ישיבת מליאה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 355, 2002-11-13 00:00

אברהם בורג: חברי הכנסת וחברותיה, אני מתכבד לפתוח את הישיבה האחרונה במושב זה של הכנסת.

אברהם בורג: היום יום רביעי, ח' בכסליו התשס"ג, 13 בחודש נובמבר שנת 2002.

אברהם בורג: שאילתות בעל-פה – שאילתא ותשובה.

אברהם בורג: מי שואל ומי משיב?

אברהם בורג: שר הביטחון.

ראובן ריבלין: הערה לאדוני – זו לא הישיבה האחרונה, כי הממשלה עתידה – – –

אברהם בורג: לא, זו תהיה ישיבת פגרה.

ראובן ריבלין: – – –

אברהם בורג: כנסת ישראל זו מסוגלת לכל דבר.

אברהם בורג: בסך הכול זו מלוכה, כפי שראיתי אתמול.

אברהם בורג: ראיתי אתמול את המלך.

אברהם בורג: שר הביטחון לא הגיע.

אברהם בורג: סגן שר הפנים כאן, וחבר הכנסת רומן ברונפמן כאן, אז נתחיל עם זה.

אברהם בורג: סגן שר הפנים ישיב על שאילתא בעל-פה מס' 256, של חבר הכנסת רומן ברונפמן, בנושא: הענקת אזרחות ישראלית לצעירים עולים שהשתחררו מצה"ל.

רומן ברונפמן: אדוני היושב-ראש, ברצוני לשאול את שר הפנים, באמצעות סגן שר הפנים, דוד אזולאי.

רומן ברונפמן: לאחרונה הגיעו ללשכתי פניות רבות של צעירים עולים בעלי מעמד של תושב קבע, שהשתחררו כחוק לאחר שירות סדיר בצה"ל ופנו למשרד הפנים בבקשה לקבל אזרחות ישראלית.

רומן ברונפמן: ברצוני לשאול: 1.

רומן ברונפמן: כמה צעירים כאלה פנו למשרד הפנים בעשור האחרון בבקשה לקבל אזרחות ישראלית לאחר שירות צבאי מלא?

רומן ברונפמן: 2.

רומן ברונפמן: כמה מהם אכן קיבלו אזרחות כתוצאה משירות בצה"ל?

רומן ברונפמן: 3.

רומן ברונפמן: כמה נענו בשלילה?

אברהם בורג: למה יש לי הרגשה שזה נדון לא מזמן כאן?

דוד מגן: – – – זו הצעת חוק – – –

אברהם בורג: נכון, נכון.

אברהם בורג: תודה, דוד.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, יש גם מכסה של שאילתות שצריך לסיים, אז – – –

אברהם בורג: לא.

אברהם בורג: יש מידה של אינפורמציה שהממשלה צריכה להעביר.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש.

דוד אזולאי: אני מתכבד להשיב על שאילתא בעל-פה של חבר הכנסת רומן ברונפמן.

דוד אזולאי: אין למינהל האוכלוסין אפשרות לבדוק כמה צעירים כאלה פנו למשרד הפנים בבקשה לקבל אזרחות ישראלית לאחר שירות צבאי מלא, כמה קיבלו אזרחות כתוצאה משירות בצה"ל וכמה נענו בשלילה, מהסיבה הפשוטה: מינהל האוכלוסין אינו עוסק בסטטיסטיקות, ולכן אין לנו הנתונים האלה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברונפמן, ואחריו ביקשו שניים – חברי הכנסת דוד מגן והאשם מחאמיד.

קריאה: – – –

אברהם בורג: לא, לא.

אברהם בורג: רק שניים.

רומן ברונפמן: ברצוני לשאול את חבר הכנסת דוד אזולאי, חברי וסגן שר הפנים – האם ידוע לו, שעל-פי חוק האזרחות, 1952, והתיקון לחוק מ-1980, סעיף 6(ד), משרד הפנים חייב להעניק אזרחות מלאה לכל מי שהשתחרר מהצבא כחוק, לאחר שירות צבאי מלא, בתנאי אחד ויחיד, שהוא מתכוון להשתקע בארץ?

רומן ברונפמן: האם ידוע לו שמשרד הפנים לא עושה שימוש בסעיף זה ובכך מפר את החוק הישראלי?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת דוד מגן, ואחריו – חבר הכנסת האשם מחאמיד.

קריאה: – – –

אברהם בורג: במקום האשם?

קריאה: – – –

אברהם בורג: לא.

אברהם בורג: זה יהיה תקדים להמשך הקדנציה.

דוד מגן: אדוני היושב-ראש, על שולחן הכנסת מונחת הצעה לתיקון חוק האזרחות, וכשביקשנו – אני, מצד אחד, וחבר הכנסת מוסי רז מצד שני – להעלות את העניין, הסתבר כי הממשלה מסרבת לדון כל עוד לא חלפו 45 יום נטו, ככתוב בחוק.

דוד מגן: בעניין הזה כתבתי מכתב.

דוד מגן: חבל שהעניין לא הסתייע.

דוד מגן: אני מנצל את הסיטואציה שבה יושב כאן גם השר רובי ריבלין – –

אברהם בורג: מה זאת אומרת גם?

אברהם בורג: – בייחוד.

דוד מגן: – – יחד עמנו, יחד עם חברי הכנסת, כדי להציע לוועדת השרים לחקיקה ואכיפת החוק לדון בהצעה הזאת, אשר כל כולה אומרת, כי לא יעלה על הדעת שאדם המשרת שירות מלא בצה"ל לא יהיה אזרח במדינת ישראל.

דוד מגן: אני רוצה להזכיר, כפי שכולנו יודעים – כבר בשלבים הראשונים של השירות כל חייל נדרש להצהרת אמונים למדינת ישראל, והשבועה ידועה: "אני נשבע".

דוד מגן: כל התהליך של האזרחות מתבצע, ואני קורא לממשלה להתייחס בחיוב להצעת החוק הזאת.

דוד מגן: השאלה לסגן השר: האם משרד הפנים מוכן לחוות דעה חיובית בעניין הזה בפני ועדת השרים לחקיקה ואכיפת החוק?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חברת הכנסת מרינה סולודקין, בבקשה.

אברהם בורג: אחריה – השר.

מרינה סולודקין: כבודו סגן השר.

מרינה סולודקין: ראינו היום בעיתונות, שש"ס בונה את כל הקמפיין של הבחירות על הנושא של עולים לא-יהודים.

מרינה סולודקין: השאלה שלי: אתם לא פוחדים ממלחמת אזרחים בזמן שיש לנו מלחמות נוספות?

מרינה סולודקין: תודה.

אברהם בורג: סגן השר, בבקשה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת רומן ברונפמן, דבריך, לצערי הרב, אינם מדויקים.

דוד אזולאי: השר פועל על-פי החוק, וכל מקרה נבדק, וכשצריך – גם מאושר.

דוד אזולאי: לכן אינני יודע מנין לך האינפורמציה שהשר אינו פועל על-פי החוק.

דוד אזולאי: חבר הכנסת דוד מגן, לגבי התייחסות המשרד או השר לדיון בוועדת השרים לענייני חקיקה, אני מודיע לך שאני מניח שברגע שהנושא יעלה על סדר-היום תהיה התייחסות של השר.

דוד אזולאי: מה תהיה ההתייחסות, קשה לי כרגע להגיד לך, אבל דיה לשמחה בשעתה.

דוד אזולאי: חברת הכנסת מרינה סולודקין, אני מציע, בואי לא נתחיל את הקמפיין של הבחירות כאן.

דוד אזולאי: אנחנו בוודאי לא נהיה אלה שיגרמו לשנאת אחים ולשנאת חינם, ומה שאת עושה כרגע, את רוצה להתחיל בקמפיין שלך בשנאה בקרב יהודים.

דוד אזולאי: אני מציע שתרדי מהעניין הזה ואל תעשי את זה כבר עכשיו.

דוד אזולאי: יש לנו זמן מספיק לעשות את זה אם את רוצה.

אבשלום וילן: זו תשובה לא עניינית.

אברהם בורג: זה שזו לא תשובה עניינית זה לא תקדים.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אנחנו נעבור לנושא הבא בסדר-היום.

אברהם בורג: לפני כן, אדוני שר התקשורת, יש שאילתא של חבר הכנסת גפני, שאיננו באולם.

אברהם בורג: אני אודה לאדוני אם הוא יעביר את התשובה לפרוטוקול.

אברהם בורג: אתה מוכן לענות?

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: מלמעלה, השר ריבלין.

אברהם בורג: אני רואה שרוב השנים של אדוני בממשלה השכיחו ממנו את אורחות הבית.

אברהם בורג: התקדים הזה, שאדוני חושב, הוא דבר לא טוב.

ראובן ריבלין: אני מתחייב שזה חד-פעמי.

ראובן ריבלין: אני מתחייב לא לחשוב יותר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת משה גפני שאל את שר התקשורת ביום ו' באלול התשס"ב (14 באוגוסט 2002): בנק הדואר כיבד המחאה שהתאריך הנקוב בה זויף.

ראובן ריבלין: לטענת הבנק, מכיוון שהוא בנק ממשלתי, הוא אינו אחראי לנזקים שנגרמו ללקוחותיו בגין טעויותיו.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: האם בנק הדואר נתון לפיקוח המפקח על הבנקים, ואם לא – מדוע?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: האם בנק מסחרי אחראי לנזק כגון זה כלפי לקוחותיו?

ראובן ריבלין: 3.

ראובן ריבלין: האם יש הבדל בין בנק הדואר לבין בנק מסחרי לעניין החובה לפצות לקוחות בגין נזקים, ואם כן – מה היא הסיבה להבדל זה?

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להשיב על שאילתא רגילה של חבר הכנסת משה גפני בנושא אחריות בנק הדואר לנזקים בגין כיבוד המחאות מזויפות.

ראובן ריבלין: הואיל והדבר פורסם בעיתונים והואיל והדבר חשוב לציבור כולו, חבר הכנסת גפני, חזקה עליו ששאל את השאלה עבור הציבור כולו.

ראובן ריבלין: אני מתכבד להשיב.

ראובן ריבלין: להלן תשובתי.

ראובן ריבלין: משום שהתשובה בוודאי מעניינת את הציבור כולו, אני מתכבד לקוראה: 1.

ראובן ריבלין: בנק הדואר אינו נתון לפיקוח המפקח על הבנקים, ואני מבקש לפרט.

ראובן ריבלין: בנק הדואר איננו בנק במשמעות המונח בחוק הבנקאות (רישוי), התשמ"א–1981, להלן – חוק הבנקאות, והוא גוף השונה באופיו ובמהותו מבנק מסחרי רגיל.

ראובן ריבלין: בנק הדואר הוקם מכוח חוק בנק הדואר, התשי"א–1951, להלן – חוק בנק הדואר, אשר קובע את גדר סמכויותיו של הבנק.

ראובן ריבלין: פעילותו העיקרית של בנק הדואר היא גביית תשלומים עבור משרדי הממשלה, גופים ציבוריים וגופים פרטיים.

ראובן ריבלין: יצוין, כי בנק הדואר אינו מעניק אשראי ללקוחותיו, ובכלל זה אינו מאפשר משיכת יתר, וכן אינו משלם ריבית על יתרות זכות.

ראובן ריבלין: דהיינו, בנק הדואר אינו בנק מסחרי במובנה הרגיל של המלה.

ראובן ריבלין: 3-2.

ראובן ריבלין: שאלתו האחרת של חבר הכנסת גפני היתה לגבי האחריות וחובת הפיצוי החלה על בנק הדואר בנוגע לכיבוד ההמחאות.

ראובן ריבלין: ככלל, אני משיב, ובלי להכריע בעניין הקונקרטי אשר נסיבותיו אינן פרוסות בפנינו במלואן, האחריות החלה על בנק הדואר, כמו על כל בנק מסחרי, נובעת מהדין הכללי, ובין היתר מהוראות פקודת השטרות [נוסח חדש].

ראובן ריבלין: דהיינו, לעניין זה אין כל הבדל בין האחריות החלה על בנק הדואר לבין זו החלה על בנק מסחרי אחר, ולפיכך גם החובה לפצות על הנזקים שנגרמו.

ראובן ריבלין: לסיום, בהתייחס לאמור בשאילתא שבנדון, כאילו נטען על-ידי בנק הדואר כי איננו אחראי לנזקים שנגרמו ללקוחותיו, הרי שהדברים אינם נכונים.

ראובן ריבלין: ואם אמר מישהו ברשות הדואר שאינו מוסמך לתת תשובה, כפי שהשאלה ששאל חבר הכנסת גפני נענתה, הרי אני מודיע שבטעות נאמרה התשובה ואין זה נכון.

ראובן ריבלין: בנק הדואר, כמו כל אורגן של מדינת ישראל, אחראי בנזיקין בהתאם לפקודת הנזיקין.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת גפני, רוצה לשאול שאלה נוספת?

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני מודה לך על התשובה הארוכה והמפורטת.

ראובן ריבלין: אני רוצה רק לומר לך, חבר הכנסת גפני, שהשאילתא שלך מבטאת את נהמת לב הציבור, משום שקיבלנו יותר מ-300 מכתבים בקשר לעניין שאתה שואל עליו.

משה גפני: לכן אני מודה לך על התשובה המפורטת והנכונה, אני מניח.

משה גפני: אני אבקש להעביר לך מקרה שבו בסופו של התהליך בנק הדואר אמר, שלפנים משורת הדין הוא אכן יפצה את הלקוח, אבל רק לפנים משורת הדין, וזה לא תואם את הדברים שאמרת, שזה לא צריך להיות כך.

משה גפני: אני אעביר לך את המקרה ואני אבקש את בדיקתך, ואני שוב מודה לך על התשובה.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר לך, שמבדיקה שערכתי במשרדי עולה, כי המכתב שנשלח אליך, למשל, ואשר מדבר על כך שאפשר אולי לדון בעניין של מתן איזו תרופה "אקס גרטיה", זאת אומרת, מן הצדק ולא מן החוק, הריני להודיעך כי בטעות יסודה, והוא לא נשלח מטעם גורם מבנק הדואר, וככל הנראה מדובר במכתב שנשלח מטעם יחידת השירות הבנקאי ברשות הדואר.

ראובן ריבלין: הבהרתי זאת.

ראובן ריבלין: אני מודה לך על השאלה שלך.

ראובן ריבלין: השאלה שלך והתשובה שלי מתייחסות לציבור כולו, וברוכה יוזמתך כשליח ציבור על מנת להגן על זכויות הציבור.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה לשניכם.

אברהם בורג: אדוני יושב-ראש הוועדה, בבקשה.

אברהם בורג: יש לנו שתי הצעות, אמת, חבר הכנסת כץ?

אברהם בורג: אתה תציג את שתיהן ואני אעשה שתי הצבעות רצופות.

אברהם בורג: תודה.

): בסדר גמור.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ההצעה לתיקון התקנון נולדה בעקבות הסתייגויות, במקרה הזה, שהיו להצעת חוק טל ובעקבותיהן גילינו שתקנון הכנסת אוסר הכללת ביטויים מעליבים ופוגעים, דברי בלע בשאילתות ובהצעות לסדר-היום, אבל משום מה לא בהצעות חוק.

): אנו מציעים שבסעיף 123 לתקנון הכנסת ייקבע: "לא תצורף להצעת חוק הסתייגות הכוללת כינוי או ביטוי מעליב, גידופים או דברי בלע".

): זו ההצעה הראשונה, ואני חושב שמי שרוצה לשמור על תרבות דיון בכנסת, חייב לתמוך בה, ואני מקווה שהיא תתרום גם איזו תרומה צנועה לתופעה שלצערי חוזרת על עצמה, שחברי כנסת מנצלים את ההסתייגויות להצעות החוק וכוללים בהן כל מיני ביטויים מעליבים ופוגעים.

): ההצעה השנייה היא הצעה טכנית לחלוטין, אדוני היושב-ראש.

): אנחנו בשעתנו – – –

דוד מגן: לגבי ההצעה הראשונה, מי קובע אם זה כינוי, היועץ המשפטי?

): אני מניח, שבהעדר הכרעה, אם מישהו לא יקבל את הכרעת היועץ המשפטי, או יושב-ראש הוועדה, יהיה צורך ללכת למקומות אחרים.

): בעיקרון – יושב-ראש הוועדה.

): אנחנו לא מתערבים בזה, אנחנו רק אומרים מה אסור.

): כמו שאסור בהצעה לסדר-היום או בשאילתא לכלול דברים כאלה, מטבע הדברים היועצת המשפטית, כשהיא תראה ביטוי כזה, שלדעתה הוא מעליב, פוגע, או שאלה דברי בלע, היא בוודאי תפנה את תשומת לבו.

דוד מגן: כדאי להוסיף, לדעת יושב-ראש הוועדה.

אברהם בורג: אני אענה לדוד מגן, כי שאלתו טובה.

אברהם בורג: הליך הנחת חוק על השולחן היום הוא כזה: חבר הכנסת מגיש את הצעת החוק, היא נבדקת על-ידי הייעוץ המשפטי שהיא כשרה על-פי כל דת ודין ותקנון, ואחרי כן היא מאושרת על-ידי הנשיאות, כאשר הנשיאות – את זה הנהגנו בשנה האחרונה לאור תקלות שהיו – מקבלת בכל פעם את האישור של היועצת המשפטית שאכן היא בדקה את החוקים והם בסדר.

אברהם בורג: מכיוון שמדובר כאן בדברי הסבר בצורה כזאת או אחרת – – –

משה גפני: בהסתייגויות.

אברהם בורג: מדובר כאן על הסתייגות.

אברהם בורג: סליחה, אני טעיתי, אני חשבתי על הנחה לכתחילה.

אברהם בורג: הערה נכונה.

אברהם בורג: אני מציע שהמסגרת של הבדיקה תהיה הייעוץ המשפטי.

אברהם בורג: הרי הנסח הוא היועץ המשפטי.

אברהם בורג: יש לכתוב: באחריות היועץ המשפטי לא תצורף להצעת החוק הסתייגות וכו' וכו'.

): אם אנחנו מתקנים, יש לחזור לוועדה.

): נאשר את זה כך, אבל יהיה ברור – – –

אברהם בורג: הוא צודק.

אברהם בורג: אני מציע שאנחנו מאשרים, ועל דעת הכנסת המצביעה, כדי לא לחזור לוועדה, המאשר את נוסח ההסתייגות הוא היועץ המשפטי.

): תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת גפני, אתה רוצה להעיר משהו על זה?

אברהם בורג: בוא תעיר, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, ההצעה שמביא יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יוסי כץ, היא הצעה ראויה מכל היבט אפשרי.

משה גפני: אנחנו נתקלנו בתופעה הזאת, שזה באמת עושה ללעג ולקלס את עצמנו ואת החקיקה בכנסת.

משה גפני: הסתייגות היא הסתייגות לחוק, והיא הרי יכולה גם להתקבל במליאת הכנסת לפעמים בלי משים.

משה גפני: בכל התחומים שבהם יכולים להופיע דברי בלע או דברים מהסוג הזה, שלא שמים אותם לא בשאילתא ולא בדברים מהסוג הזה, בוודאי הקובע זה הייעוץ המשפטי.

משה גפני: אין בזה כל ספק.

אברהם בורג: כן, אבל מלכתחילה חבר הכנסת גפני צודק.

אברהם בורג: מכיוון ששאל חבר הכנסת דוד מגן שאלה על התהליך, לא הייתי רוצה להשאיר את זה סתום, כדי שיבוא הקורא בעוד שנים ויגיד: הכנסת לא נתנה את דעתה.

משה גפני: אז רשום בפרוטוקול, שיושב-ראש הכנסת אמר שזה הייעוץ המשפטי – –

אברהם בורג: זה מה שסיכמנו.

משה גפני: – – ורשום בפרוטוקול אפילו, שחבר הכנסת – – –

אברהם בורג: אני מקבל את הצעתך, שמקבלת את הצעתי, שלא משנים את הנוסח המוצע.

משה גפני: כתוב בפרוטוקול שחבר הכנסת גפני קיבל את הצעתך.

אברהם בורג: או, וכן ראוי.

אברהם בורג: תודה, מוישה.

): אדוני היושב-ראש, ההצעה הבאה היא תיקון טכני.

): בשעתנו תיקנו את חוק החסינות, והקנינו לוועדת האתיקה סמכויות נוספות במקרים של השמעת ביטויים מעליבים במליאת הכנסת.

): אבל, אמרנו שיש בחוק הכנסת, בחוק החסינות, סעיפים שבהם ניתן להטיל עונש כספי.

): אנחנו לא רצינו לפגוע בכללים האלה וכתבנו, משום מה, הפניה בחוק החסינות לסעיף קטן (א)(1) או (2) – במקום זה יבוא סעיף קטן כך וכך.

): זה תיקון טכני לחלוטין, ואני מבקש לאשר אותו.

אברהם בורג: בסדר, זה תיקון טכני.

אברהם בורג: צריך להצביע על שניהם?

אברהם בורג: אם כן, חברי הכנסת, אנחנו נקיים שתי הצבעות, הצבעה ראשונה על תיקון התקנון והצבעה שנייה על תיקון טכני.

אברהם בורג: חבר הכנסת כץ יתפוס את מקומו.

משה גפני: חבר הכנסת פריצקי, אתה ממפלגת ההסתה, אתה צריך להצביע נגד.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 1 בעד הצעת ועדת הכנסת – 22 נגד – 1 נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת בדבר תיקון סעיף 123 לתקנון הכנסת נתקבלה.

אברהם בורג: 22 בעד, אחד נגד, אין נמנעים.

אברהם בורג: התקבל שינוי התקנון.

אברהם בורג: אנחנו נצביע גם על התיקון הטכני שהציע יושב-ראש הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 2 בעד ההחלטה – 16 נגד – אין נמנעים – אין ההחלטה בדבר תיקון טעות בחוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון מס' 28), התשס"ב–2002, נתקבלה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: 16 בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

אברהם בורג: נתקבל גם התיקון הטכני הזה.

אברהם בורג: תודה רבה לכל השותפים.

אברהם בורג: הפיגוע הרצחני בקיבוץ מצר

אברהם בורג: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעות דחופות לסדר-היום – שימו לב, חברי הכנסת – בנושא:

אברהם בורג: הפיגוע הרצחני בקיבוץ מצר; הצעות לסדר-היום מס' 7220, 7223, 7225, 7230, 7247, 7256, 7258, 7260, 7262 ו-7265.

אברהם בורג: אנחנו מתחילים בנושא השני ולא בראשון בגלל לוח הזמנים של שר הביטחון.

אברהם בורג: דני, אתה משיב, או השר לביטחון פנים?

אברהם בורג: משיב סגן השר גדעון עזרא.

אברהם בורג: האשם מחאמיד, איהו?

אברהם בורג: בבקשה.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, כבוד השרים, ביום ראשון, אדוני היושב-ראש, לפני חצות, שמעתי את החדשות המזעזעות על אשר קרה בקיבוץ מצר.

האשם מחאמיד: הזדעזעתי למשמע אוזני, ויותר מאוחר, למחרת, הזדעזעתי למראה עיני, כאשר ראיתי את אשר אירע בקיבוץ; במיוחד שני התינוקות, שני הילדים.

האשם מחאמיד: כאן תרשה לי, אדוני היושב-ראש, להביע את תנחומי העמוקים, מעומק לבי, לקיבוץ השכן, הקיבוץ שוחר השלום, קיבוץ של אנשים, בני-אדם, מצר, אשר לא חסך מאמץ למען חיים משותפים בארץ המבוססים על סטטוס של כבוד הדדי וזכויות שוות, זכויות אדם ושלום אמיתי בין העמים.

האשם מחאמיד: לאבי, שאם ילדיו, רויטל, נרצחה – – –

אברהם בורג: חברי הכנסת, בבקשה.

האשם מחאמיד: זה לא נאום לצעוק.

האשם מחאמיד: אני מבקש.

האשם מחאמיד: – – – לאבי, שאם ילדיו, רויטל, נרצחה, ושני ילדיו, מתן בן החמש ונועם בן הארבע, ובעצם להביע את צערי וכאבי על רצח משפחה, לו ולמשפחת אוחיון.

האשם מחאמיד: כמו כן, תנחומי לקיבוץ על רצח יצחק דורי, מזכיר הקיבוץ, ותרצה דמארי, אורחת הקיבוץ.

האשם מחאמיד: יחסי הקיבוץ, כפי שאמרתי, אדוני היושב-ראש, עם שכניו היו טובים, ואני גאה בחברי הקיבוץ האלה, אשר גם לאחר מה שאירע להם על-ידי אותו רוצח, ואני גאה בכך, הם פשוט מחזיקים בכל הכוח באותם אידיאלים שהאמינו בהם כל הזמן, על שכנות ועל מוסריות ועל שכנות טובה, למרות כל מה שקרה, כי מעשה שפל זה לא הוציאם מדעתם.

האשם מחאמיד: ועל דעתם, שמעתי אותם אומרים, שעמדותיהם לא השתנו, הם מאמינים בדו-קיום בשלום עם העם הפלסטיני, על בסיס של מדינה ליד מדינה בגבולות 1967.

האשם מחאמיד: כאן המקום לומר, אדוני היושב-ראש, שמי שעשה זאת הוא אויב השלום.

האשם מחאמיד: מי שעשה זאת איננו מגן על העם הפלסטיני, הוא פשוט מאוד פושע.

האשם מחאמיד: זה פשע נורא.

האשם מחאמיד: לכן, מה שצריך לעשות זה לא לשחק לידיו ולהיסחף בידיו וללכת לעשות כל מיני אקטים ופעילויות אשר ישמידו כל אופציה לשלום, או יכבו את האור בקצה המנהרה, כשעדיין יש תקווה.

האשם מחאמיד: אני מבקש שהממשלה לא תעשה פעולות אשר ישחקו לידי רוצח כזה.

האשם מחאמיד: אנחנו צריכים לשמור על גחלת, על איזה אור בקצה המנהרה הזאת.

האשם מחאמיד: לכן, אדוני היושב-ראש, אין לי ואני לא רוצה להתעסק עם פוליטיקה גדולה, אני רק מבקש שהממשלה לא תשחק לידי הרוצח.

האשם מחאמיד: וכמובן, כשאני מגנה ואני מביע כאב, אני רוצה שתדע, אדוני היושב-ראש, אני לא אומר את זה עם "אבל".

האשם מחאמיד: שום "אבל" לא מקובל אצלי כשיש רצח של תינוקות וילדים.

האשם מחאמיד: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת עסאם מח'ול, ואחריו – חבר הכנסת נחום לנגנטל.

אברהם בורג: שלוש דקות.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני רוצה להביע צער עמוק ושותפות עמוקה בצערם של תושבי קיבוץ מצר.

עסאם מח'ול: אני רוצה להביע הזדהות מלאה עם הכאב שחוצה את כל שדרות הציבור וכל השדרות של בני-אדם באזור הזה, לנוכח מראות הזוועה ומול הפשע שבוצע נגד משפחות, נגד תינוקות, נגד אם שמגוננת על ילדיה, שהחייתה מחדש אותה תמונה של אב שניסה לגונן לפני שנתיים על הבן שלו, מוחמד דורה – – –

ראובן ריבלין: איך אתה משווה?

ראובן ריבלין: מה שאתה אומר פה יותר גרוע מכל המלים הריקות של האשם מחאמיד.

ראובן ריבלין: מה זה?

עסאם מח'ול: תירגע, תירגע.

מרדכי משעני: איך אתה אומר לו, תירגע?

אברהם בורג: חברי הכנסת.

אברהם בורג: סליחה, עסאם מח'ול, מי שמרגיע את האולם זה אני ולא אתה.

אברהם בורג: כמו כן, השר ריבלין, זעקת כאבך נשמעה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: עסאם מח'ול, תמשיך.

עסאם מח'ול: אני חושב שזה לא מצדיק שום דבר, זה לא מונע את הגינוי המוחלט של הפשע הנפשע שאירע במצר.

עסאם מח'ול: אבל אי-אפשר לעשות הבחנה בין כאב של אב או של אם על דמם השפוך של ילדיהם.

עסאם מח'ול: אני לא עושה את זה למען האיזון, אני עושה את זה כדי שכולנו נדע שמהמירוץ הזה של שפיכות הדמים, של פשע מול פשע, של נקמה מול נקמה – אנחנו לא נצא ממנו.

עסאם מח'ול: המוצא הוא במקום אחר.

עסאם מח'ול: המוצא הוא באופציה אחרת, מדינית.

עסאם מח'ול: אני מגנה את הפשע הזה, ואני רואה בו פשע נפשע לא רק ברמה האנושית; אני רואה בו פשע גם ברמה הפוליטית, אני רואה בו פשע גם כלפי העם הפלסטיני והאינטרסים שלו.

עסאם מח'ול: לכן אין מקום שמישהו כאן יגונן על העניין הזה, נוכח הכאב, העצב הזה והנוראות הזאת של האירוע שקרה.

עסאם מח'ול: אני חושב שטוב נעשה אם בשם הדם שנשפך נחפש כולנו את דרך המוצא, ודרך המוצא היא דרך מדינית, ולא דרך של התלהמות ולא דרך של נקמנות.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת נחום לנגנטל – לא נמצא.

אברהם בורג: חבר הכנסת אפי אושעיה, בבקשה.

אפי אושעיה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מכובדי השר, הרצח הזה הוא לא רק רצח מזעזע, הוא רצח שקשה להבין אותו, קשה לקבל אותו.

אפי אושעיה: מי שיש לו ילדים בבית יכול לדעת את זה אולי יותר מהאחרים.

אפי אושעיה: אנחנו עוסקים לפעמים בפוליטיקה, ויש רשעות ויש יצרים ויש אווירה ויש חברויות ויש שנאות ויש אהבות, אבל כשנתקלים בדבר כל כך מתועב, ברצח כל כך מתועב של אמא עם שני ילדים בבית המגורים, זה הופך את כולנו לא רק לספקנים, אלא הרבה יותר מזה.

אפי אושעיה: אין מלים לגנות את הרצח הזה, וכאב לי עוד יותר לשמוע כאלה שמסבירים שהם תעו בדרך וחשבו שזאת התנחלות.

אפי אושעיה: האם מותר לרצוח ילדים של מתנחלים?

אפי אושעיה: האם ילדים של מתנחלים הם הפקר?

אפי אושעיה: יש לי מחלוקת גדולה מאוד עם המתנחלים – – –

האשם מחאמיד: איפה שמעת את ההסבר הזה?

אפי אושעיה: לצערי היה.

אפי אושעיה: אני אומר שרצח הוא רצח, זה לא חשוב אם זה רצח של ילדים מתנחלים או רצח של ילדים בתוך "הקו הירוק", וגם לא אם זה רצח של ילדים פלסטינים, ערבים או אחרים.

אפי אושעיה: הגינוי מיותר, כי זה דבר מגונה בהכרח.

אפי אושעיה: תוכניות הרדיו התחילו בבוקר שלאחר הרצח המתועב הזה בסיפורים על הדו-קיום ועל האחווה ועל השותפות עם היישוב הערבי הסמוך.

אפי אושעיה: דיברו על יחסי הידידות, האהבה והרעות שהיו בין היישובים ושאלו איך זה קרה דווקא לילדים בקיבוץ שהוא כל כך ידיד של החברים שלו, הערבים ממול.

אפי אושעיה: נוצרה אווירה כאילו הרוצחים המתועבים, למרות החברות הזאת, ביצעו את הרצח.

אפי אושעיה: מישהו היה יכול לחשוב בתחילת הבוקר של אותו יום שכביכול המרצחים הללו באו מאותו יישוב סמוך.

אפי אושעיה: ואני אומר כאן, שהידידות הזאת צריכה להימשך והשותפות הזאת צריכה להימשך, ומצד שני מצווה עלינו להוקיע מתוכנו גם את מי שנותן תמיכה ברמיזה לרוצחים המתועבים האלה.

אפי אושעיה: אני איש מחנה השלום, אני נגד המתנחלים ונגד ההתנחלויות, יש לי חילוקי דעות מדיניים אתם.

אפי אושעיה: אבל אני לא חולק על הצורך לשמור עליהם; אני לא חולק על החובה של מדינת ישראל להבטיח את ביטחונם; אני לא חולק על כך שאין הבדל בין דם של מתנחל לבין דם של אחר; אני לא חולק על כך שצריך לעשות את המירב האפשרי כדי לתפוס, לפגוע ולחסל את המרצחים המתועבים האלה.

אפי אושעיה: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת נחום לנגנטל עדיין איננו נוכח.

אברהם בורג: חבר הכנסת אבו וילן, ואחריו – חבר הכנסת מוטי משעני.

אבשלום וילן: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הרצח במצר הוא רצח מתועב.

אבשלום וילן: הייתי שלשום במצר בלוויה, הלכתי לפני כן על המסלול.

אבשלום וילן: אדם שנכנס לתוך בית ורואה בעין אמא ושני ילדיה ויורה, הוא בן-עוולה במלוא מובן המלה.

אבשלום וילן: אני חושב הרבה יותר מזה, אני חושב שהצורה הזאת של רצח בני אדם ביישוב אזרחי רק כדי להרוג עוד יהודים הוא רצח מתועב.

אבשלום וילן: אנחנו, לאורך כל הדרך, מגנים בכל לשון גינוי כל פגיעה באזרחים, אבל פה במתכוון ובמכוון, פעם אחר פעם, פוגעים באזרחים.

אבשלום וילן: כך, תנועת השחרור הפלסטינית, לא משיגים דבר, לא מנצחים דבר.

אבשלום וילן: אתם תביאו רק עוד מלחמות, רק עוד טרגדיה נוראה לשני הצדדים.

אבשלום וילן: אני מצפה מיושב-ראש אש"ף וממוסדות אש"ף, שאם עשו את זה "גדודי חללי אל-אקצא", פעם אחת נראה אתכם בני-אדם, פעם אחת תעמידו אותם לדין ותכניסו אותם לכלא באמת.

אבשלום וילן: נמאס לנו מהסיפורים שלכם, נמאס מהתירוצים.

אבשלום וילן: אם צלם אנוש נשאר בכם, עשו את זה היום.

אבשלום וילן: אז אולי נראה שמשהו הפנמתם.

אבשלום וילן: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש, משהו על קיבוץ מצר.

אבשלום וילן: התקשורת תמיד אוהבת לעסוק בסמלים.

אבשלום וילן: במקרה נפל הפעם, באופן מקרי לחלוטין, שקיבוץ מצר הוא באמת סמל לא לדו-קיום, אלא לחיים משותפים פר-אקסלנס – חוגים לילדים, קבוצת כדורגל, צינור מים, עבודה במפעל, הרבה מאוד דברים משותפים.

אבשלום וילן: חברי מצר לא שינו ולא ישנו את השקפתם הפוליטית, הם ימשיכו להאמין בשלום.

אבשלום וילן: גם שכניהם ערביי ישראל וגם שכניהם מעבר ל"קו הירוק" ימשיכו לקיים יחסי שכנות כמקודם.

אבשלום וילן: מה שקרה פה הוא דבר הרבה יותר עמוק במובן של הפגיעה בסמל, ולכן הרשות הפלסטינית צריכה להבין שאם הפעם היא לא תעשה דבר, היא בבעיה הרבה יותר עמוקה עם עצמה מאשר בעיות המאבק לשחרור לאומי והלחימה מולנו.

אבשלום וילן: לכן הציפייה שלי, לנוכח כל הרוע הזה, כל הרשע, העובדה שאנחנו נידונים להילחם בטרור עד חורמה – ואני איש מחנה השלום, יושב פה השר רובי ריבלין, ושנתיים אני אומר שבלי לפתוח חלון מדיני לא נוכל להתקדם, הטרגדיה לא תיפסק – הפעם חובת ההוכחה קודם כול על רשויות השלטון הפלסטיני.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת מרדכי משעני, ואחריו – יורי שטרן.

מרדכי משעני: אדוני היושב-ראש, אדוני שר הביטחון, אני רוצה לאחל לך בהצלחה, ההצלחה שלך היא ההצלחה של כולנו.

מרדכי משעני: אדוני שר התקשורת, חברי חברי הכנסת, אחרי פיגוע שבו נרצחים אזרחים תמימים, אנחנו נוהגים לשלוח תנחומים למשפחות השכולות.

מרדכי משעני: ברצח שהיה בקיבוץ מצר, אני חושב שיותר נכון לומר טבח, לא רצח, קשה מאוד, לפחות לי, לעמוד כאן ולשלוח תנחומים לאבי אוחיון.

מרדכי משעני: קשה מאוד ואולי אי-אפשר לנחם את אבי, שבן-בליעל, חיית אדם, טבח במשפחתו, ירה מקרוב בשני פעוטות שישנו במיטתם וקרע אותם לגזרים.

מרדכי משעני: קשה לנחם אותו.

מרדכי משעני: קשה לנחם את חברי קיבוץ מצר.

מרדכי משעני: קשה לנחם את משפחת דורי ואת משפחת דמארי.

מרדכי משעני: אדוני היושב-ראש, אני מצר מאוד, שעל אף הטבח – אני חושב שהטבח הזה צריך להיות ציון דרך במלחמה שלנו במפגעים – והתוצאות הנוראיות שכולנו ראינו, עברנו מהר מאוד לסדר-היום, חזרנו להתעסק עם פריימריס, להתעסק עם הבחירות, מי ייכנס ומי לא.

מרדכי משעני: כשאני אומר עברנו, אני מתכוון לכולם.

מרדכי משעני: אני מתכוון גם לממשלה, גם לנבחרים, גם לתקשורת, לכולם.

מרדכי משעני: וחבל.

מרדכי משעני: אם מקרה כזה היה קורה למשפחה יהודית באחת ממדינות אירופה, אני בטוח שמדינת ישראל היתה מרעישה עולמות, הופכת עולמות, מגיעה לכל מקום ודואגת להעלות את זה על סדר-היום העולמי, כדי שדבר כזה לא יישנה.

מרדכי משעני: אינני יודע מה תהיה תגובת הממשלה למעשה הזה, אבל אני חושב שזו צריכה להיות נקודת ציון במאבקינו במפגעים.

מרדכי משעני: התגובה צריכה להיות שונה ממה שהיתה עד היום, אי-אפשר עוד לדבר על הרתעה, צריך לחסל את הטרור.

מרדכי משעני: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: יורי שטרן – לא נמצא.

אברהם בורג: אחריו, גנדי ריגר – לא נמצא.

אברהם בורג: שמואל הלפרט, אחרון.

אברהם בורג: ולאחר מכן, תשובת סגן השר לביטחון פנים.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כולנו עדיין תחת הרושם המזעזע של הפיגוע האכזרי, שבו רצחו מחבלים שפלים ונתעבים אם ושני ילדיה ועוד שניים מחברי קיבוץ מצר שעל קו התפר.

שמואל הלפרט: השם ייקום דמם.

שמואל הלפרט: הפעם מדובר בפיגוע שראש הרשות הפלסטינית, יאסר ערפאת, אחראי לו באופן אישי, שכן הזרוע הצבאית של ה"פתח" לקחה אחריות על הפיגוע הנורא.

שמואל הלפרט: ואולי הגיעה השעה להסיק את המסקנות המתבקשות כלפיו, אחרי שהוא אפילו לא גינה את הפיגוע.

שמואל הלפרט: אומנם, אנשיו פרסמו כאילו הוא מבקש לחקור מי אחראי לפיגוע זה שרק הזיק לרשות הפלסטינית, אבל האמת היא, שזהו עוד פרסום חסר כיסוי שיש בו המשך של המשחק הכפול של ערפאת – מצד אחד הוא מנסה להיראות בעולם כמדינאי וכמי שעומד בראש עם נרדף, ומצד שני מעודד ומכוון טרור ורצח כמדיניות עקבית נמשכת.

שמואל הלפרט: קיבוץ מצר שוכן ליד כפר ערבי סמוך, מיסר, ושני היישובים חיו במשך שנים רבות ביחסי שלום וידידות.

שמואל הלפרט: אפילו קו המים לשעת חירום משותף לשני היישובים, ואנשי מצר יצאו להיאבק בכוונה להעביר את חומת קו התפר על מטעי הזיתים של הכפר מיסר, בטענה שמדובר ברודפי שלום.

שמואל הלפרט: הפיגוע האכזרי שהיה ביום ראשון בלילה דווקא בקיבוץ מצר, מוכיח שוב כי אי-אפשר לסמוך על הפלסטינים, ועובדה היא שהרוצח השפל מצא לנכון לברוח דווקא לכפר מיסר, ועדיין לא הסתיימה החקירה כדי לברר אם לא מצא משתפי פעולה דווקא במקום הזה.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, לא היינו זקוקים לפיגוע הנורא בקיבוץ מצר כדי לדעת שיש לנו עסק עם רשות פלסטינית שמורכבת מחבורות של רוצחים שפלים ונבזים המסוגלים לרצוח ילדים בידי אמם, נשים וגברים חפים מפשע, אך ורק מפני שהם יהודים.

שמואל הלפרט: עם רוצחים כאלה אי-אפשר להגיע לשום הבנה, כי כל הבנה וכל ויתור ייחשב בעיניהם כניצחון וכצעד לקראת הדרישה לוויתור נוסף.

שמואל הלפרט: בטרור צריך להילחם עד לחיסולו, ועד שגם בצד השני ייפסק הטרור ותהיה נכונות לשבת ליד שולחן הדיונים, בלי איומי רצח והרג.

שמואל הלפרט: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: תשובת סגן השר, בבקשה.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בפתח דברי ברצוני לשלוח תנחומים למשפחות, ובמלים מספר לתאר את האירוע שהיה במקום ומה שקרה מסביב.

גדעון עזרא: ביום ראשון, 10 בנובמבר, סמוך לשעה 23:30, חדר לקיבוץ מצר מחבל בודד ככל הנראה, ורצח את תרצה דמארי ז"ל, בת 42, תושבת אלייכין, שביקרה ביישוב.

גדעון עזרא: המחבל המשיך במסע ההרג, ירה והרג את מזכיר הקיבוץ, יצחק דורי ז"ל, בן 44, אשר שימש כשומר אותה שעה.

גדעון עזרא: המחבל המשיך ופרץ לבית והרג ביריות את רויטל אוחיון, בת 34, ואת שני ילדיה הרכים, מתן בן חמש ונועם בן ארבע.

גדעון עזרא: יהי זכרם ברוך.

ראובן ריבלין: השם ייקום דמם.

גדעון עזרא: כוחות מג"ב, צה"ל ומשטרה שהגיעו למקום ערכו סריקות לאיתור המחבל, ולמעשה עד עתה נמשכות פעולות חקירה ומרדף אחר המחבל.

גדעון עזרא: בקיבוץ מצר יש רב"ש וכן קיימת בו כיתת כוננות.

גדעון עזרא: שני גורמים אלה פעלו באירוע.

גדעון עזרא: הקיבוץ מוקף גדר רגילה ולא חשמלית; לא היה מידע מודיעיני ממוקד על פיגוע זה.

גדעון עזרא: בשנה האחרונה היו כ-15 פיגועי חדירה וניסיונות חדירה ליישובים ישראליים, רובם ביש"ע, שהחלו בפיגוע בחמרה בבקעה, ב-6 בפברואר 2002, ובו נהרגו שלושה בני-אדם, ועד ל-29 באוקטובר 2002 – החדירה לחרמש, שבה נהרגו שלוש נשים.

גדעון עזרא: אני מבקש לאחל הצלחה לכוחות צה"ל, שכרגע מחפשים אחר החוליה שביצעה את הרצח הנורא הזה.

גדעון עזרא: אם לא נטפל בהם, הם עלולים מחר לצאת לפיגוע נוסף.

גדעון עזרא: אני בטוח שהמרצחים לא באו מכפר מיסר הסמוך, אין לי ספק בעניין הזה.

גדעון עזרא: אני אומר את הדברים הללו מאחר שהיחסים בין קיבוץ מצר לכפר הסמוך ידועים, מצד אחד, ומצד שני, אינני מאמין שערביי ישראל יכולים לעשות מעשה נפשע כזה.

גדעון עזרא: חבר הכנסת מח'ול, אנחנו מוכנים מחר בבוקר להפסיק את הטרור ולהפסיק את הפעולות שלנו לבלימת הטרור.

גדעון עזרא: אם הפלסטינים יעשו כן, אנחנו בוודאי ובוודאי לא ניכנס לשום נקודה ביהודה ושומרון ולא ננסה לעצור אנשים אחרים.

גדעון עזרא: אני גם מאמין, רבותי, לגינויים שלכם לפיגוע הזה.

גדעון עזרא: אבל אני שואל אתכם, מה אתם עושים, חבר הכנסת מח'ול, חבר הכנסת מחאמיד?

גדעון עזרא: מה אתם עושים מעבר לגינוי פה מעל במת הכנסת?

גדעון עזרא: כיצד אתם יכולים לסייע?

גדעון עזרא: הרי אנשים מכל היישובים הערביים במדינת ישראל נוסעים ליישובים האלה ביהודה ושומרון, נפגשים שם עם אנשים, יכולים להשפיע ולדבר אתם.

האשם מחאמיד: למה להגיד אבל.

האשם מחאמיד: לא אמרנו אבל, גינינו.

גדעון עזרא: אני אומר.

גדעון עזרא: אני אומר.

גדעון עזרא: מעבר לגינוי – – –

תמר גוז'נסקי: מדיניות אחרת, ממשלה אחרת.

אברהם בורג: זה עוד חודשיים.

אברהם בורג: בינתיים זה זה.

גדעון עזרא: אם ייפסק הטרור, אנחנו נפסיק לעצור אנשים.

גדעון עזרא: אם ייפסק הטרור, לא נצטרך – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת פרוש.

תמר גוז'נסקי: – – –

עסאם מח'ול: על-ידי חיסולים.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: הנקודה ברורה.

גדעון עזרא: אני מתפלא על חבר הכנסת עסאם מח'ול, שלוקח את המקרה של מוחמד – – –

עסאם מח'ול: מישהו יזם – – –

גדעון עזרא: אני לא הפרעתי לך.

אברהם בורג: חבר הכנסת מח'ול, סליחה.

אברהם בורג: מה זה פה?

אברהם בורג: זה מועדון פרטי?

אברהם בורג: לא.

גדעון עזרא: אני חושב שזו חוצפה בלתי רגילה, כאשר אדם נכנס לכפר ורוצח חמישה אנשים – להשוות את המקרה הזה לאסון שקרה למוחמד דורה.

גדעון עזרא: דרך אגב, עד היום הזה לא יודעים מי ירה בו.

גדעון עזרא: ידידי חבר הכנסת אפי אושעיה, אני חושב שדוקא הפיגוע הזה, שאתה מגנה אותו בכל לב, ואני מסכים עם כל דבריך, מדגיש את הצורך במלחמה משותפת בטרור ובהליכה משותפת עם מרצ, עם העבודה ועם כל המפלגות הציוניות בארץ, ואני מקווה שגם עם מפלגות ערביות.

גדעון עזרא: אני גם שמח שחבר הכנסת אבשלום וילן גינה את הנעשה ברשות הפלסטינית על-ידי אנשי ערפאת, על העובדה שנמשכת שם הסתה, וגם חבר הכנסת הלפרט אמר אותם דברים.

גדעון עזרא: לסיכומם של דברים, אנחנו מקבלים המון התרעות על כוונות לפיגועים.

גדעון עזרא: לא את כולם אנחנו מצליחים למנוע.

גדעון עזרא: זה היה פיגוע שלא הצלחנו למנוע.

גדעון עזרא: על מנת שנמנע את הפיגועים הבאים, חובה על כל אחד ואחד בבית הזה לעשות את הכול על מנת שייפסקו הפיגועים, וגם לסייע לכוחות הביטחון.

גדעון עזרא: לעצם העניין, מבחינתי, אני בעד דיון במליאה.

אברהם בורג: אנחנו נסתפק בתשובת השר, כי מליאה לגבי הנושא הזה כבר לא תהיה.

אברהם בורג: הצעות אחרות – חברי הכנסת טיבי, בוים, הנדל, קרא ואורלב.

אברהם בורג: בבקשה, ובקצרה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, יש דברים שאי-אפשר להסביר אותם.

אחמד טיבי: יש דברים שלא צריך להסביר אותם ולא צריך מאמץ כדי להסביר אותם.

אחמד טיבי: הרצח הנתעב בקיבוץ מצר, כאשר אדם נכנס ויורה בכוונה באם ובשני ילדיה, הוא מסוג הדברים שלא צריך ואסור להתאמץ להסביר.

אחמד טיבי: אם מישהו מנסה לקשור בין תנועת שחרור לאומית או מעשה של מהפכנות לבין מעשה כזה, אני חושב שרצח כזה מזהם את תנועת השחרור הלאומית הפלסטינית ופוגע קשה במטרה שאליה חותר עם שלם.

זאב בוים: אז – – – בערפאת.

אחמד טיבי: על כן, בלי תירוצים, בלי אבל ובלי הסבר, אני מצפה שברשות הפלסטינית מישהו ינקוט אמצעים כדי שדבר כזה לא יישנה וכדי שמי שעשה אותו ייענש בתוך הרשות הפלסטינית.

אחמד טיבי: תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת טיבי, תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת בוים, בבקשה.

אברהם בורג: אחריו – חבר הכנסת הנדל.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, צריך לומר בפשטות: הכתובת – ערפאת עצמו הוא ראש ה"תנזים", ראש "חללי אל-אקצא" או איך שהם נקראים.

זאב בוים: ערפאת עצמו, הארכי-רוצח הזה, אין בלתו, לא פה, לא באזור ולא בעולם כולו.

זאב בוים: אנחנו אומרים את הדבר הפשוט הזה מאז ימי אוסלו, כי הטרוריסט הזה הפר כל סעיף בהתחייבויות שנטל על עצמו.

זאב בוים: לצערי, דומה שרק המטאור הזורח היום בשמי מפלגת העבודה, עמרם מצנע, עוד מחזיק מערפאת ומוכן לדבר אתו.

זאב בוים: ואני שואל את עצמי: עמרם מצנע, על מה אתה תדבר היום עם ערפאת?

זאב בוים: צריך לתקוע את ערפאת איפה שהוא נמצא, עמוק בפינה החשוכה הנשכחת הזאת, ולבדלו מעמו ומהעולם כולו.

יוסף (טומי) לפיד: נשיא ארצות-הברית – – – מפלגת העבודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת צבי הנדל, בבקשה.

אברהם בורג: אחריו – חבר הכנסת איוב קרא.

צבי הנדל: אדוני היושב בראש, חברי חברי הכנסת, אדוני שר הביטחון, באופן מדהים אני מסכים עם חבר הכנסת זאביק בוים, שהרשות הפלסטינית היא המנהיגה את ה"פתח" והרוצחים יצאו מה"פתח".

צבי הנדל: לכן, אין פה אפשרות למשחקים.

צבי הנדל: כל זמן שלא נפרק את הרשות הפלסטינית ואת העומד בראשה, נחזיר אותם לתוניס או למקום שממנו באו, לא ישכון שלום באזור הזה.

צבי הנדל: זה רק פירוק הרשות.

צבי הנדל: שלא יהיה לכם ספק: אם ננצח את הטרור בדרך הזאת, גם המצב הכלכלי במדינת ישראל ישתפר לאין ערוך.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

אברהם בורג: אחריו – האחרון, חבר הכנסת זבולון אורלב.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, צר לי שמה שקרה קרה דווקא בקיבוץ מצר, לאנשים שבעצם דוגלים בדו-קיום, באווירה של השלום המיוחל באזור הזה.

איוב קרא: זה נובע מנאיביות ברורה של אנשים בבית הזה, ברחוב הישראלי, שלא השכילו לדעת שאין בעצם עם מי לדבר ברשות הפלסטינית.

איוב קרא: אין עם מי לדבר, ובכל זאת מדברים, וכאילו יש לנו פרטנר בצד השני.

איוב קרא: אנשים לא מבינים שאם יש אסון שקרה למדינה הזאת זה הנאיביות הזו – הסכמי אוסלו, שמי שהביא אותם צריך להעמידו לדין.

אברהם בורג: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

אברהם בורג: דומני שעמדתך מנוגדת לעמדת יושב-ראש המפלגה שלך.

זבולון אורלב: אני מקווה שאגיד דברים שמקובלים על יושב-ראש המפלגה שלי.

אברהם בורג: האם אני מזהה פה איחוד לאומי?

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הקשבתי לדברי חברי הכנסת ד"ר אחמד טיבי והאשם מחאמיד.

זבולון אורלב: אני בהחלט חושב שכן צריכים להביא בחשבון את דברי הגינוי החד-משמעיים שנאמרים בצורה מאוד בולטת ומאוד חדה.

זבולון אורלב: אני חושב שזה ראוי ונכון, והסכמתי גם לתת לו את הדקה שלי.

זבולון אורלב: אלא שאני רוצה לומר לחברי: תפעילו את השפעתכם, ויש לכם השפעה, על הצד הפלסטיני, כדי שהטרור ייפסק.

זבולון אורלב: יש לכם השפעה, יש לכם קשרים ויש לכם היכרויות.

זבולון אורלב: יכולה להיות בינינו תהום פוליטית, אבל צריך להסכים על דבר אחד – טבח כמו שהיה במצר לא יכול להיות, וצריך להשפיע, כל אחד כפי יכולתו, בצד שהוא מכיר, כדי שהדבר הזה לא יחזור.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: המציעים, על דעתכם אני קובע שנסתפק בתשובת השר.

אברהם בורג: נעבור לנושא הבא.

אברהם בורג: שר הביטחון ישיב על שאילתא בעל-פה מס' 254, מאת חבר הכנסת צלי רשף, בנושא: מאחזים בלתי חוקיים.

אברהם בורג: לאחר מכן תעלנה ההצעות הדחופות לסדר-היום לשר הביטחון.

אברהם בורג: חבר הכנסת צלי רשף, בבקשה.

צלי רשף: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני שר הביטחון, על-פי בדיקות שונות שנעשו, קיימים כ-105 מאחזים בלתי חוקיים ברחבי יהודה ושומרון.

צלי רשף: שר הביטחון הקודם, פואד בן-אליעזר, התחייב לפנות את כל המאחזים הבלתי-חוקיים, וכידוע גם התחיל בפינוי הזה.

צלי רשף: ברצוני לשאול: 1.

צלי רשף: כמה מאחזים בלתי חוקיים – ואני ציינתי את הנתון 105 – כמה מאחזים קיימים לפי המידע שבידך, שבידי משרדך?

צלי רשף: 2.

צלי רשף: האם יפונו המאחזים האלה כמתבקש כחוק?

צלי רשף: ואם כן – מתי?

אברהם בורג: שר הביטחון, בבקשה.

שאול מופז: אדוני היושב-ראש, ראשית, אני רוצה להשתתף בצער המשפחות שיקיריהן נרצחו במצר ולומר שידנו תשיג את המרצחים.

שאול מופז: במענה על השאילתא בעל-פה של חבר הכנסת צלי רשף אני רוצה לומר את הדברים הבאים: בחודשים האחרונים בוצעה עבודת מטה של משרד הביטחון, עם המינהל האזרחי והגופים המשפטיים השונים, אשר הציגה רשימה של 102 יישובים ומאחזים לבחינה באשר למעמדם החוקי.

שאול מופז: אלה הנתונים המדויקים.

שאול מופז: מהרשימה עלו הנתונים הבאים: א.

שאול מופז: קיומם של 32 מאחזים בלתי חוקיים, אשר מתוכם פונו בפועל 23 מאחזים במהלך חודש אוקטובר 2002.

שאול מופז: פינוי יתר המאחזים נמצא בהליך משפטי, ולכן הוא מעוכב – שישה ממתינים להחלטת בג"ץ ושלושה בהליכים משפטיים נוספים לקראת פינוי.

שאול מופז: ב.

שאול מופז: רשימה של 35 מאחזים שמעמדם הסטטוטורי איננו ברור ועבודת המטה לגביהם נמשכת, על מנת לברר את מעמדם החוקי.

שאול מופז: ג.

שאול מופז: בנוסף יש רשימה של 35 מאחזים שאושרו במהלך השנים האחרונות כחוק על-ידי הדרג המדיני והם מצויים בשלבים שונים של הליכי תכנון.

שאול מופז: יש לציין, כי במהלך החודשים יולי 2001 ועד אוקטובר 2002 פונו באיו"ש 60 מאחזים בלתי חוקיים, חלקם בהסכמה ובאופן עצמאי וחלקם על-ידי צה"ל באופן חד-צדדי.

שאול מופז: אשר להמשך התהליך, מערכת הביטחון תמשיך לנהוג אך ורק על-פי החוק ובהתאם להנחיות היועץ המשפטי לממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לשר הביטחון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שאלות נוספות – חבר הכנסת צלי רשף, בבקשה.

צלי רשף: אדוני שר הביטחון, אני מניח שלא במקרה לא ציינת מתי תפנה ולו מאחז אחד.

אורי אריאל: – – –

צלי רשף: כידוע לך, שר הביטחון הקודם, פואד בן-אליעזר, נתקל בהתנגדות אלימה, בהכאת חיילי צה"ל, בהתפרעות של המתנחלים, כשהוא ניסה לפנות משפחה של ארבעה אנשים ממאחז.

צלי רשף: התשובות שניתנות לנו כאן, שיש 102 מאחזים בלתי חוקיים – – –

צבי הנדל: אתה נגד טרנספר.

צלי רשף: – – – שאתם עוסקים בצורה כזאת או אחרת בהכשרת השרץ, מפני שאמרת וחזרת ואמרת – –

צבי הנדל: מי זה השרץ?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת הנדל.

צלי רשף: – – שיש 102 מאחזים שהוקמו באופן בלתי חוקי.

צבי הנדל: מי השרץ?

צבי הנדל: מי השרץ?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת הנדל, לא לצעוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו שאילתא, ולא צועקים.

צבי הנדל: מי זה השרץ?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבקש: אתה יכול לענות גם בצורה מכובדת.

צלי רשף: אדוני שר הביטחון, גם על-פי התשובה שלך יש לפחות תשעה מאחזים שהצהרת ואמרת שהם בלתי חוקיים.

צלי רשף: אנחנו לא יודעים על שום בג"ץ לגבי שישה מהם, וודאי שאת האחרים ניתן לפנות באופן מיידי.

צלי רשף: גם לא ברור למה צריך חודשים ארוכים כדי לבדוק מצב סטטוטורי של עוד 35 מאחזים.

צבי הנדל: מה זה קשור לשאלה?

אורי אריאל: היושב-ראש – – –

צלי רשף: לכן, אדוני שר הביטחון, התשובה שלך יוצרת את החשש, שממשלת ישראל מתכוונת להמשיך בתהליך של הכשרת פעילות בלתי חוקית, שתאלץ אותנו להמשיך לחיות עם "נערי הגבעות" המתפרעים, ושהיא תכפה על הרוב במדינת ישראל החלטות שנובעות מהתפרעות ומלקיחת הכוח והחוק לידיים על-ידי מיעוט של מתנחלים.

זאב בוים: מה השאילתא הזאת?

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, מה הנאומים האלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבקש.

זאב בוים: כמה זמן אתה נותן לו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אני מבקש שתיתנו לי לנהל את הישיבה.

זאב בוים: יש תקנון פה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, הוא יכול לשאול בדיוק כמוך.

זאב בוים: כמה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא יכול גם לנאום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תעזבו את זה לי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

האשם מחאמיד: – – –

צלי רשף: אדוני היושב-ראש – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת צלי רשף, אני מבקש לסיים.

זאב בוים: מספיק עם הנאומים האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, חבל על הזמן.

צלי רשף: אני רק רוצה להביא תקווה – נבחר שר ביטחון חדש, רמטכ"ל שזה לא כבר פשט את מדיו.

אורי אריאל: אתם לא נותנים לו.

צלי רשף: אני בטוח, שהרצון של שר הביטחון החדש לאכוף את החוק ולאפשר לחיילי צה"ל למלא את התפקידים המוטלים עליהם בשמירת הביטחון, הוא רצון חזק.

צלי רשף: התקווה שלי: שר הביטחון, אני מקווה לשמוע ממך תשובה – –

זאב בוים: זו שאלה?

זאב בוים: אינני מבין.

זאב בוים: זו לא שאלה בכלל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת צלי רשף, תודה רבה.

צלי רשף: – – שתודיע לנו על פינוי התנחלויות, שמירת החוק כדין.

צלי רשף: תודה רבה.

זאב בוים: שמענו.

אורי אריאל: מסית ומדיח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני ישיב לאחר מכן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש שתי שאלות נוספות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת האשם מחאמיד, שאלה נוספת, בבקשה.

זאב בוים: חבר הכנסת צלי רשף, חבר הכנסת מח'ול מוחא לך כפיים.

זאב בוים: יישר כוח.

צלי רשף: – – – הקואליציה.

צלי רשף: אתה בעד פעולה כחוק?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני שר הביטחון – – – חבר הכנסת צלי רשף, מה קרה?

האשם מחאמיד: דיברת רבע שעה על שאילתא.

האשם מחאמיד: עכשיו, תקשיב לי.

זאב בוים: ברחתם מהקואליציה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבקש להירגע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת בוים, יושב-ראש הקואליציה, תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מחאמיד, בבקשה.

האשם מחאמיד: חברי חבר הכנסת צלי רשף, אני מודה לך על כך שהבהרת, בצורה מאוד ברורה, את מה שבעצם רציתי לומר.

זאב בוים: תנא דמסייע יש לך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת בוים, תודה רבה.

צלי רשף: מסייע – – – אם אתה שומר חוק – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת בוים, אני מבקש.

האשם מחאמיד: אבל, רציתי לשאול את אדוני השר: בעיני, אין מאחזים חוקיים ובלתי חוקיים.

האשם מחאמיד: בעיני כולם לא חוקיים.

זאב בוים: תשמע.

אורי אריאל: מה אתה אומר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אריאל.

האשם מחאמיד: מה האשמה?

האשם מחאמיד: אני כפרתי באלוהים?

האשם מחאמיד: מה קרה פה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אורי אריאל.

אורי אריאל: – – –

אחמד טיבי: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת.

האשם מחאמיד: אי-אפשר לשמוע.

זאב בוים: איפה שאתה גר – אצלך זה בלתי חוקי.

האשם מחאמיד: רבותי, אין מאחזים חוקיים.

האשם מחאמיד: אני רוצה לשאול את אדוני שר הביטחון – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש עוד מישהו שרוצה להשתתף במקהלה?

אורי אריאל: – – –

האשם מחאמיד: איזו רגישות זו?

האשם מחאמיד: מה קרה?

אורי אריאל: אתם השתגעתם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אריאל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת האשם מחאמיד, אני מבקש רגע אחד.

האשם מחאמיד: שייתנו לי רק להגיד משפט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מחאמיד, אני מבקש לעצור לרגע אחד.

עסאם מח'ול: על ראש – – – בוער הכובע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אריאל, אתה רוצה לתת לו לשאול?

אורי אריאל: אני שאלתי אותו, ואמרו לי – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שואל שאלה פשוטה: תיתן לי לנהל את הדיון?

אורי אריאל: הוא אומר – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אריאל, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבקש לא לדבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פעם אחת קראתי, ואל תיתן לי להוציא אותך החוצה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אף מלה.

אורי אריאל: מה אתה קורא לי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תן לו עכשיו לשאול.

האשם מחאמיד: השאלה קצרה.

אורי אריאל: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אריאל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מחאמיד, אני מבקש שתדבר לעניין.

האשם מחאמיד: איזה מין אדם אתה?

האשם מחאמיד: מה זה?

האשם מחאמיד: אדוני השר, השאלה שלי היא: מה ייעשה עם אותם נערי גבעות ומתנחלים, כמו חבר הכנסת אורי אריאל וחבריו, אלה שמתנכלים לפלסטינים, מוסקי זיתים ועובדי אדמותיהם?

אורי אריאל: שיחזור בו.

אורי אריאל: הוא לא יכול להגיד – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אריאל, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

אורי אריאל: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שים לב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבקש להירגע.

האשם מחאמיד: אדוני, דרך אגב, בחברון יש לי דוגמאות – –

צבי הנדל: איך אתה מרשה לו לדבר כך?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת הנדל, אני מבקש.

זאב בוים: אתה לא יכול לדבר כך.

האשם מחאמיד: – – לכך שהם מאלצים פלסטינים לשאת שקי מלט ושקי חול בכוח.

האשם מחאמיד: מאלצים אותם.

האשם מחאמיד: משעבדים אותם.

האשם מחאמיד: אדוני שר הביטחון, אנא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עדיף שתירגע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שאלה נוספת לחבר הכנסת וילן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

עסאם מח'ול: זו ממשלת גבעות.

עסאם מח'ול: מה אתה רוצה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מח'ול, אני מבקש.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, אשתדל לעמוד במכסת הזמן – עשר דקות לדובר.

אבשלום וילן: ראשית, אני רוצה לברך את שר הביטחון שאול מופז לרגל כניסתו לתפקידו.

אבשלום וילן: שנית, אני רוצה לשאול, ולו בבחינת הרמה להנחתה: פורסמו היום בעיתונים שתי ידיעות.

אבשלום וילן: ידיעה ראשונה היא, שאתה הורית לצה"ל לשקול את כל נושא פינוי המאחזים מחדש, וכי "עושים חושבים".

אבשלום וילן: ידיעה שנייה היא, שהיועץ המשפטי אישר לך להתמודד בליכוד, וזה בסדר גמור ואני מאחל לך הצלחה.

אבשלום וילן: בעמודי החדשות של אתרי האינטרנט כבר פורסם שיש קשר בין הדברים, ולא במקרה מקפיאים את כל הטיפול במאחזים, משום שבעידן הפריימריס שר ביטחון שרוצה לנצח בליכוד אסור לו לעסוק בפינוי מאחזים.

אבשלום וילן: האם יש אמת בידיעות האלה באינטרנט?

אבשלום וילן: מה אתה מתכוון לעשות בנדון?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יואיל כבוד שר הביטחון לענות עכשיו לשלושת השואלים – שאלות נוספות של חברי הכנסת צלי רשף, האשם מחאמיד ואבשלום וילן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, בבקשה.

שאול מופז: אדוני היושב-ראש – – –

אורי אריאל: אתם סותמים את הפה של שר הביטחון?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שר הביטחון יוכל לעלות לדוכן ולענות, היות שהמיקרופון שם לא כל כך זמין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, בבקשה.

שאול מופז: ראשית, אני ממליץ מאוד שבכנסת ישראל לא ידברו בשפת רחוב.

שאול מופז: אינני רוצה לחזור על המלים שנאמרו כאן.

שאול מופז: הן לא ראויות להיאמר בכנסת ישראל, ובוודאי לא על-ידי חברי הכנסת.

שאול מופז: הדבר השני שאני ממליץ עליו הוא לצטט נכון את מה שאומר שר.

שאול מופז: לא אמרתי שיש 102 נקודות יישוב ומאחזים בלתי חוקיים.

שאול מופז: אמרתי שיש 102 נקודות יישוב ומאחזים לבחינה באשר למעמדם החוקי.

שאול מופז: על כן, הציטוט היה לא מדויק.

צלי רשף: אומרים את זה שש שנים.

שאול מופז: תקשיב לי, בבקשה, ואל תפריע לי.

שאול מופז: לא הפרעתי לך.

צבי הנדל: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת הנדל, אני מבקש שגם אתה לא תפריע.

צבי הנדל: אולי תשתיק אותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה תשתוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

שאול מופז: הדבר השני שאמרתי הוא, ששישה ממתינים להחלטת בג"ץ, ונכון הוא להמתין להחלטת בג"ץ.

שאול מופז: כולנו מאמינים שהחלטת בג"ץ תהיה על-פי החוק, ואני גם בטוח בכך, ואנחנו נמלא אותה.

שאול מופז: שלושה נמצאים בהליכים משפטיים נוספים לקראת פינוי.

שאול מופז: ומכיוון שאין היכולת לחזות במדויק מתי יסתיימו ההליכים האלה, אי-אפשר גם לנקוב בתאריך.

שאול מופז: כאשר הם יסתיימו, אנחנו נמלא אותם במלואם.

שאול מופז: אני חושב שהדבר החשוב מכול שאמרתי כאן הוא שמערכת הביטחון תמשיך לנהוג אך ורק על-פי החוק ובהתאם להנחיות היועץ המשפטי לממשלה, ואני ממליץ מאוד שלא אתה, חבר הכנסת צלי רשף, ולא אחרים ילמדו אותי מהו שלטון החוק בישראל.

שאול מופז: אל חבר הכנסת האשם מחאמיד – אני גם לך ממליץ לדבר בלשון ראויה בכנסת ישראל.

האשם מחאמיד: מה אמרתי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני שר הביטחון, הערת בהתחלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדברים נשמעו, לא הערנו על זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבקש – לגופו של עניין.

צבי הנדל: תן לו לדבר.

צבי הנדל: מה קרה לך?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: צבי הנדל, תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, אני מעוניין לדעת – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא, לא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת האשם מחאמיד, אני מבקש, תנו לשר לענות.

שאול מופז: גם לך אני רוצה לומר – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני השר, אני מבקש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הערת בהתחלה, קיבלנו את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני יענה לגופו של עניין עכשיו.

צבי הנדל: הוא יכול להגיד כמה פעמים שהוא רוצה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת צבי הנדל, אני מאוד מודה לך.

שאול מופז: גם לך, חבר הכנסת האשם מחאמיד, אני רוצה לומר, שאנחנו נפעל על-פי החוק.

שאול מופז: שאל חבר הכנסת וילן לגבי הקשר בין המידע באינטרנט לחוות הדעת של היועץ המשפטי לממשלה – אין שום קשר בין הדברים.

שאול מופז: לא הספקתי היום לראות את האינטרנט.

שאול מופז: אני קיימתי בשבוע הראשון לכניסתי לתפקיד דיון ראשון על מנת ללמוד את סוגיית המאחזים, ואני מתכוון להמשיך לעסוק בכך על-פי החוק.

שאול מופז: אני חושב שחלק מהדברים שנאמרו כאן לגבי הסוגיה של הרצון שלי להיבחר והרצון שלי או הכוונות שלי למלא אחרי הנחיות החוק במדינת ישראל – אומר בלשון זהירה – –

צבי הנדל: אינן ראויות.

שאול מופז: – – שהם לא ראויים.

שאול מופז: אני מודה לכם מאוד על השאילתא שהוגשה לי בפעם הראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לשר הביטחון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא.

אחמד טיבי: – – –

צבי הנדל: אתה היועץ של ערפאת ואני של שר הביטחון – – –

קריאות: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: צבי הנדל, סיימנו את הפרק הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים לנושא הבא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת וילן, חברי הכנסת, אני מבקש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני עובר לנושא הבא: שאילתא בעל-פה מס' 256 של חבר הכנסת רומן ברונפמן.

האשם מחאמיד: זה היה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם אכן זה היה, אז תיקון קל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התבטאותו של ראש אכ"א גיל רגב

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים להצעות לסדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנושא הראשון: התבטאותו של ראש אכ"א, האלוף גיל רגב – הצעות לסדר-היום מס' 7228, 7246, 7257 ו-7259.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראשון המציעים, חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי שר הביטחון, גם אני מבקש לברך אותך ברכה רבה, ברכה נאמנה, למינויך, להיבחרך לשר הביטחון, ובוודאי עומדות לך זכויות רבות במילוי תפקיד זה.

זבולון אורלב: אני חושב שאחת הבשורות החשובות והמשמעותיות ביותר של בן-גוריון, בהקמתו של צבא-הגנה לישראל, היתה הנחלת המורשת הטובה שצה"ל הוא צבא העם וכל העם הוא צבא.

זבולון אורלב: עד היום אני, כמחנך, זוכר את הפלקטים התלויים עם פקודת היום של בן-גוריון בהקמת צה"ל – ורק מפני קוצר הזמן אינני יכול לקוראה – שהיא אחד מהמסמכים המחנכים ביותר בקשר שבין צבא-הגנה לישראל לבין העם.

