ישיבת מליאה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 303, 2002-05-13 00:00

אברהם בורג: רבותי חברי הכנסת וחברותיה, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

אברהם בורג: היום יום שני, ב' בסיוון, התשס"ב, 13 בחודש מאי, שנת 2002.

אברהם בורג: הודעה ליושב-ראש הכנסת לפי סעיף 36(א).

אברהם בורג: ראש הממשלה ביקשני להודיע, על-פי סעיף 36(א) לחוק-יסוד: הממשלה, כי – השר ראובן ריבלין מילא את מקום השרה ציפי לבני בעת היעדרה מהארץ, מיום כ"ה באייר התשס"ב, 7 במאי 2002, ועד יום א' בסיוון התשס"ב, 12 במאי 2002; ראש הממשלה שב ארצה ביום כ"ו באייר התשס"ב, 8 במאי 2002; שר הפנים שב ארצה ביום כ"ו באייר התשס"ב, 8 במאי 2002; השר אפי איתם שב ארצה ביום כ"ז באייר התשס"ב, 9 במאי 2002; שרת החינוך שבה ארצה ביום כ"ז באייר התשס"ב, 9 במאי 2002; השר לאיכות הסביבה שב ארצה ביום כ"ט באייר התשס"ב, 11 במאי 2002; השר יצחק לוי ימלא את מקום שר המשפטים בעת היעדרו מהארץ, מיום כ"ו באייר התשס"ב, 8 במאי 2002, ועד יום ב' בסיוון התשס"ב, 13 במאי 2002.

אברהם בורג: הודעה למזכיר הכנסת.

אברהם בורג: אדוני המזכיר, בבקשה.

א' האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

א' האן: הצעת חוק העונשין (תיקון – איסור הטפה ושידול להמרת דת), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק מועד לפרסום כתב אישום (תיקוני חקיקה), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת דוד מגן; הצעת חוק בנק ישראל (תיקון – תקופת צינון של המפקח על הבנקים), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעובד עצמאי), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת יצחק גאגולה; הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון – אימוץ בין-ארצי), התשס"ב–2002, מאת חברת הכנסת נעמי חזן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק פיקוח על בתי-ספר (תיקון – תחולת החוק), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון – חובת ניהול פרוטוקול), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת דוד מגן; הצעת חוק העונשין (תיקון – הגדרת פרסום שירותי זנות), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת יצחק גאגולה; הצעת חוק חניית רכב כבד, התשס"ב–2002, מאת חברות הכנסת נעמי חזן, יעל דיין וסופה לנדבר.

א' האן: הודעת השר לאיכות הסביבה בעקבות מסקנות ועדת הכלכלה בנושא: זיהום אוויר מכלי רכב; הודעת שר הביטחון בעקבות מסקנות ועדת החוץ והביטחון בנושא: חשש מהעמדה לדין של קציני צבא בחו"ל.

א' האן: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה, אדוני המזכיר.

אברהם בורג: הנושא הבא בסדר-היום: הצעת סיעות חד"ש, רע"ם, עמ"ל, בל"ד ותע"ל להביע אי-אמון בראש הממשלה בשל המלחמה המתמשכת בשטחים, הגזירות הכלכליות והפגיעה באושיות הדמוקרטיה.

אברהם בורג: ינמק חבר הכנסת מוחמד ברכה.

אברהם בורג: אחריו – השר דני נוה.

אברהם בורג: עשר דקות, בבקשה, חבר הכנסת ברכה.

אורי אריאל: חבר הכנסת ברכה, האם זה חיוני שנקשיב לדברים?

אברהם בורג: אני אמלא את מקומך.

אברהם בורג: אני אקשיב.

מוחמד ברכה: להקשיב – תמיד.

מוחמד ברכה: שאלת אם להקשיב.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים ביום שאחרי, היום שאחרי ההצהרה המצלצלת של מרכז הליכוד, מפלגת השלטון העיקרית, ויכול להיות היחידה, שהחליטה שהאופק הווירטואלי לשלום, שריחף בתוכו ראש הממשלה, אפילו כבר זה לא קיים.

מוחמד ברכה: אנחנו, סיעת חד"ש והסיעות הערביות – רע"ם, המפלגה הלאומית הערבית, בל"ד ותע"ל, החלטנו לשתף פעולה בהגשת אי-אמון מדי שבוע, לא משום שלפני זה היה לנו אמון בממשלה הזאת, אלא בעיקר כיוון שכל יום שעובר והממשלה הזאת מכהנת גורם לעוד נזקים במישור היומיומי וברמה הישירה ביותר, לא במישור של אסטרטגיה ושל ניתוח, אלא ממש יום-יום, גם פגיעה בכלכלה, גם פגיעה בדמוקרטיה ובעיקר פגיעה בנושא השלום.

מוחמד ברכה: אף שהממשלה נהנית כביכול מרוב גדול בכנסת – שהייתי קורא לו סוג של רוב מזוכיסטי פרלמנטרי – בכל זאת אני לא חושב, אדוני היושב-ראש, שיש מישהו מחברי הכנסת שיכול להצביע ולו על הישג אחד משמעותי של הממשלה הזאת, לא בתחום השלום והביטחון האישי, לא בתחום הביטחון הסוציאלי והנושאים הכלכליים והחברתיים, ולא בתחום הדמוקרטיה והערכים האזרחיים במדינה.

מוחמד ברכה: "חומת מגן" זרעה ייאוש בכל האזור, בכלל זה בקרב העם בישראל.

גדעון עזרא: בעיקר באום-אל-פחם.

מוחמד ברכה: "חומת מגן" זרעה הרס, זוועות והרג.

מוחמד ברכה: היום בכלל מתלבטים אם להיכנס או לא להיכנס לעזה, ונותנים כל מיני סיבות למה מעכבים, למה לא הולכים, ושר הביטחון אומר שכל האופציות פתוחות.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, לממשלה הזאת יש זרוע נטויה בכל מה שקשור בהסלמה ובהרג.

מוחמד ברכה: אבל נראה שהיא איננה מסוגלת ואיננה יכולה לתת שום תשובה על שום דבר מהדברים שמעניינים את העם בישראל.

מוחמד ברכה: היום התבשרנו, שהממשלה תניח תוכנית כלכלית חדשה, תוכנית קיצוצים, כתוצאה ממה שקרוי מלחמת "חומת מגן".

מוחמד ברכה: מסתבר ש"חומת מגן" זה פיטורי 1,500 מורים, "חומת מגן" זה יותר אבטלה ועוני.

מוחמד ברכה: מסתבר ש"חומת מגן" זה פחות בקצבאות הילדים ובקצבאות הזיקנה.

מוחמד ברכה: מסתבר ש"חומת מגן" זה יותר אינפלציה.

מוחמד ברכה: מסתבר ש"חומת מגן", אף שעלתה על-פי המקורות הכלכליים 4-3 מיליארדי שקלים, תוכנית הקיצוצים שמובאת לכנסת, או שתובא לכנסת, תכלול 13 מיליארד שקל.

מוחמד ברכה: נראה שתחת העשן של המלחמה רוצים להנחית ולהשחיל כמה מכות לשכבות החלשות ולציבור בישראל.

מוחמד ברכה: אם זאת חומת מגן, אני לא רואה פה שום מגן חברתי ושום חומה כלכלית.

מוחמד ברכה: ברמה הפוליטית האחרת, העם הפלסטיני, שהוא בעל עניין בעיקר בכל מה שקשור בשטחים וחי תחת כיבוש, רוצה מדינה כשאר העמים.

מוחמד ברכה: את הרצון הזה לעולם אי-אפשר לנצח.

מוחמד ברכה: אמרנו ונאמר שוב: צבא יכול לנצח צבא, צבא לא יכול לנצח עם.

מוחמד ברכה: העם הפלסטיני רוצה את זכויותיו כשאר העמים, כי הוא עם חפץ חיים.

מוחמד ברכה: העם בישראל ברובו המכריע מסכים להקמת מדינה פלסטינית ולפירוק ההתנחלויות, כי גם הוא עם חפץ חיים.

מוחמד ברכה: ארצות-הברית, ידידת ממשלות ישראל, רוצה או אומרת שהיא רוצה שתי מדינות, וראו איזו הפתעה – העמדה הזאת לא השתנתה גם אחרי מרכז הליכוד.

מוחמד ברכה: העולם הערבי אימץ את ההצעה הסעודית בדבר שתי מדינות ולפי העיקרון של: כל השלום תמורת כל הנסיגה.

מוחמד ברכה: אירופה, יפן, סין, כל העולם והאו"ם מסכימים לשתי מדינות.

מוחמד ברכה: ומי לא חי בעולם הזה?

מוחמד ברכה: מי חי מחוץ לקונטקסט של החיים האנושיים גם האזוריים וגם הבין-לאומיים?

מוחמד ברכה: רק חבורה של אנשים שקוראים לעצמם מרכז הליכוד, שעדיין משתעשעים באשליה שהם העולם ואני ואפסי עוד.

מוחמד ברכה: ועידת הפסגה המשולשת של מצרים, סעודיה וסוריה, שהיתה לפני יומיים בשארם-א-שיח' – והיום זה הציר החשוב ביותר בעולם הערבי – העמידה אתגר בפני הממשלה ובפני מדינת ישראל, והתשובה היתה בדמות ההחלטה שהתקבלה במרכז הליכוד, המפלגה של ראש הממשלה ושל השרים שיושבים סביב השולחן הזה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אמרנו ונמשיך לומר, שלא יכול להיות שלעולם ועד יסתכסך האי עם הים, הוא לא יכול לעשות את זה גם אם יש לו אספקה אמריקנית סדירה או בלתי סדירה.

מוחמד ברכה: הגיע הזמן שמדינת ישראל והממשלה בישראל תפנים איפה היא חיה, עם מי היא חיה ועם מי היא אמורה לחיות.

מוחמד ברכה: אי-אפשר לחיות על החרב מול כל האזור ומול כל עמי ערב.

מוחמד ברכה: שרון, ראש הממשלה, משקר כשהוא מדבר על מדינה פלסטינית.

מוחמד ברכה: הליכוד מלוכד עם כל מפלגות הימין הקיצוני בכל הנוגע לאימוץ מדיניות סרבנית תוקפנית, הנשענת על החרב.

מוחמד ברכה: לכן נשאלת השאלה: מי לא רלוונטי?

מוחמד ברכה: הרי העולם קצת קיים מחוץ לגבולות הכפר הקרוי מדינת ישראל.

מוחמד ברכה: נשאלת השאלה, מי לא יכול להיות פרטנר.

מוחמד ברכה: אתמול חשף מרכז הליכוד את האמת, שחרר אותנו משקריו של שרון וחשף את הנוסחה שידענו מיום שדרכה רגלו של ראש הממשלה במשרד ראש הממשלה: שרון ושלום לא הלכו יחד, לא הולכים יחד ולעולם לא ילכו יחד.

מוחמד ברכה: אם יש מכשול לשלום, זו הממשלה הזאת; אם יש מי שצריך לסלק אותו מהדרך לשלום, זו הממשלה הזאת, שמביאה אסון על כל עמי האזור, בכלל זה העם בישראל.

מוחמד ברכה: אתמול, כאשר מרכז הליכוד קיבל את ההחלטה, היושב-ראש ערפאת הודיע שוב ושוב – זה פורסם ושודר גם היום – שהוא מקבל את העיקרון של שתי מדינות לשני עמים.

מוחמד ברכה: מרכז הליכוד חוזר למציאות הווירטואלית והאנכרוניסטית: שתי גדות לירדן, זו שלנו זו גם כן.

מוחמד ברכה: אם החלטת מרכז הליכוד בעניין כה רציני לא מבטאת את עמדת שרון, שרון צריך להסיק מסקנה ולצאת מהליכוד; אם היא מבטאת את עמדותיו והוא מאמץ את ההחלטה של מרכז הליכוד ומנהל את הממשלה על בסיס של שקר, הוא צריך להתפטר מראשות הממשלה.

מוחמד ברכה: אי-אפשר לעשות את שניהם יחד, אי-אפשר לשקר לעם ולעולם, אי-אפשר להוליך שולל את העם ולהוליך אותו רק לעוד דם, לעוד קטסטרופות, לעוד מבחנים רוויי דם ולעוד מצוקות כלכליות וחברתיות.

מוחמד ברכה: נוסף על כל זה, אנחנו עדים למתקפה על הדמוקרטיה ועל הערכים האזרחיים.

מוחמד ברכה: משרד הפנים הודיע קבל עם ועדה על קביעת מגבלות ואיסורים על איחוד משפחות במובן הישיר ביותר.

מוחמד ברכה: יום-יום, שבוע-שבוע יש ניסיונות לחקיקה גזענית אנטי-דמוקרטית בפוליטיקה הישראלית ובכנסת של מדינת ישראל.

אברהם בורג: אתה צריך לסיים.

אברהם בורג: בבקשה.

מוחמד ברכה: השבוע ולקראת השבוע הבא ייחקרו שני חברי לסיעה, חבר הכנסת מח'ול וחברת הכנסת גוז'נסקי, על עצם העובדה שהם מילאו את תפקידם והלכו לראות את הזוועות ואת מראות ההרס במחנה ג'נין.

מוחמד ברכה: זה דבר שאי-אפשר לעבור עליו לסדר-היום; זה חלק מהמתקפה על כל אושיות החיים האזרחיים, הכלכליים והדמוקרטיים במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: לכן יש צורך שהממשלה הזאת, שמשאירה רק אדמה חרוכה, תרתי משמע, תחלוף מן העולם הזה.

מוחמד ברכה: כן ייטב לעם בישראל ולכל עמי האזור.

מוחמד ברכה: תודה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: דומני כי עתה ישיב השר נוה, נכון?

אברהם בורג: בבקשה.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כאשר אתה שומע את דברי נציג חד"ש – זה מזכיר לי שראיתי אתמול באחד העיתונים את אחד השלטים שנישאו בהפגנה בכיכר-רבין בתל-אביב במוצאי שבת, ובתחילה לא האמנתי למראה עיני.

דני נוה: על השלט היה כתוב: להפסיק את הטרור של צה"ל.

דני נוה: כשאתה שומע כאן את דברי חבר הכנסת ברכה, או כשאתה רואה שלטים מן הסוג הזה, אתה תוהה ושואל את עצמך: לאיזה שפל מדרגה אתם יכולים לרדת, עד לאן, לאיזה שפל?

מוסי רז: – – –

דני נוה: חבר הכנסת רז, אני אשמח אם סיעת מרצ תביע את התנערותה מן השלט הזה.

מוסי רז: אני מביע עכשיו, אבל אני רוצה להזכיר לך איזה שלטים – – –

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, רוב אזרחי המדינה מבינים על מה המאבק שאנחנו מנהלים פה.

עסאם מח'ול: מרכז הליכוד החליט – – –

דני נוה: רוב אזרחי המדינה מבינים, שהמאבק הזה הוא קודם כול על הזכויות שלנו לחיות פה.

דני נוה: זה איננו מאבק על יציאה ממה שאתם קוראים "השטחים", כי זו קודם כול ארצנו וזו זכותנו עליה.

דני נוה: אפשר להתווכח אחר כך במסגרת המחנה הפוליטי הציוני איזה פשרות ניתן לעשות במסגרת הזכות הזאת, אבל קודם כול – זה מאבק על הזכות שלנו לחיות פה ועל זכותנו להתקיים.

דני נוה: כשאתה רואה את מסע הרצח והטרור שהיינו עדים לו בשנה וחצי האחרונה, אין לך אלא להגיע למסקנה, שזה מסע רצח, שמונע קודם כול מרצון או מתוך נקודת מוצא של אי-הכרה בזכות שלנו לחיות פה.

דני נוה: כאשר טרוריסט פלסטיני שפל נכנס לבית של משפחה שלווה בבוקרה של שבת ביישוב אדורה, רוצח ילדה בת חמש במיטתה, אין הוא עושה זאת אלא מתוך שנאה כל כך עמוקה להיותה של הילדה הזאת ילדה יהודייה, שמשפחתה בחרה לחיות ולגור בארץ-ישראל.

נסים דהן: ירייה מטווח אפס.

דני נוה: ואתה שואל את עצמך ואתה תוהה שוב ושוב, על מי מסנגרים פה חברי הכנסת ברכה וחבריו, על איזה מעשה פשע, על איזה מעשה טרור, על איזה מעשה רצח?

דני נוה: ואני חייב לומר, אדוני היושב-ראש, שאני קצת תמה, כי אתה הרי עד למצב היום, שאפילו בהנהגה של הרשות הפלסטינית, אפילו שם, יש יותר ויותר קולות, יותר ויותר אנשים שקמים ואומרים: המכשול הגדול לאינטרסים של הפלסטינים זה יאסר ערפאת; ומותחים עליו ביקורת ומשמיעים את קולם ומבינים, שאם יש איזה סיכוי להתקדמות למשא-ומתן מדיני, זה לא יהיה כל עוד ערפאת מנהיג את הציבור הפלסטיני.

דני נוה: אבל רק כאן, בסיעות שחבר הכנסת ברכה מייצג, לא שמעו על זה.

דני נוה: הם בשלהם.

דני נוה: זה מזכיר לי איך סיעת חד"ש המשיכה להניף את הדגל הקומוניסטי – אולי רק עם פידל קסטרו של קובה ועם צפון-קוריאה – אחרי שבכל העולם כבר נפלה חומת ברלין ונפלו המשטרים הקומוניסטיים וברית-המועצות חרבה וקרסה במתכונתה הקודמת והסטליניזם עבר מן העולם, אבל חד"ש בשלה.

דני נוה: וכך גם בעניינו של ערפאת.

דני נוה: בציבור הפלסטיני יכולים לקום נגד ערפאת, מבינים שערפאת הוא המכשול הגדול לשלום, אבל חבר הכנסת ברכה וחד"ש בשלהם.

דני נוה: עכשיו אני רוצה לומר לך משהו באופן אישי, חבר הכנסת ברכה.

דני נוה: ראיתי את התמונות הלא-מרגשות שבהן רצת ונישקת את ידו של ערפאת.

אליעזר כהן: הוא היה מאוד נרגש, בכה.

דני נוה: ואני רוצה לומר לך – אני מוכן להשאיל לך, לאחר הדיון הזה, את הדוח הזה על מעורבותו של ערפאת בטרור, כדי שבפעם הבאה שתיגש לנשק את ידו של ערפאת, תבין כמה דם יהודי יש על היד הזאת שאתה רץ לנשק שם ברמאללה, כמה דם יהודי יש על היד הזאת.

עסאם מח'ול: – – –

מוחמד ברכה: – – –

דני נוה: אולי תקרא קצת ותלמד קצת ותבין קצת איזו יד רצחנית אתה מנשק כשאתה ניגש שם ברמאללה לנשק את ידו של ערפאת.

מוחמד ברכה: – – –

אברהם בורג: תודה, תודה, תודה.

אברהם בורג: קריאת ביניים – כן, נאום ביניים – לא.

מוחמד ברכה: – – –

אברהם בורג: דיברת עשר דקות.

אברהם בורג: תודה.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת – –

מוחמד ברכה: – – –

אברהם בורג: – – – ספרות מקצועית.

דני נוה: – – אנחנו עדיין בעיצומה של מלחמה מול טרור פלסטיני נפשע.

דני נוה: במסגרת הזאת אותו מבצע "חומת מגן" אכן השאיר הרס, חבר הכנסת ברכה.

דני נוה: אתה יודע איזה הרס הוא השאיר?

דני נוה: הרס בתשתיות הטרור הפלסטיני, של ה"חמאס", של "הג'יהאד האסלאמי", של ה"פתח", של אלה שהיו בדרכם לבצע רצח של יהודים.

עסאם מח'ול: – – –

דני נוה: מאות אזרחים ישראלים, גם אם אולי הדבר הזה קצת קשה לכם לעיכול – מאות אזרחים ישראלים חבים את חייהם למבצע הזה, להרס התשתיות האלה, לעובדה שהצלחנו לזרוע מבוכה לא פשוטה בקרב ארגוני הטרור הפלסטיניים, בסולם הפיקוד שלהם, בקרב אלה שנותנים להם חסות ובקרב אלה שתכננו לצאת לבצע פיגועי רצח הרסניים במדינת ישראל.

עסאם מח'ול: – – – מגואלות בדמם של אזרחים פלסטינים.

אברהם בורג: חבר הכנסת מח'ול, תן לקיים את הדיון, בבקשה.

