים על כל סעיף 17.

אברהם בורג: אנחנו מצביעים על ההסתייגותיות של קבוצות שונות אחת לאחת, נכון, השר?

סילבן שלום: – – –

אברהם בורג: אחת לאחת, כי לא הסירו אותן.

אברהם בורג: על הראשונה – אלקטרונית, ועל הבאות – ידנית, כי זה אותו סעיף.

אברהם בורג: סעיף 17(2) – קבוצת ברכה – ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 32

אריה האן: לא, קודם על ההסתייגות של חבר הכנסת הלפרט ושל חברי הכנסת האחרים.

קריאה: – – –

אברהם בורג: סליחה, מצביעים על כל סעיף 17, אמת.

אברהם בורג: נצביע על ההסתייגות של קבוצת הלפרט.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 33 בעד ההסתייגות – 21 נגד – 58 נמנעים 7 ההסתייגות של חברי הכנסת שמואל הלפרט, מאיר פרוש, אברהם רביץ, נואף מסאלחה ואחמד טיבי ושל קבוצת חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 17(1) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 21 בעד, 58 נגד, שבעה נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: מוטי משעני לא נמצא, לא עוברים להצבעה על הסתייגותו.

אברהם בורג: קבוצת ברכה – מסירים?

אברהם בורג: קבוצת ברכה הסירה.

אברהם בורג: מוטי משעני איננו כאן.

אברהם בורג: נואף, אחמד טיבי ובשארה?

אברהם בורג: – הסרנו.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: דהאמשה?

אברהם בורג: – הסרנו.

אברהם בורג: וילן?

אברהם בורג: – הסרנו.

אברהם בורג: מרינה סולודקין?

אברהם בורג: – הסרנו.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: פריצקי – כנ"ל.

אברהם בורג: נעמי חזן ואחרים – הסרנו.

אברהם בורג: עמיר פרץ – הסרנו.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אורית נוקד – הסרנו.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: איתן כבל ובייגה שוחט – הסרנו.

אברהם בורג: תודה לכם.

אברהם בורג: יורי שטרן ואחרים – הסרנו.

אברהם בורג: נעבור לסעיף 17(3).

אברהם בורג: סולודקין ואחרים – הסרנו.

אברהם בורג: נואף מסאלחה – הסרנו.

אברהם בורג: שטרן – כתוב כאן "קבוצת שטרן", זה בעל משמעות?

אברהם בורג: או.קיי., הסרנו.

אברהם בורג: מוטי משעני – איננו כאן.

אברהם בורג: נעבור לסעיף 17(4).

אברהם בורג: כבל ואחרים – הסרנו.

אברהם בורג: נעבור לסעיף 17(5).

אברהם בורג: אופיר פינס ואחרים – הסרנו.

אברהם בורג: נעבור לסעיף 17(6).

אברהם בורג: מרינה סולודקין – הסרנו.

אברהם בורג: מוטי משעני – כנ"ל, שטרן – כנ"ל.

אברהם בורג: נעבור לסעיף 17(7).

אברהם בורג: מרינה – כנ"ל, נואף – כנ"ל, שטרן – כנ"ל.

אברהם בורג: נעבור לסעיף 17(8).

אברהם בורג: מוטי משעני – איננו כאן.

אברהם בורג: אנחנו עכשיו בעמוד 10.

אברהם בורג: מרינה סולודקין – הסרנו, נואף מסאלחה – הסרנו.

אברהם בורג: נעבור לסעיף 17(9).

אברהם בורג: מוטי איננו כאן.

אברהם בורג: לסעיף 17(10) אין הסתייגויות.

אברהם בורג: נעבור לסעיף 17(11).

אברהם בורג: מרינה סולודקין – הסרנו, שטרן – הסרנו.

אברהם בורג: לסעיף 17(12) אין הסתייגויות.

אברהם בורג: סעיף 17(13).

אברהם בורג: סולודקין – הסרנו, קבוצת שטרן – הסרנו, ברכה – הסרנו, קבוצת דהאמשה – גם כן הסרנו.

אברהם בורג: עברנו לעמוד 13.

אברהם בורג: משעני איננו כאן.

מוחמד ברכה: היושב-ראש, אני רוצה – – –

אברהם בורג: באיזה עמוד?

אריה האן: עמוד 11.

זאב בוים: התוספת השנייה, עמוד 11.

אברהם בורג: מייד, אני רוצה לשמוע ממנו.

אברהם בורג: עמוד 11, מוחמד, תוספת שנייה (סעיף 5)?