זבולון אורלב: כולנו זוכרים את התמונות של שנות ה-50, שבהן פעל צה"ל במעברות, וכיצד חיילים וחיילות מפנים עולים מהאוהלים המתמוטטים ועוזרים להם להתגבר על השיטפונות.

זבולון אורלב: כולנו יודעים על הפעולה הנפלאה של יחידת מורות-חיילות, שהיא בעצם יחידה אזרחית, בקליטת עלייה, בצמצום הפער החברתי.

זבולון אורלב: כולנו יודעים על הפרויקט הנהדר של "נערי רפול", בימים שרפול היה הרמטכ"ל.

זבולון אורלב: צה"ל תמיד ראה לעצמו חובה להיות צבא שגם ממלא משימות חברתיות, וזאת מתוך הנחה שהחוסן החברתי הוא מרכיב עיקרי בביטחון, לא פחות מעוד טנק.

זבולון אורלב: ורוח העם ואחדות העם והשוויון וההזדמנות, שכל נער ונערה יכולים למלא כל תפקיד בצה"ל על-פי יכולתם ועל-פי כישוריהם – אלה היו מרכיבים לפעמים יותר חשובים מפיתוח כלי נשק.

זבולון אורלב: אין לי סרגל למדוד מה יותר חשוב, אבל אלה בוודאי דברים חשובים.

זבולון אורלב: ולכן, הדברים שיוחסו, ואני מדגיש את המלה "יוחסו", לראש אכ"א גיל רגב – והוא הופיע כמה וכמה פעמים בוועדת החינוך והתרבות ובהחלט התרשמנו שלפנינו קצין מאוד-מאוד רציני – הם דברים שפוגעים מאוד, וראוי ששר הביטחון יאמר את דברו, שהוא דבר מערכת הביטחון, כדי שיהיו הדברים לאשורם ובמקומם הנכון.

זבולון אורלב: גם אם היו הכחשות לאחר מכן בעיתון, אני חושב שצה"ל חשוב לנו מכדי להשאיר את הדברים האלה פתוחים, ומתוך היכרותי אני בטוח שאומנם כך ייעשה.

זבולון אורלב: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אורלב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת נעמי חזן, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריה, לפי הסדר – חבר הכנסת אורי אריאל וחבר הכנסת דוד לוי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, גברתי.

נעמי חזן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני שר הביטחון, צה"ל תמיד היה יותר מצבא; צה"ל תמיד היה מוסד שהפך להיות הסמל של כור ההיתוך של מדינת ישראל – גם מבחינת העולים והוותיקים וגם מבחינת שכבות שונות באוכלוסייה.

נעמי חזן: המשימה החברתית של צה"ל חשובה לא פחות מהמשימה הביטחונית, ואני חושבת שכרמטכ"ל לשעבר אתה יודע זאת היטב.

נעמי חזן: ועל כן, הדברים שיוחסו לראש אכ"א, אלוף גיל רגב, הם מאוד-מאוד בעייתיים, והם בעייתיים משתי בחינות מרכזיות.

נעמי חזן: הראשונה, אדוני שר הביטחון – ואני מסתכלת עליך – אתה היית רמטכ"ל עד לפני זמן קצר מאוד, ואתה יודע היטב שהמגמה בצה"ל היא מגמה של התמקצעות, ואם ההתמקצעות באה על חשבון התפקיד החברתי של צה"ל – אנחנו בצרות צרורות.

נעמי חזן: ואם לדעתך המגמה הזאת צריכה להימשך, אזי אתה הראשון, בתור שר הביטחון, שצריך לקום ולומר: אני רוצה שירות אזרחי במדינת ישראל למען הקהילה של כל האזרחים, אבל לא ייתכן להפקיר את התפקיד החברתי של צה"ל.

נעמי חזן: זו הבעיה הראשונה.

נעמי חזן: הבעיה השנייה – אנחנו כולנו עסוקים כבר כמה ימים טובים בדוחות הגרועים ביותר על העוני במדינת ישראל, המצוקה במדינת ישראל.

נעמי חזן: איך אני יכולה להסתכל בעיניים של אם חד-הורית עם הכנסה של הבטחת הכנסה, שצה"ל מחליט שלא לגייס את בנה, כי הוא לא הצליח לסיים 12 שנות לימוד והוא עבד, והתקווה היחידה שלו להתקדם – וייתכן מאוד גם המשך התפקוד – היא על-ידי התגייסות לצה"ל?

נעמי חזן: אני לא יכולה, אני מתארת לעצמי שגם אתה לא יכול.

נעמי חזן: אז באיזה מקום, אם הוויכוח הזה שנוצר כתוצאה מדברים לא ראויים, אני מקווה פליטת פה, יוביל לכך שיתחילו לבחון בצורה רצינית שירות אזרחי חלופי, השגנו משהו.

נעמי חזן: ואם תהיה אמירה ברורה לגבי התפקיד החברתי של צה"ל, אז השגנו משהו.

נעמי חזן: אבל לתת לדברים לעבור ללא תגובה, זה בלתי נסבל ובלתי נסלח.

נעמי חזן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת נעמי חזן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת, בבקשה.

רות קפלן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחה על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק המפלגות (הוראת שעה) (קיצור מועדים לקראת הבחירות לכנסת השש-עשרה), התשס"ג–2002, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

רות קפלן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגנית המזכיר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התבטאותו של ראש אכ"א גיל רגב

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני שר הביטחון, ראוי הנושא להידון בפני עצמו, גם לולא נאמרו דבריו של האלוף רגב, שלאחר מכן היתה הודעה שהם הוצאו מהקשרם.

אורי אריאל: הנושא עומד בפני עצמו.

אורי אריאל: אני חושב ואני מעריך שאני יודע את תשובת שר הביטחון ואת עמדתו בקשר לנושא החשוב הזה, ואנחנו נשמע אותה בעוד כמה דקות, לאחר דבריו של ידידי, חבר הכנסת דוד לוי.

אורי אריאל: הנושא של גיוס האנשים החלשים בחברתנו לצבא-הגנה לישראל הוא אבן יסוד לקיומו של צה"ל.

אורי אריאל: אני חושב שלא פחות מכך.

אורי אריאל: הייתי אומר שהוא אולי אבן פינה למעמדו, לחוסנו ולכוחו של צה"ל, שאכן לא נמדד רק בטנקים או במטוסים, אלא בעיקר בדברים שאתה כרמטכ"ל, כאלוף פיקוד, כמפקד אוגדה – אלה התפקידים שאני לפחות זכיתי להכיר אותך ולשמוע אותך בהם – מאמין בהם ואין לי ספק שאתה מאמין בהם עד היום וכך תפעל כשר הביטחון.

אורי אריאל: השאלה הזאת מופנית בעצם אל כולנו כחברה, ושר הביטחון הוא אולי המייצג העיקרי של התפיסה ובעיקר של הביצוע לאחר מכן.

אורי אריאל: אנחנו צריכים לעודד גם את הנערים, גם את המשפחות וגם את צה"ל, שעושה בזה דברים נפלאים, ולהמשיך ולחזק את התפיסה הזאת.

אורי אריאל: זכיתי לראות באוגדה 720 דוגמה אחת של טיפול בנערים אוטיסטים, מפעל חינוכי-חברתי יוצא מן הכלל, בהשקעה, בפיקוח ובהתערבות אישית של מפקד האוגדה.

אורי אריאל: זה לא עניין לאיזו מש"קית שירות או לאיזה קצין.

אורי אריאל: מפקד האוגדה אישית הוא זה ששם לב, הוא זה שמנחה, הוא זה שפוקח עין לראות איך מטפלים באותם נערים.

אורי אריאל: נדמה לי שמי שיזכה לראות את הנערים האלה ולדבר אתם – או במסגרת צבאית אחרת – ייווכח ויתעודד לראות עד כמה הדברים האלה חשובים.

אורי אריאל: לסיום, אני אומר לכולנו, ובעיקר לשר הביטחון, בגדר אין מזרזין אלא למזורזין, אני לא חושב שיש פה בעיה בסיסית בהבנת העניין וברצון של צה"ל, לרבות האלוף גיל רגב, וייתכן שדבריו באמת הוצאו מהקשרם, לא צוטטו במדויק.

אורי אריאל: אדרבה, זו הזדמנות טובה לך, אדוני שר הביטחון, להגיד את משנתך ולהוביל את העניין הזה קדימה.

אורי אריאל: בהצלחה רבה בתפקיד החדש.

אורי אריאל: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אריאל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת דוד לוי, אחרון המציעים, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר מכן יעלה וישיב שר הביטחון.

דוד לוי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני שר הביטחון, כפי ששיבת ציון היא דבר ייחודי לעמנו, אין לה אח ורע בתולדות אנוש, כך אנחנו חווים את שיבתנו לארצנו ואת היותנו עם האחראי לגורלו ולעתידו, מקום שבאו בו כל שבטי ישראל ממזרח וממערב, מדרום ומצפון.

דוד לוי: הדבר המאחד אותם והיה להם לחלום בן דורות התגשם.

דוד לוי: כך גם צבא-הגנה לישראל.

דוד לוי: צה"ל איננו צבא ככל צבא אחר בעולם.

דוד לוי: צה"ל הוא צבא העם.

דוד לוי: צה"ל הוא כור ההיתוך החברתי.

דוד לוי: צה"ל הוא גם הביטוי של מסגרת משלימה העושה מאנשים לא רק לוחמים, אלא גם חולמים בביחד המאחד אותם, במסגרת המופלאה הזאת.

דוד לוי: לכן, כאשר יש התבטאות שכזאת, אדוני שר הביטחון, הרי שחובה לבלום אותה בו ברגע, משום שבעיני רבים משהו נשבר עם האמירה הזאת.

דוד לוי: אין חובה גדולה יותר על שר הביטחון וגם על ראש הממשלה מאשר להגיב, ומייד, שהדבר הזה איננו מייצג לא את צה"ל, בוודאי לא את שר הביטחון, בוודאי לא את המשנה המיוחדת והייחודית לו, שעמדה לו בכל מצב ובכל עת.

דוד לוי: בתוך עמנו אנחנו חיים.

דוד לוי: אנחנו יודעים כי במצבים קשים של מצוקות איומות, אנשים רבים, ילדים, נדחקו אל שולי החברה.

דוד לוי: לא היה להם שום סיכוי לעלות מתהומות אלה, אלא הסיכוי הזה שבא מצה"ל, ששם בעצם עוצבו בדור החדש, אשר פרץ גדרות ואשר היה לחוליות חשובות עד מאוד בחברה שלנו.

דוד לוי: זהו הנס.

דוד לוי: לכן, כאשר אמירה שכזאת נאמרת, צריך לדעת את חומרתה.

דוד לוי: צה"ל הוא לא איזה פרויקט שבוחנים אותו על רווח והפסד, אלא פרויקט של חיזוק החברה שלנו.

דוד לוי: צריך שהוא יימדד באותו סולם ערכים שנקבע כבר מהיום הראשון להיותנו עם חופשי.

דוד לוי: זהו צבא העם, ואסור שיהיה לגבי הדבר הזה פקפוק או הסבר כזה או אחר.

דוד לוי: אנחנו מצפים מהקצינים שיהיו המורים, המחנכים.

דוד לוי: התנשאות עשתה הרס גדול בחברה שלנו, ומשום כך אסור שבידי זה שמופקד על קליטה של חיילים לא יהיה הערך העליון הזה נר לרגליו.

דוד לוי: אדוני שר הביטחון, ביודעי מה שעשית בתחום הזה, זהו הרגע שבו קולך צריך להישמע כשופר, מבחינת הרגישות, האחריות והתקווה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת דוד לוי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד שר הביטחון יואיל לעלות ולענות למציעים.

שאול מופז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מבקש לקבוע, כי לא חל שינוי במדיניות צה"ל ומערכת הביטחון בנוגע לגיוס החובה.

שאול מופז: משיחותי אתמול עם הרמטכ"ל ועם ראש אגף כוח אדם במטה הכללי – אין שינוי בתפיסת צה"ל ובמדיניות המונהגת.

שאול מופז: צה"ל הוא צבא העם.

שאול מופז: מאז ראשית ימי המדינה אנו אוחזים בגישה זו בכל כוחנו, ואין כל כוונה לשנות או להפחית מערכה.

שאול מופז: הבנתי במפורש משיחתי עם ראש אכ"א, האלוף גיל רגב, כי הוא לא כיוון בדבריו לכל שינוי בגיוסן של אוכלוסיות חלשות מבחינה סוציו-אקונומית.

שאול מופז: בפועל, ראש אכ"א מוביל תוכניות רבות ומגוונות לשילוב כל האוכלוסיות בצה"ל ולשיפור תנאי שירותן.

שאול מופז: חשוב שצה"ל ימשיך ויבחן פעולות מגוונות שתכליתן למצות טוב יותר אוכלוסיות המתגייסות לצה"ל.

שאול מופז: מעת הקמתו פועל צבא-הגנה לישראל לאורה של הנחת היסוד, כי צה"ל הוא צבא העם.

שאול מופז: אין זו ססמה בלבד, משמעות ותוכן של ממש נוצקו בה לאורך שנות קיומו של צה"ל.

שאול מופז: כך פעלנו וכך נמשיך לפעול.

שאול מופז: מאז ומתמיד צבא-הגנה לישראל לא עוסק רק בצורכי הביטחון המובהקים של העם והמדינה, אלא הוא קיבל על עצמו להיות הגורם המלכד והמנחיל ערכים בחברה הישראלית.

שאול מופז: מיום הקמתו קיבל צה"ל על עצמו תפקידים נוספים, חברתיים, שאינם ביטחון במובן הצרוף, אולם הם מרכיבי יסוד בביטחון הלאומי ובחוסן החברתי.

שאול מופז: קליטת עולים, חינוך ויצירת כור היתוך והזדמנויות לכל נער ונערה מכל רובד בחברה הישראלית, וכדברי דוד בן-גוריון: צה"ל הוא "בית היוצר של נוער חלוצי לוחם".

שאול מופז: התפיסה, שלפיה צה"ל אינו מסגרת צבאית בלבד, נותרה בעינה.

שאול מופז: צה"ל נוקט יוזמות ופעולות אשר מטרתן לתמוך, לעודד ולהיות גשר בתוך החברה הישראלית.

שאול מופז: במסגרת זו מופעלת בצה"ל שורה של תוכניות ייחודיות, כגון תוכנית "עתידים", המאתרת בוגרי תיכון מוכשרים מהפריפריה שידם אינה משגת, ומעודדת אותם להשתלב בלימודי הנדסה במימון צה"ל, וכן תוכניות לאיתור אוכלוסייה מקרב הנוער הבדואי, במגמה לעודדה לשרת ולהרחיב את השכלתה, ואף לתמוך בה במשאבים כלכליים.

שאול מופז: את המדיניות הזאת מוביל ראש אכ"א, והוא מבצע אותה באמונה רבה.

שאול מופז: צה"ל מסייע לחיילים המשרתים והמשוחררים משכבות חלשות בקבלת מלגה ללימודים גבוהים, או להשלים בגרות במקצועות העיקריים, וכן משקיע צה"ל בהכנתם של עולים חדשים לגיוס לצבא, ואף מסייע להם במהלך שירותם הצבאי.

שאול מופז: היריעה עוד ארוכה, והסיוע, העזרה, התמיכה והגיוס נעשים ללא ליאות, כי זו הדרך וזו תפיסת היסוד של צבא העם.

שאול מופז: בכך ממלא הצבא, כאמור, תפקיד של גורם מחזק, מחנך ומקדם לנוער הישראלי ותורם בכך תרומה חשובה ונדבך עיקרי לחוסנה של החברה הישראלית.

שאול מופז: אני מאמין, כי בפעולות אלה שנקט ונוקט צבא-הגנה לישראל, יש תרומה ייחודית אשר אין לה תחליף לחיזוק החברה הישראלית ולליכודה, ואנו נמשיך לפעול בדרכנו זו מתוך אמונה וידיעה כי תפקידנו לא רק בביטחון אלא גם בחוסן החברתי.

שאול מופז: אני רוצה לסיים בנימה אישית.

שאול מופז: כאדם שצמח וגדל במשפחה קשת-יום – אתם צריכים להאמין שלא יהיה שום שינוי במדיניות של צה"ל ושל מערכת הביטחון בכל הנוגע לתמיכה בשכבות הסוציו-אקונומיות החלשות במדינת ישראל, ואנחנו נעשה כל שביכולתנו על מנת לסייע להן, כי צה"ל הוא גם גוף התורם תרומה חברתית משמעותית לחוסנה של החברה בישראל.

שאול מופז: כך היה וכך יהיה.

שאול מופז: תודה לכם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפני שאדוני יורד מהדוכן, אדוני יכול להציע אחת מהשתיים: או להעביר את הנושא לוועדה מוסמכת בכנסת, או להסתפק בדברי השר ולהסיר את זה מסדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה היא הצעת אדוני?

שאול מופז: אני ממליץ מאוד, לאור הדברים שאמרתי ולאור העובדה שהיושבים כאן באולם יודעים כיצד אני טיפלתי בנושאים הללו בהיותי רמטכ"ל, להסתפק בדברי התשובה שלי.

נעמי חזן: אולי אפשר לבקש בכל זאת משר הביטחון להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון.

שאול מופז: אני ממליץ מאוד שאתם תבחנו בפרק זמן נוסף את ההמלצה הזאת.

שאול מופז: אני חושב שאמיתות הכוונות שלי היא מאוד רצינית.

אופיר פינס-פז: אף אחד לא חולק על זה, אבל לך תדע מה יהיה אחר כך.

שאול מופז: אני ממליץ מאוד להסתפק בתשובה שלי, כי גם המדיניות של הרמטכ"ל וגם המדיניות של ראש אכ"א מונחלת היום לצה"ל, והיא על בסיס ועל יסוד איתן בצבא-הגנה לישראל, ואני מאמין שכך זה יתבצע, כפי שאמרתי, גם בעתיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לשר הביטחון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השר מציע להסתפק בדבריו, ואני אשאל את המציעים אם הם מקבלים את בקשתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אורלב?

זבולון אורלב: להעביר לוועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת נעמי חזן?

נעמי חזן: להעביר לוועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אורי אריאל?

אורי אריאל: מקבל את הצעת השר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת דוד לוי?

דוד לוי: מסתפק בתשובת השר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, חברי הכנסת אריאל ולוי מסתפקים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לגבי הצעותיהם של חברי הכנסת אורלב וחזן, נצביע אם הן יועברו לוועדה או לא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בינתיים נשמע הצעה אחרת מחבר הכנסת הנדל, בבקשה.

צבי הנדל: אדוני היושב בראש, חברי חברי הכנסת, אדוני שר הביטחון, באופן טבעי, אני מלא הערכה לתשובתך, וזאת האמת ברוך השם, אני בא רק להוסיף ולחזק.

צבי הנדל: אני מכיר גם את ראש אכ"א.

צבי הנדל: אין לי ספק ששגגה יצאה מתחת לשונו.

צבי הנדל: ועדיין, אם יש לנו דבר אחד אחרי כל הפרות הקדושות שנשחטו – כי אפשר היום לצאת גם נגד עלייה, גם נגד התיישבות – צה"ל לפחות עדיין במרכז האמת המוחלטת של הציונות בישראל.

צבי הנדל: לכן, כולנו חייבים לשמר אותה כדברי הרמטכ"ל, ולכן אני מציע להעביר את הנושא לוועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת הנדל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם כן, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה לגבי הצעות חבר הכנסת אורלב וחברת הכנסת חזן, אם להעבירן לוועדה או להסירן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 11 נגד – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא שהעלו חברי הכנסת זבולון אורלב ונעמי חזן לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של 11 תומכים, שני מתנגדים ואפס נמנעים, הצעותיהם של חברי הכנסת אורלב וחזן תועברנה לוועדת החוץ והביטחון להמשך הדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עלייה של 70% בצריכת סמים בקרב הצעירים

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפנינו הצעות לסדר-היום בנושא: עלייה של 70% בצריכת סמים בקרב הצעירים – הצעות מס' 7250, 7251 ו-7254.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראשון המציעים, חבר הכנסת יגאל ביבי – אני לא רואה אותו באולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריה – חברת הכנסת חוסניה ג'בארה.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הסקר של הרשות למלחמה בסמים שפורסם השבוע, בדבר העלייה התלולה בשימוש בסמים בקרב נוער וצעירים, הוא סקר מדאיג ומחריד.

תמר גוז'נסקי: לפי הסקר הזה, אחד מכל עשרה תלמידים בארץ משתמש בסמים.

תמר גוז'נסקי: בקרב הסטודנטים – אחד מכל חמישה, ובקרב הצעירים בני 25-18, וזה כולל את החיילים ואת האחרים – מחציתם אמרו שהוצע להם להשתמש בסמים.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, אנחנו מדברים על עלייה מאוד מדאיגה בחשיפה לסמים ובשימוש בסמים.

תמר גוז'נסקי: הסיפור של הסמים אינו חדש, כמובן, והתוצאות הטרגיות שלו ידועות.

תמר גוז'נסקי: אנחנו גם יודעים על כאלה שמתו כתוצאה ממנות יתר.

תמר גוז'נסקי: אבל השבוע היתה פרשה קשה ביותר שקשורה בסמים, פרשת הנער שהתאבד בנווה-מונוסון.

תמר גוז'נסקי: היתה חקירה משטרתית בבית-הספר לגבי הפצה ושימוש בסמים, כנראה סמים קלים, וכתוצאה מלחץ חברתי וסביבתי, אותו נער, לדאבוננו ולכאבנו הרב, החליט להתאבד.

תמר גוז'נסקי: מכאן, שאנחנו מדברים בהקשר של השימוש בסמים על קורבנות, ממש קורבנות בנפש שקשורים בנושא הזה.

תמר גוז'נסקי: כדאי גם להוסיף את העובדה שנתגלתה לאחרונה בישיבה של הוועדה לקידום מעמד הילד, שבה נמסר שבירושלים ידוע על עשרות ילדים מתחת לגיל 13 שמשתמשים בהירואין, בכלל זה בהזרקה וכן הלאה.

תמר גוז'נסקי: מה אנחנו יכולים לומר על הנושא הזה?

תמר גוז'נסקי: קודם כול אנחנו מדברים על הצד של המפיצים ומה שמכונה התעשייה והפשע המאורגן.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שחשוב מאוד לזכור, שהפצת הסמים, בעיקר הסמים הקשים, נעשית על-ידי ברוני סמים שקשורים לפשע המאורגן, שבעצם מנסים או פועלים להתעשרות על חשבון חייהם ובריאותם של ילדים ובני נוער.

תמר גוז'נסקי: כמו שקרה בפרשת הסיגריות, כך גם בפרשה הזאת של הסמים, גיל הילדים שמתחילים להשתמש בסמים הולך ויורד.

תמר גוז'נסקי: זה נובע מכך שיש מערכת מאוד משומנת של הפצה, שמתחילה מהמפיצים הראשיים, הסוחרים, אלה שמבריחים את הסמים, ועוברת הלאה לכל מיני מפיצי משנה ובלדרים, לרבות שימוש בילדים כבלדרים, ותמורת אספקת סם.

תמר גוז'נסקי: הדבר השני הוא כמובן בתוך מערכת החינוך עצמה.

תמר גוז'נסקי: לכן אני רוצה לסכם ולומר: א.

תמר גוז'נסקי: נחוצים צעדים יותר רציניים ויותר קיצוניים מצד המשטרה ורשויות אכיפת החוק לגבי הסוחרים והמפיצים של הסמים; ב.

תמר גוז'נסקי: הטיפול בפרשה הזאת חייב להיות מאוד רציני אבל גם מאוד עדין.

תמר גוז'נסקי: כאשר סמים הופכים להיות בעצם מדד של לחץ ציבורי וכניעה ללחץ ציבורי וללחץ חברתי, אנחנו צריכים להיות מאוד זהירים כשאנחנו מטפלים בעניין של ילדים ובני-נוער.

תמר גוז'נסקי: אנחנו צריכים להיות פתוחים למערכת מאוד מתגמלת ומאוד נוחה.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שהביקור שהיה לנו במלכישוע הראה, שלא יכול להיות שיהיה רק מוסד אחד כזה, ולמוסד במלכישוע יש תור ארוך.

תמר גוז'נסקי: נחוצים הרבה מאוד מוסדות כאלה, שיהיו פתוחים, שיהיה קל להגיע אליהם, כי אחרת לא נוכל להתמודד עם הנושא הזה.

תמר גוז'נסקי: תודה רבה.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, בבקשה.

נעמי חזן: אחריה, לפנים משורת הדין – חבר הכנסת יגאל ביבי.

חוסניה ג'בארה: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, אני חושבת שמכת הסמים היא מכת מדינה.

חוסניה ג'בארה: רוב המשפחות בישראל היום סובלות מהמכה הזאת.

חוסניה ג'בארה: אחד מכל עשרה משתמש פעם אחת לפחות בסמים, ובתוכם יש גם אנשים מכורים לזה.

חוסניה ג'בארה: גברתי היושבת-ראש, צעירים יוצאים בימי שישי לבלות במסעדות, בפאבים, בכל מיני מקומות, וחלק גדול מהם אפילו מתביישים שהם לא משתמשים בסם זה או אחר מול החברים שלהם.

חוסניה ג'בארה: כאילו הוא לא גבר אם הוא לא משתמש בסם מסוים.

חוסניה ג'בארה: לכן, גברתי היושבת-ראש, אנחנו לא עושים מספיק למען שירוש התופעה הזאת גם במערכת החינוך, גם ברווחה ובכל המוסדות הנוגעים לנושא הזה.

חוסניה ג'בארה: אני חושבת שצריכים לדאוג לתקציב מיוחד, אדוני השר.

חוסניה ג'בארה: כמו שאתה דואג לנושא האלימות, אני חושבת שהנושא הזה לא פחות חשוב, והתופעה הזאת בחברה שלנו לא פחות קשה.

חוסניה ג'בארה: יש להקים מנגנון גדול.

חוסניה ג'בארה: יש רשת, אבל זה לא מספיק.

חוסניה ג'בארה: אנחנו צריכים להשקיע יותר ויותר תקציבים למען שירוש התופעה.

חוסניה ג'בארה: אנחנו לא רוצים שעתיד ילדינו יהיה עתיד מקולקל.

חוסניה ג'בארה: אנחנו לא רוצים שיהיו לנו ילדים פגומים מכיוון שהשתמשו בדברים האלה, כי זה הורס את האדם.

חוסניה ג'בארה: אנחנו צריכים לעבוד על בניית האדם ולא על הריסתו.

חוסניה ג'בארה: לכן, כולנו ביחד חייבים לפעול בשיתוף פעולה עם גופים חזקים בממשלה.

חוסניה ג'בארה: לא משנה עכשיו, לא מדברים על ממשלה שעושה ולא עושה, הדבר הזה יחייב את הממשלה לעשות כמו שהיא עושה בדברים פחות חשובים, כדי להוציא את התופעה הזאת ובכלל לא לדבר על התופעה הזאת ולא להביא אותה לסדר-היום – אם נשרש אותה.

חוסניה ג'בארה: תודה רבה.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: חבר הכנסת יגאל ביבי, בבקשה.

נעמי חזן: סדר-יומנו עמוס לעייפה, לכן, חבר הכנסת ביבי, אם תעמוד בלוח הזמנים אני מאוד אודה לך.

יגאל ביבי: תודה לגברתי היושבת-ראש.

יגאל ביבי: כבוד היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני שמח שהנאום שלי, אולי האחרון בקדנציה הזאת, הוא בנושא הזה של הצלת נפשות.

יגאל ביבי: במסורת ישראל ידוע, שכל המציל נפש אחת כאילו קיים עולם ומלואו, וכל ההורס נפש אחת, הוא הורס עולם ומלואו.

יגאל ביבי: אדם שצרך סמים לא הורס רק את עצמו, הוא הורס את המשפחה כולה.

יגאל ביבי: זה המון כסף.

יגאל ביבי: המשפחה בהתחלה מרחמת.

יגאל ביבי: הוא גונב מהבית.

יגאל ביבי: פשוט צרכן סמים אחד יכול להרוס עשר נפשות, 20 נפשות, את כל המשפחה, ולהכניס את כל המשפחה לחרדה בתגובות שלו.

יגאל ביבי: הוא יכול להכניס את כל הכיתה בבית-הספר לחרדה.

יגאל ביבי: ראינו השבוע מה שהיה עם התלמיד שנאלץ, מתוך לחץ, לתלות את עצמו.

יגאל ביבי: אני טוען שאנחנו עוסקים, נכון, בחינוך, בהסברה.

יגאל ביבי: רבותי, יש כאלה עכברים שמכרסמים, והמשטרה רואה דמויות כאלה, והאמינו לי שזה יותר גרוע מהמחבלים.

יגאל ביבי: תראו מה אנחנו עושים במערכת: שומרים, מאבטחים, מסתובבים פושעים ליד בתי-הספר.

יגאל ביבי: צריך לטפל בהם כמו שצריך, לא רק בשיטת הטלטולים, אלא טלטולי טלטולים.

יגאל ביבי: כשאתה רואה מחבל חשוד בא, יורים, פוגעים.

יגאל ביבי: רבותי, אני חושב שהמחבלים האלה יותר מסוכנים אפילו ממחבלים שבאים לעשות פח"ע.

יגאל ביבי: אני חושב שהמערכת צריכה להיות אגרסיבית.

יגאל ביבי: רבותי, כפי שקראנו את דברי המומחים השבוע, זה מגה-פיגוע מתמשך.

יגאל ביבי: לכן אני חושב שכנסת ישראל צריכה להעביר את הנושא הזה לוועדות, ואפילו בפגרה – אם צריך לדבר.

יגאל ביבי: צריך לטפל בנושא הזה, ויום אחד קודם הוא חשוב.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: השר דני נוה, בבקשה.

דני נוה: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, ראשית, אני מברך על כך שדווקא ביום האחרון של הכנסת החמש-עשרה הנושא הזה עולה על סדר-יומנו.

דני נוה: אכן נושא חשוב, שהוא בנפשנו.

דני נוה: אולי הדבר הקשה ביותר שצריך להתייחס אליו בקשר לנגע הסמים הוא נגע הסמים בקרב הילדים ובני-הנוער, ויש פה שתי תופעות שראויות לציון וצריכות להטריד ולגרום נדודי שינה לכל אחד מאתנו.

דני נוה: דבר ראשון, שיורד והולך גיל המשתמשים.

דני נוה: דבר שני, אני חושב שאין היום כמעט – אני רוצה להדגיש, כמעט – בית-ספר בישראל שלא תמצא בו תופעות כאלה.

דני נוה: אם פעם יכולת לומר שהתופעות האלה קיימות רק במגזרים מסוימים – אין כמעט מגזר בחברה הישראלית.

דני נוה: אם היית פעם אומר שזה שייך רק לחברה או לחלק סוציו-אקונומי מסוים בחברה הישראלית – זה קיים היום בכל החלקים בחברה הישראלית, בכל החתכים.

דני נוה: אם פעם אמרו שהחינוך הממלכתי-דתי, חבר הכנסת ביבי, הוא שמורת טבע, אז לצערי הרב אני שומע יותר ויותר על כך שגם בחינוך הממלכתי-דתי יש תופעות כאלה.

דני נוה: אולי, ברוך השם, עדיין לא בהיקף גדול, אבל יש תופעות כאלה.

דני נוה: זה אולי הדבר שצריך להטריד אותנו יותר מאשר כל דבר אחר.

דני נוה: גברתי היושבת-ראש, קיבלתי נתונים מהרשות למלחמה בסמים.

דני נוה: אחד מהם הוא אולי קצת יותר בגדר בשורה טובה, אבל הוא לא מרגיע אותי כלל.

דני נוה: הם מציינים, שמחקר שנעשה בשנת 2001 מצביע על בלימה בצריכת הסמים בקרב גילאי 12-15, שם נרשמה עלייה בשיעור של 1% בלבד.

דני נוה: אבל אליה וקוץ בה, כמו שאומרים.

נעמי חזן: מהו האחוז?

דני נוה: הם אומרים שהושקע מאמץ גדול מאוד בקרב הגילאים האלה.

טלב אלסאנע: – – –

דני נוה: יכול להיות.

דני נוה: מתקן אותי חבר הכנסת אלסאנע, שעומד בראש הוועדה בכנסת בעניין הזה.

דני נוה: אבל אליה וקוץ בה.

דני נוה: למשל, הם מציינים שלעומת זאת בקרב גילאי 24-18 חלה עלייה של 70% לעומת שנתיים קודם לכן, ואני גם לא שקט בכלל לגבי הגילאים האלה.

דני נוה: אין ספק שהדבר הזה מחייב את כולנו להשקיע מאמץ גדול יותר.

דני נוה: אומנם יש רשויות שעוסקות בזה, כמו הרשות למלחמה בסמים וגורמים אחרים, אבל אין ספק שהתופעה הזאת קשורה לבעיות חברתיות רבות אחרות.

דני נוה: אני משוכנע, שהמצב החברתי שהולך ונהיה קשה בתקופה האחרונה, ודאי שלא מסייע בכל מה שנוגע להתמודדות שלנו עם נגע הסמים.

דני נוה: רשויות רבות משקיעות מאמצים, וציינה חברת הכנסת גוז'נסקי, בצדק, שמקום שבאמת מציל חיי אדם, מציל נפשות, כמו מלכישוע, הוא כמעט אי בודד בים.

דני נוה: אני גם קשור באופן אישי ללא מעט גורמים שעוסקים בנושא הזה ומעלים אותו לסדר-היום הציבורי.

דני נוה: מפעם לפעם אני מתארח בתוכניתו של אייל מדני, שבאופן אישי עוסק בנושא הזה.

דני נוה: כמעט כל שבת יש לו תוכנית ברדיו אזורי שעוסקת בנושא הזה, ושם מעלים אנשים נרקומנים, אנשים שכבר נתפסו ברשת הזאת, שקשה מאוד לצאת ממנה, ואתה רואה כמה אנשים משוועים לעזרה וכמה מעט עזרה ניתנת גם על-ידי הרשויות, לא מתוך רצון רע, חלילה, אלא מתוך מחסור באמצעים.

דני נוה: אנחנו עכשיו בסיומה של הכנסת הזאת, שמביא אותנו גם למערכת בחירות, ואנחנו עדיין בתוך דיוני התקציב, בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית, ובסדר העדיפויות הלאומי שלנו הדבר הזה חייב לקבל משנה תוקף, חשיבות רבה יותר, ואני מאוד מקווה שנמצא גם את הדרך, אולי אפילו עוד במסגרת התקציב הנוכחי, למרות כל המצוקות, להקצות יותר משאבים ולתת עדיפות גבוהה יותר לבעיה הזאת, שהיא בנפשנו.

דני נוה: אני מניח שכבר אין פרוצדורה להעביר עכשיו לוועדה, בסיום המושב, אבל כל מה שהכנסת תבקש לעשות בנושא הזה, אני אברך עליו.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: חברי הכנסת המציעים, אולי עדיף להסתפק בדברי השר, אבל ההחלטה היא שלכם.

נעמי חזן: תרשו אולי לחבר הכנסת טלב אלסאנע, שהוא יושב-ראש הוועדה למאבק בנגע הסמים, להתבטא דקה, ואחריו – חבר הכנסת אורי אריאל.

נעמי חזן: בבקשה.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, אני מודה לחברי הכנסת שהעלו את הנושא החשוב הזה על סדר-יומה של הכנסת.

טלב אלסאנע: אני סבור שנגע הסמים פוגע ותוקף את אחד המשאבים החשובים בכל חברה – האדם, ולמרות כל המאמצים, למרות כל הפרויקטים שמשרד החינוך מוביל, שהרשות למלחמה בסמים מובילה, הנתונים הם מאוד-מאוד מדאיגים, גברתי היושבת-ראש, כפי שידוע לך מאז כהונתך גם כיושבת-ראש הוועדה למאבק בנגע הסמים.

טלב אלסאנע: כבוד השר, רק היום התקיים דיון בהשתתפות מנכ"לית משרד החינוך, וסוכם שיש צורך להכין תוכנית משולבת, הוליסטית, אשר תתייחס לא רק לתחום המניעה של משרד החינוך, אלא גם לעניין האכיפה, במסגרת משרד העבודה ומשרד הבריאות, שתהיה תוכנית רב-שנתית, על מנת לבחון את מידת ההצלחה של הפרויקטים שהמשרדים השונים מובילים.

טלב אלסאנע: צריך להקצות לכך יותר תקציבים, כי אם בוחנים את הנזק שנגרם לחברה, גם הנזק התקציבי, על-ידי גנבות, שוד, מאסרים וגמילה, הרי שעדיף להשקיע את התקציבים האלה בעוד מועד.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: אם מותר, אני רוצה לברך אותך על עבודתך המסורה מאוד בנושא זה בכנסת החמש-עשרה.

נעמי חזן: חבר הכנסת אורי אריאל, דקה.

נעמי חזן: בבקשה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הנושא הזה הוא בגדר פיקוח נפש, ולצערנו יש לנו עוד דברים מהסוג הזה, כמו תאונות דרכים ודברים נוספים.

אורי אריאל: זה לא יהיה נכון להוריד את הנושא מסדר-יומנו, אף שהכנסת מתפזרת.

אורי אריאל: יש מקום להמשיך לעסוק בנושא הזה גם בפגרה בגלל חשיבותו, ואני מציע להעביר אותו לוועדה כדי שתמשיך גם בעת הפגרה, עד כינון הכנסת הבאה, לעסוק בנושא, והלוואי שטיפולה יציל ולו נפש אחת.

אורי אריאל: בזה דיינו.

אורי אריאל: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אריאל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבין שחברי הכנסת המציעים מסתפקים בתשובת השר.

יגאל ביבי: כן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואני מבין שגם חבר הכנסת אריאל מוכן להסתפק, אם המציעים מסתפקים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה לא עומד על כך שתהיה הצבעה.

אורי אריאל: הצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה עומד על כך שתהיה הצבעה?

אורי אריאל: כן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: באמת?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, אנחנו נעבור להצבעה אם להעביר את הנושא לוועדת – – –

חוסניה ג'בארה: אנחנו מסתפקים בתשובת השר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני יודע שאתם מסתפקים, אבל היות שהוא הציע והצעתו כבר עומדת להצבעה – – – אני לא הייתי מרשה לו לדבר בכלל, אם אתם מסתפקים, ואז לא היה לו מעמד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברגע שהוא דיבר וביקש, יש לו זכות לבקש להעביר את הנושא לוועדה.

תמר גוז'נסקי: מליאה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא מליאה אלא ועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שמצביע בעד – לוועדה, ומי שמצביע נגד – להסיר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 7 נגד – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של שבעה תומכים, שני מתנגדים ואפס נמנעים, ההצעות תועברנה לוועדת הכנסת, שתקבע איזו ועדה תמשיך לדון בהן.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני יודע, אדוני, מה שאני אומר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפני שאנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום, הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

רות קפלן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, אתמול, ז' בכסליו התשס"ג, 12 בנובמבר 2002, הצעת חוק הרשויות המקומיות (משמעת) (תיקון מס' 3), התשס"ג–2002, שהחזירה ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

רות קפלן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגנית מזכיר הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד השר דני נוה יואיל לעלות ולהשיב על שאילתות בשם ראש הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת ענת מאור שאלה את ראש הממשלה ביום י"ב בתשרי התשס"ג (18 בספטמבר 2002):

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נודע לי כי ניתן לקלוט את שידורי הערוצים 33 ו-23 בטלוויזיה רק באמצעות הכבלים או צלחות לוויין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רצוני לשאול: 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם הידיעה נכונה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם כן – מדוע רשות ממלכתית, הגובה מהציבור אגרה בסך מאות שקלים בשנה, משדרת כך ששידוריה נקלטים רק באמצעות כבלים או לוויין? 3.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה ייעשה לשינוי המצב הזה?

דני נוה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

דני נוה: הידיעה אינה מדויקת.

דני נוה: 2. א.

דני נוה: ערוץ-23 הוא חלק מהטלוויזיה החינוכית, ועל כן הוא ממומן על-ידי משרד החינוך.

דני נוה: הוא לא ממומן מכספי אגרת הרישוי.

דני נוה: ב.

דני נוה: ערוץ-23 הינו במקור אחד מהערוצים בכבלים, כמו ערוצים 3 ו-4.

דני נוה: שידורי הטלוויזיה החינוכית מהווים כ-40% משידורי ערוץ-1, והם מועברים דרכו לקליטה חופשית של הציבור.

דני נוה: בנוסף, חלק ממשדרי הטלוויזיה החינוכית מועברים דרך ערוץ-2 וערוץ-10, ולפעמים אף במקביל דרך יותר מערוץ אחד בו-זמנית.

דני נוה: ערוץ-23 מאגד את כל השידורים של הטלוויזיה החינוכית עבור מנויי הכבלים והלוויין – yes.

דני נוה: ג.

דני נוה: ערוץ-33 שייך לרשות השידור ומהווה חלק ממערך שידוריה בטלוויזיה בעברית.

דני נוה: הוא הערוץ הרב-תרבותי, אשר משלים את קשת החובות המוטלות על-פי חוק רשות השידור ובהיקף שעות השידור של הערוץ הראשון אין להן מלוא הביטוי בשידור הציבורי.

דני נוה: שידורי ערוץ-33 מועברים בלוויין, בכבלים וב-yes DBS, ועל כן הם מגיעים כמעט ל-80% מבתי-האב.

דני נוה: לצערנו, מחוסר תדרים פנויים אין אפשרות להוסיף משדרים קרקעיים להעברת שידורי ערוץ-33.

דני נוה: אגב, גם ערוץ-10 המסחרי נמצא באותו מצב.

דני נוה: ד.

דני נוה: ערוץ-33 הוקם על-פי החלטת הממשלה כערוץ לקליטה חופשית לוויינית בלבד, וזאת מאחר שאין זמינות של תדרים קרקעיים עבורו.

דני נוה: הצופים יכולים לקלוט אותו עם ציוד מתאים גם ללא מנוי של חברות הכבלים והלוויין.

דני נוה: ה.

דני נוה: כאמור בסעיף הקודם, ערוץ-33 משודר מלוויין לקליטה חופשית של הציבור, וערוץ-23 משודר לקליטה חופשית של הציבור דרך ערוצים 1 ו-2. 3.

דני נוה: אין הכרח לעשות לשינוי המצב.

דני נוה: חברת הכנסת זהבה גלאון שאלה את ראש הממשלה ביום י"ב בתשרי התשס"ג (18 בספטמבר 2002):

דני נוה: רק אזרחים שהם מנויים של חברות הכבלים וחברת הלוויין קולטים את ערוצי רשות השידור.

דני נוה: רצוני לשאול: 1.

דני נוה: מדוע ערוץ-1, ערוץ-23 וערוץ-33 אינם נקלטים במכשירי טלוויזיה אשר בעליהם אינם מנויים על חברות הכבלים או חברת הלוויין?

דני נוה: 2.

דני נוה: כיצד תיפתר בעיה זו?

דני נוה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

דני נוה: ערוץ-1 כן נקלט גם במכשירי טלוויזיה שבעליהם אינם מנויים של חברות הכבלים או חברת הלוויין yes, אך מובן שנדרש ציוד מתאים בבית הצופה.

דני נוה: רשות השידור משדרת אותו גם בשידורים קרקעיים חופשיים לציבור – terrestrials – וגם דרך לוויין לקליטה חופשית.

דני נוה: על מנת לקלוט אותו אין צורך להיות מנוי של חברת yes.

דני נוה: ערוץ-33 הוקם על-פי החלטת הממשלה כערוץ לקליטה חופשית לוויינית בלבד, זאת מאחר שאין זמינות של תדרים קרקעיים עבורו.

דני נוה: הצופים יכולים לקלוט אותו עם ציוד מתאים גם ללא מנוי של חברות הכבלים והלוויין.

דני נוה: ערוץ-23 הינו אחד מהערוצים בכבלים, כמו ערוצים 3 ו-4.

דני נוה: שידורי הטלוויזיה החינוכית מהווים כ-40% משידורי ערוץ-1, והם מועברים דרכו לקליטה חופשית של הציבור.

דני נוה: בנוסף, חלק ממשדרי הטלוויזיה החינוכית מועברים דרך ערוץ-2 וערוץ-10, ולפעמים אף במקביל דרך יותר מערוץ אחד בו-זמנית.

דני נוה: ערוץ-23 מאגד את כל השידורים של הטלוויזיה החינוכית עבור מנויי הכבלים והלוויין – 2.

דני נוה: לאור המוסבר לעיל, אין כאן בעיה שצריך לפתור אותה.

דני נוה: חבר הכנסת זבולון אורלב שאל את ראש הממשלה ביום י"ב בתשרי התשס"ג (18 בספטמבר 2002): הובא לידיעתי, שרשות השידור מוכרת זכויות שידור בלעדיות של זמר עברי מצולם, בעל ערך תרבותי לאומי.

דני נוה: רצוני לשאול: 1.

דני נוה: האם המידע נכון?

דני נוה: 2.

דני נוה: מה היא עמדת משרדך בנושא שמירת נכסי התרבות הלאומית בזמר העברי?

דני נוה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

דני נוה: רשות השידור פועלת נמרצות בחודשים האחרונים למחשוב הסרטייה – גנזך התוכניות המצולמות בטלוויזיה והמוקלטות ברדיו.

דני נוה: תשומת לב מיוחדת תינתן לשימור הזמר העברי עם הפעלת הדיגיטציה.

דני נוה: הרשות נמצאת בשלבים סופיים בטרם פרסום מכרז ובחירת חברה אשר תפעיל את המחשוב החדש.

דני נוה: 2.

דני נוה: הרשות, על-פי חוק, היא חלק מגנזך המדינה, והיא נענית לפניות המעוניינים ברכישת חומר מהגנזך שלה – בכיסוי העלויות ובשים לב לתנאי השמירה על זכויותיה המלאות לגבי אותם חומרים.

דני נוה: חבר הכנסת מוחמד ברכה שאל את ראש הממשלה ביום י"ב בתשרי התשס"ג (18 בספטמבר 2002): פורסם ב"ידיעות אחרונות", כי הוצאו הנחיות האוסרות על עיתונאים ועל עורכים במחלקת החדשות של "קול ישראל" להשתמש במונחים טעונים, וכי במקומם מוצעים מונחים חלופיים.

דני נוה: רצוני לשאול: 1.

דני נוה: האם הידיעות נכונות?

דני נוה: 2.

דני נוה: אם כן – מדוע הוצאו הנחיות אלה?

דני נוה: 3.

דני נוה: מה ייעשה בנדון?

דני נוה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

דני נוה: לא.

דני נוה: לכן, ההתייחסות לשתי השאלות הנוספות מיותרת.

דני נוה: חבר הכנסת דוד מגן שאל את ראש הממשלה ביום י"ב בתשרי התשס"ג (18 בספטמבר 2002): ב"ידיעות אחרונות" מ-25 באפריל 2002 פורסם, כי העבודות להקמת מחלף קפלן בתל-אביב לא יתחדשו, עקב סירובם של עובדי רשות השידור להתפנות בשל החרפת הסכסוך בין רשות השידור לבין מינהל מקרקעי ישראל.

דני נוה: רצוני לשאול: כיצד יפעל משרדך כדי לפתור את הסכסוך ולאפשר את חידוש העבודות במחלף בהקדם?

דני נוה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) הסכסוך בין רשות השידור לבין מינהל מקרקעי ישראל, בקשר לפינוי מתקני רשות השידור בקריה בתל-אביב, נסתיים זה כבר.

דני נוה: המינהל הסדיר את נושא החנייה לעובדים במתקן זמני, לשביעות רצון שני הצדדים.

דני נוה: בו ביום פורסמה הידיעה על כך בעיתון.

דני נוה: העבודות במחלף קפלן לא הופסקו ו/או התעכבו, בשל פינוי מתקן רשות השידור, והן אמורות להסתיים בתחילת שנת 2003.

דני נוה: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי שאלה את ראש הממשלה ביום י"ב בתשרי התשס"ג (18 בספטמבר 2002):

דני נוה: פורסם כי הנהלת "קול ישראל" בערבית אסרה על עיתונאים במחלקת החדשות להשתמש במונחים "כיבוש" ו"חיסול" ובמונח "קורבנות" ביחס לאזרחים פלסטינים.

דני נוה: רצוני לשאול: 1.

דני נוה: האם הידיעה נכונה?

דני נוה: 2.

דני נוה: אם כן – מי אישר את ההנחיות, ולאיזו מטרה?

דני נוה: 3.

דני נוה: האם יבוטלו הנחיות אלה?

דני נוה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

דני נוה: לא.

דני נוה: לכן, ההתייחסות לשתי השאלות הנוספות מיותרת.

דני נוה: חבר הכנסת יאיר פרץ שאל את ראש הממשלה ביום י"ב בתשרי התשס"ג (18 בספטמבר 2002):

דני נוה: נוכח ההחלטה שלא להאריך את חוזהו של המשפטן עורך-הדין מ"נ – שמו המלא מופיע במקור – וההסברים שאם ירצה יוכל להמשיך ולעבוד אולם בתנאים אחרים – רצוני לשאול: 1.

דני נוה: כמה שנים מועסק הנ"ל ברשות השידור?

דני נוה: 2.

דני נוה: כמה שעות הוא עובד בחודש ברדיו וכמה בטלוויזיה?

דני נוה: 3.

דני נוה: מי החליט על העסקתו, ומדוע? 4.

דני נוה: מה שכרו לחודש, וכמה הוא מקבל כהטבות נלוות – אש"ל, שעות נוספות, פנסיית מנהלים וכיוצא באלה?

דני נוה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 4-1.

דני נוה: העובד הועסק ברשות השידור על בסיס חוזה אישי.

דני נוה: העסקתו היתה לתקופה קצובה, מ-15 ביוני 2001 עד 14 ביוני 2002.

דני נוה: בעבר הועסק כעובד קבוע מ-1 באפריל 1969 ועד 30 ביוני 1988.

דני נוה: הוא התפטר מרצונו במסגרת עידוד פרישה תוך קבלת תנאים מועדפים.

דני נוה: בתקופה שקדמה לחוזה האישי, הוא הועסק מעת לעת כמשתתף חופשי על בסיס קבלני בש/ת – שוברי תשלום – לפי שכר חודשי ממוצע של 540 שקל.

דני נוה: במסגרת החוזה האישי כאמור, מ-15 ביוני 2001 עד 14 ביוני 2002, הועסק העובד כעורך, כתב ופרשן.

דני נוה: ההחלטה על העסקתו אושרה על-ידי המנכ"ל דאז מר אורי פורת, ושכרו בחוזה האישי הועלה ל-24,401.18 שקל בחודש, בתוספת הפרשות לתגמולים והחזר הוצאות רכב, ביגוד והבראה.

דני נוה: רשות השידור לא חידשה את החוזה הנ"ל כשפג תוקפו, ב-15 ביוני 2002, והציעה להמשיך את העסקתו על-פי הסכם חדש בשכר כולל של 12,000 שקל בחודש 2,000 ש"ח הוצאות.

דני נוה: עד היום טרם התקבלה תשובה על הצעת הרשות.

דני נוה: לבסוף, ברשות השידור מועסקים עובדים רבים על-פי תנאי העסקה שאינם מהווים חלק ממצבת כוח-אדם התקני ואינם יוצרים יחסי עובד ומעביד עם רשות השידור.

דני נוה: העסקתם היא על בסיס של קבלת שכר על-פי חשבוניות כעצמאים המספקים שירות לרשות השידור, וכך המצב לגבי מפיקים חיצוניים, ובתוכם צוות התוכנית "חוק וצדק", המשודרת בערוץ-33.

דני נוה: מסגרת העסקה דומה הוצעה מאז 15 ביוני 2002 לנ"ל, כפי שפורט לעיל, ובשכר גבוה בהרבה, אך הוא טרם הואיל לחתום על החוזה.

דני נוה: חבר הכנסת אחמד טיבי שאל את ראש הממשלה ביום י"ב בתשרי התשס"ג (18 בספטמבר 2002):

דני נוה: בשנה האחרונה נמנע ערוץ-1 כמעט לחלוטין מלארח באולפן בשידור חי ובתוכניות מלל הן בערבית והן בעברית חברי כנסת ערבים.

דני נוה: רצוני לשאול: 1.

דני נוה: מה היא הסטטיסטיקה של הופעת חברי כנסת ערבים בשנה האחרונה בערוץ-1 בכלל – פירוט שמי – וכמה פעמים הם הופיעו ב"פוליטיקה" בפרט?

דני נוה: 2.

דני נוה: האם יש הוראה שלא לראיין חברי כנסת ערבים בשידור חי?

דני נוה: 3.

דני נוה: האם חברי כנסת ערבים מנועים מלהופיע באולפן "אלאוסבוע פי סאעה", המשודר בשידור חי?

דני נוה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2.

דני נוה: אין הוראות שלא לראיין בשום תחום מתחומי הפעילות של הכנסת ו/או חבריה.

דני נוה: 3.

דני נוה: אין מניעה להופעתם של חברי כנסת ערבים באולפן "אלאוסבוע פי סאעה" או כל משדר אחר בערוץ המזרח התיכון או כל ערוץ אחר ברשות השידור.

דני נוה: לתוכניות מזמינים מרואיינים על-פי שיקולים מקצועיים של המערכת, ולא על-פי שיקולי חלוקה עדתית, אתנית או אחרת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היות שחברת הכנסת גוז'נסקי הגיעה בטרם ירד השר, אני מציע לענות על השאילתא שלה, מס' 3449, בעניין הנחיות לעיתונאים, ובכך אנחנו מסיימים את פרק השאילתות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

דני נוה: (קורא את התשובה על שאילתא מס' 3449, ראה לעיל) באשר לשאלה הראשונה, האם הידיעות נכונות – הידיעות אינן נכונות, כפי שנמסר לי.

דני נוה: לכן, ההתייחסות לשתי השאלות הנוספות מיותרת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שאלה נוספת לחברת הכנסת גוז'נסקי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

תמר גוז'נסקי: אדוני השר, אני רוצה לבקש ממך, כנציג המשרד שאחראי על הנושא, שתבהירו – כאחראים על זה – שהטלת צנזורה על שימוש במושגים היא אחת הפגיעות הכי חמורות בחופש הביטוי, כי אם אתה לא יכול לומר מה שאתה חושב במלים שלך, אלא אומרים לך להשתמש במלים אלה או אחרות, אתה בעצם לא יכול להגיד מה שאתה חושב.

תמר גוז'נסקי: ואני חושבת שבימים הקשים האלה, מה שאנחנו צריכים קודם כול זה דיאלוג פתוח, ויכוח פתוח בין העמדות השונות.

תמר גוז'נסקי: בעיקר בתקופה של מערכת בחירות זה נראה לי חשוב פי כמה וכמה.

תמר גוז'נסקי: תודה רבה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם אדוני מוכן לענות גם על שאילתא של חבר הכנסת מגן, היות שהוא אץ ורץ להגיע ולשמוע את התשובה?

דני נוה: כן, אבל אני מציע שמעבר לזה לא נאפשר עוד – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מעבר לזה לא נאפשר, אני מקבל – – –

דני נוה: כמו שזמנם של חברי הכנסת דוחק, גם זמני דוחק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נכון, אני מקבל את ההצעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מעבר לזה לא נאפשר.

זבולון אורלב: אני מבקש – – –

דני נוה: לחבר הכנסת אורלב ולחבר הכנסת מגן אני מוכן להשיב מעל הדוכן, ונסתפק בזה.

זבולון אורלב: תודה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם לחבר הכנסת אורלב, אם הוא יושב כאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם כן, על שתי השאילתות האלה נענה, ומעבר לזה לא נענה.

דני נוה: כן, ובזה אסיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נא להשיב על השאילתא של חבר הכנסת דוד מגן, מס' 3298, בעניין העבודות להקמת מחלף קפלן.

אחמד טיבי: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: סגרנו את הפרק, אני מצטער.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרנו שיותר לא נענה למי שנכנס.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התחייבתי לפרוטוקול.

אורי אריאל: אבל תאפשר לטיבי, זה חיוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני כבר התחייבתי לפרוטוקול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מאוד מצטער.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לו היית נכנס קודם, הייתי מאפשר לך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרשיתי לאלה שנכנסו קודם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא יכול להיות שכל חבר כנסת יבוא עכשיו ונתחיל לענות מחדש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה גם לא סביר.

דני נוה: אני הייתי פה בזמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הזמן של הכנסת חשוב, וגם הזמן של השר חשוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

דני נוה: (קורא את התשובה על שאילתא מס' 3298, ראה לעיל)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים לשאילתה הבאה, מס' 3126, של חבר הכנסת זבולון אורלב, בעניין שימור הזמר העברי בטלוויזיה.

אורי אריאל: – – –

דני נוה: (קורא את התשובה על שאילתא מס' 3126, ראה לעיל)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לשר דני נוה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת טיבי, אני רוצה שתבין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני קראתי את כל השאילתות, ולא היו פה השואלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברגע הסיום נכנסה חברת הכנסת גוז'נסקי ואפשרנו את התשובה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת טיבי, אני מדבר אליך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאמור, לאחר שקראתי את מספרי כל השאילתות ואף אחד לא היה כאן, נכנסה חברת הכנסת גוז'נסקי, ולכן ענינו על השאילתא שלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נכנס חבר הכנסת דוד מגן, ביקשנו לענות, והשר ביקש שלא תהיינה עוד תשובות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היות שחבר הכנסת אורלב ישב באולם וביקש, הסכמנו שרק על השאילתות האלה נענה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבקש את סליחתך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היות שלא היית כאן, אני לא יכול להחזיר עכשיו את הגלגל לאחור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעה לסדר-היום מס' 7264:

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המצב הכלכלי החמור בקרב העולים – של חבר הכנסת אביגדור ליברמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אינני רואה אותו באולם, ההצעה יורדת.

אורי אריאל: לא, הוא ביקש – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההצעה השנייה, הצעה לסדר-היום מס' 7231:

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דברי השופטת דורנר – – –

אורי אריאל: מלה, ברשותך.

אורי אריאל: הוא הודיע – כך נמסר לי – שהוא בדרך והוא תקוע בגלל איזה פקק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שיגיע בשלום וימשיך את סדר-היום ברגע שהוא יגיע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנושא הבא, הצעה לסדר-היום: דברי השופטת דורנר על ריבוי המעצרים – של חבר הכנסת יצחק גאגולה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם הוא איננו כאן, וההצעה יורדת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכתבה בעניין השמדת תוצרת חקלאית

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעות לסדר-היום בנושא: הכתבה בעניין השמדת תוצרת חקלאית – מס' 7218, 7232, 7242, 7245, 7263 ו-7266.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש כאן כמה מציעים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אופיר פינס – אינני רואה אותו כאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עופר חוגי – גם הוא לא נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שאול יהלום – כנ"ל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אילן גילאון, אדוני רוצה לעלות ולהביא את ההצעה לסדר-היום שלו?

אילן גילאון: כן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יואיל לעלות ולהביא את ההצעה בעניין השמדת תוצרת חקלאית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו ידברו, אם יהיו נוכחים, חברי הכנסת פריצקי וליצמן, ואם לא יהיו נוכחים, נמשיך הלאה.

קריאה: מי עונה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמור לענות השר לענייני דתות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו מבררים למה הוא לא נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת גילאון, בבקשה.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ביום שישי בערב, ב"יומן השבוע" של הערוץ הראשון, ראיתי כתבה של אורלי וילנאי-פדרבוש, וכדי לתאר לאדוני מה היה בכתבה – מראים רב בישראל ליד השוק הסיטונאי בתל-אביב, מערים פירות וירקות, עגבניות ותפוזים, ועם גרזן קטן, אדוני, הוא הולך וקוצץ אותם דק-דק-דק.

אילן גילאון: לאחר מכן שופכים על זה גם סולר – על האוכל.

אילן גילאון: וזה, כמובן, דבר מחריד.

אילן גילאון: ואז אני חושב לעצמי, כאשר אבא שלי, למשל, שהוא ניצול שואה, רואה את החיזיון הזה של השמדת אוכל בשם הדת והרבנות, מה הוא מרגיש; ומה אמא של אשתי, שבאה מאושוויץ, ממחנה ההשמדה, חושבת על הדבר הזה; ומה אותו ילד, שבעצם אין לו הפרי והירק הזה לאכול, חושב באותו רגע על הרבנים, אדוני היושב-ראש, על הדת היהודית, על הציווי בתורה לגבי מעשר לכוהנים – אגב, גם בתורה, בספר דברים, כתוב שמעשר לכוהנים צריך ללכת לעניים – על כך שבחברה הישראלית יש 440 עמותות שמחלקות אוכל, ובציווי של דת ורבנים משמידים אוכל.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, זה רק משל, משום שהשמדת האוכל מתנהלת גם ברשתות הגדולות של האוכל המהיר, של ההמבורגרים, ובכל מקום אחר, שבו תחת מסווה של דת אנחנו משמידים את האוכל כדי שלא להוזיל, חס וחלילה, את מחירו.

אילן גילאון: ואני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש, שהאנשים האלה – ואתה יודע שהיום אנחנו בוחרים בכנסת את הוועדה שתבחר את הרבנים – הם לא רבנים, הם לא יהודים; הם עובדי עשתורת ובעל, חבורה של רשעים ובני רשעים, פרי בשן מודרניים, שעובדים אבנים.

אילן גילאון: ואם זאת היא היהדות, אדוני היושב-ראש, אני לא רוצה להיות בכלל יהודי.

אילן גילאון: אם זה כתוב במקורות שלנו, שעדיף להשמיד אוכל ולשפוך עליו סולר כדי שאיזה ילד או איזו אם חד-הורית או איזה זקן לא יוכלו לאכול את זה, אני לא מוצא שום קשר לדבר הזה.

אילן גילאון: וזה הדבר המחריד, וזה מחריד במיוחד לנוכח התחושה הקולקטיבית שלנו כעם נרדף, מחוסר מזון, שדברים כאלה יכולים לקרות.

אילן גילאון: ועל כן, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד לך שהחלטנו, כמה חברי כנסת – ואני חושב שזה יהיה מוסכם על כל הסיעות בבית הבא, כאלה שיהיו כאן להבא – ללכת למאמץ חקיקתי בנושא הזה, שלפיו השמדת מזון, כמו השמדת רכוש, היא עבירה פלילית, ומי שמשליך מזון ומי שמשחית מזון ומי שמקלקל מזון ומי שמונע מעבר של מזון לאנשים, עובר עבירה פלילית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

אילן גילאון: רק משפט אחרון, אדוני היושב-ראש.

אילן גילאון: כיוון שאנחנו בוחרים היום גם אותה ועדה שתבחר את הרבנים, אני מקווה שרבנים מן הסוג הזה, שמשחיתים את המעשר, משחיתים מזון ושופכים סולר עליו – ואני אומר לך שהם רמאים בני רמאים ורשעים בני רשעים ולא-יהודים, והם פרי בשן שאוכלים כל פירור, ולא משאירים לאף אחד שום דבר – כאלה רבנים אנחנו לא נראה עוד.

אילן גילאון: אוי לעם שאלה רבניו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת גילאון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יוסף פריצקי – אינו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יעקב ליצמן, בבקשה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני חושב שיש איזה גבול לחוצפה בנושא שאנחנו דנים בו.

יעקב ליצמן: אני מבקש ממך, חבר הכנסת גילאון, לשמוע טוב טוב.

יעקב ליצמן: משרד החקלאות, כל מי שמטפל בביצים, פירות וירקות, משמיד כל שבוע רק כדי לשמור על המחירים.

יעקב ליצמן: אני לא מדבר על מצוות, אלא רק כדי לשמור על הכיס שלו, הוא משמיד ביצים.

יעקב ליצמן: היום במקרה אין עודפים, אבל יש עודפים בפירות, עודפים בירקות.

יעקב ליצמן: לא שמעתי אף אחד ממרצ טוען נגד זה, מפני שהוא רוצה לשמור על הקיבוצים שלו.

יעקב ליצמן: לאן הגענו?

יעקב ליצמן: מפני שזה מצווה אתה מוחה על זה?

יעקב ליצמן: אתה מדבר על עניין פלילי?

יעקב ליצמן: יש הגזמה בדברים שלך.

אילן גילאון: – – –

יעקב ליצמן: למה אתה לא אומר פלילי על הקיבוצים שמשמידים פירות וירקות בגלל הכיס, בגלל הכסף?

יעקב ליצמן: איזו חוצפה שאתה מדבר ככה.

יעקב ליצמן: אתה מדבר על פלילי?

אילן גילאון: פלילי.

יעקב ליצמן: תודה רבה, פלילי.

יעקב ליצמן: יש גבול לחוצפה.

יעקב ליצמן: כל שבוע זורקים לים טונות של פירות, רק כדי לשמור על המחירים.

יעקב ליצמן: אתה מדבר על מצוות ומעשרות?

יעקב ליצמן: על תרומות?

יעקב ליצמן: יש איזה גבול.

יעקב ליצמן: הכול מותר בגלל פריימריס של בחירות?

יעקב ליצמן: לכן, אדוני, אין לי מה להוסיף על זה.

יעקב ליצמן: אני פשוט מוחה על החוצפה.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

אילן גילאון: – – –

אורי אריאל: מה אתה אומר, חתיכת צבוע שכמוך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת ליצמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נרשה לחבר הכנסת אופיר פינס להציג את דבריו לפנים משורת הדין, אף שהוא איחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אריאל, תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת פינס, ואחריו – חבר הכנסת שאול יהלום, גם הוא לפנים משורת הדין, ונמשיך בסדר-היום.

אילן גילאון: – – –

אורי אריאל: אל תחרף ואל תגדף.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, איך יכול להיות מצב שבו במשך עשרות בשנים משגיחי כשרות משמידים יבול ותוצרת חקלאית, בתוקף מצוות המעשר, והכול חסוי ונסתר מעין הציבור?

אופיר פינס-פז: אף אחד לא יודע, בשקט בשקט – – –

אורי אריאל: אתה עושה צחוק?

אופיר פינס-פז: אדוני, זו היתה חשיפה בערוץ הראשון, שאני מודיע לך שאף אחד לא ראה אותה.

אופיר פינס-פז: אתה ידעת עליה, אבל הציבור הרחב בישראל לא ידע מזה.

אורי אריאל: תשאל את החברים של אבו אם הם לא יודעים.

אופיר פינס-פז: אני אומר לך, כשאני ראיתי את הכתבה הזו, אני הזדעזעתי.

אורי אריאל: תגיד שאתה לא ידעת.

אורי אריאל: תשאל את אבו.

אופיר פינס-פז: ודאי שלא ידעתי.

אופיר פינס-פז: אני מאמין, שאם אני לא ידעתי, רוב הציבור בישראל לא ידע.

אורי אריאל: תשאל את אבו.

אופיר פינס-פז: למה אתה מתווכח אתי?

אופיר פינס-פז: אני אומר שזה פשוט כל כך מקומם, כל כך מטורף, כל כך לא הגיוני.

אופיר פינס-פז: תגידו, באיזו מדינה אנחנו חיים ולאן אתם רוצים לגרור אותנו?

אורי אריאל: השמדת הביצים זה בסדר?

אופיר פינס-פז: תן לי לדבר.

אופיר פינס-פז: תדבר נגד השמדת הביצים.

אופיר פינס-פז: אני אומר, יכול להיות במדינת ישראל, מודל 2002, שיבואו כל מיני משגיחי כשרות, אוכלי חינם – –

אורי אריאל: צבועים אתם.

אופיר פינס-פז: – – שאלוהים יודע מי מינה אותם ובשביל מה, והם, הם ישמידו יבול חקלאי, בשם איזו דת ומצוות מימי תרפפ"ו, שלוקחים אוכל מאנשים מסכנים, שאחר כך מצביעים למפד"ל ולאיחוד הלאומי ולש"ס ולליכוד.

אופיר פינס-פז: אנשים תמימים, שבחוסר ידיעה מצביעים בעבור המפלגות שמחסלות אותם.

אופיר פינס-פז: היש גבול לצביעות ולציניות?

אופיר פינס-פז: כמה אתם מטורפים?

אופיר פינס-פז: איך אתם עושים את זה?

אופיר פינס-פז: לוקחים אוכל מאנשים רעבים, שאחר כך אתם אומרים להם להצביע לכם ומשביעים אותם על קמיעות ולחשים ושבועות ורבנים?

אורי אריאל: אתה צבוע.

אופיר פינס-פז: הרי זה הטירוף החדש של החברה הישראלית.

אופיר פינס-פז: צריך לגרש אתכם מהכנסת.

אופיר פינס-פז: צריך לגרש אתכם מהפוליטיקה.

אופיר פינס-פז: לא להאמין, מה שאתם עושים.

אופיר פינס-פז: תתפטרו.

אופיר פינס-פז: אני רואה את הרב הראשי לישראל מתפתל ומספר סיפורים.

אופיר פינס-פז: חברים, זו מצווה ואתם מממשים אותה, אף שבמדינה הזאת יש עניים ורעבים ללחם.

אופיר פינס-פז: אין לכם גבולות.

אופיר פינס-פז: אתם רוצים מדינת הלכה בכל מחיר, והאנשים האלה משלמים את המחיר.

אופיר פינס-פז: אני אומר לכם, הממסד הדתי בישראל והמפלגות הדתיות בישראל צריכים לעשות חשבון נפש.

אופיר פינס-פז: מה קורה אתכם?

אופיר פינס-פז: לאן אתם מדרדרים את המדינה?

אופיר פינס-פז: עד איפה אתם מביאים אותנו?

אופיר פינס-פז: זה פשוט עובר את כל הגבולות.

אופיר פינס-פז: אני מציע באופן מעשי, אדוני היושב-ראש – 1.

אופיר פינס-פז: שהרבנות הראשית תוציא הוראה לכל משגיחי הכשרות בארץ, הרפו מהעניין הזה; 2.

אופיר פינס-פז: שהמערכת הזאת, שעוסקת בהשמדה של היבול החקלאי והאוכל של בני-האדם – –

אורי אריאל: והקיבוצים והמושבים?

אופיר פינס-פז: – – פשוט תיקח את האוכל הזה, כמו שעכשיו עשו בצבא, ותעביר אותו באופן מסודר לבתי-תמחוי, לאנשים רעבים ולאנשים זקנים, במקום להשחית אותו ולחסל אותו.

אופיר פינס-פז: אני פשוט לא מבין.

אופיר פינס-פז: אז אם הם לא כוהנים, לא ניתן להם אוכל?

אופיר פינס-פז: אתם יודעים כמה אנשים שקוראים להם "כהן" הם רעבים?

אופיר פינס-פז: תנו להם לאכול.

אופיר פינס-פז: אומר הרב הראשי לישראל, אפשר לתת את האוכל הזה רק לבהמות, לא לבני-אדם.

אופיר פינס-פז: מי קבע את זה?

אופיר פינס-פז: איפה זה כתוב?

אופיר פינס-פז: על בסיס איזו הלכה?

אופיר פינס-פז: מה, זה נקבע אז?

אופיר פינס-פז: לא נקבע אז.

אורי אריאל: – – –

אופיר פינס-פז: חברים, תפסיקו את העניין הזה, תפסיקו את ההתנהלות הזו, שבאמת לא מתאימה למדינה שרוצה להיות אור לגויים, מדינה מודרנית שכולנו מגדלים בה ילדים.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת פינס.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת שאול יהלום – אני מבקש לקצר, כי קודמך האריך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה תפצה אותנו.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, ראינו כאן בכנסת, וכל צופינו בערוץ-33, שני חברי כנסת, האחד ממרצ, חבר הכנסת אילן גילאון, ומזכ"ל העבודה, חבר הכנסת אופיר פינס, ואם יש מישהו שביום האחרון למושב הכנסת שואל את עצמו, מה היא צביעות כהלכתה?