דני נוה: ומוטב שאתם, המתיימרים להגן על זכויותיו של העם הפלסטיני, לפחות תגלו את ההגינות המינימלית, חבר הכנסת מח'ול, ותבינו שלמדינה כמו מדינת ישראל, שאתם אמורים להיות חלק ממנה ואמורים לייצג ציבור בה, יש קודם כול אחריות לביטחון ולחיים של האזרחים שלה מול טרור נפשע כזה.

מוחמד ברכה: – – –

אברהם בורג: אני מבקש, חבר הכנסת ברכה.

מוחמד ברכה: – – –

אברהם בורג: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חייב לומר – שמעתי גם את חבר הכנסת ברכה מתייחס לדבריו של ערפאת אתמול בעניין המדינה הפלסטינית.

דני נוה: כמו שאמרתי קודם, אינני יודע אם בקרב המחנה הפלסטיני יש עוד מי שלוקחים ברצינות את דבריו של ערפאת, אבל בסופו של דבר השאלה היא שאלה פשוטה: בתנאים הנוכחיים, האם מדינת ישראל יכולה להרשות לעצמה, שהרשות הפלסטינית, שאותה הפך ערפאת לרשות טרוריסטית, תהפוך למדינת טרור פלסטינית?

עסאם מח'ול: מה עם – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת מח'ול, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, אני חושב שכל אזרח בישראל מבין את הסכנות הטמונות במדינת טרור כזאת ובהשלכותיה, והיום כל אזרח בישראל – ואגב, רבים ממנהיגי העולם מבינים שהמנהיג הפלסטיני, שפה כל כך מסנגרים עליו, הוא המכשול הגדול ביותר לשלום והוא האחראי לשפיכות הדמים הנוראית שאנחנו עדים לה בשנה וחצי האחרונה.

דני נוה: ואגב, כשמדובר על דרכה של הממשלה, דרכה של הממשלה פה היא ברורה, ודרכה של הממשלה מדברת במפורש על כך שהממשלה אכן תכבד הסכמים, אבל ההסכמים, כפי שנאמר גם בקווי היסוד של הממשלה – את ההסכמים האלה צריך לכבד בכפוף לקיומם על-ידי הצד השני, קרי, הצד הפלסטיני.

דני נוה: והצד הפלסטיני הפר ברגל גסה כמעט כל סיכום, כמעט כל התחייבות, כמעט כל סעיף, כמעט כל הבטחה שמצויה בהסכמים הללו שעליהם הוא חתם, ובראש ובראשונה אותה התחייבות להילחם בטרור, אותה התחייבות להביא לפיוס ולמנוע שפיכות דמים.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בעת הזאת, עם כל חילוקי הדעות שיש במחנה הציוני בישראל, אנחנו מבינים שאנחנו עדיין צריכים לשלב ידיים מול איום הטרור הפלסטיני הזה ולדחות על הסף הצעות אי-אמון מן הסוג הזה שעלו כאן היום בכנסת.

אברהם בורג: תודה, אדוני השר.

אברהם בורג: ועדת הכנסת קבעה הודעות סיעות בשיעור של שלוש דקות.

אברהם בורג: ראשון הנואמים, חבר הכנסת מוסי רז – שלוש דקות; אחריו – חבר הכנסת סאלח טריף.

אברהם בורג: בבקשה.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה להתנער מהשלט שראה השר נוה.

מוסי רז: מעניין שיש כיכרות שהוא נוהג לראות בהן שלטים, ובכיכרות אחרות הוא לא רואה שלטים, אבל זה כבר עניין שלו.

מוסי רז: סיעת מרצ תצביע אי-אמון בממשלה הכושלת הזאת שהביאה אותנו למצב הזה.

מוסי רז: קראתי את הצעת האי-אמון.

מוסי רז: מדובר גם על המצב הכלכלי וגם על המצב המדיני-הביטחוני, ואני חושב שזה הדבר הנכון ביותר לעשות היום.

מוסי רז: הבטיחו לנו שהיום יביאו לנו תוכנית כלכלית, אחרי שכבר ריסקו לגמרי את המשק: מאות אלפי מובטלים; ירידה בתוצר הלאומי; אנשים הולכים ומאבדים את מקומות העבודה שלהם; הדולר משתולל למעלה ואנשים מתקשים לשכור דירות; מסים חדשים מוטלים על הציבור.

מוסי רז: הבטיחו לנו במשך תקופה ארוכה, שהמשק צומח והדברים מתפתחים, ועוד מעט האבטלה יורדת, עוד מעט חוזרת הצמיחה; לא צריך לעדכן את התקציב.

מוסי רז: אז הבטיחו שהיום יביאו תוכנית.

מוסי רז: גם היום לא הביאו תוכנית.

מוסי רז: ומה יהיה בתוכנית הזאת שיביאו?

מוסי רז: תהיה, לדוגמה, העלאה של מס ערך מוסף, הטלת מס על הציבור, שהמשמעות שלו היא קודם כול פגיעה בחלשים, כי מדובר במס רגרסיבי, והמשמעות שלו היא העמקת המיתון, כי זהו מס על הצריכה בעת מיתון.

מוסי רז: אני לא יודע, כנראה, צריך ללמד פרופסורים לכלכלה את הכלכה מהתחלה, אם זה מה שחושבת הממשלה לעשות במצב הזה.

מוסי רז: תהיה אפליה, כביכול, על הרקע של השירות בצבא בנושא הזה של קצבת יוצא צבא, העיקר לדפוק כל מיני קבוצות באוכלוסייה – אגב, לא רק ערבים; גם נכים, לדוגמה, גם עולים; לדפוק את הילדים, שלא יקבלו קצבה בגלל כל מיני סידורים של הממשלה הזאת, וכך נראית הממשלה הזאת, שהביאה אותנו לכישלונות גם בתחום המדיני והביטחוני.

מוסי רז: הרי הבטיחו לנו פתרונות.

מוסי רז: היה ראש ממשלה שהבטיח שלום וביטחון, יש לו פתרונות בשרוול, יש לו פתרונות בכיס, הוא רק יראה לנו אותם.

מוסי רז: וראינו אתמול, אולי הייתי אומר בפרפראזה על מה שאמרו על ראש הממשלה הקודם – וזה אולי דבר לזכותו של ראש הממשלה הזה – שהוא חשף אתמול את פרצופו האמיתי של הליכוד.

מוסי רז: על מה הוא הצביע?

מוסי רז: על כך שהוא מתנגד למדינה פלסטינית בכלל; לא בגלל נתניהו, לא בגלל ערפאת, לא בגלל המלחמה הנוכחית, לא מפני שיש אולי ויכוח על ירושלים או על התנחלות כזאת או אחרת או על זכות השיבה – – –

אברהם בורג: צריך לסיים.

מוסי רז: הוא מתנגד בכלל.

מוסי רז: וראש הממשלה חשף את פרצופם האמיתי של חברי הליכוד.

מוסי רז: הממשלה הזאת נכשלה, ולכן נצביע אי-אמון בה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת סאלח טריף – לא נמצא; גם חבר הכנסת איוב קרא; חבר הכנסת יאיר פרץ – כנ"ל; חבר הכנסת אליעזר צ'יטה כהן, בבקשה.

אברהם בורג: אני מודיע גם ליושבי-ראש הבאים, שכל מי שלא נמצא, לא מדבר ואנחנו ממשיכים בדיון.

אליעזר כהן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, סיעת האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו תצביע נגד הצעת האי-אמון.

אליעזר כהן: הצעת האי-אמון מתחלקת לשלושה חלקים, והחלק הראשון הוא: המלחמה המתמשכת בשטחים.

אליעזר כהן: מי גורם למלחמה הזאת?

אליעזר כהן: הממשלה?

אליעזר כהן: מי מפעיל את הטרור?

אליעזר כהן: מי פועל נגד מדינת ישראל?

אליעזר כהן: מי הרג למעלה מ-400 ישראלים?

אליעזר כהן: מי, הממשלה?

אליעזר כהן: היא גורמת לזה?

אליעזר כהן: חבריהם של מגישי האי-אמון הם שגורמים למלחמה הזאת, והמלחמה הזאת היא "הרצחת" – רוצחים יהודים בארץ-ישראל; יש גם "ירשת" במלחמה הזאת, מפני שהסעיף השני הוא הגזירות הכלכליות.

אליעזר כהן: אלה שמגישים אי-אמון באים בטענות אלינו שיש מלחמה ובאים בטענה שנייה על כך שהמלחמה עולה כסף.

אליעזר כהן: הם רוצים שהמלחמה גם לא תעלה כסף ובאים בטענות על גזירות כלכליות.

אליעזר כהן: ממה הכלכלה נפגעת?

אליעזר כהן: היא נפגעת מהמלחמה.

אליעזר כהן: אני לא מבין באיזה היגיון הם באים.

אליעזר כהן: הם באים בהיגיון של ילד קטן, שרוצה לאכול את העוגה ולדאוג שהיא תהיה קיימת.

אליעזר כהן: יש לו רק בקשה קטנה: שתהיה מלחמה וגם לא תעלה כסף.

אליעזר כהן: הנושא השלישי של האי-אמון הוא פגיעה באושיות הדמוקרטיה.

אליעזר כהן: אם יש מי שפוגע באושיות הדמוקרטיה במדינת ישראל זה מפלגות חד"ש, רע"ם, עמ"ל ובל"ד.

אליעזר כהן: כל אותן מפלגות נבחרו על-ידי ערביי ישראל, והן משרתות בכנסת את הפלסטינים.

אליעזר כהן: הם משרתים פה את מי שלא בחר בהם להיות מיוצג כאן.

אליעזר כהן: אם יש פגיעה בדמוקרטיה במדינת ישראל – זה הם, אלה שמגישים את האי-אמון.

אליעזר כהן: הם מובילים את הדגל של פגיעה בדמוקרטיה.

אליעזר כהן: הם לא יכולים לבוא לממשלה בטענות על פגיעה בדמוקרטיה.

אליעזר כהן: אנחנו נצביע נגד האי-אמון הזה.

אליעזר כהן: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי, ואחריו – חבר הכנסת מיכאל קליינר.

ויקטור בריילובסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני פשוט לא מבין איך אפשר להאשים את ממשלת ישראל במלחמה המתמשכת בשטחים.

ויקטור בריילובסקי: בשביל להבין שזה פשוט נונסנס, מספיק להזכיר את שרשרת האירועים שהביאו למלחמה הזאת.

ויקטור בריילובסקי: אני לא רוצה להזכיר מה קרה לפני כמה עשרות שנים או לפני מאה שנה, אבל כולנו זוכרים שתחילת המלחמה הזאת היתה תיכף ומייד אחרי ההצעות של ראש הממשלה אהוד ברק בקמפ-דייוויד והצעות נוספות בטאבה.

ויקטור בריילובסקי: התשובה על הצעות השלום האלה היתה אינתיפאדה, אינתיפאדה שנמשכת כבר כמעט שנתיים.

ויקטור בריילובסקי: הנשק היקר באינתיפאדה הזאת מצד הפלסטינים הוא טרור, ובראש ובראשונה זה טרור של מתאבדים.

ויקטור בריילובסקי: כולנו זוכרים את שפיכות הדמים במרס, כאשר כמעט כל יום היתה פעולת טרור או כמה פעולות טרור עם עשרות קורבנות לפעמים, ורק פעולת "חומת מגן" עצרה את זרם הטרור הזה, לפחות בצורה חלקית.

ויקטור בריילובסקי: כמעט כל עם ישראל בטוח בצדקתה של הפעולה הזאת, ולכן סיעת שינוי תצביע נגד הצעת האי-אמון הזאת.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת מיכאל קליינר – לא נמצא.

אברהם בורג: חבר הכנסת נחום לנגנטל, בבקשה.

אברהם בורג: אחריו – חבר הכנסת מאיר פרוש.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, יכול להיות שיימנע מחבר הכנסת קרא לדבר כיוון שהוא רץ למקום חשוב?

אברהם בורג: כן, יכול להיות.

אברהם בורג: ממש יכול להיות ולא רק שיכול להיות, זה גם יהיה.

אורי אריאל: זה היה.

אברהם בורג: זה גם הווה.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה לומר משהו כלפי עמיתינו לעבודה בבניין מהסיעות הערביות, שהגישו את הצעת האי-אמון.

נחום לנגנטל: הרי בסופו של דבר יש בינינו כרגע, מבחינתנו, מלחמת מגן פשוטה כמשמעה.

נחום לנגנטל: נהרגו יותר מ-400 איש במדינת ישראל מהתקפות טרוריסטיות שעשו ערבים שהגיעו כמתאבדים למרכזי הערים.

נחום לנגנטל: הם לא פגעו בחיילים, אם נניח שבמשפט הבין-לאומי זה דבר שיש בו היגיון; הם לא פגעו, אפילו לגרסתכם, ואני מתקומם על כך, באנשים באזורים מסוימים במדינת ישראל.

נחום לנגנטל: הם היו חכמים על חלשים מאוד: בתוך בתי-קפה, בתוך דיסקוטקים, באזורי בילוי, וכל זאת בהנהגה, בהוראה ובמימון של אנשים מהרשות הפלסטינית.

נחום לנגנטל: אתם מלינים שמדינת ישראל יצאה על זה למלחמה בשטחים לגרסתכם?

נחום לנגנטל: הרי מה היתה האלטרנטיבה של מדינת ישראל?

נחום לנגנטל: מי עשה את העבודה?

נחום לנגנטל: יאסר ערפאת?

נחום לנגנטל: ה"ראיס" הוא זה שעשה את העבודה?

נחום לנגנטל: הוא זה שמנע את הטרור?

נחום לנגנטל: הרשות עשתה את מה שהיא היתה צריכה לעשות?

נחום לנגנטל: הרי ניתנו לכם עשרות אלפי רובים על-ידי מדינת ישראל כדי שאתם תצליחו לעשות שם את מה שצריך לעשות נגד הטרוריסטים, ואותם כלי נשק הופנו אך ורק כלפי יהודים.

נחום לנגנטל: זו תופעה שהיא לא דמוקרטית בעיניכם?

נחום לנגנטל: יותר מכך, חבר הכנסת טיבי, בואו נגיד את זה בהגינות; חבר הכנסת ברכה, תגיד את זה בהגינות.

נחום לנגנטל: האם באמת חברי הכנסת הערבים מעוניינים להיות חלק אינטגרלי מהחברה הישראלית?

נחום לנגנטל: האם באמת מה שמעניין אותם כרגע זה השוויוניות וחוסר הדמוקרטיה בחברה הישראלית?

נחום לנגנטל: האם אין פה איזו כמיהה הרבה יותר עמוקה?

מוחמד ברכה: מה אתה אומר?

מוחמד ברכה: מה התשובה שלך?

נחום לנגנטל: תקשיבו.

עסאם מח'ול: מה התשובה?

עסאם מח'ול: מה אתה חושב?

נחום לנגנטל: אתה המנחה פה?

נחום לנגנטל: על תקן מה אתה יושב?

נחום לנגנטל: אתה מסביר לי עם היד מה לעשות?

נחום לנגנטל: האם מה שמנחה את חברי הכנסת הערבים כרגע הוא, איך באמת ילמד הילד הערבי בחברה הישראלית כמו ילד יהודי בחברה הישראלית?

נחום לנגנטל: זה הדבר היחיד שמעניין אותם?

נחום לנגנטל: ודאי שזה מעניין אתכם, כי כאשר אתם יכולים להיות טפילים בחברה הישראלית ולקבל, את זה תבקשו, אבל נאמנות?

נחום לנגנטל: בשום פנים ואופן לא.

נחום לנגנטל: מבחינה לאומית אתם מתעוררים והופכים לאנשים שמעוניינים בזהות לאומית שונה מהזהות הישראלית.

נחום לנגנטל: בדמוקרטיה יש זכויות, אבל בדמוקרטיה יש חובות, והחובות הראשוניות שצריכות להיות לאנשים בחברה דמוקרטית הן שהם רוצים להזדהות עם המדינה, שהם רואים את עצמם חלק אינטגרלי בה מבחינה תרבותית, מבחינה כלכלית ומכל הבחינות שבונות חברה דמוקרטית.

נחום לנגנטל: דווקא בהנהגת

נחום לנגנטל: כם אתם מושכים את החברה הערבית עד כדי קריעה מתוך החברה היהודית, ואתם אל תלינו על כך שאחר כך יהיו בעיות דמוקרטיות או בעיות של זכויות מול חובות.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת מאיר פרוש – לא נמצא; חבר הכנסת גנדי ריגר – לא נמצא.

אברהם בורג: חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ממשלת שרון ראתה מאז תחילת דרכה שהשלום הוא מכשול שצריך להסיר אותו מדרכה.

עסאם מח'ול: ממשלת שרון סימנה את הדמוקרטיה כמכשול שצריך להסיר אותו מדרכה, אחרת היא לא תמשיך ולא תצליח ללכת הלאה.

עסאם מח'ול: מה שראינו אתמול במרכז הלא-רלוונטי של הליכוד הוא הוויכוח והדחיקה של ראש הממשלה הלא-רלוונטי, של הממשלה הלא-רלוונטית, של מרכז של מפלגה, מפלגת שלטון אנכרוניסטית שחיה בעולם אחר ונלחמת עם הזמן ומנסה להחזיר את הזמן אחורנית, להחזיר את ההיסטוריה לאחור.

עסאם מח'ול: אנחנו צריכים לראות שמה שקרה אתמול במרכז הליכוד לא היה התנגחות בין שתי גישות, אלא זה היה התרגום של מרכז הליכוד, התרגום המדיני של המדיניות בשטח שמבצעת ממשלת שרון.

עסאם מח'ול: במשך שנה וחצי, במשך שנה וכמה חודשים, הקפידה ממשלת שרון להרוס את הסיכוי לשלום, להסיר את השלום מדרכה כאופציה.

עסאם מח'ול: איפה השר נוה?

עסאם מח'ול: היא לא חיסלה, לא התיימרה ולא רצתה לחסל את התשתית של הטרור, כי הממשלה הזאת היא הצד השני של מטבע הטרור.

עסאם מח'ול: היא רצתה לחסל את התשתית של השלום, את התשתית האזרחית של העם הפלסטיני, וזה מה שהיא עשתה במה שמתקרא "חומת מגן" שלה.

עסאם מח'ול: הממשלה הזאת דוהרת כיום במתקפה חסרת תקדים על הדמוקרטיה בישראל ועל החירויות הדמוקרטיות.

עסאם מח'ול: הממשלה הזאת דוהרת כדי לחסל כל אופציה לחיים דמוקרטיים בארץ הזאת, כדי לחסל כל ערך של חיים אזרחיים במדינה הזאת.

עסאם מח'ול: אנחנו רואים זאת במתקפה על עיתונאים.

עסאם מח'ול: אנחנו רואים זאת בהורדת תוכניות מהתקשורת.

אברהם בורג: נא לסיים.

עסאם מח'ול: אנחנו רואים זאת בחקירות של סטודנטים, של חברי כנסת ושל כל מי שמתנגד למדיניות הזאת.

עסאם מח'ול: הממשלה הזאת מייצגת את הדהירה לפאשיזם, ואנחנו צריכים לעצור אותה.