מוחמד ברכה: כן, כן.

אברהם בורג: אתה מבקש להצביע?

אברהם בורג: מי בעד הצעת ברכה?

סילבן שלום: – – –

אברהם בורג: אני אצביע על הכול, תודה.

אברהם בורג: מי נגד הצעת ברכה?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 17(13) לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו בעמוד 13 למטה.

אברהם בורג: משעני לא נמצא.

אברהם בורג: כנ"ל בעמוד הבא.

אברהם בורג: אם כן, שימו לב, אנחנו מצביעים על כל סעיף 17 – עד עמוד 14 – בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע – אלקטרונית.

אברהם בורג: הצבעה מס' 34 בעד סעיף 17, כהצעת הוועדה – 55 נגד – 29 נמנעים – 12 סעיף 17, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: 55 בעד, 29 נגד, 12 נמנעים.

אברהם בורג: התקבל בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיפים 18, 19, 20, 21, 22, 23 ו-24(1) – על כל אלה אנחנו מצביעים עכשיו בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אבשלום וילן: – – –

אברהם בורג: על כל הסעיפים עד 24(1).

אברהם בורג: זה לא מופיע בטבלה שהגשתם, אבו.

אבשלום וילן: – – –

אברהם בורג: זאת לא ההסתייגות שלך.

דן מרידור: – – –

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על הסעיפים 24-18(1), לרבות 24(1), כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 35 בעד סעיפים 24-18(1) – 55 נגד – 31 נמנעים – 11 סעיפים 24-18(1) נתקבלו.

אברהם בורג: 55 בעד, 31 נגד, 11 נמנעים.

אברהם בורג: נתקבלו בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: יש לנו הסתייגויות לסעיף 24(2), שימו לב.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת ברכה: מי בעד – ירים את ידו.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 24(2) לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חזן – מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חברת הכנסת נעמי חזן לסעיף 24(2) לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבלה.

אברהם בורג: נואף את קומפני – מי בעד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של חברי הכנסת נואף מסאלחה ואחמד טיבי

אברהם בורג: לא נתקבלה.

אברהם בורג: קבוצת חבר הכנסת שטרן – מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת יורי שטרן לסעיף 24(2) לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבלה.

אברהם בורג: נצביע על סעיפים 24(2) ו-24(3) בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 36 בעד סעיפים 24(2)-24(3), כהצעת הוועדה – 55 נגד – 32 נמנעים – 11 סעיפים 24(2)-24(3), כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 55 בעד, 32 נגד ו-11 נמנעים.

אברהם בורג: נתקבלו סעיפים אלה בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 24(4) – הסתייגות של קבוצת ברכה את קומפני.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה, קבוצת חבר הכנסת אבשלום וילן וקבוצת חבר הכנסת עופר חוגי ושל חברי הכנסת עמיר פרץ, זבולון אורלב ואורי יהודה אריאל לסעיף 24(4) לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מסאלחה – מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של חברי הכנסת נואף מסאלחה ואחמד טיבי ושל קבוצת חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 24(4) לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על סעיפים 24(5), 24(6), 24(7), 24(8), 24(9), 24(10) עד 24(12), 24(13), 24(14), 24(15) בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 37 בעד סעיפים 24(5)-24(15), כהצעת הוועדה – 50 נגד – 31 נמנעים – 12 סעיפים 24(5)-24(15), כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 50 בעד, 31 נגד ו-12 נמנעים.

אברהם בורג: נתקבלו סעיפים אלה בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: לסעיף 24(16) הסתייגות אחת, של קבוצת חזן.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 38 בעד ההסתייגות – 33 נגד – 55 נמנעים – 4 ההסתייגות של קבוצת חברת הכנסת נעמי חזן לסעיף 24(16) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 33 בעד, 55 נגד וארבעה נמנעים.

אברהם בורג: לא נתקבלה ההסתייגות.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על 24(16), (17), (18), (19), (20), (21)–(23), סעיף 25, סעיף 26, סעיפים 27, 28, 29, 30, סעיפים 31-36, סעיפים 37, 38, 39, 40, 41 ו-42, 49–43, 50.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על כל הסעיפים האלה בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 39 בעד סעיפים 24(16)–50, כהצעת הוועדה – 52 נגד – 30 נמנעים – 13 סעיפים 24(16)–50, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 52 בעד, 30 נגד ו-13 נמנעים.

אברהם בורג: נתקבלו בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: עמוד 23: הסתייגות קבוצת חוגי לסעיף 51 – קצבת נכות.