שאול יהלום: – ראה בדברי שני חברי הכנסת האלה מה היא צביעות.

שאול יהלום: הרי מהמפלגות שלכם, מהקואליציות שלכם, כמה שרי חקלאות היו?

שאול יהלום: כמה מנכ"לים?

שאול יהלום: כמה מועצות ייצור?

שאול יהלום: תשאלו כמה פירות וירקות משמידים כל חודש, כל שנה – – –

אורי אריאל: כל יום.

שאול יהלום: כל יום.

שאול יהלום: איפה המינימום של ההגינות שלכם?

שאול יהלום: למה משמידים?

שאול יהלום: משמידים פירות, בכמויות לפעמים 50%, 60%, משום – – –

אופיר פינס-פז: מאיפה אתה ממציא את זה?

שאול יהלום: אתה לא יודע את זה?

שאול יהלום: אז הנה, חוסר הידיעה של מזכ"ל מפלגת העבודה – משום שהמחיר בשוק יינתן לפי עקומת המחיר.

שאול יהלום: אם הם רואים שהכמות תגרום להיצף והמחיר ירד, הם משמידים.

שאול יהלום: אם אתה רוצה, תשאל כל חקלאי והוא יגיד לך את זה.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע את זה.

שאול יהלום: תשאל את שלום שמחון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אני מבקש לאפשר למר יהלום לסיים את דבריו.

שאול יהלום: עכשיו, בואו קודם כול נדבר על הפרופורציה.

שאול יהלום: שם משמידים עשרות אחוזים.

שאול יהלום: תרומות ומעשרות – ההשמדה, במידה שהיא נעשית, היא אחוז אחד פסיק אפס אפס משהו.

שאול יהלום: זאת אומרת, זה אפילו לא מגיע ל-1.5%.

שאול יהלום: מדובר כאן ב-1%.

שאול יהלום: אז כאן משמידים עשרות אחוזים וכאן 1%.

שאול יהלום: חברה, שבגלל מצוות דת אומרת:

שאול יהלום: התוצרת שלי בגלל מצוות הדת לא הולכת לצריכה חופשית, אלא היא תורמת למצווה, היא חברה בריאה, היא חברה מתוקנת.

שאול יהלום: ואתם, אל תלמדו את הציבור הדתי צדקה וחסד.

שאול יהלום: האם אתם יודעים מה זה פיאה?

שאול יהלום: מה זה מעשר עני?

שאול יהלום: מה זה לקט?

שאול יהלום: מה זה שכחה?

שאול יהלום: לכו לכל ארגוני הצדקה, לכו ל"יד שרה", לכו ל"עזר מציון", תראו אם דרככם בכלל מגיעה לשם, או שזה רק הציבור הדתי.

שאול יהלום: איזו חוצפה זו להתקיף את הדתיים בנושאי צדקה?

שאול יהלום: אתם תלמדו אותנו מהם צדקה וחסד?

שאול יהלום: מה זו עזרה לעניים?

שאול יהלום: מי מחזיק את בתי-התמחוי בכל מקום?

שאול יהלום: הרי אתם לא עושים כלום – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מאוד מודה לך.

שאול יהלום: אתם לא עושים כלום, אגואיסטים שכמותכם, צבועים שכמותכם.

שאול יהלום: בושו לכם.

אילן גילאון: עדיף שגם אתה תיתן מעשר מעצמך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יענה למציעים סגן שר העבודה והרווחה בשם שר הדתות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת וקנין, בבקשה.

יוסף יצחק פריצקי: מה אתי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מזמן עברנו על השם שלך ולא היית כאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם היית בא קודם אולי הייתי מאפשר לך לפנים משורת הדין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל קראתי בשמך ולא היית, לכן אתה לא יכול להשתתף.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להגיד לכם משהו.

יצחק וקנין: אין דוגמה יותר טובה מהדוגמה שאני אתן לכם: אני החקלאי, אני המגדל, אני זה שמגדל אבוקדו ועגבניות ויש לי לול מטילות.

יצחק וקנין: אתם תטיפו לנו מוסר?

יצחק וקנין: הצביעות שלך, אילן גילאון, אתה עומד פה ומדבר על רבנים.

יצחק וקנין: על מה אתה מדבר בכלל?

יצחק וקנין: איפה אתה חי, צבוע?

אילן גילאון: הם פושעים.

יצחק וקנין: אל תקרא לרבנים פושעים.

יצחק וקנין: אני אגיד לך, כמה מיליוני ביצים משמידים כל חודש?

יצחק וקנין: אני אגיד לך, למה לא נותנים אותם לבתי-תמחוי?

יצחק וקנין: אני חקלאי, אני מגדל ביצים.

יצחק וקנין: כמה מיליוני טונות של עגבניות ובצל זורקים?

יצחק וקנין: לא שמעתי אותך מדבר, לא קמת פה לדבר.

אילן גילאון: גם אלה פושעים.

יצחק וקנין: שנאת הדת מעבירה אתכם על דעתכם.

יצחק וקנין: אתה מדבר בשם מה?

יצחק וקנין: בשם שנאה.

יצחק וקנין: אופיר פינס, מפלגת העבודה הגדולה, אתם תטיפו לנו מוסר?

יצחק וקנין: אני אומר לך את האמת, שאתה מנסה לברוח ממנה: מיליוני טונות, משמידים אותם.

יצחק וקנין: לא נותנים אותם לבתי-תמחוי.

יצחק וקנין: לא עשרות קילוגרמים שלוקחים אותם למעשר, שאתה מנסה להיתלות בכך פה כביכול.

אילן גילאון: הם פושעים.

יצחק וקנין: סלח לי מאוד, לא שמעתי אותך מדבר פעם אחת על כל המיליונים.

יצחק וקנין: רבותי, אני אומר לכם באחריות, כל העם רואה אותנו, כל חודש, מדינת ישראל, החקלאים, אני, משמידים מיליוני ביצים – –

אילן גילאון: בשם הדת היהודית, עושים כך אוכל.

אילן גילאון: אתם פרי בשן.

יצחק וקנין: – – מיליוני טונות של עגבניות, אבוקדו.

אילן גילאון: אלה פושעים בשם הכלכלה ואתם פושעים בשם הדת.

שאול יהלום: תסביר לו מה זה מועצות ייצור.

יצחק וקנין: אתם לא יודעים מה זה מועצות ייצור, כמה ויסות יש.

יצחק וקנין: אתם באים פה בצביעות, על כמה קילוגרמים?

יצחק וקנין: ויצאת מגדרך, לדבר על רבנים?

יצחק וקנין: תסלח לי מאוד.

יצחק וקנין: אל תלמד אותי, אתה צבוע גדול.

יצחק וקנין: אתה בצביעות, במסווה, עמדת פה.

יצחק וקנין: תתבייש לך.

יצחק וקנין: תתביישו לכם, השנאה לדת מעבירה אתכם על דעתכם.

יצחק וקנין: תודה רבה.

אילן גילאון: אתם חבורה של פושעים צבועים.

אילן גילאון: זה מה שאתם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, לא ביקשת לגבי ההצעות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איזו בקשה יש לך?

יצחק וקנין: אני מבקש להסיר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: להסיר מסדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, יש לנו מציעים אחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת זבולון אורלב, להצעתו של אילן גילאון, בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חברי אילן גילאון, שאני רואה בו שותף, וחברי אופיר פינס, שגם הוא שותף למאבקים החברתיים; אנחנו עושים מאבקים ביחד.

אופיר פינס-פז: תסביר לי מה זה מעשר.

אופיר פינס-פז: בשביל מה זה?

אופיר פינס-פז: בשביל מי זה?

אילן גילאון: – – –

זבולון אורלב: אני לא יכול להסביר לך במסגרת דקה.

זבולון אורלב: אני מסכים שלשים סולר על אוכל זה לא ראוי.

זבולון אורלב: אבל תבין שבמורשת היהודית מקדמת דנא יש מסורת של תרומות ומעשרות.

זבולון אורלב: אפשר לבוא ולברר.

זבולון אורלב: אני מציע לחבר כנסת יהודי, בבמת כנסת ישראל, באופן תרבותי לבוא, לברר, ללמוד, ואפשר להעיר הערות.

זבולון אורלב: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אורלב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אורי אריאל, במסגרת דקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר מכן נשמע גם את חבר הכנסת פריצקי.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אחרי הנאום המתלהם שואל, וטוב ששואל, חבר הכנסת אופיר פינס-פז, מה זה מעשרות?

אורי אריאל: תגידו לי, אולי מישהו יסביר.

אורי אריאל: דבר שני, חבר הכנסת גילאון, בשיא השקט אני אומר לך, אתה חייב ללמוד את זה.

אורי אריאל: אחרי שתלמד, אם תגיש הצעת חוק נגד כל ארגוני המגדלים שזה פשע ותצליח להעביר את זה אצל חבריך ממפלגת העבודה, שר החקלאות שלום שמחון ידידנו וכן הלאה – הרי כל השנים אתם מנהלים את החקלאות.

אורי אריאל: אתם משמידים, או חבריכם, חברינו, משמידים יותר תוצרת מכל מה שמדובר פה.

אורי אריאל: אנא, עשו שיעורי בית, בואו לכיתה מוכנים, ונדבר אתכם בכבוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אריאל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יוסף פריצקי, בבקשה.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, התכוונתי לנאום כאן, אבל אני אומר קטע אחד מהפרק הראשון בספר ישעיהו, שאני חושב שאין מתאים ממנו.

יוסף יצחק פריצקי: וכך נאמר – – –

אופיר פינס-פז: תיקח את הכיפה.

יוסף יצחק פריצקי: בשום פנים ואופן לא.

יוסף יצחק פריצקי: "שמעו דבר ה' קציני סדם – – – למה לי רב זבחיכם יאמר ה' שבעתי עלות אילים וחלב מריאים – –

זבולון אורלב: זה לא כתוב בתנ"ך.

יוסף יצחק פריצקי: – – ודם פרים וכבשים ועתודים לא חפצתי – – – שפטו יתום ריבו אלמנה" – עשו משפט וצדק.

יוסף יצחק פריצקי: זה משפט וצדק?

יוסף יצחק פריצקי: חזון ישעיהו בן אמוץ?

יוסף יצחק פריצקי: מוסר הנביאים של מדינת ישראל?

יוסף יצחק פריצקי: להעלות ככל אשר יעלה המזלג ולחפון, כדי להשמיד למצוות דת?

יוסף יצחק פריצקי: זה יהדות, או יהדות זה לתת לעני?

יוסף יצחק פריצקי: לתת למי שאין, לבוא ולתת למישהו.

יצחק וקנין: – – –

יוסף יצחק פריצקי: שב רגע בשקט.

יוסף יצחק פריצקי: אומר לך דבר אחד: רוב הציבור הישראלי, בטיפשותו או בטמטומו, עדיין חושב שאתם אנשי מוסר ולכן הוא בא בטענות אל האנשים החובשים כיפה.

יוסף יצחק פריצקי: הוא סבור שאתם צריכים להיות בעלי איזו עוצמה מוסרית גדולה יותר.

יוסף יצחק פריצקי: ומה אתם עושים?

משולם נהרי: אתה לא יודע תנ"ך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, חבר הכנסת פריצקי.

משולם נהרי: שורש פורה ראש ולענה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת המציעים – חבר הכנסת יאיר פרץ, אני קורא אותך לסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת פרץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת פרץ, סליחה, התכוונתי לחבר הכנסת נהרי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבין שניצלת טעות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד עכשיו סלחתי לך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבקש לשאול את המציעים, האם אתם מוכנים להסתפק ולהסיר את ההצעות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, אתה מסכים להסיר את ההצעה מסדר-היום?

אופיר פינס-פז: חס וחלילה.

אופיר פינס-פז: אני מבקש דיון במליאה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת שאול יהלום, מסכים להסיר?

שאול יהלום: מסכים להסיר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת גילאון?

אילן גילאון: מליאה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת ליצמן?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איננו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, אנחנו נצביע על הצעותיהם של חברי הכנסת אופיר פינס-פז ואילן גילאון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בעד – להעביר למליאה, נגד – להסיר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 8 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 11 נמנעים – אין ההצעה שלא לכלול את הנושא שהעלו חברי הכנסת אילן גילאון, אופיר פינס-פז ושאול יהלום בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של 11 מתנגדים, שמונה תומכים, ההצעות הוסרו מסדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת, בבקשה.

רות קפלן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית – הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 22), התשס"ג–2002, שהחזירה ועדת הכספים; הצעת חוק חופש המידע (תיקון מס' 3), התשס"ג–2002, שהחזירה ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

רות קפלן: תודה רבה.

רות קפלן: לוח תיקונים להצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 19), התשס"ג–2002.

רות קפלן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגנית מזכיר הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תנאי האסירים בכלא "דמון"

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעות דחופות לסדר-היום בעניין תנאי האסירים בכלא "דמון" – הצעות מס' 7244, 7249 ו-7261.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת זהבה גלאון, בבקשה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, חברי חברי הכנסת, בכלא "דמון" שוהים 400 עצירים פלסטינים בשל שהייה בלתי חוקית.

זהבה גלאון: לקחו בית-כלא שנסגר לפני כשנה על-ידי השר שלמה בן-עמי, בהיותו השר לביטחון הפנים.

זהבה גלאון: "הכלא נסגר" – אני מצטטת את דבריו של שלמה בן-עמי – "בשל היותו בלתי ראוי למגורי בני-אדם, כדי שלא לומר למגורי בהמות".

זהבה גלאון: הכלא הזה הוא כלא ישן, התנאים בו בלתי אפשריים.

זהבה גלאון: בעקבות המצב הביטחוני החליטה ממשלת ישראל שהיא מרכזת את העצירים הפלסטינים בבית-מעצר אחד.

זהבה גלאון: בעיני זו החלטה גזענית, שמחליטים שמרכזים או מייחדים בית-כלא מטעמי מוצא, מחליטים שרק פלסטינים שוהים שם, ובשביל פלסטינים אפשר לפתוח גם בית-כלא שלא ראוי למגורי בהמות.

זהבה גלאון: אז אומנם קצת סיידו אותו, אבל מצטופפים שם, בבית-המעצר המחפיר הזה, אנשים שלנים על הרצפה, שאין להם אפשרות לקבל ביקורי משפחות, שאין אפשרות למשל לקבוצת "תעאיוש", אדוני סגן השר, להכניס להם קצת אוכל או בגדים, דברים אלמנטריים שכל עציר זוכה להם.

זהבה גלאון: אני חושבת שזה לא לכבודה של החברה הישראלית שבחצר האחורית שלה משוכנים בצפיפות, מטעמים גזעניים, עצירים שכל חטאם הוא שהייה בלתי חוקית.

זהבה גלאון: במקרה כזה היה צריך לקחת אותם ולהחליט שמחזירים אותם, ולא להחזיק אותם שם במשך חודשים בתנאים מחפירים וגם לא לאפשר לארגונים הומניטריים לבקר אותם.

זהבה גלאון: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת גלאון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, סגן השר, אין ספק שאתה מודע לתנאים הקשים ששוררים בכלא "דמון".

אחמד טיבי: מדובר בתנאים תת-אנושיים שחיים בהם מאות אנשים, שלפי החוק היבש נמצאים כאן באופן לא חוקי, אבל התנאים של המעצר מביישים כל בן-תמותה.

אחמד טיבי: אני חושב שראוי לה למדינת ישראל להתייחס גם לאנשים שהם שוהים בלתי חוקיים באופן שונה.

אחמד טיבי: אם למשל אני אדבר על חבר הכנסת אורי אריאל, גם הוא שוהה בלתי חוקי באופן תמידי, הוא שוהה בלתי חוקי בשטחים, והוא מקבל תנאים של וילה, של בריכה, של תקציבים מועדפים, והוא שוהה בלתי חוקי.

אחמד טיבי: אבל שוהה בלתי חוקי פלסטיני מושלך לכלא "דמון" בתנאים של מגורי חיות אפילו.

אחמד טיבי: מאות אנשים לנים על הרצפה בתנאים סניטריים קשים, בתנאים אנושיים בלתי נסבלים.

אחמד טיבי: מטלפונים שאנחנו מקבלים עולה שזה פשוט בלתי נסבל, ולכן נדרשת תפנית ביחס לשוהים הבלתי-חוקיים.

אחמד טיבי: בכל זאת מדובר בבני-אדם, אלא אם יש מישהו שחושב שהם לא בקטגוריה הזאת.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אף שהתייחסתי קודם לדברים, אני רוצה בדקה להתייחס לפיגוע שהיה במצר.

אחמד טיבי: משפחת אוחיון נרצחה בדם קר.

אחמד טיבי: הדבר נעשה כאילו בשם מאבק לאומי.

אחמד טיבי: אני חושב שמאבק לאומי צריך להתנער מתופעות כאלה שיש בהן רצח בדם קר של אזרחים חפים מפשע.

אחמד טיבי: כל ההסברים שכאילו גם צה"ל הורג ילדים, לא מחזקים את הטענה של הצד הפלסטיני.

אחמד טיבי: אני חושב שהרג 100 ילדים פלסטינים לא מצדיק ירי על שני ילדים.

אחמד טיבי: צריך לשפוט את מי שהורג ילדים, כל אחד בצד שלו – ישראל צריכה לשפוט את מי שהורג את הילדים בצד הישראלי, והפלסטינים צריכים לשפוט באותה מטבע.

אחמד טיבי: כי כאשר ילדים הם הקורבן והם הדלק של הסכסוך הישראלי-הפלסטיני, אנחנו מאבדים צלם אנוש.

אחמד טיבי: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת צלי רשף, בבקשה.

צלי רשף: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, סגן השר לביטחון הפנים, לכאורה הנושא שאנחנו מדברים עליו היום חוצה אותנו בין ימין לשמאל, אבל נדמה לי שלא כך זה צריך להיות, אדוני סגן השר לביטחון הפנים.

צלי רשף: אם מדינת ישראל רוצה להיחשב למדינה נאורה, שמספקת שירותים ברמה סבירה גם כשמדובר בכליאה של אנשים, ברמה אנושית, היא לא יכולה להרשות לעצמה שבושה מהסוג שמתקיים בכלא "דמון" תישאר.

צלי רשף: אני רוצה לציין כמה עובדות, כי אין טעם להתלהם בנושא הזה, אלא יש טעם אולי לבקש מהמשרד לביטחון הפנים לבדוק את עצמו פעם נוספת.

צלי רשף: מדובר בכלא שלפני שנתיים נסגר בהחלטת המשרד לביטחון הפנים כיוון שאינו ראוי למגורי אדם.

צלי רשף: זה כלא שלפני שהוא נסגר בשנת 2000 שוכנו בו 400 אסירים בתנאים תת-אנושיים, עד למצב שבו החליט המשרד לביטחון הפנים לסגור את הכלא הזה.

צלי רשף: היום משוכנים בו 500 אנשים, רובם ככולם ערבים, שוהים בלתי חוקיים.

צלי רשף: אני מדגיש שלא מדובר באסירים ביטחוניים או באנשים שהואשמו בהאשמות כבדות.

צלי רשף: רוב רובם של האנשים הם אנשים שנתפסו כשהם שוהים בישראל מתוך המצוקה של הצורך לחפש עבודה בישראל, או להיות בישראל – כן, באופן בלתי חוקי – הואשמו ונענשו.

צלי רשף: אבל האם מדינת ישראל יכולה להרשות לעצמה את החרפה הזאת, שהיא מחזיקה אנשים בבתי-סוהר שאין בהם מערכת ביוב, שאין בהם מקלחות, שהצפיפות בהם בלתי סבירה והם ישנים על הרצפה?

צלי רשף: האם אנחנו יכולים להרשות את זה לעצמנו?

צלי רשף: אדוני השר לביטחון הפנים, נדמה לי שהתשובה הראויה שאנחנו צריכים לקבל ממך כאן היום היא, שהכלא הזה ייסגר לאלתר.

צלי רשף: זאת צריכה להיות דרישה שהכנסת תתאחד מאחוריה, בלי קשר לימין ושמאל.

צלי רשף: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו שדבר כזה יישאר.

צלי רשף: אבל, אם עוד לא עשינו את זה, אז יש עוד תמיהה.

צלי רשף: יש ארגונים לזכויות אדם ואזרח, לרבות ארגון "תעאיוש" וארגונים אחרים, שמתדפקים על הדלתות שלכם כבר ימים ארוכים ואומרים: תנו לנו להכניס לאסירים האלה מוצרי מזון לכבוד הרמדאן, כדי שיהיה להם משהו לשבור בו את הצום.

צלי רשף: גם את זה אתם לא נותנים.

צלי רשף: אני באמת מנסה להבין, האם זאת דרך ענישה שמדינת ישראל אימצה, שהיא מכניסה אנשים לגור בתנאים שאפילו בהמות לא יכולות להיות בהם?

צלי רשף: זאת הענישה שאנחנו מתכוונים אליה?

צלי רשף: כי מוסכם על הכול, שעל מנת להפוך את הכלא למקום שיהיה ראוי למגורים, צריך להשקיע שם הרבה מאוד כסף, אבל מדינת ישראל צריכה להחליט: או שהיא מחזיקה כלא שראוי למגורי אדם והיא משקיעה את מה שצריך להשקיע בעניין, או שהיא לא מחזיקה כלא כזה.

צלי רשף: לכן, אדוני, אנחנו מצפים מכם לקבל את ההחלטה הראויה ובאמת להוכיח שמדינת ישראל עוד רוצה להימנות עם המדינות הנאורות.

צלי רשף: תודה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת צלי רשף.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יעלה וישיב סגן השר לביטחון הפנים, חבר הכנסת גדעון עזרא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בראש ובראשונה – התשובה של המשרד לביטחון הפנים: לקראת פתיחתו המחודשת של כלא "דמון" לפני כשנה, נעשו פעולות רבות ומגוונות לשיפור תנאיו הפיסיים, אף שמדובר במבנה ישן.

גדעון עזרא: כיום מתוחזק בית-הסוהר באופן סביר.

גדעון עזרא: בתאים יש מיטות, מזרנים, שירותים ומקלחות; ולא כמו שאתה אומר, צלי.

גדעון עזרא: יש פינת מטבחון, פלטה חשמלית וחיבור למערכת כבלים.

גדעון עזרא: האסירים רשאים להחזיק טלוויזיה בכל תא.

גדעון עזרא: מרבית שעות היום האגפים פתוחים והאסירים מטיילים בחצר הטיולים.

גדעון עזרא: כמו כן עומדים לרשותם טלפונים ציבוריים.

גדעון עזרא: ביקורים של קרובי משפחה מדרגה ראשונה בלבד אמורים להתחיל החודש, ב-25 בנובמבר.

זהבה גלאון: כמה אסירים מצטופפים באותו תא?

זהבה גלאון: מה אתה מספר לנו על טיולים?

זהבה גלאון: כמה אסירים לנים על הרצפה?

זהבה גלאון: החוק מחייב – – –

גדעון עזרא: אני הפרעתי לך?

גדעון עזרא: הפרעתי לך?

גדעון עזרא: איפה התרבות של מרצ, המפלגה הנאורה?

זהבה גלאון: אין, אין.

זהבה גלאון: תשיב על השאלה שלי: כמה אסירים לנים על הרצפה?

זהבה גלאון: אל תספר לנו שהם יוצאים לטייל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: סגן השר אמר שהוא ייתן לך את הנתונים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בואי נשמע.

גדעון עזרא: עוד לא התחלתי את התשובה שלי.

גדעון עזרא: הכנסת פריטי מזון באמצעות ביקורים אסורה על-פי פקודות הנציבות – בכל מקום, לא רק ב"דמון".

גדעון עזרא: שירות בתי-הסוהר מספק את המזון הנדרש ומאפשר קניית מוצרים בקנטינה.

גדעון עזרא: לקראת חג הרמדאן, בניגוד למה שאמרתם, אישרו להכניס שמן ותמרים, כמו לאסירים המוסלמים בבתי-הכלא האחרים.

גדעון עזרא: לאחרונה אושר להכניס פריטי לבוש לאסירים על-ידי הצלב-האדום.

גדעון עזרא: בעיית התנאים קשה בבתי-הסוהר בכל הארץ, והיא שוררת בכל בתי-הכלא.

גדעון עזרא: המשרד לביטחון הפנים ממשיך לקדם פרויקטים להוספת מקומות כליאה בשירות בתי-הסוהר, לרבות בחינת נושא ההפרטה.

גדעון עזרא: הפתרונות, כמובן, מותנים בתוספת תקציבית ממשרד האוצר.

גדעון עזרא: כמעט כל השוהים הבלתי-חוקיים בבתי-הכלא בישראל הם אנשים שלא רק שהו באופן בלתי חוקי, אלא הם גנבו רכב או עשו מעשה כזה או אחר.

גדעון עזרא: מה אתה רוצה, שאני אשחרר אותם?

צלי רשף: לא אמרתי את זה.

צלי רשף: האמירה על שיפוצים – עשו שם קוסמטיקה חסרת משמעות והשאירו את הכלא בתנאים יותר גרועים משהיו כשהוא נסגר כמקום שאינו ראוי למגורי אדם.

גדעון עזרא: ידידי, לפני שהתחילו לאייש מחדש את כלא "דמון", הכלא הזה שופץ.

זהבה גלאון: שיפוץ זה סיוד.

גדעון עזרא: היתה בעיה עיקרית שם עם המשרד לאיכות הסביבה, וזאת היתה אחת הסיבות העיקריות לסגירתו.

גדעון עזרא: בינתיים באה עלינו המלחמה האחרונה, והיינו זקוקים למקומות כליאה, כפי שידוע לך, והקמנו בתי-כלא שלצערי הם עוד הרבה פחות נוחים.

גדעון עזרא: תשאל את אחמד טיבי איפה אדם מעדיף להיות, ב"קציעות" או ב"דמון".

זהבה גלאון: למה, אתה מכניס אותו לשם?

זהבה גלאון: מה זה?

זהבה גלאון: איזה מין שאלה זאת?

זהבה גלאון: למה אתה לא שואל את השר שנכנס איפה הוא מעדיף להיות?

גדעון עזרא: לא, אני לא מכניס, אני מדבר אליו כמי שביקר ב"קציעות".

גדעון עזרא: אני אומר לך ש"דמון" הוא וילה חמישה כוכבים לעומת "קציעות".

גדעון עזרא: האמיני לי.

זהבה גלאון: זה שאנחנו נראים ככה, החברה הישראלית, שדוחפת אנשים – – –

גדעון עזרא: אני לא מתכוון לשחרר את המחבלים שעומדים מאחורי הפעולה במצר, מפני שאת ביקרת בכלא "דמון".

זהבה גלאון: אמרתי שמדובר בשוהים בלתי חוקיים, לא אמרתי שמדובר במחבלים.

גדעון עזרא: אמרתי לך, מדובר בגנבי רכב, למשל, מדובר באנשים שפרצו לדירות, למשל.

גדעון עזרא: יש כאלה שתפסו אותם שלוש פעמים ויותר כשוהים בלתי חוקיים, וזאת מכת מדינה.

גדעון עזרא: דיברתם קודם על אורי אריאל.

גדעון עזרא: אמרת לו שיש לו וילה שם.

גדעון עזרא: דע לך, ידידי, שביהודה ושומרון יש 250,000 מתיישבים, ואותו מספר, 250,000, יש אצלנו כאן, פלסטינים שהם לא חוקיים.

אחמד טיבי: נחליף, נחזיר את הפלסטינים לשם ואת המתנחלים לכאן.

גדעון עזרא: שמעתי, אתם קוראים רק אותם להביא משם.

גדעון עזרא: יש לי פתרונות אחרים בשבילך.

גדעון עזרא: המלחמה הזאת נכפתה עלינו, והיינו צריכים לעשות את הבלתי-אפשרי ולבנות מתקנים חדשים – ובונים מתקנים חדשים, והוחלט עכשיו על בניית בתי-כלא נוספים, אבל זה לוקח זמן.

גדעון עזרא: אנחנו ערים למצב של "דמון".

גדעון עזרא: חלק מהמקומות לא איישנו באסירים בגלל התנאים הירודים שיש שם.

גדעון עזרא: אנחנו מתים לסגור את "דמון".

גדעון עזרא: האמיני לי, מתים לסגור את "דמון".

גדעון עזרא: אני אשמח לשמוע ממך הצעת ייעול.

גדעון עזרא: תודה.

גדעון עזרא: לעצם העניין, מאחר שדיוני הכנסת מסתיימים, צריך להוריד את הנושא מסדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגן השר לביטחון פנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, סגן השר הציע להסתפק בדבריו ולהוריד את הנושא מסדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם אתם מסכימים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת גלאון?

זהבה גלאון: לא.

זהבה גלאון: ועדת הפנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אחמד טיבי?

אחמד טיבי: לא מסתפק.

אחמד טיבי: כינוס חירום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת צלי רשף?

צלי רשף: לא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעה אחרת לחבר הכנסת ברונפמן, בבקשה.

רומן ברונפמן: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, נוסף על כל מה שאמרו חברי על תנאי הכליאה בכלא שנמצא מרחק של 10 קילומטרים מביתי, ואני יודע, בהיותי תושב הכרמל, כמה פעמים ניסו לסגור את בית-הכלא וכמה פעמים התחרט השב"ס ובסופו של דבר הוא שוב נפתח – אני גם מבקש לעזור לארגון "תעאיוש", שביקש העברת עזרה הומניטרית באמצעות 400 חבילות שי לחג הרמדאן.

רומן ברונפמן: אני פועל עכשיו מול השב"ס, שיאפשרו בכל זאת העברת המזון.

רומן ברונפמן: אני חושב שהמשרד לביטחון הפנים צריך לתת יד לזה, לפחות כדי לכסות על כל הדברים האחרים הבלתי-נסבלים של הקיום שם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת רומן ברונפמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המציעים מבקשים ועדה, ולכן נעבור להצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד להסיר ומי בעד להעביר את הנושא לוועדת הפנים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

זהבה גלאון: לא אמרת מה בעד ומה נגד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי.

שלמה בניזרי: אמרת מי שבעד – להסיר; זה בסדר, אנחנו הסרנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, לפנים משורת הדין, אני מבטל את ההצבעה הזאת, אבל יכולתי גם לקיים אותה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתם יושבים באולם, אתם חייבים להאזין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני הסברתי ואמרתי: מי שבעד ועדה זה בעד, ומי שנגד זה להסיר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי כולנו מתורגלים בזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 7 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 6 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של שבעה תומכים, שישה מתנגדים ונמנע אחד, ההצעות תועברנה להמשך הדיון בהן בוועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שר העבודה והרווחה ישיב על שאילתות.

שאול יהלום: מתי הבחירות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשעה 14:30 – הבחירות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני, שר העבודה והרווחה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שאילתא ראשונה, מס' 2222, של חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בעניין מסגרות יומיות לחניכים סיעודיים בני 21 ומעלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יואיל אדוני להשיב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי שאלה את שר העבודה והרווחה ביום ט"ו בסיוון התשס"א (6 ביוני 2001) לצעירים בוגרי החינוך המיוחד אין מסגרות יומיות הולמות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רצוני לשאול: 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה הוא מספר בוגרי החינוך המיוחד בכל שנה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אילו מסגרות יומיות קולטות בוגרים אלה, מה מספרן וכמה חניכים נמצאים בהן?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 3.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה יעשה משרדך כדי לפתור את בעייתם של בוגרי החינוך המיוחד שלא נמצאו להם מסגרות יומיות?

שלמה בניזרי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הקביעה שלפיה אין לצעירים בוגרי החינוך המיוחד מסגרות יומיות הולמות, אינה מדויקת.

שלמה בניזרי: בעשור האחרון פותחו מסגרות שירות רבות בקהילה וגם חל שיפור ניכר בסטנדרדים ובאיכויות השירות.

שלמה בניזרי: בתחום הטיפול באוטיסטים, אנו מתחילים השנה בפיתוח תוכניות טיפול קהילתיות.

שלמה בניזרי: 1.

שלמה בניזרי: מדי שנה מופנים למסגרות בתחום הטיפול באדם המפגר כ-400 בוגרי החינוך המיוחד בגיל 21 ומעלה.

שלמה בניזרי: הפונים מאופיינים במגוון רחב של נכויות פיגור, יחד עם נכויות פיזיות קשות.

שלמה בניזרי: 2.

שלמה בניזרי: משרד העבודה והרווחה מפעיל – באמצעות שני אגפיו, אגף השיקום ואגף הטיפול באדם המפגר, ובשיתוף המוסד לביטוח לאומי ושירותי רווחה מקומיים – מסגרות יומיות לאוכלוסייה זו.

שלמה בניזרי: שני האגפים מספקים שירות לאוכלוסייה של כ-1,500 מטופלים בני 21 ומעלה עם מוגבלות קשה וכן סיעודיים.

שלמה בניזרי: מתוך כ-400 צעירים הסובלים מפיגור ומופנים מדי שנה לטיפולנו, כ-300 משתלבים בתעסוקה מוגנת ובמע"שים – מרכזי עיסוק ושיקום למפגר – וחלקם בתוכניות הכנה לשילוב ולתעסוקה בשוק העבודה הפתוח.

שלמה בניזרי: כ-100 צעירים הסובלים מפיגור שכלי קשה ועמוק, חלקם סיעודיים, מופנים למרכזי טיפול מיוחדים, חלקם צמודים למע"שים.

שלמה בניזרי: כיום יש 28 מסגרות, שבהן משולבים כ-650 אנשים הסובלים מפיגור שכלי קשה ועמוק וסיעודיים.

שלמה בניזרי: מאחר שמספר האנשים עם פיגור קשה ועמוק וסיעודיים מצומצם בכל קהילה, קיים קושי לשכנע רשויות מקומיות לפתוח מסגרות משותפות לכמה יישובים.

שלמה בניזרי: לגבי צעירים עם נכויות פיזיות קשות – ברחבי הארץ פועלים 18 מרכזי שיקום וכ-100 מפעלי תעסוקה מוגנים המטפלים גם בנכים סיעודיים עם נכויות פיזיות קשות.

שלמה בניזרי: במסגרות אלה מצויים כ-4,000 חניכים, ובתוכם כ-450 נכים סיעודיים בני 21 ומעלה.

שלמה בניזרי: 3.

שלמה בניזרי: משרדי מעודד ויוזם הקמתן של מסגרות קהילתיות לטיפול ולשיקום אנשים עם מוגבלויות קשות, לרבות צעירים סיעודיים בגיל 21 ומעלה.

שלמה בניזרי: החקיקה שאושרה בשנים האחרונות יוצרת בסיס תביעת פתרונות ותקציב לחיזוק השירותים לאנשים עם מוגבלויות.

שלמה בניזרי: התיקון לחוק הסעד (טיפול במפגרים), שתחולתו המלאה תהיה ב-1 בינואר 2004, אמור להבטיח מענה בזמן אמת לכל אדם שאובחן כסובל מפיגור, ללא תלות במכסות.

שלמה בניזרי: אני חושב שהתשובה מספקת.

שלמה בניזרי: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לשר העבודה והרווחה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שאלה נוספת לחברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: אדוני השר, אני מעריכה את הדברים שנעשו, ואדוני אמר שיש 28 מסגרות, וסיפר על 1,500 מטופלים וכן הלאה.

תמר גוז'נסקי: אבל כדאי שאדוני ישים לב לכך שמדי שנה מסיימים את החינוך המיוחד כ-4,000.

תמר גוז'נסקי: חלקם אולי מקרים קשים מאוד, ששום פתרון לא עוזר להם.

תמר גוז'נסקי: אבל רובם ככולם כן צריכים את הפתרונות האלה.

תמר גוז'נסקי: הטענה שלי היא, שיש פער אדיר בין 400 פניות בשנה לעומת 4,000 שמסיימים.

תמר גוז'נסקי: לכן, לדעתי, רוב האנשים שמסיימים בגיל 21 את החינוך המיוחד, אין להם מסגרות – ואלה יכולות להיות מסגרות של עבודה, הכשרה, פנאי וכל מיני דברים אחרים – ובעצם בגיל 21 פתאום הם חוזרים הביתה בלי מסגרות.

תמר גוז'נסקי: נכון שיש קבוצות מיוחדות, כמו אוטיסטים שפתרו בעבורם את הבעיה, אבל בגדול לרובם אין היום מסגרות.

שלמה בניזרי: כשסיימתי את התשובה אמרתי, שהתיקון לחוק הסעד (טיפול במפגרים), שתחולתו המלאה ב-1 בינואר 2004, אמור להבטיח מענה בזמן אמת לכל אדם שאובחן כסובל מפיגור ללא תלות במכסות.

שלמה בניזרי: לכן, אנחנו נצטרך לחכות, אלא אם כן כוחך יעלה בבחירות הבאות, תהיי לשון מאזניים ותצליחי בכוחך להקדים את המענה שאמור להיות.

שלמה בניזרי: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לשר העבודה והרווחה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת צבי הנדל שאל את שר העבודה והרווחה ביום כ"ה בטבת התשס"ב (9 בינואר 2002):

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קיימת החלטה עקרונית על העסקת 22,000 עובדים זרים בענף החקלאות ובכפוף לחוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עקב עיכובים במשרד העבודה והרווחה, לא ניתן לקבל את מלוא המכסה, ויש חסר של כ-5,000 עובדים, דבר המקשה על החקלאים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רצוני לשאול: 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם המצב ידוע למשרדך?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם יפעל משרדך על מנת לבטל את העיכובים, ואם כן – כיצד?

שלמה בניזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) אכן, עמדתי היתה שאין להגדיל את מספר ההיתרים לעובדים זרים, ובכלל זה גם בתחום החקלאות.

שלמה בניזרי: ואולם, על-פי החלטת הממשלה תוגבר מספרם ב-6,000 עובדים זרים לחקלאות.

שלמה בניזרי: 1.

שלמה בניזרי: הטענות בדבר מחסור בעובדים זרים מוכרות לי.

שלמה בניזרי: 2.

שלמה בניזרי: משרד העבודה והרווחה ביצע את החלטת הממשלה במלואה, ושירות התעסוקה הקצה את ההיתרים לכל החקלאים שהגישו בקשות.

שלמה בניזרי: לאחר שלב מתן ההיתרים, החקלאי פונה למשרד הפנים לקבלת אשרות לעובדים שהוא חפץ לגייס.

שלמה בניזרי: איני יודע כיום על עיכוב כלשהו בנושא זה.

שלמה בניזרי: חברת הכנסת נחמה רונן שאלה את שר העבודה והרווחה ביום ד' בסיוון התשס"ב (15 במאי 2002): ב"ידיעות אחרונות" מ-7 במאי 2002 פורסם, כי לבקשת משרדך הועבר תקציב פנימי, שיועד לטיפול בנוער מנותק, ללשכתו של סגן השר יצחק וקנין.

שלמה בניזרי: רצוני לשאול: 1.

שלמה בניזרי: האם הידיעה נכונה?

שלמה בניזרי: 2.

שלמה בניזרי: אם כן – מדוע רזרבה שנועדה לטיפול בנערים במצוקה, שהתקציב לטיפול בהם אינו גדול, מועברת לטובת מימון לשכת סגן השר?

שלמה בניזרי: זה שוב מסוג העלילות שמפרסמים, לא חברת הכנסת רונן, חלילה וחס, אלא העיתונות, וחברי הכנסת מזדרזים להגיש מייד את השאילתא, כי הרי מה שנאמר בעיתון זה קודש קודשים.

נחמה רונן: בשביל זה שואלים.

שלמה בניזרי: לא באתי בטענה, אמרתי שאת בסדר.

שלמה בניזרי: 1.

שלמה בניזרי: משרדי לא ביקש העברת תקציב פנימי שהיה מיועד לנוער מנותק לטובת לשכת סגן השר.

שלמה בניזרי: כמקובל, עם כניסת סגן השר לתפקידו, המשרד ביקש תקצוב להוצאות לשכתו, והאוצר הציע לתת מימון ביניים מסעיף שברזרבה אשר אינו ניתן למימוש בשל צורך בהשלמת הליכים המצריכים זמן והשקעה מרובה עד שניתן יהיה לממשו.

שלמה בניזרי: משרד האוצר הבטיח שאין בכוונתו לקצץ אף לא שקל אחד מתקציב ייעודי זה.

שלמה בניזרי: זו גם היתה כוונתו.

שלמה בניזרי: היה גם מי שפנה לבג"ץ והעתירה נדחתה.

שלמה בניזרי: 2.

שלמה בניזרי: זהו תקציב המיועד לנוער מנותק, וכל נפח הפעילות המתוכננת יבוצע ברגע שיושלמו הבדיקות המתחייבות.

שלמה בניזרי: כלומר, הכול בשיתוף עם האוצר, והכול התבצע כראוי על-פי הקריטריונים, ושום שקל לא ייפגע.

שלמה בניזרי: דרך אגב, סגני שר יש לא רק במשרדנו.

שלמה בניזרי: זו היתה ממשלה עם 28 שרים ו-12 סגני שרים, ולכולם היו לשכות ולאו דווקא לסגן השר שלי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שאלה נוספת לחברת הכנסת רונן.

נחמה רונן: אדוני השר, אני מודה לך על התשובה.

נחמה רונן: כפי שאמרתי, מנגנון השאילתות נוצר בדיוק לשם כך, כדי שנבוא ונשאל ואת הדברים.

נחמה רונן: אני בהחלט מקבלת.

נחמה רונן: עדיין אני חושבת שאתה תסכים אתי שיש בעיה קשה עם העברת תקציבים, בין היתר גם בגלל הקיצוץ שספג משרדך, לאותן קבוצות מצוקה שצריכות את הסיוע.

נחמה רונן: אנחנו רואים את זה פעם אחר פעם.

נחמה רונן: פעם עם האוטיסטים ופעם עם הילדים עם קשיים ופעם עם נשים ופעם עם מעונות-יום.

נחמה רונן: השכבות האלה הן הראשונות שנפגעות.

נחמה רונן: אדוני השר, אומנם אנחנו הולכים לבחירות, אבל עדיין צריך לאשר תקציב.

נחמה רונן: מה עשית בנושא הזה?

שלמה בניזרי: אני חוזר ואומר, שום ילד במשרדי לא נפגע כתוצאה מהעברת תקציב.

שלמה בניזרי: הרי את יודעת שאין ניצול מיידי באותו יום של התקציב, אלא שכדי לקבל את התקציב צריך למלא טפסים, קריטריונים, לערוך בדיקות וכל שאר הדברים.

שלמה בניזרי: אם כבר עסקת בבחירות–לא-בחירות, הרי מאשימים אותנו שאנחנו לא חברתיים.

שלמה בניזרי: להזכירכם, בשני המשרדים החברתיים, עבודה ורווחה ובריאות, כמעט לא קוצצנו, בשונה מכל משרדי הממשלה שתקציביהם קוצצו, לאחר מאבק איתנים שעשינו מול האוצר.

שלמה בניזרי: אפילו מה שלקחו לנו, החזירו לנו בתקצוב עוקף.

שלמה בניזרי: מה שקוצץ זה הקצבאות, וזו החלטת ראש הממשלה ושר האוצר.

שלמה בניזרי: כך שאם יש טענה לגבי קיצוץ בקצבאות – הכתובת היא פואד ואריאל שרון.

שלמה בניזרי: הם המקצצים הראשיים, בכלל לא אנחנו.

שלמה בניזרי: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אריה גמליאל שאל את שר העבודה והרווחה ביום י"ח בסיוון התשס"ב (29 במאי 2002):

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשעתו הובטח לסיעת ש"ס שמשרד העבודה והרווחה יכליל בין הקריטריונים לקבלת תמיכות גם סיווג של סיוע לבתי-החלמה ליולדות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד כה הדבר לא נעשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רצוני לשאול: 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדוע לא נעשה הדבר? 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם ייתוסף השנה סיווג כאמור?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 3.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמה סיווגים יש השנה ברשימת התמיכות, והאם יש סיווג לגבי מעונות לנשים מוכות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 4.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם לא – האם יפעל משרדך לכך שיהיו סיווגים בשני הנושאים כאמור?

שלמה בניזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

שלמה בניזרי: בידי המשרד תקציב בסך כחצי מיליון ש"ח לסיוע נקודתי ומצומצם לאמהות ותינוקות הנקלטים בבתי-החלמה מוכרים.

שלמה בניזרי: התקצוב מועבר לביצוע דרך שירותי הרווחה ברשויות מקומיות, כמו תקציבי רווחה אחרים, ואין כאן אלמנט של "תמיכות".

שלמה בניזרי: התקציב רחוק מלענות על היקף הצרכים, ובשלב זה אין כל תוכנית לשנות בהסדרי ההשתתפות הקיימים.

שלמה בניזרי: השינוי הרצוי בעתיד, לכשיתאפשר כלכלית, הוא להפוך את השירות הזה לשירות המתבצע באמצעות המוסד לביטוח לאומי.

שלמה בניזרי: חבר הכנסת דוד טל שאל את שר העבודה והרווחה ביום כ"ה בסיוון התשס"ב (5 ביוני 2002): ב"הארץ" פורסם, כי ועדה בין-משרדית ממליצה להקים רשות הגירה שתטפל בעובדים הזרים.

שלמה בניזרי: רצוני לשאול: 1.

שלמה בניזרי: האם הידיעה נכונה?

שלמה בניזרי: 2.

שלמה בניזרי: אם כן – מה יוטל על רשות זו?

שלמה בניזרי: 3.

שלמה בניזרי: מי אמור להקימה ותחת איזה משרד ממשלתי היא תפעל? 4.

שלמה בניזרי: האם בכך יקטן מספר העובדים הזרים?

שלמה בניזרי: 5.

שלמה בניזרי: האם יטופל גם נושא גירוש העובדים ותנאי מעצרם עד לגירושם?

שלמה בניזרי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ידידי חבר הכנסת טל, 1.

שלמה בניזרי: אכן הידיעה נכונה.

שלמה בניזרי: הוועדה הבין-משרדית שמיניתי, בראשותו של מר יובל רכלבסקי, הממונה על השכר, המליצה להקים רשות הגירה.

שלמה בניזרי: עד להקמת הרשות ולהפעלתה, מ-1 בינואר 2004, הוצע להקים יחידת סמך שבמסגרתה ירוכזו סמכויות לטיפול בעובדים זרים השוהים בישראל כחוק ושלא כחוק.

שלמה בניזרי: אני הייתי בדעה שנכון לגשת להקמת רשות הגירה בלא שלב ביניים של יחידת סמך.

שלמה בניזרי: 3-2.

שלמה בניזרי: רשות ההגירה אמורה להיות רשות ממשלתית, תחת פיקוחו של שר הפנים, ובמסגרתה ירוכזו האחריות והסמכויות של משרדי הממשלה השונים בכל נושא ה"הגירה", ובכלל זה : מתן אישורי כניסה לישראל לכל מטרה; טיפול בבקשות לקבלת אזרחות; ביצוע פעולות פיקוח ואכיפת החוק על הנתינים הזרים הנכנסים והיוצאים משערי המדינה – ביקורת גבולות – והשוהים בה.

שלמה בניזרי: יודגש, כי המשימות של הרשות הזאת, חבר הכנסת טל, הן כלל-מערכתיות ואינן מצטמצמות לעובדים זרים לסוגיהם.

שלמה בניזרי: 5-4.

שלמה בניזרי: ההנחה היא, שרשות הפועלת בראייה כוללת ומאגדת את כל הכלים ואמצעי המדיניות למניעה, להרתעה ולהרחקה מהארץ, תהיה יעילה יותר בהתמודדות עם תופעת הנתינים הזרים הנכנסים לארץ ומנצלים זאת לעבודה בלתי חוקית.

שלמה בניזרי: יש לצפות לצמצום היקף התופעה של עובדים זרים הנכנסים לארץ באופן בלתי חוקי, הגברת ההרחקה של עובדים זרים לא חוקיים וחיזוק אלמנט ההרתעה והאכיפה.

שלמה בניזרי: זאת בלא להזדקק להשקעת משאבים בתיאום בין-משרדי ובוויכוחים על אחריות וסמכויות.

שלמה בניזרי: אם כן, בשורה התחתונה, אדוני חבר הכנסת טל, אני חושב שבנושא העובדים הזרים עשינו רבות בשנה האחרונה.

שלמה בניזרי: אנחנו גאים על כך שהצלחנו לקיים את המשמעות של המלה ש"ס – ראשי תיבות של "שמים סגורים" – ועשינו סגירת שמים בשנה וחצי האחרונה, וכך מנענו כניסת עובדים זרים רבים שהיו מציפים את המדינה.

שלמה בניזרי: היום אנחנו נעים בין 250,000 ל-300,000.

שלמה בניזרי: כדי למנוע את כל זה צריך באמת להקים את רשות ההגירה – ואני בתור שר הסכמתי לוותר על סמכויות – שתהיה שייכת למשרד הפנים, ושם ירוכזו כל הטיפולים בנושא של כניסות ויציאות לארץ.

שלמה בניזרי: הדבר הזה אמור להיות ב-1 בינואר 2004.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שאלה נוספת לחבר הכנסת דוד טל, בבקשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה רבה, אדוני השר, אדוני היושב-ראש.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני בכל אופן סבור שיש לנו כשל מערכתי במדינה מבחינת העובדים הזרים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אין לא במשרד הפנים ולא במשרדו של ידידי, שר העבודה והרווחה, רישום לגבי האנשים הללו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שכדאי אולי לבחון את האפשרות שבצורה כזאת או אחרת "נלבין" את העובדים הזרים הלא-חוקיים וניקח ערבויות מתאימות בנושא הזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אז נגיד, לא נפתור את הבעיה בעוד שנה – הרי בעוד שנה אתה לא תוציא את כולם החוצה – ניתן להם שנה, שנתיים, אבל לאחר שנתיים יהיו לך כושר ויכולת לאתר אותם – לפחות אם לא לאתר אותם, אז ודאי לחלט את הערבויות – ואז אפשר לעשות סדר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השמים הסגורים אכן צריכים להיות שמים סגורים, אבל בעצם הימים הללו אני שומע על הצהרת הממשלה על שמים סגורים, ובפועל מגיעים מטוסים עם הרבה מאוד עובדים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שכדאי וראוי שמשרדו של אדוני ידון בנושא הזה ויבדוק אותו, כי אז אפשר יהיה לומר שיש לנו בקרה ופיקוח על אותם עובדים זרים לא חוקיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני השר.

שלמה בניזרי: אדוני חבר הכנסת דוד טל, אני מוכן לשקול את הנושא בתנאי שוועדתך – בראשותך – תדון בנושא בשבוע הבא.

שלמה בניזרי: אם תשקול זאת – אנחנו – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לשר העבודה והרווחה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני השר, אל תאתגר אותי משום שאני יכול לעשות זאת, ואז אני לא יודע מי יצטער.

שלמה בניזרי: נראה לי שאתה מתחיל להתחרט.

שלמה בניזרי: אני בהזדמנות זו אומר:

שלמה בניזרי: אני לא מסכים עם כל המהלך של חבר הכנסת דוד טל – איך שעשה ואיך שנעשה – אבל אני באמת חושב שהוא היה אחד הפרלמנטרים הטובים ביותר שידעה כנסת ישראל ובטח תנועת ש"ס.

שלמה בניזרי: אני מברך אותו בברכת דרך צלחה בעסקיו הפרטיים.

שלמה בניזרי: תודה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לכבוד השר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שאילתא מס' 3458, של חבר הכנסת צבי הנדל – לפרוטוקול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת צבי הנדל שאל את שר העבודה והרווחה ביום א' באב התשס"ב (10 ביולי 2002):

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למרות ההמלצות של חוק מתן פיצויים לנפגעי אסון "אולמי ורסאי" ולמרות ההחלטות והמסקנות של ועדת המומחים למתן פיצויים, טרם אושרו המלצות הוועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רצוני לשאול: 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם הידיעות הללו מדויקות וידועות למשרדך?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כיצד יפעל משרדך על מנת לזרז את מתן הפיצויים לנפגעים?

שלמה בניזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

שלמה בניזרי: המלצות הוועדה הציבורית לעניין הפיצויים לנפגעי "אולמי ורסאי", בראשות השופט לרון, כן אושרו וגם הדברים פורסמו בכלי התקשורת והובאו לידיעת הכנסת.

שלמה בניזרי: התקיים דיון בוועדת הפנים של הכנסת ב-22 במאי 2002, ובמסגרתו הוצגו המלצות הוועדה הציבורית לקביעת קריטריונים לסיוע וכן התוכנית למתן הסיוע, שאושרה על-ידי.

שלמה בניזרי: 2.

שלמה בניזרי: הוקם צוות ביצוע לקביעת קריטריונים למתן פיצויים למשפחות הנפגעים באסון "אולמי ורסאי".

שלמה בניזרי: צוות זה קיים ישיבות עבודה רצופות לקביעת נהלים לביצוע תוכנית הסיוע.

שלמה בניזרי: הביצוע הוטל על חברת "ענבל", אשר פרסמה מודעה בעיתונות הארצית והמקומית, המבהירה את אופן הגשת בקשות הסיוע, וכן חילקה טפסים להגשת תביעות לפיצוי.

שלמה בניזרי: לסיום: הנושא מטופל היטב ונעשים מאמצים לממש את הוראות החוק כרוחו וכלשונו.

שלמה בניזרי: כבר עתה הוגשו לחברת "ענבל" 345 תביעות של נפגעים ומשפחות של נספים.

שלמה בניזרי: כבר החל הליך הסיוע הכספי למשפחות האלה, ומעריכים שבחודשים הקרובים תושלם העברת הסיוע לרוב משפחות הנספים.

שלמה בניזרי: לגבי הפצועים: התביעות נבדקות ומועברות על-פי הנוהל לוועדות הרפואיות.

שלמה בניזרי: כאן התהליך יארך זמן רב יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שאילתה מס' 3638, של חברת הכנסת קולט אביטל, בעניין תשלום מזונות חלקי – יואיל כבוד השר לענות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת קולט אביטל שאלה את שר העבודה והרווחה ביום ג' בחשוון התשס"ג (9 באוקטובר 2002):

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נשים גרושות זכאיות לקבלת דמי מזונות באמצעות הביטוח הלאומי, אם גרושיהן אינם עומדים בתשלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפי מדיניות המוסד, גרושות מאבדות זכאות זו אם הגרוש משלם תשלום חלקי, ולו המזערי ביותר, ואינן זוכות להשלמת הסכום על-ידי הביטוח הלאומי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רצוני לשאול: 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם זו מדיניות הביטוח הלאומי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם כן – מה הם הנימוקים למדיניות זו?

שלמה בניזרי: 1.

שלמה בניזרי: המוסד לביטוח לאומי אינו משלם תשלומים על-פי חוק המזונות (הבטחת תשלום) התשל"ב–1972, לזוכה שהחייב במזונותיה שילם לה את סכום המזונות שנפסק או את חלקו בעד התקופה שקדמה למועד הגשת התביעה למוסד לביטוח לאומי.

שלמה בניזרי: 2.

שלמה בניזרי: בהתאם להוראת סעיף 6 לחוק, ניתן למוסד לביטוח לאומי שיקול דעת לשלם לזוכה תשלומים על-פי החוק לתקופה שאינה עולה על 12 חודשים שקדמו למועד הגשת התביעה.

שלמה בניזרי: מאחר שאין באפשרות המוסד לדעת מהם התשלומים ששולמו על-ידי החייב והאם המדובר בתשלומי מזונות, אין המוסד משלם תשלומים בעד התקופה שקדמה למועד הגשת התביעה במקרים שבהם שילם החייב לזוכה את תשלומי המזונות שנפסקו, או את חלקם.

שלמה בניזרי: יודגש, כי במקרים כגון אלה רשאית הזוכה לממש את פסק-הדין למזונות בלשכת ההוצאה לפועל.

שלמה בניזרי: למרות זאת, ראוי שתינתן תשומת לב למצבים אלה למניעת מניפולציות של "חייבי מזונות", והנחיתי את מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי לבדוק אפשרות להתאמת ההסדרים הקיימים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לכבוד השר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שאלה נוספת לחברת הכנסת אביטל, בבקשה.

קולט אביטל: אדוני השר, אני מודה לך על התשובות, אבל יש לי כאן שתי שאלות.

קולט אביטל: הראשונה היא, שלכאורה זהו מצב אבסורדי, כי על-ידי כך שבעל משלם – אפילו שקל אחד בחודש – אנחנו מעודדים אותו שלא לשלם את המזונות.

קולט אביטל: זה דבר אחד.

קולט אביטל: דבר שני – אני חושבת שאם אתה בא ואומר שהחוק מאפשר למוסד לביטוח לאומי בכל זאת לשקול את המקרים, אבל הוא לא יכול משום שהוא אינו יודע כמה האשה קיבלה, אפשר להתגבר על זה.

קולט אביטל: הרי בסך הכול אם בעל משלם – נניח שהוא צריך לשלם 3,000 והוא משלם חלק, 1,000 שקל, את הדבר הזה אפשר לבדוק בבנק, ואפשר בכל זאת להשלים את המזונות לאשה.

קולט אביטל: אני שואלת אותך – אם אני הבנתי אותך נכון, בסיפא של דבריך יש נכונות להתחשב – אם זה דבר שאפשר להביא אותו בחשבון כשהתשלומים נעשים דרך הבנק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יואיל כבוד השר לענות.

שלמה בניזרי: לכן אמרתי שהנחיתי את מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי לבדוק אפשרות להתאמת ההסדרים הקיימים, כי יש לנו אפשרות בחוק, אלא שיש בעיה לבצע את הדברים הללו.

שלמה בניזרי: אני אשמח – אדרבה, אני מייפה את כוחך לעמוד בקשר עם מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי ולנסות להעלות אתו ביחד רעיונות, אני חושב שהוא ישמח לכך.

שלמה בניזרי: אני ציפיתי שתישאל פה מצד חברות הכנסת הנכבדות שאילתא בנושא של התקציב הקרוב שהולך להתקבל – אולי זה "התפקשש" ונעלם מעיניהן של כמה נשים פה – הרי אתם יודעים שהולכים לפגוע בקצבת הבטחת הכנסה, בגובה שלה, עד כ-30%.

שלמה בניזרי: אבל, מכיוון שדמי המזונות שנשים מקבלות דרך הביטוח הלאומי צמודים להבטחת הכנסה, ממילא גם אותן נשים, חלקן אפילו ייפלטו והן תפסקנה לקבל את דמי המזונות שלהן, מכיוון שהגמלה שלהן יחסית נמוכה, וחלקן ייפגעו בסכום גבוה ביותר.

שלמה בניזרי: על כך באמת צריך לחולל רעש גדול כאשר התקציב יגיע לאישורו בכנסת.

שלמה בניזרי: תודה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: זו הפעם הראשונה שחבר כנסת מתפטר מנהל את ישיבת הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני קבעתי הרבה תקדימים בבית הזה, זה אחד מהם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שאילתא של חבר הכנסת אליעזר זנדברג – לא נמצא – לפרוטוקול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת אליעזר זנדברג שאל את שר העבודה והרווחה ביום א' באב התשס"ב (10 ביולי 2002):

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ב-19 ביוני 2002 דווח בתוכנית הכלכלית ברשת ב', כי משרד העבודה והרווחה מקצה קורסי הכשרה במחשוב לאוכלוסייה החרדית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רצוני לשאול: 1.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם הידיעה נכונה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 2.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם כן – האם קורסים אלו פתוחים גם לכלל הציבור?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 3.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה הם הקריטריונים לקבלה לקורסים אלה בעבור המגזרים השונים, וכיצד הדבר מתיישב עם עקרונות השוויון?

שלמה בניזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) אציין תחילה, כי משרדי מעודד קיום קורסי הכשרה מקצועית לאוכלוסיות ייחודיות מתוך רגישות, הכרה וכיבוד צורכיהן המיוחדים וגם אורח חייהן – חרדים, עולים, קבוצות מיעוטים.

שלמה בניזרי: היעד המרכזי הוא לציידן בכלים המשפרים את סיכוייהן להשתלב בעבודה, וזו הגישה גם כלפי הצבור החרדי, הזכאי ככל דורשי עבודה אחרים להכשרה מקצועית.

שלמה בניזרי: 1.

שלמה בניזרי: כן, הידיעה נכונה.

שלמה בניזרי: לצערי, היקף הקורסים לחרדים מצומצם מאוד יחסית לייצוגם באוכלוסייה בכלל ולמשתתפים בקורסי הכשרה בפרט.

שלמה בניזרי: 2.

שלמה בניזרי: כאמור, הקורסים לחרדים מקוימים מתוך הקפדה על הפרדה בין נשים לבין גברים ומתוך כיבוד אורח חייהם ובחירתם.

שלמה בניזרי: במקרים שבהם אין די מועמדים לקורס הכשרה המיועד לציבור החרדי, מתקבלים מועמדים ממגזרים אחרים העונים על הדרישות.

שלמה בניזרי: 3.

שלמה בניזרי: הקריטריונים המנחים לקבלה לקורסי הכשרה הם ככלל אחידים.

שלמה בניזרי: כאמור, מערכת ההכשרה של המשרד נוהגת תמיד לכבד אורח חיים וערכים של אוכלוסיות ייחודיות ויוצרת התאמות המאפשרות ומתמרצות ציבורים אלה להשתתף בקורסי ההכשרה.

שלמה בניזרי: קורסי ההכשרה מתבצעים על-פי רוב דרך מכרזים פומביים ולפי חוק חובת המכרזים.

שלמה בניזרי: המשתתפים במכרזים הם מוסדות הכשרה מוכרים, העונים על קריטריונים מקצועיים הנקבעים על-ידי האגף להכשרה המקצועית במשרדי.

שלמה בניזרי: בנוסף, כל מוסד הכשרה צריך לעמוד בדרישות למתקנים פיזיים הולמים לקיום ההכשרה.

שלמה בניזרי: אותן "התאמות" שהזכרתי נהוגות לגבי ציבורים נוספים, והן משרתות את עקרון השוויון: העולים עשויים לקבל השלמות בתחום השפה; מגזרי המיעוטים עשויים לקבל מבחנים מסוימים בשפתם; קבוצות נשים החסרות מקצוע ורקע תעסוקתי כלשהו עשויות לקבל סדנאות מיוחדות להעצמתן בניסיונן להשתלב בעבודה.

שלמה בניזרי: לעניין החרדים: כדי לעודדם ללמוד מקצוע, ההתאמה מתבטאת לדוגמה בכיתות לימוד נפרדות לנשים ולגברים.

שלמה בניזרי: זו בחירתו של ציבור זה, ויש לכבדה, כדי לאפשר השתלבות ולצמצם את רמת האי-שוויון והעוני שמהם סובלים רבים במגזר החרדי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שאילתא של חבר הכנסת איוב קרא – לא נמצא – לפרוטוקול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת איוב קרא שאל את שר העבודה והרווחה ביום א' באב התשס"ב (10 ביולי 2002): נודע לי, כי הורים של עשרות אלפי ילדים עם מוגבלויות משלמים כיום בעד שירותים שבעבר ניתנו על-ידי משרדך, כגון הסעות למועדוניות לפעולות במסגרת יום הלימודים – 500 ש"ח בחודש.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רצוני לשאול: 1.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם הידיעות נכונות?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ואם כן – מדוע?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 2.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כיצד תיפתר בעיה זו?

שלמה בניזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

שלמה בניזרי: אין כל נסיגה ברמת התמיכה שלנו בהסעות לילדים עם מוגבלויות לעומת העבר.

שלמה בניזרי: מה שניתן בעבר, אם ניתן, ניתן גם כיום.

שלמה בניזרי: בעיית ההסעות קיימת, והיא נובעת מהעדר תקציב והיא נוגעת לילדים אך גם לאוכלוסיות נזקקות נוספות המתגוררות ביישובי פריפריה, במועצות אזוריות ועוד.

שלמה בניזרי: אתייחס כאן לדוגמה אחת של בעיית הסעות מוגבלים הסובלים מפיגור, אך לא ילדים: הסעות במסגרות שבהן מקוים יום שהות ארוך לגילאי 21-3 מתבצעות וממומנות על-ידי משרד החינוך.

שלמה בניזרי: כאשר חלק מהחניכים עוזבים את המסגרת החינוכית באמצע היום, ב-14:30 מסופקת הסעה שנייה.

שלמה בניזרי: אלה שמוחזקים עד שעות אחר הצהריים, עד 20:00, זקוקים להסעה שלישית, ולכך אין לנו תקציב.

שלמה בניזרי: הבעיה קיימת גם כאשר החניכים באים מאזור פריפריה, והסעות החינוך הרגיל, המיועדות גם לחינוך המיוחד, יוצאות בשעה מוקדמת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שאילתא של חבר הכנסת נואף מסאלחה – לא נמצא – לפרוטוקול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת נואף מסאלחה שאל את שר העבודה והרווחה ביום כ"ב באב התשס"ב (31 ביולי 2002): הובא לידיעתי, שמובטלים ומקבלי הבטחת הכנסה שנוסעים למכה למצוות החאג' ולא התייצבו בלשכת התעסוקה בימי שהותם שם, לא קיבלו גמלת הבטחת הכנסה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רצוני לשאול: 1.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם התופעה ידועה לו? 2.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם יורה משרדך שקבוצת האנשים הנ"ל יקבלו גמלה לתקופת החאג'?

שלמה בניזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

שלמה בניזרי: הנושא מוכר לי היטב.

שלמה בניזרי: בעבר היתה מדיניות שאינה מעוגנת בחוק, שלא לשלול גמלה מדורש עבודה שהחסיר ימי התייצבות בלשכת התעסוקה עקב עלייה לרגל למכה, בתנאי שהתייצב לפחות יום אחד באותו חודש וזו נסיעתו היחידה למכה.

שלמה בניזרי: לאחרונה, במסגרת ההחמרות בחוק, תוקן סעיף 14 לחוק הבטחת הכנסה, וסעיף 14 א(ג) קובע מפורשות, כי תישלל הגמלה מדורש עבודה שנסע לחו"ל.

שלמה בניזרי: בעקבות זאת, נוצר מצב שאין מבחינים בין הקבוצות השונות המבקשות לקיים מנהג דתי.

שלמה בניזרי: לאור האמור, דורש העבודה שהחסיר ימי התייצבות בלשכת התעסוקה עקב נסיעה לחו"ל לא יהיה זכאי לגמלה באותו חודש, גם אם מדובר במנהג דתי.

שלמה בניזרי: כאמור בעיה זו קיימת גם לגבי אנשים מוגבלים שנמצאים במסגרות רווחה לגילאי 21 ומעלה.

שלמה בניזרי: 2.

שלמה בניזרי: הפתרון טמון במשאבים נוספים שכיום אינם בנמצא, ואולי יש לשקול צירוף הוצאות הנסיעה והליווי ל"תעריף ההחזקה".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שאילתא של חבר הכנסת אחמד טיבי – לא נמצא – תשובה לפרוטוקול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת אחמד טיבי שאל את שר העבודה והרווחה ביום כ"ב באב התשס"ב (31 ביולי 2002):

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גברת ש"מ – שמה המלא מופיע במקור – טוענת, כי ב-17 ביולי 2002 הותקפה במשרדי המוסד לביטוח לאומי בירושלים המזרחית, בעת שבאה לשם במסגרת עבודתה בעמותת "אל-קודס", וכי בזמן שנבדקה התנפלו עליה חמישה מהשומרים והכו אותה בכל חלקי גופה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בעקבות האירוע היא אושפזה בבית-החולים "הדסה".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רצוני לשאול: 1.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם נבדקו הפרטים ונמצאו נכונים?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 2.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם כן – האם הושעו מתפקידם המעורבים באירוע עד לסיום החקירה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 3.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מי הוא הגורם שחוקר את האירוע?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 4.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה הוא נוהל העסקת השומרים במוסד לביטוח לאומי?

שלמה בניזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1, 3.

שלמה בניזרי: האירוע המתואר על-ידך אינו תואם את פרטי האירוע שהועברו אלי על-ידי מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי.

שלמה בניזרי: האירוע נבדק על-ידי מנהל סניף הביטוח הלאומי במזרח-ירושלים ביום שבו אירע המקרה.

שלמה בניזרי: מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי בדק אף הוא את האירוע, ואלה פרטיו: הגברת ש"מ קיבלה אישור חריג להיכנס לסניף בלא תור, אך כיוון שלא היתה ברשותה תעודת זהות, לא הותר לה להיכנס לקבלת שירות.

שלמה בניזרי: כאשר היא חזרה עם תעודת זהות, היא נתבקשה לעבור דרך תא הבידוק, ולאחר שסירבה להיבדק והחלה לצעוק ולהשליך תיקים שהיו בידה, קראו המאבטחים במקום לשוטרי סיור שהיו בסביבה, ואלו הוציאוה מהמקום.

שלמה בניזרי: 2.

שלמה בניזרי: איש מן המאבטחים בסניף לא הושעה, מאחר שלא נמצאה סיבה לכך על-פי הערכת מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שאילתא של חבר הכנסת דוד מגן – אכן נמצא.

אופיר פינס-פז: אנחנו עוד נתגעגע לצורה שבה אתה מנהל את הישיבה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מאוד מודה לך, אני רק מבקש את זה בכתב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני רוצה לקרוא הודעה מטעם מזכירות הממשלה: "לכבוד יושב-ראש הכנסת, חבר כנסת אברהם בורג, הכנסת, ירושלים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להודיעך, כי הממשלה מבקשת, על-פי סמכותה לפי סעיף 132(א) לתקנון הכנסת, לחזור בה מסעיף 9(1) בפרק ד': רשויות מקומיות בהצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002), התשס"ב–2001 – חוברת הצעות חוק 3043, מיום 29 באוקטובר 2001.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הסעיף הונח היום לקריאה שנייה ושלישית כהצעת חוק הרשויות המקומיות (תיקוני חקיקה), התשס"ג–2002.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: על החתום: לישנסקי, ממלא-מקום מזכיר הממשלה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: " תודה רבה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני השר, בבקשה – תשובה לחבר הכנסת דוד מגן, שאילתא מס' 3763.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת דוד מגן שאל את שר העבודה והרווחה ביום א' בכסליו התשס"ג (6 בנובמבר 2002):

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: על רקע תביעת ועדת הכספים של מועצת המוסד לביטוח לאומי לפיטורי מנכ"ל המוסד, רצוני לשאול: 1.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה הוא תפקידה של המועצה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 2.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה היא הסיבה לתביעת הפיטורין?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 3.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם היא בסמכותה של המועצה הנ"ל?

שלמה בניזרי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, חבר הכנסת הנכבד דוד מגן, 1.

שלמה בניזרי: תפקידיה של מועצת הביטוח הלאומי מוגדרים בחוק הביטוח הלאומי.

שלמה בניזרי: על-פי הוראת החוק, המועצה תפקח על פעולות המוסד והנהלתו, תייעץ לשר בבואו להתקין תקנות, והיא רשאית להמליץ בפני השר על התקנת תקנות – דרך אגב, הם רק ממליצים ולא מעבר לכך.

שלמה בניזרי: כמו כן, המועצה מייעצת לשר בבואו למנות את מנכ"ל המוסד וסגניו ואקטואר המוסד.

שלמה בניזרי: המועצה גם דנה בהצעת התקציב המובאת בפניה על-ידי מינהלת המוסד, ומעבירה אותה לאישורו של שר העבודה והרווחה בצירוף הערותיה והמלצותיה – לא מעבר לכך.

שלמה בניזרי: בנוסף, רכישת מקרקעין למוסד לביטוח לאומי כפופה לאישור שר העבודה והרווחה על-פי החלטת המועצה.

שלמה בניזרי: 2.

שלמה בניזרי: בשנה וחצי האחרונה נהגה ועדת הכספים של המועצה להקליט את דיוניה.