עסאם מח'ול: אני חושב, שזו העת לקרוא להקמת חזית אנטי-פאשיסטית, שתעצור את ההידרדרות הזאת שהשר דני נוה ייצג אותה תמיד ומייצג אותה כאן.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

אברהם בורג: אחריו – חבר הכנסת מוטי משעני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, כנראה שלציניות אין גבול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר תמיד לרחוץ בניקיון כפיים ולהיכנס עמוק עמוק לשכנוע פנימי, לתעמולה זולה ולנסות לשכנע את כל העולם שהמציאות משתנה לפי הדמיון של השר נוה, או של הממשלה הזאת, או של המדיניות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פתאום יש 500 יהודים הרוגים, או נרצחים, בלשון הממשלה, בלשון התקשורת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מצטער על כל טיפת דם שנשפכה, בין שהיא של אותם 500 הקורבנות ובין שהיא של 3,000 קורבנות מהצד הפלסטיני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אגב, מול ה-450 שדיבר עליהם השר נוה, 450 קטינים פלסטינים נרצחו בזמן הזה, או נהרגו, באותה שפה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי מדברים כאן בשתי שפות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאשר מישהו מקפח את חייו בצד הפלסטיני – הוא נהרג, במקרה הטוב ביותר, או שנגרם מותו בצורה כלשהי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כשמבקשים לעשות חקירה – עכשיו אפילו לא חוקרים למה נהרגו האנשים האלה, איך הם נהרגו, מי האחראי והאם בכלל יש אחראי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: באינתיפאדה הראשונה היו גם קצת חקירות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היום, באינתיפאדה הזאת נפתחו שלושה-ארבעה תיקי חקירה בסך הכול, לאחר ש-3,000 איש, אשה, ילד ותינוק קיפחו את חייהם בידי חיילים, בידי צבא מאורגן של מדינת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובאים ומלינים, השר נוה וממשלתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם מלינים עלינו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת הערבים מגישים אי-אמון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כן, אי-אמון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ולא משום שמדובר בערבים ויהודים; השפה הזולה הזאת שכבר ממלאת את כל החלל בבית הזה, הדרך הזולה להסית נגד הצד האחר ולחלק פה לערבים ויהודים, והכול מותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברגע שזו הצעה של ערבים אז סיימנו, "עליהום", "חאלס".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל מה שיגידו חברי הכנסת הערבים זה צבע אדום וכולם צריכים להתאחד נגדו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ותיכף נראה את ההצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו בושה לכנסת הזאת שההצבעות בה נחלקו בזמן האחרון, בחודשים האחרונים, ליהודים מול ערבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו תעודת עניות לכולנו, וקודם כול לממשלה, לקואליציה ולמפלגות הגדולות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא צריך לצפות יותר מראש ממשלה ומשר בממשלה לממלכתיות, לדאגה איך ייראה הבית הזה ואיך תיראה המדינה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כנראה שהם גמרו אומר פשוט לנקוט מדיניות של אפליה גזעית, הפרדה על רקע לאומי, לרבות האזרחים הערבים בתוך מדינת ישראל ונציגיהם בבית הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אינני יודע את מי זה משרת, אם לא את השוביניזם ואת המדיניות האיומה שהממשלה הזאת מכניסה את כולנו אליה, במיוחד בזמן הקשה הזה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת מרדכי משעני.

אברהם בורג: אחריו – נציג עם אחד.

מרדכי משעני: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת האי-אמון מתייחסת להמשך המלחמה בשטחים.

מרדכי משעני: בהקשר זה אני רוצה לומר כמה דברים.

מרדכי משעני: אני חושב שאנחנו חייבים לשוב, לציין ולהדגיש את פעילותו של צה"ל, את פעילותם של חיילי הסדיר, המילואים וכל כוחות הביטחון במבצע "חומת מגן".

מרדכי משעני: אני חושב שזו היתה אולי אחת ההחלטות הנכונות והראויות של הממשלה הזאת.

מרדכי משעני: במבצע "חומת מגן" פעלו חיילי צה"ל, סדיר, מילואים וכוחות הביטחון להריסת התשתיות של הטרור, למעצר של ראשי ארגוני הטרור ולפגיעה בהם – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם פגעו בעם שלם.

אברהם בורג: חבר הכנסת דהאמשה.

אברהם בורג: הרגע דיברת.

מרדכי משעני: – – – לעצור, לפגוע באלה ששלחו את המתאבדים, באלה שמתכוונים לשלוח אותם – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם פגעו בעם שלם.

מרדכי משעני: – – ובאלה שיצאו – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת דהאמשה, תודה.

אברהם בורג: הבנו.

אברהם בורג: די.

מרדכי משעני: במבצע הזה צה"ל, או חיילי צה"ל, השיגו כמה מטרות.

מרדכי משעני: בראש ובראשונה הם החזירו את הכבוד והגאווה לאזרחי מדינת ישראל, וגם את הביטחון.

מרדכי משעני: הם החזירו לנו את כוח ההרתעה, ולא יעזור שום דבר.

מרדכי משעני: הם פגעו בתשתיות המחבלים, אבל יותר מזה, הם גילו את הכוונות האמיתיות של הרשות ושל העומד בראשה, ואת ההכנות של הרשות ושל העומד בראשה בכל הנושא של – – –

מוחמד ברכה: לראיה הספר של – – –

אברהם בורג: אני מבקש לא להפריע.

מרדכי משעני: הראיה היא לא הספר.

מרדכי משעני: הראיה היא המציאות.

מרדכי משעני: הראיה היא התחמושת.

מרדכי משעני: הראיה היא הפצצות.

מרדכי משעני: הראיה היא המתאבדים.

מרדכי משעני: מה אתה רוצה עוד כראיה?

עסאם מח'ול: האם עכשיו יש יותר או פחות מתאבדים?

אברהם בורג: חבר הכנסת מח'ול, בבקשה, מספיק.

מרדכי משעני: אני לא מנהל אתך ויכוח.

מרדכי משעני: לכן אנחנו, סיעת גשר, נתנגד לאי-אמון.

מרדכי משעני: אנחנו הצטרפנו לממשלה על רקע המבצע הזה, ויותר מכך, אנחנו קוראים לממשלה להמשיך במלחמה העיקשת נגד הטרור במטרה להשמיד את תשתיות הטרור, כך שלאזרחי מדינת ישראל יהיה ביטחון.

מרדכי משעני: בנושא הזה אני רוצה לומר – – –

תאופיק חטיב: תשלם בגזירות.

אברהם בורג: חבר הכנסת משעני, יש לך עוד עשר שניות.

אברהם בורג: נא לסיים, חבר הכנסת משעני.

מרדכי משעני: אנחנו חושבים שהממשלה חייבת להמשיך במאבק שהיא פתחה בו כדי להביא ביטחון לאזרחי מדינת ישראל.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: נציג עם אחד – אינו נוכח.

אברהם בורג: נציג הבחירה הדמוקרטית; מי מייצג אותה?

אברהם בורג: – אין.

אברהם בורג: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

אברהם בורג: אחריו – חבר הכנסת תאופיק חטיב.

אברהם בורג: חבר הכנסת בשארה, בבקשה.

אברהם בורג: שלוש דקות, בבקשה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לדעתי, כבר ברור מבחינה בין-לאומית, שכאשר שרון דחף את מדיניות הכוח לגבול האפשרי שלה, הוא גם חשף את גבולות הכוח, ואת זה לא הבין חבר הכנסת שדיבר לפני, מבחינת כושר ההרתעה.

עזמי בשארה: עכשיו כולם מבינים מה גם גבולות הכוח של ישראל.

עזמי בשארה: זה שהתפארתם שאתם יכולים רק להשתמש בבולדוזרים וכו', העולם מבין וגם הפלסטינים מבינים איפה גבולות הכוח של ישראל.

עזמי בשארה: יש לישראל גבולות כוח, הרי אנחנו לא ברואנדה-אורונדי וזו גם לא מלחמת אזרחים.

עזמי בשארה: יש משקל מוסרי לנושא הפלסטיני, והוא נובע מכך שהעם הפלסטיני הוא העם האחרון שנמצא תחת כיבוש קולוניאלי-התנחלותי, שבו אנשים נעקרים ובאים אנשים אחרים במקומם.

עזמי בשארה: זה האחרון שבעולם, אדוני.

עזמי בשארה: זו לא מלחמת אזרחים שבה מתים אלפים כמו ברואנדה-אורונדי ואף אחד לא שואל.

עזמי בשארה: זו שאלה רגישה והיא גם מאוד מאוד קשורה לשאלה היהודית, והעולם כולו גם רגיש למה שהיהודים עושים.

עזמי בשארה: אין מה לעשות.

עזמי בשארה: אנחנו, אדוני היושב-ראש, כבר מבינים מה גבולות שפת הכוח של ישראל, ולדעתי זה גם יתברר בעתיד.

עזמי בשארה: זה לא יימשך 18 שנים כמו בימי לבנון, יידרש קצת פחות זמן בשביל להראות ששרון נכשל במלחמה הזאת נגד העם הפלסטיני, כחברה וכרשות פלסטינית.

עזמי בשארה: דבר שני, שרון כבר מתקשה לנסח את "ההישגים" של המלחמה הזאת כהישגים פוליטיים, אפילו בשפה האמריקנית.

עזמי בשארה: לא בשפה האירופית, שבה ממילא הוא לא מצליח, אבל אפילו בשפה האמריקנית הוא לא יצליח לנסח.

עזמי בשארה: אם היה ניסיון כזה בינו ובין בוש לנסח איזה מין מדינה פלסטינית, שהיא בעצם לא מדינה, אלא מין מוצא להפרדה דמוגרפית בין יהודים לערבים, בא נתניהו אתמול וטרפד לו אפילו את זה.

עזמי בשארה: הערבים כבר צריכים להבין, שהשיקולים שמניעים את הפוליטיקה הישראלית הם לא השיקולים שמניעים שלושה נשיאים בשארם-א-שיח', שנפגשים ויושבים ומציעים שלום והתנערות מהאלימות, אלא פוליטיקאים קטנים כמו נתניהו, אופורטוניזם שאין לו גבול, שמוביל אפילו לסירוב למדינה הפלסטינית בגרסה השרונית, שהיא בעצם לא מדינה פלסטינית.

עזמי בשארה: אנחנו יודעים למה שרון מתכוון כשהוא מדבר על מדינה, אבל אפילו זה לא.

עזמי בשארה: אז מה כן?

עזמי בשארה: אני אגיד לכם מה כן.

עזמי בשארה: מה שהעם הפלסטיני פוגש יום-יום כהצעה ישראלית, זה מדיניות אפרטהייד.

עזמי בשארה: זה מה שהוא פוגש.

עזמי בשארה: הוא לא פוגש שום דבר אחר.

עזמי בשארה: מדיניות אפרטהייד לא תצליח, אדוני היושב-ראש.

עזמי בשארה: אני שמח שהמציעים, שאני כלול בתוכם, מגישים את ההצעה לאי-אמון בנושא הזה יחד עם העניין הכלכלי, כי במדיניות אפרטהייד יש גם משהו כלכלי מבחינה סמלית, כי האפרטהייד קרס אפילו כלכלית, כי הוא לא הצליח למשוך שום השקעות והוא לא הצליח למשוך תיירות.

עזמי בשארה: בתחילת המאה ה-21 לבנות משטר אפרטהייד, אפילו כלכלית זה לא ישתלם.

עזמי בשארה: פרויקט כזה הוא פרויקט שנועד לכישלון.

עזמי בשארה: אין דרך אחרת חוץ מלחפש מוצא שיש בו אלמנטים של צדק בפתרון הפוליטי.

עזמי בשארה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת תאופיק חטיב, ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

תאופיק חטיב: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם כול, הגזירות הכלכליות והמדיניות המלחמתית של ממשלת ישראל, אחת הן.

תאופיק חטיב: כל מלחמה יש לה מחיר, ומי שמשלם את המחיר הוא העם, שנושא בנטל הכבד, והחלשים קורסים.

תאופיק חטיב: אני שומע פה הטפות שצריך להמשיך במדיניות המלחמתית הזאת.

תאופיק חטיב: או.קיי.

תאופיק חטיב: אז צריך להמשיך בגזירות הכלכליות.

תאופיק חטיב: אז אתם לא יכולים גם להלין על הגזירות וגם לבקש להמשיך במדיניות המלחמתית.

תאופיק חטיב: העדות הניצחת למה שמתרחש היום במדינת ישראל מבחינת קריסת כל המערכות, זה מה שהתרחש אתמול בוועידת הליכוד.

תאופיק חטיב: נתניהו הכושל, שהליכוד עצמו גירש אותו מהמפה הפוליטית, אתמול הוא החזיר אותו כמנצח מול שרון המלחמתי.

תאופיק חטיב: למה?

תאופיק חטיב: כי הוא טיפה יותר קיצוני בהצהרות.

תאופיק חטיב: אני מבטיח לכם, הליכוד, שכל מה שהוא אמר אתמול זה חלק ממערכת השקר שהוא רגיל לה כל הזמן.

תאופיק חטיב: כלומר, הוא לא יבצע כלום ממה שהוא אמר.

תאופיק חטיב: הוא הצליח להביא אתמול 600 קולות, שכנראה יכריעו את גורלם של 6 מיליונים.

תאופיק חטיב: פשוט, אחד מעשירית פרומיל הולך להכריע את גורלה של מדינת ישראל על-ידי החלטות שמצלמות את המצב הקיים – ימני קיצוני, התנחלותי, מלחמתי – ולהביא אותו למרכזי המפלגות, כנראה בקיץ הקרוב.

תאופיק חטיב: אתמול התחיל בזה הליכוד, ונתניהו הצליח למתוח את היריעה אתמול – –

אורי אריאל: אלי כהן הנהיג את זה.

תאופיק חטיב: – – והצליח להגיע למצב שבו הוא קורא תיגר על שרון, כך שהמלחמה של שרון נראית ככושלת גם בעיני הליכוד.

תאופיק חטיב: זה שאני אומר שהיא כושלת, אז בסדר, אני אומר את זה, אבל גם אנשי הליכוד אומרים שהיא כושלת, לא מפני שהיא לא השיגה ביטחון והיא לא תשיג ביטחון, אלא מפני שהם חושבים שעל-ידי כך שהם מציגים אותה ככושלת ורוצים עוד יותר אגרסיביות, כך הם ימשיכו בשלטון עוד קדנציה, שתיים, כי הם קוראים את המפה הפוליטית.

מוחמד כנעאן: הם חוזרים לימי הביניים.

תאופיק חטיב: הם חושבים שהעם נאיבי ואפשר למכור לו את הלוקש הזה והם יישארו בשלטון עוד קדנציה, שתיים.

תאופיק חטיב: אז יהיו עוד מלחמות ויהיו עוד גזירות.

תאופיק חטיב: כך המחיר של השלטון של הימין בישראל.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אחמד טיבי, אחריו – אחרון, חבר הכנסת דוד מגן.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני דווקא שייך לאלה שרוצים להביע סיפוק מהחלטת מרכז הליכוד למנוע הקמת מדינה פלסטינית.

אחמד טיבי: אני חושב שסוף סוף מישהו מבטל את אחיזת העיניים, האילוזיה שהיתה קיימת בניצוחו של אריאל שרון מול הקהילה הבין-לאומית, מול הממשל בארצות-הברית, כאילו ראש הממשלה תומך בהקמת מדינה פלסטינית.

אחמד טיבי: הרושם שמנסה מישהו לייצר, לפחות כאן בחברה הישראלית, שיש מי שתומך במדינה פלסטינית במרכז הליכוד ויש מי שמתנגד.

אחמד טיבי: כאילו ראש הממשלה תומך ובנימין נתניהו מתנגד, או שאר חברי המרכז.

אחמד טיבי: לא אלה פני הדברים.

אחמד טיבי: שניהם מתנגדים למדינה פלסטינית, אחד ברוטלי יותר, שמוכן לגייס את הכול על מנת להכות בראש הממשלה, וראש הממשלה, שבכל פעם שאתה שואל אותו על מדינה פלסטינית, או שהוא מתחמק או שהוא מסכים לעשות ויתורים כואבים עד כדי 50% מהשטח.

מוחמד ברכה: אל תגזים.

אחמד טיבי: אני רוצה להיסחף.

מוחמד ברכה: – – –

אחמד טיבי: כן, מהשטח שלו.

אחמד טיבי: כדי לחזק את ראש הממשלה בארצות-הברית, השר דני נוה – שענה כאן על הצעת האי-אמון – הוציא חוברת.

אחמד טיבי: לא חשוב שהיא מלאה כזבים, ממש ילקוט כזבים – איך קרה לה ב.

אחמד טיבי: מיכאל?

אחמד טיבי: – "הפרוטוקולים של זקני הרשות הפלסטינית".

אחמד טיבי: איך אמר עליה כתב ב-CNN? – "קראתי את התיק מכריכה לכריכה, ואילו אחד העובדים שלי היה מגיש לי אותו במסגרת העבודה, הייתי משליך אותו יחד עם התיק החוצה".

אחמד טיבי: אמר את זה כתב ה-CNN.

אחמד טיבי: הוא לא חבר כנסת ערבי.

אחמד טיבי: כנראה אנטישמי.

אחמד טיבי: בפרק ז', אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הוא מצטט דבר שבגללו לא צריך לנהל משא-ומתן עם הרשות הפלסטינית ועדיין המצב לא בשל להקמת מדינה.

אחמד טיבי: אחת הסיבות שכתובות בדוח: הכותרת – "סדרי מינהל לא תקינים".

אחמד טיבי: "בעלי תפקידי מפתח ברשות סובלים מהעדר אמינות וכשרון – –

תאופיק חטיב: זה הבנק למסחר.

אחמד טיבי: – – ריבוי מיניסטריונים ללא צורך, מינוי קרובי משפחה, בזבזנות ותופעה של אבטלה סמויה".

אחמד טיבי: על איזו רשות מדברים?

אחמד טיבי: ממשלת ישראל.

אחמד טיבי: זה כנראה היה צריך להיות כתוב באחד מדוחות מבקר המדינה.

נסים זאב: אלה דוחות על הרשות הפלסטינית.

אחמד טיבי: זה ממש מחריד, שדני נוה, שעומד בראש אחד ממשרדי הממשלה הכי חשובים, אומר את זה.

אחמד טיבי: דרך אגב, החוצפה מגיעה לשיא בסעיף נוסף – –

אברהם בורג: והשיא מגיע לסיום.

אחמד טיבי: – – תושבים מדיר אל-בלח, אשר בתיהם נהרסו, לא קיבלו עד כה את מענק ערפאת בסך 2,000 דולר אשר הובטח להם.

אחמד טיבי: מי החצוף שהרס את הבתים האלה?

אחמד טיבי: הוא כועס על בתים שישראל הרסה, והוא כועס על ערפאת שעדיין לא העביר כסף למשפחות.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: אני מבקש לסיים.

אחמד טיבי: האין גבול לחוצפה?

אברהם בורג: לא, אין.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת דוד מגן, בבקשה, אחרון הדוברים.

דוד מגן: אדוני היושב-ראש, אני כמובן מציע לכנסת לדחות את הצעת האי-אמון של סיעות חד"ש, רע"ם, בל"ד, תע"ל, ולו מהסיבה שהסיעות הללו מגישות כמעט באופן חסר תקדים הצעה הפוסלת את פעילות הממשלה בכל התחומים.

דוד מגן: הם פונים אלינו ומבקשים כי נביע אי-אמון בממשלה בגלל המלחמה המתמשכת בשטחים, והכול יודעים מי החל במלחמה היזומה הזאת ומי מונע את סיומה.

דוד מגן: הם גם מבקשים להתייחס לגזירות הכלכליות ולפגיעה באושיות הדמוקרטיה.

דוד מגן: לו היתה ההצעה מדברת על הגזירות הכלכליות, הייתי מבין את ההיגיון שביוזמה להציע אי-אמון, ובוודאי היה מתפתח כאן ויכוח על הצורך בגזירות הכלכליות, על המשמעויות החברתיות, והדיון היה במקומו.

דוד מגן: אבל לקבוע קביעות שאין להן בסיס, לאחר שכל העולם, ללא יוצא מן הכלל, יודע שהמלחמה המתנהלת זה 19 חודשים היא פרי באושים של החלטה אסטרטגית שגויה, כמובן, של הרשות הפלסטינית, לנסות ולהכתיב לנו תכתיבים מדיניים על-ידי השלטת טרור, פחד ואימה ברחובות הארץ ובבתינו.

דוד מגן: כאן צריך היה לקרוא לסדר ליוזמי ההצעה, להעמיד את האמת בפניהם ולבקש מהם להשתתף במאמץ הלאומי הכללי של ישראל, הן במלחמה נגד הטרוריסטים והן במערך ההסברה כנגד המלעיזים, הממציאים והמשקרים.

דוד מגן: גם בעניין של פגיעה כביכול באושיות הדמוקרטיה יש לנו מה להתפאר, גם בתקופת מלחמה, כיצד הצבא וזרועות הביטחון האחרות שוקדים על הכללים הנהוגים, מקפידים על האמנות הבין-לאומיות, קוראים לסדר וממצים את הדין במקרים החריגים שמתגלים מעת לעת.

דוד מגן: וצריך להודות, שלעתים גם במלחמה, כמו גם בתקופת שלום, יש פעולות שצריך לבחון, לדקדק בהן ולהעמיד את האחראים להן על מקומם.

דוד מגן: אבל אנחנו, לפחות כאן בכנסת, יכולים להעיד – כל מי שפעיל בוועדות הכנסת, אני רוצה להעיד בשם ועדת החוץ והביטחון – יש פיקוח פרלמנטרי צמוד והדוק על הממשלה, לרבות משרד ראש הממשלה, משרד הביטחון, משרד החוץ, לרבות זרועות הביטחון השייכות למשרד ראש הממשלה, וכמובן צה"ל על כל חלקיו.