אברהם בורג: אנחנו מצביעים אלקטרונית על הסתייגות חוגי, ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 40 בעד ההסתייגות – 56 נגד – 33 נמנעים – 4 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת עופר חוגי לסעיף 51 נתקבלה.

אברהם בורג: 57 בעד, לרבות הצבעתו של אבו וילן, 33 נגד וארבעה נמנעים, ההסתייגות נתקבלה.

אברהם בורג: השר יזכור את זה לקראת הקריאה השלישית.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על סעיף 51, לרבות ההסתייגות, בקריאה שנייה.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 41 בעד סעיף 51 – 65 נגד – 11 נמנעים – 12 סעיף 51, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

אברהם בורג: 65 בעד, 11 נגד ו-12 נמנעים.

אברהם בורג: נתקבל, לרבות הצעת ההסתייגות.

אברהם בורג: אנחנו נצביע עכשיו על סעיף 52 – – –

תמר גוז'נסקי: אדוני, אני מבקשת להצביע – – –

זאב בוים: לא, את לא יכולה לבקש.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על סעיף 52 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה, בבקשה.

אברהם בורג: אני לא מבין מה ההתעקשות, אבל בסדר.

אברהם בורג: הצבעה מס' 42 בעד סעיף 52 – 87 נגד – 1 נמנעים – 5 סעיף 52 נתקבל.

אברהם בורג: 87 בעד, אחד נגד וחמישה נמנעים.

אברהם בורג: אושר בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 53 – הסתייגות פרץ.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: הצבעה מס' 43 בעד ההסתייגות – 35 נגד – 50 נמנעים – 9 ההסתייגות של חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף 53 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 35 בעד, 50 נגד ותשעה נמנעים.

אברהם בורג: לא נתקבלה ההסתייגות.

אברהם בורג: נצביע על 53, אחרי 53 ו-54 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 44 בעד סעיפים 53, אחרי 53 ו-54, כהצעת הוועדה – 45 נגד – 30 נמנעים – 8 סעיפים 53, אחרי 53 ו-54, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 45 בעד הסעיפים, 30 נגד ושמונה נמנעים.

אברהם בורג: נתקבלו הסעיפים בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: עמוד 25, אחרי סעיף 54, הסתייגות חבר הכנסת פרוש – ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 45 בעד ההסתייגות – 39 נגד – 47 נמנעים – 5 ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף אחרי סעיף 54 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 39 בעד, 47 נגד וחמישה נמנעים – לא נתקבל.

אברהם בורג: נצביע על סעיפים 55, 56, 57, 58 ו-59 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 46 בעד סעיפים 59-55, כהצעת הוועדה – 51 נגד – 29 נמנעים – 8 סעיפים 59-55, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 51 בעד, 29 נגד ושמונה נמנעים.

אברהם בורג: כבוד השר, לפני שאנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית – עברה הסתייגות.

קריאות: – – –

אברהם בורג: הצבעה אישית?

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע הצבעה אישית בקריאה השלישית על הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003).

אברהם בורג: אני מבקש מחברי הכנסת לשבת.

אברהם פורז: אין חתימות.

אברהם בורג: יש חתימות.

אברהם פורז: – – –

אברהם בורג: נו, באמת.

אברהם פורז: חבל על הזמן שלך.

אברהם בורג: חבר הכנסת פורז, בזבזת פה חצי שעה על משהו שאף אחד לא הקשיב לו, וחבל לך על הזמן על הצבעות?

אברהם בורג: מספיק.

אברהם בורג: מספיק עם הצביעות הזאת.

אברהם בורג: נא לשבת.

אברהם בורג: זכרו, אני אעצור את ההצבעה אם לא ישבו.

אברהם בורג: מצביע חבר כנסת רק ממקומו.

אברהם בורג: אדוני המזכיר, בבקשה.

אריה האן: קולט אביטל – נגד עוזי אבן – נגד יולי-יואל אדלשטיין – בעד זבולון אורלב – בעד אפי אושעיה – נמנע דוד אזולאי – בעד דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח בנימין אלון – בעד טלב אלסאנע – נגד

אברהם בורג: רק רגע, תעצור את ההצבעה.

אברהם בורג: מוסי רז, סליחה, נא לשבת.