שלמה בניזרי: הקלטות אלה כרוכות בעלות גבוהה יחסית פר-ישיבה והן לא חיוניות, בשים לב לכך שאת הדיונים מלווה מזכירה, אשר תפקידה הוא רישום פרוטוקול של דיוני הוועדה.

שלמה בניזרי: עקב כך החליט פרופסור שטסמן, מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי, לבטל את ההקלטות האמורות.

שלמה בניזרי: זו העילה לדרישת חברים בוועדת הכספים לפטר את מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי.

שלמה בניזרי: תראה על מה מפטרים במדינתנו כל כך מהר – שלא נותנים להם להקליט.

שלמה בניזרי: 3.

שלמה בניזרי: פיטורי המנכ"ל או המשנה או סמנכ"לים במוסד לביטוח לאומי אינם מצויים בסמכותה של מועצת המוסד.

שלמה בניזרי: סמכות המינוי של בעלי תפקידים אלה, כמו גם פיטוריהם, נתונה על-פי החוק בידי שר העבודה והרווחה.

שלמה בניזרי: ואכן, לאחר ששמעתי את טענותיהם הקשות, שהוא לא נותן להם להקליט, החלטתי שאני לא מפטר אותו.

שלמה בניזרי: תודה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה רבה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שאלה נוספת, בבקשה.

דוד מגן: נכבדי השר, אני מודה לך על התשובה המפורטת.

דוד מגן: זה באמת היה החשד והחשש, שלפחות ועדת הכספים של אותה מועצה חרגה מסמכותה, בוודאי חרגה מכוונת המחוקק.

דוד מגן: האם לנוכח הלקחים לא כדאי להרחיב את הפרק בחוק הדן בעניין המועצה ולהגדיר בדיוק, כדי שמקרים כאלה לא יישנו בעתיד?

דוד מגן: כלומר, שהמועצה תסתפק בייעוץ, כפי שענית בשאילתא, ולא תתבע באמצעות ועדותיה תביעות כמו הדחת המנכ"ל וכיוצא בזה.

דוד מגן: אני מציע לעבד לקחים מהתקריות שהיו, ואולי צריך להוליד שינויים בחקיקה בכל מה שקשור לדרך תפעולה ותפקודה של מועצת המוסד לביטוח לאומי.

שלמה בניזרי: אני חושב שהתפקידים של המועצה המייעצת מוגדרים.

שלמה בניזרי: מי שפנו אלי היו חברי ועדת הכספים, חברים נכבדים מאוד, זכותם הלגיטימית לפנות אלי וזכותי הלגיטימית שלא לשמוע לטענתם.

שלמה בניזרי: דרך אגב, נתתי הנחיה למנכ"ל למשוך את ההקלטות עד תחילת השנה, והחל מהשנה הבאה אנחנו נעצור את ההקלטות, כי אין בהן צורך כאשר יושבים ורושמים פרוטוקולים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה רבה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שאילתא מס' 3787, של חבר הכנסת טלב אלסאנע – איננו, לפרוטוקול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת טלב אלסאנע שאל את שר העבודה והרווחה ביום א' בכסליו התשס"ג (6 בנובמבר 2002):

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בשנים 2002-2001 הושקעו מאמצים רבים על-ידי המחלקה למלחמה בסמים בטייבה להקצאת תקן לעובד סוציאלי שיטפל בנפגעי הסמים בעיר, בשל הצורך החיוני להפעלת תוכנית לטיפול ולשיקום בקרב נפגעי סמים מבוגרים בעיר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רצוני לשאול: 1.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מדוע לא הוקצה תקן לעובד סוציאלי שיטפל בנפגעי סמים בעיר טייבה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 2.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה ייעשה בנדון?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 3.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה היא מדיניות משרדך לגבי הטיפול בנפגעי הסמים במגזר הערבי?

שלמה בניזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

שלמה בניזרי: מדיניות משרדי בתחום העזרה והשיקום לנפגעי סמים, במגזר הערבי כמו במגזר היהודי, היא זהה: לפעול בתחום המניעה, הטיפול בגמילה והשיקום האישי, המשפחתי והתעסוקתי של נפגעי הסמים ומשפחותיהם.

שלמה בניזרי: המענה על צורכי נפגעי הסמים ומשפחותיהם ניתן במסגרת מכלול של פעולות שבאחריות שירותי הרווחה, וגם במתכונת ספציפית של שירותי גמילה.

שלמה בניזרי: משפחות נפגעי הסמים בטייבה נעזרות במשאבים שונים שלרשות שירותי הרווחה – מעון-יום לילד, ייעוץ משפחתי, סיוע בצרכים לתפקוד משק-הבית ועוד.

שלמה בניזרי: מפקחי משרדי עומדים בקשר סדיר עם מינהל שירותי הרווחה בטייבה, ועל-פי הסיכום האחרון עמו, הוא אמור להגיש נתונים ועמדה לגבי המוכנות לפיתוח תוכנית מיוחדת, לרבות החלטה על מבנה מתאים לתוכנית גמילה לנפגעי סמים.

שלמה בניזרי: נציגי משרדי ממתינים לקבלת תגובת שירותי הרווחה.

שלמה בניזרי: אם יתברר שקיימים הנתונים והמוכנות להפעלת מודל לעבודה טיפולית מתאימה, משרדי יסייע גם בתחום כוח-האדם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שאילתא מס' 3809, של חבר הכנסת יהודה גלעד – איננו, לפרוטוקול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת יהודה גלעד שאל את שר העבודה והרווחה ביום א' בכסליו התשס"ג (6 בנובמבר 2002):

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לפי נתונים שהגיעו לידי, ברשימת ההמתנה של רשות חסות הנוער יש היום כ-300 נערות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הובא לידיעתי כי עקב בעיה זו נכפה לפחות על נערה אחת אשפוז פסיכיאטרי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רצוני לשאול: 1.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה הוא משך ההמתנה היום ברשות חסות הנוער?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 2.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם התארך משך ההמתנה במהלך שנת 2002?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 3.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה ייעשה כדי לקצר את משך ההמתנה ברשות?

שלמה בניזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) אכן, קיים תור המתנה למעונות חסות, אף שמדי שנה אנו מרחיבים פתרונות לנוער זה, המצוי בסיכון גבוה מאוד.

שלמה בניזרי: לצערי, בנתוני התקציב שלנו איננו מדביקים את הצרכים, גם לא בכמה נושאים קריטיים.

שלמה בניזרי: 1.

שלמה בניזרי: משך ההמתנה למעונות הנעולים נע בין שמונה חודשים לשנה.

שלמה בניזרי: עם זאת, במצבים הגובלים בפיקוח נפש עושים מאמץ אדיר למצוא מענה מהיר לתקופת ההמתנה על-ידי יצירת מענה אחר (מסגרת הגנה וטיפול חלופית).

שלמה בניזרי: 2.

שלמה בניזרי: בשנת 2002 היתה עלייה יחסית גדולה במספר הנערות הזקוקות לסידור חוץ-ביתי, אך הוגדלו גם התקציבים ליצירת מכסות ולהרחבת מבנים לקליטה.

שלמה בניזרי: איני יכול לקבוע באופן מבוסס שאומנם התארך תור ההמתנה.

שלמה בניזרי: 3.

שלמה בניזרי: משרדי עושה מאמץ להגדלת מספר מקומות ההשמה של נערים ונערות במעונות חסות הנוער.

שלמה בניזרי: אני מקווה שנצליח, למרות קשיי התקציב, להרחיב עוד את המענים לנוער באופן שיטתי בשנים הקרובות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שאילתא מס' 3822, של חבר הכנסת גנדי ריגר – איננו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לפרוטוקול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת גנדי ריגר שאל את שר העבודה והרווחה ביום א' בכסליו התשס"ג (6 בנובמבר 2002): שירותי הרווחה מטפלים, בין היתר, במשפחות הסובלות ממצוקות שונות, בהן גם משפחות של עולים מברית-המועצות לשעבר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רצוני לשאול: 1.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כמה משפחות יוצאות ברית-המועצות לשעבר מטופלות על-ידי לשכות הרווחה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 2.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה הוא אחוז המטופלים ממשפחות של עולים מברית-המועצות לשעבר ביחס לכלל המטופלים על-ידי שירותי הרווחה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 3.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כמה עובדים סוציאליים מועסקים בלשכות הרווחה, וכמה מהם דוברי רוסית?

שלמה בניזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

שלמה בניזרי: נכון לנתוני אוקטובר 2002, בטיפול שירותי הרווחה מצויות 25,028 משפחות, שבהן 47,359 נפשות, של עולים יוצאי ברית-המועצות לשעבר.

שלמה בניזרי: 2.

שלמה בניזרי: אחוז המטופלים מקרב עולים מברית-המועצות לשעבר ביחס לכלל המטופלים בשירותי הרווחה הינו 5.9% במשפחות וכ-4.3% בנפשות.

שלמה בניזרי: 3.

שלמה בניזרי: בשירותי הרווחה המקומיים מועסקים כ-3,800 עובדים סוציאליים, ובהם כ-250 עובדים סוציאליים דוברי רוסית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שאילתא מס' 3823, של חבר הכנסת גנדי ריגר – איננו; לפרוטוקול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת גנדי ריגר שאל את שר העבודה והרווחה ביום א' בכסליו תשס"ג (6 בנובמבר 2002):

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: על-פי חוק הנוער, פקיד הסעד שסבור שקטין נזקק לטיפול והשגחה, רשאי להתערב במשפחה ולפעול בדרכים שונות על-פי אישור בית-המשפט.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: פקידי הסעד עובדים גם עם נוער עולה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רצוני לשאול: 1.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כמה משפחות יוצאות ברית-המועצות לשעבר מטופלות על-ידי פקידי סעד לפי חוק הנוער, ומה הוא אחוזן ביחס לכלל המטופלים?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 2.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כמה פקידי סעד יש במשרדך, וכמה מהם דוברי רוסית?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 3.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם יש הוראות והנחיות מיוחדות הנוגעות לעבודה עם משפחות עולים על-פי חוק הנוער, ואם כן – מה הן?

שלמה בניזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

שלמה בניזרי: אין בידינו נתונים מרוכזים על מטופלים על-ידי פקידי סעד לפי ארץ מוצא.

שלמה בניזרי: היקף העולים יוצאי ברית-המועצות לשעבר המטופלים בשירותי הרווחה בכלל מוערך בכ-6%.

שלמה בניזרי: 2.

שלמה בניזרי: במחלקות לשירותים חברתיים יש 457 פקידי סעד לחוק הנוער, בהם 18 דוברי רוסית עם מינוי לפקידי סעד.

שלמה בניזרי: עוד עשרה פקידי סעד דוברי רוסית מצויים בתהליך הכשרה.

שלמה בניזרי: 3.

שלמה בניזרי: לא קיימות הוראות ספציפיות להפעלת חוק הנוער על-פי צורכי ציבור העולים החדשים.

שלמה בניזרי: עם זאת, מקוימות השתלמויות לכל פקידי הסעד להבנת התרבות של העולים מחבר המדינות ומאתיופיה ולחיזוק הרגישות לתרבות.

שלמה בניזרי: כידוע לך, מיניתי ועדה ציבורית לבחינת כל הסוגיה של ועדות החלטה ודרך עבודתן, ובימים אלה ממש אנו ניגש ללימוד המלצותיה והצעותיה לשינויים ולשיפור דרכי העבודה שלהן בשירותי הרווחה – גם בנוגע לפקידי הסעד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שאילתא מס' 3833, של חבר הכנסת זנדברג – לפרוטוקול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת אליעזר זנדברג שאל את שר העבודה והרווחה ביום א' בכסליו התשס"ג (6 בנובמבר 2002):

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ביום 15 ביולי 2002 נמסר בישיבת ועדת העבודה והרווחה, מפי מנהלת האגף לטיפול באדם המפגר, כי אף-על-פי שהמשרד מכיר בצורך לשנות את תקן כוח-האדם הטיפולי במעונות לאנשים בעלי פיגור שכלי, טרם תוקנו התקנות בעניין.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רצוני לשאול: מדוע לא תוקנו התקנות, האם תתוקנה, ואם כן – מתי?

שלמה בניזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) אומנם החוק מדבר על קבוצות טיפול של מטפל אחד ל-12 חניכים, אבל לאור קושי רב שעלה מהשטח, המשרד עשה מאמצים רבים על מנת להיענות לבקשות המעונות הפרטיים והקטין את קבוצות הטיפול כך שחניכים קשים ביותר מקבלים טיפול בקבוצות של 1:8 ואף 1:7.

שלמה בניזרי: זה זמן אנו עושים מאמצים להקטין בהדרגה את גודל הקבוצות גם במעונות הממשלתיים, כאשר במעונות אלה לא ייקלטו חניכים חדשים וכמות הדיירים במסגרות אלה תקטן, כתוצאה מהעברת חניכים לדיור בקהילה ולמעונות פרטיים, אך כוח האדם הקיים יישמר.

שלמה בניזרי: במקביל, האגף לטיפול באדם המפגר והלשכה המשפטית במשרדי מגבשים תיקון לחוק הסעד (טיפול במפגרים), ולאחר שאבחן את ההצעה היא תובא לדיון ולאישור במסלול המקובל.

שלמה בניזרי: אני מקווה שנשלים הליך זה בתוך שלושה חודשים הקרובים ונקדם את התיקון לחוק המוזכר בכנסת הבאה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שאילתא מס' 3854, של חבר הכנסת פרץ – לפרוטוקול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת יאיר פרץ שאל את שר העבודה והרווחה ביום ה' בכסליו התשס"ג (10 בנובמבר 2002): "מעריב" מדווח – רצ"ב – על "נער בן 16 שהושלך לרחוב כיוון שלרשות המקומית אין כסף".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא הוצא ממשפחת האומנה בעוד במשפחתו הביולוגית הוא חשוף למצוקה כלכלית ופלילית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רצוני לשאול: 1.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם הפרטים נכונים?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 2.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: באיזו רשות מדובר?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 3.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם יפעל משרדך למצוא פתרון למקרה זה? 4.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם יש מקרים נוספים כמו זה?

שלמה בניזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

שלמה בניזרי: הפרטים שפורסמו "במעריב" לגבי הוצאת נער בן 16 ממשפחה אומנת והעברתו למשפחתו הביולוגית אכן נכונים.

שלמה בניזרי: 2.

שלמה בניזרי: מדובר ביישוב ערד.

שלמה בניזרי: 4-3.

שלמה בניזרי: המדובר בנער בן 16, ולא בילד בגיל רך, ושירותי הרווחה נקטו פעולות כדי לעזור לו במסגרת משפחתו.

שלמה בניזרי: מדובר במספר מועט יחסית של מקרים מסוג זה הקורים מדי שנה.

שלמה בניזרי: הדבר נובע ממחסור במכסות, אך גם מתופעה של עיכובים בתשלומים למשפחות אומנה, ובכוונתי למצוא דרך להפסיק מצבים אלה.

שלמה בניזרי: לא יעלה על הדעת שרשות מקומית, ולא אחת דווקא רשות מקומית עם יכולות כלכליות, תעכב דיווח לתשלום למשפחה אומנת או לפנימייה כי היא נקלעת לבעיית מימון.

שלמה בניזרי: לילדים האלה אין זמן לחכות לפתרון, ורשות מקומית אחראית כלפיו כפי שאני אחראי כלפיו וכלפי צרכיו ושלומו.

שלמה בניזרי: נכון, קיימת גם בעיית מכסות נוספות, ואני אמשיך להיאבק לקבלת תגבור, ככל שהדבר יידרש להגנה על ילדים ונוער בסיכון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שאילתא מס' 3859, של חבר הכנסת רן כהן – לפרוטוקול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת רן כהן שאל את שר העבודה והרווחה ביום ה' בכסליו התשס"ג (10 בנובמבר 2002): בעקבות פנייה שהגיעה למשרדי, המצביעה על תופעה רחבת היקף בדבר חברות המעסיקות עובדים ישראלים ללא כל הבטחת שכר ותנאים סוציאליים בסיסיים, אלא על-פי עמלות בלבד – ברצוני לשאול: 1.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם מודע משרדך לתופעה הנ"ל, ומה הם הנתונים המספריים על אודותיה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 2.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה היא עמדת משרדך לגבי העסקה בחוזים כאלה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 3.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם משרדך מתנגד לכך, האם יוסדר הנושא בחקיקה?

שלמה בניזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

שלמה בניזרי: באגף לאכיפת חוקי עבודה במשרדי לא התקבלו תלונות בטענה הנזכרת בשאילתא – של העסקה על בסיס עמלות בלבד, ללא הבטחת שכר בסיסי או זכויות בסיסיות.

שלמה בניזרי: לשם בדיקת הנושא ולשם איסוף נתונים נדרש מידע מפורט יותר, ואבקש לקבל כל מידע ספציפי המצוי בידך.

שלמה בניזרי: 2.

שלמה בניזרי: עמדת משרדי היא, כי עובד ששכרו משולם בשיטה של עמלות, זכאי שבכל מקרה יובטח לו לפחות שכר מינימום בהתאם לחוק.

שלמה בניזרי: עמדה זו תואמת את פסיקות בית-הדין לעבודה.

שלמה בניזרי: על עובד זה יחולו גם הוראות המגן שבחוקי העבודה האחרים, אלא אם יש בחוקים אלה הוראות שפוטרות מתחולה בנסיבות המיוחדות.

שלמה בניזרי: 3.

שלמה בניזרי: משרדי פתח ביוזמה לתיקון חקיקה בנושא קרוב של עובדים ששכרם משולם בצורה של תשרים.

שלמה בניזרי: בד-בבד עם התקדמות הליכי החקיקה בעניין התשר, תיבחר הדרך המתאימה לטיפול בנושא של תשלום עמלות שנדון בשאילתא.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, דילגת על שאילתא מס' 3810.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נכון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שאילתא מס' 3810, של חבר הכנסת אורלב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: דילגתי עליו.

שלמה בניזרי: איך אפשר לדלג על חבר הכנסת אורלב?

שלמה בניזרי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, לחבר הכנסת הנמרץ מהמפד"ל, זבולון אורלב, שבאמת נחשב לפרלמנטר – אני רואה אותו כל הזמן – – –

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה קרה שיש שירות ותשבחות היום?

שלמה בניזרי: זה סוף הדרך.

שלמה בניזרי: לא של ש"ס, של הכנסת.

שלמה בניזרי: חבר הכנסת זבולון אורלב שאל את שר העבודה והרווחה ביום א' בכסליו התשס"ג (6 בנובמבר 2002): פורסם תיקון מס' 55 לחוק הביטוח הלאומי, המכיר באבטחת מוסדות חינוך כעבודה מועדפת.

שלמה בניזרי: רצוני לשאול: האם מאבטחים ניצלו או מנצלים את תיקון החוק מ-1 בספטמבר 2002 עד 15 באוקטובר 2002, ואם כן – כמה?

שלמה בניזרי: אכן, התיקון לחוק הביטוח הלאומי המכיר באבטחת מוסדות חינוך כעבודה מועדפת מופעל, והוא בתחולה מיום 1 בספטמבר 2002.

שלמה בניזרי: שיבחנוך שלשום על שעשית את החקיקה הזאת.

שלמה בניזרי: נכון להיום אין בידי הביטוח הלאומי נתונים על מספר המאבטחים הזכאים למענק, מאחר שתביעתם להכרה תוגש רק לאחר 150 ימי עבודה, כלומר כחמישה חודשי עבודה.

שלמה בניזרי: כרגע אנחנו רק בחודש נובמבר.

שלמה בניזרי: לקראת סוף ינואר 2003 יוחל בריכוז המידע על מידת ההצטרפות של חיילים משוחררים לעבודות אבטחה במערכת החינוך.

שלמה בניזרי: ייתכן שלמשרד החינוך ולרשויות המקומיות יש מידע מסוים, אף כי לא שלם, על היקף המאבטחים שניצלו את התוכנית הזאת.

שלמה בניזרי: בהזדמנות זו אני רוצה לומר לך, שלקחתי לתשומת לבי את ההערה שלך משלשום לגבי הטריז שהכניסו בשנייה האחרונה פקידי האוצר, ערב אישור התקציב לפני כמה שבועות.

שלמה בניזרי: לקחתי את זה לתשומת לבי כדי לטפל בזה מול האוצר וכדי למנוע את הוצאת המאבטחים מהגדרת העבודות המועדפות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה רבה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת אורלב, שאלה נוספת, בבקשה.

זבולון אורלב: אני רוצה להודות לאדוני השר על התשובה.

זבולון אורלב: ראיתי שהביטוח הלאומי פרסם כמה וכמה פעמים על דבר החוק בעיתונות.

זבולון אורלב: היתה מודעה, וזה דבר חשוב.

זבולון אורלב: מאידך גיסא, בביקורי במוסדות חינוך וברשויות מקומיות ראיתי שאין מודעות לתיקון הזה.

זבולון אורלב: האם אפשר להטיל על הביטוח הלאומי – עכשיו אני חושב שאולי גם על משרד החינוך והמשטרה – לפרסם את הדבר הזה, כי עדיין יש מחסור במאבטחים.

זבולון אורלב: האם יש לכם רעיון איך להפיץ יותר את הידיעה הזאת?

שלמה בניזרי: הרעיון הוא מצוין.

שלמה בניזרי: אם באמת לא נעשתה פעילות כזאת של פרסום, אנחנו רושמים את הרעיון לפנינו ונעביר אותו לביטוח הלאומי, שאכן יעשו.

שלמה בניזרי: אם כבר תיקנו וחוקקנו ועשית, אנחנו נשמח שינצלו את זה, כי יש לנו אינטרס משותף שמוסדות החינוך אכן יהיו מאובטחים על-ידי אנשים טובים.

שלמה בניזרי: תודה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה רבה, אדוני.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מודה לך מאוד בישיבה אחרונה זו ומאחל לך הצלחה בהמשך הדרך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רבותי, חברי הכנסת, אנחנו עוברים לשאילתות לשר האוצר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יעלה וישיב סגן שר האוצר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השאילתא הראשונה, מס' 3518, היא של חבר הכנסת מגן, שלא נמצא – לפרוטוקול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת דוד מגן שאל את שר האוצר ביום ט' בתמוז התשס"ב (19 ביוני 2002) על רקע הודעת נגיד בנק ישראל על העלאת הריבית ב-1.5% נוסף על ההעלאה הגבוהה הקודמת, רצוני לשאול: כיצד מתואמת המדיניות המוניטרית בין בנק ישראל לבין משרד האוצר?

יצחק כהן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) אין תיאום פורמלי בין המדיניות המוניטרית של בנק ישראל למשרד האוצר.

יצחק כהן: במשק מודרני, שבו שער החליפין נייד והממשלה מחויבת ליציבות מחירים, עצמאותו של הבנק המרכזי בניהול המדיניות המוניטרית היא נכס חשוב.

יצחק כהן: הדבר מבטיח ניהול מדיניות מוניטרית המבוססת על יעדים ארוכי-טווח ומשוחררת מלחצים והתערבויות פוליטיות ומקנה אמינות למחויבות הממשלה ליציבות מחירים לאורך זמן.

יצחק כהן: עם זאת, ברור שהמדיניות המוניטרית צריכה להביא בחשבון את המדיניות הפיסקלית של הממשלה, ולהיפך, כי הרי שתיהן משפיעות על המשק וגם משפיעות זו על זו.

יצחק כהן: למשל, הגירעון התקציבי משפיע על הריבית ארוכת-הטווח, והמדיניות המוניטרית משפיעה בחוזקה על הגירעון התקציבי, דרך השפעתה על שיעור הצמיחה ועל שיעור האינפלציה במשק.

יצחק כהן: לכן מתקיימים בתדירות גבוהה פגישות, חילופי דעות ודיונים להערכות מצב וניתוח כלכלי, הן בדרג של שר האוצר ונגיד בנק ישראל והן בדרגים מקצועיים של משרד האוצר, בעיקר מנכ"ל המשרד ואגף כלכלה ומחקר, ושל מחלקות בבנק ישראל, בעיקר מחלקת המחקר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שאילתא מס' 3591, של חבר הכנסת איתן כבל – לפרוטוקול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת איתן כבל שאל את שר האוצר ביום ט"ז בתמוז התשס"ב (26 ביוני 2002):

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ב-2001 וב-2002 הוקצו 6 מיליוני ש"ח לשירותי קהילה לילדים אוטיסטים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ב-2002 לא הועבר המימון מאחר שהעברתו הותנתה בהשתתפות הרשויות המקומיות במימון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כיום אלו"ט מתקשה לסייע לנזקקים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רצוני לשאול: 1.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מדוע משרדך מתנה העברת תקציב בעוד משרד העבודה והרווחה מעביר את מרבית או את כל הסכום?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 2.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה הוא גובה המימון שהועבר עד כה השנה לאוכלוסייה זו? 3.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם לרשויות המקומיות יש יכולת לסייע במימון?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 4.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם הוגבר מימון הרשויות?

יצחק כהן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 4-1.

יצחק כהן: משרד האוצר אינו מקפיא כל תקציב הנוגע לשירותים לילדים אוטיסטים.

יצחק כהן: משרד העבודה והרווחה הגיע באחרונה להסכם עם מרכז השלטון המקומי בדבר הסדרת השתתפות הרשויות המקומיות בהפעלת השירותים הקהילתיים לאוטיסטים משנת 2003 ואילך.

יצחק כהן: בשנת 2002 יישא משרד העבודה והרווחה בעלות המלאה.

יצחק כהן: אני מציע כי בנושא מימון הפעולות שהועבר עד כה, יפנה חבר הכנסת למשרד העבודה והרווחה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שאילתא מס' 3655, של חבר הכנסת גפני – לפרוטוקול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת משה גפני שאל את שר האוצר ביום א' באב התשס"ב (10 ביולי 2002):

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בארצות-הברית נחשפה לאחרונה הונאת ענק של חברת התקשורת "וורלדקום", שהציגה דוחות כוזבים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רצוני לשאול: מה נעשה בארץ כדי למנוע הונאות דומות על-ידי חברות הנסחרות בבורסה בארץ?

יצחק כהן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) הפרשיות החשבונאיות שזעזעו את שוק ההון האמריקני בחודשים האחרונים, הביאו את רשות ניירות ערך לבחון באופן מיוחד את אופן פעולתה, בין היתר בהשוואת המצב בישראל למסקנות שאליהן הגיעו הרשויות בארצות-הברית, על מנת לבחון אם נדרשים בעטיין ובשל לקחיהן שינויים משמעותיים כלשהם.

יצחק כהן: בעקבות בחינה זו החליטה הרשות על שורת צעדים שייפרסו בהמשך.

יצחק כהן: עם זאת, הניתוח שנערך לימד, כי בנסיבות הישראליות לא נוצרו, ככל הנראה, תנאים המעודדים התפתחות תופעה דומה לזו שהתגלתה בארצות-הברית.

יצחק כהן: בהקשר זה יש לציין בעיקר את השוני במאפייני השווקים ובמבנה התמריצים למנהלי חברות.

יצחק כהן: בעשור האחרון, מנהלים בחברות שניירות הערך שלהן נסחרו בשוקי ההון האמריקניים, היו נתונים ללחץ הולך וגובר מצד משקיעים לעמוד בציפיות גבוהות בנוגע לרווחיות החברות, היקפי פעילותן ומחיר מניותיהן.

יצחק כהן: התרבות שהתפתחה בארצות-הברית בתקופה זו, עודדה ראייה קצרת טווח של ביצועי חברות.

יצחק כהן: מנהלי חברות ודירקטורים תוגמלו על ביצועים בטווח הקצר, לעתים במחיר יקר בטווח הארוך.

יצחק כהן: מכאן קצרה הדרך להתחוללותם של שני תהליכים: מחד גיסא, המנהלים שהיו נתונים ללחצים בחרו להשתמש בשיטות חשבונאיות ובמכשירים חשבונאיים שאפשרו לערפל, לטשטש ובעיקר לדחות באמצעות מניפולציות חשבונאיות תוצאות לא רצויות, ומאידך גיסא, פחתה לאורך הזמן יעילותם של בקרות ואיזונים שנועדו להבטיח פיקוח ובקרה פנימיים ודיווח איכותי.

יצחק כהן: נוסף על מערכת התמריצים השונה, קיימים הבדלים נוספים בין ארצות-הברית לישראל בתחום הסיקור האנליסטי של ניירות ערך – המהווה בארצות-הברית גורם לחץ כבד לעמידה בציפיות – במבנה הבעלות בחברות הישראליות לעומת האמריקניות, במידת הריכוזיות ובאופי היחסים, גם מכוח הוראות חוק, בין מוקדי הכוח והבקרה בחברה, דהיינו בעלי המניות, הדירקטוריון, ההנהלה והביקורת הפנימית.

יצחק כהן: להלן תפורט מדיניות הפיקוח על הדיווח שמפעילה הרשות והמיועדת להילחם בדיווחים כוזבים ומטעים.

יצחק כהן: בנוסף, יש לרשות ניירות ערך מערך אכיפה פלילית, הבוחן אירועים ומקרים המתגלים תוך כדי עבודתה השוטפת של הרשות או ממקורות אחרים, שיש בהם מקום ליזום צעדי אכיפה פליליים מטעם הרשות.

יצחק כהן: במרכזו של הפיקוח על הדיווח מצוי מעקב מדגמי אחר דיווחים של החברות שניירות הערך שלהן מצויים בידי הציבור.

יצחק כהן: במקרים שבהם מתעורר ספק באשר לנאותות הטיפול החשבונאי הננקט על-ידי תאגיד, נשלחת אליו פנייה בבקשה להסבר.

יצחק כהן: הניסיון מראה, שבמקרים רבים, לאחר דיונים שהתקיימו עם חברות ועם רואי החשבון שלהן, החליטו החברות שאליהן פנתה הרשות בבקשה להסברים, לתקן את דוחותיהן.

יצחק כהן: במקרה הצורך, במקרים שבהם לא נחה דעת הרשות מההסבר והחברות אינן מקבלות מרצונן את עמדת הרשות, היא מפעילה את סמכותה להורות על תיקון הדוחות.

יצחק כהן: חשוב להבין, כי אין בעולם רשות ניירות ערך היכולה להציב "כוח שיטור פיננסי" ש"ייצמד" לכל אחד מן התאגידים המדווחים, ובאופן פרמננטי.

יצחק כהן: מגבלת משאבים והרצון של המדינה ליתן לאזרחיה חופש עיסוק ואת הזכות לנהל את עסקיהם על-פי ראות עיניהם, מונעים זאת.

יצחק כהן: אשר על כן, הרשות נדרשת, נוסף על קיום פיקוח כמתואר לעיל, ליצירת תמריצים שיביאו להיווצרות סביבה של דיווח נאות.

יצחק כהן: סביבת הדיווח הנאות בישראל מורכבת מכמה דברים: א.

יצחק כהן: הקפדה על אי-תלות רואי החשבון והמבקרים בחברות ציבוריות.

יצחק כהן: הרשות פרסמה עוד בשנת 1992 החלטה בדבר מידת האי-תלות הנדרשת מרואה-חשבון המבקר דוחות כספיים של חברה שחוק ניירות ערך חל עליה, וזאת כדי שניתן יהיה ליישם בפועל את הדרישה לאי-תלות של המבקרים את הדוחות הכספיים המוגשים לרשות.

יצחק כהן: ב.

יצחק כהן: נכונות של הרשות להעניק לחברות pre-ruling שמשמעותו הגברת הסיכוי שהגילוי הניתן על-ידי החברות יהיה תואם לכללים.

יצחק כהן: בעקבות הגידול שחל בשנים האחרונות בהיקף הבדיקות ומיידיותן, נמשכת המגמה של ריבוי פניות של תאגידים ורואי-חשבון להתייעצות מקדמית עם סגל הרשות, ולעתים – לקבלת הנחיה מקדמית ממליאת הרשות.

יצחק כהן: באמצעות כלי זה ואחרים מעבירה הרשות מסרים לרואי החשבון העוסקים בביקורת, בדבר רמות הגילוי הנדרשות, מאפייני הדיווח ההולמים ועמדותה בסוגיות חשבונאיות שונות.

יצחק כהן: הרשות לניירות ערך בארצות-הברית הגיעה לאחרונה למסקנה, כי צורת פעולה שכזאת תחסוך את הצורך בתיקוני דוחות, ובמקביל תציף בעיות וסוגיות חשבונאיות בעת התהוותן ולא מאוחר יותר.

יצחק כהן: ג.

יצחק כהן: הנחיית החברות באשר לדרך הגילוי על-ידי פרסום קווים מנחים.

יצחק כהן: כך לדוגמה, כאשר החלה בועת הטכנולוגיה להתכווץ, פרסמה הרשות קווים מנחים לבחינת הצורך בהפחתת ערך של השקעות קבע.

יצחק כהן: ד.

יצחק כהן: השתתפות בהקמתו ובהפעלתו של מוסד תקינה בחשבונאות.

יצחק כהן: ה.

יצחק כהן: אכיפה פלילית במקרים שבהם מתעורר חשש לסטייה מהגילוי הנאות, בנסיבות המעלות חשד לכוונה להטעות.

יצחק כהן: הצעדים שנוקטת הרשות בעקבות האירועים בשוקי ההון הזרים כוללים: א.

יצחק כהן: בדיקת נושאים אשר הוגדרו כקריטיים והוספו למסגרת הבדיקה הנערכת לדוחות כספיים של חברות.

יצחק כהן: עם נושאים אלו נמנים נושאי הנזילות, שעבודים, שעבודים שליליים, ערבויות והסדרים חוץ-מאזניים.

יצחק כהן: כן הושם דגש בבחינת סוגיות הקשורות לאיחוד דוחות כספיים, על מנת לוודא כי הדוחות הכספיים נותנים ביטוי למכלול הפעילויות של החברות המדווחות, וכן כי אינם נותנים ביטוי לפעילות שאינה בשליטתן.

יצחק כהן: ב.

יצחק כהן: הרשות הקימה צוות חשיבה מיוחד, העוקב אחר האירועים בארצות-הברית וההתפתחויות הרגולטוריות בקשר עמם, ובוחן באופן שוטף את ההשלכות המעשיות על שוק ההון בארץ.

יצחק כהן: ג.

יצחק כהן: לנוכח חשיבות הפיקוח של דירקטוריונים על נאותות הדיווח הכספי ולנוכח מורכבותו של זה, מצאה הרשות לראוי להעביר מסר של עידוד הכשרת דירקטורים לשוק ההון.

יצחק כהן: הרשות בוחנת בתקופה זו כמה צעדים להגברת כשירותם של דירקטורים בחברות ציבוריות.

יצחק כהן: ד.

יצחק כהן: הרשות פרסמה, כאמור, עוד בשנת 1992, החלטה בדבר מידת האי-תלות הנדרשת מרואה-חשבון המבקר דוחות כספיים של חברה שחוק ניירות ערך חל עליה.

יצחק כהן: משרד המשפטים מתכוון להוסיף דרישות נוספות בתקנות שהוא עומד לפרסם, והרשות תקפיד הקפדה מיוחדת על עמידה בדרישות, וזאת כמסקנה ישירה מהניסיון בארצות-הברית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שאילתא מס' 3700, של חבר הכנסת הלפרט – לפרוטוקול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת שמואל הלפרט שאל את שר האוצר ביום ט"ו באב התשס"ב (24 ביולי 2002) המשרד לענייני דתות העביר על-פי הוראת החשב הכללי שלושה שאלונים עם נספחים למוסדות בעניין שכר והוצאות הנהלה למוסדות המקבלים הקצבות מהמדינה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רצוני לשאול: 1.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם הועברו הנחיות אלו לכל משרדי הממשלה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 2.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם כל התיאטראות והמוסדות המקבלים תקציבים ממשרד המדע, התרבות והספורט הגישו את המסמכים?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 3.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם לא – מדוע?

יצחק כהן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) על מנת לקבל תמונה אמינה ומלאה בדבר שכר, הוצאות הנהלה והוצאות כלליות בגופים הנתמכים, פרסם החשב הכללי הוראה שלפיה כל גוף המקבל תמיכה מתקציב המדינה חייב בהגשת דוח מיוחד בנושא שכר, הוצאות הנהלה והוצאות כלליות.

יצחק כהן: הדוח תואם עם לשכת רואי-החשבון והופץ לכל המשרדים כהוראת שעה ולכל רואי-החשבון דרך מערכת האינטרנט של הלשכה.

יצחק כהן: החל מחודש ספטמבר, תשלום התמיכה מותנה בהגשת הדוח.

יצחק כהן: הנחיות אלו הועברו לכל משרדי הממשלה והן תקפות לכל המוסדות הנתמכים, לרבות התיאטראות ושאר המוסדות הנתמכים על-ידי משרד המדע, התרבות והספורט.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שאילתא מס' 3709, של חבר הכנסת חוגי – לפרוטוקול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת עופר חוגי שאל את שר האוצר ביום ט"ו באב התשס"ב (24 ביולי 2002): פורסם ב"מעריב" ב-11 ביולי 2002, כי כמה מאות ניצולי שואה קיבלו הודעה כי הגמלה החודשית שלהם מופסקת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מטבע הדברים מדובר במבוגרים שלא עוד זמן רב יקבלו גמלה זו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רצוני לשאול: 1.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם הידיעה נכונה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 2.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם כן – בכמה אנשים מדובר?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 3.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מדוע מופסקת הגמלה? 4.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם נמצא פתרון שימנע הפסקת הגמלה?

יצחק כהן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 4-1.

יצחק כהן: הידיעה נכונה.

יצחק כהן: על-פי חוק נכי רדיפות הנאצים, התשי"ז–1957, כ-200 נכי רדיפות אשר שהו בתאריך 1 בינואר 1947 על אדמת גרמניה, מנועים מלהגיש תביעה לממשלת ישראל.

יצחק כהן: מדובר בנכים אשר נמנעו בעת הגשת תביעתם מלדווח כי שהו בתאריך הנ"ל על אדמת גרמניה, וציינו מדינה אחרת במקום שהייתם בתאריך זה.

יצחק כהן: לאחרונה נתקבל מידע משלטונות הצלב-האדום בגרמניה, שממנו התגלתה הטעות הנ"ל ובגין כך הופסק תשלום התגמולים.

יצחק כהן: במקביל להפסקת התגמולים על-פי חוק נכי רדיפות הנאצים, נשלחים לנכים אלו טפסים על-פי חוק ההסדרים במשק המדינה, התשס"א–2001, ולפיו נכי רדיפות הנאצים ששהו על אדמת גרמניה ביום 1 בינואר 1947, ואשר לא הגישו את תביעותיהם ישירות לממשלת גרמניה, רשאים להגיש תביעות לממשלת ישראל.

יצחק כהן: מדובר בקבלת תגמול קבוע בסכום של כ-1,000 שקל בחודש.

יצחק כהן: רוב הנכים שמדובר בהם כבר פנו ללשכה לשיקום נכים לקבלת התגמול האמור על-פי חוק ההסדרים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שאילתא מס' 3742, של חבר הכנסת אופיר פינס, בבקשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת אופיר פינס-פז שאל את שר האוצר ביום א' בכסליו התשס"ג (6 בנובמבר 2002):

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לאחרונה פורסמה בתקשורת הצטרפות קרן פנסיה "מבטחים" לקבוצת גופים אשר יעניקו הלוואה לרכישת מניות "אי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: די.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בי" בתנאי סיכון גבוהים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: על-פי הפרסום, הקרן תשקיע בעסקה סכום של יותר מ-60 מיליון דולר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם יידרדר ערך המניות, כיסוי ההפסדים ימומן מכספי המדינה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רצוני לשאול: 1.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה היא עמדת השר כלפי הצטרפות "מבטחים" לקבוצת המלווים?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 2.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם יתערב משרדך בתהליך?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 3.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם ידוע לאוצר על קבלת בטוחות מספקות להלוואה?

יצחק כהן: חבר הכנסת אופיר פינס שאל בנושא הצטרפות "מבטחים" למימון עסקת רכישת מניות "אי.

יצחק כהן: די.

יצחק כהן: בי.

יצחק כהן: " – תקשיב טוב, אופיר.

יצחק כהן: 1.

יצחק כהן: ראשית, אני רוצה לציין, שפרטי העסקה המדוברת טרם הובאו לידיעתו של משרד האוצר.

יצחק כהן: הפרטים הידועים לנו בנושא זה מקורם, כמו המקורות שלך, בפרסומים בתקשורת הכתובה.

יצחק כהן: זה חמור כשלעצמו.

יצחק כהן: כללי ההשקעה החלים על קרן הפנסיה נקבעו בתקנות מס הכנסה, כללים לאישור וניהול קופות גמל, התשכ"ד–1964.

יצחק כהן: בתקנות הוחלה על הנהלות קרנות הפנסיה חובת נאמנות כלפי העמיתים, ונקבע כי קרן פנסיה וכל עוסק מטעמה בניהול כספי הקרן, יפעלו לטובת כל אחד מחברי הקופה בלבד, לא יעדיפו כל עניין וכל שיקול על פני טובת העמיתים וינהגו באמונה, בשקידה, בזהירות, במיומנות, כפי שנאמן מיומן היה נוהג באותן נסיבות.

יצחק כהן: זאת ועוד, בבואם להחליט על השקעות באיגרת חוב שאינה איגרת חוב של מדינת ישראל, ישקלו בין השאר את איכות הבטוחה, ואם היא בטוחה מספקת להתחייבות לפי אגרת החוב.

יצחק כהן: בנסיבות אלה האחריות בנושא השקעות קרן הפנסיה מוטלת על דירקטוריון הקרן ומנהליה, ועדת ההשקעות של הקרן ומנהלי ההשקעות שלה.

יצחק כהן: בדרך כלל עמדתנו היא, כי אין להתערב במהלך העסקים היומיומי של קרנות הפנסיה ובשיקול הדעת של הנהלת הקרנות, ככל שאין בהתנהלותם חריגה מהוראות הדין החל עליהם.

יצחק כהן: מאליו יובן, כי אם יימצא שקרן פנסיה ביצעה השקעה אשר אינה עולה בקנה אחד עם הוראות הדין, אנחנו נידרש לכך.

יצחק כהן: ועוד, ידידי אופיר פינס, לידיעה כללית, קרן הפנסיה "מבטחים", המבטחת כ-150,000 עמיתים, היא קרן פנסיה גירעונית.

יצחק כהן: לשיטתי היא חדלת פירעון.

יצחק כהן: יתרת ההתחייבות של הקרן היא כ-77 מיליארד, ונכסיה כ-60 מיליארד.

יצחק כהן: מכאן שהיא בעלת גירעון של כ-17 מיליארד שקל.

יצחק כהן: הקרן משקיעה לא רק באיגרות חוב ממשלתיות בלתי סחירות בריבית של 5.57% לשנה.

יצחק כהן: היא רשאית להשקיע מאמצעיה בהשקעות אחרות.

יצחק כהן: נוכח הגירעונות הכבדים הגיעו הממשלה וההסתדרות לידי הבנות, אשר באו לידי ביטוי בהחלטת הממשלה במרס 1995.

יצחק כהן: בהחלטה נקבע, בין השאר: הקרנות ייסגרו לכניסת עמיתים חדשים.

יצחק כהן: ייפתחו קרנות חדשות בעלות מנגנוני איזון ותפעול אחרים.

יצחק כהן: הקרנות יערכו תוכניות הבראה.

יצחק כהן: הממשלה תכסה את הגירעונות שנצברו והתממשו בתוספת הערך הנוכחי של הגירעונות העתידיים עד להתפתחות שכר של מדד פלוס 2%.

יצחק כהן: הזכויות מעבר למדד פלוס 2% ינוהלו בתוכניות מאוזנות, צמודות, בתוספת ריבית של 5.57% לשנה.

יצחק כהן: קרנות הפנסיה וההסתדרות ישנו את תקנוני הקרנות בהתאם.

יצחק כהן: למרבה הצער, אופיר, ידידי היקר, רק סעיפים א' וב' התממשו.

יצחק כהן: כתוצאה מזה הגירעונות הלכו ותפחו, והם חורגים הרבה מעבר למוסכם על-ידי הצדדים באותה הסכמה והחלטה.

יצחק כהן: יתר על כן, לא רק הסדר 1995 לא התבצע, אלא הקרנות באו בתביעה שהממשלה תכסה את כל הגירעונות, ולא פנו לדרך השנייה שהיתה פתוחה בפניהם, קרי פתיחת תוכניות הבראה.

יצחק כהן: מכאן שהקרנות פועלות בידיעת כל הצדדים באופן גירעוני, כך שאין שום אפשרות שכל העמיתים יקבלו את מלוא הפנסיה.

יצחק כהן: מובן שהדבר הוא בניגוד לתקנונים ולחובת הנאמנות של הקרנות לעמיתיהן.

יצחק כהן: ייתכן שגם צדדים אחרים הקשורים לזה, כגון ועדי עובדים ומעבידים, צריכים לשקול את אחריותם, פעולותיהם והמלצותיהם בכל הקשור בעמיתים.

יצחק כהן: במצב זה נשאלת השאלה, האם קרן פנסיה ותיקה יכולה לצאת לשוק ההון ובאילו מכשירים?

יצחק כהן: ככלל יש לומר, כי לשוק ההון יכולה לצאת פירמה אשר לה עודף נכסים על התחייבויות, ולא להיפך.

יצחק כהן: פה המצב הפוך.

יצחק כהן: בדרך כלל לא סביר להשקיע בשוק ההון את הגירעון, ומן העיתונות אנחנו למדים כי "מבטחים" מתכוונת להלוות לקבוצת דנקנר הלוואת nonrecourse, שהיא הלוואה מסוכנת, בעלת אופי השקעה הדומה להשקעה במניות עם סיכון גבוה, תמורת פרמיית סיכון נמוכה.

יצחק כהן: עקב העדר הון עצמי ל"מבטחים", אם לא יהיה החזר להלוואה, יישאו בהפסד חלק מהעמיתים, הצעירים ביותר, שהם האחרונים לקבל את הפנסיה, או כל העמיתים, על-ידי הפחתת זכויות, או לחלופין הממשלה – ככיס עמוק – וזה אומר אתה ואני וכל אזרחי המדינה.

יצחק כהן: כניסת קרנות הפנסיה להשקעות מסוכנות ללא פרמיית סיכון מתאימה בוודאי מנוגדת למדיניות המוצהרת של המשרד.

יצחק כהן: 3-2.

יצחק כהן: לשאלותיך, חבר הכנסת אופיר פינס, האם התערב המשרד בתהליך והאם ידוע לאוצר על קבלת בטוחות מספקות להלוואה?

יצחק כהן: אין למשרד האוצר פרטים מעבר למופיע בעיתונות.

יצחק כהן: אני חוזר ואומר, שחובת הזהירות והנאמנות לעמיתים הובהרה פעמים רבות למנהלי הקרנות, ויש לקוות שהם פועלים בהתאם.

יצחק כהן: אני מקווה שלא נצטרך להתערב בנעשה שם.

יצחק כהן: אופיר, תדע לך, בעיקרון אין מודל כלכלי שמנתק בין אחריות לבין סמכות, זה תמיד מחובר ביחד.

יצחק כהן: אם יש אחריות יש גם סמכות, אם אין אחריות גם אין סמכות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שאלה נוספת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני סגן השר, אני מקווה שתהיה שר בקדנציה הבאה, אבל אמור בבקשה לפקידי משרד האוצר, שזו תשובה על שאילתא, ותשובה לא צריכה בהכרח להיות נאום ארוך שמשתרע על ארבעה עמודים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש זמן מוגדר וזה דיון אחרון.

יצחק כהן: בקדנציה הבאה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, קודם כול תרשה לי בהזדמנות הזאת להגיד כמה מלים בשבחך.

אופיר פינס-פז: הופתעתי מהתפטרותך מהכנסת.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהיית אחד הפרלמנטרים היותר טובים בבית, גם ביום-יום במליאה, גם כיושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות וגם בתפקידך כסגן יושב-ראש הכנסת.

אופיר פינס-פז: יכול להיות שבכל זאת נראה אותך בקדנציה הבאה, אם נזכה להיות כאן, who knows.

אופיר פינס-פז: לגופו של עניין, אני דווקא רוצה להודות לסגן שר האוצר על התשובה הארוכה שלו, כי זה נושא מכריע.

אופיר פינס-פז: מה אמר סגן שר האוצר?

אופיר פינס-פז: הוא אמר לחברים המבוטחים בקרנות הפנסיה: תדעו, הסיכוי שתהיה לכם פנסיה כשתהיו בני 65 הוא קטן.

אופיר פינס-פז: באים מנהלים של קרנות פנסיה הסתדרותיות – אלה שמתיימרים לנהל את המדינה ולרוץ לכנסת – והם עושים עסקאות עם בעלי עסקים עשירים.

אופיר פינס-פז: אני דיברתי על "אי.

אופיר פינס-פז: די.

אופיר פינס-פז: בי", על 60 מיליון דולר מכסף שאיננו.

אופיר פינס-פז: אם יש לך כסף – בסדר גמור, אבל מדובר על כסף שאיננו, של מבוטחים שכנראה כספם מונח על קרן הצבי, ומהמרים בכסף הזה ובעתידם של האנשים.

אופיר פינס-פז: איך מנהלי הקרנות ישנים בלילה?

אופיר פינס-פז: אני אומר לך, אדוני סגן שר האוצר, דבר אחד לא מקובל עלי בתשובה שלך – תתערבו.

אופיר פינס-פז: כשאני שואל אותך אם משרד האוצר התערב בתהליך, אתה אומר לי שלא.

אופיר פינס-פז: כשאני שואל אם ידוע לאוצר על קבלת בטוחות מספקות להלוואה שניתנה – אתה לא יודע, אתה ניזון מהעיתונות.

אופיר פינס-פז: כתוצאה מהעובדה שהכול בערבויות מדינה במיליארדי שקלים, אני חושב שחובת משרד האוצר ל"היכנס לעצמות" של קרנות הפנסיה, ואם למשל אין בטוחות מספקות להלוואה שהם נתנו, לדעתי אתה צריך להטיל וטו על העסקה.

אופיר פינס-פז: אתה מבין, הם חייבים 17 מיליארד שקל והם נותנים הלוואות.

אופיר פינס-פז: זה לא ייאמן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת אופיר פינס, צריך לתקן, זה לא חייבים, זה גירעון אקטוארי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אנחנו יכולים לשנות את זה רק אם האוצר יסכים לאיזו הצעת חוק שלאחר מכן הגירעון ירד ב-25%.

יצחק כהן: לא נטעה את הציבור, קרנות הפנסיה סוחבות על גבן גירעון אקטוארי של 136 מיליארד שקל, סכום אדיר, אין פה הנחות ואין פה סיפורים, זה גירעון אקטוארי ענק.

יצחק כהן: הממשלה חייבת להתערב והיא מתערבת, קרנות הפנסיה נמצאות כעת בתהליך שימוע, ואני מאוד מקווה שהתהליך הזה יגיע לקצו וימונו להן מנהלים מורשים שיבצעו את תוכניות ההבראה.

יצחק כהן: רק כך אפשר לחבר בין הסמכות לבין האחריות.

יצחק כהן: כשהבנקים פשטו את הרגל המדינה לקחה את האחריות, אבל היא גם לקחה את הסמכות.

יצחק כהן: אותו דבר פה – צריך להגיד להסתדרות: תודה רבה, תשאירי פה את המפתחות והביתה.

יצחק כהן: זה מה שצריך להגיד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מודה לך מאוד, אדוני, סגן שר האוצר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גם לך, אדוני, אני מאחל הצלחה בהמשך הדרך.

אברהם בורג: בבקשה, חבר הכנסת דוד טל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אתמול הגשתי מכתב התפטרות מחברותי בכנסת לידידי, מכובדי, יושב-ראש הכנסת אברום בורג.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא ידעתי מה לומר בדברי הפתיחה או מה לומר בדברי הפרידה, אבל אמרתי שאם אציין אבני דרך כלשהן בעבודתה של הוועדה שכה אהבתי באותם נושאים שכה ריתקו אותי – עבודה, רווחה ובריאות – זו תהיה דרך הולמת כדי להיפרד מהכנסת הזאת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אהבתי מאוד את העבודה בכנסת עד היום, והשקעתי את כל כולי בה, משום אהבתי לעבודה הזאת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לזכותם של אלה שסייעו בעדי – הגלריה הזאת שעומדת כאן – אני רוצה לומר שבזכותם ועדת העבודה, הרווחה והבריאות קיימה את מספר הדיונים הגדול ביותר, ומספר החוקים שעברו בה הוא הגדול ביותר מאז ניהלנו את הוועדה הזאת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נפח הפעילות של הוועדה, הנושאים החשובים שטיפלנו בהם – הנושאים הקרדינליים של מדינת ישראל כיום – הועלו בוועדת העבודה והרווחה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אציין כמה נושאים שלדעתי הם מאוד חשובים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לזכותם של כמה חברי כנסת מכל סיעות הבית, שאת חלקם אזכיר, ייאמר שהם הגישו ויזמו הצעות חוק כאלה ואחרות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני סברתי, שהגם שאני נמצא מהעבר השני של המתרס, כל חוק שהוא חברתי, כל חוק שאפשר לתמוך בו ולקדם אותו, עשיתי זאת באהבה רבה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתם יודעים שאנשי האוצר בדרך כלל מגיעים לוועדה – פה אני מבקש מראש את סליחתם, פעמים אולי הייתי בוטה כלפיהם – אבל לאורך כל הדרך הדפתי את המתקפות שלהם שהחוק הזה לא ראוי, שהחוק הזה לא נכון והחוק הזה יקר, אלף ואחד תירוצים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: עם כל התירוצים הללו, בסופו של יום הצלחנו להעביר כמה חוקים, ואציין רק כמה מהם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: החוק הראשון, במקרה הוא חוק שלי אבל לא התכוונתי, הוא חוק להחמרת הענישה על מפירי חוק שכר מינימום, שאני חושב שהוא מאוד חשוב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש לנו בעיה רצינית באכיפת החוק במדינת ישראל, בוודאי בנושאים הללו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: החוק עצמו, שדיבר על הכפלת הקנס ותקופת המאסר של מעסיקים שמפירים את החוק, ידרבן הרבה אנשים לחשוב פעמיים אם הם רוצים לעבור על החוק בנושא הזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חוק שיקום נכי נפש בקהילה היה ביוזמתה של חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, ואני רוצה להודות לה על שיתוף הפעולה לאורך כל הדרך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מבחינת ההשקפה בנושאים הללו בהחלט אפשר לומר עליה שהיא לוחמת חברתית מהמדרגה הראשונה, רק חבל שבנושאים אחרים אנחנו לא יכולים להשתדך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גברתי, חברת הכנסת גוז'נסקי, אני רוצה להודות לך בנושאים הללו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה חוק חשוב לאלה שאנשים אחרים ממאנים ומסרבים לטפל בהם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לדעתי החוק הזה עשה איזו מהפכה בכך שהוא מבטיח סל שירותים לחולי הנפש ומאריך את שירותם בקהילה ככל האפשר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כמו כן, חוק הסעד, של חבר הכנסת אופיר פינס, ידידי ועמיתי, טיפול במפגרים – שמחייב את המדינה במסגרות כאלה ואחרות, חוץ-ביתיות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מענק הסתגלות לנשים היוצאות ממקלט לנשים מוכות, ביוזמתה של חברת הכנסת זהבה גלאון – שלא כמו חברי כנסת של מרצ, מעולם לא טמנתי אף לא חוק אחד במגירה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יעידו אנשים מכל הבית הפוליטי הזה, שכל הצעת חוק נדונה, וכמיטב יכולתי השתדלתי – עד כמה שהחוק היה ראוי ונכון – לדחוף אותו ולהביא אותו לכלל סיום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני שמח, חברת הכנסת גלאון, שהצלחנו להעביר הרבה חוקים כאלה, ובין היתר את החוק הזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש עוד חוקים אחרים של גברתי שאני לא יודע אם הם מופיעים ברשימה, אבל אני שמח שהיתה לי הזכות לדאוג ולדחוף כדי שהחוקים האלה יעברו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חוק נוסף הוא הקלות בגמלה להבטחת הכנסה לנשים חד-הוריות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זו הצעת חוק של חברת הכנסת נעמי חזן – מה לעשות, גם היא ממרצ – כך שיוכלו להמשיך לקבל גמלה גם אם הן לומדות במוסד להשכלה גבוהה, משום שלא יעלה על הדעת שמישהו כאן ינסה לעצור את מי שמנסה ללמוד רק כיוון שהוא רוצה להרחיב את אופקיו, והדבר יימנע ממנו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חוק עבודת נשים, של חבר הכנסת עמיר פרץ, שקובע שזכויות התלויות בוותק יישמרו לעובדת גם בחופשת הלידה; חוקים להגנה על עובדים, חוק מסירת מידע על העובד, חוק של הודעה מוקדמת על פיטורים – שניהם של חבר הכנסת יורי שטרן; חוק הסכמים קיבוציים, של חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, המגן על עובדים שמממשים את זכותם להתאגדות מקצועית; ועוד חוקים רבים וחשובים בכל תחומי עבודת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מורי ורבותי, אני חושב שאינני יכול לפטור את עצמי מגלים שהולכים וחוזרים, והולכים ונשנים, בכל מה שקשור למערכת המשפט במדינת ישראל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שנכון וראוי, ואני קורא מכאן לכבוד נשיא בית-המשפט העליון לשוב ולחשוב אולי פעם נוספת: אולי בנושא דת ומדינה, שפורום השופטים, הרכב השופטים, יהיה אחר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולי – איך אמר כבוד השופט זמיר – שישקף.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מסכים שלא ייצג, אבל שישקף את הדעות הרווחות בעם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מורי ורבותי, תארו לעצמכם, שבבג"ץ שדן בנושאי דת, ישבו שלושה אנשים שומרי מסורת או דתיים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כלום לא תישמע זעקה גדולה, והיא תהיה צודקת?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: איך זה יכול להיות?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אנשים עם השקפת עולם מאוד מסוימת דנים בנושאים דתיים?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אנחנו יודעים מראש מה הם חושבים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הם יכולים לפעול בניגוד להשקפת עולמם?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אין שופט שהוא מלאך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כולם בשר ודם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שופט, כמו כל אחד מאתנו, מערב את השקפת עולמו בעבודתו היומיומית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נמצא כאן ידידי שר המשפטים, שאני מאוד מוקיר ומעריך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שנכון לתת את הדעת על הנושאים הללו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צריך לחזק את האמון בבית-המשפט.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בית-המשפט לא יזכה לאמון מצד ציבורים הולכים וגדלים, כשהוא רואה פעם אחר פעם בנושאים שונים שהפסיקה – ואני רוצה להיות יותר סובלימטיבי – היא לא נכונה והיא לא צודקת, ושמעתי מרבים שאין צדק ואין משפט בירושלים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני שר המשפטים, המשפט הזה צריך לזעזע את כולנו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מייחל ליום הזה שבו נוכל לחזק את האמון במערכת המשפט.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל, אני חושב שזה לא יקרה, וצריך לנסות להגיע להבנות בנושא הזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב, שככל שנקדים, כך נצמצם את הפערים בחברה הישראלית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שנכון לפחות לחשוב בנושא הזה של חוקה לישראל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צריך לזכור שחוקה לישראל יכולה להיות מבוססת רק על הסכמה רחבה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מודה לחבר הכנסת אליעזר כהן, שמנסה להוליך מין חוקה שכזאת שתהיה בהסכמה רחבה וגדולה, כדי שכל המגזרים יוכלו לומר שהיא מתאימה להם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב, שאי-אפשר, אפילו בכוח השלטון הדורסני של מפלגה כזאת או אחרת, ולא הייתי רוצה שמישהו מהצדדים – היום הליכוד בשלטון, מחר העבודה ומחרתיים אולי ש"ס – אף לא אחד מהם ינצל את כוח השלטון כדי לדרוס ולפעול כנגד ציבורים כאלה ואחרים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אנחנו צריכים להיות יותר קשובים בנושא הזה ולראות היכן אפשר להתפשר כדי לגשר על הפערים הללו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מניח שברגע שתהיה חוקה לישראל יהיה נכון לבחון את הנושא של בית-משפט לחוקה, כי אז לפחות – וכרגע אינני מדבר על המינון, על מספר השופטים ומאיפה הם יבואו – אם תהיה תחושה שאותם שופטים משקפים, גם אם לא מייצגים, ציבור רחב ודעות שונות, בית-המשפט העליון יזכה לאמון גדול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מורי ורבותי, אני עושה זאת בקצרה, אבל אינני יכול לפסוח על חוק פנסיה חובה, שלדעתי הוא גולת הכותרת של עבודת הוועדה, ומאות שעות עבודה הושקעו בו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני רוצה להודות ליושב-ראש הכנסת, שאפשר לי לקבל כמעט כל עזרה מהמרכז למחקר ומידע של הכנסת, שהשקיע בכך הרבה מאוד שעות עבודה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מאות שעות עבודה הושקעו בצוות ההיגוי שעמדתי בראשו, וסיימנו כמעט את המלאכה, אבל מה לעשות – החליט מי שהחליט שצריך לפזר את הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבל שהעבודה הזאת ירדה לטמיון, משום שחשבתי וציפיתי שאפשר יהיה להעביר זאת בקריאה ראשונה והבאים אחרינו ימשיכו לעשות את העבודה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צר לי שזה נבצר מאתנו ולא הסתייע, אבל אני חושב וקורא מכאן לכל ממשלה שלא תהיה: חוק פנסיה חובה חייב להיות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש פנסיה אולי רק ל-33% מחמשת העשירונים התחתונים, ואילו בקרב העשירונים העליונים יש ל-92% פנסיה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רבותי, הגיע הזמן שבמדינת ישראל אדם יחסוך וייהנה מיגיע עמלו, ולימים, בערוב ימיו, כשהוא יעזוב את מקום עבודתו הוא יוכל, מעבר למה שהוא מקבל בקצבת הביטוח הלאומי, להשתמש בכסף שהוא הפקיד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כך הוא גם לא ייפול לנטל על אנשים אחרים ועל הציבור האחר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שזה יותר מכובד ויותר ראוי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני סגן שר האוצר, בזמני הצעתי שאולי בחוק הפנסיה – ואני חושב שזה דבר חשוב, שכדאי יהיה לדון בו גם בהמשך – אנחנו נדחה את גיל הפרישה לגיל 67 הן לגברים והן לנשים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני יודע שהדבר הזה יכול להביא לצמצום של 25% מהגירעון האקטוארי שיש כיום, וזה משהו בסביבות 15 מיליארד שקל, שזה סכום ענקי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יהיו גם עוד 2-3 מיליארדי שקלים בכל שנה של חיסכון לביטוח הלאומי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שחשוב לעשות את הדבר הזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: החוק האחרון הוא חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, והוא חוק חדשני, שמבטיח זכויות שוות לאנשים עם מוגבלות והכרה בזכויות האזרח שלהם ככל אדם במדינה בתחומי הנגישות, דיור בקהילה, תרבות, חינוך וכיוצא בזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: טוב שהמדינה עשתה את המפנה הזה בחוק הזה והתחילה להסתכל על ציבור גדול של נכים כעל אנשים שווים לכל אחד ואחד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה יכול לקרות מחר לכל אחד מאתנו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מאחל לכולנו שנהיה בריאים, אבל כל אחד מאתנו יכול להיפגע בצורה כזאת או אחרת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אלה אנשים כמוני וכמוך, וצריך לתת להם את כל העזרה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 40 שנה לא טופלו האנשים הללו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הגיע הזמן, ואני מודה כאן גם לחברי חבר הכנסת גילאון ולחברים אחרים שדחפו את הנושא הזה ושהביאו את זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה נמצא כרגע בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אנחנו צריכים להיות ערים לנושא ורגישים לו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בלי הדבר הזה נהיה חברה לא מתוקנת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חוסנה של כל חברה נמדד ביכולתה לעזור לאנשים מהסוג הזה, לאנשים נצרכים, חולים וכן הלאה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רבותי, אינני יכול שלא להזכיר פה את ידידי הטוב, חבר הכנסת לשעבר מקסים לוי, זיכרונו לברכה, שהיה יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, וממנו קיבלתי את שרביט היושב-ראש.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא נפטר לבית עולמו לפני כחודש ימים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צר לי, ואני מניח שצר לרבים מאתנו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת מקסים לוי היה חבר כנסת חברתי מאוד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא דאג לשכבות הללו ככל שהיה יכול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צר לי שלא נוכל לראותו כאן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני רוצה להודות ליושב-ראש הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני יושב-ראש הכנסת, עזרת לי בעבודתי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ככל שעזרת לי יותר, הרגשתי מחויבות גדולה יותר, וכתוצאה מכך עשיתי יותר ויותר דברים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למשל, בנושא הנכים, כל העניין של השמע הוא לכאורה דבר פשוט.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש אנשים שלא שומעים, ואפשרת לי להוציא הוצאה לא קטנה בנושא הזה לנכים שלא שומעים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בהזדמנות הזאת אני רוצה לבקש ממך שני מכשירים כאלה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: המיקרופונים לא מספיקים, וצריכים שם עוד לארבעה או לשישה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שמנהלת הוועדה כבר העבירה זאת לאדוני.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מאוד אודה לך על הדבר הזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני רוצה להודות לכל חברי הוועדה ולידידי חבר הכנסת פרץ – לא אמנה את כל החברים שלי, שכולם אהובים – שמילא את מקומי כיושב-ראש הוועדה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני רוצה להודות לעורכת-הדין ג'ודי וסרמן, יועצת משפטית מעולה, שלנוכח עומס העבודה, כושר העבודה והיכולת שהיא גילתה היו בלתי רגילים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היא עמדה על דעתה הרבה מאוד פעמים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היא אמרה את דעתה, אבל אני בסופו של דבר החלטתי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כנ"ל לגבי שירלי אברמי, מנהלת הוועדה, שגם היא מנהלת ועדה מקצוענית, שהוכיחה כישורים בלתי רגילים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ללא ג'ודי וסרמן, שירלי אברמי והבנות האחרות שתיכף אפרט את שמותיהן, אני מניח שלא הייתי מצליח בעבודת הוועדה: אתי המזכירה שלנו וכן ליאת ומרינה, שעשו עבודה טובה מאוד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מודה לעוזרים הפרלמנטריים שלי, אלעד אלכאווי ודותן, שהם אתי ביום ובלילה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אחד מהם מטפל בפניות הציבור 24 שעות ביממה, מסביב לשעון, והשני – בכל מה שקשור לעבודה הפרלמנטרית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הם גילו כושר בלתי רגיל במשך הרבה שעות עבודה, ואני רוצה להודות להם על כך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יועצות משפטיות שעבדו אתי בוועדה, וחשבתי שנכון לציינן, הן עורכת-הדין הלית ברק ועורכת-הדין ארבל אסטרחן, שגם הן מסורות מאוד לעבודת הוועדה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כמו כן, עוזרי מחקר מטעם הממ"מ – שרה צוובנר – ואנשים אחרים בממ"מ, שתרמו לעבודת הוועדה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רבותי, עם כל הכבוד, לדעתי ועדת העבודה עלתה בשתיים-שלוש מדרגות כתוצאה מהניירות, כתוצאה מהדיווחים וכתוצאה מעבודות הכנה קודמות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לפני כן הייתי צריך להתווכח עם אנשי האוצר כשאני תועה בחושך, כסומא בארובה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מרגע שהתחלתי לעבוד עם הממ"מ – בהתחלה היו חריקות, ולאחר מכן הם עשו עבודה מקצועית, ועמדתי בכבוד רב מול אנשי האוצר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הרבה מאוד פעמים אנשי האוצר נסוגו רק בגלל הנתונים האחרים שהיו לי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שהדבר תרם לעבודה הפרלמנטרית של הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך מאוד.

אברהם בורג: אדוני, חכה רגע על הבמה.

אברהם בורג: דומני שאגיד דברים בשם רבים מחברי הכנסת.

אברהם בורג: רבים מאתנו מקווים שזו התפטרות לצורך היבחרות, כלומר שלא מדובר כאן באיזו פרידה שאין ממנה חזרה, אלא שיש כאן פרידה שבסופה נשוב ונתראה כאן בבניין.

אברהם בורג: חבר הכנסת דוד טל, מעטים חברי הכנסת שניתן להגדירם באותה הגדרה מסורתית של "זעקת הדל תקשיב ותושיע".

אברהם בורג: יכולת חבר כנסת לשמוע זעקה של דלים גדולה.

אברהם בורג: מעט חברי כנסת מסוגלים גם לעזור ולהושיע.

אברהם בורג: אני יודע, לא במקרה אחד, לא בשני מקרים ולא בשלושה מקרים, שפנייה של מישהו אלי או של מישהו אליך נענתה בסופו של דבר בפתרון, בהסדר, בהסדרת הדבר בשקט, בבחינת עזרה ומתן בסתר.

אברהם בורג: אני אומר: בשביל חברי כנסת כמוך ראוי שתהיה כנסת ישראל, עבור חברי כנסת כמוך ראוי שתהיינה ועדות שעוסקות בנושאים חברתיים, ועבור חברי כנסת כמוך טוב שיש כתובת לאזרחי ישראל שהם יודעים שיש מי שמקשיב להם או מי שעוזר להם בבית הזה.

אברהם בורג: לכן, אני באמת מקווה שלא יעבור זמן רב, לא יותר מאשר 28 בינואר בשנה הבאה, ונשוב ונראה אותך כאן בקרבנו.

אברהם בורג: המחלצות, האותיות שתייצג, הרבה פחות מעניינות אותי.

אברהם בורג: אני מדבר באופן אישי, כדבר חבר אל חבר וכדבר ח"כ אל ח"כ, ואני מאחל לך הצלחה רבה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה רבה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, שכחתי, משום שכל כולי בוועדת העבודה והרווחה, אבל אני שימשתי ועדיין אני משמש יושב-ראש הוועדה לעניין הצעת חוק ביטוח רכב מנועי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: עבדתי שם עם מנהלת הוועדה, דורית ואג, וגם לה מגיעות מרב המחמאות והתודות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה לכולם.

אופיר פינס-פז: הנאום שלך הוא כאילו לא תהיה פה בכנסת הבאה.

אברהם בורג: הוא – ולא אני.

אופיר פינס-פז: אמרתי: זה כאילו שהוא לא יהיה בכנסת הבאה.

אברהם בורג: אמרתי שזו התפטרות לצורך היבחרות.

רחמים מלול: איך אומר היושב-ראש?

רחמים מלול: על סדר-היום: נשיקות, והפעם זה אפילו מיותר כאשר זה נוגע לחבר הכנסת מטעם סיעת ש"ס.

אופיר פינס-פז: הוא היה בש"ס.

אופיר פינס-פז: הוא עזב את ש"ס.

רחמים מלול: מבחינתי, הוא עדיין בש"ס.

רחמים מלול: חבר הכנסת פינס-פז, יש ברכות לחבר הכנסת דוד טל בקריאה שנייה ובקריאה שלישית?

רחמים מלול: חברת הכנסת גוז'נסקי, שמענו עד לפה את התפרצות השמחה, ואינני מבין לשמחה מה זו עושה.

תמר גוז'נסקי: – – –

רחמים מלול: בסדר.

רחמים מלול: אחרי שהוא פרש מש"ס, את יכולה ללחוץ לו יד.

רחמים מלול: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

נחמה רונן: אדוני היושב-ראש, לא רצינו ללחוץ לו יד – רצינו לנשק אותו.

נחמה רונן: הוא עדיין מתנהג כמו ש"סניק, והוא לא התיר לנו גם את זה.

רחמים מלול: חברת הכנסת רונן, תודה רבה.

רחמים מלול: חבר הכנסת דוד טל, אדוני מעוניין לשמוע את הברכות מיתר הדוברים?

רחמים מלול: בבקשה, ישב נא על מקומו שעדיין לא נתפנה במשך 24 השעות הקרובות.