דוד מגן: בקביעה או בהצעה להביע אי-אמון בממשלה בגלל הדברים הללו יש משום קריאת תיגר מזויפת, צינית, לא במקום.

דוד מגן: אני חושב, שכל מי שלמד את תולדות המלחמה הזאת, כל מי שעקב אחר החלטות הממשלה לקראת מבצע "חומת מגן", כל מי שיודע את מהלכי המאבקים נגד קיני הטרוריסטים בכל אתר ואתר במהלך המלחמה הזאת – צריך להצדיע לממשלה, צריך להצדיע לצבא-הגנה לישראל ולשבח אותו על העמידה האיתנה על אושיות הדמוקרטיה, על ניהול קרבות תוך שמירת טוהר הנשק, שמירת צלם אנוש, וגם לשמוע את העדויות שאנחנו מקבלים ממבקרים שונים המגיעים לאתרי הקרבות ומביעים בריש גלי את הערכתם לערכים המוסריים הגבוהים של חיילי צה"ל.

דוד מגן: משום כך אני מציע ליוזמי ההצעה להביע אמון בממשלה, למשוך את הצעתם או לפחות להסתפק בהגשת הצעה בתחום הכלכלי, בוודאי ובוודאי לא בתחום העניינים שהם הגדירו כמלחמה מתמשכת בשטחים או פגיעה באושיות הדמוקרטיה.

דוד מגן: להאשמות הללו אין שום בסיס, וראוי שהכנסת תדחה את ההאשמות הללו בהצבעה הדוחה את הצעת האי-אמון.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: השר דני נוה, בבקשה.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אין לי אלא להמשיך מדבריו של יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת דוד מגן, שאין צינית יותר מאשר הצעת האי-אמון הזאת שהובעה פה היום מעל במת הכנסת, הצעה צינית שבה שוב ושוב אנחנו עדים בבית הזה – – –

נואף מסאלחה: חבר הכנסת כנעאן.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אריאל.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, תירגע.

דני נוה: אני יודע, חבר הכנסת כנעאן, שאותך מטריד מרכז המוקטעה, אותי מטריד מרכז הליכוד.

דני נוה: זה ההבדל בינינו.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, זו באמת הציניות הרבה.

מוחמד ברכה: – – –

דני נוה: אני רק יכול להציע לך שוב, חבר הכנסת ברכה, את מה שהצעתי לך קודם, שבפעם הבאה כשאתה הולך לנשק את ידיו של ערפאת בהתרגשות כל כך רבה, תקרא קצת על פשעיו ועל מעשי הטרור שלו ותראה איזו יד מגואלת בדם של ילדים יהודים אתה מנשק.

דני נוה: זו הצעתי לך לפעם הבאה.

דני נוה: ואם אתה נושק על לחיו, אז תדע איזה פה זה שהורה על כמה פיגועי טרור, אגב גם של אזרחים ערבים פה בישראל.

עסאם מח'ול: – – –

דני נוה: כמה טרוריסטים הפה הזה שלח לדרכם, חבר הכנסת מח'ול, כמה ילדים יהודים נרצחו בגלל האיש הזה ומדיניותו, האיש הזה שאתם כה סוגדים לו, כה מנשקים אותו, כה רצים אחריו, כה מחזרים אחריו, כה מסנגרים עליו.

דני נוה: ואמרתי גם קודם, אני רק יכול לחזור ולומר, אפילו בקרב המנהיגות הפלסטינית יש יותר ויותר קולות של אנשים אמיצים שקמים ואומרים את האמת, שהמכשול הגדול ביותר לשלום זה יאסר ערפאת ומדיניותו הטרוריסטית.

דני נוה: אבל אתם בשלכם, בניתוק מוחלט מהציבור של ערביי ישראל שאתם אמורים לייצג אותו, בניתוק מוחלט אפילו מהלכי רוח ברחוב הפלסטיני.

דני נוה: אתם בשלכם באותה תחרות צינית, מי מסית יותר, מי מפיץ יותר דברי שנאה ודברי רהב נגד אזרחי ישראל, נגד מדינת ישראל.

דני נוה: זו דרככם, ועל כן הכנסת תוריד היום ברוב גדול את הצעת האי-אמון שלכם.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אני מבקש לשבת.

נואף מסאלחה: אנחנו עוברים להצבעה.

נואף מסאלחה: מי בעד הצעת סיעות חד"ש, רע"ם, עמ"ל, בל"ד, תע"ל להביע אי-אמון בראש הממשלה בשל המלחמה המתמשכת בשטחים, הגזירות הכלכליות והפגיעה באושיות הדמוקרטיה?

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעות חד"ש–רע"ם

נואף מסאלחה: –עמ"ל–בל"ד–תע"ל להביע אי-אמון בראש הממשלה – 12 נגד – 43 נמנעים – אין הצעת סיעות חד"ש–רע"ם–עמ"ל–בל"ד–תע"ל להביע אי-אמון בראש הממשלה לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: 12 בעד, 43 נגד, אין נמנעים.

נואף מסאלחה: הצעת האי-אמון לא התקבלה.

מיכאל קליינר: אדוני היושב-ראש, הנמקת אי-השתתפות.

מיכאל קליינר: אני לא השתתפתי בדיון הסיעתי ולא השתתפתי בהצבעה.

נואף מסאלחה: בבקשה, חבר הכנסת קליינר.

מיכאל קליינר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, גם אני רוצה להצטרף, ולא בציניות, למברכים את מרכז הליכוד על שהוריד מן הפרק את הרעיון הנלוז הזה והמסוכן למדינת ישראל, רעיון המדינה הפלסטינית.

מיכאל קליינר: עמרי שרון הגדיר באיזה ריאיון לא כל כך מוצלח את חברי מרכז הליכוד כאינדיאנים.

מיכאל קליינר: אם לקחת את ההגדרה הזאת של עמרי שרון, אז האינדיאנים הוכיחו שהם הרבה יותר חכמים מהצ'יף שלהם.

מיכאל קליינר: היתה שם מהומה גדולה וויכוח מה יותר חמור, ללחוץ את היד של ערפאת או לנפק לו פיתות בפסח, אבל בסופו של דבר, בשורה התחתונה, הציבור קיבל החלטה נכונה ואמיצה.

מיכאל קליינר: אני התכוונתי, בדיון הזה, אדוני היושב-ראש, לנמק את תמיכתי בהצעת האי-אמון של האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו.

מיכאל קליינר: למרבה הצער הם הורידו את האי-אמון ברגע האחרון, כי אולי סיעתי היתה מגישה אי-אמון על שחרור רוצחי גנדי.

מיכאל קליינר: אבל היות שמספר הצעות האי-אמון מוגבל ויש לנו מכסה, אמרתי, היות שהאיחוד הלאומי – ישראל ביתנו הגישו, אני לא אגיש ואתמוך בהצעה, כי לדעתי, ההחלטה הזאת חמורה מאוד.

מיכאל קליינר: כנראה כחלק של מדיניות להיות אור לגויים החליטה לאחרונה ממשלת ישראל על מדיניות חדשה ביחס לרוצחים; ליתר דיוק, על מדיניות חדשה ביחס לרוצחי יהודים.

מיכאל קליינר: אם אתה טרוריסט פלסטיני עם דם על הידיים, יש לך סיכוי טוב לא רק לצאת מזה בשלום, אלא גם לצאת, בפעם הראשונה בחייך, לחו"ל, על חשבון המדינה, ליהנות מנופש ואוכל טוב בבית-מלון.

מיכאל קליינר: במקרה הגרוע, אם רצחת שר בממשלת ישראל, תישפט למאסר וישימו עליך לשמירה שוטרים בריטים ואמריקנים, כדי שתוכל לבחור איזו אנגלית אתה מעדיף ללמוד, אנגלית בריטית או אנגלית אמריקנית.

מיכאל קליינר: כך, בהסכמת ממשלת ישראל, יצאו רוצחי השר זאבי ל-summer school ביריחו.

מיכאל קליינר: מבוקשים אחרים שהתמזל מזלם לשהות בכנסיית המולד, יצאו לחו"ל ונהנים שם מתנאי נופש משופרים, כאשר מדינות אירופה מתייחסות אליהם ומגדירות אותם אנשים חופשיים.

מיכאל קליינר: תחת הנהגת שרון שפר עליהם מזלם של רוצחי יהודים להיות נידונים לגירוש.

מיכאל קליינר: לא מאסר בתנאים קשים, לא עונש מוות כפי שמאפשר לגזור המשפט הצבאי, אלא חיי חירות של ציפור דרור, כיף חיים.

מיכאל קליינר: שיא השיאים נשבר כאשר מדובר באבי הרוצחים, יאסר ערפאת.

מיכאל קליינר: לא רק שממשלת ישראל לא טרחה לחסל אותו, כחלק ממדינות סיכול הפיגועים, אף שהוא הוציא לפועל יותר פיגועים מכל ראשי הזרועות הצבאיות של ארגוני הטרור, היא אפילו לא טרחה לשים עליו את ידה כאשר שהה במוקטעה, במרחק יריקה מחיילי צה"ל.

מיכאל קליינר: במדינה נורמלית היה ערפאת מקבל את הכבוד הראוי לו, הוא היה מושם באזיקים, כאחרון הפושעים או כראשון הפושעים, עומד למשפט צבאי וקרוב לוודאי מוצא להורג.

מיכאל קליינר: אני מכיר רק מקום אחד שאליו אפשר ורצוי לגרש את ערפאת, ואני מוכן לפרוס לו שטיח אדום לשם, אני רק לא בטוח שהכינו שם מקום מתאים ומקווה שהאחראים בגיהינום יבנו במהרה את המדור השמיני, במיוחד בשבילו ובשביל בני מינו.

מיכאל קליינר: לא רק שממשלת ישראל איבדה את חוט השדרה המוסרי שלה, בהסכימה לשחרור רוצחים, אלא היא אף הופכת לממשלה שמעודדת גזענות במערכת המשפט כאשר היא באה חשבון וממצה את מלוא חומרת הדין עם יהודים בלבד.

מיכאל קליינר: כמובן, אדוני היושב-ראש, לא יכולתי להימנע או לתמוך בהצעת האי-אמון שנותרה, כי לא הסכמתי לה, לתוכנה ולהסתה נגד ממשלת ישראל, ולכן לא השתתפתי בהצבעה, כדי שאוכל לומר שממשלת ישראל ראויה לאי-אמון, אבל לא מהסיבות שהעלו כאן מציעי האי-אמון.

נואף מסאלחה: תודה לחבר הכנסת קליינר.

נואף מסאלחה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נואף מסאלחה: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (תיקון מס' 2), התשס"ב–2002, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

נואף מסאלחה: יביא את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת דוד מגן.

נואף מסאלחה: בבקשה.

דוד מגן: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (תיקון מס' 2) התשס"ב–2002.

דוד מגן: את הצעת החוק הזאת יזמה חברת הכנסת נעמי חזן, שהפערים בתפיסה המדינית בינה לביני גדולים, ויש אפילו קיטוב בעמדות הפוליטיות בינינו, אבל אני רוחש לה כבוד רב והערכה רבה על תרומתה הגדולה לעבודת ועדת החוץ והביטחון, עם עוד קבוצת חברי כנסת.

דוד מגן: ההצעה הזאת נדונה במליאת הכנסת בקריאה טרומית ביום כ"ג בסיוון התש"ס, 26 ביוני 2000, ובקריאה ראשונה ביום ו' בתמוז התשס"א, 27 ביוני 2001, והועברה לוועדת החוץ והביטחון של הכנסת לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

דוד מגן: הצעת חוק זו באה להסדיר את נושא הקמת אתרי הנצחה ממלכתיים ואחרים.

דוד מגן: היא מאפשרת לשר הביטחון להכריז על אתר הנצחה ממלכתי או חילי, ואף לקבוע אמות מידה נוספות להכרזה כאמור.

דוד מגן: עוד קובעת ההצעה, כי התקציב להקמת אתרי הנצחה, כאמור, ייקבע בסעיף נפרד, מחוץ לתקציב משרד הביטחון, ואני אומר זאת על בסיס הדיונים שערכנו בוועדה ובקשה של משרד הביטחון.

דוד מגן: בנוסף, שר הביטחון, בהתייעצות עם שר הפנים ושר האוצר, רשאי לאשר תקציב לאתרים הנמצאים באחריות רשויות מקומיות.

דוד מגן: מדינת ישראל ידעה בעבר ויודעת, לצערנו, גם בימים אלו שכול רב, דבר אשר גורם, באופן טבעי, לפעולות הנצחה רבות ומגוונות.

דוד מגן: נושא הקמת אתרי הנצחה היה מוסדר באופן חלקי בחוק הגנים הלאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה, והוא מתייחס אך ורק להקמת אתרי הנצחה ממלכתיים, בלי שיהיו לכך אמות מידה כלשהן ובלי שהיתה התייחסות לאתרי הנצחה חיליים.

דוד מגן: עקב כך נוצרה אי-ודאות באשר להקמת אתרי הנצחה ולאופי ההנצחה.

דוד מגן: יתר על כן, נוצרו פערים בין מפעלי הנצחה שונים, ואף עמד בספק קיומם של אתרי הנצחה קיימים.

דוד מגן: אין ספק כי יש חשיבות רבה לתמיכה ממלכתית במפעלי הנצחה, כאמור, ותמיכה זו היא שעומדת בבסיס הצעת החוק.

דוד מגן: כדי לפתור בעיות אלו ולהדגיש את התמיכה הממלכתית, מוצע להסדיר את נושא הקמת אתרי הנצחה חיליים בחקיקה, וכמו כן להסדיר את התמיכה התקציבית של אתרי הנצחה למיניהם.

דוד מגן: אדוני היושב-ראש, להצעה זו אין הסתייגויות, ואני מציע לאשר אותה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

נואף מסאלחה: מה הבעיה, חבר הכנסת בוים?

נואף מסאלחה: תדבר, בבקשה.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, אני מאוד מכבד, מעריך ומוקיר גם את מציעת החוק, חברת הכנסת נעמי חזן, וגם את יושב-ראש הוועדה.

זאב בוים: עם זאת אני מבקש, ואני חושב שאפשר למצוא לזה את הסעיף המתאים בתקנון, נדמה לי שזה סעיף 127.

זאב בוים: אני מבקש לדחות ברגע זה את ההצבעה מהסיבה שממשלת ישראל הנוכחית לא נתנה את דעתה לחוק הזה.

זאב בוים: אומנם החוק הזה נתמך על-ידי הממשלה הקודמת, אבל משום סיבה שלא כל כך ברורה לי, לא שמענו את עמדת הממשלה, והייתי רוצה, כיושב-ראש הקואליציה, לקבל את ברכתה.

זאב בוים: לכן אני מציע פסק זמן, בהסכמה, שלא תתקיים עכשיו ההצבעה, נדחה אותה למועד קרוב אחר, עד שנשמע את עמדת הממשלה.

זאב בוים: תודה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת מגן, אתה מסכים להחזיר את החוק לוועדה?

דוד מגן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להדגיש.

דוד מגן: הצעת החוק היא הצעה פרטית, והיוזמת היא חברת הכנסת נעמי חזן.

דוד מגן: הממשלה הגיעה לדיונים בוועדה, ונכון שלדיון האחרון לא הגיע, מסיבה השמורה עמו, נציג משרד האוצר.

דוד מגן: אני רוצה לומר לידידי, יושב-ראש הקואליציה, אני מופיע פה קודם כול כשליח ועדת החוץ והביטחון ולא כשליח המפלגה או כשליח הקואליציה.

דוד מגן: אני מעריך את הדברים שאתה אומר, פנו אלי גם ממשרד האוצר היום.

דוד מגן: אני לא מבין על מה המהומה.

דוד מגן: הדברים תלויים קודם כול ביוזמת, חברת הכנסת נעמי חזן.

דוד מגן: לפני שאדוני היושב-ראש ירשה לשמוע מה היא אומרת, אני, על כל פנים, הייתי אומר גם לחברת הכנסת נעמי חזן: עלול להיווצר כאן תקדים, שאנחנו מחזירים את החוק לוועדה, והתקדים הוא לא טוב, אבל אם תינתן לנו רשות לדון בזמן הדיון במליאה כבר מחר, כדי שנחזיר את החוק עוד השבוע ונאשר אותו בתוך פרק זמן קצר, אני אהיה מוכן לנסות להפעיל את השפעתי על חברת הכנסת נעמי חזן.

נואף מסאלחה: בבקשה, חברת הכנסת חזן.

נעמי חזן: אדוני היושב-ראש, עד כמה שזכור לי, צריך לערוך הצבעה בקריאה שנייה, והבקשה על-פי סעיף 127 היא בין הקריאה השנייה לשלישית, כדי לתקן טעות.

נעמי חזן: על כן צריך לערוך את ההצבעה, עד כמה שזכור לי, בקריאה שנייה.

נעמי חזן: נקודה שנייה ומהותית: אדוני היושב-ראש, אף-על-פי שאני היוזמת של החוק, חתומים על הצעת החוק הזאת כל חברי ועדת החוץ והביטחון לפני כינונה של הממשלה הנוכחית.

נעמי חזן: זאת אומרת, נכללים למשל רחבעם זאבי, זכרו לברכה, וחבר הכנסת עוזי לנדאו, שהיום הוא שר.

נעמי חזן: זה חוק שמסדיר הנצחה ואתרי הנצחה של חיילים; אתרי הנצחה ממלכתיים ואתרי הנצחה חיליים.

נעמי חזן: אני לא יכולה להבין, נשגב מבינתי, איך אפשר להצביע נגד חוק זה.

נעמי חזן: אם רוצים להסדיר את העניין, בכל מקרה, אני מבקשת הצבעה בקריאה שנייה עכשיו.

נעמי חזן: אין ברירה, כי בסדר-היום אנחנו בתהליך.

נעמי חזן: אם אינני טועה, לפי סעיף 127 או 130, מחזירים לתיקונים קלים לוועדה, וחייבים להעלות את זה בתוך שבוע.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, חברת הכנסת נעמי חזן, סגנית יושב-ראש הכנסת, סעיף 127 אומר: "בכל שלב של הדיון בקריאה השנייה רשאית הכנסת, לפי הצעת הממשלה או יושב-ראש הוועדה, להטיל על הוועדה לחזור ולדון בהצעה".

נעמי חזן: לפי סעיף 130.

אליעזר כהן: אבל הם מסכימים לדחות את הקריאה השלישית.

נואף מסאלחה: הוא יכול לבקש לדחות.

נואף מסאלחה: חברת הכנסת נעמי חזן, הרי זה בהסכמה.

נעמי חזן: ודאי שזה בהסכמה, ולכן אפשר להפעיל גם את סעיף 130(ב) אחרי ההצבעה בקריאה שנייה.

נעמי חזן: אני חושבת שזו היתה בקשתו של חבר הכנסת זאב בוים.

נואף מסאלחה: אבל הסעיף מתחיל ב"נתקבלה הסתייגות".

נעמי חזן: לא, סעיף 130(ב): "רשאי נציג הממשלה, או יושב-ראש הוועדה בשמה, לבקש במקרים מיוחדים שהקריאה השלישית תידחה".

נואף מסאלחה: מה אתה מציע?

דוד מגן: אדוני היושב-ראש, אחרי הקריאה השנייה אני אשתמש בסעיף הזה.

דוד מגן: אני רק מבקש שיירשם בפרוטוקול שנשיאות הכנסת תרשה לנו לקיים דיון גם בזמן המליאה.

זאב בוים: זה לא דיון, זו הצבעה.

דוד מגן: לא, אני מדבר על לוח הזמנים של הוועדה, כדי להספיק ולהביא את הצעת החוק בשבוע הבא.

נואף מסאלחה: בקריאה השנייה אתה לא יכול לדון, אם ההצעה עברה בלי הסתייגויות.

רן כהן: דוד, יש לך שבוע לדון בזה ולהחזיר את זה.

נואף מסאלחה: אתה לא דן, כי אין הסתייגויות.

דוד מגן: לפי סעיף 130(ב), זה בסדר.

נואף מסאלחה: חברת הכנסת נעמי חזן, רק רגע.

נואף מסאלחה: אתה יכול להשתמש בסמכות שלך אחרי קריאה שנייה במקרים מיוחדים.

נואף מסאלחה: אני אמליץ לפני נשיאות הכנסת ויושב-ראש הכנסת.

נואף מסאלחה: אתם לא צריכים דיון כי אין הסתייגויות בקריאה השנייה.