אריה האן: אורי יהודה אריאל – בעד משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – בעד אברהם בורג – נגד יגאל ביבי – בעד נעמי בלומנטל – אינה נוכחת בנימין בן-אליעזר – נגד אליהו בן-מנחם – אינו נוכח שלמה בניזרי – בעד רומן ברונפמן – נגד ויקטור בריילובסקי – נמנע מוחמד ברכה – נגד עזמי בשארה – נגד יצחק גאגולה – נגד חוסניה ג'בארה – נגד תמר גוז'נסקי – נגד אילן גילאון – נגד זהבה גלאון – נגד יהודה גלעד – נמנע אריה גמליאל – אינו נוכח משה גפני – בעד עבד-אלמאלכ דהאמשה – נגד

אברהם בורג: נא לעצור את ההצבעה.

אברהם בורג: גאגולה, זה לא סובל דיחוי?

אברהם בורג: אני מבקש.

אברהם בורג: אנחנו נעצור, נחכה לכם, יש לנו סבלנות.

קריאה: – – –

אברהם בורג: אין לי ספק.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מאיר פרוש, תודה.

אברהם בורג: יאיר פרץ, אני מבקש.

אברהם בורג: תודה.

אריה האן: נסים דהן – בעד יעל דיין – נגד חיים דרוקמן – בעד אברהם הירשזון – בעד צחי הנגבי – בעד צבי הנדל – בעד שמואל הלפרט – בעד אבשלום וילן – נגד יצחק וקנין – בעד נסים זאב – בעד אליעזר זנדברג – בעד עופר חוגי – בעד נעמי חזן – נגד תאופיק חטיב – אינו נוכח אחמד טיבי – נגד סאלח טריף – אינו נוכח

אברהם בורג: נחום לנגנטל, שב בבקשה.

אריה האן: שאול יהלום – בעד אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – בעד איתן כבל – נמנע אלי כהן – אינו נוכח אליעזר כהן – בעד אמנון כהן – בעד יצחק כהן – בעד רן כהן – אינו נוכח מוחמד כנעאן – נגד חיים כץ – אינו נוכח יוסי כץ – נגד ישראל כץ – בעד ציפי לבני – בעד לימור לבנת – בעד דוד לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – בעד יעקב ליצמן – בעד נחום לנגנטל – בעד עוזי לנדאו – בעד סופה לנדבר – נגד יחיאל לסרי – בעד יוסף לפיד – נמנע ענת מאור – נגד עסאם מח'ול – אינו נוכח דוד מגן – נגד האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – נגד מיכאל מלכיאור – נמנע נואף מסאלחה – נגד דן מרידור – בעד מרדכי משעני – אינו נוכח יהודית נאות – אינה נוכחת משולם נהרי – בעד

אברהם בורג: רק רגע.

אברהם בורג: ישראל כץ.

אברהם בורג: משה רפאל גפני, אדוני ייכבד וישב.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: ישראל, תודה.

אריה האן: מיכאל נודלמן – בעד דני נוה – בעד אורית נוקד – נמנעת יצחק סבן – נגד אליהו סויסה – בעד מרינה סולודקין – בעד אפרים סנה – נגד גדעון עזרא – בעד אברהם פורז – בעד אופיר פינס-פז – נמנע מאיר פרוש – בעד יוסף פריצקי – בעד שמעון פרס – אינו נוכח יאיר פרץ – בעד עמיר פרץ – נגד פנחס צברי – בעד אלכסנדר צינקר – נגד מיכאל קליינר – בעד איוב קרא – בעד דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – בעד נחמה רונן – אינה נוכחת מוסי רז – נגד

אברהם בורג: יאיר פרץ, מה כל כך קשה לשבת חמש דקות של הצבעה?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: האשם מחאמיד כנ"ל, מוחמד כנעאן כנ"ל.

אברהם בורג: נא לשבת.

אריה האן: ראובן ריבלין – בעד גנדי ריגר – בעד חיים רמון – אינו נוכח צלי רשף – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – נמנע יובל שטייניץ – בעד מאיר שטרית – בעד יורי שטרן – אינו נוכח ויצמן שירי – נגד סילבן שלום – בעד שלום שמחון – נמנע אריאל שרון – בעד יוסי שריד – נגד נתן שרנסקי – בעד אני חוזר לקרוא בשמות אלה שלא הצביעו.

אברהם בורג: רק רגע.

אברהם בורג: השר שלום, נא לשבת.