רחמים מלול: לפני שאזמין את הדובר הבא, אנצל את העובדה שהתיישבתי על כס היושב-ראש כדי לומר שלושה-ארבעה משפטים לידידי חבר הכנסת דוד טל.

רחמים מלול: חבר הכנסת דוד טל, רעי היקר והאהוב, נעמת לי מאוד קודם כול כרע של אמת וכידיד לעצה ולתושייה, ולאחר מכן – כפרלמנטר עתיר ניסיון ורב עשייה.

רחמים מלול: תודה לך על כך שבראשית דרכי בבניין הזה פילסת לי נתיבים בנבכי הכנסת ובמבוכיה הפוליטיים הסבוכים.

רחמים מלול: אני מאחל לך מכל הלב הצלחה בהמשך הדרך.

רחמים מלול: תודה רבה.

רחמים מלול: השר מאיר שטרית, בבקשה.

רחמים מלול: אחריו – השר ראובן ריבלין, חברת הכנסת נחמה רונן וחבר הכנסת זבולון אורלב.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, חבר הכנסת דוד טל, אנחנו בחורפה של הכנסת השש-עשרה, ממש ביום האחרון, כמעט לפני סגירת הכנסת, לבד אולי מהתקציב שיבוא בהמשך.

מאיר שטרית: אני מאוד מצר על כך שחבר הכנסת טל עוזב את תפקידו כחבר הכנסת ומתפטר היום.

מאיר שטרית: חבר הכנסת טל, אני מוכרח להגיד שאינני מבין את ההיגיון בהתפטרות מהכנסת.

מאיר שטרית: אתה יכול לעזוב את ש"ס, אבל אתה לא חייב דווקא להתפטר מהכנסת.

מאיר שטרית: אתה יכול להישאר עד סוף הכנסת, כיוון שממילא הכנסת נסגרת היום ואז אולי תהיה עוד הצבעה אחת על התקציב, וחבל פשוט להפסיד עוד ארבע משכורות למשפחתך.

יעקב ליצמן: – – –

מאיר שטרית: אני חושב שאתה לא צריך להתפטר.

מאיר שטרית: אתה בהחלט יכול למשוך את מכתבך ולחכות עד סוף הכנסת.

מאיר שטרית: אינני בטוח שש"ס תתנגד לזה.

מאיר שטרית: מדוע?

מאיר שטרית: חבל לגרום למישהו נזק.

רחמים מלול: אנחנו לא ניתן לו עוד פעם לשאת נאום פרידה.

מאיר שטרית: אינני רואה היגיון בהכנסת חבר כנסת חדש ליום אחד, או להשביעו כדי שיהיה יום אחד בדיון בכנסת.

מאיר שטרית: פשוט חבל.

מאיר שטרית: אני באמת חושב שאין צורך שתתפטר.

מאיר שטרית: עם זאת, עליתי כדי לברך אותך ולומר לך, כמי שמכיר אותך בכנסת וכמי שהוא גם בר-הסכמה וגם בר-פלוגתא בהרבה מאוד מקרים – התווכחנו לא אחת בנושאים שונים שעמדו על הפרק, ראה הרפורמה בבתי-המשפט, ועוד חוקים שונים שלא הסכמתי אתך לגביהם, אבל תמיד הערכתי את החריצות שלך, את העבודה הקשה שאתה עושה בכנסת.

מאיר שטרית: אני מוכרח לציין לשבח – אני פרלמנטר ותיק, כבר 20 שנה בכנסת, ואני יודע להבחין בפרלמנטרים טובים – ולומר שאתה לעילא ולעילא.

מאיר שטרית: אני חושב שאתה מחברי הכנסת הטובים בבניין הזה, לא רק בקדנציה הזאת אלא גם בקדנציות קודמות.

מאיר שטרית: ראיתי את העבודה הנחרצת שלך בהרבה תחומים שעבדת בהם, כמו שהזכרת – בוועדה המשותפת לעניין הצעת חוק ביטוח רכב מנועי, ועכשיו כיושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, בנושאים שהיו על שולחנך.

מאיר שטרית: יצא לי להיות אתך בדיונים שונים בוועדות שונות, וראיתי את הלימוד הרציני והעמוק ואת הכניסה לעומק הדברים; לא דיון "חפיף" אלא דיון רציני בנושאים.

מאיר שטרית: לצערי, זה לא בדיוק חזון נפרץ במקומותינו.

מאיר שטרית: לכן, אני מאוד מצר על כך שאתה עוזב את תפקידך כחבר הכנסת.

מאיר שטרית: אינני יודע מה הן תוכניותיך לעתיד, אבל אני רוצה לאחל לך שתצליח באשר תלך.

מאיר שטרית: השמועות הן שאתה מתכוון להתמודד באחת המפלגות האחרות, בליכוד או במפלגה אחרת.

מאיר שטרית: אני בהחלט מקווה לראותך חוזר לכנסת וממשיך להיות פעיל בה.

מאיר שטרית: אני חושב שהבאת ברכה רבה בפעילותך בתחום החברתי, שבו פעלת בצורה רצינית מאוד והטבעת חותם בתפקידך כיושב-ראש ועדת העבודה והרווחה.

מאיר שטרית: אני מאחל לך הצלחה רבה בכל דרך שבה תלך.

מאיר שטרית: אני מאוד מעריך ומוקיר את תרומתך לכנסת.

מאיר שטרית: אני באמת מצר על כך שאתה עוזב את תפקידך בכנסת.

מאיר שטרית: אני עדיין חוזר על בקשתי, אין שום צורך להתפטר מהכנסת, ומוטב שתישאר עד תום הקדנציה.

מאיר שטרית: הרי בכל מקרה אתה יכול לרוץ גם במפלגה אחרת.

מאיר שטרית: זה לא פוסל אותך מלרוץ, אם אתה מחליט לעזוב את המפלגה שלך.

מאיר שטרית: אני חושב שעל-פי החוק מותר לעשות זאת.

מאיר שטרית: על כן, אני חושב שדווקא ראוי שלא להתפטר ולהישאר עד תום הקדנציה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, הדבר האחרון – אני יודע שלא קל לעזוב מקום שאתה אוהב אותו.

מאיר שטרית: חבר הכנסת דוד טל איננו עוזב את הכנסת כיוון שהוא לא אוהב את עבודת הכנסת.

מאיר שטרית: אני מניח שזה נובע מסיבות אחרות הנוגעות למפלגה עצמה, לש"ס; אין לי מושג לגבי מלוא הסיבות.

מאיר שטרית: ודאי שאינך שש לעזוב את הכנסת, כי אתה אוהב את עבודת הכנסת ואתה גם מתכוון לעשות כל מאמץ כדי לחזור לכאן, כמו שאני מאחל לך.

מאיר שטרית: בכלל, התופעה חוזרת על עצמה כמה פעמים.

מאיר שטרית: היום שמעתי שחבר הכנסת לנגנטל פורש מהחיים הפוליטיים.

מאיר שטרית: חבל ומצער לשמוע שחברים טובים עוזבים את עבודת הכנסת.

מאיר שטרית: שמעתי שגם הרב דרוקמן פורש מהכנסת, ואם אינני טועה זו הקדנציה השלישית שלו.

מאיר שטרית: אני אומר זאת בצער על חברי כנסת שאני מכיר ומוקיר, שעובדים הרבה מאוד שנים בכנסת.

מאיר שטרית: אני מוכרח להגיד לגבי זה: חברי חברי הכנסת, לא צריך לעזוב במהירות את הבית הזה.

מאיר שטרית: בכלל, צריך להשתדל שלא לעזוב, בעיקר חברי הכנסת הוותיקים והמנוסים, כיוון שכמו שכולנו יודעים, לוקח זמן עד שחבר כנסת מקבל אוריינטציה ויודע איך הכנסת עובדת, יודע את נפתוליה ואת האפשרויות לפעולה פרלמנטרית ואת כל התרגילים הפרלמנטריים שעם הזמן לומדים אותם ולוקח זמן ללמוד אותם.

מאיר שטרית: אי-אפשר ללמוד אותם בקדנציה אחת, ולעתים גם לא בשתיים.

מאיר שטרית: חבל לי מאוד, ואני מצטער בכל פעם שאני רואה חבר כנסת ותיק עוזב את הכנסת.

מאיר שטרית: מחסירים עוד לבנה בבניין של הבית הזה.

מאיר שטרית: הכנסת נראית רצינית כשהיא מלאה בחברי כנסת רציניים, שעובדים ברצינות ובנחרצות, יודעים מה הם רוצים, נאבקים על דעותיהם, גם אם אין הסכמה, אבל לפחות עושים במלוא הרצינות את עבודתם.

מאיר שטרית: דוד טל, אתה אחד מהם, ואני מאחל לך שלא תעזוב את הכנסת עד סוף הקדנציה, ותחזור להיות חבר הכנסת גם בקדנציה הבאה.

מאיר שטרית: תודה רבה.

רחמים מלול: תודה רבה לשר שטרית.

רחמים מלול: השר ראובן ריבלין, בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, באתי להלל את דוד טל, וחלילה לא להספיד את שהותו כאן בכנסת.

ראובן ריבלין: כשחזרתי לכנסת בשנת 1996 ראיתי בשורות ובספסלי ש"ס חבר כנסת חדש ונמרץ, אשר מייד בלט לא רק בנוכחותו אלא גם בעשייתו.

ראובן ריבלין: נדהמתי לראות עד כמה הוא בקיא בכל אותם פרטים שהיה צריך להם כדי להשתתף בכל דיון ודיון.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר, שפעמים רבות בכנסת זו, וגם בכנסת שהיתה לפני כן, משנת 1988 עד 1992, שהייתי בה, כאשר עוד האבות המייסדים ישבו כאן בכנסת, בקדנציה האחרונה שלהם, ראיתי חברי כנסת רבים המתפתחים ועולים מתוך הכנסת, ורק לאחר חודשים רבים מצליחים לבוא ולהיות בעלי איזו השפעה ומביאים איזה רישום מהיכולת שלהם.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר, שדוד טל הוא אחד מאותם חברי הכנסת, אשר לגביהם השמועה שאומרת שאין כשרונות שיכולים להתחבא ולא מוצאים אותם והם נעלמים, הוכיחה את עצמה פעם נוספת.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אם יורשה לי לומר אולי בנשימה אחת, שיש עוד חבר כנסת אחד לפחות בש"ס שידוע לי, והוא יושב פה בראש הישיבה, אשר רישומו הורגש בכנסת ישראל על כל מרכיביה ועל כל גווניה, ולא רישום כזה או אחר של אותה עמדה ושל אותה תורה ושל אותה התייחסות ושל אותה תרבות שממנה אתם יצאתם – עם יכולת אדירה, קוסמופוליטית, של התייחסות לכל עניין ועניין, כאשר העובדות הן אלה שאינן מבלבלות אותם אף פעם.

ראובן ריבלין: דוד טל, אני חושב, שעם ישראל, היום, כשיצאת מהכנסת – אני לא יודע מתי תשוב אליה, כי יכול היות שתשוב אליה – – –

אופיר פינס-פז: עוד חודשיים הוא בכנסת, באמת.

ראובן ריבלין: יכול להיות שישוב אליה מייד, עוד חודשיים, יכול להיות שייקח לו כמה ימים אחרי כן, אבל בסך הכול אני מוכרח לומר, שגם בחודשיים האלה, בחודשי הפגרה, כאשר נשב ונדון באותם סעיפים שצריך להם, כאשר אנחנו מביאים את חוק ההסדרים, או כאשר אנחנו מביאים את חוק התקציב, אין לי כל ספק שהכנסת תחסר את דוד טל.

ראובן ריבלין: דוד טל לא היה רק חבר הכנסת, אלא אחד מהיחידים שבקדנציה הראשונה החל כבר לשמש כיושב-ראש ועדה ובקדנציה השנייה כבר עשה בוועדת העבודה והרווחה כוותיק היודע כל דבר הקשור בכל אותם חוקים ובכל אותן תקנות ובכל אותם סדרים והסדרים ובכל אותם מספרים שצריך להם כדי להביא לידי חקיקתם של חוקים המתייחסים לחברה עצמה.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר, חברים, אנחנו לא נפרדים, אבל נעמת מאוד בעבודתך כאן לכל חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: עם נחרצותך, תמיד היית תקיף ביותר, אבל אף פעם לא היית תוקפן.

ראובן ריבלין: פעמים, מתוך אמונתך, יצאת ושאלת למה, או יצאת ושאלת בהתרסה, התרסה שהכתה גלים, אבל תמיד מתוך שמירה והקפדה על הכללים המותרים ומתוך המסגרת הדמוקרטית, שאין למעלה ממנה.

ראובן ריבלין: אני מהלל ומשבח ומודה ומברך על כך שזכיתי גם אני להיות בכנסות שדוד טל שימש בהן, לא רק כחבר הכנסת, אלא גם כיושב-ראש ועדה, כעמיתי, סגן יושב-ראש הכנסת, הבקיא בכל הלכות הכנסת, עושה בהן כבתוך שלו, אף שינוקא היה מבחינת התקנון.

ראובן ריבלין: היה ברוך, אתה בוודאי עלית ועשית בזכות ובוודאי תמשיך לעלות ולעשות בזכות עצמך, כאשר אתה משרת את עדתך, ואין דבר חשוב מכך.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

רחמים מלול: תודה רבה, השר ריבלין.

רחמים מלול: חברת הכנסת נחמה רונן.

רחמים מלול: אני מבקש, אם אפשר, לקצר בדברים, משום שסדר-היום לפנינו עדיין עמוס מאוד.

רחמים מלול: אחרון הדוברים יהיה חבר הכנסת זבולון אורלב.

רחמים מלול: בבקשה גברתי.

נחמה רונן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ידידי חבר הכנסת דוד טל, נאמרו והורעפו עליך שבחים רבים.

נחמה רונן: היושב-ראש ביקשני לקצר, אף שהכנתי דברים רבים להגיד בשבחך.

נחמה רונן: אני רוצה רק לציין, אדוני היושב-ראש, את החריצות של חבר הכנסת טל, את היכולת שלו לעבוד גם בזמנים שהכנסת לא היתה פעילה בהם, והוא כבר ציין שהוא קיבל לכך אישור מיוחד מהיושב-ראש; לקח נושא, התמקד בו עד הסוף, תקף אותו עד הסוף והוציא עבודה, או חקיקה, או החלטת ועדה, בדרך כלל בנושאים הכי חשובים בענייני רווחה.

נחמה רונן: אדוני היושב-ראש, ראיתי לא מעט פעמים התקפות בעיתונות, התקפות לא מוצדקות לחלוטין על החלטות שקיבל חבר הכנסת דוד טל בוועדה, בדרך כלל אלה היו החלטות ועדה, אבל ההתקפות היו מכוונות אליו, ולעתים גם ניסו לצבוע אותן בצבע מפלגתי ולהסביר כביכול שההחלטות נתקבלו מכיוון שהוא מייצג מפלגה מסוימת.

נחמה רונן: אני יודעת שההחלטות האלה נתקבלו אחרי עבודת חקירה של חודשים, אחרי עבודה מאומצת של הממ"מ בכנסת, בהחלטה של חברי הוועדה, ולמרות זאת חבר הכנסת דוד טל קיבל או חטף את הקיתונות.

נחמה רונן: הנושאים שבהם עסקה הוועדה, כפי שציין חבר הכנסת דוד טל, הם נושאים חשובים ביותר לרווחת הציבור במדינת ישראל, ועל כך כל הברכות וכל התודות, לא רק מהציבור אלא גם מאתנו, חברי הכנסת.

נחמה רונן: לסיום, אדוני, אני רוצה לומר לחבר הכנסת דוד טל: אתה חבר אמיתי, יועץ, מכיר ויודע את עבודת הכנסת, יודע לתת את העזרה הנכונה ואת הטיפים הנכונים, בלי שום קשר אם האדם אתו או שלא אתו, אם הוא מזדהה עם דעותיו, אם הוא ממפלגתו או ממקור אחר, רוחב לב נדיב ביותר לכל מי שראיתי סביבי, ועל כך, באופן אישי, אני רוצה להגיד לך תודה רבה בשמי ובשמי חברי הכנסת.

נחמה רונן: אתה חבר אמיתי, ואני רוצה לשלוח לך מפה באופן וירטואלי – ואני מדגישה, רק באופן וירטואלי – חיבוק גדול.

נחמה רונן: תודה רבה.

רחמים מלול: תודה לחברת הכנסת רונן.

רחמים מלול: חבר הכנסת אורלב, אני מקווה שאתה לא תמשיך בווירטואליות של הגברת רונן.

רחמים מלול: נשאיר את זה לחברי כנסת אחרים.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, זכות גדולה התגלגלה לידי לברך חבר טוב ורע מצוין.

זבולון אורלב: אני רוצה, מפני כבודו של חבר הכנסת דוד טל, גם לומר איזה דבר תורה, שקשור לפרשת השבוע.

זבולון אורלב: כשיעקב כורת את הברית עם לבן, הם מקימים גל אבנים, וכתוב: "ויאמר יעקב לאחיו לקטו אבנים, ויקחו אבנים ויעשו גל".

זבולון אורלב: מסביר רש"י מה זה אחיו – ויאמר יעקב לאחיו ללקט אבנים.

זבולון אורלב: כתוב: אלה בניו שאתם הוא הקים את הגל.

זבולון אורלב: הוא קרא לבנים שלו והקים את הגל.

זבולון אורלב: אחרי שעשו את השלום ואת הברית, הם נפרדו בזבח, וכתוב: "ויזבח יעקב זבח בהר, ויקרא לאחיו לאכל לחם".

זבולון אורלב: היה טבעי שגם פה יגיד רש"י שאחיו אלה בניו.

זבולון אורלב: אומר רש"י – לא.

זבולון אורלב: אחיו פה אלה אוהביו שעם לבן.

זבולון אורלב: שואלים כולם, למה להקים את הגל ולאסוף אבנים – זה אחיו, הבנים שלו, ולאכול זבח – זה אחיו, זה הידידים שלו?

זבולון אורלב: מסבירים כולם, כשצריך לעבוד קשה, כשצריך לאסוף אבנים, כשצריך להיפצע באיסוף האבנים, כשצריך להזיע, כשצריך לסבול, אז באים אליך רק הקרובים ביותר, אלה הבנים.

זבולון אורלב: האוהבים שלו התרחקו מהמלאכה הזאת.

זבולון אורלב: אבל כשעשו זבח, כשעשו מסיבה, כשעשו עונג שבת, פה פתאום לא רק הבנים באים, באים כל האוהבים.

זבולון אורלב: דוד, יש לך פה 119 אחים אמיתיים, ידידים, כיוון שהם ידעו שאתה מוכן להקים אתם את הגל, אתה מוכן לסחוב עבורם אבנים, אתה מוכן לשכב עבורם על הגדר.

זבולון אורלב: יש גורם אחד ששמח שאתה מסיים – אני לא בטוח שישמח שתחזור – וזה משרד האוצר.

זבולון אורלב: שכבת על הגדר עבור הרבה חברי כנסת כנגד מגמות הממשלה להצר את צעדי המחוקק.

זבולון אורלב: אני חושב שעשייתך הפרלמנטרית היא לתפארת הכנסת.

זבולון אורלב: היית עמוד שדרה חשוב מאוד בביצור מעמדה של הכנסת, לא רק על-ידי חקיקת חוקים חברתיים חשובים, גם על-ידי דיונים בסדר-היום.

זבולון אורלב: אני חושב שהיית דוגמה להגינות וליושר.

זבולון אורלב: כולם אומרים שמוסר ופוליטיקה לא הולכים יחד, אני חושב שנתת דוגמה שמוסר ופוליטיקה הולכים יחד.

זבולון אורלב: אנחנו מברכים אותך בשפע ברכות של כל טוב, מחבקים אותך חיבוק אמיתי, לא וירטואלי, ומאחלים שנראה אותך פה בהקדם.

רחמים מלול: תודה רבה לחבר הכנסת אורלב.

רחמים מלול: רבותי, לפני שנעבור לבחירת נציגי הכנסת לאספה הבוחרת, הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

רחמים מלול: לאחר מכן הודעה בת חצי דקה לחבר הכנסת ליצמן בדבר תיקון טעות כלשהי.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת: לוח תיקונים להצעת חוק ייצוג גופים ציבוריים שעניינם בשמירת איכות הסביבה (תיקוני חקיקה), התשס"ג–2002.

אריה האן: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית – הצעת חוק הרשות השנייה (תיקון מס' 18), התשס"ג–2002, שהחזירה וועדת הכלכלה – סליחה, אני מתקן, הוועדה המיוחדת לענייני תיקוני חקיקה בתחום התקשורת.

אריה האן: תודה.

רחמים מלול: בבקשה, חבר הכנסת יעקב ליצמן, יושב-ראש ועדת הכספים, שיכריז על תיקון טעות.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בחוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 132), התשס"ב–2002, אשר התקבל בכנסת ביום ט"ו באב התשס"ב, 24 ביולי 2002, המשתרע על פני 57 עמודים, נפלו כמה טעויות בנוסח של החוק כפי שנתקבל בכנסת.

יעקב ליצמן: לפי סעיף 10א לפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש"ח–1948, קבעה ועדת הכספים, בהתאם להצעת יושב-ראש הכנסת, כי הטעויות הן טעויות לשוניות-טכניות, שהן בגדר פליטת קולמוס, טעויות דפוס וטעויות שהן בגדר השמטה מקרית.

יעקב ליצמן: מוצע לתקן את הטעויות השונות ולקבוע כי תחילתו של תיקון הטעויות יהיה ביום תחילתו של החוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 132), התשס"ב–2002.

יעקב ליצמן: אני מבקש מכם לתמוך בתיקון הטעויות ולהצביע בעדו.

רחמים מלול: תודה רבה.

רחמים מלול: רבותי, נא להצביע על הודעת תיקון הטעות כפי שנמסרה לנו על-ידי יושב-ראש ועדת הכספים.

רחמים מלול: בבקשה, אפשר להצביע.

רחמים מלול: הצבעה מס' 8 בעד ההחלטה – 34 נגד – אין נמנעים – 1 ההחלטה בדבר תיקון טעות בחוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 132), התשס"ב–2002, נתקבלה.

רחמים מלול: ברוב של 34 תומכים, אין מתנגדים, נמנע אחד, אושרה הודעת יושב-ראש ועדת הכספים.

רחמים מלול: רבותי חברי הכנסת, אנא תשומת לבכם לנושא הבא.

רחמים מלול: אנחנו עוברים לנושא בחירת נציגי הכנסת לאספה הבוחרת את שני הרבנים הראשיים ואת חברי מועצת הרבנות הראשית, על-פי חוק הרבנות הראשית לישראל, התש"ם–1980.

רחמים מלול: סעיף 6 לחוק קובע, כי האספה הבוחרת היא בת 150 חברים, והכנסת מיוצגת בה על-ידי חמישה חברי כנסת.

רחמים מלול: לפי סעיף 62(ג) לתקנון הכנסת, הבחירות הן חשאיות.

רחמים מלול: חברי הכנסת, על שולחנותיכם מונחת מעטפה ובה רשימת מועמדים.

רחמים מלול: יש לסמן X במקביל לשמות המועמדים; אין לבחור ביותר מחמישה מועמדים, מותר לבחור בפחות מחמישה מועמדים.

רחמים מלול: מזכיר הכנסת יקרא בשמות חברי הכנסת, וכל חבר הכנסת, בהיקרא שמו, יגיע לתיבת הקלפי המוצבת בצדה הימני של הבמה ויטיל לתוכה את המעטפה.

רחמים מלול: עד כאן, רבותי, ההודעה.

רחמים מלול: אני רוצה למנות שלושה חברי הכנסת להיות חברי ועדת הקלפי שתספור את הקולות, ולשם כך אני מבקש מחבר כנסת נואף מסאלחה.

רחמים מלול: אדוני חבר הכנסת שלום שמחון, אדוני מוכן להיות חבר ועדת קלפי?

רחמים מלול: אני ממנה אותך.

רחמים מלול: מישהו מסיעת הליכוד נמצא כאן?

רחמים מלול: אם כן, אני ממנה את חבר הכנסת אליעזר כהן לחבר ועדת הקלפי.

אליעזר כהן: לא.

רחמים מלול: וחבר הכנסת יצחק וקנין, חבר ועדת קלפי, בבקשה.

רחמים מלול: שלושת חברי ועדת קלפי, עליכם יוטל התפקיד של ספירת הקולות.

רחמים מלול: תודה רבה.

רחמים מלול: רבותי חברי הכנסת, רשות הדיבור למזכיר הכנסת, בבקשה.

אריה האן: אברהם בורג – מצביע קולט אביטל – מצביעה עוזי אבן – מצביע יולי-יואל אדלשטיין – מצביע זבולון אורלב – מצביע אפי אושעיה – מצביע דוד אזולאי – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח בנימין אלון – מצביע טלב אלסאנע – אינו נוכח אורי יהודה אריאל – אינו נוכח משה ארנס – אינו נוכח זאב בוים – אינו נוכח יגאל ביבי – מצביע נעמי בלומנטל – אינה נוכחת בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח אליהו בן-מנחם – מצביע שלמה בניזרי – מצביע רומן ברונפמן – מצביע ויקטור בריילובסקי – מצביע מוחמד ברכה – מצביע עזמי בשארה – אינו נוכח יצחק גאגולה – מצביע חוסניה ג'בארה – מצביעה תמר גוז'נסקי – מצביעה אילן גילאון – מצביע זהבה גלאון – מצביעה יהודה גלעד – מצביע אריה גמליאל – מצביע משה גפני – מצביע עבד-אלמאלכ דהאמשה – מצביע נסים דהן – מצביע יעל דיין – מצביעה חיים דרוקמן – מצביע אברהם הירשזון – אינו נוכח שמואל הלפרט – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח צבי הנדל – מצביע אבשלום וילן – אינו נוכח יצחק וקנין – מצביע נסים זאב – מצביע אליעזר זנדברג – מצביע עופר חוגי – מצביע נעמי חזן – מצביעה תאופיק חטיב – מצביע אחמד טיבי – מצביע דוד טל – מצביע סאלח טריף – אינו נוכח שאול יהלום – מצביע אברהם יחזקאל – אינו נוכח אליהו ישי – מצביע איתן כבל – אינו נוכח אלי כהן – מצביע אליעזר כהן – מצביע אמנון כהן – אינו נוכח יצחק כהן – מצביע רן כהן – מצביע מוחמד כנעאן – מצביע חיים כץ – אינו נוכח יוסי כץ – מצביע ישראל כץ – אינו נוכח ציפי לבני – אינה נוכחת לימור לבנת – אינה נוכחת דוד לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – מצביע נחום לנגנטל – מצביע יצחק כהן – מצביע עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יחיאל לסרי – אינו נוכח יוסף לפיד – אינו נוכח ענת מאור – מצביעה דוד מגן – מצביע עסאם מח'ול – מצביע האשם מחאמיד – אינו נוכח רוני מילוא – אינו נוכח רחמים מלול – מצביע מיכאל מלכיאור – מצביע נואף מסאלחה – מצביע דן מרידור – אינו נוכח מרדכי משעני – אינו נוכח יהודית נאות – מצביעה מיכאל נודלמן – אינו נוכח משולם נהרי – מצביע דני נוה – אינו נוכח אורית נוקד – מצביעה יצחק סבן – מצביע אליהו סויסה – אינו נוכח מרינה סולודקין – מצביעה אפרים סנה – אינו נוכח גדעון עזרא – אינו נוכח אברהם פורז – מצביע אופיר פינס-פז – מצביע מאיר פרוש – אינו נוכח יוסף פריצקי – מצביע שמעון פרס – אינו נוכח יאיר פרץ – מצביע עמיר פרץ – מצביע אלכסנדר צינקר –

אריה האן: מצביע מיכאל קליינר – אינו נוכח איוב קרא – אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ – מצביע נחמה רונן – מצביעה מוסי רז – מצביע ראובן ריבלין – מצביע גנדי ריגר – מצביע חיים רמון – אינו נוכח צלי רשף – מצביע אברהם שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח מאיר שטרית – אינו נוכח יורי שטרן – מצביע ויצמן שירי – אינו נוכח סילבן שלום – אינו נוכח שלום שמחון – מצביע אריאל שרון – אינו נוכח יוסי שריד – מצביע נתן שרנסקי – מצביע האם יש חברי כנסת שקראתי בשמותיהם, או שלא קראתי בשמותיהם ולא הצביעו?

אריה האן: בבקשה.

אריה האן: אבשלום וילן – מצביע האשם מחאמיד – מצביע דוד אזולאי – מצביע אורי יהודה אריאל – מצביע אני חוזר בשלישית.

אריה האן: האם יש חבר כנסת שטרם הצביע?

אריה האן: – לא, אין.

אריה האן: תודה רבה.

רחמים מלול: אם כן, אדוני, אני מבין שההצבעה הסתיימה.

אריה האן: כן.

רחמים מלול: רבותי חברי ועדת הקלפי מתבקשים לעלות ולתפוס את מקומם מצד ימין של הדוכן, לספירת הקולות – חבר הכנסת יצחק וקנין, חבר הכנסת שלום שמחון וחבר הכנסת אליעזר כהן.

רחמים מלול: רבותי חברי הכנסת, עד שייספרו הקולות אנחנו נמשיך בסדר-היום, כיוון שחבר הכנסת שמחון הוא חבר ועדת קלפי ויש לו הצעת חוק להציג, הצעת החוק הבאה, שנקראת הצעת חוק הגליל.

רחמים מלול: אני אשנה את הסדר.

רחמים מלול: תודה רבה.

רחמים מלול: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

רחמים מלול: אם כן, אנחנו מדלגים לרגע להצעת חוק הגליל, ולאחר מכן נשוב אל הצעת חוק הממשלה (תיקון מס' 2).

רחמים מלול: בבקשה השר שמחון – סליחה, השר לשעבר.

שלום שמחון: קודם כול, לא אכפת לי להיות שר.

רחמים מלול: אם כן, חבר הכנסת שמחון יציג את הצעת חוק הגליל (תיקון מס' 9), התשס"ג–2002.

רחמים מלול: בבקשה.

שלום שמחון: אני רוצה להציג בשם ועדת הכספים את הצעת חוק הגליל (תיקון מס' 9) – למגדלי הביצים והפטם ביישובי קו העימות בגליל.

שלום שמחון: יש מקרים בודדים שבהם אתה מתחיל עבודה כשר ומסיים אותה כחבר הכנסת.

שלום שמחון: במקרה הזה אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי להודות לראש הממשלה ולממשלת ישראל על העובדה שהחליטו להאריך את תוקפו של החוק הזה בחמש שנים, לכל המגדלים בגליל.

נסים זאב: – – –

שלום שמחון: מה קרה?

שלום שמחון: אני אזכיר את זה, חכה, אני רק מתחיל.

שלום שמחון: קודם כול אני מתחיל בראש הממשלה.

שלום שמחון: אבל לא התחלתי גם לא בעצמי, מה אתם רוצים?

שלום שמחון: נכון או לא, השר רובי ריבלין?

שלום שמחון: בחלק הזה אני רוצה להגיד תודה לכולם, ואני אגיד להם תודה אחד אחד.

שלום שמחון: אני רואה בחוק הזה חוק שהוא משותף לכל סיעות הבית, בכלל זה הליכוד, העבודה, ש"ס, מרצ, האיחוד הלאומי – כל מי שנמצא פה.

שלום שמחון: אני לא רוצה להזכיר את כולם.

קריאה: – – –

שלום שמחון: והמפד"ל, כמובן.

שלום שמחון: אני רואה בחוק הזה חוק של כנסת ישראל וממשלת ישראל למען יישובי קו העימות.

שלום שמחון: אמנם אני התחלתי אותו כשר בממשלה והצעתי את הצעת ההחלטה שהממשלה קיבלה, בהתנגדות האוצר, אבל עם זאת, ברגע זה הוא חוק של כל הכנסת, ואני מבקש את תמיכתכם כדי להודות ליישובי קו העימות.

שלום שמחון: אני חושב שהחוק הזה חשוב.

שלום שמחון: תודה רבה.

רחמים מלול: תודה לחבר הכנסת שלום שמחון.

רחמים מלול: רבותי חברי הכנסת, לחוק אין הסתייגות.

רחמים מלול: לפיכך, מייד נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

רחמים מלול: בבקשה, אפשר להצביע.

רחמים מלול: הצבעה מס' 9 בעד סעיף 1 – 26 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

רחמים מלול: אם כן, הצעת החוק הזאת התקבלה בקריאה שנייה ברוב של 26 תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

רחמים מלול: נעבור אל הקריאה השלישית.

רחמים מלול: אפשר כעת להצביע.

רחמים מלול: הצבעה מס' 10 בעד החוק – 26 נגד – אין נמנעים אין חוק הגליל (תיקון מס' 9), התשס"ג–2002, נתקבל.

רחמים מלול: אם כן, ברוב של 27 תומכים – עם קולו של חבר הכנסת שמחון – נתקבל החוק בקריאה שלישית.

רחמים מלול: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

רחמים מלול: אנחנו שבים אל הסעיף הקודם: הצעת חוק הממשלה (תיקון מס' 2), התשס"ג–2002, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

רחמים מלול: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת רן כהן.

רחמים מלול: בבקשה, אדוני.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, הוא רוצה להודות.

רן כהן: אני מוסר תודה בשמו.

רחמים מלול: רבותי חברי ועדת הקלפי, אנא בצעו את עבודתכם בשקט כדי שהדובר יוכל להשמיע את דבריו.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני מתכבד להביא את הצעת החוק בשם הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

רן כהן: גם בהצעת החוק הזאת אין הסתייגויות.

רן כהן: כל מהותה של הצעת החוק הזאת היא לאפשר לשר בממשלה, בהסכמת הממשלה, להקים ועדת בדיקה ממשלתית – לכן, הממשלה כנראה בעד – כדי לברר סוגיות שבהן אין צורך להקים ועדת חקירה ממלכתית, אולם יש טעם לקיים את הבדיקה הזאת ברמה של ועדת בדיקה ולתת לה סמכויות.

רן כהן: כאמור, להצעת החוק הזאת אין הסתייגויות.

רן כהן: היא גם בתיאום מלא עם שר המשפטים.

רן כהן: ולכן אני מבקש, בשם הוועדה לענייני ביקורת המדינה, לקבל את החוק.

רן כהן: תודה.

רחמים מלול: תודה, אדוני חבר הכנסת רן כהן.

רחמים מלול: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק בקריאה שנייה, וכפי שכבר נמסר, להצעת חוק זו אין הסתייגויות.

רחמים מלול: בבקשה, אפשר להצביע.

רחמים מלול: הצבעה מס' 11 בעד סעיפים 2-1 – 22 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 2-1 נתקבלו.

רחמים מלול: אם כן, ברוב של 22 קולות, ללא מתנגדים וללא נמנעים, נתקבלה הצעת החוק בקריאה שנייה.

רחמים מלול: לפיכך נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

רחמים מלול: בבקשה.

רחמים מלול: הצבעה מס' 12 בעד החוק – 20 נגד – אין נמנעים – אין חוק הממשלה (תיקון מס' 2), התשס"ג–2002, נתקבל.

רחמים מלול: אם כן, ברוב של 20 תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים, נתקבל החוק בקריאה שלישית.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד כמה מלים.

רחמים מלול: חבר הכנסת רן כהן, אדוני יוותר לחבר הכנסת אופיר פינס על הברכות?

רן כהן: או.

רן כהן: קיי.

רן כהן: , אני מברך את חבר הכנסת פינס.

רן כהן: עכשיו הוא יברך אותי.

רחמים מלול: בבקשה, חבר הכנסת אופיר פינס.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה רן כהן ולצוות של הוועדה – לירדנה, מנהלת הוועדה, ולתומר, היועץ המשפטי.

אופיר פינס-פז: השר ריבלין, החוק הזה ישמש הרבה מאוד שרים.

אופיר פינס-פז: כשירצו לבדוק עניינים – ועדת חקירה ממלכתית היא יותר מדי גדולה לאותם כשלים או מחדלים – יהיה כאן מכשיר אמיתי ששר יוכל לעשות בו שימוש כדי לבדוק כשלים ומחדלים בתחום סמכותו ובתחום משרדו, ואני חושב שזה יהיה כלי עבודה יעיל, לטובת עבודת המערכת הממשלתית.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

רחמים מלול: תודה רבה, חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

רחמים מלול: אנחנו עוברים לסעיף הבא.

רחמים מלול: אדוני המזכיר, על-פי סדר-היום המונח לפני, אנחנו אמורים להצביע על הצעת חוק ניירות ערך, אבל היא איננה לפנינו.

רחמים מלול: ישנה?

רחמים מלול: אני מבקש אותה כבר הרבה זמן.

רחמים מלול: רבותי, אנחנו עוברים להצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 22), התשס"ג–2002.

רחמים מלול: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכספים.

רחמים מלול: חבר הכנסת ליצמן אינו נוכח?

רחמים מלול: חבר הכנסת גפני, חבר הכנסת ליצמן נמצא שם?

רחמים מלול: אם כן, נחזור להצעת חוק זו לאחר מכן.

רחמים מלול: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

רחמים מלול: והסעיף הבא, הצעת חוק ייצוג גופים ציבוריים שעניינם בשמירת איכות הסביבה (תיקוני חקיקה), התשס"ג–2002, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

רחמים מלול: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, חבר הכנסת גפני.

רחמים מלול: בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, היה שינוי בסדר-היום.

רחמים מלול: כי חבר הכנסת ליצמן איננו כאן.

רחמים מלול: בבקשה, חבר הכנסת גפני.

רחמים מלול: אדוני איננו מוכן?

רחמים מלול: אם כן, בבקשה.

רחמים מלול: חבר הכנסת גפני, אנחנו ממתינים לכבודו.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להגיש בפני הכנסת את הצעת חוק ייצוג גופים ציבוריים שעניינם בשמירת איכות הסביבה (תיקוני חקיקה), התשס"ג–2002.

משה גפני: הצעת החוק הזאת באה לעבות את הנציגות של הארגונים שעניינם איכות הסביבה ולכלול אותה בגופי התכנון.

משה גפני: זאת הצעת חוק של חבר הכנסת מוסי רז, שנדונה בוועדת הפנים ואיכות הסביבה ואושרה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משה גפני: להצעת החוק הזאת הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש שלא לאשר את ההסתייגויות, לדחות אותן, ולקבל את הצעת החוק כמות שהיא – כמו שאישרה אותה ועדת הפנים ואיכות הסביבה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משה גפני: תודה רבה.

רחמים מלול: רבותי חברי הכנסת, נעבור להסתייגויות.

רחמים מלול: חבר הכנסת אחמד טיבי, הסתייגות לסעיף 1 – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת טלב אלסאנע, הסתייגות לסעיף 1 – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת אריאל, אדוני רוצה לנצל את רשות הדיבור או שאדוני מוותר?

רחמים מלול: תודה רבה.

רחמים מלול: לסעיפים 2 עד 12 אין הסתייגויות.

רחמים מלול: לתוספת – חבר הכנסת מוסי רז.

רחמים מלול: אדוני חבר הכנסת רז, בבקשה.

קריאה: – – –

רחמים מלול: חוק ייצוג גופים ציבוריים.

רחמים מלול: אם כן, חבר הכנסת רז, תנמק בבקשה את ההסתייגות שלך, ולאחר מכן – חבר הכנסת נסים זאב, אם ירצה, ומן הסתם הוא ירצה.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני אבקש בסוף שלא להצביע על ההסתייגות שלי, כיוון שהגענו לאיזו פשרה.

מוסי רז: על כל פנים, אני רוצה שחברי הכנסת ידעו על מה מדובר.

מוסי רז: מדובר כאן בחוק ייצוג גופים שעניינם שמירת איכות הסביבה, שמבטיח, בעצם, נציג לאותם גופים בשורה ארוכה של ועדות סטטוטוריות – ועדות תכנון ובנייה, ועדה לזיהומי ים, רשויות נחלים, רשות הטבע והגנים, מינהל מקרקעי ישראל וכן הלאה.

מוסי רז: אנחנו, בעצם, סיכמנו בוועדה, שנפנה למשרד לאיכות הסביבה על מנת שייתן לנו רשימה של שלושה גופים סביבתיים, או של גופים סביבתיים בכלל, שעונים על ההגדרה הזאת.

מוסי רז: הגופים ששמותיהם ניתנו לנו על-ידי המשרד לאיכות הסביבה הם החברה להגנת הטבע, "חיים וסביבה" ו"אדם, טבע ודין".

מוסי רז: בוועדה קמה איזו דרישה להוסיף את קרן-הקיימת לישראל, ולכן היא הוספה כפשרה לחלק מהסעיפים, פשרה שאני לא כל כך מרוצה ממנה, אבל זה טיבה של פשרה, ולכן אני מסכים לה.

מוסי רז: ההסתייגות המקורית שלי היתה לקבל את העמדה של המשרד לאיכות הסביבה כפי שהיא, ולכן אני מבקש לא להצביע עליה.

מוסי רז: אני רוצה גם להודות לשותפי לחוק, חבר הכנסת אחמד טיבי וחבר הכנסת נחום לנגנטל.

רחמים מלול: תודה רבה, חבר הכנסת רז.

רחמים מלול: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

רחמים מלול: המסתייג האחרון.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, ההסתייגות שלי היא לגבי הגופים שצריכים בעצם לתת את ההמלצה לשר לאיכות הסביבה: האחד, "אדם, טבע ודין – אגודה להגנת הסביבה", השני הוא החברה להגנת הטבע, והשלישי – "חיים וסביבה" – ארגון הגג של שוחרי איכות הסביבה.

נסים זאב: ההמלצה שלי היתה להוסיף את קרן-הקיימת לישראל.

נסים זאב: אז הטענה היתה שאכן ברוב הנושאים קק"ל מיוצגת, ולכן היתה איזו הצעה של חבר הכנסת אורי אריאל, שנתפשר.

נסים זאב: מכיוון שמדובר ברוב הוועדות, בואו נאמר שלקק"ל יש ייצוג, לכן אי-אפשר לתת שני נציגים מאותו גוף.

נסים זאב: אני מסכים עם זה, אבל אני מדבר בעיקרון, שהגוף הממליץ יהיה שותף לאותם גופים שהזכרתי, "אדם, טבע ודין" והחברה להגנת הטבע – לדעתי קרן-הקיימת לישראל חייבת להיות אחד מאותם גופים.

נסים זאב: לא יכול להיות שבעל המאה גם לא יהיה בעל הדעה.

נסים זאב: הרי מדובר פה בקרן-הקיימת לישראל, שלדעתי האינטרסים שלה אינם פחותים משל אותם ארגונים מרכזיים וראשיים שאכפת להם מאיכות הסביבה.

נסים זאב: לכן אני ממליץ, שברשימה הזאת, שהחברים המליצו על ייצוג של שלושה גופים בה, יהיה גוף רביעי – קרן-הקיימת לישראל.

נסים זאב: אני מבקש מהחברים להצביע בעד ההסתייגות שלי.

רחמים מלול: רבותי, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק ייצוג גופים ציבוריים שעניינם בשמירת איכות הסביבה (תיקוני חקיקה), התשס"ג–2002, לרבות לוח התיקונים.

רחמים מלול: אם כן, רבותי חברי הכנסת, לשם החוק אין הסתייגויות, לפיכך נצביע עליו כנוסח הוועדה.

רחמים מלול: בבקשה.

רחמים מלול: הצבעה מס' 13 בעד שם החוק – 20 נגד – אין נמנעים – אין שם החוק נתקבל.

רחמים מלול: ובכן, ברוב של 20 תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים, נתקבל שם החוק כהצעת הוועדה.

רחמים מלול: לסעיף 1 – אשאל את המסתייגים.

רחמים מלול: חבר הכנסת טיבי – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת טלב אלסאנע – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת אריאל, להצביע, אדוני?

אורי אריאל: מסיר.

רחמים מלול: מסיר.

רחמים מלול: תודה רבה.

רחמים מלול: אם כן, נצביע על סעיף 1 כנוסח הוועדה, בבקשה.

רחמים מלול: הצבעה מס' 14 בעד סעיף 1 – 21 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

רחמים מלול: ובכן, סעיף 1 נתקבל כנוסח הוועדה, ברוב של 21 תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים.

רחמים מלול: תודה.

רחמים מלול: אני עובר לסעיפים 12-2, שעליהם אין הסתייגויות, ולפיכך נצביע עליהם כנוסח הוועדה.

רחמים מלול: בבקשה.

רחמים מלול: הצבעה מס' 15 בעד סעיפים 12-2 – 21 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 12-2 נתקבלו.

רחמים מלול: אם כן, סעיפים 12-2 נתקבלו ברוב של 21 תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים.

רחמים מלול: תודה.

רחמים מלול: חבר הכנסת רז, אדוני מסיר את ההסתייגות שלו לתוספת?

רחמים מלול: מסיר.

רחמים מלול: תודה.

רחמים מלול: חבר הכנסת נסים זאב?

נסים זאב: – – –

רחמים מלול: אדוני רוצה שנצביע?

רחמים מלול: תודה רבה, זה מה שביקשתי.

רחמים מלול: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגותו של חבר הכנסת נסים זאב בעניין התוספת לחוק.

רחמים מלול: בבקשה, אפשר להצביע.

רחמים מלול: הצבעה מס' 16 בעד ההסתייגות – 10 נגד – 11 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב לתוספת לא נתקבלה.

רחמים מלול: אם כן, ההסתייגות איננה מתקבלת, ברוב של 11 מתנגדים ועשרה תומכים.

רחמים מלול: אין נמנעים.

אפי אושעיה: יש לנו שני מצביעים – – –

רחמים מלול: אדוני היה אמור להעיר את ההערה לפני ההצבעה, ולכן – – –

קריאות: – – –

רחמים מלול: אז אדוני ישקול את הדברים, אבל תאמר לי את זה לפני כן.

רחמים מלול: ובכן, רבותי, חברי הכנסת, ההסתייגות לא נתקבלה, ולפיכך נעבור להצבעה בקריאה שלישית – – –

קריאות: – – –

רחמים מלול: אדוני, חבר הכנסת אפי אושעיה, אתה רוצה שגם חברי ועדת הקלפי יצביעו?

רחמים מלול: חברי ועדת הקלפי, אם אתם מעוניינים להצביע על הצעת החוק הזאת אתם יכולים להפסיק את הספירה ולרדת.

רחמים מלול: הם כל כך עסוקים, אפילו לא שמעו מה שביקשתי מהם.

רחמים מלול: ובכן, רבותי חברי הכנסת, אני עובר להצבעה בקריאה שלישית על כל הצעת החוק, על כל סעיפיה.

רחמים מלול: בבקשה.

רחמים מלול: הצבעה מס' 17 בעד החוק – 22 נגד – אין נמנעים – אין הצעת חוק ייצוג גופים ציבוריים שעניינם בשמירת איכות הסביבה (תיקוני חקיקה), התשס"ג–2002, נתקבלה.

רחמים מלול: ובכן, אני קובע, שהצעת החוק התקבלה ברוב של 22 תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים.

רחמים מלול: תודה רבה.

רחמים מלול: מילות תודה לחבר הכנסת מוסי רז.

מוסי רז: ההסתייגות של נסים זאב היתה להוסיף את קרן-הקיימת לישראל לוועדות נוספות מעבר לאלה שהכנסנו אותה, שיש לה, לקרן-הקיימת לישראל כבר נציגים בהן.

מוסי רז: זה בניגוד לפשרה שהיתה לנו עם קרן הקיימת עצמה.

מוסי רז: אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת, חבר הכנסת הרב משה גפני, שעזר מאוד לקדם את הצעת החוק הזאת; ליועצת המשפטית של הוועדה, עורכת-הדין מירי פרנקל-שור; למנהלת הוועדה יפה שפירא ולמזכירות הוועדה.

מוסי רז: אני חושב שהחוק הזה הוא חוק חשוב מאוד, שמהווה מהפכה ירוקה של ממש ויעזור לביסוס איכות הסביבה בשורה ארוכה של מוסדות תכנון בארץ.

רחמים מלול: תודה לחבר הכנסת מוסי רז.

רחמים מלול: יהדות ספרד והמזרח, התשס"ג–2002

רחמים מלול: נעבור להצעת החוק הבאה:

רחמים מלול: הצעת חוק המועצה להנצחת מורשת יהדות ספרד והמזרח, התשס"ג, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

רחמים מלול: אני קורא לחבר הכנסת זבולון אורלב, יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות של הכנסת להציג את הצעת החוק.

רחמים מלול: בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק המועצה להנצחת מורשת יהדות ספרד והמזרח, שיזמו יושב-ראש הישיבה, ידידנו חבר הכנסת רחמים מלול – הוא בטח גם לא יגביל אותי עכשיו ברשות הדיבור – וקבוצת חברי כנסת נוספים.

זבולון אורלב: הצעת החוק הזאת היא פיצול של החוק העיקרי, והיא עוסקת רק בהקמת מועצה.

זבולון אורלב: המועצה מוקמת בזאת, על-ידי שר המדע, התרבות והספורט והשר לענייני דתות, בהתייעצות עם שר החינוך.

זבולון אורלב: תוקם מועצה להנצחת מורשת יהדות ספרד והמזרח.

זבולון אורלב: המועצה תמנה 19 חברים, מיעוטם נציגי משרדי הממשלה ורובם אנשי מקצוע, הן מהעולם הרבני, הן מהעולם האקדמי והן מ"יד בן-צבי", מהרשות הלאומית לתרבות הלדינו וגם מגנז המדינה.

זבולון אורלב: החוק מסדיר את פעולת המועצה כדרך שהוא מסדיר את יתר המועצות.

זבולון אורלב: כוונת החוק הזה – לעשות "שולחן עגול" של כל הגופים שמטפלים במורשת יהדות המזרח.

זבולון אורלב: אני מוכרח לציין, שמדיוני הוועדה בחוק שיזם ידידי חבר הכנסת רחמים מלול עלה, כי טיפול משרדי הממשלה במורשת יהדות המזרח אינו מספיק, אינו ראוי ואינו עונה על הצרכים.

זבולון אורלב: בחלק המחקרי יש לנו במה להתפאר, בעיקר במה שעושה "יד בן-צבי" ועושים מכונים אוניברסיטאיים נוספים, אבל בכל החלק של ההנצחה ובחלק של הנחלת המורשת עדיין יש מה לשפר.

זבולון אורלב: רק לדוגמה אומר, ש"יד בן-צבי" מקבל רק כ-60,000 שקל בשנה.

זבולון אורלב: ברור לכל בר-בי-רב שבסכום כזה לא ניתן לעשות.

זבולון אורלב: המועצה איננה פוגעת בסמכויותיו של שום גוף, לא בגוף אוניברסיטאי ולא ב"יד בן-צבי".

זבולון אורלב: תפקידי המועצה הוגדרו בצורה ברורה, להיות מועצה מייעצת לקידום, לסיוע ולעידוד פעילות הקשורה למורשת יהדות ספרד והמזרח ולהנחלתה, ובעיקר לקדם את שיתוף הפעולה, להביא את כל הגורמים על מנת שיהיה ניצול טוב יותר של המשאבים הקיימים.

זבולון אורלב: יש לחוק הסתייגות שיסביר אותה, אני מבין, חבר הכנסת הרב יהודה גלעד.

זבולון אורלב: לאחר שתשמעו את הסבריו תחליטו אם להצביע בעדה או נגדה.

זבולון אורלב: תודה.

רחמים מלול: תודה רבה.

רחמים מלול: אם כן, לסעיף 11 יש הסתייגות של חברי הכנסת עוזי אבן ויהודה גלעד.

רחמים מלול: חבר הכנסת גלעד, בבקשה.

יהודה גלעד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני חושב שהצעת החוק שמדובר עליה היא הצעת חוק ראויה.

יהודה גלעד: אין ספק בכך שצריך לעשות יותר כדי להעמיק ולהרחיב את מורשת יהדות המזרח.

יהודה גלעד: אני חושב גם כן, שמבין השורות של הדיונים בוועדה עלה שיש ביקורת מסוימת על הגופים שעוסקים בנושא הזה עד היום, שלא עשו את זה בצורה רחבה מספיק ובצורה עמוקה מספיק.

יהודה גלעד: אשר על כן, יש כוונה שהמועצה הזאת, שהיא מועצה מייעצת ויש בה איזון פנימי נכון בין הצד האקדמי לבין הצד הרבני ואחרים, תעודד ותרחיב את העניין הזה.

יהודה גלעד: עם זאת, ההסתייגות שאני מבקש להציע פה בעצם אומרת דבר כזה: בעת אשר כזאת, נדמה לנו שבמקום להקים גופים נוספים, שבכל זאת יש להם עלויות נוספות, ויש גוף שעל-פי חוק שאמור לעסוק בנושא של חקר יהדות המזרח, וזה "יד בן-צבי" – ההצעה שלנו היא, שהמועצה הזאת, בלי לפגוע בעצמאותה, היא תהיה עצמאית, סוברנית לחלוטין לקבל החלטות ולייעץ את עצותיה על-פי המבנה שלה, אבל כל המבנה הארגוני שלה יסתמך על "יד בן-צבי", שכבר קיים ועוסק בעניין הזה שנים רבות.

יהודה גלעד: אשר על כן אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעה הזאת, שבעת הזאת, במקום להוציא הוצאות נוספות על מערכת נוספת רחבה, להסתמך על המבנה הקיים של "יד בן-צבי", ובלי לפגוע בעצמאות של המועצה הזאת, המועצה הזאת תפעל מתוכו, מתוך המסגרת של "יד בן-צבי".

יהודה גלעד: לכן אני קורא לתמוך בהסתייגות הזאת.

יהודה גלעד: תודה רבה.

רחמים מלול: תודה רבה.

רחמים מלול: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ניגשים להצבעה.

רחמים מלול: לשם החוק אין הסתייגויות.

רחמים מלול: על כן נצביע עליו כנוסח הוועדה, בבקשה.

רחמים מלול: הצבעה מס' 18 בעד שם החוק – 25 נגד – 3 נמנעים – אין שם החוק נתקבל.

רחמים מלול: ובכן, שם החוק נתקבל כנוסח הוועדה, ברוב של 25 תומכים, שלושה מתנגדים ואין נמנעים.

רחמים מלול: וכעת לסעיף 11.

רחמים מלול: אנחנו נצביע על ההסתייגות של חברי הכנסת עוזי אבן ויהודה גלעד.

רחמים מלול: בבקשה, אפשר להצביע.

רחמים מלול: הצבעה מס' 19 בעד ההסתייגות – 19 נגד – 11 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת עוזי אבן ויהודה גלעד לסעיף 11 נתקבלה.

רחמים מלול: אם כן, רוב של 20 תומכים, עם קולו של היושב-ראש, 11 מתנגדים ואין נמנעים.

רחמים מלול: לפיכך נתקבלה ההסתייגות.

רחמים מלול: אנחנו עוברים להצבעה על סעיפים 13-1.

רחמים מלול: בבקשה, ניתן להצביע.

רחמים מלול: הצבעה מס' 20 בעד סעיפים 13-1, כהצעת הוועדה – 21 נגד – 4 נמנעים – אין סעיפים 13-1, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבלו.

רחמים מלול: אם כן, סעיפים 13-1 נתקבלו ברוב של 21 תומכים, ארבעה מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני מבקש להוסיף את קולי.

רחמים מלול: אם כן, ברוב של 22, עם קולו של השר ריבלין.

רחמים מלול: אדוני יושב-ראש הוועדה, האם נעבור להצבעה בקריאה שלישית?

זבולון אורלב: כן.

רחמים מלול: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על כל החוק, לרבות ההסתייגות שנתקבלה לסעיף 11.

רחמים מלול: בבקשה, אפשר להצביע.

רחמים מלול: הצבעה מס' 21 בעד החוק – 26 נגד – אין נמנעים – אין חוק המועצה להנצחת מורשת יהדות ספרד והמזרח, התשס"ג–2002, נתקבל.

רחמים מלול: ברוב של 26 תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים, נתקבלה הצעת החוק בקריאה שלישית.

רחמים מלול: ואת חברי מועצת הרבנות הראשית

רחמים מלול: רבותי חברי הכנסת, אני רוצה להודיע על תוצאות הבחירות שנתקיימו קודם לבחירת חמישה נציגים מבין חברי הכנסת לגוף הבוחר.

רחמים מלול: אם כן, התוצאות הן כדלהלן – אני קורא בשמותיהם של חמשת חברי הכנסת שקיבלו כמובן את רוב הקולות.

רחמים מלול: החמישה שנבחרו הם: חבר הכנסת אפי אושעיה – 56 קולות; חבר הכנסת יאיר פרץ – 52 קולות; חבר הכנסת זבולון אורלב – 50 קולות; חבר הכנסת אברהם הירשזון – 41 קולות; וסגן השר מיכאל מלכיאור – 37 קולות.

ענת מאור: אין אף אשה.

רחמים מלול: כי לא היתה רבנית.

רחמים מלול: מה לעשות, אלה בחירות דמוקרטיות וזו התוצאה.

רחמים מלול: אנחנו מאחלים לחברי הכנסת שנבחרו הצלחה בעבודתם.

רחמים מלול: אני גם מודה לחברי ועדת הקלפי.

רחמים מלול: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

רחמים מלול: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק העתיקות (תיקון מס' 3), התשס"ג–2002, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

רחמים מלול: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות, בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הואיל ועכשיו עבר חוק המועצה להנצחת מורשת יהדות המזרח, של חבר הכנסת רחמים מלול, ועברה גם ההסתייגות שהגישו חברי הכנסת הרב יהודה גלעד ועוזי אבן, והיוזם יושב ומנהל את הישיבה ואיננו יכול לומר דברי תודה, אז אולי אנחנו נאמר לו דבר תודה על יוזמתו ועל תרומתו לתרבות ולרוח של מורשת יהדות המזרח.

זבולון אורלב: אני חושב שעבודת החקיקה הזאת חשובה.

זבולון אורלב: רבותי, אני תכבד להביא את הצעת חוק העתיקות (תיקון מס' 3), לקריאה שנייה ושלישית.

זבולון אורלב: החוק הזה הוא שילוב של שתי הצעות חוק, האחת של קבוצת חברי הכנסת בראשותה של חברת הכנסת ענת מאור, השנייה של קבוצת חברי הכנסת בראשותו של חבר הכנסת אופיר פינס.

זבולון אורלב: רבותי, השוק ישראלי רווי בשוד עתיקות קשה ונורא.

זבולון אורלב: בפני הוועדה הוצגו עדויות קשות ביותר במהלך כל הדיונים, לא רק בדיונים האחרונים, על הפקרות מוחלטת ועל כך שפרצות רבות בחוק העתיקות מאפשרות לשודדים לשדוד אתרים, למכור, לסחור ולרכוש בלי שיד המחוקק תשיגם.

זבולון אורלב: לכן, הצעת חוק הזאת באה לתקן ולומר מה הן ההגבלות על רכישת עתיקות – בעיקר לגבי הצורך בדיווח.

זבולון אורלב: כל מי שסוחר בעתיקות ויש לו מעל 15 עתיקות, צריך לדווח לרשות העתיקות על העתיקות שבידו.

זבולון אורלב: כן יש הגבלות לסוחר עתיקות, שלא ירכוש עתיקות אלא אם כן יש בידי מי שמוכר לו אישור למכור לו את העתיקות.

זבולון אורלב: אנחנו גם סתמנו את הפרצה העיקרית, של העתיקות שמגיעות אלינו מאזור יהודה ושומרון.

זבולון אורלב: כידוע, היום גם המצב הכלכלי וגם המצב הביטחוני הם כאלה שאין שם חוק ואין שם סדר ו-99.5% של שוד העתיקות וכניסתן לישראל נעשים מאזורי יהודה ושומרון.

זבולון אורלב: סתמנו את הפרצה הזאת בהסכמה של ימין ושמאל, עם הסתייגות של חברת הכנסת ענת מאור, והיא בוודאי תציג אותה.

זבולון אורלב: אני מקווה שההסתייגות תנומק אבל לא נצביע עליה, כי החלטנו כאן להגיע להסכמה רחבה.

זבולון אורלב: נכסי התרבות שלנו והעתיקות אינם עניין לפוליטיקה של ימין ושמאל.

זבולון אורלב: אני משבח את חברי הכנסת המציעים, שאף-על-פי שאני יודע את רגישותם, היו ענייניים בנושא הזה ודבקו במשימה של מניעת שוד העתיקות.

זבולון אורלב: אנחנו גם החמרנו בעונשים, וגם על כך יש הסתייגות.

זבולון אורלב: ההצעה אומרת כרגע, שמי שיעבור על הוראות החוק הזה דינו יהיה מאסר עד שנתיים.

זבולון אורלב: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר חוק זה, שהוא חשוב כדי למנוע שוד עתיקות במדינת ישראל.

רחמים מלול: תודה רבה, אדוני, חבר הכנסת אורלב.

רחמים מלול: נעבור למסתייגים.

רחמים מלול: חברת הכנסת מאור – בבקשה, גברתי, יש לך שתי הסתייגויות, ואני מקווה שתנצלי פחות מעשר הדקות העומדות לרשותך.

רחמים מלול: לאחר מכן – חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

ענת מאור: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, קודם כול אני רוצה להביע צער ואכזבה מכך שבבחירת ועדת המינויים לרבנים לא מצאה הכנסת לנכון לבחור חברת כנסת, תהיה ממפלגה שתהיה, שתהיה חלק מהגוף הבוחר.

ענת מאור: אני מצטערת על כך.

ענת מאור: אני חושבת שהכנסת צריכה לשמש מודל ודוגמה של ייצוג הולם בכל ועדה שהיא בוחרת.

ענת מאור: אדוני היושב-ראש, חוק העתיקות הוא חשוב ביותר.

ענת מאור: זו ההזדמנות להודות לעוזר הפרלמנטרי שעבד אתי, עמי, שהשכיל להוביל אותי ולהעמיד אותי על חשיבות העניין.

ענת מאור: יחד עם חוק מקביל שיזם חבר הכנסת אופיר פינס, שעמד אז בראש שדולה של שימור הארכיאולוגיה בישראל והיינו בה חברים רבים מימין ומשמאל, ובזכות העבודה המעמיקה והיסודית של יושב-ראש הוועדה, יחד עם רשות העתיקות, עם הסוחרים ועם הגופים השונים, הגענו לכלל חוק מוצלח מאוד.

ענת מאור: אני אומרת זאת על מנת לחסוך אחר כך את עלייתי לדוכן כדי לומר את התודות.

ענת מאור: יחד עם חבר הכנסת פינס ואתי יש יוזמים נוספים, ולכולם ברכות.

ענת מאור: ההסתייגות שהגשתי היא מהותית, והיא באה מתוך הסכמה, מאחר שהיושב-ראש הבהיר לי, זו זכותו, שלא יעברו לקריאה השלישית אם ההסתייגות תאושר.

ענת מאור: כמובן, אסיר אותה.

ענת מאור: אנחנו לא נגד מסחר, אנחנו נגד מסחר לא ראוי, ואנחנו נגד שוד, ועשינו בהקשר זה עבודה חשובה, משותפת וגם מאוזנת.

ענת מאור: סתמנו הרבה מאוד פרצות והחמרנו בענישה.

ענת מאור: כולנו שותפים לזה.

ענת מאור: בישיבה האחרונה העלתה רשות העתיקות הסתייגות שהיא לכאורה טכנית.

ענת מאור: אני מסכימה שחלק מן הפרצות נובע מהסחר ושוד העתיקות בשטחי הגדה המערבית ורצועת-עזה.

ענת מאור: במצב שבו החוק בשטחי הגדה המערבית ורצועת-עזה פרוץ, במצב שבו בהצעה המקורית לתיקון רצו שניפול בפח ונסטה מהסכמי אוסלו, הכנסת לא פועלת כראוי כשבחוק כל כך מוסכם היא מכניסה דבר שייתכן שיסייע לבלימת סחר, אבל בדרך עקיפה היא יוצרת מצב שבו החוק יופעל, ועוד איך יופעל, נגד פלסטינים, גם אם זאת עבירה שאני מאוד מתנגדת לה, ואילו המצב של פריעת חוק יימשך בגדה המערבית וברצועת-עזה.

ענת מאור: הצעתי החלופית היתה – בדיוק כמו לגבי עובדים זרים.

ענת מאור: את הענישה ואת חובת ההוכחה יש להטיל על הסוחר בדבר שהוא גנוב, שדוד או פסול, ואין להטיל זאת על האיש עצמו כאשר הוא בא מאזור כיבוש שבו אין ריבונות לא אישית ולא כללית.

ענת מאור: חברות וחברי הכנסת, בגלל ההסכמה לא אעמיד את הצעתי להצבעה.

ענת מאור: אני מקווה, שברוח יישום החוק ואכיפתו ורמת הענישה, יזכרו שלא צריך שתהיה איפה ואיפה באכיפת החוק בגדה המערבית וברצועת-עזה.

ענת מאור: אני רוצה להזכיר שהחוק הוא חשוב וטוב.

ענת מאור: ברכות ליושב-ראש הוועדה, לחבר הכנסת אופיר פינס, ליועצת המשפטית מירב ישראלי ולמנהלת הוועדה.

ענת מאור: אני בטוחה שהכנסת מתכבדת בחוק שיוסיף לתרבות ולתחום העתיקות והארכיאולוגיה.

ענת מאור: תודה רבה.

נעמי חזן: תודה רבה, גברתי.

נעמי חזן: חבר הכנסת אופיר פינס, יש לך הסתייגות, ואם תקצר כולנו נודה לך.

אופיר פינס-פז: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני שמח מאוד שאנחנו מספיקים לחוקק את החוק הזה לפני פיזור הכנסת, משום שיש היום ברדק מוחלט והפקרות של ממש בנושא הארכיאולוגיה.

אופיר פינס-פז: שתדעו שגונבים ושודדים את אוצרות הארכיאולוגיה של מדינת ישראל, ובעניין הזה אני אומר לצבי הנדל – של ארץ-ישראל.

צבי הנדל: רק תמחק את המלה ברדק.

אופיר פינס-פז: למה?

נעמי חזן: אני ממליצה שלא – – –

אופיר פינס-פז: או.

אופיר פינס-פז: קיי., מחקנו.

אופיר פינס-פז: לגוף העניין – החוק הזה עושה סדר ויש בו היגיון, ואני מקווה שכתוצאה מכך רשות העתיקות תוכל לאכוף אותו בצורה יותר טובה, בצוותא עם משטרת ישראל.

אופיר פינס-פז: ההסתייגות שלי היא לא סתמית, היא קשורה לעונשים.

אופיר פינס-פז: אני הצעתי, שבחלק מסעיפי העונש הענישה לא תהיה שלוש שנים אלא שנתיים, ואסביר למה.

אופיר פינס-פז: הענישה שאני מציע שתהיה שנתיים קשורה לרישום של הפריטים בצורה מדויקת.

אופיר פינס-פז: אני אומר לכם שלא צריך להיות עונש מקסימום של שלוש שנים בסעיפים שעלולים אפילו להיות לא במזיד אלא משום שאדם לא ידע את החוק, או מכל סיבה אחרת לא רשם על-פי חוק את הפריטים הארכיאולוגיים, אני לא בטוח שהוא צריך לשבת על זה שלוש שנים בבית-הסוהר.

תמר גוז'נסקי: אולי מי שמצא את הארון של האח של ישו.

אופיר פינס-פז: כן, גם הוא לא צריך לשבת שלוש שנים בבית-הסוהר, בכל הכבוד הראוי.

אופיר פינס-פז: אם הוא שודד וגונב, כמובן שהוא צריך לשבת את כל מכסת הענישה – יש כאן בין שלוש לחמש שנים – אבל אם הוא אשם רק בסעיף הרישום, שלוש שנים זה מוגזם מאוד, ואני הצעתי שנתיים.

אופיר פינס-פז: תודה.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חברי הכנסת, נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

נעמי חזן: לשם החוק אין הסתייגויות.

ענת מאור: אני מסירה את כל ההסתייגויות.

נעמי חזן: כך גם לסעיפים 5-1.

נעמי חזן: לסעיפים 10-5 אין הסתייגויות.

נעמי חזן: חבר הכנסת אופיר פינס, אתה רוצה הצבעה?

אופיר פינס-פז: כן.

נעמי חזן: אם כך, נצביע על שם החוק ועל סעיפים 10-1, על-פי הצעת הוועדה.

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 22 בעד סעיפים 10-1 – 14 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 10-1 נתקבלו.

נעמי חזן: רוב של 14 תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים.

נעמי חזן: אני קובעת ששם החוק וסעיפים 10-1 אושרו על-פי הצעת הוועדה.

נעמי חזן: אנחנו נצביע בנפרד על סעיף 11, על הסתייגותו של חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 23 בעד ההסתייגות – 18 נגד – 1 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז לסעיף 11 נתקבלה.

נעמי חזן: 18 תומכים, מתנגד אחד ואין נמנעים.

נעמי חזן: ההסתייגות התקבלה.

נעמי חזן: אם כן, נצביע על סעיף 11, לרבות ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

נעמי חזן: הצבעה מס' 24 בעד סעיף 11 – 18 נגד – אין נמנעים – 1 סעיף 11, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

נעמי חזן: 18 תומכים, אין מתנגדים ונמנע אחד.

נעמי חזן: אני קובעת שסעיף 11 התקבל, עם ההסתייגות.

נעמי חזן: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על הצעת חוק העתיקות (תיקון מס' 3).

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 25 בעד החוק – 21 נגד – אין נמנעים – אין חוק העתיקות (תיקון מס' 3), התשס"ג–2002, נתקבל.

נעמי חזן: 21 תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים.

נעמי חזן: אני קובעת שהצעת החוק התקבלה בקריאה שלישית.

נעמי חזן: ברכות לכל היוזמים.

נעמי חזן: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-יומנו:

נעמי חזן: הצעת חוק חינוך מיוחד (תיקון מס' 7), התשס"ג–2002, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

נעמי חזן: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רואה בחוק המוצע את גולת הכותרת של עבודתי הפרלמנטרית בכנסת החמש-עשרה, וכך גם התגלגלה לידי הזכות שזאת הצעת החוק האחרונה שאני מביא בכנסת הזאת.

זבולון אורלב: החוק הזה מסדיר את הזכויות של הילדים בעלי הצרכים המיוחדים, שנקראים בלשון העם "החינוך המיוחד", כשהם לומדים בבתי-ספר רגילים.

זבולון אורלב: עד היום חוק החינוך המיוחד הסדיר את הזכויות של הילדים האלה רק אם הם לומדים בבתי-ספר מיוחדים.

ענת מאור: – – –

זבולון אורלב: אני מקבל את הערתך, חברת הכנסת ענת מאור, ואני רוצה לומר, שאת חוק החינוך המיוחד יזמה חברת הכנסת ממפ"ם, חברת הכנסת לשעבר אמירה סרטני, בתקופת כהונתו של השר המנוח זבולון המר כשר החינוך והתרבות, שעזר לה להעביר את החוק הזה.

זבולון אורלב: ברור היום שיש הרבה ילדים, שאני קורא להם ילדים "כלואים" בחינוך המיוחד.

זבולון אורלב: הם היו יכולים לעבור לחינוך הרגיל, וטוב מבחינה מוסרית ומקצועית ופדגוגית שיעברו לחינוך הרגיל, אלא שביום שהם עוברים מנתקים אותם מכל הזכויות.

זבולון אורלב: החוק הזה מסדיר את הזכויות.

זבולון אורלב: מאחר שלחוק הזה היו עלויות, הוא עוכב.

זבולון אורלב: לשמחתנו עמותת ית"ד הגישה בג"ץ וזכתה בפסק בג"ץ, שקבע שהזכות של ילדים בעלי צרכים מיוחדים היא גם בבתי-ספר רגילים.