נואף מסאלחה: אתה לא יכול פתאום להביא הסתייגויות כשההצעה עוברת.

דוד מגן: לכן לפי סעיף 130(ב).

נואף מסאלחה: כן.

נואף מסאלחה: סעיף 130(ב).

נואף מסאלחה: נצביע בקריאה שנייה, ואחר כך תשתמש בזה.

נואף מסאלחה: בסדר, חבר הכנסת בוים?

זאב בוים: מקובל.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (תיקון מס' 2), התשס"ב–2002.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 2 בעד סעיפים 2-1 – 18 נגד – אין נמנעים – 2 סעיפים 2-1 נתקבלו.

נואף מסאלחה: 18 בעד, אין מתנגדים, שני נמנעים.

נואף מסאלחה: ההצעה אושרה.

נואף מסאלחה: בבקשה, חבר הכנסת דוד מגן.

דוד מגן: לפי סעיף 130(ב) לתקנון, אני מבקש להעביר את הצעת החוק לוועדה.

נואף מסאלחה: בסדר.

נואף מסאלחה: אנחנו לא חייבים להצביע.

נואף מסאלחה: קריאה שלישית תתקיים במועד אחר, שיתואם בין יושב-ראש הוועדה לנשיאות.

דוד מגן: בשבוע הבא.

נואף מסאלחה: בשבוע הבא.

נואף מסאלחה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נואף מסאלחה: אנו עוברים לסעיף הבא:

נואף מסאלחה: הצעת חוק מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מהשכרת דירת מגורים) (הוראת שעה) (תיקון מס' 9), התשס"ב–2002, קריאה שנייה וריאה שלישית.

נואף מסאלחה: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת הכספים.

נואף מסאלחה: בבקשה, חבר הכנסת ליצמן.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק זו היא הצעה שיזמה הממשלה.

יעקב ליצמן: חוק מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מהשכרת דירת מגורים) (הוראת שעה), התש"ן–1990, קובע פטור מתשלום מס הכנסה על-ידי משכיר בשל הכנסות המתקבלות מהשכרת דירת מגורים.

יעקב ליצמן: הפטור ניתן לדמי שכירות שאינם עולים על סך של 6,970 שקלים חדשים לחודש, כאשר הסכום מתעדכן בתחילת כל רבעון על-פי שיעור עליית המדד.

יעקב ליצמן: הפטור ניתן בשל השכרת דירת מגורים לשוכר שהוא יחיד או לשוכר שהוא חבר בני-אדם, אם הוא שוכר את הדירה שלא למטרות רווח ואם נציב מס הכנסה אישר זאת.

יעקב ליצמן: הצעת חוק זו מאריכה את תוקף הפטור האמור למשך שנת הכספים 2002.

יעקב ליצמן: הפטור ממס על השכרת דירת מגורים מקל על שוכרים וכן תורם לעידוד השכרת דירות מגורים, ומסייע על-ידי כך גם להתאוששותו של ענף הבנייה.

יעקב ליצמן: חברי הכנסת, מדובר בהצעת חוק חשובה, אשר מביאה להארכת פטור ממס שיש בו משום הקלה.

יעקב ליצמן: אני מבקש מכם לתמוך בה ולהצביע בעדה בקריאה השנייה והשלישית, כהצעת הוועדה.

נואף מסאלחה: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

א' האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 19), התשס"ב–2002, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

א' האן: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (מס' 18) (אירוע אסון המוני), התשס"ב–2002.

א' האן: לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת: הצעת חוק הגנת הצרכן (סימון טובין המסוכנים לשימוש ילדים), התשס"ב–2002, של חברי הכנסת תמר גוז'נסקי, מוחמד ברכה ועסאם מח'ול; הצעת חוק תרכובת מזון לתינוקות, התשס"ב–2002, של חברת הכנסת תמר גוז'נסקי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק חובת מידע בדבר השפעת חקיקה על זכויות הילד, התשס"ב–2002, של חברת הכנסת תמר גוז'נסקי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שכר מינימום (תיקון – הגברת האכיפה), התשס"ב–2002, של חברי הכנסת דוד טל, תמר גוז'נסקי וצבי הנדל; הצעת חוק הביטוח הלאומי (פטור מתשלום דמי ביטוח לתלמיד), התשס"ב–2002, של חברי הכנסת צבי הנדל, אליעזר כהן ומיכאל נודלמן; הצעת חוק הקטנת פערי השכר במשק, התשס"ב–2002, של חברי הכנסת עמיר פרץ, דוד טל, חיים כץ ומקסים לוי; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון – סגירת תיקים בעבירות מין או אלימות כלפי בן זוג), התשס"ב–2001, של חבר הכנסת אופיר פינס-פז וקבוצת חברי הכנסת.

א' האן: הודעת שרת החינוך בעקבות מסקנות ועדת החינוך והתרבות, בנושאים: 1.

א' האן: מחקר של משרד החינוך על אלימות בקרב בני נוער.

א' האן: 2.

א' האן: התגברות האלימות בקרב בני-הנוער; 3.

א' האן: נתונים קשים על אלימות בין בני נוער.

א' האן: תודה רבה.

א' האן: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, יש הסתייגויות לחוק הזה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת בייגה שוחט, יש לך שתי הסתייגויות, בבקשה.

אברהם-בייגה שוחט: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, החוק המאפשר המשך הפטור ממס על השכרת דירה הוא חוק שצריך לפי דעתי לאשר אותו משני טעמים.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו נמצאים באמצעיתה של שנה, והחוק מדבר על הארכת הפטור עד 31 בדצמבר 2002, כלומר, נשארה לנו מחצית שנה לצורך פעילות כלכלית במסגרת החוק.

אברהם-בייגה שוחט: החוק הזה התקבל בתחילת שנות ה-90, כאשר גלי העלייה חייבו מאמץ עליון להביא להשכרת דירות לעולים, והיו אנשים שלא היו משכירים אם הם היו צריכים להצהיר על כך למס הכנסה.

אברהם-בייגה שוחט: אומנם המס על השכרת דירות היה נמוך יחסית, יכולת להצהיר ולשלם 10% מסך כל ההכנסה, אולם אז הממשלה וגם אני כחבר כנסת וכיושב-ראש ועדת הכספים באותה תקופה חשבנו שבתקופת העלייה הגדולה מן הראוי להקל ולפשט את העניין.

אברהם-בייגה שוחט: לא הייתי תומך בהצעת החוק הזאת אלמלא תקוותי ששר האוצר יואיל סוף כל סוף להביא אל הכנסת הזאת הצעת חוק לרפורמה במס, אשר בה יודיעו לנו איך ממסים את כל מסלולי ההכנסה בצורה שוויונית, איך מביאים לכך שאותם גורמים שאינם משלמים היום מס בהיקפים ענקיים אכן ישלמו מס, איך הוא ישנה את דעתו שמיסוי ההון הוא דבר לגיטימי, חיוני ורצוי, כפי שקיים בכל מדינות העולם.

אברהם-בייגה שוחט: כמי שנשא, יחד עם אחרים, משנת 1994, בנטל המאבק הזה של מיסוי אפיקי ההון, ובהתנגדותו של שר האוצר דהיום, שמחתי לשמוע שסוף כל סוף הוא הקים ועדה.

אברהם-בייגה שוחט: אני יכול להניח ולערוב, שהוועדה הזאת תבוא עם המלצות למיסוי ההון כפי שמקובל בעולם המערבי, כפי שצריך להיות וכפי שהדבר נכון כלכלית, ובוודאי נכון חברתית.

אברהם-בייגה שוחט: במסגרת אותו דיון יצטרכו לדון במיסוי שכר דירה כחלק ממהלך שבו מתקיימת פעילות כלכלית שאפשר להניח שיהיה עליה מיסוי מסוים.

אברהם-בייגה שוחט: ייתכן גם שתתקבל החלטה שלתקופת-מה לא ממסים.

אברהם-בייגה שוחט: כחבר ועדת הכספים חשבתי, שמן הראוי שלא לטלטל כעת את המערכת טלטול נוסף, בטרם בואה של הוועדה ובטרם הגעתה של חקיקה חדשה בתחומי המסים השונים אל הכנסת.

אברהם-בייגה שוחט: לכן אני אתמוך בהצעת ההארכה הזאת, כשאני מאוד מקווה שנוכל לזכות בכך שבתקופה הקרובה ביותר, עוד במושב הזה, נקבל הצעה לתיקוני חקיקה שתתייחס גם למיסוי הכנסה משכר דירה, אבל כמובן תהיה הרבה יותר רחבה מאשר המיסוי הזה, וגם תתייחס למיסוי ההון.

אברהם-בייגה שוחט: גם בתוכנית שעשוי להציג שר האוצר עוד היום או מחר בכנסת, אני מקווה שיהיה בידו לעשות את זה.

יעקב ליצמן: כתוב, יש מחר לאחר מחר.

אברהם-בייגה שוחט: נכון.

אברהם-בייגה שוחט: אני מקווה, שגם אז הוא לא יטיל עלינו מסים שמעכבים את הצמיחה במשק, אלא יהיה מוכן לקחת על עצמו סיכון ולהתחייב שחלק מהמימון של החוסר הגדול הקיים יהיה אפילו במיסוי חלקי על ההון כדי שזה ייכנס למסלול של מיסוי ההון.

אברהם-בייגה שוחט: זה טוב יותר מאשר הטלת מסים שיש אתה הרבה מאוד הכבדות על המשק, הרבה מאוד הכבדות על הצמיחה, וחלקם אפילו רגרסיביים כמו עליית המע"מ, לעומת מס רווחי הון שהוא המס הכי פרוגרסיבי האפשרי, אפילו יותר ממס הכנסה, שגם הוא מס פרוגרסיבי.

אברהם-בייגה שוחט: לכן אתמוך היום בהצעת החוק כפי שהיא באה הנה לקריאה שנייה ושלישית, אבל אמרתי את ההסתייגויות שלי, כי ההחלטה שלי מעוגנת בתקווה ובאמירות שנאמרו, שכבר בתקופה הקרובה נקבל הצעת תיקון עם מהלך ושיטת מיסוי חדשה שחיונית לנו, לכלכלה ולחברה.

אברהם-בייגה שוחט: תודה רבה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: לחברת הכנסת תמר גוז'נסקי יש שתי הסתייגויות – היא איננה נוכחת.

נואף מסאלחה: לחבר הכנסת מוחמד ברכה יש הסתייגות אחת, ואחריו – לחבר הכנסת עסאם מח'ול.

נואף מסאלחה: בבקשה.

ראובן ריבלין: – – – הסתייגויות של כמה חברים מאותה סיעה.

נואף מסאלחה: לא, לדעתי שלושתם צריכים.

נואף מסאלחה: אתה טועה.

נואף מסאלחה: אדוני השר, אתה כל כך עסוק בהצלחה במשרד שלך, ואני מאחל לך עוד הצלחה, ששכחת שהיית יושב-ראש סיעה.

מוחמד ברכה: הם מסתייגים אישית.

רן כהן: השר לא התכוון, הוא רק מבקש לקצר.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הוראת השעה מאריכה את תוקפו של החוק שפוטר בעלי דירות מתשלום מס הכנסה על דמי השכירות, חוק שאיננו פרוגרסיבי, ובא להיטיב עם מי שיש לו הכנסה ומי שיש לו נכסים, שבדרך כלל לא זקוק להטבה הזאת.

מוחמד ברכה: אני לא מוציא מכלל אפשרות שזה יכול להיות מקור פרנסה לאנשים שאינם עובדים ויש להם נכסים.

מוחמד ברכה: באופן כללי, מי שיש לו נכסים שהוא יכול להשכיר, כמו כל מקור הכנסה זה חייב במס.

מוחמד ברכה: לכן זה גם היסוד של העקשנות הבלתי-נלאית שלנו ושל חברי כנסת אחרים בהצעה להטיל מס על הכנסות מרווחי הון, בין השאר רווחי בורסה, שזו הכנסה שכיום לא חייבת במס.

מוחמד ברכה: זה מצב בלתי מתקבל על הדעת.

מוחמד ברכה: הפטור הזה אינו פטור שבנוי על היבטים סוציאליים.

מוחמד ברכה: ההצדקה גם לא מתבססת על צרכים אמיתיים ועל עובדות בשטח, כאילו ההטבה הזאת באה לעודד אנשים להשכיר דירות.

מוחמד ברכה: מי שיש לו דירה והוא לא זקוק לה, ישכיר אותה או יעשה בה שימוש שיניב לו פרי.

מוחמד ברכה: לכן הסיפור כאילו ההטבה הזאת באה כדי להיטיב עם מי שזקוק וחלש, כדי להגביר את מאגר הדירות להשכרה – זה לא מתבסס על שום דבר עובדתי בשטח.

מוחמד ברכה: לו היתה לממשלה רגישות סוציאלית חברתית כלשהי לשכבות החלשות, הייתי מצפה שהיא תביא הצעת חוק הפוכה, שאומרת שצריך לנכות את דמי השכירות של האנשים שרוצים לשכור דירה מההכנסה החייבת במס, כי זו לא הטבה.

מוחמד ברכה: בדרך כלל אנשים שצריכים לשכור דירה אין להם בית, והסכום שהם מוציאים היה ראוי שיוצא מההכנסה שלהם שחייבת במס.

מוחמד ברכה: מובן שאי-אפשר לצפות מממשלה כזאת, שהיא ממשלה של בעלי ההון – גם מהממשלה שקדמה לה, וגם מזו שקדמה לזו – שתעשה זאת.

מוחמד ברכה: שמעתי את חבר הכנסת שוחט, שר האוצר לשעבר, שדיבר על כך שהוא תומך ברפורמה וששר האוצר יביא רפורמה.

מוחמד ברכה: אני אומר לך, זה לא רק בשמי, אלא גם בשמו של חבר הכנסת מוסי רז, שאם אתה, בזמנך, לא יכולת להביא את הרפורמה לאישור, או אפילו החוק של מיסוי רווחי הבורסה, שנכשל, ואחר כך משכתם אותו בימי ממשלת רבין המנוח – אם לא יכולתם, כנראה מקור ההחלטה הכלכלית לא נמצא סביב שולחן הממשלה, ולא חשוב איזו מפלגה שולטת ואיזה ראש ממשלה יש; כנראה מקור ההחלטה הכלכלית נמצא מחוץ לכנסת, על-ידי בעלי הון ועל-ידי תכתיבים של ההון הגדול ושל הבנק העולמי.

מוחמד ברכה: בכל אופן, הצעת החוק מנוגדת לכל ערך חברתי, והיה ראוי שתובא לכנסת הצעת חוק הפוכה, שתיתן פטור לאלה ששוכרים דירות, לפטור את דמי השכירות ממס הכנסה.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת מח'ול, אתה מוותר על ההסתייגות?

נואף מסאלחה: אולי תוותר.

זהבה גלאון: תוותר.

נואף מסאלחה: מוותר.

נואף מסאלחה: יופי.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת בייגה שוחט, אולי אתה מוותר על ההסתייגויות?

נואף מסאלחה: הן טכניות.

אברהם-בייגה שוחט: מוותר.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת מח'ול ומוחמד ברכה, אתם מוותרים על ההסתייגויות כי הן טכניות, נכון?

עסאם מח'ול: מוותרים.

נואף מסאלחה: הצעת חוק מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מהשכרת דירת מגורים) (הוראת שעה) (תיקון מס' 9), התשס"ב–2002 – קריאה שנייה, ללא הסתייגויות.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 3 בעד סעיפים 2-1 – 14 נגד – 11 נמנעים – אין סעיפים 2-1 נתקבלו.

נואף מסאלחה: 14 בעד, 11 נגד.

נואף מסאלחה: הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

נואף מסאלחה: מי בעד?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 4 בעד החוק – 14 נגד – 11 נמנעים – אין חוק מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מהשכרת דירת מגורים) (הוראת שעה) (תיקון מס' 9), התשס"ב–2002, נתקבל.

נואף מסאלחה: 14 בעד, 11 נגד.

נואף מסאלחה: חוק מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מהשכרת דירת מגורים) (הוראת שעה) (תיקון מס' 9) התקבל בקריאה שלישית.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, הסעיף הבא: שאילתות ותשובות לשר, ידידי רענן כהן; בבקשה.

נואף מסאלחה: השר רענן כהן ישיב על שאילתא מס' 1425, של חבר הכנסת מוחמד ברכה, בנושא: מנהל "קול ישראל" בערבית.

נואף מסאלחה: מה יש לך נגד אדמונד סחייק?

מוחמד ברכה: נשמע את השר, אחר כך אני אגיד מה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מ' ברכה שאל את השר ר' כהן ביום ה' באב התשס"א (25 ביולי 2001): לאחרונה פורסם דבר מכתבו של מנהל "קול ישראל" בערבית, הנמצא בתפקידו 20 שנה, בנושא איסור שידור ראיונות עם אנשי ציבור ערבים בלי אישור מוקדם ממנהל הרדיו.

מוחמד ברכה: רצוני לשאול: 1.

מוחמד ברכה: מה הם הקריטריונים והכישורים הדרושים למנהל רדיו בערבית, והאם יש הגבלה על זמן כהונתו?

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: האם הרדיו בערבית מיועד לתת ביטוי לאזרחי המדינה הערבים?

מוחמד ברכה: 3.

מוחמד ברכה: האם הגורמים האחראים שוקלים הוצאת מכרז לתפקיד, לנוכח מצב זה?

רן כהן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מכובדי חבר הכנסת ברכה, 1, 3.

רן כהן: הכישורים הדרושים למנהל הרדיו בערבית הם: השכלה אקדמית בתוספת חמש שנות ניסיון במקצוע או בתחום דומה; כושר פיקוח על עובדים ויכולת להפעיל צוות; כושר לקיים קשרים נאותים בארץ ובחוץ-לארץ; כושר הבעה בכתב ובעל-פה; ידיעת השפות עברית, ערבית ואנגלית, ורצויה ידיעת שפות נוספות.

רן כהן: אורך תקופת כהונה, על-פי המכרז, הוא שלוש שנים.

רן כהן: הוועד המנהל רשאי להאריך את כהונתו של מנהל הרדיו בערבית על-פי המלצת מנכ"ל רשות השידור.

רן כהן: הוועד המנהל החליט על הוצאת מכרזים למנהלי המדיה, וביניהם גם למנהל הרדיו בערבית.

רן כהן: המכרזים יתפרסמו בקרוב.

רן כהן: 2.

רן כהן: לעניין שידורי הרדיו בערבית: השידורים מיועדים, כאמור בחוק רשות השידור, לקיום שידורים בשפה הערבית לצרכיה של האוכלוסייה הדוברת ערבית ושידורים לקידום ההבנה והשלום עם המדינות השכנות, בהתאם למגמות היסוד של המדינה.

רן כהן: אני רוצה להוסיף, שבימים הקרובים יצא לאוויר הערוץ המזרח-התיכוני, שבהחלט יוסיף עוד מטען בשפה הערבית ובשפה האנגלית לכלל אזרחי המזרח התיכון, ובכך אנחנו נרחיב את מערך השידורים שלנו, ואני מאמין שאנחנו פותחים עידן חשוב מאוד מבחינת מערכת היחסים העתידית בינינו ובין תושבי המזרח התיכון.

רן כהן: עד כאן.

רן כהן: תודה.

נואף מסאלחה: שאלה נוספת.

נואף מסאלחה: בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, האם המחלקה הערבית מתנהלת כיחידה ביטחונית, ששם אפשר לתת הנחיות לשדרים את מי הם יראיינו, ובכל פעם שרוצים לראיין מישהו, במיוחד אנשי ציבור ערבים, צריכים לקבל אישור?

מוחמד ברכה: זה דבר שלא נשמע כמותו.

מוחמד ברכה: אתה מדבר על כהונה או על קדנציה של שלוש שנים של מנהל הרדיו בערבית, אבל המנהל הנוכחי מכהן כבר שבע קדנציות, הוא כבר 20 שנים בתפקיד.

מוחמד ברכה: זה דבר פסול מיסודו.

מוחמד ברכה: שבע קדנציות – זה דבר שלא נשמע כמותו בשום ממסד דמוקרטי.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

רן כהן: תודה לחבר הכנסת ברכה.

רן כהן: אכן, אתה צודק לגבי מנהל הרדיו בערבית.

רן כהן: רשות השידור של מדינת ישראל היא רשות שידור כללית, היא חייבת להיות אמינה, ללא שום מעורבות של שום גוף.

נואף מסאלחה: אדוני השר, צריך לראיין את כל חברי הכנסת, לרבות חברי הכנסת הערבים.