אריה האן: דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח משה ארנס – אינו נוכח נעמי בלומנטל – בעד אליהו בן-מנחם – אינו נוכח אריה גמליאל – אינו נוכח תאופיק חטיב – אינו נוכח סאלח טריף – אינו נוכח אברהם יחזקאל – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח רן כהן – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח דוד לוי – אינו נוכח עסאם מח'ול – אינו נוכח האשם מחאמיד – נגד רוני מילוא – אינו נוכח מרדכי משעני – אינו נוכח יהודית נאות – נמנעת שמעון פרס – אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת נחמה רונן – אינה נוכחת חיים רמון – אינו נוכח צלי רשף – אינו נוכח יורי שטרן – בעד יש עוד מישהו שעדיין לא הצביע?

אריה האן: אין.

אריה האן: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההצבעה הסתיימה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, הנה התוצאות: 56 בעד חוק ההסדרים במשק המדינה וכו', כפי שהוצבע על-ידינו, 33 נגד, 11 נמנעים.

אברהם בורג: אני קובע כי חוק ההסדרים נתקבל בקריאה שלישית על-ידי הכנסת.

אברהם בורג: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם בורג: אנחנו נעבור לנושא הבא בסדר-היום: הצעת התקציב לשנת 2003.

אברהם בורג: הנוהל יהיה אותו דבר.

אברהם בורג: אנחנו הורדנו את הרוב המכריע של ההסתייגויות.

אברהם בורג: סעיפים 01, 02, 03, אין הסתייגויות.

אברהם בורג: אנחנו נצביע בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 47 בעד סעיפים 03-01 – 47 נגד – 20 נמנעים – 10 סעיף 01 – נשיא המדינה ולשכתו, סעיף 02 – הכנסת, וסעיף 03 – חברי ממשלה, נתקבלו.

אברהם בורג: 47 בעד, 20 נגד, עשרה נמנעים.

אברהם בורג: סעיפים אלה נתקבלו בקריאה שנייה.

אברהם בורג: עמוד 4, סעיף 04, אנחנו נצביע על ההסתייגות של קבוצת כבל.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 48 בעד ההסתייגות – 31 נגד – 49 נמנעים – 4 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 04 – משרד ראש הממשלה, לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות של חבר הכנסת איתן כבל לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על סעיפים 04, 05, 06, 07, 08, 09, 12, 13, 14, 15, 16 ו-17 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 49 בעד סעיפים 17-04, כהצעת הוועדה – 52 נגד – 26 נמנעים – 10 סעיף 04 – משרד ראש הממשלה, סעיף 05 – משרד האוצר, סעיף 06 – משרד הפנים, סעיף 07 – משרד לביטחון פנים, סעיף 08 – משרד המשפטים, סעיף 09 – משרד החוץ, סעיף 12 – גמלאות ופיצויים, סעיף 13 – הוצאות שונות, סעיף 14 – בחירות ומימון מפלגות, סעיף 15 – משרד הביטחון, סעיף 16 – הוצאות חירום אזרחיות, וסעיף 17 – תיאום הפעולה בשטחים, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 52 בעד, 26 נגד, עשרה נמנעים.

אברהם בורג: סעיפים אלה נתקבלו בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: עמוד 18, רשויות מקומיות.

אברהם בורג: שימו לב, נפלו שתי ההסתייגויות הראשונות.

אברהם בורג: אנו מצביעים על הסתייגות ראשונה של קבוצת וילן לגבי רשויות דרוזיות.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 50 בעד ההסתייגות – 21 נגד – 52 נמנעים – 10 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 18 – רשויות מקומיות, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 21 בעד, 52 נגד, עשרה נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: נצביע על ההסתייגות של קבוצת ג'בארה, הצבעה ידנית.

אברהם בורג: מי בעד ומי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חברת הכנסת חוסניה ג'בארה לסעיף 18 – רשויות מקומיות, לא

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: קבוצת ברכה – מי בעד ומי נגד?

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 18 – רשויות מקומיות, לא

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: אם כן, נצביע על סעיף 18 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 51 בעד סעיף 18, כהצעת הוועדה – 52 נגד – 26 נמנעים – 10 סעיף 18 – רשויות מקומיות, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: 52 בעד, 26 נגד, עשרה נמנעים.

אברהם בורג: סעיף 18 נתקבל בקריאה שנייה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת כבל לסעיף 19.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 52 בעד ההסתייגות – 33 נגד – 52 נמנעים – 4 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 19 – משרד המדע, התרבות והספורט, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 33 בעד, 52 נגד, ארבעה נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על סעיף 19 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 53 בעד סעיף 19, כהצעת הוועדה – 49 נגד – 25 נמנעים – 11 סעיף 19 – משרד המדע, התרבות והספורט, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: 49 בעד, 25 נגד, 11 נמנעים.