זבולון אורלב: לכן העלות מול הבג"ץ איננה עלות תקציבית, ולכן אנחנו יכולים להביא את החוק הזה כחוק שאין בו עלות תקציבית – על-פי המשפטנים של הכנסת, של משרד החינוך ושל משרד המשפטים.

זבולון אורלב: על כן אבקש מכם להצביע בעד החוק.

זבולון אורלב: תודה.

נעמי חזן: אני מודה מאוד.

נעמי חזן: יש הסתייגויות של שר האוצר, ומונח בפני מכתב שסגן השר יציג את ההסתייגויות בשם השר.

נעמי חזן: אדוני, בבקשה.

יצחק כהן: קודם כול, אני רוצה לברך את יושב-ראש ועדת החינוך, זבולון אורלב, על הצעת חוק טובה.

יצחק כהן: אבל לשר האוצר יש הסתייגויות, ואני אקרא אותן.

יצחק כהן: המצב החוקי הקיים מחייב את משרד החינוך להעניק שעות לימוד מיוחדות לתלמידי החינוך המיוחד הלומדים במסגרת החינוך הרגיל, להלן ילדי "שילוב".

יצחק כהן: בעקבות בג"ץ של עמותת ית"ד הובהר כי יש לחלק באופן שוויוני את תקציב החינוך המיוחד בין ילדי "שילוב" לבין תלמידי החינוך המיוחד הלומדים במסגרות החינוך המיוחד.

יצחק כהן: תוספת התקציב שתידרש איננה גדולה, משום שפסק בג"ץ הוא כללי ולא מחייב תוספות במסגרת תקציב החינוך, הוא תקציב חינוך החובה.

יצחק כהן: לעומת זאת, בחוק המונח לפנינו לקריאה שנייה ולקריאה שלישית יש פירוט רב של שירותים ספציפיים שלהם יהיה זכאי הילד המשולב, ולכן עלות החוק גבוהה יותר מהמצב החוקי הקיים.

יצחק כהן: תוספת של שעת לימוד שבועית לילדי "שילוב", ומדובר על 80,000 תלמידים, תעלה כ-320 מיליון שקלים בשנה.

יצחק כהן: בנוסף, הצעת החוק מציעה לפטור את ילדי "שילוב" מהחובה לעבור ועדת השמה חיצונית לבית-הספר, והדבר יכניס למערכת החינוך המיוחד אלפי תלמידים אשר כנראה לא היו מוגדרים ככאלה על-ידי ועדת השמה.

יצחק כהן: הסתייגות שנייה של שר האוצר: הצעת החוק מהווה חלק מהצעת חוק חינוך מיוחד (תיקון מס' 6).

יצחק כהן: הצעת החוק הזאת נדונה בכנסת בקריאה ראשונה ביום ט"ז בטבת, 31 בדצמבר, והועברה לוועדת החינוך והונחה על שולחן הכנסת.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעות.

נעמי חזן: לשם החוק ולסעיף 1 אין הסתייגויות, ועל כן – מי בעד ומי נגד?

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 26 בעד סעיף 1 – 31 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

נעמי חזן: רוב של 31 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

נעמי חזן: אני קובעת ששם החוק וסעיף 1 התקבלו על-פי הצעת הוועדה.

נעמי חזן: לסעיף 2 יש הסתייגות של שר האוצר.

נעמי חזן: מי בעד ומי נגד הסתייגות שר האוצר?

נעמי חזן: הצבעה מס' 26 בעד ההסתייגות – 1 נגד – 30 נמנעים – 1 ההסתייגות של שר האוצר לסעיף 2 לא נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של 30 מתנגדים, תומך אחד ונמנע אחד, ההסתייגות לא עברה.

נעמי חזן: נצביע על סעיף 2 לפי הצעת הוועדה.

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 28 בעד סעיף 2, כהצעת הוועדה – 32 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 2, כהצעת הוועדה, נתקבל.

נעמי חזן: רוב של 32 תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים.

נעמי חזן: אני קובעת שסעיף 2 התקבל על-פי הצעת הוועדה.

נעמי חזן: חברי הכנסת, בסעיף 3 יש שלוש הסתייגויות של שר האוצר.

נעמי חזן: נצביע על כל הסתייגות בנפרד.

נעמי חזן: מי בעד ההסתייגות הראשונה של שר האוצר?

נעמי חזן: מי נגד?

נעמי חזן: הצבעה מס' 29 בעד ההסתייגות – 1 נגד – 29 נמנעים – אין ההסתייגות (1) של שר האוצר לסעיף 3 לא נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של תומך אחד, 29 מתנגדים, אין נמנעים, ההסתייגות נפלה.

נעמי חזן: נצביע על ההסתייגות השנייה של שר האוצר לסעיף 3.

נעמי חזן: בבקשה, רבותי.

נעמי חזן: הצבעה מס' 30 בעד ההסתייגות – אין נגד – 30 נמנעים – 1 ההסתייגות (2) של שר האוצר לסעיף 3 לא נתקבלה.

נעמי חזן: 30 מתנגדים, נמנע אחד, אין תומכים.

נעמי חזן: ההסתייגות הזאת נפלה.

נעמי חזן: ההסתייגות השלישית של שר האוצר, בבקשה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 31 בעד ההסתייגות – אין נגד – 29 נמנעים – 1 ההסתייגות (3) של שר האוצר לסעיף 3 לא נתקבלה.

נעמי חזן: 29 מתנגדים, נמנע אחד, אין תומכים.

נעמי חזן: גם ההסתייגות הזאת נפלה.

נעמי חזן: אם כן, נצביע על סעיפים 3 ו-4, על-פי הצעת הוועדה.

נעמי חזן: בבקשה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 32 בעד סעיפים 4-3, כהצעת הוועדה – 33 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 4-3, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

נעמי חזן: 33 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נעמי חזן: סעיפים 3 ו-4 התקבלו.

נעמי חזן: לסעיף 5 יש עוד התנגדות של שר האוצר הפעיל, אבל הוא איננו.

נעמי חזן: גם הסגן איננו, אז אין צורך להצביע.

שאול יהלום: כדאי להצביע.

נעמי חזן: נצביע ליתר ביטחון.

נעמי חזן: מי בעד הסתייגותו של שר האוצר – בבקשה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 33 בעד ההסתייגות – אין נגד – 28 נמנעים – 1 ההסתייגות של שר האוצר לסעיף 5 לא נתקבלה.

נעמי חזן: האמת היא שאין שום חובה להצביע.

נעמי חזן: 28 מתנגדים, אין תומכים, נמנע אחד.

נעמי חזן: גם הסתייגות זו נפלה.

נעמי חזן: אם כן, נעבור להצבעה על סעיף 5 על-פי הצעת הוועדה.

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 34 בעד סעיף 5, כהצעת הוועדה – 31 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 5, כהצעת הוועדה, נתקבל.

נעמי חזן: 31 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נעמי חזן: אדוני יושב-ראש ועדת החינוך, נעבור לקריאה שלישית?

זבולון אורלב: כן.

נעמי חזן: אם כן, הצעת חוק חינוך מיוחד (תיקון מס' 7), התשס"ג–2002 – ההצבעה בקריאה שלישית החלה.

נעמי חזן: בבקשה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 35 בעד החוק – 33 נגד – אין נמנעים – אין חוק חינוך מיוחד (תיקון מס' 7), התשס"ג–2002, נתקבל.

נעמי חזן: 33 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נעמי חזן: הצעת החוק עברה.

נעמי חזן: ברכות.

יגאל ביבי: רבותי, אתם לא יודעים כמה אני מתרגש, כאיש חינוך, מכך שהחוק הזה עבר.

יגאל ביבי: אשתי עובדת 37 שנים בחינוך המיוחד, וכל יום היא שואלת אותי, מתי חוק השילוב יתקבל?

יגאל ביבי: אז אם את שומעת אותנו בבית, ועוד עשרות אלפים שמחכים לחוק הזה – החוק עבר.

יגאל ביבי: אני רוצה לברך אתכם שם, ביציע.

יגאל ביבי: אני רואה את הפנים המחייכות והשמחות שלכם, ואני רוצה לומר לזבולון אורלב, שאם באת לכנסת רק למען החוק הזה – דיינו.

יגאל ביבי: אתה לא יודע איזו מהפכה גדולה זו בעם ישראל; כאנשי חינוך ראינו מה קורה.

יגאל ביבי: בבקשה, זבולון.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי, חברי הכנסת, כפי שאמרתי גם בהצגת החוק, אני בהחלט נרגש וזה יום חשוב לכנסת, שקיבלה את אחד החוקים החברתיים החשובים ביותר.

זבולון אורלב: אתם הצלתם היום עשרות אלפי ילדים.

זבולון אורלב: במקום שהם יצטרכו לקבל כל החיים רק סיוע ותמיכה, הם יהיו ילדים שיוכלו להיות עצמאים, לממש את היכולות שלהם ולתרום לחברה.

זבולון אורלב: הצלתם משפחות רבות.

זבולון אורלב: אני רוצה להודות לכל הארגונים, שהיו אתנו לאורך כל הדרך: "בזכות", "יתד", "אופק לילדינו", "פורום הורים רב-תחומי", "אלו"ט", "קשר", "בית איזי שפירא", "מטה מאבק הנכים" ועוד עשרות ארגונים שלא יכלו להיות אתנו.

זבולון אורלב: אני רוצה להודות למנהלת הוועדה, ליועצת המשפטית, לאנשי משרד החינוך, אגף החינוך המיוחד, שעבדו עבודה מאוד קשה, ולהודות לכם מקרב לב.

זבולון אורלב: תודה רבה.

יגאל ביבי: תודה רבה לחבר הכנסת זבולון אורלב.

יגאל ביבי: הצלת נפשות.

יגאל ביבי: הודעה למזכיר הכנסת.

יגאל ביבי: לאחר מכן – חבר הכנסת פורז.

יגאל ביבי: אדוני המזכיר, בבקשה.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו על שולחן הכנסת: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית – הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 24 והוראת שעה), התשס"ג–2002, שהחזירה וועדת החוקה, חוק ומשפט.

אריה האן: לוח תיקונים להצעת חוק לתיקון דיני בחירות לכנסת ולרשויות המקומיות (פנקס הבוחרים), התשס"ג–2002.

אריה האן: תודה רבה.

אריה האן: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יגאל ביבי: אנחנו עוברים לנושא הבא שעל סדר-היום, הצעת חוק הרשות השנייה (תיקון מס' 18), קריאה שנייה ושלישית.

יגאל ביבי: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת אברהם פורז.

יגאל ביבי: בבקשה.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 18), שמביאה בפניכם הוועדה המיוחדת לענייני תקשורת, שהוקמה בכנסת הנוכחית.

אברהם פורז: הצעת חוק זו, יש לה שתי מטרות חשובות, ואלו הן: המטרה הראשונה היא הארכת הזיכיונות, או מתן האפשרות למועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו להאריך את הזיכיונות בערוץ השני בטלוויזיה לתקופה נוספת של שנתיים.

אברהם פורז: להזכירכם, הזיכיונות הנוכחיים פגים בעוד שנה מהיום.

אברהם פורז: דבר שני, לקבוע תנאים להמשך הפעלתו של הערוץ השלישי בטלוויזיה, המכונה ערוץ-10.

אברהם פורז: המערכת כולה נקלעה לאיזה סבך, שמחייב אותנו למעשה לפסק-זמן כלשהו, כדי שנדע היכן אנחנו עומדים.

אברהם פורז: בדרך כלל, בתנאים רגילים ובלי שינויי חקיקה, אמור היה בימים אלה לצאת מכרז להפעלת הערוץ השני בטלוויזיה, בתום תקופת הזיכיונות הנוכחית בעוד שנה, והיו צריכים להתמודד במכרז הזה.

אברהם פורז: אלא שהשאלה היא מי יתמודד – האם נאשר איחוד בעלי זיכיונות?

אברהם פורז: כל זה תלוי בעתידו של הערוץ השלישי בטלוויזיה, שהכינוי המסחרי שלו הוא ערוץ-10.

אברהם פורז: שהרי, אם למשל אנחנו יודעים שערוץ-10 ממשיך לפעול, אין לנו בעיה לאפשר איחוד בעלי זיכיונות בערוץ השני.

אברהם פורז: אבל, אם למשל ערוץ-10 מאיזה טעם מפסיק לפעול, אנחנו לא רוצים שכל הטלוויזיה המסחרית, האחת והיחידה שיש בישראל, תהיה בידי גורם אחד.

אברהם פורז: ואכן, בשעתו, כשהוקם הערוץ השני בטלוויזיה ונקבעו שיהיו שלושה בעלי זיכיונות, נוסף על הטלוויזיה החינוכית, נאמר בצורה מפורשת, שמדובר בשלושה זכיינים, וזאת על מנת שלא ליצור מצב שבו לגורם אחד יש מונופול.

אברהם פורז: גם קבענו שם, עוד לפני הרבה שנים, מגבלות על האחזקות של העיתונים, וקבענו שמי שבבעלותו עיתון לא יוכל להחזיק בכל אחד מהזכיינים ביותר מ-24%.

אברהם פורז: הצעת החוק הזאת, אף שהיא נראית פשוטה וקלה, עברה תהפוכות לא מעטות.

אברהם פורז: יש פה הרבה מאוד אינטרסים שונים ונוגדים, לרבות שאלת התמלוגים, שאלת הסכומים שצריכים להיות משולמים לידי המדינה, ובכל זאת, אומר כמה דברים שחשובים לצורך השאלה, כאשר בבוא העת מישהו ירצה לתקוף את העניין הזה.

אברהם פורז: כפי שציינתי קודם, לגבי הערוץ השני, אנחנו מדברים על אפשרות של הארכת זיכיונות לתקופה של שנתיים.

אברהם פורז: לגבי הערוץ השלישי בטלוויזיה – כפי שאתם בוודאי יודעים, הערוץ הזה עלה לפני קצת פחות משנה, עם חבלי קליטה קשים ביותר.

אברהם פורז: מלכתחילה, החברה שזכתה עלתה לשידור לבד, כשלמעשה, להלכה היו צריכות לעלות שתי חברות.

אברהם פורז: הסיבה שהחברה השנייה לא עלתה היתה העובדה שהיו מחלוקות משפטיות בשאלה מי הזוכה השני, וזה התהפך פעמיים.

אברהם פורז: מועצת הרשות השנייה קבעה זוכה אחד, לאחר מכן בית-המשפט קבע זוכה אחר, ולאחר מכן שוב היתה החלטה אחרת בבית-המשפט.

אברהם פורז: כל זה עיכב, וכתוצאה מזה עלתה חברה אחת במקום שתיים.

אברהם פורז: התוכנית שהם הכינו, שהיתה מיועדת לשלושה ימים פלוס, נפרסה על פני שבעה ימים, והצלחה גדולה לא היתה.

אברהם פורז: לכן, מאז הערוץ הזה צולע גם באחוזי הצפייה בו וגם בתוכניות שמופקות בו, ואיננו ממלא אחר ההתחייבויות של אלה שזכו במכרז, בשום פנים ואופן.

אברהם פורז: אבל, אנחנו חשבנו שאנחנו צריכים לתת צ'אנס גם לערוץ הזה, חרף העובדה שהוא לא עמד בתנאי הזיכיון.

אברהם פורז: לכן קבענו בוועדה, שאנחנו מוכנים למחול לערוץ-10 על השנה הראשונה, שהיא שנת הינוקא, אותה שנה שבה הוא לא עמד במחויבויות, ובלבד שמשנת הפעלתו השנייה, שמתחילה למעשה במרס בשנה הבאה, הוא יעמוד בכל המחויבויות, שכן אם הוא לא יעמוד בהן הוא ייאלץ להיסגר.

אברהם פורז: יש כמה דברים שאני רוצה להבהיר.

אברהם פורז: כפי שתוכלו לראות, נקבע שכנגד הארכת הזיכיון של זכייני ערוץ-2 ישולם סכום למדינה, שייקבע על-ידי שר האוצר יחד עם שר התקשורת ובאישור הוועדה.

אברהם פורז: במהלך הדיונים בוועדה התברר לנו, שמשרד האוצר התחייב בפני משרד התרבות, שאחראי על חוק הקולנוע, להקצות שלוש שמיניות מהסכומים שייגבו כאן עבור הקולנוע.

אברהם פורז: לכן אני קורא לכם את מכתבו של אמיר לוי, סגן הממונה על התקציבים, האומר: מימון לחוק הקולנוע מתוך התמורה שתתקבל מזכייני ערוץ-2 עבור הארכת תקופת זיכיונם בשנתיים.

אברהם פורז: בהתאם להחלטת ועדת השרים שמונתה מטעם הממשלה לעניין הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 18), התשס"ג–2002, מתחייב משרד האוצר להוסיף לסכומים המפורטים בסעיף 11(ב) לחוק הקולנוע, התשנ"ט–1999, לתקציב הקולנוע סכום השווה – קודם טעיתי במספר – שלוש שמיניות מהתמורה.

אברהם פורז: אני חוזר, המספר הנכון הוא שלוש שמיניות מהתמורה שתתקבל מזכייני ערוץ-2 עבור הארכת תקופת הזיכיון שתינתן להם מתוקף הצעת החוק הנ"ל.

אברהם פורז: היו הצעות – ותראו עד כמה חברי הכנסת מאמינים לממשלה – שאמרו שלא מאמינים שהממשלה תעמוד בהתחייבות.

אברהם פורז: הם רוצים שזה יהיה כתוב "אשכרה" בחוק.

אברהם פורז: חשבתי שהתחייבות כזאת, שנמסרת על-ידי הממשלה ואשר אני אקרא אותה כאן מעל במת הכנסת, מחייבת וצריך לתת לה את הכבוד הראוי ולהאמין שהממשלה תקיים אותה, שהרי גם אם נכניס אותה להצעת החוק או לחוק עצמו, מי ערב לנו שלא תבוא הממשלה בהצעת חוק מאוחרת יותר או באחד מחוקי ההסדרים ותבטל.

אברהם פורז: אני חושב שצריך להסתפק בהצהרה הזאת ולא לקבל את ההסתייגות של חבר הכנסת שטרן, שרוצה להכניס את זה לחוק.

אברהם פורז: אני גם אומר לכם למה אני לא ראיתי בעין יפה את הכנסת הסעיף הזה.

אברהם פורז: השאלה לגבי גובה התמורה שצריכות זכייניות ערוץ-2 לשלם למדינה עבור הארכת הזיכיון היא שאלה נכבדה, והיא תלויה במגוון של בעיות שכרוכות בזה, לרבות שאלת מצבו של ערוץ-10, שאלת ההגינות שבין הזכיינים, מצב השוק ועוד פרמטרים אחרים.

אברהם פורז: לכן חשבתי, שכאשר מאזכרים – – –

שאול יהלום: – – –

אברהם פורז: כרגע אין.

אברהם פורז: הדבר היחיד שנאמר הוא, שאת הסכום שישולם למדינה יקבעו שר האוצר יחד עם שר התקשורת, או לפי סדר הפוך, שר התקשורת עם שר האוצר, בהתייעצות עם השר הממונה על חוק הקולנוע.

אברהם פורז: בזה יש רמז שבעצם הסכומים האלה מיועדים לקולנוע.

אברהם פורז: אמרתי לנציגי האוצר פעם אחר פעם, שאין לנו שום ביטחון בשלב זה מה הם הסכומים שיהיו שם – סכומים יותר גדולים או יותר קטנים – ולא רציתי שיחשבו שיש פה מטמון.

אברהם פורז: דבר נוסף, אתם תשימו לב שיש פה איזה סעיף שבעצם מאפשר הפעלת התדר הקרקעי על-ידי אחד משני הגורמים שמפעילים – או ערוץ-2 או ערוץ-10.

אברהם פורז: אני לא אכנס פה לתמהיל ולשאלה מדוע חשבנו את זה, אבל בכל מקרה משרד התקשורת התחייב בפני הוועדה למצוא את התדרים הפנויים, על מנת לאפשר גם לערוץ-10 לשדר קרקעית.

אברהם פורז: שידור קרקעי משמעותו שידור בתדרי UHF, שמאפשרים לכל אדם, גם אם איננו מנוי של חברות הכבלים או הלוויין, לקלוט את השידור.

אברהם פורז: כפי שציינתי קודם, הלכנו כברת דרך ארוכה לקראת ערוץ-10, קרי הערוץ השלישי.

אברהם פורז: בכל זאת אני שב ומציין בפני הכנסת, שמועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, כאשר היא תדון בעניין זכייני ערוץ-2 והתביעות מהם, היא צריכה לנהוג ככל האפשר לפי אמות מידה שוויוניות.

אברהם פורז: נכון שאין שוויון, אלו שני ערוצים שכל אחד מהם עובד במסלול אחר, ובכל זאת הם עוסקים באותו תחום של טלוויזיה מסחרית, וגם בהתחשב בזה שהאחד הוא חדש וצעיר וינוקא והאחר ותיק ומבוסס, עדיין צריכים להיות פרמטרים הגיוניים ושוויוניים ככל האפשר בין הערוצים האלה.

אברהם פורז: לגבי עניין העיתונות הכתובה – לאחר ויכוח ארוך, בסופו של דבר ההחלטה הסופית היא, שהעיתונות הכתובה יכולה להישאר בערוץ השני בטלוויזיה למשך תקופה של שלוש שנים מהיום, קרי שנתיים מתום תקופת הזיכיון הנוכחית.

אברהם פורז: זה בתנאי שיש להם אחזקות גם בטלוויזיה בכבלים או בערוצי תקשורת אחרים.

אברהם פורז: מכל הטעמים שמניתי לעיל ועוד מהרבה מאוד טעמים טובים אחרים, אני מבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק, לדחות את כל ההסתייגויות ולהודות לי על מה שעשיתי.

אברהם פורז: תודה רבה.

יגאל ביבי: תודה רבה לחבר הכנסת פורז.

יגאל ביבי: אני מבקש מחברי הכנסת לשבת, גם מחברי הכנסת של המפד"ל.

יגאל ביבי: אני רואה שאתם תוססים מקבלת החוק של אורלב.

יגאל ביבי: יש מסתייגים לחוק, אבל לפני כן אני אברך את המשלחת מאירלנד.

יגאל ביבי: לאחר מכן יעלו המסתייגים לנמק את ההסתייגויות שלהם.

יגאל ביבי: רבותי, אני מקדם בברכה את המשלחת מאירלנד, שבאה להזדהות עמנו.

יגאל ביבי: אני מבקש מחברי הכנסת לשבת לכבוד המשלחת המכובדת.

יגאל ביבי: חברי הכנסת, ביציע האורחים יושבים ידידים, חברי המשלחת שבאה להזדהות אתנו, בראשות הרב הראשי של אירלנד, ד"ר יעקב פרלמן, ופאדי מויניהן, ראש משלחת הנוצרים.

יגאל ביבי: בשם חברי הכנסת הנוכחים באולם ובשם חברי הכנסת הטרודים מן הסתם במירוץ לבחירות שהוקדמו ונחתו עלינו בהפתעה, אני מקדם את פניכם בברכה היהודית המסורתית: ברוכים תהיו בבואכם וברוכים תהיו בצאתכם.

יגאל ביבי: ברצוני להביע לכם, אורחינו מהאי הירוק, את רגשות הערכתנו החמים על עצם ביקורכם בעיצומם של ימים קשים אלה ובתקופה הקשה שעוברת עלינו.

יגאל ביבי: באתם מאי מוקף בים.

יגאל ביבי: לא אחת אנחנו חשים כתושביו של אי בודד המוקף בים של שנאה.

יגאל ביבי: באתם אלינו מארץ שיש לה היסטוריה טרגית ורוויית סבל, דיכוי ועוני.

יגאל ביבי: בתולדות העמים הפכה אירלנד לסמל במאבקה העיקש ובמלחמתה לשחרור משלטון זר שנמשכה מאות שנים.

יגאל ביבי: בין העם האירי, הדבק באמונתו ובאהבתו למולדתו, לבין העם היהודי – רב המשותף.

יגאל ביבי: היה זה לוחם החירות האירי, דניאל או'קונור, שאמר, בשנת 1829, לידידיו היהודים: "ידוע לכם בוודאי מה מכבדת, מוקירה ומעריכה אירלנד את עמכם הוותיק.

יגאל ביבי: ארצי ועמי, לפי מיטב ידיעתי, הם היחידים שלא דיכאו מעולם יהודים".

יגאל ביבי: המנהיג האירי הדגול, צ'רלס סטיוארט פארנל, תבע מהאירים לגלות סבלנות כלפי יהודים ותמך בשוויון זכויותיהם.

יגאל ביבי: לא בכדי כתב מחולל הציונות המודרנית, ד"ר בנימין זאב הרצל: אני אהיה פארנל של היהודים.

יגאל ביבי: ידידי, אורחים מאירלנד, הדור שלנו ידע את הנורא באסונות – השואה באירופה – שבה נכחד שליש מעמנו, אולם דורנו, בעקשנות ובהקדשת חיים, חווה את חידוש עצמאותנו המדינית בארץ אבותינו.

יגאל ביבי: האירים טיפחו את שפתם הלאומית, שרק מיעוט קטן דיבר בה, והיום היא שפה של המדינה.

יגאל ביבי: השפה העברית – שפת רוב תושבי הארץ הזאת – היתה במשך דורות שפת הספר והתפילה והפכה לשפת היום-יום, סמל לתחיית האומה.

יגאל ביבי: לכם, האירים, שורשים עמוקים בארץ התנ"ך, ואנחנו מכבדים ומעריכים זאת מאוד.

יגאל ביבי: משימתנו המשותפת היא לבנות גשר איתן של ידידות בין ארצותינו, עם מבט אל העתיד.

יגאל ביבי: בתקופה האחרונה החל המטייל הישראלי לגלות את הנופים הנפלאים של מולדתכם, את אגמי המים והנהרות.

יגאל ביבי: הישראלים שבים הביתה כשגרירים נלהבים ונאמנים של אירלנד רבת החן.

יגאל ביבי: באירלנד קהילה יהודית קטנה, שממנה הגיע אלינו מי שהיה הרב הראשי לארץ-ישראל, הרב יצחק הלוי הרצוג, ובנו נשיא מדינת ישראל המנוח חיים הרצוג.

יגאל ביבי: גבירותי ורבותי, לא נעלמה מכם העובדה שאנחנו חיים במציאות אכזרית.

יגאל ביבי: מי כמוכם יודע כי הטרור הופך את החיים לבלתי נסבלים וכי אין להשלים עמו.

יגאל ביבי: אנחנו יודעים כי לבעיות הטרור אין פתרון קסם, אבל אנחנו מקווים כי במקום שפך הדם תבוא התבונה האנושית הפשוטה ושני הצדדים יבינו כי אין דרך אחרת זולת השלום.

יגאל ביבי: אני מאחל לכם ביקור פורה ונעים.

יגאל ביבי: ברוכים הבאים.

יוסף (טומי) לפיד: אדוני היושב-ראש, היהודי המפורסם ביותר בספרות האירופית הוא יהודי מדבלין, שמו היה ליאופולד בלום, והוא הגיבור של "יוליסס", של ג'יימס ג'ויס.

יגאל ביבי: אני מקבל את הערתו של טומי לפיד, ואני מעריך את זה.

יגאל ביבי: אני בטוח שהשומעים הבינו בעברית, כי הם אוהדי ישראל, ובטח למדו גם עברית.

יגאל ביבי: תודה רבה, חברי המשלחת, חברי הכנסת.

יגאל ביבי: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יגאל ביבי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

יגאל ביבי: אנחנו מדברים עכשיו על הצעת חוק הרשות השנייה (תיקון מס' 18), ואני מזמין את המסתייג הראשון לחוק, את חבר הכנסת צבי הנדל.

יגאל ביבי: בבקשה.

צבי הנדל: אני מוותר.

יגאל ביבי: חבר הכנסת מוותר על ההסתייגות או על הדיבור?

צבי הנדל: אני מוותר על כל ההסתייגויות.

יגאל ביבי: חבר הכנסת יורי שטרן.

ראובן ריבלין: אותו דבר, הוא איננו פה.

יגאל ביבי: לא, הוא נמצא.

יגאל ביבי: אני מזמין את חבר הכנסת מוחמד ברכה – אינו נוכח.

יגאל ביבי: חבר הכנסת עסאם מח'ול, ואחריו – חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני השר, רבותי השרים.

עסאם מח'ול: זכייני הערוץ – – –

יגאל ביבי: רבותי.

יגאל ביבי: חבר הכנסת הנדל, יש לנו אורחים, זה לא מכובד.

יגאל ביבי: חבר הכנסת הנדל.

עסאם מח'ול: אנחנו רוצים לראות את הפנים שלו, אני מבין.

יגאל ביבי: שלום לכם, ברוכים אתם בצאתכם.

יגאל ביבי: תודה רבה שבאתם.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, זכייני הערוץ אינם ממלאים כמה חובות שהן קבועות בחוק, ואני חושב שנחוץ מאוד להעמיד את הדברים האלה, את העובדות, בפני חברי הכנסת לפני שאנחנו מאשרים את הארכת הזיכיון.

עסאם מח'ול: זכייני הערוץ אינם מקיימים את חובותיהם כלפי קבוצות בעלות ייחוד תרבותי ואינם עושים מאומה לקידום יצירות המקור הנוגעות לקבוצות אלה.

עסאם מח'ול: זה נכון לגבי יצירה בערבית – ועוד איך – שם יש כמעט ייבוש של היצירה ושל התמיכה ביצירה ועידוד היצירה הקולנועית והיצירה התרבותית במובן הזה.

עסאם מח'ול: זה נכון לגבי חלקים אחרים בציבור – אני מניח שגם לגבי הציבור החרדי המצב דומה – – –

ראובן ריבלין: – – –

אברהם פורז: אין להם טלוויזיה – – –

יהודה גלעד: הציבור הדתי.

עסאם מח'ול: כן, אבל בכל זאת אם אנחנו נחשוב איזה אחוז ואילו עלויות ואיך אפשר לגשר על הפער הקיים ממילא במשך 50 שנה, אני חושב שההערה של השר תתגמד והיא לא יכולה להיות תשובה על השאלה הזאת.

עסאם מח'ול: אבל החוק קובע גם ומחייב את הזכיינים במתן תמלוגים לתמיכה ביצירות קולנוע ברמה של 8%, על-פי הקביעה המקורית, ולאחרונה חל שינוי וזה ירד ל-4%.

ראובן ריבלין: זה היה כתוב מראש – כאשר יהיו שני ערוצים.

עסאם מח'ול: ההסתייגות שלנו מציעה, שהרף התחתון של השיעור הזה יהיה 6%, והרף העליון יהיה 8%, כפי שזה על-פי חוק.

עסאם מח'ול: אני חושב שזה צודק, אני חושב שזה נכון.

עסאם מח'ול: אני חושב שאי-אפשר לחוס או לרחם על אותם זכיינים מבחינת היכולת שלהם כן לשלם, ולשלם את התמלוגים.

עסאם מח'ול: אנחנו מודעים לכך שההורדה הזאת ל-4% פגעה ותפגע ותוריד את הסטנדרד של התמיכה ביצירה התרבותית – הקולנועית במקרה הזה – לרמה נמוכה, במידה שתגרום לאיבוד הפרופורציות הנכונות בחברה שרוצה לחיות חיים בריאים.

עסאם מח'ול: אי-אפשר להתעסק כל הזמן עם עוני, עם אבטלה, עם קשיים כלכליים ומלחמה, ובסופו של דבר לתרבות לא יהיה החלק המינימלי שמגיע לה דווקא מהתמלוגים שמגיעים לזכייני טלוויזיה.

עסאם מח'ול: לכן, הארכת הזיכיונות תפגע, היא תייצב את המצב הבלתי-אפשרי הקיים היום, ולכן אני קורא כן ללכת על העלאת השיעור ל-8% – בין 6% ל-8%.

עסאם מח'ול: השאלה המרכזית שנשארת באוויר כאן – כדי לדעת גם את הפרופורציות – על מי אנחנו מדברים, מיהם הזכיינים של הרשות השנייה.

עסאם מח'ול: הזכיינים האלה, אי-אפשר להגדיר אותם כעשירון עליון או על-עליון – אולי מאיון.

עסאם מח'ול: לפני כמה ישיבות חבר כנסת שריד השתמש במושג "מיליוניון" – אולי אנחנו מדברים על המיליוניון הזה, אנחנו מדברים על אנשים שהם המדינה בעצם, וכל הממסד הפוליטי הוא המנהל של העסקים שלהם בארץ, במדינה.

עסאם מח'ול: זה מה שקורה.

עסאם מח'ול: חושבים שאתם שרים, שאתם ממשלה?

עסאם מח'ול: אתם מנהלים של העסקים של האנשים האלה בסך הכול, והתקשורת היא חלק מהשליטה שלהם על החברה הישראלית, ולא במקרה אילי ההון שנקראים ראשי המשק – כפי שמתייחסת אליהם ד"ר עפרוני היום ב"גלובס" – לא במקרה הם אלה שמושכים בחוטים, לא רק של התקשורת, לא רק של העסקים שלהם, אלא של ההחלטות של הממשלה.

עסאם מח'ול: הם קובעים את המדיניות הכלכלית-החברתית במדינה הזאת, ולכן אין מה לרחם עליהם.

עסאם מח'ול: השאלה היא איך באמת לדאוג – והבית הזה אמור לדאוג לא לזכיינים, אלא לתרבות וליצירה התרבותית, ובכך אנחנו נעשה – – –

יגאל ביבי: תודה רבה לחבר הכנסת מח'ול.

יגאל ביבי: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה.

ראובן ריבלין: צריכים להוציא את החלב מהפרה, לא לשחוט אותה.

עסאם מח'ול: לפעמים צריך לשחוט אותה גם כן.

עסאם מח'ול: לפעמים מותר לשחוט אותה – אנחנו עדיין לא בהודו, כאן מותר לשחוט אותה.

ראובן ריבלין: ההערה שלך לגבי הטלוויזיה הערבית נכונה – – –

יגאל ביבי: רבותי, אחרונת המסתייגים – חברת הכנסת גוז'נסקי, ולאחר מכן ניגש להצבעה.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להדגיש שההסתייגות של חברי ושלי באה בעצם לשמור על המצב כפי שהיה עד להארכה ואין בה שום החמרה.

תמר גוז'נסקי: מה שקרה, חברי הכנסת, הוא שהזיכיון היה אמור להסתיים לפי החוק הקודם.

תמר גוז'נסקי: עכשיו מאריכים להם את הזיכיון עד 2005, אבל תוך כדי הארכת הזיכיון, בלי שום תשלום נוסף ובלי שום דבר נוסף, אדוני השר, אתם הורדתם את התמלוגים שהם צריכים לשלם מהרמה של 8% לרמה של 4%.

תמר גוז'נסקי: ומה אנחנו מבקשים?

תמר גוז'נסקי: אנחנו לא אומרים שהרמה תהיה אפילו 8%.

תמר גוז'נסקי: אנחנו אומרים – בין 6% ל-8%.

תמר גוז'נסקי: אז קמה כאן מהומה, כל הלוביסטים מסתובבים במסדרונות הכנסת, עושים מהומות, מתנפלים על חברי הכנסת.

תמר גוז'נסקי: על מה ולמה?

תמר גוז'נסקי: אם כל כך קשה להם לשלם, למה הם נלחמו להאריך את הזיכיון?

תמר גוז'נסקי: הם נלחמו להאריך את הזיכיון כי זאת תרנגולת שמטילה ביצי זהב, ולכן הם רוצים את הזיכיון הזה.

תמר גוז'נסקי: לפי כל הדיווחים בעיתונות, יש רווח נקי של עשרות מיליוני שקלים.

תמר גוז'נסקי: ערוץ-10, למרות קיומו, הם ממשיכים להרוויח.

תמר גוז'נסקי: זה לא המצב של חברות הכבלים, שיש להן טענות על הפסדים.

תמר גוז'נסקי: חברות הערוץ השני לא מפסידות.

תמר גוז'נסקי: אז מדוע הן לא יכולות להמשיך לשלם כמו שהן שילמו קודם?

תמר גוז'נסקי: מדוע צריך לתת להן הקלה?

תמר גוז'נסקי: למה לברונים האלה, לבנקים הגדולים, למשפחת מוזס, למשפחת נמרודי, לכל אלה, למה להם צריך לתת את ההקלות?

תמר גוז'נסקי: וזה בשנה שהממשלה הזאת קיצצה בהבטחת הכנסה, בקצבאות ילדים, בקצבאות נכים, במשרד החינוך, במשרד הבריאות, בכל הדברים קיצצו.

תמר גוז'נסקי: יש רק מקום אחד שאסור לקצץ בו – אצל המיליארדרים.

תמר גוז'נסקי: בהם אסור לגעת.

תמר גוז'נסקי: לכן, חברי הכנסת, אפשר להתווכח אם צריך היה להאריך או לא להאריך.

תמר גוז'נסקי: הכנסת תאמר את דברה היום בקשר לכל החוק.

תמר גוז'נסקי: אבל גם חברי הכנסת שתומכים בהארכת הזיכיון, תתמכו בהסתייגות שאומרת שהם ישלמו כמו שהם שילמו קודם, ואפילו קצת פחות, כי נאמר בין 6% ל-8%, ולא 8% כמו קודם, ואל תיתנו להם את ה-4% לאחר שהם הפעילו פה את כל המערכת הפוליטית כדי לעשות זאת.

תמר גוז'נסקי: כי אם תורידו את ההסתייגות, זו תהיה הוכחה נוספת לדבר הטרגי הזה, שבעצם ההון בארץ קובע את סדרי הבית הזה.

יגאל ביבי: תודה רבה לחברת הכנסת גוז'נסקי.

יגאל ביבי: שר התקשורת, השר ריבלין, בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, יש חשיבות רבה להעברת החוק מהטעם הפשוט, שאנחנו רוצים רציפות בשידורי הטלוויזיה.

ראובן ריבלין: אין ספק שערוץ-2, אשר לפני עשר שנים עלה לשידור, יצר טלוויזיה עברית ישראלית יש מאין, ואנחנו צריכים לומר בצורה הברורה ביותר, שמעולם לא נתנו הטלוויזיה וזכייני ערוץ-2 יותר ממה שהם התחייבו.

ראובן ריבלין: אבל, חברת הכנסת גוז'נסקי, מעולם הם לא נתנו ולו פרוטה פחות משהם התחייבו, וזאת לתפארת הערוץ, מהטעם הפשוט שרבים אחרים בארץ הזאת חושבים שלהתחייב זה דבר אחד ולקיים אחר כך, זה דבר שני.

אחמד טיבי: – – –

ראובן ריבלין: אני אענה קודם על שאלות שנשאלו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מח'ול העלה טענה שאני מוכרח לומר שיש בה ממש, לא מבחינת ההוצאה הכספית ולא מבחינת ההתחייבות הכספית, אבל בלי כל ספק הטלוויזיה הישראלית המסחרית בישראל לא נתנה את דעתה מספיק על ציבור דוברי הערבית בישראל.

ראובן ריבלין: נוסף על כך, ערוץ-1, המקבל את תקציבו מאגרת הרדיו והטלוויזיה, לא עשה טוב כאשר לפני שאפשר לכל דובר ערבית בישראל לצפות בטלוויזיה הדיגיטלית המשדרת היום בערבית, הלך והעביר את השידורים מהטלוויזיה האנלוגית, או מהטלוויזיה הטרסטריאלית של ערוץ-1 הוותיק.

ראובן ריבלין: לא תמיד צריך לומר על כל ותיק טוב.

ראובן ריבלין: למשל, אני ותיק ולא טוב.

ראובן ריבלין: אבל אני מוכרח לומר שאותו ערוץ ותיק, כאשר ביקש להוציא ישן מפני חדש, היה צריך קודם להביא את החדש.

ראובן ריבלין: בעניין זה אני מקבל את הסתייגותך, אני רק אומר שהיא הסתייגות ממשית, מהותית, אבל לא הסתייגות כספית.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גוז'נסקי, לפני כשנתיים, כאשר דיברנו על נושא התמלוגים אשר צריכים להיות משולמים על-ידי ערוץ-2, עם עלייתו של ערוץ-10 ועם עלייתם של הערוצים הייעודיים אשר היו אמורים כבר לשדר שנה – ואשר בשעה טובה אתמול הערוץ הייעודי הישראלי בשפה הרוסית התחיל לפעול, ושמעתי שכבר החודש הזה יש לו פרסום בעשרות מיליוני דולרים שיפרנסו אותו – – –

תמר גוז'נסקי: זה במקום הערוצים הרוסיים – – –

ראובן ריבלין: לא, לא במקום שום דבר.

ראובן ריבלין: אני מדבר בצורה ברורה.

ראובן ריבלין: החליטו כולם, לרבות חברת הכנסת גוז'נסקי, שהיתה אז בוועדת הכלכלה ואולי התנגדה, להפחית את התמלוגים ל-4%.

ראובן ריבלין: אז היה באמת "פרוספריטי", וכולם חשבו שערוץ-10 הולך להיות "ווינר", ואז הורידו ל-4%.

ראובן ריבלין: היום קבענו בחוק שחבר הכנסת אברהם פורז הביא, והממשלה אימצה אותו, לשמחת לבי, שאנחנו נפתח את ה-4% ונקבע בין 4% ל-6%.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר, שהרווחים היום של אותם מיזמים עסקיים – והמיזמים העסקיים פועלים רק לפי אמות-מידה עסקיות, זאת אומרת, אנחנו לא יכולים לבוא – –

תמר גוז'נסקי: – – –

ראובן ריבלין: – – לעשירים ולומר להם: אנחנו מפקיעים את כספכם, כי זאת כמובן דמגוגיה זולה.

ראובן ריבלין: אנחנו צריכים לדאוג שחלילה לא נעשה מעשה שבו ניתן להם מתנות.

ראובן ריבלין: לא נתנו להם ולו מתנה אחת, ואני לא מכיר אף אחד מהם באופן אישי.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר בצורה ברורה, שאני דוחה את טענותיה של חברת הכנסת גוז'נסקי, אשר חושבת שמכל אדם עשיר צריך לקחת הכול.

ראובן ריבלין: דרך אגב, אני בתור אדם שיש לו כמו שיש לגוז'נסקי – – –

תמר גוז'נסקי: 8% זה הכול?

ראובן ריבלין: תשמעי עוד פעם.

ראובן ריבלין: היום אנחנו נמצאים במצב שהאיתנות הפיננסית של הטלוויזיה בישראל היא בצריך עיון, וזו שאלה בהחלט מהותית.

תמר גוז'נסקי: זה בכבלים, זה לא בערוץ השני.

ראובן ריבלין: גם בערוץ השני.

יגאל ביבי: חבר הכנסת טיבי, בקצרה.

אחמד טיבי: אדוני השר, איך אדוני מסביר את העובדה שבערוץ-2 יש כשנה וחצי חרם מוחלט על חברי הכנסת הערבים?

תמר גוז'נסקי: גם עלי.

יגאל ביבי: גם עלי, גם עלי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, המועצה הציבורית מנהלת את הנושאים התוכניים של ערוץ-2, ואני לא מעלה על דעתי שיכול להיות מצב שבו פוליטיקאי יתערב בתוכן אצלם – – –

תמר גוז'נסקי: תתפלא.

ראובן ריבלין: אני אומר לך שאני מעיד על עצמי, שב-20 החודשים שאני שר התקשורת, לא העליתי על דעתי אפילו להתערב בנושא תוכני.

ראובן ריבלין: יש שניים מבני המיעוטים היושבים באותה מועצה – פנו אליהם בתלונה, כי התלונה צודקת.

אחמד טיבי: לא, לא, אני פונה אליך.

ראובן ריבלין: לכן, אני מבקש מכל חברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק, כי אנחנו חייבים להמשיך ולקיים את הטלוויזיה בישראל.

ראובן ריבלין: תודה.

יגאל ביבי: חבר הכנסת אברהם פורז מבקש להשיב.

יגאל ביבי: בבקשה.

אברהם פורז: רבותי, כמה חובות.

אברהם פורז: החוב הראשון שיש לי הוא להודות למנהלת ועדת הכלכלה לאה ורון, לעוזרת שלה עדית חנוכה, לעורכת-הדין אתי בנדלר, ולכל אלה שעשרות שעות עסקו בעניין הזה.

אברהם פורז: אני גם רוצה מאוד מאוד לשבח את השר ראובן ריבלין.

אברהם פורז: אני חושב שכבוד הוא למדינת ישראל שיש לה שר ברמתו, במידת המסירות שלו ובמידת ההתמדה.

אברהם פורז: הוא ליווה אותנו כמעט בכל הישיבות, ישב מההתחלה עד הסוף, טיפל בכל סוגיה קטנה כגדולה, ואני רוצה מאוד מאוד לשבח אותו על מסירותו.

אברהם פורז: אשר לדברים שנאמרים פה, חברת הכנסת גוז'נסקי, היה קרב גדול בכנסת מי יהיה בוועדת התקשורת.

אברהם פורז: אמרו: זה לא בסדר שאין אף חבר כנסת מהסיעות הערביות, ובאמת צירפנו את חבר הכנסת ברכה לוועדה.

אברהם פורז: הוא לא בא אף לא לישיבה אחת.

אברהם פורז: לו את היית נמצאת בוועדה כמה עשרות שעות כמונו, אולי היית מבינה במה מדובר.

אברהם פורז: הרי אם מעלים את התמלוגים, זכייני ערוץ-2 יפיקו פחות הפקות מקור, פחות עבודה לבמאים, פחות עבודה לשחקנים – –

תמר גוז'נסקי: מה פתאום?

תמר גוז'נסקי: הם שותפים לפי החוק.

אברהם פורז: – – יותר סרטים מיובאים מחוץ-לארץ, שלא עולים כלום.

אברהם פורז: אני אגיד לך, ברית-המועצות נסגרה, אי-אפשר להביא משם סרטים, אין מה להביא משם.

אברהם פורז: ולכן, בחוסר אחריות, מתוך אי-ידיעת העובדות, קשקשתם פה מההתחלה ועד הסוף.

אברהם פורז: את גם זו שנתנה יד לחבר הכנסת שטייניץ, ובקונספירציה מתועבת, להדיח אותי מראשות ועדת הכלכלה, כי רציתם חוק שיפגע בעיתונות.

אברהם פורז: אתם לא מבינים שהעיתונות היא כלב השמירה של הדמוקרטיה.

אברהם פורז: מי שפוגע באיתנות הפיננסית של העיתונות הכתובה, פוגע בדמוקרטיה.

אברהם פורז: אתם אויביה של העיתונות הכתובה ואויביה של הדמוקרטיה.

תמר גוז'נסקי: – – – זו השמצה.

תמר גוז'נסקי: תתבייש לך.

יגאל ביבי: חברת הכנסת גוז'נסקי, מספיק.

יגאל ביבי: אני מבקש להפסיק.

יגאל ביבי: תנו לנו לסיים את המושב הזה באווירה טובה.

יוסף (טומי) לפיד: צריך לאפשר לחברת הכנסת גוז'נסקי לעשות משהו סוציאליסטי.

יגאל ביבי: רבותי, אנחנו ניגשים להצבעה.

יגאל ביבי: לשם החוק ולסעיף 1 אין הסתייגויות.

יגאל ביבי: אנחנו מצביעים כנוסח הוועדה על שם החוק ועל סעיף 1.

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 36 בעד סעיף 1 – 21 נגד – 3 נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

יגאל ביבי: 21 בעד, שלושה נגד.

יגאל ביבי: שם החוק וסעיף 1 אושרו כנוסח הוועדה.

יגאל ביבי: לסעיף 2, חברי הכנסת צבי הנדל ויורי שטרן הסירו את ההסתייגויות.

יגאל ביבי: יש הסתייגות לפסקה (2) בסעיף 2, של חברי הכנסת מח'ול, גוז'נסקי וברכה.

יגאל ביבי: מי בעד ההסתייגות הזאת, מי נגד – ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 37 בעד ההסתייגות – 8 נגד – 15 נמנעים – 1 ההסתייגות של חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ותמר גוז'נסקי לסעיף 2 (סעיף 37א(א)(2) המוצע) לא נתקבלה.

יגאל ביבי: רבותי, ההסתייגות נפלה ברוב של 15 חברי כנסת, שמונה בעד, נמנע אחד.

יגאל ביבי: חבר הכנסת יורי שטרן איננו.

יגאל ביבי: אנחנו מצביעים עכשיו על סעיף 2 בנוסח הוועדה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 38 בעד סעיף 2, כהצעת הוועדה – 20 נגד – 3 נמנעים – אין סעיף 2, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יגאל ביבי: רבותי, 20 בעד, שלושה נגד, אין נמנעים.

יגאל ביבי: סעיף 2 עבר בנוסח הוועדה.

יגאל ביבי: רבותי חברי הכנסת, לסעיפים 6-3 אין הסתייגויות, ולכן אנחנו מצביעים על סעיפים אלה כנוסח הוועדה.

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 39 בעד סעיפים 6-3 – 21 נגד – 3 נמנעים – אין סעיפים 6-3 נתקבלו.

אברהם בורג: אני עם השר ריבלין.

יגאל ביבי: גם יושב-ראש הכנסת הצטרף אלינו.

יגאל ביבי: רבותי, 22 בעד, שלושה נגד, אין נמנעים.

יגאל ביבי: סעיפים 6-3 עברו כנוסח הוועדה.

יגאל ביבי: לאחר שגמרנו את ההצבעה בקריאה שנייה על כל הסעיפים, אנחנו מצביעים בקריאה שלישית על הצעת חוק הרשות השנייה (תיקון מס' 18), התשס"ג–2002.

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 40 בעד החוק – 22 נגד – 3 נמנעים – אין חוק הרשות השנייה (תיקון מס' 18), התשס"ג–2002, נתקבל.

יגאל ביבי: ובכן, רבותי, בעד 22, שלושה נגד, אין נמנעים.

יגאל ביבי: החוק התקבל.

יגאל ביבי: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יגאל ביבי: רבותי, עכשיו אנחנו מזמינים את יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת ליצמן, להציג את הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 22).

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק זו היא הצעת חוק ממשלתית.

יעקב ליצמן: בהצעת החוק מוצע להסדיר את המסגרת החוקית לחתימה ולהגשה אלקטרונית של תשקיף, מסמך וכל הודעה שיש להגישם על-פי דין לרשות לניירות ערך.

יעקב ליצמן: המערכת האלקטרונית לקליטת דיווחי החברות ברשות לניירות ערך תאפשר העברה אוטומטית של הדיווחים כאמור לבורסה.

יעקב ליצמן: לפיכך, דיווח אלקטרוני לרשות לניירות ערך לגבי מסמך ייחשב גם כמילוי החובה כלפי הבורסה, ככל שמדובר במסמכים שיש להגישם לבורסה.

יעקב ליצמן: הרשות לניירות ערך תאבטח את המסמכים שדווחו לה בדרך אלקטרונית, באמצעות שימוש במערכות תוכנה וחומרה מהימנות, המעניקות הגנה סבירה מפני חדירה, שיבוש, הפרעה או גרימת נזק למחשב.

יעקב ליצמן: הצעת החוק מסמיכה את שר האוצר, באישור ועדת הכספים, להסדיר בתקנות את סדרי הדיווח האלקטרוני והחתימות האלקטרוניות, זהותם של בעלי תפקיד בתאגיד, נותני שירותים לתאגיד ומי שרשאי לשמש מורשה לצורך דיווח וחתימה אלקטרוניים, חובותיהם של מורשי חתימה כאמור, וכן שמירה של מסמכים ואגרות.

יעקב ליצמן: בנוסף, מוצע להסמיך את הרשות לניירות ערך לקבוע כללים בנושאים שיש למצוא לגביהם פתרונות מהירים בשל התפתחויות טכנולוגיות.

יעקב ליצמן: בנוסח המוצע נקבע, כי החמרות ביחס לדרישות שבחוק לחתימה לגבי חובותיו של מאשר חתימה וגורם מאשר, ייקבעו בתקנות על-ידי שר האוצר, בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת הכספים.

יעקב ליצמן: מאחר שהביצוע של חוק חתימה אלקטרונית מופקד בידי שר המשפטים, ומכיוון שהצעת החוק בנושא נדונה בוועדה משותפת של ועדות החוקה והמדע, הוחלט בוועדת הכספים להסמיך את שר המשפטים ושר האוצר, באישור הוועדה לענייני מחקר ופיתוח מדעי וטכנולוגי, להתקין את התקנות האמורות.

יעקב ליצמן: תיקון נוסף המוצע בהצעת חוק זו הינו ביטול חובת הדיווח לרשם החברות מטעם תאגיד המדווח לרשות לניירות ערך.

יעקב ליצמן: חברי הכנסת, מדובר בהצעת חוק חשובה, אשר תאפשר לרשות לניירות ערך ולבורסה לייעל את פעילותן ולהתאימה להתפתחויות טכנולוגיות.

יעקב ליצמן: אני מבקש מכם לתמוך בהצעת החוק ולהצביע בעדה בקריאה השנייה והשלישית כהצעת הוועדה.

יעקב ליצמן: תודה.

יגאל ביבי: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכספים.

יגאל ביבי: יש רק שני מסתייגים.

יגאל ביבי: חבר הכנסת נודלמן – אינו נוכח.

יגאל ביבי: אחרון המסתייגים, חבר הכנסת חוגי, בבקשה.

עופר חוגי: ההסתייגות לא כל כך מהותית.

עופר חוגי: היא מתואמת עם הרשות לניירות ערך.

עופר חוגי: ההסתייגות אומרת, שהחוק הזה יהיה בתיאום עם החוק הקודם שחוקקנו בכנסת, חוק החתימה האלקטרונית, שחוקק על-ידי מיכאל איתן.

עופר חוגי: בסך הכול רוצים ששני החוקים יהיו מתואמים ויהיו בחפיפה אחת.

עופר חוגי: תודה.

יגאל ביבי: תודה רבה לחבר הכנסת חוגי.

יגאל ביבי: חברי הכנסת, לשם החוק ולסעיפים 5-1 אין הסתייגויות.

יגאל ביבי: אנחנו ניגשים להצבעה על שם החוק ועל סעיפים 5-1.

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 41 בעד סעיפים 5-1 – 14 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 5-1 נתקבלו.

יגאל ביבי: רבותי, 14 בעד, אין נגד, אין נמנעים.

יגאל ביבי: סעיפים 5-1, כהצעת הוועדה, ושם החוק התקבלו.

יגאל ביבי: לסעיף 6 יש הסתייגות של חבר הכנסת עופר חוגי.

יגאל ביבי: אנחנו ניגשים להצבעה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 42 בעד ההסתייגות – 14 נגד – 1 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת עופר חוגי ומיכאל נודלמן לסעיף 6 נתקבלה.

יגאל ביבי: ובכן, 14 בעד, אחד נגד – ההסתייגות של חבר הכנסת עופר חוגי התקבלה.

יגאל ביבי: עכשיו, אני מצביע על סעיף 6 עם ההסתייגות של חבר הכנסת חוגי.

יגאל ביבי: רבותי, ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 43 בעד סעיף 6, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה – 16 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 6, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

יגאל ביבי: סעיף 6 התקבל עם ההסתייגות.

יגאל ביבי: בעד – 16, נגד – אפס ונמנעים – אפס.

יגאל ביבי: לסעיפים 7 ו-8 אין מסתייגים, ולכן אנחנו ניגש להצבעה על סעיפים 7 ו-8 כהצעת הוועדה.

יגאל ביבי: חברי הכנסת, ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 44 בעד סעיפים 8-7 – 17 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 8-7 נתקבלו.

יגאל ביבי: סעיפים 7 ו-8 כנוסח הוועדה התקבלו ברוב של 17 בעד, נגד – אפס ונמנעים – אפס.

יגאל ביבי: יושב-ראש ועדת הכספים, התקבלה ההסתייגות.

יגאל ביבי: האם להמשיך בקריאה שלישית?

יעקב ליצמן: כן.

יגאל ביבי: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים בקריאה שלישית על הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 22), התשס"ג–2002.

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 45 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – אין חוק ניירות ערך (תיקון מס' 22), התשס"ג–2002, נתקבל.

יגאל ביבי: בעד – 15, אפס מתנגדים ואפס נמנעים.

יגאל ביבי: החוק עבר בקריאה שלישית.

יגאל ביבי: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכספים ולחברי הכנסת.

יגאל ביבי: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יגאל ביבי: יושב-ראש ועדת הפנים הגיע, ואני מזמינו להציג לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הרשויות המקומיות (משמעת) (תיקון מס' 3), התשס"ג–2002.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הרשויות המקומיות (משמעת) (תיקון מס' 3), התשס"ג–2002.

משה גפני: הצעת חוק זו, של חברת הכנסת יהודית נאות, נדונה במליאת הכנסת בקריאה טרומית ביום א' בסיוון התשס"א, 23 במאי 2001, ובקריאה ראשונה ביום ט"ו בתמוז התשס"ב, 25 ביוני 2002, והועברה לוועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משה גפני: הצעת חוק זו מבקשת לבטל את בתי-הדין המקומיים והאזוריים למשמעת, ובמקומם להקים בית-דין ארצי אחד, שלשיפוטו יהיו כפופים עובדי כל הרשויות המקומיות בארץ.

משה גפני: חוק הרשויות המקומיות (משמעת), התשל"ח–1978, קובע הוראות בדבר שיפוט משמעתי של עובדי הרשויות המקומיות.

משה גפני: מכוח חוק זה הוקמו בתי-דין מקומיים למשמעת עבור עובדי הרשויות המקומיות בירושלים, בתל-אביב-יפו ובחיפה, וכן הוקם בית-דין אזורי אחד ליתר עובדי הרשויות המקומיות.

משה גפני: בחוק הרשויות המקומיות נקבע, כי חברי בתי-הדין המקומיים יהיו עובדי הרשות המקומית שבה הוקם בית-הדין.

משה גפני: מצב זה הוא קרקע פורייה להפעלת לחצים על עובד הרשות הן מצד הנהלת הרשות שהגישה את התובענה והן מצד העובדים והנאשם.

משה גפני: על מנת להתמודד עם בעיה זו, מוצע לבטל את בתי-הדין המקומיים והאזוריים, ובמקומם להקים בית-דין ארצי אחד שלשיפוטו יהיו כפופים כל עובדי הרשויות המקומיות, כאשר חברי בית-הדין לא יהיו עובדי אותה רשות שממנה בא הנאשם.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אחר כך אציג עוד הצעת חוק של חברת הכנסת יהודית נאות.

משה גפני: חבר הכנסת טומי לפיד, אני מבקש לומר, שאף-על-פי שחברת הכנסת יהודית נאות היא מסיעת שינוי, היא מחוקקת טובה מאוד בוועדת הפנים ואיכות הסביבה, והיא מקבלת אצלי, כאיש יהדות התורה, עדיפות.

משה גפני: אני לא מסתכל מאיזו מפלגה היא.

משה גפני: החוקים טובים, ואני מציע לך ללמוד ממני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, להצעת החוק הוגשו הסתייגויות.

משה גפני: אני מציע לדחות הסתייגויות אלה ולאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

משה גפני: תודה רבה.

יגאל ביבי: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הפנים המפרגן.

יגאל ביבי: רבותי, אנחנו ניגשים להצבעה.

יגאל ביבי: אני רואה שחבר הכנסת מוחמד כנעאן איננו, ואין מסתייגים.

יגאל ביבי: על כן, אנחנו ניגשים להצבעה בקריאה שנייה.

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 46 בעד סעיפים 16-1 – 13 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 16-1 נתקבלו.

יגאל ביבי: החוק התקבל ברוב של 13 בעד, נגד – אפס ונמנעים – אפס.

יגאל ביבי: החוק אושר בקריאה שנייה.

יגאל ביבי: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ניגשים להצבעה בקריאה שלישית.

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 47 בעד החוק – 12 נגד – אין נמנעים – אין חוק הרשויות המקומיות (משמעת) (תיקון מס' 3), התשס"ג–2002, נתקבל.

יגאל ביבי: החוק התקבל בקריאה שלישית.

יגאל ביבי: 12 בעד, אפס מתנגדים ואפס נמנעים.

יגאל ביבי: החוק אושר בקריאה שלישית.

יהודית נאות: אני רוצה לומר דברים אחרי החוק הבא.

יהודית נאות: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יגאל ביבי: עתה, הצעת חוק חופש המידע (תיקון מס' 3) – קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יגאל ביבי: יציג את החוק הרב גפני, יושב-ראש ועדת הפנים.

יגאל ביבי: תעשה זאת בקיצור וגם לעניין, ואנחנו נתקדם.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק חופש המידע (תיקון מס' 3), התשס"ג–2002.

משה גפני: הצעת חוק זו של חברי הכנסת יהודית נאות וקבוצת חברי כנסת נדונה במליאת הכנסת בקריאה טרומית ביום כ"ה בטבת התשס"ב, 9 בינואר 2002, ובקריאה ראשונה ביום א' בכסליו התשס"ג, 6 בנובמבר 2002, והועברה לוועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משה גפני: הצעת חוק זו מבקשת להחיל את חוק חופש המידע, שעניינו מתן מידע לציבור, בין היתר על-ידי גופים ציבוריים, על חברות-בנות של תאגידים, שכן חוק חופש המידע חל היום על כל התאגידים שבשליטת הרשויות המקומיות, אך אין הוא חל על חברות-בנות של תאגידים כאמור, ולכן אין חלות עליהן גם התקנות שהותקנו מכוח חוק זה.

משה גפני: לפיכך מוצע בהצעת החוק להחיל הן את חוק חופש המידע והן את התקנות שהותקנו מכוחו על חברות-בנות של תאגידים שבשליטת הרשויות המקומיות.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, כבר אתמול הודיתי לצוות ועדת הפנים, למנהלת הוועדה יפה שפירא, ליועצת המשפטית של הוועדה, עורכת-הדין מירי פרנקל-שור, למתמחה ליאת בלום, למזכירת הוועדה שוש אזולאי, ולכל המזכירות בוועדה שעשו עבודה יוצאת מן הכלל, ולכן הבאנו את כל החוקים שיכולנו להביא.

משה גפני: אם היו נותנים לנו עוד שבוע או שבועיים, היינו מביאים עוד כמה חוקים חשובים.

משה גפני: אבל, פואד ושרון החליטו אחרת.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות.

משה גפני: אם כן, אני מציע לאשר הצעת חוק זו בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

משה גפני: תודה רבה.

יגאל ביבי: תודה רבה.

יגאל ביבי: רבותי, אנחנו ניגשים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק חופש המידע (תיקון מס' 3).

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 48 בעד סעיפים 2-1 – 12 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 2-1 נתקבלו.

יגאל ביבי: בעד – 12, אפס מתנגדים ואפס נמנעים.

יגאל ביבי: החוק עבר בקריאה שנייה.

יגאל ביבי: עכשיו, אנחנו ניגשים להצבעה בקריאה שלישית.

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 49 בעד החוק – 12 נגד – אין נמנעים – אין חוק חופש המידע (תיקון מס' 3), התשס"ג–2002, נתקבל.

יגאל ביבי: חוק חופש המידע (תיקון מס' 3), התשס"ג–2002, התקבל.

יגאל ביבי: 12 בעד, אפס מתנגדים ואפס נמנעים.

יגאל ביבי: החוק עבר בקריאה שלישית.

יגאל ביבי: יוזמת החוק, חברת הכנסת יהודית נאות, בבקשה.

יהודית נאות: אדוני היושב-ראש, לא הייתי גוזלת מזמנה של הכנסת ביום עמוס זה אלמלא יש לי חוב מוסרי.

יהודית נאות: אני רוצה להתחיל במתמחה ליאת בלום, בעורכת-הדין מירי פרנקל-שור, בגברת יפה שפירא, מנהלת הוועדה, בשוש אזולאי, בדפנה ובדניאלה.

יהודית נאות: שלא באשמתן אלא בשל נסיבות אישיות, הן עזרו לי מעבר למה שהגיע לי.

יהודית נאות: על כך שלמי תודות.

יהודית נאות: אני מאוד מקווה להתראות בכנסת הבאה.

יגאל ביבי: היא תתראה פה?

יהודית נאות: אמרו לי שאסור לקלקל.

יגאל ביבי: חברת הכנסת יהודית נאות, אני מבקש שתחליפי אותי.

יגאל ביבי: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יגאל ביבי: עתה, הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 58).

יגאל ביבי: יציג את החוק יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה.

יהודית נאות: אז נדחה.

יהודית נאות: היום יש צוק העתים.

יגאל ביבי: את תחליטי מה לעשות.

יהודית נאות: יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה איננו, ונדלג על הסעיף הזה.

יהודית נאות: אני לא אמורה לרוץ לקרוא לו.

יהודית נאות: לא נזרוק את החוק, משום שבמקרה הוא אולי בוועדת הכספים.

יהודית נאות: אנחנו נדלג על זה.

יהודית נאות: זה לא אומר שביטלנו זאת.

אבשלום וילן: זה יומו האחרון בכנסת.

יהודית נאות: זה לא הקטע כרגע.

יהודית נאות: כנ"ל לגבי הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 59) – יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות איננו.

יהודית נאות: אני מקווה שאולי יקראו לו.

יהודית נאות: כנ"ל לגבי סעיף כ"ג.

יהודית נאות: אנחנו מגיעים לסעיף כ"ד: הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 15), התשס"ג–2002.

יהודית נאות: אין לנו אף יושב-ראש?

יהודית נאות: רבותי, אני צריכה להכריז על הפסקה של חמש דקות.

יהודית נאות: אף אחד מיושבי-הראש איננו.

יוסף יצחק פריצקי: אולי אפשר לקפוץ הלאה בסדר-היום.

יהודית נאות: אין יושב-ראש ועדת חוקה להציג את החוק.

אברהם פורז: שמישהו יציג בשם ועדת החוקה.

יהודית נאות: חבר הכנסת טל, אנחנו ניתן לך.

יהודית נאות: לא צריך לרוץ.

יהודית נאות: הגענו להצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 58).

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גברתי היושבת בראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 58), מטעם הממשלה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: עמיתי חברי הכנסת, בעבר נכללו עבודות במפעלי התעשייה ובבתי-המלאכה כעבודות המזכות חיילים משוחררים במענק עבודה מועדפת או נדרשת, אולם הן הוסרו מרשימת העבודות המזכות ב-1 ביולי 2001.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הצעת החוק שבפני

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כם מציעה לשוב ולהכליל את העבודות במפעלי תעשייה ובבתי-מלאכה בעבודות המזכות במענק עבודה מועדפת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לצערי, המענק שישתלם בעד עבודות אלו יהיה נמוך יותר ויעמוד על 80% מזה המשתלם בעבודות אחרות המוגדרות כעבודות מועדפות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולם, הוועדה קיבלה זאת כאילוץ, ואני מקווה כי בעתיד ניתן יהיה להשוות את המענקים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כן קובעת ההצעה, כי גם מי שהועסק בעבודה נדרשת בחקלאות יהיה זכאי לקבל מענק חלקי, אם עבד ארבעה חודשים לפחות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לצערי, הסירה הממשלה מרשימת העבודות המועדפות את העבודה בתחנות הדלק, וגם כאן לאור קוצר הזמן ועל מנת להבטיח שהחוק, בכל זאת כלולות בו הטבות משמעותיות, יאושר בקריאה שנייה ובקריאה שלישית לפני צאת הכנסת לפגרה, הסכמנו לאשר את התיקון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולם, יש לקוות כי הממשלה תחזור בה מעוול זה כלפי אותם חיילים וחיילות משוחררים שניצלו את האפשרות לעבודה בתחנות הדלק לצורך קבלת המענק.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רבותי חברי הכנסת, גברתי היושבת בראש, הייתי מעדיף שהמענק המשתלם לחיילים משוחררים בתעשייה ישולם בשיעור מלא, כפי שהם ראויים וזכאים לו, ככל חייל משוחרר אחר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולם, אני מציע לכבד את האילוצים שבפניהם אנו ניצבים ולקבל את הפשרה המוצעת, מתוך תקווה שבעתיד יוגש תיקון שירחיב את המענק כאמור.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: להצעה אין הסתייגויות, ואני מציע לאשרה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה רבה.

יהודית נאות: אני צריכה להמתין דקה להצבעה, עד שתוכל לשוב למקום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש עוד הצעת חוק.

יהודית נאות: לא, אנחנו נעשה אחת-אחת.

יהודית נאות: אני מצטערת שזה מטרטר אותך.

יהודית נאות: אם אתה רוצה להישאר כאן, אני אומר לפרוטוקול שאתה בעד.

יהודית נאות: רבותי, אנחנו ניגשים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 58).

יהודית נאות: להצעה לא נרשמו הסתייגויות.

יהודית נאות: אפשר להצביע, בבקשה.

יהודית נאות: הצבעה מס' 50 בעד סעיפים 3-1 – 11 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 3-1 נתקבלו.

יהודית נאות: ההצעה התקבלה בקולותיהם של 11 שהצביעו בעד.

יהודית נאות: אין מתנגדים ואין נמנעים.

יהודית נאות: אם כך, אנחנו ניגשים להצבעה בקריאה שלישית.

יהודית נאות: נא להצביע.

יהודית נאות: הצבעה מס' 51 בעד החוק – 11 נגד – אין נמנעים – אין חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 58), התשס"ג–2002, נתקבל.

יהודית נאות: 11 הצביעו בעד ההצעה, ואין מתנגדים ואין נמנעים.

יהודית נאות: אני קובעת, שהצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 58) התקבלה בקריאה שלישית.

יהודית נאות: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יהודית נאות: נעבור לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 59), התשס"ג–2002 – קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יהודית נאות: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יהודית נאות: בבקשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: עמיתי חברי הכנסת, גברתי היושבת בראש, אני מתכבד להעלות לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 59).

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מדובר בהצעת חוק אשר ועדת העבודה, הרווחה והבריאות עמלה קשות וקיימה דיונים במשך חודשים ארוכים על מנת להכינה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בשנת 1999 חוקק חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 30), ונקבע בו כי התחשיב לתשלום דמי ביטוח לאומי לעניין עובד שהכנסתו אינה עולה על ההכנסה המזערית, יחושב על בסיס הכנסה של 47.5% מהשכר הממוצע, ולא 25% ממנו כפי שהיה עד אז.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מטרת התיקון היתה להבטיח, שכל מעסיק ישלם עבור עובדיו דמי ביטוח מינימליים, הנקבעים על-פי שכר מינימום, אפילו במקרים שהשכר המשולם נופל משכר המינימום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לדברי יוזמת החוק, חברת הכנסת ענת מאור, בעת הכנת התיקון לא הובאה בחשבון הייחודיות של עובד באגודה שיתופית, דהיינו חברי קיבוץ.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חברת הכנסת מאור ביקשה להשאיר לגבי חברי קיבוצים את ההוראה, שאם הכנסתם נמוכה מההכנסה המזערית, תחושב הכנסתם על בסיס 25% מהשכר הממוצע, כפי שהיה ערב כניסת תיקון מס' 30 לתוקפו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בדיונים בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, עוד בעת שהוועדה הכינה את החוק לקריאה ראשונה, הודעתי כי אסכים לתיקון שיחול על כלל האוכלוסיות החלשות, ולא כזה שיהיה מכוון לחברי הקיבוצים דווקא.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רבותי חברי הכנסת, הנוסחה שהתקבלה בוועדה, על מנת ליצור תיקון המתאים לרוח הדברים שהצגתי כאן, היתה לתקן את שיעורי דמי הביטוח הלאומי – הקבועים בלוח י' לחוק – כך שהשכבות החלשות יידרשו לשלם דמי ביטוח לאומי מוקטנים, והחסר בתקבולי הביטוח הלאומי יושלם מהגדלה מסוימת, קטנה יחסית, בדמי הביטוח הלאומי שיידרשו לשלם השכבות החזקות יותר באוכלוסייה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הצעת החוק כוללת שני "לוחות י'" לחוק הביטוח הלאומי: האחד יחול עד תום התוכנית הכלכלית כהוראת שעה, והשני – החל מתום תוכנית החירום הכלכלית, המבטלת בין השאר את תקרת הגבייה לתשלום דמי ביטוח.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: התיקון קובע שיעור מופחת של דמי הביטוח הלאומי, ולפיו ישלמו משתכרי שכר נמוך עד מחצית השכר הממוצע במשק, 1.4% מהכנסתם, במקום 2.66% כיום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כאמור, קיזוז ההפסד לתקבולי הביטוח הלאומי יבוא מהגדלת דמי הביטוח לבעלי ההכנסות הגבוהות במיוחד, מ-4.49% מהשכר ל-5.52% ממנו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כך, לדוגמה, ישלם מי שמשתכר 50,000 שקל לחודש 245 שקל נוספים לחודש, ומי שמשתכר 100,000 שקל לחודש ישלם 555 שקלים נוספים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רבותי חברי הכנסת, אני סבור כי בהסכמת מציעי החוק מצאנו בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נוסחה שתאפשר להקל על החלשים ביותר שבין חברי הקיבוצים, בצורה שלא תייעד את ההטבות לחברי הקיבוצים דווקא, אלא תקל על כלל השכירים מקבלי השכר הנמוך באוכלוסייה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוועדה דחתה את בקשתה של חברת הכנסת מאור לכלול בחוק פיצוי רטרואקטיבי לחברי הקיבוצים מיום קבלת התיקון ב-1999.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לחוק אין הסתייגויות, ואני מציע לאשרו בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה רבה.