ויצמן שירי: אחרי שתי קדנציות, צריך לשלוח את כולם הביתה.

רן כהן: חבר הכנסת ברכה, אני אדאג שיפנו אליך ויראיינו אותך כמה שתרצה.

רן כהן: אין שום בעיה.

רן כהן: זה חשוב מאוד.

רן כהן: לא קיים המצב שאתה מתאר בשאלות ביטחוניות – – –

מוחמד כנעאן: תשאל את העובדים ברשות השידור.

רן כהן: – – – ברגע שיהיה דבר כזה – – –

מוחמד ברכה: תקשיב למה שהוא אומר לך.

רן כהן: מעל דוכן הכנסת אני רוצה לקבוע, שאם מה שאתה אומר קיים, עדיף לסגור את "קול ישראל"; אם דברים כאלה קיימים.

רן כהן: אני יכול לומר ולהרגיע אותך: אין מצב כזה, לא יכול להיות מצב כזה.

רן כהן: אי-אפשר שיהיה מצב כזה.

מוחמד כנעאן: זה לא נכון.

מוחמד כנעאן: שלושה חודשים לא ראיינו שום ערבי.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת כנעאן.

מוחמד כנעאן: הדברים שלך לא מדויקים.

רן כהן: חברי הכנסת כנעאן וברכה, אני שומע את ההערה הזאת.

מוחמד ברכה: כבוד השר, זה פסול שאתה תדאג.

רן כהן: אז אני לא אדאג.

מוחמד ברכה: צריך שהמוסד הזה יתנהל על-פי אמות מידה מקצועיות.

רן כהן: חבר הכנסת ברכה, אתה סותר את הדברים שלך.

רן כהן: אני שומע מעל דוכן הכנסת דברים.

רן כהן: תפקידי להגיד לרשות ששמעתי דברים כאלה.

רן כהן: אני חייב להעביר את זה.

נואף מסאלחה: הוא השר הממונה.

מוחמד ברכה: להגיד, כן, אבל לא לדאוג לי או לו.

רן כהן: מוחמד ברכה, תקשיב.

רן כהן: שמעתי את ההערות שלכם.

רן כהן: אני לא מכיר את הדברים.

רן כהן: חובתי המיניסטריאלית לומר, שיש ביקורת של חברי כנסת על כך שלא מראיינים אותם.

רן כהן: אני אביא להם גם את הסטנוגרמה.

רן כהן: תפקידי לעשות את זה, ולזה התכוונתי.

רן כהן: לא צריך לקבל אישור של אף אחד.

רן כהן: כל אחד יכול להביע את דעתו ואת עמדתו, על-פי סגנונו ודרכו.

נואף מסאלחה: אגב, אדוני השר, יכול להיות שאני פסול מעדות, כי אותי מראיינים, אבל ראיתי כמה פעמים את יהודית בודק, היא ראיינה את עבד-אלמאלכ דהאמשה ולא אותי.

נואף מסאלחה: גם בשבוע שעבר, ישבנו שנינו, והיא לקחה את עבד-אלמאלכ דהאמשה ולא אותי.

נואף מסאלחה: זה לא אומר שמוחמד ברכה לא צודק.

נואף מסאלחה: יש שר ממונה, שהוא לא דואג, אלא תומך בשאילתא שלך.

רן כהן: בהחלט.

מוחמד ברכה: שהרדיו יתנהל על-פי אמות מידה מקצועיות.

רן כהן: אין ויכוח, וכך צריך להיות.

רן כהן: חייב להיות כך, אחרת אין חוקים.

נואף מסאלחה: השר רענן כהן ישיב על שאילתא מס' 3127.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת חיים דרוקמן איננו נוכח – לפרוטוקול.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת ח' דרוקמן שאל את השר ר' כהן ביום ח' באדר התשס"ב (20 בפברואר 2002): בשל השינוי הקיצוני במפת התקשורת האלקטרונית, עולה מחדש שאלת גביית אגרת רשות השידור.

נואף מסאלחה: רצוני לשאול: 1.

נואף מסאלחה: מה היה היקף האגרה שנגבתה בשנה האחרונה, במספרים?

נואף מסאלחה: 2.

נואף מסאלחה: מה הוא היקף הגבייה, באחוזים, מבין חייבי האגרה?

נואף מסאלחה: 3.

נואף מסאלחה: מה הוא חלקה של ההכנסה מאגרה מכלל תקציב רשות השידור?

נואף מסאלחה: 4.

נואף מסאלחה: מדוע גובים אגרה ממי שמשלם גם על מינוי לכבלים או ללוויין?

רן כהן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

רן כהן: סך כל דמי האגרה שנגבו בשנת 2001 מגיע ל-464.95 מיליון ש"ח.

רן כהן: 2.

רן כהן: היקף גביית האגרה באחוזים מבין חייבי האגרה: באוכלוסייה הכללית – 77.8%; באוכלוסייה היהודית – 89.5%.

רן כהן: 3.

רן כהן: על-פי נתוני תקציב 2002, ההכנסות הצפויות מאגרה יהיו כ-480 מיליון ש"ח והן מהוות 54% מכלל התקציב.

רן כהן: 4.

רן כהן: התפיסה, כי מימון השידור הציבורי יגיע מאגרה שמשלמים כל המחזיקים במקלט, היא נחלת הרוב המכריע של מדינות אירופה, והיא אומצה גם בישראל.

רן כהן: בעידן של ריבוי ערוצים נדרשו המחוקקים במדינות שבהן היתה נהוגה האגרה לשאלה זו, ונקבעה חלוקת מקורות למוסדות השידור השונים – אגרה, פרסומת ודמי מנוי.

רן כהן: מימון השידור הציבורי הוא באמצעות אגרה, השידור המסחרי ממומן באמצעות פרסומת ושידורי הכבלים והלוויין באמצעות דמי מנוי.

רן כהן: השאלה אם יש בתשלום אגרה לרשות השידור משום כפל תשלומים, עקב תשלום דמי מנוי לחברת כבלים, עלתה בפני בית-המשפט המחוזי בתל-אביב, וכבוד השופט גורן פסק ביום 15 באוגוסט 1993, כי "אין כל כפל תשלום בעובדה שהמבקשים משלמים דמי מנוי חודשיים למשיבה 2, שכן המחוקק פטר את זו האחרונה מתשלום כלשהו למשיבה", דהיינו לרשות השידור.

רן כהן: השופט דחה את התביעה.

רן כהן: עיקרון זה תקף גם היום, ולפיכך אין כפל תשלומים במצב של תשלום עבור אגרה ועבור דמי מנוי לכבלים או ללוויין.

נואף מסאלחה: השר רענן כהן ישיב על שאילתא 3155 של חבר כנסת מוסי רז, בנושא: שידור משחקי הגביע העולמי.

נואף מסאלחה: בבקשה, אדוני.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת מ' רז שאל את השר ר' כהן ביום ט"ו באדר התשס"ב (27 בפברואר 2002):

נואף מסאלחה: פורסם כי רשות השידור חתמה על הסכם לשידור משחקי הגביע העולמי.

נואף מסאלחה: רצוני לשאול: 1.

נואף מסאלחה: מה הוא מספר המשחקים שישודרו בשידור חי?

נואף מסאלחה: 2.

נואף מסאלחה: מה היא עלות ההסכם?

נואף מסאלחה: 3.

נואף מסאלחה: עם מי נחתם ההסכם?

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני חייב לומר – אני מאוד מוקיר ומעריך את חבר כנסת מוסי רז, שהוא לקח על עצמו את הנישה של הספורט, ובהחלט אני חייב לומר שגם השפעת עלי כדי להוביל את השינויים, שאני חושב שהם צודקים וגם נכונים.

רן כהן: הדברים האלה לא כתובים במסגרת מה שרשות השידור ביקשה שאני אומר לגבי השאילתא הזאת, אבל מצאתי לנכון גם לומר את הדברים האלה.

רן כהן: עכשיו לגופו של עניין, תשובה על שאילתא מס' 3155 של חבר כנסת מוסי רז.

רן כהן: 3-1.

רן כהן: רשות השידור עדיין לא חתמה על כל הסכם לשידור משחקי הגביע העולמי, אבל אני אגש ישר לתוצאה – בגלל המעורבות, אכן אתמול בשעות הערב נחתם:

רן כהן: הוועד המנהל של רשות השידור אישר להתקשר עם חברת "צ'רלטון" לרכישת משחקי ה"מונדיאל" בעלות של 3.8 מיליוני דולר כמפורט להלן: רשות השידור תרכוש ותשדר בלעדית שמונה משחקים – ארבעה משחקים בפתיחה, שני משחקים של חצי-גמר וגמר וארבעה משחקים לפי בחירת הרשות.

רן כהן: הרשות תשדר את המשחקים גם ברדיו.

רן כהן: הרשות תשדר לקטים מכלל המשחקים.

רן כהן: בכל ערב נוכל גם לשדר 75 דקות תקציר של כל משחקי ה"מונדיאל" בשעות הערב, בשעות סבירות, כדי שהציבור יוכל בהחלט לצפות בדברים שחשוב לו לראות אותם.

רן כהן: ההסדר הזה, שרשות השידור חייבת – כמו שעשינו שינוי במשחקי הכדורגל, במשחקי הכדורעף – אני חושב שכל הגופים השונים שעוסקים בספורט חייבים לקבל ביטוי ברשות השידור, ולא יהיה מצב שרק גוף אחד כמו "מכבי" הופיע ובעצם היה כמעט בלעדי ברשות השידור.

רן כהן: יש מגוון של משחקים, וחובתנו לתת את זה לכלל הציבור במדינת ישראל.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת מוסי רז, שאלה נוספת.

מוסי רז: קודם כול, תודה, אדוני השר.

מוסי רז: אני גם מודה לך באמת על התיקונים שביצעת, בעיקר בעניין השידורים של "מכבי תל-אביב".

מוסי רז: ברצוני לשאול אותך, אדוני השר, אני מבין ששאר המשחקים ישודרו – זה אולי קצת גובל גם בתחום אחריותו של שר אחר – בערוץ אחר שהצפייה בו בעצם מותרת כתוצאה מתשלום, תשלום דמי מנוי לערוץ הזה.

מוסי רז: האם לדעתך משחקי הגביע העולמי לא צריכים להיות משודרים כולם בערוץ שכל אחד יכול לצפות בו – בערוץ ממלכתי או בערוץ אחר שזמין לכולם?

נואף מסאלחה: במיוחד שמשלמים אגרה.

רן כהן: מובן שהאמירה שלך נכונה.

רן כהן: השאלה שעמדה בפנינו היא שאלת העלות, ומי שרוכש את כל המשחקים – אלה פשוט סכומים שאי-אפשר ולא יכולים לעמוד בהם.

רן כהן: לכן בחרנו את המשחקים – – –

נואף מסאלחה: אדוני השר, הכוונה לרכוש את הזכויות לשדר, כי היום במצב שלנו, לרכוש את כל המשחקים, זה ממש קשה.

רן כהן: אין אפשרות – לכן במקרה ולא במקרה, לחצתי מאוד לבחור את המשחקים הטובים ביותר, המעניינים ביותר מבחינת הציבור, מבחינת הצופים, והרי אנחנו נשדר כל ערב את התקציר של כל המשחקים שיהיו באותו יום, כך שבעצם ציבור הצופים יוכל להסתכל בכל המשחקים בלי שנאלצנו גם לרכוש את כל המשחקים.

רן כהן: יתירה מזאת, גם התשלום הזה – כמיטב זיכרוני – אנחנו מחלקים אותו לכמה שנים.

רן כהן: כל שנה אנחנו משלמים סכום מסוים על השידור, כדי שנוכל ליצור איזו יציבות מסוימת מבחינת התשלום, כי ההליכה שלנו בנושא הקמת הערוץ המזרח-תיכוני בעצם הביאה לכך שהיינו צריכים לבטל דברים אחרים, לחסוך מדברים אחרים, וכדי לעשות שידור ציבורי נכון, טוב, יזום, אפקטיבי, וכדי שנוכל בעצם לפתוח עידן חדש במערכת – גם של הספורט וגם של השידור בכלל במדינת ישראל ובמזרח התיכון.

נואף מסאלחה: תודה, אדוני השר.

נואף מסאלחה: השר ישיב על שאילתא מס' 3162, חבר הכנסת מיכאל קליינר – איננו נוכח, לפרוטוקול.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת מ' קליינר שאל את השר ר' כהן ביום ט"ו באדר התשס"ב (27 בפברואר 2002): רצוני לשאול: מה הוא אחוז התושבים בכל אחד מהיישובים תל-אביב, חיפה, טבריה, יבנה, דימונה, טירה, אום-אל-פחם, רהט, נצרת ותל-שבע ששילמו אגרת טלוויזיה בשנים 1998, 1999 ו-2000?

רן כהן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) חוק רשות השידור קובע, כי על מחזיקים במקלטי טלוויזיה מוטלות שתי חובות בסיסיות: חובת ההודעה על אחזקת מקלט וחובת תשלום האגרה.

רן כהן: חוק רשות השידור העניק סמכויות נרחבות לרשות בתחום האכיפה כלפי משתמטים מחובת התשלום.

רן כהן: לעומת זאת, כושרה של רשות השידור לפעול נגד משתמטים מחובת ההודעה מוגבל מאוד.

רן כהן: משום כך רשות השידור מתקשה להגיע לכיסוי מקסימלי של אוכלוסיית החייבים בתשלום האגרה.

רן כהן: קושי זה גדול במיוחד במגזר המיעוטים, שבו קיימת השתמטות נרחבת מקיום הוראות החוק.

רן כהן: אגף הגבייה של רשות השידור הקטין במשך השנים, בעבודה קשה ושיטתית, את שיעור ההשתמטות במגזר המיעוטים, אך עדיין שיעור משלמי האגרה נמוך יותר מזה שבמגזר היהודי.

רן כהן: הרוב המכריע של אלה המוגדרים כממלאים אחר הוראות החוק ביישובי המיעוטים אינם משלמים אגרה בפועל, אלא פטורים מתשלום מסיבות שונות, כגון זכאים להבטחת הכנסה, חירשים-אילמים, עיוורים, זכאים למימון ועוד.

רן כהן: במגזר היהודי מילאו 86.6% אחר הוראות החוק לגבי חובת התשלום, לעומת 34% בלבד במגזר המיעוטים.

רן כהן: תל-אביב: 1998 – 87%; 1999 – 87%; 2000 – 86%; 2001 – 84%.

רן כהן: חיפה: 1998 – 91%; 1999 – 91%; 2000 – 91%; 2001 – 89%.

רן כהן: יבנה: 1998 – 90%; 1999 – 92%; 2000 – 91%; 2001 – 89%.

רן כהן: דימונה: 1998 – 87%; 1999 – 90%; 2000 – 91%; 2001 – 89%.

רן כהן: טירה: 1998 – 64%; 1999 – 63%; 2000 – 67%; 2001 – 67%.

רן כהן: אום-אל-פחם: 1998 – 70%; 1999 – 73%; 2000 – 80%; 2001 – 80%.

רן כהן: רהט: 1998 – 73%; 1999 – 77%; 2000 – 82%; 2001 – 82%.

רן כהן: נצרת: 1998 – 68%; 1999 – 69%; 2000 – 73%; 2001 – 67%.

רן כהן: תל-שבע: 1998 – 84%; 1999 – 85%; 2000 – 88%; 2001 – 90%.

רן כהן: שיעור המשתמטים מחובת ההודעה ביישובים הערביים בשנת 2001 היה: נצרת – 35%; רהט – 52%; תל-שבע – 59%; אום-אל-פחם – 80%; טייבה – 83%; טירה – 90%.

רן כהן: ביישובים היהודיים היה שיעור המשתמטים מחובת ההודעה נמוך בהרבה: חיפה – 15%; דימונה – 17%; יבנה – 18%; תל-אביב – 28%.

נואף מסאלחה: תודה רבה, אדוני השר רענן כהן.

רן כהן: אני מודה לך מאוד, אדוני היושב-ראש.

רן כהן: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום – הצעת חוק בנק ישראל (תיקון מס' 20).

קריאות: – – –

אברהם-בייגה שוחט: נקיים דיון בלעדיהם?

נואף מסאלחה: נקיים דיון בלעדיהם, מה אפשר לעשות.

נואף מסאלחה: לא סגן השר ולא השר בבניין?

נואף מסאלחה: איפה יצחק כהן?

נואף מסאלחה: הוא סגן שר האוצר.

נואף מסאלחה: אם כך, הצעות לסדר-היום, בואו נעבור הלאה.

אברהם-בייגה שוחט: נדחה למחר – – –

נואף מסאלחה: העולם מסתכל עלינו שאנחנו לא מאורגנים – אנחנו בשידור חי, חבר כנסת בייגה שוחט.

נואף מסאלחה: אומרים – אוזלת ידה של הכנסת.

נואף מסאלחה: הנה שר הבריאות יושב כאן, יש הצעות לסדר-היום.

נואף מסאלחה: אם יבוא מישהו ממשרד האוצר – שר או סגן שר – אז נחזור.

נואף מסאלחה: בינתיים, הצעות לסדר-היום.

אברהם-בייגה שוחט: נדחה למחר – – –

נואף מסאלחה: זה סיפור, חבר כנסת בייגה שוחט, מה אתה רוצה, שאני אכריז על הפסקה?

אברהם-בייגה שוחט: – – –

נואף מסאלחה: אני דוחה, אבל לא עד מחר.

אברהם-בייגה שוחט: אני אגיד לך מה – הרי לכל אחד מאתנו יש סדר בדברים.

אברהם-בייגה שוחט: זה היה מיועד להיות עכשיו בסדר-היום.

אברהם-בייגה שוחט: אם שר האוצר או סגן שר האוצר לא הופיעו – וטעמם עמם – זה צריך לעבור לדיון מחר.

אברהם-בייגה שוחט: אי-אפשר לשבת פה ולהמתין לדיון.

נואף מסאלחה: למה לא?

נואף מסאלחה: אנחנו חברי כנסת, ומעניין אותנו – אתה יודע, סדר-היום עוד לא תם.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת בייגה שוחט, אנחנו מקבלים משכורת, אתה מבין.

קריאות: – – –

נואף מסאלחה: תשמע מה אני עושה – הצעות לסדר-היום הן הראשונות.

נואף מסאלחה: אני מסיים אותן, הרי כל אחת מהן שלוש דקות.

נואף מסאלחה: אם יבוא שר או סגן שר – אני עובר ישר לחוק.

מוחמד ברכה: איך הממשלה מביאה הצעת חוק כל כך חשובה ולא מופיעה?

מוחמד ברכה: לא ייאמן.

מוחמד ברכה: הם מנהלים מלחמה בתקשורת נגד הנגיד, הנגיד מחזיר להם מלחמה, והם לא פה.

אברהם-בייגה שוחט: צודק.

אברהם-בייגה שוחט: מאה אחוז צודק.

נואף מסאלחה: חבר כנסת מוחמד ברכה, אתה צודק אבל לא פורמלית, כי פורמלית אני גם כמוכם חבר כנסת שלא כל הזמן נמצא.

נואף מסאלחה: וחבר כנסת, לפחות אם יש לו חוקים צריך להיות בכנסת, ואם הוא רשום להצגת הצעת חוק, באמת עם כל הכבוד – גם אם קורות תקלות – – –

מוחמד ברכה: כן, אבל אי-אפשר לחכות.

מוחמד ברכה: הממשלה פשטה את הרגל.

מוחמד ברכה: הפגנת החירשים בקריית הממשלה

נואף מסאלחה: הצעות לסדר-היום מס' 6213, 6217, 6218, 6202, 6241, 6243, 6244 ו-6257: הפגנת החירשים בקריית-הממשלה.

נואף מסאלחה: שלוש דקות.

נואף מסאלחה: חבר כנסת אופיר פינס, ואחריו – חבר כנסת מוחמד ברכה.

נסים דהן: אצלי כתוב מישהו אחר – גאגולה, לנגנטל, משעני – – –

נואף מסאלחה: כתוב תמר גוז'נסקי והיא הוחלפה.

אופיר פינס-פז: אני ראשון.

נואף מסאלחה: אתה לא סומך עלי, אדוני השר?

נואף מסאלחה: אתה איש ישר.

נואף מסאלחה: זה מודפס, לא כתבו לי ביד, מודפס: תמר גוז'נסקי והוחלף במוחמד ברכה.

נואף מסאלחה: תסמוך קצת על היושב-ראש.