אברהם בורג: סעיף 19 נתקבל כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: בסעיף 20 יש לנו כמה הסתייגויות.

אברהם בורג: נתחיל עם ההסתייגות בעמוד 22, סעיף 16, טלוויזיה חינוכית, של קבוצת כבל.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 54 בעד ההסתייגות – 37 נגד – 50 נמנעים – 2 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 20 – משרד החינוך (סעיף 2033), לא נתקבלה.

אברהם בורג: 37 בעד, 50 נגד, שני נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: קבוצת וילן באותו עמוד – ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 55 בעד ההסתייגות – 29 נגד – 51 נמנעים – 5 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 20 – משרד החינוך, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 29 בעד, 51 נגד, חמישה נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו עוברים לקבוצת ברכה – עמוד 23.

אברהם בורג: מי בעד ומי נגד?

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 56 בעד ההסתייגות – 20 נגד – 54 נמנעים – 5 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 20 – משרד החינוך, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 20 בעד, 54 נגד, חמישה נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: קבוצת מורשת עדות ישראל – נצביע על ההסתייגות בהרמת יד.

אברהם בורג: מי בעד ומי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של חברי הכנסת זבולון אורלב, אפי אושעיה ואלי כהן לסעיף 20 – משרד

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: הסתייגות של חבר הכנסת אורלב לאותו סעיף – מי בעד ומי נגד?

זבולון אורלב: זה המתנ"סים.

זבולון אורלב: הצבעה מס' 57 בעד ההסתייגות – 32 נגד – 44 נמנעים – 6 ההסתייגות של חבר הכנסת זבולון אורלב לסעיף 20 – משרד החינוך, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 32 בעד, 44 נגד, שישה נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על סעיף 20 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 58 בעד סעיף 20, כהצעת הוועדה – 54 נגד – 25 נמנעים – 10 סעיף 20 – משרד החינוך, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: 54 בעד, 25 נגד, עשרה נמנעים.

אברהם בורג: סעיף 20 נתקבל בקריאה שנייה.

אברהם בורג: אנחנו בעמוד 27, סעיף 21, ההסתייגות של חבר הכנסת כבל – מרכז הסיוע לסטודנטים.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 59 בעד ההסתייגות – 38 נגד – 52 נמנעים – 2 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 21 – השכלה גבוהה, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 38 בעד, 52 נגד, שני נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: קבוצת ברכה – ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 60 בעד ההסתייגות – 20 נגד – 57 נמנעים – 4 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 21 – השכלה גבוהה, לא נתקבלה.

אברהם בורג: 20 בעד, 57 נגד, ארבעה נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על סעיף 21 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 61 בעד סעיף 21, כהצעת הוועדה – 54 נגד – 23 נמנעים – 8 סעיף 21 – השכלה גבוהה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: 54 בעד, 23 נגד, שמונה נמנעים.

אברהם בורג: סעיף 21 נתקבל בקריאה שנייה.

אברהם בורג: עמוד 28– נצביע על ההסתייגות של קבוצת וילן בהרמת יד.

אברהם בורג: מי בעד ומי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 22 – המשרד לענייני דתות, לא

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: נצביע על סעיף 22 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 62 בעד סעיף 22, כהצעת הוועדה – 54 נגד – 20 נמנעים – 9 סעיף 22 – המשרד לענייני דתות, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: 54 בעד, 20 נגד, תשעה נמנעים.

אברהם בורג: סעיף 22 נתקבל כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: אנחנו בעמוד 31.

אברהם בורג: הסתייגות קבוצת וילן לגבי סידור נכים בפנימיות – ניתן להצביע בהרמת יד.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 23 – משרד העבודה והרווחה, לא

אברהם בורג: הצבעה ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 23 – משרד העבודה והרווחה, לא

אברהם בורג: נצביע על סעיפים 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31 ו-32 – כל הסעיפים האלה בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 63 בעד סעיפים 32–23, כהצעת הוועדה – 54 נגד – 24 נמנעים – 9 סעיף 23 – משרד העבודה והרווחה, סעיף 24 – משרד הבריאות, סעיף 25 – תגמולים לנכים, סעיף 26 – המשרד לאיכות הסביבה, סעיף 27 – ביטוח לאומי, סעיף 28 – אחזקת כבישים, סעיף 29 – משרד הבינוי והשיכון, סעיף 30 – המשרד לקליטת העלייה, סעיף 31 – הוצאות משק הדלק, וסעיף 32 – תמיכות במחירי מצרכי יסוד ובייצור חקלאי, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 54 בעד, 25 נגד, תשעה נמנעים.