יהודית נאות: אדוני, תודה רבה.

יהודית נאות: היות שאין הסתייגויות, אנחנו יכולים לגשת להצבעה.

יהודית נאות: אנחנו נצביע בקריאה שנייה על חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 59).

יהודית נאות: אפשר להצביע.

יהודית נאות: הצבעה מס' 52 בעד סעיפים 4-1 – 11 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 4-1 נתקבלו.

יהודית נאות: בעד החוק – 11, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יהודית נאות: החוק עבר בקריאה שנייה.

יהודית נאות: אם כך, אנחנו יכולים להצביע בקריאה שלישית.

יהודית נאות: נא להצביע.

יהודית נאות: הצבעה מס' 53 בעד החוק – 10 נגד – אין נמנעים – אין חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 59), התשס"ג–2002, נתקבל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תגידו אחר כך שיושב-ראש הוועדה לא עושה דבר.

מוסי רז: – – – אבל אתה לא.

יהודית נאות: בעד ההצעה הצביעו עשרה, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יהודית נאות: הצעת החוק התקבלה בקריאה שלישית.

ענת מאור: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להודות, אבל, ברשותכם, שתי מלים לפני כן, למרות השעה המאוחרת והיום האחרון.

ענת מאור: כפי שחבר הכנסת טל, יושב-ראש הוועדה – אני מקווה שיהיה חבר הכנסת גם בהמשך, וזו ההזדמנות לברך אותו – ציין, הנושא הזה נולד כטעות מחוקק בכנסת הארבע-עשרה.

ענת מאור: היועץ המשפטי של הוועדה דאז, עורך-הדין משה בוטון, ציין זאת; המחוקק עצמו, חבר הכנסת אפי אושעיה, שהיה היוזם, ציין זאת.

ענת מאור: זאת אומרת, לא היתה פה שום כוונה לעשות העדפה לתנועה הקיבוצית, אלא לתקן עיוות.

ענת מאור: בהזדמנות זו אני רוצה לומר, שקידום הצרכים של התנועה הקיבוצית וההתיישבותית כולה, יש בו מסר שחשוב מאוד שהבית הזה ייקח על עצמו.

ענת מאור: קל מאוד להפוך משהו לשק חבטות, ולא בצדק, גם אם בנושא הקרקעות התנועה הקיבוצית היתה צריכה להגיע לפשרה מוקדמת יותר.

ענת מאור: אני רוצה להדגיש שצדק חלוקתי צריך לעשות ביחס לכל המתעשרים, ולא להפנות אותו לכיוון אחד בלבד.

ענת מאור: דווקא היום, לפני התודות, אני מתרגשת מאוד לומר, שהחוק הזה עבר כאשר התנועה הקיבוצית שכלה באסון נתעב שהיה בקיבוץ מצר את איציק דורי, זיכרונו לברכה.

ענת מאור: נדמה לי שעמידתם של אנשי קיבוץ מצר לאורך הקו, כמו גם קיבוצים רבים מאוד, והדגל החקלאי ההתיישבותי, יחד עם דגל השלום ואחוות העמים שהם נושאים, הם קרן אור למדינה שכך היינו רוצים לראות אותה.

ענת מאור: אני רוצה להודות, קודם כול, ליושב-ראש הוועדה דוד טל, שגם אם היו מחלוקות בינינו בחקיקה, הרי הגענו להסכמה, ואני חושבת שהשינוי שלך הוא מאוד לטובה, אף שרק חצי מהצרכים של התנועה הקיבוצית סופקו.

ענת מאור: קיבלנו זאת מייד, לא רק אני, אלא התנועה הקיבוצית, לא כפשרה, אלא בהסכמה רחבה.

ענת מאור: אני רוצה להודות לחברי, חבר הכנסת אילן גילאון, על תרומתו במהלך כל החקיקה ועל הפישור והגישור החיוביים.

ענת מאור: אני רוצה להודות מאוד ליועצת המשפטית ג'ודי וסרמן על מקצועיותה, גם ברעיון ובמסר, וגם על הסיוע המקצועי במאבקים עם אוצר שניסה להתנגד – – –

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ניסה להטעות.

ענת מאור: אני אומרת: להתנגד.

ענת מאור: אני רוצה לציין, שמרכז המידע והמחקר של הכנסת סייע לנו בנתונים חלופיים לאלה של האוצר, דייקניים ומקצועיים, וברצוני להודות גם למנהלת הוועדה שירלי אברמי על הסבלנות, על הסיוע.

ענת מאור: אני באמת מודה לכל אלה שנכחו וסייעו בהעברת החוק החשוב הזה.

ענת מאור: תודה לכולם.

יהודית נאות: תודה רבה.

יהודית נאות: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יהודית נאות: רבותי, ניגש לסעיף כ"ג בסדר-היום: הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 42), התשס"ג–2002, קריאה שנייה ושלישית.

יהודית נאות: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת טל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גברתי היושבת בראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 42), התשס"ג–2002.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: על-פי המצב החוקי הקיים כיום, יש הבדל בין מי שפרש לגמלאות משירות במשטרה או בשב"ס לפני שנת 1976 וגויס למשטרה או לשב"ס יותר משנה לאחר שחרורו מצה"ל, לבין מי שפרש לאחר שנת 1976.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רק האחרונים זכאים, לאור תיקון מס' 20 לחוק שירות המדינה (גמלאות), כי תקופת השירות הצבאי תובא בחשבון לצורך חישוב גמלתם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מטרתה של הצעת החוק שבפניכם היא להשוות את זכאותו של שוטר או סוהר שפרשו לאחר 1976, מועד קבלת התיקון האמור, לזכאותו של מי שפרש לפניו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ההצעה מתקנת עוול ומונעת הבדל בתנאי הגמלאות של עובדים רק בשל תאריך פרישתם, ואני מציע לאשרה בקריאה שנייה ושלישית ולהשוות בכך את מצבן של שתי הקבוצות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מודה מאוד לגברתי.

יהודית נאות: רבותי, להצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 42) אין הסתייגויות, ואנחנו יכולים לגשת להצבעה בקריאה שנייה ושלישית.

יהודית נאות: אפשר להצביע.

יהודית נאות: בבקשה.

יהודית נאות: הצבעה מס' 54 בעד סעיף 1 – 12 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

יהודית נאות: בעד ההצעה בקריאה שנייה הצביעו 12, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יהודית נאות: הצעת החוק נתקבלה בקריאה שנייה.

יהודית נאות: אנחנו יכולים לגשת להצבעה בקריאה שלישית.

יהודית נאות: נא להצביע.

יהודית נאות: הצבעה מס' 55 בעד החוק – 12 נגד – אין נמנעים – אין חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 42), התשס"ג–2002, נתקבל.

יהודית נאות: הצעת החוק נתקבלה בקולות 12 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יהודית נאות: אני קובעת שהצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 42), התשס"ג–2002, נתקבלה בקריאה שלישית.

יהודית נאות: אדוני יושב-ראש הוועדה, אתה רוצה לומר תודות?

יהודית נאות: זה הזמן הנכון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גברתי היושבת בראש, אישי הכנסת, יושב-ראש ועדה, יהיה מוכשר ככל שיהיה, ללא עזרה ותמיכה וסיוע מצד הגורמים השונים בוועדה, בין שמדובר ביועצת משפטית או ביועץ משפטי, בין שמדובר במנהל או במנהלת ועדה, במזכירות, מזכירים – בלי האנשים הללו יושב-ראש ועדה לא יוכל לתפקד כראוי ולא יוכל להוציא תפוקות ותוצרת כזאת כפי שהוצאנו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני רוצה כאן, מכל הלב, להודות לצוות הנפלא הזה, ואנחנו כנראה עוד נשוב וניפגש.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה.

יהודית נאות: תודה רבה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יהודית נאות: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יהודית נאות: רבותי, אנחנו ניגשים לסעיף כ"ד: הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 15), התשס"ג–2002, קריאה שנייה ושלישית.

יהודית נאות: תציג את הצעת הוועדה חברת הכנסת ענת מאור, במקום יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה.

יהודית נאות: בבקשה.

ענת מאור: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני רוצה להתנצל בשם יושבת-ראש הוועדה, חברת הכנסת יעל דיין, שמסיבות ממש מוצדקות נבצר ממנה להיות פה בהצגת החוק.

ענת מאור: אני עושה זאת בשמחה, גם בתור יוזמת החוק, וגם משום שזה אחד החוקים המאוד חשובים, שיתרום רבות לא לנשים בישראל בלבד, אלא לכלכלה ולצמיחה במדינת ישראל.

ענת מאור: יושבת כאן חברתי, חברת הכנסת נעמי חזן – מ-1993 אנחנו נאבקות על הצעת החוק הזאת.

ענת מאור: פעם היינו חתומים רבים יותר, פעם פחות.

ענת מאור: כשהייתי יושבת-ראש ועדת משנה לקידום נשים בעבודה ובכלכלה, הביאה אלינו את הרעיון עדה רבון, שמנהלת את מע"ן – מרכז עסקים נשי, ואני רוצה להודות לה לפני הצגת החוק, ולומר שכל התפיסה של החוק אומרת שהכלכלה של המדינות יוצאת מופסדת אם הפוטנציאל של הנשים לא בא לידי ביטוי.

ענת מאור: הרעיון המקורי של הצעת החוק היה, ששליש מהקרן לעסקים קטנים ובינוניים במדינה ילך לעסקי נשים.

ענת מאור: מאחר שהקרן ברבות הימים שקעה והלכו להשקעות הון, אני רוצה לציין שהשרה דהיום ציפי לבני, שהיתה בראשות ועדת משנה לקידום נשים בעבודה ובכלכלה בוועדה למעמד האשה, הציעה לעשות זאת דרך חובת המכרזים.

ענת מאור: החוק, כפי שהוא מונח לפנינו, כשמו כן הוא.

ענת מאור: בעת שההצעה שבמכרז מוגשת על-ידי מציע, שבבעלותו 51% נשים או שהעסק בשליטת אשה, בתנאי ששתי ההצעות יהיו זהות, ההצעה שמנוהלת על-ידי אשה, תועדף או תיבחר.

ענת מאור: בארצות-הברית נוצרו כך מיליוני מקומות עבודה, עם תשואה נהדרת לכלכלה, וכך גם באירופה.

ענת מאור: החוק בשלב הנוכחי יחול על כל המכרזים במסגרת חובת המכרזים, שזה אומר כל משרדי הממשלה, הכנסת, קופות-החולים ותאגידים ממשלתיים.

ענת מאור: אתמול העבירה הכנסת חוק שקובע שחוק חובת המכרזים יתרחב לגבי תאגידים ששייכים לשלטון המקומי, וזה חשוב מאוד.

יהודית נאות: של חברת הכנסת נאות.

ענת מאור: של חברת הכנסת נאות, ואני מאוד מברכת אותך על כך.

ענת מאור: לא ידעתי מי היוזמת.

ענת מאור: הוא נכון, והוא גם מאוד יסייע לחוק הזה.

אבשלום וילן: – – –

ענת מאור: חברת הכנסת נאות, אני רוצה לומר עוד משפט אחד על השלטון המקומי, כי זה חשוב מאוד.

ענת מאור: אנחנו רצינו שהחוק הזה יחול גם על שלטון המקומי.

ענת מאור: בגלל קיצור תקופת כהונתה של הכנסת לא היה אפשר לעשות זאת בלי שיתוף השלטון המקומי ומשרד הפנים, ומתברר שגם לא צריך תיקון חוק אלא תקנות, והשלטון המקומי היה ממש מרוצה שאנחנו לא כופים עליו, אבל הוא הבטיח לשתף פעולה.

ענת מאור: לכן, חברות וחברי הכנסת, אני מציעה שנאשר את החוק.

ענת מאור: וכדי לחסוך עלייה נוספת לדוכן, אני רוצה להודות עכשיו ליועצות המשפטיות הלית ברק וסיגל קוגוט, כי החוק הזה היה גם בוועדה לקידום מעמד האשה וגם בוועדת החוקה, חוק ומשפט; ליושבת-ראש הוועדה, חברת הכנסת יעל דיין, וליושב-ראש הוועדה לשעבר, חבר הכנסת אופיר פינס; ולמנהלות הוועדות – דורית ואג מוועדת החוקה, חוק ומשפט ודנה גורדון מהוועדה לקידום מעמד האשה.

ענת מאור: תודה רבה, ואני בטוחה שהחוק הזה יתרום הרבה לנשים ולמדינה ולכלכלתה.

ענת מאור: תודה.

יגאל ביבי: תודה רבה לחברת הכנסת מאור.

יגאל ביבי: לחוק זה אין הסתייגויות.

יגאל ביבי: ובכן, רבותי, אנחנו ניגשים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 15), התשס"ג–2002.

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 56 בעד סעיפים 2-1 – 9 נגד – 1 נמנעים – 2 סעיפים 2-1 נתקבלו.

יגאל ביבי: ובכן, רבותי, בעד – 9, נגד – 1, נמנעים – 2.

יגאל ביבי: החוק עבר בקריאה שנייה.

יגאל ביבי: אנחנו ניגשים להצבעה בקריאה שלישית.

יגאל ביבי: רבותי, ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 57 בעד החוק – 10 נגד – 2 נמנעים – 1 חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 15), התשס"ג–2002, נתקבל.

יגאל ביבי: רבותי, 11 בעד – לרבות היושב-ראש – שניים נגד, אחד נמנע.

יגאל ביבי: חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 15), התשס"ג–2002, התקבל בקריאה שלישית.

יגאל ביבי: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יגאל ביבי: ובכן, אנחנו עוברים להצעת חוק מגורי רבנים במקום כהונתם, התשס"ג–2002.

יגאל ביבי: יציג את החוק חבר הכנסת מיכאל איתן, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

נסים זאב: אני מודיע בשם הסיעה, שאנחנו הופכים את זה להצבעת אמון.

יוסף (טומי) לפיד: אי-אפשר.

יוסף (טומי) לפיד: אין עם מי להצביע – – –

יגאל ביבי: אי-אפשר.

יגאל ביבי: כדאי שיבואו.

יגאל ביבי: בבקשה, יושב-ראש הוועדה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כל החברים שלי הלכו לפריימריס, ואני נשארתי כאן לבד.

יגאל ביבי: תאמין לי שאתה עושה פה עבודה טובה יותר מאשר בפריימריס.

מיכאל איתן: אני צריך להעביר כאן כמה חוקים, לרבות חוקי הבחירות.

מיכאל איתן: אם כבר נשארתי פה, אני מקווה שלפחות אצליח להעביר את החוקים ונסיים היום בשעה טובה את המושב של הכנסת, ומחר גם אני אגיע לחברי המרכז.

מיכאל איתן: הצעת החוק שבה אנחנו דנים כרגע מתייחסת למקום מגוריהם של רבנים.

מיכאל איתן: הצעת החוק הזאת היא יוזמה של חבר הכנסת נחום לנגנטל, שהוא עצמו חבר בסיעת המפד"ל, והוא הודיע היום על פרישה זמנית.

מיכאל איתן: הוא לא יתמודד לכנסת הבאה.

מיכאל איתן: אני חושב שהוא חבר כנסת מעולה, ואני מקווה מאוד, שלאחר תקופת הכהונה של הכנסת הבאה, שבה הוא רוצה לבחון איך הדברים נראים משם, הוא יחזור הנה על מנת להמשיך ולהיות שותף בעבודת החקיקה ובעבודה הפרלמנטרית של הכנסת.

מיכאל איתן: אני מאחל לו בכל מקרה הצלחה.

מיכאל איתן: ובכן, חבר הכנסת נחום לנגנטל, שהוא עצמו חבר בסיעת המפד"ל, מצא, שהתפקיד של רב, אם רב שכונה ביישוב עירוני ואם רב עיר או רב במועצה אזורית – מקום מגוריו צריך להיות קשור במילוי תפקידו, ולא סתם ג'וב שממנו אנשים – – –

צבי הנדל: גם מועצות מקומיות?

מיכאל איתן: אני תיכף אסביר מה קרה.

זבולון אורלב: גם, גם.

יגאל ביבי: החוק כולל גם אותן.

מיכאל איתן: החוק המקורי כלל גם רבנים במועצות אזוריות וגם רבנים בערים ובשכונות.

שאול יהלום: עכשיו – גם מועצות מקומיות.

מיכאל איתן: יש לנו הסתייגות.

מיכאל איתן: דקה, אני אסביר את המצב.

מיכאל איתן: ובכן, החוק הזה דיבר על כך שהרב יחיה בקרב קהילתו.

מיכאל איתן: תפקידו הוא תפקיד רוחני, והוא צריך להיות נגיש לאוכלוסייה, להשתתף בשמחות, בחגים, בשבתות, ולכן יש זיקה בין התפקיד לבין מקום המגורים של הרב.

מיכאל איתן: כפי שאמרתי, ההצעה הזאת התייחסה גם לרבנים בשכונות ובערים וגם לרבנים במועצות אזוריות.

מיכאל איתן: במהלך הליכי החקיקה ביקש חבר הכנסת נחום לנגנטל – והיתה הסכמה – שהחוק הזה יפוצל, מאחר שהיתה התנגדות לגבי החקיקה במועצות האזוריות, וזאת מטעמים שאולי יפורטו כאן בהמשך.

מיכאל איתן: אני הגעתי הנה כיושב-ראש ועדת החוקה.

מיכאל איתן: הכנסת אישרה את הפיצול של החוק, אולם במהלך הכנתו לקריאה שנייה ולקריאה שלישית הרוב בוועדה ביקש לאחד את שני החלקים בחזרה ולהגיש את החוק כפי שהוגש במתכונתו הראשונית, כלומר, יחול לא רק על החלק שהוסכם על דעת כולם – רבנים של שכונות וערים – אלא גם הוכללה בו, בניגוד לדעתן של הסיעות הדתיות בעיקר, ההוראה שגם רבנים במועצות אזוריות יצטרכו לגור במקום כהונתם.

מיכאל איתן: על רקע זה הוגש עכשיו החוק במתכונתו הכוללת, כאשר יש הסתייגויות, שאם הן תתקבלנה, הוא יחול רק על רבנים בערים ובשכונות.

מיכאל איתן: נדמה לי שיש שתי אפשרויות להעביר את החוק: או במתכונת המלאה או במתכונת המצומצמת, ואני מקווה מאוד שלא תיבחר האפשרות השלישית, לדחות אותו כליל.

מיכאל איתן: תודה.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, האם אפשר לשאול שאלה?

יגאל ביבי: אפשר.

יגאל ביבי: בבקשה, חבר הכנסת שאול יהלום.

שאול יהלום: יש לי שאלה אליך, אדוני, כיושב-ראש ועדת החוקה, ואני מבקש להתייחס לסדרי ההגינות של חברי הכנסת ביום האחרון של הכנסת הזאת.

שאול יהלום: נעזוב לרגע את התקנון הפורמלי, היבש, אבל אחרי שהוועדה הצביעה על כך, באה מליאת הכנסת ואומרת, שמטעמי הבנה מפצלים את החוק לשניים, ואחר כך, כאשר הוועדה רק צריכה להכין לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הפרק האחד, ובגלל המתנגדים ורוב מקרי היא מאחדת.

שאול יהלום: האם לדעתך זה הגון להביא היום את החוק, כאשר המסתייגים אינם כאן?

שאול יהלום: אין מה לעשות, המסתייגים אינם.

שאול יהלום: אז לכאורה הולכים לקבל את החוק בכללותו, בניגוד להחלטה הקודמת בדבר הפיצול.

שאול יהלום: יש בזה מינימום של הגינות?

שאול יהלום: רק כוחניות?

קריאה: תצביע נגד.

שאול יהלום: אני מבקש תשובה, זה הכול, ולא ממך, מהיושב-ראש.

מיכאל איתן: חבר הכנסת שאול יהלום, אני יכול לומר לזכותך, שאתה נאבקת היום בצורה יוצאת דופן על מנת – או לא להביא את החוק הזה בכלל, או להביא אותו רק בגרסתו המצומצמת.

מיכאל איתן: מי שלא ראה היום את שאול יהלום קופץ פעם אחר פעם בוועדת החוקה, לא ראה מאבק אמיתי מהו.

מיכאל איתן: אבל, אני רוצה להזכיר לחבר הכנסת שאול יהלום, שאני כיושב-ראש הוועדה נתתי אפשרות לחברי הכנסת פעמיים היום לעשות רוויזיה, ולנסות להביא את ההכרעה לוועדה.

מיכאל איתן: בוועדה, חבר הכנסת שאול יהלום, היתה אפשרות לך ולחבריך, שדומני שהם גם היו רוב בוועדה, לשנות את רוע הגזירה, אבל הם לא באו, הם פשוט לא באו.

מיכאל איתן: אתה באת – – –

שאול יהלום: הם בפריימריס.

מיכאל איתן: אתה וחבר הכנסת גפני התייצבתם ונלחמתם שניכם, אבל יש עוד חברי כנסת שהעניין הזה נוגע להם והם נעדרו, הם לא באו, ויכולתם למשוך את זה.

מיכאל איתן: עכשיו אתה מבקש ממני לעשות מעשה שהוא לא יהיה מעשה הגון.

יגאל ביבי: תודה רבה.

יגאל ביבי: רבותי, חבר הכנסת נסים זאב מסתייג.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, התקיימו כמה ישיבות בנושא חוק מגורי הרבנים במקום כהונתם.

נסים זאב: היה קונסנסוס, היו ישיבות רבות, שעות רבות ישבנו, ובסופו של דבר הוועדה הגיעה להסכמה מתוך הבנה, מתוך רצון אמיתי, מתוך הבנה שלא ניתן בשום פנים ואופן שרבני אזורים יגורו באזור, כפי שהיתה הבנה לגבי שופטים, כפי שהיתה הבנה לגבי דיינים.

נסים זאב: למה לגבי דיינים היה כל כך פשוט שאי-אפשר לחייב דיין שדן בירושלים או בבאר-שבע לגור במקום כהונתו?

נסים זאב: אין חיוב כזה.

יוסף (טומי) לפיד: נעשה גם את זה.

נסים זאב: הלוא כל מה שהוא אנטי-דתי, בשבילך זה הגיוני.

נסים זאב: זה לא משנה מה המשקל שבדבר.

נסים זאב: לכן אני בא ואומר, רבותי, היתה הסכמה.

נסים זאב: גם מציע החוק מעולם לא חשב שזה יחול על רבני אזורים.

נסים זאב: מה שקרה, ואני רוצה למחות על כך, היתה רוויזיה, והוחלט על שעה 15:00.

נסים זאב: בשעה 15:00 לא התקיימה הצבעה.

מיכאל איתן: אתם ביקשתם.

נסים זאב: אז הרוויזיה לא היתה בשעה 15:00.

נסים זאב: אני לא ידעתי שמתקיימת הצבעה בשעה 16:00, ואני הייתי בבניין, לא היתה לי בעיה לרדת.

נסים זאב: גם חבר הכנסת אליעזר כהן נכנס בדקה האחרונה.

נסים זאב: אני לא יודע אם הוא הספיק להצביע או לא.

נסים זאב: אנחנו לא ידענו שמתקיימת הצבעה בשעה 16:00, עם כל הכבוד.

יהודית נאות: – – –

נסים זאב: לכן, חברי חברי הכנסת, לא נחפש איך לנגח את הרבנים.

נסים זאב: אולי זה מתאים לטומי לפיד, שהוא מחפש תמיד את האנטי-דתי, איך לנגח, איך להכביד על הרבנים, אבל אני חושב שרוב חברי הבית פה, כולם שפויים, וההיגיון בכל זאת נמצא בראשם.

נסים זאב: אני מבקש מכל חברי הבית לתמוך בהסתייגות שלי, שכל הנושא הזה של חוק מגורי הרבנים במקום כהונתם לא יחול על רבנים אזוריים.

נסים זאב: אני רוצה להסביר לכם גם מדוע.

נסים זאב: רב אזורי, איפה תחייב אותו להיות?

נסים זאב: הרי הוא רב אזורי, הוא פעם אחת במושב זה ופעם אחת באזור אחר.

נסים זאב: הוא לא יכול להיות במקום קבוע.

נסים זאב: בלאו הכי הוא לא יכול לתת שירות לאותה שכונה, לאותו חלק, כי הוא באמת על-אזורי.

נסים זאב: ולכן אני אומר, רבותי, אני שוב מבקש, טומי, תתעשת, תפעיל את ההיגיון, את ההגינות שלך, ואתה יודע לעשות זאת.

נסים זאב: אני מבקש, רבותי, לתמוך בהסתייגות שלי.

יגאל ביבי: רבותי, אני מבקש לשבת.

יגאל ביבי: אנחנו ניגשים להצבעה.

יגאל ביבי: חבר הכנסת אורלב, נא לשבת.

יגאל ביבי: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ניגשים להצבעה על הצעת חוק מגורי רבנים במקום כהונתם, התשס"ג–2002.

יגאל ביבי: לשם החוק אין הסתייגויות.

יגאל ביבי: נצביע על שם החוק.

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 58 בעד שם החוק – 22 נגד – 1 נמנעים – אין שם החוק נתקבל.

יגאל ביבי: 22 בעד, נגד – 1.

יגאל ביבי: שם החוק כנוסח הוועדה התקבל.

יגאל ביבי: חבר הכנסת איתן, אתה רוצה להסביר משהו?

יגאל ביבי: בבקשה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בהסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב.

מיכאל איתן: האמת היא שהצעת החוק הזאת היתה עבודתו של נחום לנגנטל, והיתה הסכמה מקיר לקיר שאנחנו נפצל; אולי לא מקיר לקיר, אולי למעט בודדים, אבל היתה הסכמה, גם של מחנה חילוני, להעביר בהסכמה מלאה את הנושא של רבני ערים ושכונות.

מיכאל איתן: היתה בלהט הרגע האחרון הקצנה, וכרכו בזה גם את רבני המועצות האזוריות, כאשר הנושא הזה לא פתור ויש בו בעיות שנובעות מעצם התפקוד.

מיכאל איתן: אני מבקש לקבל גם את יוזמתו של לנגנטל.

יוסף (טומי) לפיד: זה באמצע ההצבעה.

מיכאל איתן: זה לא באמצע ההצבעה.

מיכאל איתן: אתה טועה, חבר הכנסת לפיד, אנחנו דנים כעת סעיף סעיף, הסתייגות לסעיף סעיף, ויש לי אפשרות לענות על כל הסתייגות בטרם הצבעה על כל סעיף וסעיף.

יגאל ביבי: גם אם לא, אני חושב שאנחנו מסיימים את המושב ויש אווירה טובה ורוצים להגיע להסכמות.

יגאל ביבי: לא ייקוב הדין את ההר.

יגאל ביבי: רבותי, אנחנו ניגשים להצבעה על ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב לסעיף 1.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 59 בעד ההסתייגות – 16 נגד – 4 נמנעים – 1 ההסתייגות של חברי הכנסת נסים זאב ואמנון כהן לסעיף 1 נתקבלה.

יגאל ביבי: אני מודיע, 16 בעד, פלוס היושב-ראש – 17 בעד.

יגאל ביבי: ההסתייגות התקבלה.

יגאל ביבי: ועכשיו אנחנו ניגשים לסעיף 1 כנוסח הוועדה עם ההסתייגות.

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 60 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה – 19 נגד – 4 נמנעים – אין סעיף 1, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

יגאל ביבי: רבותי, 19 בעד, נגד – 4, נמנעים – אין.

יגאל ביבי: סעיף 1 התקבל כנוסח הוועדה, עם ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב.

יגאל ביבי: חבר הכנסת נסים זאב, אתה מסיר את ההסתייגות?

נסים זאב: את השנייה כן.

יגאל ביבי: ובכן, ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 61 בעד ההסתייגות – 18 נגד – 3 נמנעים – 1 ההסתייגות של חברי הכנסת נסים זאב ואמנון כהן לסעיף 2 נתקבלה.

יגאל ביבי: 18 בעד, שלושה נגד, אחד נמנע.

יגאל ביבי: ההסתייגות התקבלה.

יגאל ביבי: אנחנו מצביעים על סעיף 2 עם ההסתייגות.

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 62 בעד סעיף 2, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה – 15 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 2, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

יגאל ביבי: 15 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יגאל ביבי: סעיף 2 התקבל כהצעת הוועדה, עם ההסתייגויות.

יגאל ביבי: לסעיפים 4-3 אין הסתייגויות.

יגאל ביבי: ההצבעה היא על נוסח הוועדה.

יגאל ביבי: מי בעד?

יגאל ביבי: מי נגד?

יגאל ביבי: הצבעה מס' 63 בעד סעיפים 4-3 – 25 נגד – 1 נמנעים – אין סעיפים 4-3 נתקבלו.

יגאל ביבי: 25 בעד, מתנגד אחד, אין נמנעים.

יגאל ביבי: החוק עבר בקריאה שנייה.

יגאל ביבי: אנחנו ניגשים עכשיו להצבעה בקריאה שלישית.

יגאל ביבי: היושב-ראש, אתה רוצה להמשיך או למשוך?

מיכאל איתן: להמשיך.

יגאל ביבי: יש פה חילוקי דעות, יש כאלה שהם בעד החוק הזה ויש נגד.

יגאל ביבי: זכותו של כל אחד להצביע בקריאה שלישית.

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: אני נגד.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 64 בעד החוק – 22 נגד – 6 נמנעים – אין חוק מגורי רבנים במקום כהונתם, התשס"ג–2002, נתקבל.

יגאל ביבי: 22 בעד, שישה נגד, אין נמנעים.

יגאל ביבי: הצעת החוק התקבלה.

יגאל ביבי: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יגאל ביבי: אני מזמין את יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת מיכאל איתן, להציג את הצעת חוק הבחירות לכנסת השש-עשרה (קיצור מועדים) (הוראת שעה), התשס"ג–2002.

יגאל ביבי: בבקשה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו מביאים עכשיו לאישורה של הכנסת בקריאה שנייה ובקריאה שלישית הצעת חוק לתיקון דיני בחירות לכנסת ולרשויות המקומיות, עם לוח תיקונים שאני מבקש להפנות את תשומת חברי הכנסת אליו.

מיכאל איתן: הצעת החוק הזאת לא תחול ברובה על מערכת הבחירות הקרובה ועל דיני הבחירות לכנסת הקרובה.

מיכאל איתן: הצעת החוק הזאת היא שילוב של הצעת חוק ממשלתית והצעת חוק של חברי הכנסת יהודית נאות, קולט אביטל, ויקטור בריילובסקי וחברי כנסת נוספים.

מיכאל איתן: בהצעה הזאת יש שיפור של שורה ארוכה של הוראות הנוגעות לבחירות, ואם אני צריך לסכם אותן במשפט אחד – יש שיפור בהכנת הפנקס תוך כדי שימוש באמצעים שמתאימים יותר לעידן של מחשוב ושל עריכת פנקס, לא בסרבול שהיה ידוע מימים עברו, אלא פנקס כמעט און-ליין, כאשר אנחנו מסתייעים בהכנת הפנקס בטכנולוגיית המחשבים והמידע.

מיכאל איתן: כל השינויים האלה יחולו רק מהבחירות הבאות.

מיכאל איתן: לעומת זאת, יש בהצעת החוק הזאת כמה סעיפים בודדים שיחולו כבר מהבחירות הקרובות, והם מתייחסים להצבעת אנשים המוגבלים בניידות.

מיכאל איתן: יש מגמה, שאנחנו הולכים לפיה כבר כמה שנים, להקל על אנשים שמוגבלים בניידות ולאפשר להם לתרגם את זכות ההצבעה לא רק מבחינה תיאורטית, כי הם לא יכולים להגיע לקלפי, אלא גם מבחינה מעשית.

מיכאל איתן: יש כאן כמה הוראות שנוגעות לנושא הזה.

מיכאל איתן: אני רוצה בהזדמנות הזאת להודות לחבר הכנסת שאול יהלום, שטיפל בסוגיה הזאת, קידם אותה והביא אותה לכך שכבר במערכת הבחירות הקרובה אנשים רבים עם מוגבלויות יוכלו להצביע, והוא ללא ספק אחד מאלה שהם יצטרכו להודות להם על כך.

יגאל ביבי: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל איתן.

יגאל ביבי: חבר הכנסת טלב אלסאנע איננו נוכח.

יגאל ביבי: אין מסתייגים, ואנחנו ניגשים ישר להצבעה.

יגאל ביבי: הצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק הבחירות לכנסת השש-עשרה (קיצור מועדים) (הוראת שעה), התשס"ג–2002, לרבות לוח התיקונים שהונח אצלכם.

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 65 בעד סעיפים 29-1 – 11 נגד – 5 נמנעים – אין סעיפים 29-1 נתקבלו.

יגאל ביבי: 11 בעד, חמישה נגד, עם יושב-ראש הכנסת – 12 בעד, אין נמנעים.

יגאל ביבי: הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

ענת מאור: אנשי מרצ טעו והם יתקנו את הצבעתם בקריאה השלישית.

יגאל ביבי: אנחנו ניגשים להצבעה בקריאה שלישית על חוק הבחירות לכנסת השש-עשרה (קיצור מועדים) (הוראת שעה), התשס"ג–2002.

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 66 בעד החוק – 16 נגד – אין נמנעים – אין חוק הבחירות לכנסת השש-עשרה (קיצור מועדים) (הוראת שעה), התשס"ג–2002, נתקבל.

יגאל ביבי: עם יושב-ראש הכנסת וחברת הכנסת זהבה גלאון – 18 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יגאל ביבי: החוק עבר בקריאה שלישית.

יגאל ביבי: הודעה לסגן המזכיר, בבקשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 82), התשס"ג–2002, שעברה אתמול בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, תמוספר כהצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 81), התשס"ג–2002.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כמו-כן אבקש להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 42) (הוראות לעניין הדין המשמעתי), התשס"ג–2002.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת:

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הצעת חוק קריאת שמות של מקומות ציבוריים ושינוים (תיקוני חקיקה) (שינוי שם בעל משמעות דתית, לאומית או ממלכתית), התשס"ג–2002, של חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון מס' 3) (מקום מרפא), התשס"ג–2002, של חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (מס' 7) (ייצור ואספקה של תוצרת חקלאית), התשס"ג–2002, של חבר הכנסת אבשלום וילן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

איוב קרא: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

איוב קרא: הצעת חוק לתיקון דיני בחירות לכנסת ולרשויות המקומיות (פנקס הבוחרים), התשס"ג–2002, קריאה שנייה ושלישית.

איוב קרא: יציג את החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת מיכאל איתן.

מיכאל איתן: זה לא זה.

איוב קרא: לא הצבענו על זה.

איוב קרא: זה אחר.

מיכאל איתן: אני מבקש לברר, שלא נצביע פעמיים על אותו חוק ונימנע מלהצביע על החוק שמתקן את פנקס הבוחרים לבחירות הנוכחיות, ואז פשוט לא יהיו לנו בחירות.

איוב קרא: זה על פנקס הבוחרים עכשיו.

יהודית נאות: דיברנו על הוראת שעה, ועכשיו נצביע על החוק של תיקון פנקס הבוחרים.

איוב קרא: נכון.

מיכאל איתן: אז משהו לא בסדר.

מיכאל איתן: הצבענו לא נכון.

איוב קרא: הצבעת נכון.

מיכאל איתן: אני לא הצגתי את החוק הזה, אז איך אפשר?

קריאה: טעית בנאום.

מיכאל איתן: לא טעיתי בנאום, טעיתי בשם החוק.

מיכאל איתן: אני מבקש דקה אחת, שייעשה כאן בירור: אני הצגתי את החוק, אני הצגתי בדברי והסברתי, נתתי דברי הסבר, את חוק הבחירות לכנסת ולרשויות המקומיות (פנקס הבוחרים), התשס"ג–2002.

איוב קרא: אנחנו דיברנו על קיצור מועדים.

איוב קרא: עכשיו אנחנו מדברים על פנקס הבוחרים.

יהודית נאות: הצבענו על כ"ח בסדר-היום והוא הסביר את כ"ט.

מיכאל איתן: אני יודע מה עשיתי: הצגתי את החוק שאתם רוצים שאנחנו נצביע עליו עכשיו.

מיכאל איתן: זה מה שקרה.

מיכאל איתן: עכשיו, הנקודה היא, גברתי היועצת המשפטית, אני שואל, מה דינה של הצעת חוק שהוצגה והצבענו על הצעה אחרת?

איוב קרא: לא, לא הצבעת.

איוב קרא: זו היתה הצבעה על קיצור מועדים.

מיכאל איתן: שאלתי גם את אילן גילאון, למה אתם בעד, הרי דיברתי על חוק של מוגבלויות וההצבעה היתה – – –

מוסי רז: – – –

יהודית נאות: אל תענו אותי, זה חוק שלי.

יוסף יצחק פריצקי: אפשר להסביר?

איוב קרא: לא, תמתין, חבר הכנסת פריצקי.

מיכאל איתן: אני מקבל.

מיכאל איתן: אם זאת ההחלטה, אני בהחלט מקבל אותה.

מיכאל איתן: אם כך, אני אחזור עוד פעם על מה שאמרתי קודם.

איוב קרא: בקיצור.

מיכאל איתן: זה מה שאני צריך לעשות?

איוב קרא: כן, בקצרה.

מיכאל איתן: אני רוצה להוסיף שני משפטים, שלאור כניסתו לתוקף של הפנקס, פנקס הבוחרים יוכל להיות מוצע גם בטלפון וגם באינטרנט, ויימסר גם מידע על קלפיות נגישות לאנשים עם מוגבלות.

מיכאל איתן: המידע הזה יהיה ניתן לבירור במשך כל ארבע השנים, כאשר פנקס הבוחרים יהיה זמין בכל אותה תקופה.

מיכאל איתן: לעומת זאת, מה שהוספנו כאן, ודיברתי על זה קודם – לא רק יופץ מידע בדבר הנגישות, אלא תהיה חובה על כל רשות מקומית להציב בקלפיות, שהן קלפיות נגישות, תמרורי חנייה, על מנת להקל את הנגישות של הנכים, בצורה כזו שיישמרו תמיד שני מקומות חנייה לאנשים עם מוגבלות ליד הקלפי.

מיכאל איתן: כמו-כן, אנשים שלא יכולים להגיע, במקרים מאוד מסוימים, יוכלו להצביע במוסד.

מיכאל איתן: אנשים שמוגבלים בניידות ומתגוררים במוסד באופן קבוע, עקב המגבלה שלהם מבחינת הניידות, יוכלו להצביע במוסד שבו הם מתגוררים.

מיכאל איתן: כל ההוראות בעניין הצבעתם של אנשים עם מוגבלות יחולו כבר ממערכת הבחירות הקרובה, ואני מתנצל פעם נוספת על הטעות.

איוב קרא: חבר הכנסת טומי לפיד, יש לך הסתייגות לחוק.

איוב קרא: אתה רוצה לנמק?

יוסף (טומי) לפיד: לא.

איוב קרא: חבר הכנסת טלב אלסאנע – איננו.

איוב קרא: לחוק אין מסתייגים.

איוב קרא: לכן אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק לתיקון דיני בחירות לכנסת ולרשויות המקומיות (פנקס הבוחרים), התשס"ג–2002, לרבות לוח התיקונים.

איוב קרא: אנחנו עוברים להצבעה.

זהבה גלאון: תצרף גם אותי.

אברהם בורג: וגם אותי.

אברהם בורג: הצבעה מס' 67 בעד סעיפים 4-1 – 12 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 4-1 נתקבלו.

איוב קרא: 14 בעד, לרבות זהבה גלאון והיושב-ראש אברהם בורג, אין מתנגדים ואין נמנעים.

איוב קרא: החוק עבר בקריאה שנייה.

איוב קרא: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

איוב קרא: נא להצביע.

איוב קרא: הצבעה מס' 68 בעד החוק – 11 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון דיני בחירות לכנסת ולרשויות המקומיות (פנקס הבוחרים), התשס"ג–2002, נתקבל.

איוב קרא: החוק עבר – 11 תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

איוב קרא: אני מוסיף את היושב-ראש, חבר הכנסת אברהם בורג, ואת יושבת-ראש סיעת מרצ, חברת הכנסת זהבה גלאון, וכמובן את יושב-ראש ועדת החוקה, חבר הכנסת מיכאל איתן.

איוב קרא: כך שביחד זה 13 בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

איוב קרא: החוק עבר בקריאה שלישית.

איוב קרא: (הוראת שעה), התשס"ג–2002

איוב קרא: אנחנו עוברים להצעת חוק המפלגות (הוראת שעה) (קיצור מועדים לקראת הבחירות לכנסת השש-עשרה), התשס"ג–2002, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

איוב קרא: יציג את החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת מיכאל איתן.

איוב קרא: בבקשה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, אני מבקש, בטרם אציג את החוק, אני התייעצתי עם היועצות המשפטיות שלנו ואני לא שקט לגבי הצעת החוק הקודמת.

מיכאל איתן: לא הייתי מעלה את זה אם זו היתה הצעת חוק רגילה, אבל הצעת החוק שאני לא הצגתי היא הצעת חוק שהיא הבסיס לקיומן של הבחירות.

מיכאל איתן: זאת הוראת השעה, ואני הצגתי חוק אחר ואנשים הצביעו.

מיכאל איתן: ולו על מנת לנקוט אמצעי זהירות, זה ייקח דקה, נצביע עליה עוד פעם – – –

יוסף (טומי) לפיד: רק בקריאה שלישית.

מיכאל איתן: זה לא משנה, יש הסתייגויות.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, זה מקובל עליך?

איוב קרא: כן.

קריאות: כן, כן.

מיכאל איתן: אם כך, אני מבקש את אישורה של מליאת הכנסת בקריאה שנייה ושלישית לקיצור המועדים לחוק הבחירות לכנסת השש-עשרה, וזה על מנת לאפשר את קיומן של הבחירות כתוצאה מפיזור הכנסת על-ידי ראש הממשלה, בהתייעצות עם הנשיא – לוח זמנים לבחירות הקרובות.

מיכאל איתן: אני מבקש שהכנסת תאשרר אותה בקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל איתן: אנחנו חוזרים על ההצבעה.

איוב קרא: אנחנו חוזרים על ההצבעה.

איוב קרא: אני מבקש להצביע בקריאה שנייה על הצעת חוק הבחירות לכנסת השש-עשרה (קיצור מועדים) (הוראת שעה), התשס"ג–2002, לרבות לוח תיקונים.

איוב קרא: בבקשה להצביע.

איוב קרא: הצבעה מס' 69 בעד סעיפים 29-1 – 8 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 29-1 נתקבלו.

איוב קרא: שמונה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איוב קרא: החוק התקבל בקריאה שנייה.

איוב קרא: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

איוב קרא: ניתן להצביע.

איוב קרא: הצבעה מס' 70 בעד החוק – 14 נגד – 1 נמנעים – אין חוק הבחירות לכנסת השש-עשרה (קיצור מועדים) (הוראת שעה), התשס"ג–2002, נתקבל.

איוב קרא: בעד – 14, מתנגד אחד, ללא נמנעים.

איוב קרא: החוק התקבל בקריאה שלישית.

איוב קרא: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

איוב קרא: אנחנו עוברים להצעה הבאה: הצעת חוק המפלגות (הוראת שעה) (קיצור מועדים לקראת הבחירות לכנסת השש-עשרה), התשס"ג–2002, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

איוב קרא: יציג את החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת מיכאל איתן.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק המפלגות (הוראת שעה) מדברת על קיצור מועדים בתהליכים של רישום מפלגות.

מיכאל איתן: הצורך שלנו לתקן את חוק המפלגות נובע מהעובדה, שבגלל קיצור התהליכים להתמודדות בבחירות לכנסת – רשימות שרוצות להתמודד לכנסת צריכות להיות מפלגות.

מיכאל איתן: מאחר שחל לוח זמנים מקוצר לגבי התהליכים, כיצד רשימות יכולות להתמודד לכנסת, ומאחר שעל-פי החוק, רשימה שרוצה להתמודד לכנסת חייבת להיות קודם מפלגה, ומאחר שלוח הזמנים לרישום מפלגה היה ארוך מדי, נוצר מצב, שאם יש איזו התארגנות של אנשים שרוצים להתמודד, לוח הזמנים, שחייב אותם עד שיירשמו כמפלגה ולאחר מכן רק יוכלו להירשם או להוציא רשימה להתמודדות בכנסת, היה גורם לכך שהרשימה שלהם לא היתה יכולה להתמודד.

מיכאל איתן: היה ויכוח בוועדה, האם לא מן הדין שאנשים שאין להם מפלגות וחשבו להתמודד היו צריכים להקים מפלגות ולהתמודד.

מיכאל איתן: אבל דעת הרוב היתה, שכשיש פגמים פרוצדורליים, עדיף לתת את זכות ההשתתפות וללכת לקראת אנשים שרוצים להתמודד, ולא לתת תחושה שבגלל מחסום ביורוקרטי של לוח זמנים אנחנו לא נותנים לקבוצה מסוימת שרוצה להתמודד את הזכות להתמודד בבחירות לכנסת.

מיכאל איתן: מובן שברשימות הקיימות לא קיימת הבעיה הזאת, אבל קבלת החוק בצורה הזאת משגרת פתיחות, נכונות וחיזוק של הדמוקרטיה לכך שמי שרוצה, במערכת הבחירות הנוכחית עדיין יוכל להצטרף, להירשם כמפלגה, ולאחר מכן להוציא סיעה או רשימה שתתמודד בבחירות לכנסת.

מיכאל איתן: אם ההצעה הזאת תתקבל, המועד האחרון לרישום מפלגות שיעמדו בלוח הזמנים הזה יהיה 20 בנובמבר.

מיכאל איתן: כלומר, עדיין כל קבוצת אנשים שתרצה לרוץ לכנסת תוכל להגיש בקשה לרישום מפלגה.

מיכאל איתן: הקיצור מתבצע בשלושה שלבים, שלוש פעמים שבע.

מיכאל איתן: שבעה ימים להתנגדות לרישום מפלגה – יש תהליך, כאשר מפלגה רוצה להירשם, אישרנו שבעה ימים למי שרוצה להתנגד.

מיכאל איתן: עוד שבעה ימים לקבלת החלטת הרשם אם לקבל את ההתנגדות או לדחות אותה.

מיכאל איתן: והותרנו עוד שבעה ימים להגשת ערעור לבית-המשפט העליון על החלטת הרשם לדחות או לקבל את רישומה של מפלגה.

מיכאל איתן: אני מבקש את אישור המליאה להצעת החוק בקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל איתן: תודה.

איוב קרא: אנחנו עוברים להסתייגויות.

איוב קרא: חבר הכנסת טומי לפיד.

יוסף (טומי) לפיד: מוותר.

איוב קרא: חבר הכנסת אברהם פורז – אינו נוכח.

איוב קרא: חברת הכנסת יהודית נאות – אינה נוכחת.

איוב קרא: חבר הכנסת יוסף פריצקי – מוותר.

איוב קרא: חבר הכנסת אליעזר זנדברג – מוותר.

איוב קרא: חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי – מוותר.

איוב קרא: אין הסתייגויות.

איוב קרא: לכן, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

איוב קרא: נא להצביע.

איוב קרא: הצבעה מס' 71 בעד סעיפים 3-1 – 9 נגד – אין נמנעים – 2 סעיפים 3-1 נתקבלו.

איוב קרא: בעד – 9, אין מתנגדים, שני נמנעים.

איוב קרא: החוק עבר בקריאה שנייה.

איוב קרא: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

איוב קרא: נא להצביע.

איוב קרא: הצבעה מס' 72 בעד החוק – 4 נגד – 7 נמנעים – 2 חוק המפלגות (הוראת שעה) (קיצור מועדים לקראת הבחירות לכנסת השש-עשרה), התשס"ג–2002, לא נתקבל.

איוב קרא: בעד – 4, נגד – 8, לרבות היושב-ראש, חבר הכנסת בורג, נמנעים – 2.

איוב קרא: החוק לא אושר.

איוב קרא: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

איוב קרא: אנחנו עוברים להצעה הבאה: הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 24 והוראת שעה), התשס"ג–2002, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

איוב קרא: יציג את החוק חבר הכנסת מיכאל איתן, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

איוב קרא: בבקשה.

מיכאל איתן: אני מקווה מאוד שעם ישראל יבחן ויראה את התוצאות של ההצבעה הזאת ויבין איזה שינוי מתיימרת להציג תנועת שינוי.

מיכאל איתן: כל הכבוד, תנועת שינוי, שמדברת גבוהה גבוהה על דמוקרטיה ועל פתיחות, בשל אינטרסים צרים מאוד של חוסר רצון שיתחרו בה, התארגנה והפילה את הצעת החוק הזאת.

מיכאל איתן: יישר כוח על התרגיל הפרלמנטרי.

מיכאל איתן: זאת בושה וחרפה.

יוסף יצחק פריצקי: אתה לא מבין שקונים פה שלטון בכסף?

יוסף יצחק פריצקי: מישהו הוציא שיק לפריימריס אצלכם.

איוב קרא: אני מבקש, חבר הכנסת מיכאל איתן, אנחנו מציגים את החוק החדש.

איוב קרא: אני מבקש להציג את החוק.

מיכאל איתן: אני מבקש לעזור ליושב-ראש, יש בתקנון זכות בסוף סדר-היום להגיש הודעה אישית.

מיכאל איתן: תוכלו להגיש את ההודעה.

יוסף (טומי) לפיד: בושה וחרפה, יושב-ראש ועדת החוקה, אתה לא מחלק פה ציונים.

איוב קרא: אדוני חבר הכנסת טומי לפיד, אתה מוזמן להודיע הודעה אישית.

מיכאל איתן: אני חושב שזו בושה שאתם מתארגנים בדיוק כמו הסיעות שנגדן אתם נלחמים, בשל אינטרסים צרים מאוד, על מנת למנוע מאחרים להתמודד בבחירות לכנסת.

מיכאל איתן: מה אתם מפחדים, שמישהו ייקח מכם איזה מנדט?

מיכאל איתן: מזה אתה מפחד, טומי לפיד?

מיכאל איתן: אתה הפכת להיות העסקן הכי גרוע מ-120 חברי הכנסת כאן.

מיכאל איתן: העסקן הכי גרוע.

מיכאל איתן: מפחד לפתוח את ההתמודדות.

מיכאל איתן: שומר על עוד כסא אחד שיהיה לך.

מיכאל איתן: אם זאת הבשורה שלך, עם זה הגעת?

יהודית נאות: שמעתי את הנאומים שלך, אל תטיף לנו.

יוסף יצחק פריצקי: תתבייש.

יוסף (טומי) לפיד: אני אענה לך כמו שמגיע לך.

מיכאל איתן: אתה יכול לענות, אבל התמונה הזאת משדרת יותר טוב מאלף עדים על הצרות.

מיכאל איתן: הפכת להיות אחד העסקנים שמגינים על הכיסאות שלו בצורה הכי קיצונית שאפשר.

מיכאל איתן: אל תטיף יותר מוסר לאחרים.

מיכאל איתן: היום איבדת כל זכות להטיף מוסר לאחרים.

מיכאל איתן: וגם אתה, פריצקי, אל תדבר על דמוקרטיה.

יוסף יצחק פריצקי: מי מממן את הפריימריס שלכם בליכוד?

איוב קרא: חבר הכנסת איתן, אני אפסיק את הדיון.

מיכאל איתן: ממה אתה מפחד?

מיכאל איתן: ממה אתה מפחד, שעוד קבוצה רוצה להתמודד?

מיכאל איתן: אתה רוצה לסגור את הכנסת הזאת?

יוסף יצחק פריצקי: אני אגיד לך, אתה רוצה, אבל בהגינות, לא לקנות שלטון בחוק?

איוב קרא: חבר הכנסת איתן, אני אפסיק את הדיון.

איוב קרא: עכשיו צריך להציג את החוק ולא להתעמת עם חבר הכנסת לפיד.

יוסף (טומי) לפיד: זאת מפלגה, עד הרגע האחרון – – –

מיכאל איתן: אבל היום יכולים להתארגן אנשים, רוצים ללכת לבחירות לכנסת הבאה, למה למנוע מהם את זה, למה?

מיכאל איתן: היום יש איזה נושא שבשלו הם רוצים ללכת לבחירות לכנסת, מה פסול בזה?

איוב קרא: חבר הכנסת מיכאל איתן, הצעת החוק היא הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 24 והוראת שעה), התשס"ג–2002.

איוב קרא: נא להציג את החוק.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק מימון המפלגות שאנחנו מגישים עכשיו לקריאה שנייה ושלישית היא הצעה שבאה לממש רעיון שאני חושב שצריך להתקבל בברכה רבה על-ידי הבית ועל-ידי עם ישראל.

מיכאל איתן: לפני כחודש, עוד בטרם הוכרז על הקדמת הבחירות, פניתי ביוזמתי לחבר הכנסת אופיר פינס מסיעת העבודה ויחד אתו גיבשנו הצעה.

מיכאל איתן: אני מטעם סיעתי קיבלתי אישור מהליכוד לנהל משא-ומתן, והוא מטעם סיעתו, ולאחר מכן התייעצנו גם עם הגורמים המקצועיים, וקיבלנו החלטה משותפת להציע לכנסת שהבחירות המיוחדות האלה, שבאו לעם ישראל בתקופה של מצב כלכלי קשה, תהיינה בחירות של צנע.

מיכאל איתן: היו סביב הנושא הזה דיונים ארוכים מאוד, שבהם השתתף מבקר המדינה, השתתפו שר האוצר, שר המשפטים, השתתף יושב-ראש הוועדה הציבורית לקביעת גובה יחידת המימון וכמובן חברי כנסת ואנשים מהציבור שהביעו את דעתם.

מיכאל איתן: אני שמח מאוד לבוא הנה היום ולקבוע אולי תקדים היסטורי שהוא בבחינת הוראת שעה, שעל-פיו מערכת הבחירות הקרובה תהיה מערכת בחירות צנועה, מערכת בחירות שתקרת ההוצאה בה של המפלגות תהיה נמוכה בעשרות אחוזים ממה שהיינו רגילים עד היום.

מיכאל איתן: אני חושב, שהוראת השעה הזאת, אם היא תוכיח את עצמה, יכולה להביא לכך שגם בבחירות שיבואו לאחר מכן התקציב למימון מערכת הבחירות ירד באחוזים ניכרים ממה שהיינו רגילים לו עד עכשיו.

מיכאל איתן: אני חושב, שאם ההצעה הזאת תתקבל, אלא אם כן יהיה פה איזה מארב כזה או אחר, אנחנו נוכל לשגר לעם ישראל מסר, שהבית הזה אינו בית סגור, אינו בית אטום, אינו בית של עסקנים ששומרים על הכיסאות שלהם, אלא בית שמתחשב במצב הכלכלי, בית שיודע להבין את רחשי לב הציבור, בית שמתאים את עצמו למצוקות של העם כולו.

מיכאל איתן: החוק קובע תקרת הוצאה שבה מגבילות את עצמן בעיקר המפלגות הגדולות; המפלגות הבינוניות – תקרת ההוצאה שלהן גם היא קטנה אבל בשיעור נמוך יותר, ואילו תקרת ההוצאה של המפלגות הקטנות עד חמישה מושבים אינה משתנה.

מיכאל איתן: יש כאן הליכה גם במובן הזה לקראת המפלגות הקטנות וצמצום הפער בתקרת ההוצאה בין המפלגות הגדולות לבין המפלגות הקטנות.

מיכאל איתן: החלק השני של החוק קובע, שאם במהלך מערכת הבחירות אנחנו נהיה עדים עוד פעם לכל מיני קומבינות ולכל מיני תופעות שמנסים לעקוף את החוק, שהמפלגות מקימות עמותות כאלה או אחרות שפועלות כזרוע של המפלגות על מנת לעקוף את ההגבלה שאנחנו מבשרים עליה לציבור, תהיה אפשרות, כאשר יהיו ראיות מוכחות לכך, למבקר המדינה להתערב ולהוציא צווי מניעה במקרים שעמותות או גופים אחרים יעשו תעמולת בחירות עבור המפלגות שהתחייבו כאן שלא להוציא סכומים מעבר למה שנקבע בתקרת ההוצאות על-פי החוק.

מיכאל איתן: כלומר, גם קבענו תקרה, גם קבענו אמצעים, על מנת שלא ייעשו באמצעות תרגילים ניסיונות לעקוף את התקרה הזאת.

מיכאל איתן: ההערה השלישית שלי, והאחרונה, אני מבקש לתמוך בהסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן ולומר שזאת הסתייגות חשובה מאוד, משום שהיינו רגילים הרבה שנים לכך שבעיקר ראשי מפלגות או מועמדים לראשות הממשלה, כאשר הם התמודדו, באו למפלגה ואמרו: תוציאו כסף, עוד כסף ועוד כסף.

מיכאל איתן: הם אמרו שזה כמו מלחמה ובזמן מלחמה לא שואלים כמה עולים הפגזים, צריך לירות.

מיכאל איתן: ואז מפלגה אחת הוציאה והשנייה היתה צריכה להוציא גם כן, והמפלגות חרגו וחרגו וחרגו והגיעו לחובות של עשרות רבות רבות של מיליונים של שקלים.

מיכאל איתן: אותו מועמד, אם הוא נבחר, חיפש לעצמו כל מיני דרכים איך לסייע למפלגתו להחזיר את החובות שהיא צברה.

מיכאל איתן: אם הוא לא נבחר, הוא הלך והמפלגה נשארה עם כל החובות הגדולים האלה.

מיכאל איתן: לכן, במיוחד עכשיו, כשאנחנו באים ואומרים למפלגות להצטמצם בתקציבי צנע, יהיו לחצים גדולים מאוד לפרוץ את התקציבים האלה, ואנחנו מבקשים כאן כחברי הכנסת, אנחנו גם חברי מפלגה וגם מכירים את המנגנונים בתוך המפלגות, וכל אחד מאתנו רוצה בהצלחת המפלגה, אבל אנחנו רוצים שישימו עלינו סייגים כלשהם, כדי שאנחנו נוכל להתגונן, שאנחנו נוכל לבוא ולומר: אסור לחרוג, מי שיחרוג עובר עבירה פלילית.

מיכאל איתן: אנחנו סבורים, שאם לא תהיה סנקציה כזאת, עלול להיות מצב שימשיכו הלאה להפר את החוק, לעשות צחוק מכל המגבלות שאנחנו מביאים כאן היום, מקסימום אחר כך ישלמו אולי קנס כזה או אחר, וגם הוא בסופו של דבר יהיה ממומן מכספי הציבור.

מיכאל איתן: לכן אנחנו מציעים שתהיה גם סנקציה עונשית, במסגרת ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן, שאני תומך בה בכל פה.

מיכאל איתן: תודה.

איוב קרא: חברים, אנחנו עוברים להסתייגויות.

איוב קרא: חבר הכנסת אופיר פינס.

איוב קרא: חבר הכנסת אבשלום וילן, האם אתה רוצה להסתייג?

אבשלום וילן: כן.

איוב קרא: בבקשה, חבר הכנסת אבשלום וילן – הסתייגות לחוק מימון מפלגות (תיקון מס' 24 והוראת שעה), התשס"ג–2002.

איוב קרא: בבקשה.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, חבר כנסת איתן נימק היטב את ההסתייגות.

אבשלום וילן: אני יודע שההליך הזה הוא מורכב – זה הליך פלילי – אבל ראש מפלגה או אחד מבכירי המפלגה שמשכנע את חבריו בשבוע או בשבועיים האחרונים שלפני מערכת הבחירות, בואו נשפוך עוד כמה מיליוני שקלים ונכניס עוד שני חברי כנסת, יש מימון מפלגות לארבע שנים ונקבל את ההשקעה הזאת בחזרה ועוד יישאר רווח – עובר על החוק של התקרה.

אבשלום וילן: אנחנו קובעים בהצעה הזאת, שזאת בעצם עבירה פלילית והוא יועמד לחקירה, כנדרש.

אבשלום וילן: אני חושב שהגיע הזמן שאנשים יתייחסו ברצינות למחוקק, שהתקרה הזאת מחייבת ואין התפרעות – בשם עוד מנדט עוברים אותה – ומי שיעשה את זה, אם יוכח הדבר, יועמד לדין פלילי, על כל המשתמע מכך.

איוב קרא: תודה רבה לחבר הכנסת אבשלום וילן.

איוב קרא: יש גם הסתייגויות של חבר הכנסת אופיר פינס – הוא איננו נוכח.

מאיר שטרית: הצבעה.

איוב קרא: יש עוד מסתייגים.

איוב קרא: חבר כנסת טיבי, חבר כנסת שאול יהלום, חבר הכנסת נסים זאב, חבר כנסת אלסאנע – אינם.

איוב קרא: גם חבר הכנסת שאול יהלום לא נמצא.

איוב קרא: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

מאיר שטרית: קודם תצביע על ההסתייגות של וילן.

איוב קרא: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על שם החוק, כנוסח הוועדה – חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 24 והוראת שעה), התשס"ג–2002.

איוב קרא: נא להצביע.

איוב קרא: הצבעה מס' 73 בעד שם החוק – 10 נגד – אין נמנעים – אין שם החוק נתקבל.

איוב קרא: בעד – 10, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איוב קרא: שם החוק עבר.

איוב קרא: אחרי ששם החוק עבר, על-פי ההסתייגות, אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגות של חברי הכנסת מיכאל איתן, אופיר פינס ואבשלום וילן.

מיכאל איתן: של אבשלום וילן.

איוב קרא: שהציג חבר הכנסת אבשלום וילן – אחרי שם החוק.

איוב קרא: נא להצביע.

איוב קרא: מי בעד?

איוב קרא: הצבעה מס' 74 בעד ההסתייגות – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן, אחרי שם החוק, נתקבלה.

איוב קרא: בעד הסתייגותם של חברי הכנסת וילן, איתן ופינס – 10, אפס מתנגדים ואפס נמנעים.

איוב קרא: ההסתייגות התקבלה והיא תהיה סעיף 1 לחוק.

איוב קרא: מאחר שהמסתייגים האחרים לא נמצאים, אנחנו מצביעים על סעיפים 2-1 כנוסח הוועדה, והם יהפכו לסעיפים 3-2.

איוב קרא: נא להצביע.

איוב קרא: הצבעה מס' 75 בעד סעיפים 2-1 – 11 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 2-1 נתקבלו.

איוב קרא: בעד – 11, אין מתנגדים ואין נמנעים.

איוב קרא: החוק התקבל בקריאה שנייה.

איוב קרא: חבר כנסת איתן, האם להצביע בקריאה שלישית?

מיכאל איתן: כן.

איוב קרא: בבקשה.

איוב קרא: נא להצביע.

איוב קרא: הצבעה מס' 76 בעד החוק – 12 נגד – אין נמנעים – אין חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 24 והוראת שעה), התשס"ג–2002, נתקבל.

איוב קרא: בעד החוק – 12, אין מתנגדים ואין נמנעים.

איוב קרא: החוק עבר בקריאה שלישית.

איוב קרא: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

איוב קרא: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון דיני המשפחה (מזונות) (מס' 4).

מיכאל איתן: רגע, אני רוצה תודות.

איוב קרא: בבקשה.

זהבה גלאון: לא, בסוף.

מיכאל איתן: גם את החוק הזה אני מציג?

איוב קרא: יחד עם זה.

איוב קרא: אנחנו עוברים לסעיף ל' בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון דיני המשפחה (מזונות) (מס' 4), התשס"ג–2002, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

איוב קרא: יציג את החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת מיכאל איתן.

איוב קרא: בבקשה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אולי יש משהו סמלי בכך שאנחנו מביאים כרגע את הצעת החוק של חברי הכנסת ענת מאור ואברהם הירשזון בעניין קביעת חובות לתשלום מזונות של הורים כלפי ילדיהם, מייד בסמיכות לאחר שעשינו מהלך היסטורי בקיצוץ ההוצאות של המפלגות.

מיכאל איתן: הצעת החוק הזאת, שיזמה חברת הכנסת ענת מאור, שברגעים אחרונים אלה של כהונתה כאן בכנסת הודיעה על כך שהיא לא תתמודד לכנסת הבאה – אני שולח לה פעם נוספת איחולי הצלחה, תודה והערכה על תרומתה כחברת הכנסת, כפרלמנטרית, כמחוקקת, אחת הבולטות כאן בבית בחקיקה, ומאחל לה הצלחה בכל מה שהיא תעשה.

מיכאל איתן: אני בטוח שהיא לא תתנתק לחלוטין מהעשייה הציבורית ותתרום בדרך אחרת למדינת ישראל ולאוכלוסייה שהיא מייצגת.

מיכאל איתן: בהצלחה.

ענת מאור: תודה רבה.

איוב קרא: אנחנו משתתפים באיחולים.

מיכאל איתן: הצעת החוק הזאת מטפלת בקביעת חובות של תשלום מזונות של הורים כלפי ילד גם לאחר שמלאו לו 18 שנים, אבל זה במקרים מאוד-מאוד מסוימים.

מיכאל איתן: החובה הזאת תחול, ראשית, אם הילד שהוא מעל גיל 18 הוא חייל בשירות סדיר; המקרה השני, כאשר הוא משרת – אם הוא לא בשירות סדיר – בהתנדבות בשירות הלאומי; המקרה השלישי, שעיקר זמנו מוקדש לסיום לימודי התיכון.

מיכאל איתן: יש ילדים שעדיין נשארים בבית על מנת לסיים את שנת י"ג בבתי-ספר מסוימים, או י"ד – כל עוד לא מלאו לו 20 שנה.

מיכאל איתן: ככלל, גובה המזונות – הילד יהיה זכאי, כפי שהיה קטין, אבל הצעת החוק מאפשרת לבית-המשפט לשנות את גובה המזונות ביחס לילד מעל גיל 18, בין היתר בהתחשב בכך שיכולות להיות לו הכנסות.

מיכאל איתן: ילד בגיר שנישא – אם הוא נשוי – לא יהיה זכאי למזונות לפי החוק המוצע.

מיכאל איתן: לחוק הזה יש כנראה השלכה תקציבית.

מיכאל איתן: על-פי הבירורים שקיימתי ועל-פי מה שהתברר בדיונים בוועדה, הסתבר שיש לו הוצאה תקציבית מקופת המדינה.

ענת מאור: – – –

מיכאל איתן: כיצד יש לו? תשאלו, איך זה?

מיכאל איתן: הרי כאן מטילים חובה על הורים לשלם מזונות.

מיכאל איתן: ובכן, על-פי החוק, כאשר חובת המזונות הזאת, תשלום המזונות, אינה מתבצעת – ההורה יכול לפנות אל הביטוח הלאומי, והביטוח הלאומי משלם את המזונות על-פי חוק, ולאחר מכן הוא יכול לתבוע את התשלום מאותו הורה שלא שילם את המזונות כפי שהיה חייב בדין.

מיכאל איתן: אלא מאי?

מיכאל איתן: כאשר בדקה הוועדה את המקרים שבהם הביטוח הלאומי לא הצליח לשפות את עצמו ולגבות את התשלומים, הגענו לעדויות שלפיהן הסכומים הם הרבה הרבה יותר גבוהים מאשר אותם 5 מיליוני שקלים שבהצעת חוק פרטית יכולים להביא לאישור על-ידי הממשלה – וזאת בעקבות החקיקה בדבר ההגבלות של חקיקה פרטית וחקיקה תקציבית שהתקבלו לא מכבר כאן במליאה.

מיכאל איתן: אני סבור שההצעה טובה וראויה.

מיכאל איתן: אני ממליץ לחברי הכנסת לתמוך, ואני יכול לומר לכם, שאני מבין שגם תמיכה של הכנסת תהווה אולי מתן אור ירוק לכנסת הבאה לנסות ולחוקק את החוק הזה בהרכב מלא יותר, כי על-פי הדרישות כיום אישור חוק כזה, שכרוך בהוצאה תקציבית מעל ל-5 מיליוני שקלים, דורש 50 חברי הכנסת, ועד כמה שאני יכול לספור פה אני לא מגיע אפילו לחמישית מכך.

מיכאל איתן: תודה.

איוב קרא: יש הסתייגויות לחוק, ולכן אנחנו עוברים ללוח תיקונים, סעיף 1.

איוב קרא: חבר הכנסת בנימין אלון – איננו נוכח.

איוב קרא: חבר הכנסת שאול יהלום – איננו נוכח.

איוב קרא: חבר הכנסת דוד טל – איננו נוכח.

איוב קרא: חברת הכנסת ענת מאור?

ענת מאור: מוותרת.

איוב קרא: חבר הכנסת מיכאל קליינר – איננו נוכח.

זהבה גלאון: – – –

איוב קרא: חברת הכנסת גלאון, אנחנו צמים גם ככה כדי להיראות טוב.

איוב קרא: אף פעם זה לא לשם שמים.

איוב קרא: מאחר שכל המסתייגים מוותרים וחלק גם אינם, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק לתיקון דיני המשפחה (מזונות) (מס' 4), התשס"ג–2002.

איוב קרא: נא להצביע.

איוב קרא: הצבעה מס' 77 בעד סעיפים 3-1 – 10 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 3-1 נתקבלו.

איוב קרא: בעד – עשרה חברי הכנסת, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

איוב קרא: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

איוב קרא: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

איוב קרא: נא להצביע.

איוב קרא: הצבעה מס' 78 בעד החוק – 10 נגד – אין נמנעים – אין

איוב קרא: עשרה בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

איוב קרא: חוק לתיקון דיני המשפחה (מזונות) (מס' 4), התשס"ג–2002, עבר בקריאה שלישית.

איוב קרא: היות שדרושים 50 חברי הכנסת כדי שהחוק יתקבל – זה חוק תקציבי – ומאחר שלא היו 50 חברי הכנסת במליאה, החוק לא עבר.

איוב קרא: חברת הכנסת ענת מאור, בבקשה.

ענת מאור: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני רוצה להודות לאותם עשרה שהיו פה ותמכו בחוק.

ענת מאור: אני רוצה להביע יותר ממחאה ולהראות את תיאטרון האבסורד, שהממשלה בעצם תבעה מהכנסת והכנסת בצורה רופסת נכנעה לממשלה וכבלה את ידיה בדבר הכי חשוב.

ענת מאור: מי שמתנגד לחוק יכול עכשיו לא להיות פה.

ענת מאור: יש משפחות חד-הוריות שיושבות במאהל ברחובות, אבל כל זה לא חשוב.