נואף מסאלחה: בבקשה, חבר כנסת אופיר פינס.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני מבין, אדוני השר, שאתה מחליף את שר העבודה והרווחה.

אופיר פינס-פז: אנחנו עוסקים בנושא כואב וכאוב, שלצערי הרב נדחק לקרן זווית, לא מטופל, וכנראה מפני שהחירשים-אילמים מתקשים להתבטא – אז מי שצריך לשמוע אותם גם לא שומע.

אופיר פינס-פז: הייתי בהפגנה שלהם וישבתי אתם על הנייר שהם הגישו.

אופיר פינס-פז: אדוני שר האוצר לשעבר בייגה שוחט, תאמין לי, אם היית היום שר האוצר, היית שמח לקבל נייר כזה צנוע, דרישות אלמנטריות, שום דבר "גרידי" – באמת דברים מתבקשים ולא יקרים.

אופיר פינס-פז: ואני יודע שאין כסף, אבל עכשיו עשו פה פטור בשכר דירה – לזה יש כסף – לפטור בעלי דירות ממס על שכר דירה.

אופיר פינס-פז: הדולר כבר הגיע ל-5 שקלים – זה בסדר, אין בעיה.

אופיר פינס-פז: רק כסף לחירשים-אילמים אין.

אופיר פינס-פז: מרוב פטורים אין כסף.

אופיר פינס-פז: חברות וחברים, אנחנו צריכים להתייצב לצדם.

אופיר פינס-פז: הבקשה הראשונה שלהם היא, שבחדשות בערוץ-1, בערוץ-2, בערוץ-10 יהיה תרגום בעזרת שפת הסימנים, בוודאי בתקופה הנוכחית, תקופה של אי-ודאות, תקופה של פיגועים, לצערנו, תקופה של מלחמה.

אופיר פינס-פז: האנשים האלה מנותקים ממה שקורה, לא יודעים מה קורה.

אופיר פינס-פז: זו הדרישה הראשונה.

אופיר פינס-פז: אני פניתי בעניין הזה גם למנכ"ל רשות השידור, גם למנהל החדשות של ערוץ-2.

אופיר פינס-פז: אגב, הדברים גם הופיעו בדוח מבקר המדינה.

אופיר פינס-פז: בינתיים אין מענה בעניין הזה, וחבל.

יוסי שריד: אבל במרכז הליכוד מבינים גם בלי שפת הסימנים.

אופיר פינס-פז: לא, שם היתה רק שפת סימנים.

אופיר פינס-פז: במרכז הליכוד – – –

קריאות: – – –

אופיר פינס-פז: אבל, חברים, עזבו.

אופיר פינס-פז: הומור חשוב תמיד, אבל העניין הזה רציני.

אופיר פינס-פז: אני ראיתי אותם, הם נחושים מאוד, הם מתמידים בהפגנה שלהם, הם מתמידים במאבק שלהם.

אופיר פינס-פז: המאבק שלהם לא אלים, לא ברוטלי, לא צעקני, משום שאין להם היכולת לצעוק, ואני מאוד מקווה שכולנו, במיוחד הממשלה, נדע להאזין להם, להקשיב להם וללכת לקראתם.

אופיר פינס-פז: שתדעו, עובדים עליהם בעיניים.

אופיר פינס-פז: הקימו ועדה, לא הזמינו אותם, כן הזמינו אותם; לא כינסו אותם, כן כינסו אותם – דברים אלמנטריים.

אופיר פינס-פז: ביטלו להם ועדה ביום שבו היא נקבעה, קבעו עוד הפעם ישיבה לעוד ארבעה-חמישה חודשים.

אופיר פינס-פז: זה זלזול, זה חוסר התחשבות.

אופיר פינס-פז: הממשלה מבינה, כנראה, רק כוח, והחירשים-אילמים לא מפעילים כוח, ואני חושב שצריך לכבד אותם על זה שהם לא מפעילים כוח, ואני מקווה מאוד שבעזרת הגיבוי שיש להם בכנסת גם חלק מהבעיות שלהם ייפתרו.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת מוחמד ברכה, ואחריו – חבר הכנסת יצחק גאגולה, ואחריו – חבר הכנסת אילן גילאון.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר, כל העניין הוא שאלה של סדר עדיפויות.

מוחמד ברכה: הציניות היא, שרק לפני כמה רגעים דנו בהוראת שעה להארכת תוקפו של חוק שהביאה הממשלה, הוראה שבאה לפטור ממס את אלה שבעיקר לא צריכים, ומול זה היא עומדת נאלמת, חירשת מול הדרישות של החירשים.

מוחמד ברכה: הרחבה הזאת מול משרד האוצר תיזכר כנראה בלקסיקון החברתי במדינת ישראל כ"גבעת הצעקות" החברתית, או כ"גבעת המצוקה החברתית".

מוחמד ברכה: רק לפני כמה שבועות היינו עדים לשביתה המתמשכת של הנכים, שארכה כ-77 ימים.

מוחמד ברכה: היום אנחנו הולכים למהדורה נוספת, ואני באמת מקווה שעמידה נכונה של הכנסת ושל חברי הכנסת על כל סיעותיהם תאלץ את הממשלה לא למשוך את המצוקה הזאת של החירשים – לא ל-77 ימים ולא לשבעה ימים.

מוחמד ברכה: אגב, שבעה ימים כבר עברו.

מוחמד ברכה: מדובר על כ-10,000 אזרחים במדינת ישראל שהם מעל לגיל 18, שנחשבים או מוגדרים כחירשים.

מוחמד ברכה: וכפי שאמר חברי חבר הכנסת פינס, הדרישות שלהם הן דרישות בנאליות ומינימליות.

מוחמד ברכה: הם מדברים על מימון של מכשירי שמיעה, של כלבי שמירה, של ציוד עזר לבית ולעבודה.

מוחמד ברכה: הם מבקשים – תשמעו, זה פרדוקס – לבטל את תשלום אגרת הרדיו לרכב.

מרדכי משעני: נכון, נכון.

מוחמד ברכה: פשוט לא ייאמן, שאנשים שלא שומעים רדיו, מטילים עליהם אגרת רדיו.

מוחמד ברכה: הם מבקשים לזרז את החקיקה – וזה בידינו, אנחנו חברי הכנסת, ולא צריך לחכות לממשלה בעניין הזה – לתוספת תרגום לשפת הסימנים וכתוביות בחדשות בטלוויזיה.

מוחמד ברכה: הם מבקשים לקבל הלוואות ומשכנתאות לרכישת דירה.

מוחמד ברכה: אלה דרישות בנאליות, טריוויאליות, בסיסיות, ולא הדעת, לא ההיגיון ולא המוסר האנושי יכולים לסבול את ההתעלמות המופגנת וחסרת הרגישות של הממשלה.

מוחמד ברכה: ולכן, אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, חשוב שהכנסת – לפחות הכנסת – תתאחד היום סביב דרישותיהם של החירשים, קודם כול על מנת לסיים מהר ככל האפשר את השביתה שלהם בהישגים, כי בסופו של דבר אנחנו כולנו יודעים שהדברים האלה צריך שימולאו, וימולאו, וחשוב מאוד שהם ימולאו עם כמה שפחות סבל, ולא לחכות למחזות קורעי לב, כפי שקרה בשביתת הנכים, על מנת שכל מיני לווייתנים או תנינים יתחילו להזיל דמעות, ואחר כך נגיד – מתוך רגישות.

מוחמד ברכה: היום לא צריך להזיל דמעות.

מוחמד ברכה: צריך ללכת לקראתם, להיענות לדרישותיהם, ואני מאוד מאוד מצפה, שהשר, שאמור לענות בשם הממשלה, ייתן תשובה מספקת כבר היום.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת גאגולשווילי, ואחריו – חבר הכנסת אילן גילאון.

יצחק גאגולה: תודה לך, אדוני היושב-ראש, שאתה מקפיד על שם משפחתי המקורי.

יצחק גאגולה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי וחברות הכנסת, כ-400 חירשים התמקמו לאחרונה מול משרד האוצר בהפגנה כנגד הקיצוצים בתקציבי רווחה והפגיעה בזכויותיהם, ואף הקימו אוהל מחאה ממש באותו מקום שבו התנהל מאבקם הארוך של הנכים.

יצחק גאגולה: אני מקווה כי מאבקם של החירשים יהיה קצר יותר.

יצחק גאגולה: אגודת החירשים מייצגת חירשים מעל גיל 18, שמספרם בישראל נאמד ב-10,000 איש.

יצחק גאגולה: רוב החירשים אינם זכאים לקצבאות נכות משום שאחוזי הנכות הרפואית שלהם אינם גבוהים ומשום שחלקם גם יכולים לעבוד.

יצחק גאגולה: עם זאת, שיעור האבטלה בקרבם מגיע לכ-70%, ועל כן כל פגיעה בציבור המובטלים תהא גם פגיעה בציבור החירשים.

יצחק גאגולה: החירשים בישראל חיים בתנאים קשים ביותר.

יצחק גאגולה: מעטים מהם מצליחים למצוא עבודה שמתאימה לכישוריהם.

יצחק גאגולה: כך, לדוגמה, אחד המפגינים, מר יניב מצרפי, דור שלישי למשפחת חירשים, רופא ופסיכולוג שלאחרונה אף למד מכונאות, אולם למרות השכלתו העשירה, כיום הוא נאלץ לעבוד כמנקה חלונות כדי לפרנס את הוריו החירשים, אשתו החירשת ובתו החירשת בת השנה.

יצחק גאגולה: מסתבר שאף אחד לא רוצה לקבל חירש לעבודה.

יצחק גאגולה: למרות קשייהם של החירשים, המדינה לא עושה די כדי לתת מענה על הבעיות המורכבות שהן פועל יוצא של מצבם.

יצחק גאגולה: אומנם חוקים רבים נכתבו במגמה לעזור לציבור החירשים, אולם בזכות מבקר המדינה אנו המחוקקים למדים, כי חוקים אלו, בצד חוקים רבים אחרים שנועדו לשפר את מצב הנכים בישראל, הפכו אות מתה ואינם מכובדים על-ידי הרשות המבצעת, קרי, על-ידי משרדי הממשלה השונים.

יצחק גאגולה: כך, למשל, ב-1992 חוקקה הכנסת את חוק הקלות לחירש, הקובע, בין היתר, כי רשות השידור תשדר כתוביות בתוכניות תעודה ודרמה מקורית בשיעור של רבע מכלל השידורים שאינם משודרים בשידור חי, וכי מהדורת החדשות המאוחרת בערוץ-1 תלווה בתרגום לשפת הסימנים.

יצחק גאגולה: אכן הבטחה גדולה הביא עמו חוק זה, אך בשטח לא קורה דבר.

יצחק גאגולה: כבר לפני שנתיים הגישה עמותת "בקול" עתירה לבג"ץ בשל אי-מילוי חובתה של הרשות לפי החוק והכללים שהיא קבעה, ובינתיים אין כל התקדמות.

יצחק גאגולה: גם כללי מועצת הרשות השנייה בעניין הפכו אות מתה.

יצחק גאגולה: אדוני היושב-ראש, התקשורת האלקטרונית הפכה זירה למוקד השיח הציבורי בישראל.

יצחק גאגולה: מי שאינו שותף לה, כמוהו כאדם שהוצא מן המחנה.

יצחק גאגולה: מחובתנו לדאוג ששידורי הטלוויזיה יהיו נגישים גם לחירשים שבקרבנו.

יצחק גאגולה: רבותי חברי הכנסת, אם נהיה אטומים לחלשים שבקרבנו, סופנו שנהיה כולנו לחלשים.

יצחק גאגולה: עלינו להקפיד בעניין זה ולעשותו ציפור נפשנו, שכן פרצופה של המדינה הוא פרצופה של חלשיה, ולא של החזקים בתוכה.

יצחק גאגולה: אכן הגיע הזמן שנטה אוזננו ונשמע את זעקת החירשים.

יצחק גאגולה: אדוני היושב-ראש, לסיום, אם בנושא חירשים עסקינן – אני רוצה לקשר את זה לנושא אחר – לפעמים אנחנו חירשים לשמוע את זעקתו של הצד השונה מאתנו.

יצחק גאגולה: אני רוצה לקשר את זה, אדוני היושב-ראש, לנושא הזה.

יצחק גאגולה: הנה 54 שנים מאז קמה המדינה ולציבור החרדי והדתי אין ערוץ רדיו משלו.

יצחק גאגולה: יש ערוצי קודש שמשדרים לציבור גדול במדינת ישראל דברי תורה, מעשים טובים ועזרה לזולת, והנה אני שומע בצהרי היום, שדווקא אותם סוגרים בצורה ברוטלית שאנחנו לא רואים אצל שום צד אחר.

יצחק גאגולה: אני פשוט שואל, למה אנחנו כל כך לא שומעים את הצד הזה?

יצחק גאגולה: אני שואל את הדברים האלה את השרים הנוגעים בדבר, שר התקשורת והשר לביטחון פנים, ואתם התשובה.

יצחק גאגולה: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש, תודה.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אני מודיע, שהצעת חוק בנק ישראל (תיקון מס' 20), לא תידון היום אלא במועד אחר.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אילן גילאון, ואחריו – חבר הכנסת מרדכי משעני, בבקשה.

אילן גילאון: (מדבר בתנועות שפתיים) אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לא, אדוני, אין בעיה של הרמקול, אלא שאתם, חברי הכנסת, אינכם שומעים אותי כעת.

אילן גילאון: אולי כך אוכל במהלך הדקות המוקצות לי להמחיש כאן על הדוכן מה שומע אדם חירש, או כפי שמכנה זאת ידידי אהרן עיני, יושב-ראש אגודת החירשים – מה התחושה להיות כל הזמן בתוך בועה, בתוך חדר אטום, עד כמה שיישמע הדבר ציני, כפי שכל התייחסותנו הינה צינית וחסרת חמלה אל אנשים עם מוגבלויות בישראל.

נואף מסאלחה: הוא מתכוון להזדהות אתם, והכוונה שאף אחד לא שומע אותם כמו שלא שומעים אותו.

נואף מסאלחה: זה לא מתואם עם היושב-ראש, זה ספונטני.

נואף מסאלחה: כולנו חירשים-אילמים לטענות שלהם.

נואף מסאלחה: אילן גילאון (מרצ) (מדבר בתנועות שפתיים) איש אינו שומע את האנשים שאינם שומעים.

נואף מסאלחה: עוד לא יבש הדיו מעל דפי ההסכם עם הנכים, ובואו נודה שבסופו של דבר היה לנכים ניצחון תודעתי אדיר בזכות התמדתם וכושר עמידתם, אולם מצד הממשלה ההצעה היתה לעג לרש, הצעה עלובה, שספק רב אם תמומש.

נואף מסאלחה: והנה, קבוצה נוספת מתייצבת בדיוק באותו מקום.

נואף מסאלחה: באותו אוהל מחאה שבו ישבו הנכים קרוב ל-80 ימים, ניצבים עכשיו החירשים.

נואף מסאלחה: לא בכבדי שמיעה מדובר, כי אם בחירשים, אנשים שאינם שומעים באופן מוחלט.

נואף מסאלחה: מניינם בין 5,000 ל-10,000, אין אומדנים מדויקים.

נואף מסאלחה: כל בר-דעת ישאל: מה, הם אינם כלולים בהסכם שהושג עם הנכים?

נואף מסאלחה: ובכן, לא.

נואף מסאלחה: זאת משום שהחירשים, על-פי הגדרת המוסד לביטוח לאומי, אינם מוגדרים כנכים, לפחות לא אחרי גיל 18, גיל שבו הם מפסיקים לקבל איזו קצבה מתוך טענה כי הם אנשים היכולים לעבוד ומשום כך אין צורך לשלם להם קצבת נכות, שהיא קצבה המחליפה שכר.

נואף מסאלחה: ההיגיון בהגדרה זו, כתמיד, הוא עיקרון אכזרי של חיסכון לקופת המדינה על גבם של המוגבלים, על-פי אותו עיקרון שאדם נכה שהגיע לגיל 65 מפסיק להיות נכה.

נואף מסאלחה: אם החירשים אינם מוגבלים כיוון שיש ביכולתם לעבוד, כיצד זה קורה ש-70% מהחירשים מובטלים?

נואף מסאלחה: ככלל, אם כבר יש ביניהם שמשתכרים, גם כך לא מגיעה קצבת נכות התלויה במבחן הכנסה היום.

נואף מסאלחה: אבל מקוממת ביותר, אדוני היושב-ראש, היא העובדה, שאנחנו עדים לקבוצת אנשים בחברה הישראלית הנאבקת מאבק שהוא מיותר מתחילתו.

נואף מסאלחה: את עניינם של החירשים מן הדין שתסדיר הממשלה על-ידי קבלת החלטות נכונות.

נואף מסאלחה: החירשים, כמו הנכים, העיוורים, המפגרים ושאר המוגבלים אינם איגוד מקצועי.

נואף מסאלחה: הם אנשים ככל האנשים, רק יותר אטיים, ובחברה מתוקנת נציגתם היא הממשלה.

נואף מסאלחה: על כן, בלי להיכנס למיקוח סבוך ומתיש, כפי שנקטה הממשלה כלפי הנכים, בסיפור הזה כבר היינו, יש להכיר בחירשים כבנכים, או לפחות בנכות חלקית, ולהצמיד את מצבם למצב שאר הנכים בישראל, ובהתאמה בכל הקשור לקצבת נכות, אבזור וצרכים.

נואף מסאלחה: ועכשיו תגידו לי שהחירשים אינם נכים.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת גילאון, תודה רבה.

נואף מסאלחה: אני חושב שהבעת את הדברים בצורה מקורית.

נואף מסאלחה: אני מתרגש כי דיברת והבעת ממש את מצבם, כאילו אנחנו לא שומעים והם לא שומעים.

נואף מסאלחה: כל הכבוד לך ולכל הנואמים שמזדהים אתם.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת מרדכי משעני, בבקשה.

נואף מסאלחה: אחריו – חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

מרדכי משעני: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, נציגי השובתים החירשים, כבדי השמיעה, חברי חבר הכנסת אילן גילאון, שהמחיש לנו, לאלה הנמצאים באולם, עד כמה קשה מצוקתם של השובתים, עוד לפני תחילת השביתה, כבר בחודש ינואר, נפגשתי עם נציגי הארגונים, ובעצה אחת אתם הגשתי עם חברי כנסת נוספים הצעת חוק שקודם כול באה לתקן את המעוות בכל נושא הכתוביות ושפת הסימנים.

מרדכי משעני: חוק הקלות לחירש, כך הוא נקרא ב-1992.

מרדכי משעני: החוק הזה שאנחנו הגשנו ובא להגדיל בהרבה את אחוז הכתוביות ואת השידורים בשפת הסימנים, עבר בקריאה טרומית כבר בחודש פברואר.

מרדכי משעני: אני רוצה לומר לכם, שהתרגשתי באותו יום לא מעצם העובדה שהחוק הזה עבר, אלא כי מייד אחרי שהוא עבר היו פה נערים מארגוני החירשים וכבדי השמיעה, וכשאני יצאתי אליהם לאחר שהחוק הזה עבר, הרגשתי בשמחתם בחיבוקים ובנשיקות שהם הרעיפו עלי מפני שאני עושה משהו שישחרר אותם מהחדר האטום, ואומנם כך.

מרדכי משעני: גם כשחבר הכנסת גילאון היה פה על הדוכן, הרגשתי כאילו אני נמצא, אני רוצה לשמוע, אני רוצה להבין ואני לא יכול.

מרדכי משעני: הבטחתי להם ואני מבטיח, שבעזרת חברי הכנסת, ועם אילן, שנמצא אתי בוועדת העבודה והרווחה, נקדם את החוק הזה ונעביר אותו בקריאה שנייה ושלישית עוד במושב הזה.

מרדכי משעני: אני רוצה לומר לנציגים, שכבר בעוד שבועיים תהיה לנו ישיבה בוועדת העבודה והרווחה להכנת החוק לקריאה ראשונה, אבל הבשורה הגדולה ביותר היא, שהחוק הזה כבר לא יהיה חוק הקלות לחירש, בכלל לא.

מרדכי משעני: השם הזה לא מתאים.

מרדכי משעני: אנחנו, יחד עם נציגי הארגונים, יחד עם נציג נציבות לאנשים עם מוגבלות, עם הנציג של משרד המשפטים ועם היועצת המשפטית של הוועדה, החלטנו שהחוק הזה צריך להיות הצעת חוק כתוביות ושפת סימנים בשידורי טלוויזיה – 2002.