אברהם בורג: נתקבלו סעיפים אלה בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: עמוד 48 – קבוצת רז, בהרמת ידיים.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוסי רז לסעיף 33 – משרד החקלאות, לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: נצביע על סעיפים 33, 34, 35, 36 ו-37 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 64 בעד סעיפים 37–33, כהצעת הוועדה – 52 נגד – 24 נמנעים – 8 סעיף 33 – משרד החקלאות, סעיף 34 – משרד התשתיות הלאומיות, סעיף 35 – הוועדה לאנרגיה אטומית, סעיף 36 – משרד התעשייה והמסחר, וסעיף 37 – משרד התיירות, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 52 בעד, 24 נגד, שמונה נמנעים.

אברהם בורג: סעיפים 37–33 נתקבלו בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: עמוד 53 – קבוצת רז.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוסי רז לסעיף 38 – תמיכות בענפי המשק, לא

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: נצביע על סעיפים 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 60, 67 ו-68 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 65 בעד סעיפים 47–38, 58–51, 60 ו-68–67, כהצעת הוועדה – 54 נגד – 24 נמנעים – 10 סעיף 38 – תמיכות בענפי המשק, סעיף 39 – משרד התקשורת, סעיף 40 – תחבורה, סעיף 41 – משק המים, סעיף 42 – מענקי בינוי ושיכון, סעיף 43 – המרכז למיפוי ישראל, סעיף 44 – סבסוד אשראי, סעיף 45 – תשלום ריבית ועמלות, סעיף 46 – חוק חיילים משוחררים, סעיף 47 – רזרבה כללית, סעיף 51 – דיור ממשלתי, סעיף 52 – מבני משטרה ובתי-סוהר, סעיף 53 – בניינים לבתי-משפט, סעיף 54 – רשויות פיקוח, סעיף 55 – אוצר, סעיף 56 – נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, סעיף 57 – רשויות מקומיות, סעיף 58 – בתי-חולים ממשלתיים, סעיף 60 – חינוך, סעיף 67 – משרד הבריאות, וסעיף 68 – היחידה לעניין עובדים זרים, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 54 בעד, 25 נגד, עשרה נמנעים – נתקבלו בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: עמוד 74 – הסתייגות קבוצת רז.

אברהם בורג: ניתן להצביע בהרמת יד.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: לא נתקבל.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוסי רז לסעיף 70 – שיכון, לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: נצביע על סעיפים 70 ו-72 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 66 בעד סעיפים 70 ו-72, כהצעת הוועדה – 53 נגד – 22 נמנעים – 9 סעיף 70 – שיכון, וסעיף 72 – חקלאות, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 53 בעד, 22 נגד, תשעה נמנעים – נתקבלו בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: עמוד 76 – סעיף 73, קבוצת וילן.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 73 – מפעלי מים, לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: קבוצת רז – מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוסי רז לסעיף 73 – מפעלי מים, לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: נצביע על סעיפים 73, 76, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 89, 94, 95, 96, 98, 99 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 67 בעד סעיפים 73, 81-76, 84-83, 89, 96-94 ו-99-98, כהצעת הוועדה – 52 נגד – 25 נמנעים – 9 סעיף 73 – מפעלי מים, סעיף 76 – תעשייה, סעיף 78 – פיתוח תיירות, סעיף 79 – פיתוח התחבורה, סעיף 80 – כבישים ומסילות ברזל, סעיף 81 – פיתוח התקשורת, סעיף 83 – הצעות פיתוח אחרות, סעיף 84 – תשלום חובות, סעיף 89 – מפעלי משרד ראש הממשלה, סעיף 94 – בתי-חולים ממשלתיים, סעיף 95 – נמל יפו ונמל חדרה, סעיף 96 – הוצאות בנק הדואר, סעיף 98 – הוצאות מינהל מקרקעי ישראל, וסעיף 99 – החזר חובות לבנק ישראל, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 52 בעד, 25 נגד, תשעה נמנעים.

אברהם בורג: הסעיפים אושרו בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: האם נצביע בקריאה שלישית, יושב-ראש הוועדה?

יעקב ליצמן: כן.

אברהם בורג: נעבור הצבעה בקריאה שלישית על הצעת התקציב לשנת הכספים 2003.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 68 בעד הצעת התקציב – 54 נגד – 25 נמנעים – 11 הצעת התקציב לשנת הכספים 2003, התשס"ג–2002, נתקבלה.