ענת מאור: חברות וחברי הבית, אני רוצה לומר, שהכתם הזה של בעצם בלימה של מתן תשובות חברתיות ותשובות אישיות ותשובות של מדיניות לאזרחיות ולאזרחים, אסור לכנסת להסכים לו.

ענת מאור: כמדומני שזה התקדים הראשון – החוק בעצם עבר, איש לא התנגד לו, היו חלק שנמנעו ושיתפו פעולה.

ענת מאור: זו תעודת עניות שאני מקווה שתתוקן.

ענת מאור: חברות וחברי הבית, אני רוצה לומר מלה על חשיבות החוק.

ענת מאור: אותם חיילים הם בעצם הילדים בני 21-18, או סטודנטים שנבצר מהם לפרנס, והעלות שלהם – שמענו בוועדה עדויות רבות – נופלת על כתפי החד-הוריות.

ענת מאור: לכן אני חושבת שהצדק יצא לאור והחוק הזה ייכנס לספר החוקים.

ענת מאור: אף שבאופן פורמלי הצעת החוק לא עברה, אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת החוקה הנוכחי, חבר הכנסת איתן, שנתן את הגיבוי המוסרי לחוק בהצגתו.

ענת מאור: אני רוצה להודות לחבר הכנסת לשעבר אמנון רובינשטיין, שהיה יושב-ראש ועדת החוקה בעת הדיון על החוק, וכן לחבר הכנסת אופיר פינס.

ענת מאור: אני רוצה להודות מאוד לעוזרים הפרלמנטריים שלי, שעזרו מאוד בשכנוע, בגיוס, בהזמנת חברי הכנסת.

ענת מאור: אני רוצה להודות לעורך-הדין שלמה שהם, שהתחיל את העבודה על החוק, ולעורכת-הדין סיגל קוגוט, שסיימה את מלאכת החקיקה של החוק המאוד חשוב והמאוד מורכב הזה, שגם אני אישית התפשרתי בו בדברים מסוימים.

ענת מאור: אני רוצה להודות מאוד לדורית ואג, מנהלת הוועדה, על הסבלנות, על התיאום, על התבונה.

ענת מאור: אני רוצה לומר, שהחוק הזה נמצא בנישה שבין ועדת החוקה לבין הוועדה לקידום מעמד האשה, שדואגת מאוד לקידום נשים בכלל בחברה.

ענת מאור: אני רוצה להודות למנהלת הוועדה לקידום מעמד האשה דנה גורדון ולצוות העובדות, אריאלה וצוות העזר הנוסף.

ענת מאור: כמו-כן אני רוצה להודות לעורכת-הדין הלית ברק.

ענת מאור: לא העצמתי את מידת בקיאותן, מידת מומחיותן ומידת תרומתן האדירה לקידום נשים בישראל.

ענת מאור: אני מאמינה שכמו שהעברנו את חוק נשים בעסקים, והוא יתרום רבות לכלכלה, כך גם חוק דמי מזונות יתבצע ויתרום לנשים.

ענת מאור: תודה רבה לכולם.

איוב קרא: תודה רבה לחברת הכנסת ענת מאור.

איוב קרא: חבר הכנסת מיכאל איתן רוצה להודות.

איוב קרא: בבקשה, חבר הכנסת מיכאל איתן.

מיכאל איתן: לאחר דברי התודה שהשמיעה חברת הכנסת ענת מאור לכל מי שסייע בהכנת החוק שהיא יזמה, אני מוצא לעצמי חובה נעימה להודות לכל מי שסייע בסדרה ארוכה של חוקים שהצגתי כאן זה אחר זה.

מיכאל איתן: מאחר שהיו חוקים עוקבים, כולם חוקי בחירות, ריכזתי את התודה על כולם ביחד לכל מי שהיה קשור וסייע לנו בהליכי החקיקה.

מיכאל איתן: בראש ובראשונה אני רוצה להודות למנכ"ל ועדת הבחירות המרכזית, תמר אדרי, שבימים האחרונים בילתה בוועדה שעות לא מעטות, וכן למפקח הארצי על הבחירות, אהוד שילת, למשנה ליועץ המשפטי לממשלה, עורך-הדין יהושע שופמן, למנכ"ל משרד מבקר המדינה, מרדכי בס, ליועצת המשפטית של משרד מבקר המדינה, עורכת-הדין נורית ישראלי, ולצוות ועדת החוקה, חוק ומשפט.

מיכאל איתן: אני רוצה כאן להקדיש משפט אחד ומיוחד ליועצת המשפטית, עורכת-הדין סיגל קוגוט.

מיכאל איתן: הרבה פעמים אנחנו מופיעים כאן ומביאים את החוקים ומסבירים, והציבור לא יודע שמאחורי ההצגה שלנו עומדת עבודה מאומצת של צוות יועצים משפטיים וצוות עובדים של הוועדה שבשמה הגיע החוק.

מיכאל איתן: עורכת-הדין סיגל קוגוט, שהיא היועצת המשפטית של הוועדה, הגיעה בימים האחרונים לעבודה חולה, נשארה כאן עד שעות מאוד מאוחרות ועשתה עבודה שבלעדיה לא היה אפשר להשלים את החקיקה ואפילו לקיים את הבחירות בזמן כל כך קצר שהיה נדרש על מנת להשלים את כל החוקים האלה.

מיכאל איתן: אני מאוד מעריך ומודה לה.

מיכאל איתן: אני מצרף לתודות גם את העוזרת שלה, עורכת-הדין תמי סלע, וכן מודה לצוות המסור של הוועדה, תמי ברנע ומיכל דיבנר, וכמובן גם לדורית ואג, מנהלת הוועדה, שיחד הביאו אותנו למצב שנוכל להשלים את החקיקה.

מיכאל איתן: אני מקווה להיפגש אתם גם בפגרה.

מיכאל איתן: אנחנו לא יוצאים לפגרה.

מיכאל איתן: מליאת הכנסת יוצאת לפגרה, אבל הוועדה תמשיך לעבוד.

מיכאל איתן: אני רואה שאתן מחייכות בצער, אבל אנחנו נמשיך לעבוד גם במהלך הפגרה.

מיכאל איתן: אני מאחל לכולנו שנמשיך בעבודת החקיקה במועד הבא שבו תתכנס המליאה.

איוב קרא: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל איתן.

איוב קרא: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

איוב קרא: אנחנו נעבור להצעת החוק הבאה, ויציג אותה חבר הכנסת נחום לנגנטל: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 55), התשס"ג–2002, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

איוב קרא: בבקשה.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת, המובאת בפני הכנסת לקריאה שנייה ושלישית, קובעת, כי בדרך המלך, בכל דוח שיינתן לאדם על-ידי המשטרה, מה שנקרא בשפה שלנו "רפורט", לא יסומן רק סכום הקנס אלא גם כמה נקודות יינתנו לו, כדי שאנשים ידעו את הדבר הזה.

נחום לנגנטל: השר לביטחון פנים, בהתייעצות עם שר התחבורה, רשאי בדרך אחרת, של משיבון אלקטרוני, טלפוני וכל הדברים האלה, אבל בדרך המלך כך זה צריך להיות.

נחום לנגנטל: אני מקווה שלא יחפשו דרכים עוקפות, ובכל דוח, כשהשוטר אומר לך כמה כסף אתה צריך לשלם, תדע גם כמה נקודות אתה מקבל בגין הדבר הזה.

נחום לנגנטל: אני מביא את הצעת החוק בשם יושב-ראש ועדת הכלכלה, כי הוא הלך.

נחום לנגנטל: אני מבין שזה נאומי האחרון בכנסת ישראל.

איוב קרא: יש לך עוד הצעת חוק.

נחום לנגנטל: אולי אני אנמק את שתיהן, ברשותך, אדוני היושב-ראש?

איוב קרא: לא.

איוב קרא: אנחנו עוברים להסתייגויות.

נחום לנגנטל: אין הסתייגויות.

איוב קרא: חבר הכנסת לנגנטל, לך יש הסתייגות.

איוב קרא: אתה מוותר?

איוב קרא: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה על החוק בקריאה שנייה.

איוב קרא: בבקשה, נא להצביע.

איוב קרא: הצבעה מס' 79 בעד סעיפים 2-1 – 8 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 2-1 נתקבלו.

איוב קרא: בעד – שמונה חברים, ועם חבר הכנסת נחום לנגנטל – תשעה, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

איוב קרא: החוק עבר בקריאה שנייה.

איוב קרא: אנחנו עוברים להצבעה על החוק בקריאה שלישית.

איוב קרא: נא להצביע.

איוב קרא: הצבעה מס' 80 בעד החוק – 6 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 55), התשס"ג–2002, נתקבל.

איוב קרא: שבעה בעד, לרבות חבר הכנסת לנגנטל, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

איוב קרא: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 55), התשס"ג–2002, עברה בקריאה שלישית.

נחום לנגנטל: תודה רבה, אדוני.

נחום לנגנטל: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

איוב קרא: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 56), התשס"ג–2002, קריאה שנייה ושלישית.

איוב קרא: יציג את החוק חבר הכנסת נחום לנגנטל.

איוב קרא: בבקשה.

נחום לנגנטל: קודם כול אני רוצה להודות לכם על תמיכתם בחוק הקודם.

נחום לנגנטל: אני גם רוצה להודות לאתי בנדלר, היועצת המשפטית של הוועדה, ולמתמחה שלה, שלפעמים אני יורד קצת לחייהם, משגע אותם ומנדנד להם.

נחום לנגנטל: בהזדמנות זו אני מודה להם.

נחום לנגנטל: אני מודה גם ללאה ורון, מנהלת הוועדה, שלא נמצאת כאן.

נחום לנגנטל: בבקשה תמסרו לה את תודותי.

נחום לנגנטל: אני עובד אתה הרבה מאוד שנים, עוד מאז הייתי מנכ"ל משרד התחבורה – זו היתה הוועדה הראשית שהופעתי בפניה.

נחום לנגנטל: אני חושב שמעל הדוכן הזה לא יזדמן לי להודות לכם, ולכן אני מנצל את ההזדמנות להודות לכם על כל שש השנים שעבדתי אתכם.

אילן גילאון: – – –

נחום לנגנטל: לא, אני לא אומר "לעולם לא".

נחום לנגנטל: אני אומר, אני חושב.

אילן גילאון: תגיד, בשלב זה.

נחום לנגנטל: בשלב זה.

נחום לנגנטל: אגב, כך אמרתי בהודעה.

נחום לנגנטל: אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק הבאה היא חשובה מאוד.

נחום לנגנטל: היא עוסקת בעצם במסיעים הפירטיים, אותם אנשים שאין להם רשות להסיע נוסעים.

נחום לנגנטל: אנחנו מצאנו אנשים פרטיים כאלה שמסיעים 24 אנשים.

נחום לנגנטל: הם עוקרים את המושבים מה"טרנזיט", ונמצאה "טרנזיט" כזאת עם 24 כיסאות פלסטיק.

נחום לנגנטל: אלה עבירות קשות מאוד, כבדות מאוד, יש בגללן הרוגים רבים מאוד.

נחום לנגנטל: זאת אולי הבעיה הגדולה ביותר שיש לנו עם מסיעים שלא כחוק.

נחום לנגנטל: כך גם לגבי נהגי המוניות, שלפעמים מסיעים יותר מהמותר להם על מנת לעשות קופה גדולה יותר.

נחום לנגנטל: אשר על כן, אלה האנשים שעליהם מדבר החוק, ולגביהם נאמר שאפשר לקחת את רשיון הרכב ולא לתת לרכב לנסוע.

נחום לנגנטל: זו פעם הראשונה שאנחנו מתחילים להגיע למצב שבו מקרקעים את כלי הרכב ולא רק מתעסקים אתם ברשיונות הנהיגה.

נחום לנגנטל: זו הצעת החוק שמובאת בפניכם לקריאה שנייה ושלישית, ואני מקווה מאוד שתסכימו ותאשרו אותה.

נחום לנגנטל: אני גם רואה את אנשי מס הכנסה יושבים ביציע המומחים.

נחום לנגנטל: אני מודה להם על העבודה שעשינו יחד בחוקים שלהם, וגם לשר המשפטים.

נחום לנגנטל: אתה יודע, היו לי הרבה חוקים אתך, וזו ההזדמנות גם להיפרד ממך.

נחום לנגנטל: תודה.

איוב קרא: חבר הכנסת לנגנטל, אני מבין שאתה מוותר על ההסתייגות.

איוב קרא: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 56), התשס"ג–2002.

איוב קרא: נא להצביע.

איוב קרא: הצבעה מס' 81 בעד סעיפים 4-1 – 8 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 4-1 נתקבלו.

איוב קרא: שמונה בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

איוב קרא: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 56), התשס"ג–2002, עברה בקריאה שנייה.

איוב קרא: אנחנו עוברים להצבעה על החוק בקריאה שלישית.

איוב קרא: בבקשה להצביע.

איוב קרא: הצבעה מס' 82 בעד החוק – 10 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 56), התשס"ג–2002, נתקבל.

איוב קרא: עשרה בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים, חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 56), התשס"ג–2002, עבר בקריאה שלישית.

איוב קרא: (קריאה ראשונה)

איוב קרא: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 134), התשס"ג–2002, קריאה ראשונה – יציג אותה שר המשפטים, בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, לפני שאגש להצעת החוק אני רוצה להשלים דבר שהחמצתי קודם.

מאיר שטרית: כשנפרדתי מחבר הכנסת טל הזכרתי את כל חברי הכנסת שפרשו מהכנסת, לרבות חבר הכנסת לנגנטל, שלא היה באולם, אבל דיברתי אז בצער רב על עזיבתו את הכנסת, ושכחתי להזכיר את חברת הכנסת ענת מאור, שהיתה הראשונה שהודיעה על פרישתה מהכנסת.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר לך, שכשר המשפטים ירדה לי אבן כבדה מהלב.

מאיר שטרית: תבינו, אני אומר את זה כמחמאה, לא להיפך.

מאיר שטרית: מדוע?

מאיר שטרית: מכיוון שעכשיו אני יודע, שמאחר שאת עוזבת את הכנסת, הרבה מאוד עומס ירד ממשרד המשפטים.

מאיר שטרית: יש מחלקת ייעוץ וחקיקה, מחלקה שלמה שמטפלת בכל החוקים שלך.

מאיר שטרית: אני מניח שעכשיו לא יהיו לנו כל כך הרבה חוקים, כפי שאת הצעת, והאנשים היו צריכים לטפל בכל הצעת חוק.

מאיר שטרית: לכן אמרתי, אבן כבדה יורדת לי מהלב.

מאיר שטרית: אבל האמת היא שחבל לי שחברי כנסת מנוסים, ותיקים, עוזבים את הכנסת.

מאיר שטרית: אני אומר את זה בצער.

מאיר שטרית: כמו שאמרתי קודם, אני חושב שחברי כנסת שלומדים את המלאכה אחרי שתיים-שלוש קדנציות, לומדים את נפתולי הכנסת, את עבודתה, ועוזבים את הכנסת, הם יוצרים חלל מסוים, שגם אם הוא יתמלא – הרי אין ואקום בטבע, הוא מתמלא על-ידי חברי כנסת אחרים, חדשים – אין מה לעשות, לוקח זמן לחברי כנסת חדשים ללמוד את המלאכה.

מאיר שטרית: את היית שותפה להרבה מאוד חוקים גם בכנסת הזאת, גם בכנסות קודמות, ואני חושב שפעלת בנמרצות רבה מאוד לאורך כל הדרך בהגנה על חוקים, בעיקר חברתיים.

מאיר שטרית: אני זוכר את תחילת דרכך בכנסת.

מאיר שטרית: אני אחד הוותיקים בבניין ואני זוכר את תחילת דרכך בכנסת, איך כולם מתחילים, קצת חוששים ומהססים.

מאיר שטרית: אחר כך נכנסת לטראנס.

מאיר שטרית: היית יושבת-ראש ועדת המדע, ויחד השלמנו את חקיקת חוק החיסיון הגנטי בקריאה שנייה ושלישית, אחד החוקים החשובים שעברו בכנסת הזאת, חוק שיש לו השלכות חשובות מאוד על החיסיון הגנטי.

מאיר שטרית: אני חושב שעשית עבודה יוצאת מן הכלל, כך שגם אם את הולכת לקריירה אקדמית ולהרצות במקומות אחרים, אני חושב שאת יוצאת עם מטען חשוב.

מאיר שטרית: אני בטוח שהניסיון שרכשת בכנסת יהיה כמים רעננים לסטודנטים.

מאיר שטרית: כי בדרך כלל הבעיה בלימוד מדעי המדינה ומדיניות ציבורית היא שמרצים הרבה פעמים לא באמת יודעים איך הדברים פועלים במציאות, וטוב מאוד שיש מרצים שגם באים מתוך השטח הזה של העשייה, כי הם יכולים לתרום תרומה משמעותית מאוד להבנת מה שקורה במדיניות ציבורית.

מאיר שטרית: אני מאחל לך, ענת, הצלחה בכל אשר תעשי, ונתראה בחמי-יואב.

איוב קרא: אנחנו מצטרפים, כמובן, לדברי שר המשפטים.

איוב קרא: אני חושב שיש על כך קונסנסוס בבית הזה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להציג, במקומו של שר האוצר, את הצעת החוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 134), התשס"ג–2002.

מאיר שטרית: ביום 4 באוגוסט 2002 פורסם חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 132), התשס"ב–2002, הידוע כרפורמה במס.

מאיר שטרית: הרפורמה אמורה להיכנס לתוקף ביום 1 בינואר 2003.

מאיר שטרית: עם פרסום תיקון מס' 132 החלו ההליכים ליישום הרפורמה.

מאיר שטרית: בהצעת חוק זו, המונחת לפניכם, מוצעים תיקונים לפקודת מס הכנסה, להשלמת התיקונים שנקבעו בתיקון 132, כמפורט להלן: מיסוי בין-לאומי – 1.

מאיר שטרית: בתחום המיסוי הבין-לאומי החוק מציע הסמכה של שר האוצר לפטור ממס קצבאות סוציאליות לנכי רדיפות הנאצים, יתומי מלחמת העולם השנייה וכיוצא באלה, כדי להותיר על כנו את הפטור הקיים, שניתן מכוח סעיף שבוטל בחקיקת הרפורמה; 2.

מאיר שטרית: כמה תיקונים והתאמות לגבי קיזוז הפסד מחו"ל.

מאיר שטרית: בעיקר תיקונים שחלקם טכניים, חלקם מהותיים, אבל לא מאוד מאוד משמעותיים.

מאיר שטרית: אלה תיקונים שיאפשרו את הפעלת הקיזוז של ההפסד בחו"ל; 3.

מאיר שטרית: כמה תיקונים בחברה נשלטת זרה, שהמרכזי בהם הוא שינוי שיטת הזיכוי כנגד מס המשולם על דיווידנד המחולק בפועל, וכן חיוב בעל שליטה בחברת משלח-יד זרה להגיש דוח; 4.

מאיר שטרית: הרחבת סמכות שר האוצר לקבוע שיטה לקביעת מחיר עסקה ותנאי שוק, כאשר מדובר במחירי העברה בעסקאות בין-לאומיות; 5.

מאיר שטרית: פטור ממס רווח הון במתנה לקרוב לא יחול כאשר הקרוב הוא תושב חוץ, כדי למנוע הימנעות ממס בעת המכירה על-ידי תושב חוץ.

מאיר שטרית: הרעיון פה הוא למנוע מקלטי מס ואפשרות לעקוף את מערכת המסים באמצעות מתן מתנה למישהו שהוא תושב חוץ; 6.

מאיר שטרית: מהפטור הניתן לתושב חוץ במכירת ניירות ערך בבורסה ימועט מקרה שבו המכירה היא של מניות במוסד קבע בארץ.

מאיר שטרית: מיסוי שוק ההון – 1.

מאיר שטרית: הגבלת הסכום שיכול עובד להפריש לקרן השתלמות ולקבל פטור ממס על הריבית לגביו, כך שיחול רק לגבי הסכום שנקבע שהמעביד יכול להפריש לגבי אותו עובד ולקבל פטור מריבית; 2.

מאיר שטרית: מתן אפשרות לנישום שלא לקזז הפסד מעסק או ממשלח-יד בשיעור מס גבוה כנגד הכנסה ששיעורי המס לגביה נמוכים.

מאיר שטרית: מאידך גיסא, לא יינתן זיכוי בשל הפסד ששיעורי המס עליו נמוכים כנגד הכנסה ששיעורי המס עליה גבוהים יותר; 3.

מאיר שטרית: תיקון סעיף 101 לפקודה, ולפיו תושב חוץ המוכר מניה בבורסה לא יהיה זכאי לפטור ממס לגבי התקופה שלפני היות המניה רשומה למסחר בבורסה; 4.

מאיר שטרית: הקצאת מניות בחברה לעובדים – כמה התאמות נדרשות; 5.

מאיר שטרית: חלק ה'2 לפקודה – כמה התאמות בחוק המיזוגים; 6.

מאיר שטרית: כמה התאמות לגבי הפטור ממס לריבית שמקבל קשיש; 7.

מאיר שטרית: קרן נאמנות תהיה זכאית לשיעורי מס מיוחדים רק אם לא תבעה הוצאות ריבית; 8.

מאיר שטרית: קרן נאמנות חייבת, שצברה הפסדים מניירות ערך זרים, תוכל לקזזם בשנים הבאות, אך לא יותר מ-10% מכלל ההפסד הנצבר עד תום שנת המס 2002, בכל שנה.

מאיר שטרית: אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת הכספים לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

מאיר שטרית: תודה.

איוב קרא: תודה רבה לשר המשפטים.

איוב קרא: אנחנו עוברים לדוברים.

איוב קרא: רשימת הדוברים סגורה מרגע זה.

איוב קרא: אני מזמין את חבר הכנסת עזמי בשארה – אינו נוכח.

איוב קרא: חברי הכנסת אבשלום וילן, משה גפני, מיכאל קליינר, זבולון אורלב, האשם מחאמיד, שאול יהלום, אחמד טיבי, טלב אלסאנע, צבי הנדל, מוחמד כנעאן, עסאם מח'ול, נחום לנגנטל, מוחמד ברכה.

איוב קרא: אני מזמין את חבר הכנסת יורי שטרן.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, קודם כול – נאמרו פה מלים טובות על חברת הכנסת ענת מאור, ויושב דוד טל מולי.

יורי שטרן: אני חייב להגיד לך, דוד, אישית, חבל שאתה פורש.

יורי שטרן: היית מחברי הכנסת היעילים, הטובים, ובכל תפקיד שמילאת, במיוחד בתחומים של עבודה ורווחה, היית לעזר להרבה מאוד אנשים וארגונים וקידמת דברים.

יורי שטרן: אני אישית ראיתי בך תמיד שותף לעשייה ואחד שאפשר ללמוד ממנו.

יורי שטרן: אני מקווה שדרכינו עוד תצטלבנה במקומות השונים.

יורי שטרן: תודה.

יורי שטרן: גם חבר הכנסת נחום לנגנטל.

יורי שטרן: דווקא אנשים שיודעים לעשות עבודה, פתאום החליטו להפסיק את זה.

יורי שטרן: אני חושב שהפוליטיקה שלנו נעשית ענייה יותר עם פרישתם של ענת מאור, דוד טל ונחום לנגנטל.

יורי שטרן: לגבי החוק – זה באמת קצת לא הוגן שהממשלה מביאה חקיקה מורכבת כזאת ביום האחרון של הכנסת.

יורי שטרן: יש שם סעיפים מסעיפים רבים.

יורי שטרן: הקשבתי לך.

יורי שטרן: חלק הבנתי, חלק אני צריך לקרוא ולהבין.

יורי שטרן: אנחנו פשוט הופכים להיות חותמת גומי במקרים כאלה, וזה לא נכון וזה חבל.

יורי שטרן: אבל אני מנצל את ההזדמנות הזאת כדי להצביע על סוגיה אחרת במסגרת הרפורמה במס.

יורי שטרן: במסגרת הרפורמה במס הכניסה הממשלה שינויים שפוגעים באנשים שעלו ארצה ממדינות המערב ויש להם נכסים שם, יש להם פנסיות משם, יש להם חסכונות שם.

יורי שטרן: הממשלה עשתה פה דבר אכזרי ומטופש.

יורי שטרן: אכזרי – משום שהוא רטרואקטיבי, וזה כשלעצמו לא נכון.

יורי שטרן: הוא פוגע בבני-אדם שעלו ארצה במסגרת מאוד ברורה של הטבות המס, ועכשיו פתאום הטבות אלה מפסיקות לפעול.

יורי שטרן: זה לא נכון.

יורי שטרן: אדם תכנן את חייו.

יורי שטרן: הוא תכנן מעבר מאוד דרמטי לפעמים, מארצות-הברית למשל למדינת ישראל.

יורי שטרן: הוא יודע מה בדיוק הוא מקבל בתור פנסיונר.

יורי שטרן: פתאום באה הממשלה ולוקחת 35% מההכנסה שלו.

יורי שטרן: בזכות מה?

יורי שטרן: מה עשתה ממשלת ישראל בשביל להרוויח את הכסף הזה?

יורי שטרן: זו פשוט גנבה בולשביסטית.

יורי שטרן: זה דבר אחד.

יורי שטרן: זה פשע כפול כי זה גם דבר לא נכון כלכלית.

יורי שטרן: בסוף המדינה לא תקבל יותר כסף, כי האנשים פשוט עוזבים את הארץ.

יורי שטרן: חבל שאנחנו יוצרים מצב כזה דווקא במצוקה של היום.

יורי שטרן: כל אחד שמוכן להשקיע פה, כל אחד שמוכן להפקיד את כספו בבנק הישראלי, אנחנו צריכים לברך אותו, לחבק אותו, וליצור מערכות עידוד בשביל זה.

יורי שטרן: ולנו יש עוד הטיפשות הזאת להבריח את האנשים האלה.

מאיר שטרית: – – –

יורי שטרן: זה במסגרת אחרת, זה לא במסגרת החוק הזה ולא במסגרת חוק ההסדרים.

יורי שטרן: אני פונה אליך, אתה היית גם שר האוצר.

יורי שטרן: ההיגיון הפשוט מחייב לשנות את הדבר הזה.

יורי שטרן: אף אחד לא ייפגע, הצדק לא ייפגע, כלכלת ישראל תרוויח, העלייה תרוויח ומדינת ישראל תרוויח.

איוב קרא: תודה רבה לחבר הכנסת שטרן.

איוב קרא: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 134), התשס"ג–2002.

איוב קרא: אני מבקש להצביע, בבקשה.

איוב קרא: הצבעה מס' 83 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 134), התשס"ג–2002, לוועדת הכספים נתקבלה.

איוב קרא: תשעה בעד, ללא מתנגדים ואחד נמנע.

קריאה: – – –

איוב קרא: עשרה בעד.

איוב קרא: הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לוועדת הכספים.

איוב קרא: (קריאה ראשונה)

איוב קרא: חברים, אנחנו עוברים לנושא הבא:

איוב קרא: הצעת חוק שיפוט בענייני התרת נישואין (מקרים מיוחדים) (תיקון מס' 2) (סמכות בין-לאומית וקביעת ערכאת שיפוט), התשס"ג–2002, קריאה ראשונה.

איוב קרא: יציג את החוק שר המשפטים, חבר הכנסת מאיר שטרית; בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, לפני שאגש להצעת החוק הזאת אני מבקש לענות בכמה מלים לחבר הכנסת יורי שטרן.

מאיר שטרית: כידוע לך, הרפורמה הזאת אושרה בכנסת בשנת 2002, והיא נכנסת לתוקף ב-1 בינואר 2003.

מאיר שטרית: אני מבין, כמובן, את התרעומת של העולים החדשים, אני בהחלט מבין.

יורי שטרן: זה לא עולים חדשים.

מאיר שטרית: העולים מהמערב.

יורי שטרן: ותיקים דווקא.

מאיר שטרית: גם ותיקים.

מאיר שטרית: אני מבין את התרעומת של העולים וגם את התרעומת שלך שהבעת פה על הבמה.

מאיר שטרית: הרי מה מתבקשים היום העולים לעשות?

מאיר שטרית: לפי מה שהרפורמה קובעת עכשיו, כל עולה חדש שמגיע מהמערב, נניח מחר בבוקר, הרפורמה קובעת שיש לו חמש שנים פטור ממס.

יורי שטרן: במקום 30.

מאיר שטרית: עכשיו אני שואל אותך, חבר הכנסת יורי שטרן, כאשר במדינת ישראל – על-פי הצעת התקציב האחרונה שאושרה בכנסת ותבוא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, ועל-פי הרפורמה ההיא – מקצצים 4% מהגמלאות של הפנסיונרים, של הזקנים בארץ, שאגב, אין להם פנסיה כמו לאלה שבאים מארצות המערב – – –

יורי שטרן: מאיר, הם פשוט לא יבואו.

יורי שטרן: אתה למען איזה – – –

מאיר שטרית: יורי, יורי, תן לי לענות לך.

מאיר שטרית: אגב, אם הוא יישאר בארצות-הברית, הוא ישלם אותו מס שהוא ישלם פה על-פי הרפורמה.

יורי שטרן: לא, לא, לא, בדקנו את זה.

מאיר שטרית: אתה טועה, יורי.

יורי שטרן: עשינו השוואות.

מאיר שטרית: יורי, אתה טועה.

מאיר שטרית: תסלח לי שאני אומר לך, אתה טועה.

מאיר שטרית: יושבים פה נציגי האוצר, אני מציע שתשאל אותם.

יורי שטרן: אני אומר לך, עשינו השוואות, נציגי האוצר שמעו את זה.

יורי שטרן: עשינו השוואות, והיו אנשים – – – שבאו מארצות-הברית, נתנו לנו את הנתונים – – –

מאיר שטרית: נו, הם לא משלמים מס בארצות-הברית או באנגליה אם הם נשארים שם?

יורי שטרן: פי-שניים – פחות.

מאיר שטרית: איך פי-שניים פחות?

יורי שטרן: ואם – – – בכלל לא משלמים מס.

מאיר שטרית: זה לא נכון.

מאיר שטרית: האוצר אמר בוועדת השרים לענייני חקיקה, ויושבים פה נציגיו, מנציבות מס הכנסה – – –

יורי שטרן: – – –

מאיר שטרית: חברים, הנה יושבים פה נציגי נציבות מס הכנסה.

מאיר שטרית: הם אמרו בוועדת השרים לענייני חקיקה – וגם שר האוצר אמר בממשלה – שהעולים החדשים לא ישלמו מס על הפנסיה שלהם יותר ממה שהיו משלמים בארצות המוצא שלהם אילו נשארו בהן.

מאיר שטרית: הנה היא מאשרת, היא מהנהנת בראשה לאות הן.

מאיר שטרית: זה דבר ראשון.

מאיר שטרית: שנית, תגיד לי אתה.

מאיר שטרית: אתה לוקח עולה חדש שלא מארצות הרווחה, עולה שבא מרוסיה לארץ לפני חמש שנים או עשר שנים, ואין לו פנסיה מרוסיה.

מאיר שטרית: הפנסיה מרוסיה היתה 5 גרושים.

מאיר שטרית: הוא עבד בארץ 20 שנה, יש לו פנסיה – נניח, 20%.

מאיר שטרית: לו מקצצים.

מאיר שטרית: אבל מי שבא מארצות הרווחה ויש לו פנסיה גבוהה יחסית, לא ישלם מס למדינה?

מאיר שטרית: מה קרה?

יורי שטרן: אין שום פיצוי שהעולה המסכן הזה יקבל מזה – – –

איוב קרא: חבר הכנסת יורי שטרן, תן לשר המשפטים לסיים.

מאיר שטרית: למה?

מאיר שטרית: יורי, העולה שבא מארצות הרווחה מקבל מהמדינה קצבת זיקנה?

מאיר שטרית: – מקבל.

מאיר שטרית: טיפול רפואי, ביטוח בריאות?

מאיר שטרית: – מקבל.

מאיר שטרית: הגנה ביטחונית?

מאיר שטרית: – מקבל.

מאיר שטרית: עזרה בדיור?

מאיר שטרית: – מקבל.

יורי שטרן: עשינו את כל ההשוואות האלה ויצא שכרנו בהפסדנו.

מאיר שטרית: יורי, אני מכיר אותך מאז שהייתי בסוכנות, כשהיית "קצת" עולה חדש.

מאיר שטרית: אתה לא באת לארץ משום שחיפשת לעצמך חיים יותר טובים.

יורי שטרן: זה לא חשוב.

יורי שטרן: אני מדבר על – – –

מאיר שטרית: מאה אחוז, אבל תזכור את הוויכוחים בסוכנות.

מאיר שטרית: אני תמיד אמרתי, גם כשהייתי בסוכנות: אני רוצה שישראל תהיה מגנט, לא דוחפת לפה אנשים בכוח בגלל תנאי חיים יותר טובים, אלא משום שטוב ליהודים לחיות פה, כי זה המקום היחיד, יורי – – –

יורי שטרן: אף אחד לא בא הנה משום שיש פה ההטבות האלה – – –

מאיר שטרית: אתה אומר.

מאיר שטרית: אתה סותר את דבריך.

מאיר שטרית: אתה אומר שהם לא יבואו אם לא תהיה להם ההטבה.

יורי שטרן: אבל כשיש לאדם מוטיבציה ציונית בסיסית, אתה לא צריך לצפות ממנו שהוא גם – – –

מאיר שטרית: זה לא עונש, זה לא עונש.

מאיר שטרית: כל אזרח ישראלי משלם מס – 62%.

מאיר שטרית: פנסיונר ישראלי משלם מס?

יורי שטרן: מה המדינה – – –

מאיר שטרית: מה אתה טוען, שאסור למדינה לשנות את החוקים שלה כי יש עולים חדשים?

יורי שטרן: מה המדינה מרוויחה מזה?

מאיר שטרית: היא מרוויחה מס, היא עושה צדק חברתי יותר נכון.

יורי שטרן: זה לא צדק חברתי, זו טיפשות חברתית.

מאיר שטרית: אני לא מסכים אתך.

מאיר שטרית: ידידי, תראה, אני לא מסכים אתך.

מאיר שטרית: אי-אפשר להטיל את הגזירות רק על החלשים.

מאיר שטרית: כשם שמטילים על חלשים, לא יקרה שום דבר אם גם החזקים ישלמו קצת מס.

יורי שטרן: אתה לא יכול להטיל מס על אלה שלא יבואו.

מאיר שטרית: יכול להיות שיבואו ויכול להיות שלא יבואו.

מאיר שטרית: אני נמנה עם אלה שחושבים שלא זאת הסיבה לכך שאנשים באים לארץ.

מאיר שטרית: אנשים באים לארץ כי הם רוצים לחיות פה, כי זו ארץ-ישראל, כי זו המדינה שלנו, ולא בגלל מסים כאלה ואחרים.

מאיר שטרית: ועובדה היא שאנשים חיים פה למרות הקשיים, למרות המצב הביטחוני, ולא עוזבים.

מאיר שטרית: אף אחד לא הולך לעזוב, שלא תהיה אי-הבנה.

מאיר שטרית: אני אומר את זה גם לכל הערבים.

מאיר שטרית: תשכחו מזה, אף אחד לא יעזוב.

מאיר שטרית: אנשים יישארו פה דבוקים לקרקע, בדיוק כמו שהם דבוקים לקרקע.

מאיר שטרית: לא נעזוב, ולא משנה כמה מסים יהיו.

מאיר שטרית: נתגבר עליהם.

מאיר שטרית: כשהמצב במדינת ישראל ישתפר ונוכל אולי לוותר על המסים הללו, נשמח לוותר עליהם.

מאיר שטרית: אתה יודע את עמדתי, יורי.

מאיר שטרית: אתה הרי כלכלן במקצוע – אגב, ד"ר יורי שטרן, ד"ר לכלכלה – ואתה יודע את עמדתי בעניין הזה.

מאיר שטרית: אני בעד הורדה דרסטית של המסים במדינת ישראל.

מאיר שטרית: זה יביא לצמיחה.

מאיר שטרית: זו עמדתי, אני אומר את זה כל השנים.

יורי שטרן: אבל פה אתה עושה את ההיפך.

יורי שטרן: אתה עושה את זה גם רטרואקטיבית, על אלה שכבר – – –

מאיר שטרית: יורי, הרי אני אומר לך, אני לא עמדתי מאחורי הכנת החוק הזה.

מאיר שטרית: אומנם אישרתי אותו בוועדת שרים לענייני חקיקה, כי הממשלה החליטה, אבל על-פי עמדתי אני בעד הורדה דרסטית של מסים, אני חושב שזה דבר נכון לעשותו, כי אז תהיה צמיחה גדולה.

מאיר שטרית: אם אתה שואל אותי, אני הרי אמרתי גם בממשלה – ואני יכול לחזור על זה פה – שהרפורמה הזאת היתה צריכה להיות שונה לגמרי.

מאיר שטרית: אני לא מסכים לגמרי עם הרפורמה.

מאיר שטרית: אני חושב שהרפורמה היתה צריכה לקחת מבעלי ההון הרבה יותר מס ממה שמוצע ולהוריד הרבה הרבה יותר את המס על עבודה.

מאיר שטרית: לו זה תלוי בי, אני אומר לך במה לדעתי צריך לעשות רפורמה.

מאיר שטרית: לא צריך ועדות.

מאיר שטרית: שום ועדה לא צריך.

מאיר שטרית: מה שצריך לעשות ברפורמה זה להוריד בצורה דרסטית את מס הכנסה, גם שהמסים שייגבו מייד מאדם לא יעלו על 49%, לרבות ביטוח לאומי, מס הכנסה ומס בריאות.

מאיר שטרית: אלא מה?

מאיר שטרית: צריך ללוות את זה בשני צעדים.

מאיר שטרית: צעד אחד הוא, שכל אזרח צריך למסור דיווח למס הכנסה.

מאיר שטרית: היום אין חובת דיווח, ולכן יש המון השמטות הכנסה והעלמות הכנסה.

מאיר שטרית: נציבות מס הכנסה לא אוהבת את מה שאני אומר, כי אמרתי להם את זה כשהייתי שר האוצר, ואמרתי שאם אני אשאר אני אעשה את זה.

יורי שטרן: – – – בדיווח כללי.

מאיר שטרית: יורי, יורי, רגע, תן לי לסיים את דברי.

מאיר שטרית: זה סעיף 2.

מאיר שטרית: ואילו היה דיווח כללי, אנשים גם לא היו מעזים להעלים, כיוון שיש צעד שלישי, והצעד השלישי הוא, שמי שיעלים אחרי שיורידו את שיעור מס ההכנסה, נניח, לתקרה מקסימלית של 36%, כמו מס חברות – מי שיעלים אחרי זה, גמר את הקריירה.

מאיר שטרית: אני טוען ששילוב של שלושת הצעדים האלה יביא להכנסה נטו יותר גדולה ממה שהמדינה מקבלת היום.

יורי שטרן: – – –

מאיר שטרית: אבל אני לא עשיתי את הרפורמה.

מאיר שטרית: אני מייצג את הממשלה בעניין הזה, ואני מנסה להגן על עמדת שר האוצר והממשלה, כי זה צודק היום.

מאיר שטרית: במצב שמקצצים לחלשים ולפנסיונרים הישראלים ולכולם, שיקצצו קצת גם לאחרים.

מאיר שטרית: לא קרה כלום, ישלמו מס.

מאיר שטרית: רבותי, ברשותכם, אני עובר להצעת החוק הבאה.

מאיר שטרית: אני בטוח שתשמח מאוד על הצעה זו.

יורי שטרן: כן.

מאיר שטרית: הצעת החוק הזאת באה לפתור בעיה מאוד כבדה, ועבדנו עליה די הרבה זמן.

מאיר שטרית: זו הצעת חוק שיפוט בענייני התרת נישואין (מקרים מיוחדים) (תיקון מס' 2) (סמכות בין-לאומית וקביעת ערכאת שיפוט), התשס"ג–2002.

מאיר שטרית: חוק שיפוט בענייני התרת נישואין (מקרים מיוחדים), התשכ"ט-1969, מיום כ"ט באב התשכ"ט, נועד להסדיר את התרת הנישואין של בני זוג שאינם נמצאים בשיפוטו הייחודי של אחד מבתי-הדין הדתיים.

מאיר שטרית: מדובר בבני-זוג שנישאו בחוץ-לארץ, אשר הם בני דתות שונות או שלפחות אחד מהם הוא חסר דת, ועל כן לאף אחד מבתי-הדין אין סמכות להתיר את הנישואין שלהם.

מאיר שטרית: החוק הקיים קובע, כי על בני-זוג כאלה, המכונים בחוק "מקרים מיוחדים", לעבור תהליך מורכב הכולל שני שלבים: תחילה עליהם להגיש בקשה לנשיא בית-המשפט העליון על מנת שיקבע למי נתונה הסמכות לדון בהתרת נישואיהם, לבית-דין דתי או לבתי-המשפט.

מאיר שטרית: נשיא בית-המשפט העליון ממתין לפניית היועץ המשפטי לממשלה אל בית-הדין הדתי הנוגע בדבר, ולאחר קבלת חוות הדעת מבית-הדין הדתי הוא קובע את סמכות השיפוט.

מאיר שטרית: בשלב השני, לאחר קביעת השיפוט, על בני-הזוג לפנות בבקשה חדשה לבית-המשפט או לבית-הדין הדתי, לפי העניין.

מאיר שטרית: בעת כניסתו של החוק הקיים לתוקף היו בישראל מעט מאוד בקשות כאלה, כי מספר הנישואין הבין-דתיים היה מזערי, ולכן הבקשות להתרת נישואין היו מאוד מאוד מעטות.

מאיר שטרית: בעקבות העלייה הגדולה מברית-המועצות, היום מוגשות לנשיא בית-המשפט העליון אלפי בקשות בשנה.

מאיר שטרית: ההליך המורכב והעומס המוטל על נשיא בית-המשפט העליון גורמים לעיכובים שלא לצורך בהתרת נישואין של בני-זוג הנזקקים להליך זה ונאלצים להמתין זמן רב להתרת נישואיהם, ולעתים, חברים, המדובר בתהליך של שנים – עד שזוג החליט כבר להתגרש והכול בסדר – להתרת הנישואין שלהם.

מאיר שטרית: המטרה של החוק הזה היא לפשט את הליך התרת הנישואין הקיים ולסייע בכך לכל אותם זוגות שבהם דן החוק.

מאיר שטרית: על-פי המוצע, יבוטל ההליך הדו-שלבי, ובקשות להתרת נישואין במקרים המיוחדים לא יוגשו עוד לנשיא בית-המשפט העליון, אלא ישירות לבית-המשפט לענייני משפחה.

מאיר שטרית: במקרים שבהם איש מבני-הזוג אינו בן דת שיש לה בית-דין דתי בישראל, יוכל בית-המשפט לענייני משפחה לדון ולפסוק מייד בתיק, לאחר ששלח העתק מן הבקשה ליועץ המשפטי לממשלה.

מאיר שטרית: בכל מקרה שבו לפחות אחד מבני-הזוג הוא יהודי, מוסלמי, דרוזי או בן לאחת העדות הנוצריות שיש להן בית-דין בארץ, בית-המשפט לענייני משפחה יפנה לבתי-הדין הדתיים, כפי שהפנה אליהם עד היום נשיא בית-המשפט העליון.

מאיר שטרית: כלומר, במקום שנשיא בית-המשפט העליון יפנה אליהם, הוא יפנה אליהם.

מאיר שטרית: לבית-הדין הדתי תהיה סמכות להתיר את הנישואין בכל מקרה שבו הודיע ראש בית-הדין הדתי, כי לפי הדין הדתי יש תוקף לכאורה לנישואין של בני-הזוג, ועל כן אם לא יותרו נישואיהם בבית-הדין, יהיה לפחות אחד מבני-הזוג מנוע מלהינשא.

מאיר שטרית: אם לא הודיע בית-דין דתי כי יש צורך בהתרת הנישואין בבית-הדין הדתי, יהיה בית-המשפט לענייני משפחה מוסמך להתיר את הנישואין.

מאיר שטרית: בהתייעצות עם הנהלת בתי-הדין הרבניים, ניתנה בניסוח החוק תשומת לב גם למצבים שבהם קיימים ספקות הלכתיים לפי הדין הדתי, מתוך מגמה למנוע מצבים שבהם יהיו אנשים מנועים מלהינשא מחדש בשל ספקות הלכתיים.

מאיר שטרית: נוסף על הליך התרת הנישואין במקרים המיוחדים, עוסק החוק המוצע בשני נושאים נוספים: האחד, קביעת כללי סמכות שיפוט מבחינה בין-לאומית, שיחולו באופן אחיד על כלל הערכאות המוסמכות להתיר בישראל נישואין – בתי-המשפט לענייני משפחה ובתי-הדין הדתיים.

מאיר שטרית: כיום כללי הסמכות של הערכאות השונות אינם אחידים, והשוני ביניהם נובע מהתפתחויות היסטוריות, שיסודן עוד בתקופת השלטון הבריטי בארץ-ישראל.

מאיר שטרית: בתי-דין נוצריים, למשל, אינם רשאים להתיר את נישואיהם של בני-זוג נוצרים, ששניהם תושבי ישראל, אם אחד מהם אינו אזרח ישראלי.

מאיר שטרית: לעומת זאת, נשיא בית-המשפט העליון הדן בהתרת נישואין במקרים מיוחדים, איננו מוגבל כלל בכללי סמכות בין-לאומית.

מאיר שטרית: ועל כן, לכאורה, גם שני תיירים שאין להם כל זיקה לישראל יכולים היום להתיר את נישואיהם כאן, אצל נשיא בית-המשפט העליון.

מאיר שטרית: כללי הסמכות המוצעים בחוק שמוגש לפניכם מאמצים את הכללים שנקבעו באמנת האג בדבר הכרה בפסקי-דין של גירושין ופירוד שיפוטי מ-1970, ויש בהם הרחבה מסוימת של הסמכות מבחינה בין-לאומית, לגבי בתי-הדין.

מאיר שטרית: הנושא השני הוא סמכות בתי-הדין הדתיים לדון בענייני התרת נישואין של בני-זוג אשר אחד מהם הוא בן הדת של בית-הדין הדתי ובן-הזוג האחר הוא חסר דת, אשר בחרו בהסכמה לפנות לבית-דין דתי לשם הפרת נישואיהם, במקום לפנות בהליך לפי החוק הנוכחי.

מאיר שטרית: כיום קיימת מחלוקת מלומדים בנוגע לפרשנות המשפטית של החוק הקיים ואף הוגשה עתירה לבג"ץ בנוגע לכך.

מאיר שטרית: מוצע לקבוע מפורשות, כי בתי-הדין יהיו מוסמכים להתיר נישואין מעורבים כאלה, בתנאי שניתנה הסכמה של שני בני הזוג לסמכות בית-הדין הדתי.

מאיר שטרית: לסיום אבקש להדגיש, כי החוק עוסק אך ורק בהתרת הנישואין עצמה ואין בו כדי לשנות מהדינים החלים בעניינים הנלווים, כמו מזונות, אחזקת ילדים ויחסי ממון בין בני-זוג.

מאיר שטרית: אני מקווה כי החוק יביא להקלת מצוקותיהם של כל אלה הנזקקים להתרת הנישואין לפי חוק זה, אשר ממתינים היום זמן רב ועוברים הליך מסורבל עד להתרת הנישואין.

מאיר שטרית: במקביל, ובהמשך לחוק הקיים, ימנע החוק מצבים שבהם יותרו נישואין בבית-משפט אזרחי, אך אחד מהצדדים לא יוכל להינשא מחדש בשל ספקות הלכתיים הנוגעים לדין האישי שחל עליו.

מאיר שטרית: בעברית פשוטה, אדוני היושב-ראש, החוק הזה בא להתיר פלונטר שלם שנוצר לזוגות נשואים שהם בני דתות שונות, שהיום צריכים לחכות שנים לפנייה של היועץ המשפטי לממשלה ולהחלטה של נשיא בית-המשפט העליון, כי מדובר באלפי תיקים בשנה.

מאיר שטרית: החוק הזה פתר, לדעתי בצורה יפה, את העניין.

מאיר שטרית: הזוגות יכולים לפנות לבית-המשפט לענייני משפחה, בית-המשפט לענייני משפחה יוכל לפנות לבית-הדין הדתי הנוגע בדבר לבקש את הסכמתו אם צריך להתיר את הנישואין מבחינה דתית, ואם מקבלים תשובה שהותרו הנישואין, בית-המשפט לענייני משפחה גומר את העניין.

מאיר שטרית: אם הסתבר שצריך להתיר את הנישואין בבית-דין דתי, יפנו לבית-הדין הרלוונטי והוא יתיר את הנישואין, ואז יכולים לגמור את העניין.

מאיר שטרית: המשמעות היא הקלה על אלפי אלפי זוגות של עולים חדשים.

מאיר שטרית: אני מצטער על כך שהכנסת מתפזרת מוקדם מדי לטעמי, כי בדרך יש חוק שהגשתי, וכבר עבר תזכיר חוק בכל המשרדים, והוא חוק רישום נישואין, כשהרעיון היה ליצור מצב שבני-זוג מעורבים יוכלו להירשם בישראל כנשואים גם בלי צורך לנסוע לקפריסין או לעזה או למקומות אחרים ולעבור את כל ההליך.

מאיר שטרית: לצערי, אף שגמרתי את הכנתו של החוק והוא עבר תזכיר חוק, הכנסת התפזרה לפני הזמן, ואני מקווה שבכנסת הבאה נוכל להביא גם את החוק הזה לאישור.

מאיר שטרית: אני מאוד מצטער שלא הצלחנו להביא אותו עד היום לקריאה ראשונה כדי שנוכל להחיל עליו רציפות, אבל בכנסת הבאה נוכל להביא אותו לקריאה ראשונה.

מאיר שטרית: זו בעיה אחרת של עולים חדשים, שגם היא מלווה בהמון כאב וסבל מיותר.

מאיר שטרית: רבותי, אולי חלק לא מבין את המשמעות של החוק הזה.

מאיר שטרית: זו פשוט מהפכה ביכולת של זוגות מעורבים, זוגות נשואים בני דתות שונות, להיפרד האחד מהשני בשלום, בלי לחכות ולהתענות במשך שנים.

מאיר שטרית: אני בטוח שהדבר יביא הקלה רבה לאלפי אלפי זוגות, ואני שמח שהיתה לי הזכות להיות במשרד המשפטים ולהביא את החוק הזה לכלל ביצוע.

מאיר שטרית: תודה רבה.

איוב קרא: תודה רבה לשר המשפטים.

איוב קרא: חבר הכנסת יורי שטרן, בבקשה.

יורי שטרן: אני באמת באתי לברך את משרד המשפטים ואת שר המשפטים על החקיקה הזאת.

יורי שטרן: אנחנו נמצאים במצב שהוא מבחינה אזרחית אבסורדי ואכזרי.

יורי שטרן: מדינת ישראל באמת התרגלה להיות מדינה דו-לאומית, עם הרוב היהודי והמיעוט הערבי, הדרוזי ועוד כמה מיעוטים.

איוב קרא: יש מיעוט – יותר מהדרוזים, וזה מנישואי תערובת בחוץ-לארץ.

יורי שטרן: אני אומר שקודם התרגלנו שכל עדה בעצם חיה חיים משלה, כמעט שאין נישואי תערובת, ולכן המערכת עבדה עם מעט תקלות.

יורי שטרן: מאז השתנו הדברים, ואני חייב להגיד לך, כבוד השר, לא רק בגלל העלייה מברית-המועצות.

יורי שטרן: ראשית, כמעט כל עלייה היום מביאה נישואים מעורבים, כי זה מצבו של העם היהודי בתפוצות.

יורי שטרן: שנית, לא מעט ישראלים באחרונה מטיילים בעולם, מגיעים לפה תיירים, מבקרים וכו', ויש נישואי תערובת של ילידי הארץ.

יורי שטרן: אבל הגענו למצב שיש פה אוכלוסייה מסוג ב' או ג', אני כבר לא יודע איך להגדיר את הסוג הזה, שהדברים הפשוטים והבסיסיים, להקים משפחה, או להיפך, לפרק מרצון את המסגרת המשפחתית שנפגעה, הפכו אצלם לגיהינום.

יורי שטרן: אנחנו אולי המדינה היחידה בעולם שחלק ניכר מאזרחיה לא יכולים להתחתן פה וצריכים לצאת לחו"ל בשביל לעשות את זה.

יורי שטרן: זה פשוט טירוף מערכות, פגיעה בזכויותיהם האלמנטריות, והנה עוד בא שר הפנים והיום תוקף את האוכלוסייה הזאת תקיפה נוספת, סתם בשביל רווח אלקטורלי מסופק מאוד.

יורי שטרן: אני מאוד מקווה שגם הבוחר שלו לא יספק לו קולות על האכזריות הזאת והגזענות הזאת המיותרת והמזיקה.

יורי שטרן: חיים אנשים, הם אזרחי המדינה, הם חייבים לקבל את מלוא הזכויות.

יורי שטרן: אתה חושב איך לשנות את חוק השבות לגבי המשך הגעתם של העולים, תחשוב על זה בנפרד.

יורי שטרן: אל תתקוף ואל תיגע באלה שנמצאים פה, ואל תתקוף ואל תיגע בבני משפחותיהם של היהודים המגיעים ארצה, כי אתה לא יכול בשום מקום שהוא לפרק את המשפחה או לתת זכויות לאחד מבני המשפחה וזכויות מסוג ב' לבן משפחה אחר.

יורי שטרן: לכן, אני אומר שזה באמת צעד נכון, אבל כמו שתמיד אצלנו, כמו שפתרנו את בעיית הקבורה של לא-יהודים לפני שפתרנו את בעיות החיים של לא-יהודים, ככה מתחילים מהתרת הנישואין לפני שפותרים את בעיית הקמת הזוג ורישום הנישואין.

מאיר שטרית: שואלים בתלמוד: למה קדמה מסכת גיטין למסכת קידושין?

מאיר שטרית: אומרים שאלוהים מקדים תרופה למכה.

יורי שטרן: כן, אני מכיר את זה.

יורי שטרן: אז גם הפעם, בכל זאת יש בזה מהפכה מסוימת בחשיבה, בנכונות סוף-סוף לתת מענה לבעיות של האוכלוסייה הזאת, והיא גדלה.

יורי שטרן: ולכן, אני מקווה שלא רק נאשר את החוק הזה והוא יתקדם מהר מאוד, אלא אני מחכה כאזרח המדינה, כאזרח מודאג, כמכיר את הבעיות האלה של אנשים נאמנים שחיים אתנו, וכל הצרה שלהם היא נישואי תערובת – אני מקווה מאוד, שגם החקיקה שהשר דיבר עליה ואמר שהיא בדרך, תתקדם ותיקבע מהר מאוד בספר החוקים של מדינת ישראל.

איוב קרא: תודה רבה.

איוב קרא: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק שיפוט בענייני התרת נישואין (מקרים מיוחדים) (תיקון מס' 2) (סמכות בין-לאומית וקביעת ערכאת שיפוט), התשס"ג–2002, מטעם הממשלה.

איוב קרא: נא להצביע.

איוב קרא: הצבעה מס' 84 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 4 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שיפוט בענייני התרת נישואין (מקרים מיוחדים) (תיקון מס' 2) (סמכות בין-לאומית וקביעת ערכאת שיפוט), התשס"ג–2002, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

איוב קרא: בעד – 4, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

איוב קרא: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

איוב קרא: (קריאה ראשונה)

איוב קרא: רבותי, אנחנו עוברים להצעת חוק זכויות נפגעי עבירה (תיקון), התשס"ג–2002, קריאה ראשונה.

איוב קרא: יציג את החוק שר המשפטים, חבר הכנסת מאיר שטרית.

איוב קרא: בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, חוק זכויות נפגעי עבירה נתקבל בכנסת במארס 2001 ביוזמתה של חברת הכנסת יעל דיין ובתמיכת הממשלה.

מאיר שטרית: חלק מסעיפי החוק כבר נכנסו לתוקף, ובין היתר הופקה במשרד המשפטים חוברת מידע לנפגעי עבירות, שמופצת בימים אלה ממש לכל תחנות המשטרה, בתי-המשפט, חדרי המיון ומקומות נוספים.

מאיר שטרית: רוב סעיפי החוק דורשים הקצאת תקציב מאוד משמעותית, במיוחד למשטרת ישראל ולפרקליטות המדינה.

מאיר שטרית: לכן נקבעה להם תקופה ליישום הדרגתי.

מאיר שטרית: השלב הראשון ביישום אמור היה להסתיים עד סוף דצמבר שנה זו; השלב השני – שנה לאחר מכן.

מאיר שטרית: לצערנו, לא קיבלו המשטרה והפרקליטות את תוספת התקציב הנדרש ליישום, ולכן לא תהיה כל אפשרות לעמוד במועד שנקבע כיום בחוק.

מאיר שטרית: התקציב נדרש לצורך הקמה ותחזוקה של מערכת קשר יעילה ושוטפת בין הרשויות לבין מי שנפגעו מעבירות פליליות ולצורך הקמת יחידות סיוע מיוחדות לנפגעי עבירה בפרקליטויות ברחבי הארץ, והוא מוערך בעשרות מיליוני שקלים בשנה.

מאיר שטרית: הצעת חוק זו דוחה בשנה את תאריך היעד של שלב היישום הראשון ומאחדת אותו עם תאריך היעד של השלב השני, דהיינו, חודש דצמבר 2003.

מאיר שטרית: הדחייה תקל את ההיערכות התקציבית וכן תאפשר לממשלה להציע כמה תיקונים נוספים לחוק, שיקטינו את עלות יישומו ויאפשרו להעניק את הזכויות לנפגעים, הזקוקים לכך במידה הרבה ביותר.

מאיר שטרית: מובן שההצעה אינה גורעת מתוקפם של סעיפי החוק שכבר נכנסו, וכן איננה פוגעת באפשרות להתחיל ביישום הדרגתי של החוק, על-ידי צווים שיפרסמו שר המשפטים והשר לביטחון פנים.

מאיר שטרית: בעברית פשוטה, אני רוצה להסביר במה מדובר.

מאיר שטרית: חוק זכויות נפגעי עבירה, שהעברנו במרס 2001, בעצם קבע, שהפרקליטות תשתף את מי שהיו נפגעים של העבירות בתהליך המשפטי נגד אלה שתקפו אותם.

מאיר שטרית: הרעיון הוא, שהפרקליטות תיידע אותם בתהליך המשפטי, תיתן להם אפשרות להתערב, תעדכן אותם במה שמתרחש.

מאיר שטרית: אם עושים עסקת טיעון, היא תיידע את הקורבן שהולכים לעשות עסקת טיעון, כדי שהלה ידע מראש שהולכים לעשות זאת.

מאיר שטרית: הבעיה היא תמיד, שנפגעי עבירה מרגישים לפעמים שכאילו לא שמים לב אליהם, הם קורבן.

מאיר שטרית: יש נאשם, הוא היחיד, יכולים להגיע אתו לעסקה ובלי ידיעתם.

מאיר שטרית: לכן הכנו חוק שמשפר בצורה מאוד משמעותית את שותפותם של קורבנות העבירה בטיפול בעבריין.

מאיר שטרית: החוק הזה התחיל להיות מיושם.

מאיר שטרית: יש חלקים ממנו שעלותם עשרות מיליוני שקלים בשנה ואי-אפשר ליישם אותם כרגע, ולכן החוק מציע דחייה של השלב השני של היישום, לדצמבר 2003 במקום דצמבר 2002.

מאיר שטרית: אני חושב, שהחוק הוא נכון, הוא חשוב, ואני מקווה שהממשלה תוכל להתחיל ביישומו המלא בשנה הבאה.

מאיר שטרית: אודה לכם על אישור החוק והעברתו לוועדת החוקה, חוק ומשפט, להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

איוב קרא: תודה רבה לשר המשפטים.

איוב קרא: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על חוק זכויות נפגעי עבירה (תיקון), התשס"ג–2002, בבקשה.

איוב קרא: הצבעה מס' 85 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 3 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק זכויות נפגעי עבירה (תיקון), התשס"ג–2002, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

איוב קרא: בעד – 3, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

איוב קרא: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט להמשך דיון.

איוב קרא: הודעה לסגן מזכיר הכנסת, בבקשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבד להודיע, כי הונחה על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה וקריאה שלישית, הצעת חוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה (תיקון מס' 2), התשס"ג–2002, שהחזירה ועדת הכספים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: (קריאה ראשונה)

איוב קרא: אנחנו עוברים להצעה הבאה: הצעת חוק מקרקעי ציבור (סילוק פולשים) (תיקון), התשס"ג–2002, קריאה ראשונה.

איוב קרא: יציג את החוק שר המשפטים, חבר הכנסת מאיר שטרית.

איוב קרא: בבקשה, אדוני.

מאיר שטרית: תודה, אדוני.

מאיר שטרית: זהו החוק האחרון בסדר-היום, או שאני טועה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יכול להיות שתהיה עוד הצעה לקריאה שנייה ושלישית.

מאיר שטרית: מי יציג אותו?

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, בעת זו של פריימריס, כשהכנסת כל כך ריקה ויושבים פה רק ד"ר נודלמן והיושב-ראש חבר הכנסת איוב קרא ואני עד הסוף המר – – –

איוב קרא: אנחנו עושים פריימריס אחד לשני.

מאיר שטרית: אני מבקש שאנשי המרכז של הליכוד יסתכלו ויראו מי ישב בכנסת עד הסוף.

איוב קרא: מי שטרח ביום שישי אוכל בשבת.

מאיר שטרית: נכון, מי שטרח בערב שבת, אוכל בשבת.

מאיר שטרית: הצעת החוק, אדוני, היא הצעת חוק מקרקעי ציבור (סילוק פולשים).

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, להצעת החוק הזאת יש חשיבות עצומה, ואני באמת מתפלא ותמה, כיצד זה שאחרי כל כך הרבה שנים שאנשים רבים בארץ משתלטים על קרקעות ציבור לא שלהם, שלא בבעלותם, של המדינה, הרבה פעמים לא ניתן להוציא אותם והם יכולים להישאר שנים ולבנות ולהתפתח, וכשאתה בא לפנות אותם, זה הופך להיות בלגן אחד גדול.

מאיר שטרית: איך קרה שהמדינה במשך כל כך הרבה שנים לא תיקנה את החוק כך שייתן בידיה כלים יותר חזקים לפינוי פולשים מהקרקע.

מאיר שטרית: הצעת החוק הזאת, אדוני, שהכנו במשרד המשפטים, עולה בקנה אחד עם הצעה שהבאתי לממשלה, להקים יחידה לאכיפת חוקי התכנון והבנייה.

מאיר שטרית: הממשלה קיבלה את הצעתי, שהמטרה שלה להילחם בג'ונגל שקיים בעבירות על חוקי תכנון ובנייה.

מאיר שטרית: אנשים בעצם מצפצפים על החוק ובונים לעתים בתים שלמים ובניינים שלמים בלי רשיונות, וכאילו אין דין ואין דיין.

מאיר שטרית: חשבתי שהדבר הזה הוא בלתי נסבל וצריך לשנות את המצב.

מאיר שטרית: לכן, מעבר להקמת היחידה, כפי שהממשלה אישרה את הצעתי, אני גם הוסמכתי לעשות תיקוני חוק, כדי להביא ליתר אכיפה וליעילות ביכולת של המדינה לאכוף.

מאיר שטרית: החוק שמונח בפניכם היום ואני מביא אותו לקריאה ראשונה, הוא חוק שבא לטפל בפולשים למקרקעי ציבור.

מאיר שטרית: בשנים האחרונות התופעה של פלישות והסגות גבול במקרקעי ציבור החריפה מאוד, ורשויות האכיפה, כמו מינהל מקרקעי ישראל, רשויות מקומיות ו"הסיירת הירוקה", נתקלות בקשיים גוברים והולכים, הן אל מול קרקעות שנתפסות והן אל מול חומרת התופעות שבהן מדובר, ובהן בנייה בלתי חוקית, זריעה ונטיעה ללא היתר.

מאיר שטרית: לאור כל אלה, נדרשים שינויים והתאמות בחוק מקרקעי ישראל (סילוק פולשים), התשמ"א–1981, אשר מעולם לא תוקן, מאז חקיקתו, על מנת שיהיה בו להעניק כלים הולמים, מאוזנים ומשופרים לטיפול בתופעה קשה זו.

מאיר שטרית: התיקונים המוצעים כוללים הארכת המועדים שבהם ניתן יהיה להוציא צו לפינוי המקרקעין על-פי חוק; הארכת המועד שיוקצה לפולש לפינוי הקרקע; קביעה ברורה המאפשרת להוציא צווים מכוח החוק, אף במקרים שבהם זהות הפולש או מקום הימצאו אינם ידועים, וכמו כן, במקרים שבהם הפולש התחיל להחזיק בנכס ברשות; תיחום הבסיס הראייתי הנחוץ להוצאת צו מכוח החוק; שינוי המנגנון לאכיפת הצווים והוצאתו ממערכת ההוצאה לפועל, בכפוף למערך בקרה; הרחבת מעגל הזכאים לפנות לבית-המשפט על מנת להוכיח את זכותם להחזיק במקרקעין; קביעת סנקציות פליליות נוספות להסגת גבול מקרקעי ציבור; החמרת העונשים הקיימים והענקת סמכויות חקירה לפקחים אשר יעברו אישור והכשרה מתאימים.

מאיר שטרית: הממשלה סבורה, כי החוק המוצע נחוץ לשמירה על מקרקעי ישראל ומקרקעי הרשויות המקומיות בפני פלישות והסגות גבול, היא מבקשת את אישור המליאה של הכנסת להעברתו לוועדת החוקה, חוק ומשפט, להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מאיר שטרית: רבותי חברי הכנסת, קשה להגזים בחשיבותה של הצעת החוק הזו ליכולת של המדינה לטפל בסילוק פולשים מקרקעות ציבור.

מאיר שטרית: בג'ונגל שקיים היום, ידה של המדינה על התחתונה, לצערי, ואני מקווה שהחוק נותן כלים הרבה יותר טובים בידי המדינה לטפל בפולשים ולהוציא אותם מקרקעות המדינה.

מאיר שטרית: אני מודה לכם, ואשמח אם תתמכו בחוק ונעביר אותו להכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מאיר שטרית: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, אנחנו נצביע בקריאה ראשונה על הצעת חוק מקרקעי ציבור (סילוק פולשים) (תיקון), התשס"ג–2002, כהצעת שר המשפטים.

אברהם בורג: חברי הכנסת ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 86 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 4 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מקרקעי ציבור (סילוק פולשים) (תיקון), התשס"ג–2002, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אברהם בורג: ארבעה בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

אברהם בורג: הצעת חוק זו תועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט, לשם הכנתה, אם יוחל עליה דין הרציפות, לקריאה שנייה ושלישית.

אברהם בורג: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם בורג: על-פי תוספת לסדר-היום, נדון עוד בהצעת חוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה (תיקון מס' 2), התשס"ג–2002.

אברהם בורג: חבר הכנסת מיכאל נודלמן, בבקשה.

מאיר שטרית: זו ההצעה האחרונה?

אברהם בורג: נראה מה יהיה.

אברהם בורג: מה אדוני רוצה?

מאיר שטרית: – – –

אברהם בורג: עד כאן.

מאיר שטרית: למה הוקדמה מסכת גיטין למסכת קידושין?

מאיר שטרית: כי אלוהים הקדים תרופה למכה.

אברהם בורג: מה זה זוגות מעורבים, גבר ואשה?

מאיר שטרית: מדתות שונות.

אברהם בורג: צריך לדעת ממי להתגרש לפני שאתה מתחתן.

מאיר שטרית: אלוהים יצר תרופה לפני המכה.

אברהם בורג: נגיד את זה בצורה חיובית: אל תתחתן עם מי שאתה לא יכול להתגרש ממנו.

אברהם בורג: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: אדוני היושב-ראש, הצעת חוק זאת היא הצעת חוק ממשלתית.

מיכאל נודלמן: הצעת החוק נועדה לעודד ולחזק את התעשייה והטכנולוגיה בישראל, תעשיות ידע והיי-טק.

מיכאל נודלמן: הצעת החוק מתייחסת לכל הנושאים שלא היו שנויים במחלוקת בוועדה המשותפת לוועדת הכספים ולוועדה לענייני מחקר ופיתוח מדעי וטכנולוגי.

מיכאל נודלמן: תהליך החקיקה יימשך בנוגע לנושאים שטרם הוסכם לגביהם בהצעת החוק הממשלתית.

מיכאל נודלמן: אני מבקש מכם לתמוך בהצעת החוק ולהצביע בעד החוק הזה.

מיכאל נודלמן: לא מזמן חזרתי מוועידה חברתית בבוקרשט.

מיכאל נודלמן: דנו שם בדברים שקשורים להיי-טק, לפיתוח כלכלי, ויש ציפיות גדולות שבשנת 2003 תהיה פריחה בנושאים האלה.

מיכאל נודלמן: אני חושב שחוק זה גם חשוב ביחס לנושאים כאלה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אין אף מסתייג.

אברהם בורג: אם כן, אנחנו נצביע את ההצבעה האחרונה בכנסת החמש-עשרה בשבתה ככנסת.

אברהם בורג: לאחר מכן כל הצבעה תהיה בפגרה, בכנס מיוחד.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע בקריאה שנייה כהצעת הוועדה; בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 87 בעד סעיפים 42-1 – 4 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 42-1 נתקבלו.

אברהם בורג: ארבעה בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

אברהם בורג: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שלישית כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 88 בעד החוק – 4 נגד – אין נמנעים – אין חוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה (תיקון מס' 2), התשס"ג–2002, נתקבל.

אברהם בורג: לא חל שינוי בין הסיבובים.

אברהם בורג: ארבעה בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

אברהם בורג: אם כן, חוק זה אושר בקריאה שלישית על-ידי הכנסת.

אברהם בורג: הכנסת מתפזרת.

אברהם בורג: עוד תהיה ישיבת פגרה אחת לפחות לענייני התקציב, אבל זו הישיבה האחרונה של הכנסת, והיא תשוב ותתכנס בכנסת השש-עשרה, בעוד כמה חודשים.

אברהם בורג: המעגל הזה של נסגר ונפתח ונסגר ונפתח הוא מעגל ידוע לנו.

אברהם בורג: התנ"ך נגמר במלים האלה: "מי בכם מכל עמו ה' אלהיו עמו ויעל".

אברהם בורג: האות האחרונה במקרא היא למ"ד.

אברהם בורג: ומייד לאחר מכן מתחילים מחדש לקרוא.

אברהם בורג: האות הראשונה במקרא היא בי"ת.

אברהם בורג: למ"ד ובי"ת הן לב.

אברהם בורג: נספור 32 מלים ראשונות במקרא: "בראשית ברא אלהים את השמים ואת הארץ.

אברהם בורג: והארץ היתה תהו ובהו וחשך על פני תהום ורוח אלהים מרחפת על פני המים.

אברהם בורג: ויאמר אלהים יהי אור ויהי אור.

אברהם בורג: וירא אלהים את האור כי טוב" – לאמור: לב טוב.

אברהם בורג: אנחנו מסיימים את הכנסת בלמ"ד, צריכים להתחיל אותה עוד רגע מבראשית, צריך הרבה מאוד לב בשביל עבודת הכנסת, ורצוי שהרוח – כך אני מקווה – של הכנסת הבאה תהיה רוח של לב טוב.

אברהם בורג: בהצלחה לכל חברי הכנסת.

אברהם בורג: תודה על כל אשר נעשה למען העם היהודי, החברה הישראלית וכל אשר גר אתנו כאן.

אברהם בורג: יהי רצון שהכנסת הבאה תהיה לא פחות מעניינת, לא פחות טובה, והעיקר תביא שלום לכולנו.

אברהם בורג: תודה רבה לך הכנסת החמש-עשרה.

אברהם בורג: אגב, ישיבה זו נעולה.