אברהם בורג: 54 בעד, 25 נגד, 11 נמנעים – התקבלה הצעת התקציב בקריאה שלישית.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אנחנו עוברים להצעת חוק התקציב.

אברהם בורג: ניתן להצביע בקריאה שנייה.

אברהם בורג: האם ברכה ואחרים מסירים את ההסתייגויות?

מוחמד ברכה: כן.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על הצעת חוק התקציב בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 69 בעד סעיפים 9-1 – 52 נגד – 25 נמנעים – 8 סעיפים 9-1 נתקבלו.

אברהם בורג: 52 בעד, 25 נגד, שמונה נמנעים – נתקבלו בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 70 בעד החוק – 53 נגד – 23 נמנעים – 9 חוק התקציב לשנת הכספים 2003, התשס"ג–2002, נתקבל.

אברהם בורג: 53 בעד, 23 נגד, תשעה נמנעים – התקבלה הצעת חוק התקציב בקריאה שלישית.

אברהם בורג: (קריאה שלישית)

אברהם בורג: הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 33) בקריאה שלישית, ללא הסתייגויות.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 71 בעד החוק – 43 נגד – 3 נמנעים – 3 חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 33), התשס"ג–2002, נתקבל.

אברהם בורג: 43 בעד, שלושה נגד, שלושה נמנעים.

אברהם בורג: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם בורג: חבר הכנסת פורז, הצעת הסדרת הפיקוח על הכלבים תנעל את החקיקה בכנסת החמש-עשרה, בבקשה.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הכינו לי פה נאום של שלושה, ארבעה עמודים, אבל אני החלטתי שלפי חוק צער בעלי-חיים – הגנה על חברי הכנסת, אי-אפשר בשעה כזאת לקרוא את כל הנאום.

אברהם פורז: ראשית, אני רוצה לומר שמדובר בהצעת חוק ממשלתית שבאה להסדיר את נושא הפיקוח על כלבים.

אברהם פורז: ההצעה עושה כמה דברים חשובים: היא פועלת להקמת מרכז ארצי לרישום, היא דואגת לטיפול בנושא של תקנות והיא נותנת לרופאים הפרטיים אפשרות לחסן כנגד כלבת.

אברהם פורז: ההצעה היא הצעה טובה; אני לא יודע אם אני יכול להכניס את הנאום לפרוטוקול.

אברהם בורג: אתה יכול, אתה יכול, אני מאשר לך.

אברהם פורז: לפי האישור של יושב-ראש הכנסת, הנאום – לפרוטוקול.

אברהם פורז: אני מבקש לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ושלישית – לדחות את כל ההסתייגויות ולאשר את החוק.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: אנחנו ניגש להצבעה על הצעת חוק הסדרת הפיקוח על כלבים.

אברהם בורג: ניתן להצביע בקריאה שנייה, בבקשה.

אברהם בורג: סליחה, יש כאן הסתייגויות.

אברהם בורג: את של חזן הסרתי בשמה.

אברהם בורג: קליינר, אני מודה לך על ההסרה.

אברהם בורג: תודה רבה לכם.

אברהם בורג: ניגש להצבעה בקריאה שנייה, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 72

אברהם בורג: ההצבעה בוטלה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 73 בעד סעיפים 30-1 – 41 נגד – אין נמנעים – 2 סעיפים 30-1 נתקבלו.

אברהם בורג: 41 בעד, ללא מתנגדים, שני נמנעים.

אברהם בורג: אושר בקריאה שנייה.

אברהם בורג: ניתן להצביע בקריאה שלישית, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 74 בעד החוק – 44 נגד – 1 נמנעים – 2 חוק להסדרת הפיקוח על כלבים, התשס"ג–2002, נתקבל.

אברהם בורג: 44 בעד, אחד נגד, שני נמנעים.

אברהם בורג: החוק אושר בקריאה שלישית.

אברהם בורג: תם ולא נשלם, השבח לאל בורא עולם.

אברהם בורג: גם ישיבה זו נעולה.

אברהם בורג: ישיבות הכנסת יתחדשו, אני מקווה, בישיבה הראשונה של הכנסת הבאה, הכנסת השש-עשרה.

אברהם בורג: לכל מי שנשא במלאכה – עובדי הכנסת, באי הבית, חברי הכנסת, שרי הממשלה, אנשי האופוזיציה – יישר כוחכם.

אברהם בורג: להתראות בסיבוב הבא.