מרדכי משעני: החוק הזה יביא בהדרגה ל-100% כתוביות ולכמות שידורים הרבה יותר גדולה בשפת הסימנים, וזאת למרות התנגדות של ערוצי השידור והכבלים.

מרדכי משעני: לא יעזור שום דבר, אנחנו נעביר את זה.

מרדכי משעני: לאט-לאט הם מתחילים להבין שיש צורך בזה.

מרדכי משעני: אולי זה ייקח קצת זמן, אולי נצטרך להתגבר על כל מיני תקלות טכניות, אבל בסופו של דבר זה יהיה, ואני מבטיח לכם שאנחנו נעביר את זה בקריאה שנייה ושלישית עוד במושב הזה.

מרדכי משעני: לסיום, אדוני, אני רוצה לומר עוד כמה דברים.

מרדכי משעני: ישבתי באוהל המחאה עם הנציגים פעם-פעמיים, ויש כמה דברים שאני לא תופס.

מרדכי משעני: נדמה לי שחבר הכנסת ברכה דיבר על נושא אגרת הרדיו ואמר: איך יכול להיות, אדוני השר, שמדינת ישראל תגבה בשנת 2002 אגרה בגין רדיו ברכב מחירש?

מרדכי משעני: אני מבין מה היה בשעתו הנימוק להטיל את זה על כל עם ישראל, על כל מי שיש לו רכב.

מרדכי משעני: פעם היה מצב בישראל, שבו היית בא לטסט, היית מוציא את הרדיו מהמכונית, ואז היו אומרים לך שאתה לא צריך לשלם את האגרה.

מרדכי משעני: לכן אמרו: עכשיו כולם ישלמו את האגרה.

מרדכי משעני: אז מה, אדם שיש לו אישור שהוא חירש ב-100%, לא יכול לקבל פטור כזה?

מרדכי משעני: למה הוא צריך לשלם את זה?

נואף מסאלחה: גם אם הבן שלו לפעמים נוהג ברכב, אז מה?

מרדכי משעני: הרכב על שמו.

מרדכי משעני: זה דבר אחד שמחייב טיפול מיידי, אולי לא בגלל הסכום שהוא משלם, אבל בגלל העיוות.

מרדכי משעני: זה פשוט זועק לשמים שדווקא ממנו אנחנו ניקח על אגרת רדיו ברכב.

מרדכי משעני: הנושא השני הוא הנושא של שעות תרגום, שחייבים להגדיר אותו, והנושא השלישי הוא הנושא של משכנתאות.

מרדכי משעני: לא יכול להיות, שבגלל הבעיה שיש להם, הם יסבלו בדירוג של המשכנתאות, משום שבגלל אותה בעיה הם לא יכולים לשרת בצבא, אף שהם רוצים לשרת.

מרדכי משעני: הנושא האחרון, אולי זה נושא מאוד משמעותי, זה העניין של הקצבה.

מרדכי משעני: אז מה הם אומרים ומה הם טוענים ואנחנו בדקנו ומצאו שזה נכון?

מרדכי משעני: – שככל שגיל החירש עולה, הקצבה הולכת ויורדת.

מרדכי משעני: אבל חמור מזה, בגיל 18 הוא כבר נרפא, הוא כבר בסדר?

מרדכי משעני: הלוואי שהיה בסדר, גם הוא רוצה להיות בסדר.

מרדכי משעני: זה לא יכול להיות.

מרדכי משעני: מצב כזה פשוט לא יכול להיות.

מרדכי משעני: לא יכול להיות שבגיל 18 אין יותר קצבת נכות.

מרדכי משעני: אני מאוד מקווה שהממשלה גם תתקן את הדברים האלה.

מרדכי משעני: בכל אופן, אנחנו כאן חברי הכנסת מבטיחים לכם את העניין של הכתוביות ושפת הסימנים.

מרדכי משעני: אנחנו נעשה זאת עוד במושב הזה.

מרדכי משעני: תודה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, ואחריו – חבר הכנסת נחום לנגנטל.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, בראשית דברי אני רוצה לברך את חבר הכנסת אילן גילאון על הביטוי האמיתי למצב שהחירשים נמצאים בו כיום.

מוחמד כנעאן: יש ממשלה חירשת שאינה רוצה לשמוע, לא רוצה להקשיב, לא רוצה לשבת, כהרגלה, כמו שעשתה בזמן שביתת הנכים.

מוחמד כנעאן: ממשלה חירשת, לדעתי, אדוני היושב-ראש, לא צריכה להתקיים.

מוחמד כנעאן: ממשלה שאמורה להיות מופקדת על הבעיות החברתיות הקשות מאוד – מדברים על אנשים שחיים בתנאים קשים מאוד, ואנחנו חשנו את זה כשחבר הכנסת גילאון דיבר, אבל אף אחד לא הבין, אף אחד לא שמע.

מוחמד כנעאן: זה מצבם של החירשים.

מוחמד כנעאן: הממשלה הזאת אפילו לא התעניינה כדי לשבת אתם.

מוחמד כנעאן: מדברים על שר הרווחה ושר האוצר ו-30 שרים, ואין שר שישב אתם.

מוחמד כנעאן: רק היום, או אתמול, ניאות המשרד לביטוח לאומי לשבת אתם.

מוחמד כנעאן: אני לא יודע מה הוא גמר.

מוחמד כנעאן: מדובר כאן על מספר גדול של אנשים, כ-10,000 איש מכל המגזרים.

מוחמד כנעאן: מדברים על השכבות החלשות, אדוני השר, שאתה עומד מעליהן ואמור לעזור להן, אתה וחבריך, חברי הממשלה, אבל כנראה אתם נדבקתם לממשלה הזאת.

מוחמד כנעאן: זו ממשלה שאין לה שום היענות לדרישות החברתיות של כלל האוכלוסייה, מה עוד שמדברים על אוכלוסייה קשה, זקוקה, כמו האוכלוסייה הזאת.

מוחמד כנעאן: דיברו חברי קודם, איך זה יכול להיות, איך זה נשמע, שחירש נדרש לשלם אגרת רדיו.

מוחמד כנעאן: ריבונו של עולם, לא מתביישים לבעוט בדברים המינימליים?

מוחמד כנעאן: צריכים לעזור להם בנושא הזה.

מוחמד כנעאן: מעבר לזה, אדוני היושב-ראש, אחוז האבטלה – הרי יש ביניהם אנשים שרוצים לעבוד, אבל לא מוצאים עבודה, לא רוצים לקבל אותם, לא רוצים לשלב אותם בעבודות שונות.

מוחמד כנעאן: ולכן שיעור האבטלה בקרב החירשים הוא כ-70%.

מוחמד כנעאן: שמענו הדגמות איך אנשים פונים ופונים ופונים לאלף מקומות עבודה, וכשיודעים שהוא חירש לא רוצים לקבל אותו, אפילו שיש לו המקצוע הטוב ביותר.

מוחמד כנעאן: אלה לא אנשים שלא רוצים לעבוד, הם רוצים אבל לא מקבלים אותם.

מוחמד כנעאן: הממשלה לא מוצאת תשובות לנושא הזה.

מוחמד כנעאן: כמובן, גם מסיבות חברתיות, יש הרבה אנשים, הרבה בעלי עסקים, בעלי מפעלים שמסיבות שונות לא רוצים.

מוחמד כנעאן: אז מה הם יעשו?

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, מכל 100 פניות עבודה של חירשים, אולי מעסיק אחד מחזיר תשובה לחירשים.

מוחמד כנעאן: זה סימן שהם כן רוצים, אבל לא המעסיקים ולא הממשלה ולא שום גורם אחראי כאן במדינה רוצה לעזור להם.

מוחמד כנעאן: השאלה שנשאלת היא, מה אנחנו, נבחרי הציבור, חברי הכנסת, מה אנחנו כן יכולים לעזור להם, האם אנחנו יכולים לכפות פתרון על הממשלה, לבקש מהממשלה, לדרוש מהממשלה, לשבת ולפתור את הבעיה שלהם.

מוחמד כנעאן: ועל כן, לא במקרה הם גם לא דורשים הרבה דברים.

מוחמד כנעאן: הם אומרים: רבותי, ממשלת ישראל, תכירו בנו כבנכים, תנו לנו קצבאות נכות.

מוחמד כנעאן: הם נכים.

מוחמד כנעאן: מדברים על מענק של 600 פעימות מונה, כי זה אמצעי הקשר האלחוטי היחיד עם העולם החיצון.

מוחמד כנעאן: אין להם אמצעי אחר, אז למה לא לתת להם.

מוחמד כנעאן: הרי הדרישות שלהם הן מינימליות, הן זעירות מאוד, לעומת הדרישות של הסקטורים האחרים.

מוחמד כנעאן: מימון מלא של מכשירי שמיעה, אדוני היושב-ראש.

מוחמד כנעאן: מימון שעות תרגום, כי היום החירש מקבל אך ורק 16 שעות תרגום לשנה.

מוחמד כנעאן: ריבונו של עולם, איך זה יכול להיות?

מוחמד כנעאן: איפה נשמע דבר כזה במדינה מתוקנת?

מוחמד כנעאן: ואם הממשלה לא תשמע להם, אז מי ישמע להם, מי יעזור להם?

מוחמד כנעאן: אני מאוד מקווה שהזעקה הזאת של הכנסת, אדוני היושב-ראש, תמצא אוזן קשבת אצל הממשלה, ואכן דרישות החירשים ייענו עוד היום, לפני מחר.

מוחמד כנעאן: תודה.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת נחום לנגנטל, ואחריו – חבר הכנסת יורי שטרן.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, יש הלכה בפרק "אלו מציאות" במסכת בבא מציעא, שאומרת, שאבן הטוען היתה בירושלים, שכל אדם שהיה מוצא מציאה, היה בא לשם והיה אומר, של מי החפץ הזה, של מי המציאה הזאת.

נחום לנגנטל: כך היו מכריזים, אנשים היו נותנים סימנים, והיו מחזירים להם את אבדתם.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, באמת סוגיית החירשים איננה קשורה לקואליציה ואופוזיציה, ואני אומר, אדוני השר, כדאי מאוד שהממשלה באמת לא תהיה חירשת.

נחום לנגנטל: אסור לה שתהיה אטומה.

נחום לנגנטל: היא לא יכולה לעצום את עיניה, לסתום את אוזניה ולא להבין שיש פה על פניו בעיית אפליה ממדרגה ראשונה.

נחום לנגנטל: הרי מה זה אדם חירש?

נחום לנגנטל: אם הוא רוצה לקבל מקום עבודה, ואם היו באים שני עוזרים אליך, אדוני השר, או לא אליך, עם נתונים שווים, האחד חירש והשני לא, ודאי שתהיה העדפה של האדם שאיננו חירש, כי בסופו של דבר אדם חירש הוא אדם מוגבל בחיים היומיומיים שלו.

נחום לנגנטל: אז מה קורה מבחינתנו?

נחום לנגנטל: אנחנו יודעים שבחברה שלנו יש אנשים שיש להם מוגבלויות, וכתוצאה מזה הם נפגעים בחיי היום-יום.

נחום לנגנטל: מה עושה החברה המתוקנת?

נחום לנגנטל: נותנת להם את האמצעים באופן מלאכותי, על מנת שתנאיהם קצת יושוו.

נחום לנגנטל: הרי אי-אפשר כרגע למנוע מהם את סבלם, אז אתה נותן באופן מלאכותי, כרגולטור, כחברה, באמצעות תקציבים, על מנת שהם יהיו קצת יותר שווים בחברה.

נחום לנגנטל: לנכים לא עשינו מספיק, אבל עשינו משהו.

נחום לנגנטל: לחירשים אין כלום.

נחום לנגנטל: הרי מה הם באים ואומרים לנו?

נחום לנגנטל: בעזרים שהם קונים לעצמם אין השתתפות.

נחום לנגנטל: אלה אנשים שיש להם הקשיים הכי פשוטים.

נחום לנגנטל: עד גיל מסוים עוזרים להם, מגיל מסוים כבר לא עוזרים.

נחום לנגנטל: למה?

נחום לנגנטל: הם מתחילים לשמוע מגיל מסוים?

נחום לנגנטל: הרי אדוני יודע שהיתה לנו אותה בעיה עם הנכים, שבגיל 65 הפסיקו להם את הקצבה, כי אמרו: גמרנו, הפסקת לקבל.

נחום לנגנטל: מה, בגיל 65 אדם מתחיל לרוץ, כשכל חייו הוא לקה ברגליו?

נחום לנגנטל: לכן, אדוני היושב-ראש, אדוני השר, צריך לא להיות אטומים, להבין את הרגישות המיוחדת ואת הצרכים של האנשים האלה.

נחום לנגנטל: בשביל מה צריך לנהל פה מדינה ולנהל מדיניות של בריאות ושל סעד ושל רווחה ושל כל הדברים האלה, אם אתה לא מסוגל לאתר בעיה כשיש בעיה ולתת לה איזה פתרון?

נחום לנגנטל: אדוני השר, אתה בוודאי יודע שלא מדובר פה בכספים גדולים.

נחום לנגנטל: יחסית לכל מערכת הקצבאות, מדובר פה על כספים קטנים מאוד.

נחום לנגנטל: אז יש אוכלוסייה כזאת והצרכים הם קטנים, ובעניין הזה אנחנו קהי-חושים ולא יכולים לעזור.

נחום לנגנטל: יותר מכך, אדוני השר, אני מאמין שבסופו של דבר יסתדר העניין, כמו עם הנכים.

נחום לנגנטל: בסיכומו של דבר משלמים, כי הדעת לא סובלת שלא נעזור להם.

נחום לנגנטל: אז בשביל מה צריך לעשות את כל הסיבוב הגדול הזה של שביתה של חירשים ליד משרד ראש הממשלה או ליד משרדי ממשלה אחרים, ואוהלים, ולהרגיל בעצם את הילדים במדינת ישראל שבמדינת ישראל אין ערבות חברים.

נחום לנגנטל: אין לנו ערבות חברית בין קבוצה לקבוצה, אלא בסופו של דבר מה שקורה הוא, שכשאדם משתמש בנשק השביתה ומאיים, אז עוזרים לו, אבל זה לא מגיע מתוככי החברה, מתוך צדק חברתי שקיים בחברה.

נחום לנגנטל: לכן, אדוני השר, אני חושב שטוב תעשה הממשלה, ואני אומר לך את זה כחבר קואליציה, אם היא תתעשת, תעשה את זה מייד ותביא מזור לאותם חוליים בחברה שלנו שאנחנו יכולים לטפל בהם ולעזור בהם, על מנת שאותה אפליה שקיימת באמת תיסגר או תצטמצם.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת יורי שטרן – איננו.

נואף מסאלחה: אדוני שר הבריאות נסים דהן, בבקשה.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני נמצא כאן בשליחותו של שר העבודה והרווחה, שנמנע ממנו מסיבות אישיות להשיב על ההצעות לסדר-היום.

נסים דהן: לכן אני אקרא את מה ששר העבודה והרווחה ביקש ממני לקרוא בשמו במליאה.

נסים דהן: בכל זאת, נימה אישית.

נסים דהן: כיוון שחבר הכנסת לנגנטל התחיל במאמר ממסורת ישראל, גם אני אוסיף על זה.

נסים דהן: יש לנו כלל תלמודי, שמי שגרם חבלה לחברו, אם זה באיבר מסוים, הוא צריך לפצות אותו על אותו איבר.

נסים דהן: אבל אם הוא גרם לו חירשות, הוא צריך לפצות אותו כאילו הוא גרם נזק טוטלי לאותו אדם.

נסים דהן: מכאן שחירשות היא נזק גמור, מום מוחלט, כאילו פגעו בשלמותו של האדם.

נסים דהן: כך אנחנו צריכים להתייחס לחירשים.

נסים דהן: גם במשרד הבריאות – אני עוד אגיע למשרד העבודה והרווחה – יש מחלקה שמספקת ומשלימה מכשירי שמיעה לחירשים, בעיקר לילדים.

נסים דהן: עד לא מזמן, לצערי הרב, היתה אפליה קשה מאוד כלפי נכים אלה.

נסים דהן: עלות מכשיר שמיעה אמיתי, מודרני, מתקדם, שיכול לאפשר לילד להיות כאחד האדם, היא כ-9,000 שקל.

נסים דהן: עלות של מכשירים מהדור הישן היא 2,000-1,500 שקל, אבל יש להם חסרונות אדירים.

נסים דהן: במכשירים מהדור הישן החירש צריך לשבת ולהסתכל על השפתיים של המדבר.

נסים דהן: לא מספיק הצליל, הוא צריך גם לקרוא את השפתיים.

נסים דהן: יש מכשירים חדשים, שיכולים לייתר את הצורך להסתכל על שפתי המדבר, והוא יכול לשמוע כאחד האדם.

נסים דהן: אני כבר לא מדבר על טכנולוגיות חדשות, שתל שמשתילים מתחת לעור התוף ואין שום סימן חיצוני על האדם והוא שומע כאחד האדם.

נסים דהן: זו טכנולוגיה חדשה, שהולכת ומשתרשת בעולם הרפואה.

נסים דהן: לצערי הרב, משרד הבריאות לא יכול לסייע לילדים חירשים, יותר נכון – להוריהם, לקנות את המכשיר המתקדם, שעולה 9,000 שקל.

נסים דהן: הוא היה נותן לו 1,500 שקל ואומר לו שיסתדר לבד.

נסים דהן: האפליה הקשה הזאת הטרידה את מנוחתי, ואני שמח לבשר שבמשרד הבריאות פתרנו את הנושא הזה.

נסים דהן: החירשים יקבלו את מלוא העלות של מכשיר חדש.

נסים דהן: לקחתי תקציבים שמיועדים לדברים אחרים, לאוכלוסיות אחרות, לתרופות, וייעדתי אותם לילדים חירשים שזקוקים למכשיר.

נסים דהן: אני מאוד מקווה שכבר בימים הקרובים תיכנס ההוראה הזאת לתוקף.

נסים דהן: ההוראה הזאת לא קשורה כלל לשביתת החירשים, עשיתי את זה עוד לפני שהם חלמו להתחיל עם השביתה שלהם.

נסים דהן: זה צודק, ואני מקווה שבמשרד הבריאות פתרנו את זה.

נסים דהן: כנראה במשרד העבודה והרווחה לא יכולים לעשות אותו דבר ולייעד תקציבים ממקורות אחרים לתקצוב לחירשים.

נסים דהן: במשרד הבריאות מצאנו את הפתרון ועשינו את זה.

נסים דהן: עבדכם הנאמן, כשהיה חבר בוועדת הכספים, היה חבר בוועדה יחד עם חיים אורון, לשעבר חבר הכנסת, שהיום כבר לא נמצא אתנו בכנסת, וביחד מצאנו איזה סעיף תקציבי שיכולנו דרכו לסייע לחירשים.

נסים דהן: אחת הבעיות הגדולות שלא ציינו אותה פה, ואני מכיר אותה מניסיוני בעבר, היא שחירש לא שומע את פעמון הדלת.

נסים דהן: אתה יכול לצלצל לו מהיום עד מחר, אבל הוא לא יפתח לך את הדלת.

נסים דהן: לפעמים זה הנכד שהגיע לבקר או הבן שהגיע לבקר או סתם שכנה שרוצה להיכנס והיא מצלצלת בפעמון הדלת ואף אחד לא שומע אותה.

נסים דהן: יש מתקן מאוד פשוט שהופך את הצלילים לאור – שבמקום צלצול פעמון, נדלקת מנורה אדומה.

נסים דהן: זה מתקן פשוט, שעולה גרושים.

נסים דהן: בעבר היה קשה להשיג תקציב לדבר כזה.

נסים דהן: או למשל כאשר תינוק בוכה.

נסים דהן: אם זוג חירשים שרוצה לגדל ילד נורמלי כמו כל הילדים – המסכן יכול להוציא את הריאות שלו, אבל אף אחד לא ישמע אותו בוכה.

נסים דהן: יש מתקן מאוד פשוט, שברגע שתינוק בוכה, נדלקת מנורה אדומה במטבח ליד האמא.

נסים דהן: היא יודעת שהתינוק שלה בוכה והיא צריכה לגשת אליו.

נסים דהן: יש מתקנים מאוד פשוטים שיכולים להקל את החיים של החירשים, שכבר כך הם מספיק קשים.

נסים דהן: עלותם אגורות שחוקות, ואני ממש מתפלא על האטימות של פקידי האוצר, שבאגורות יכלו לפתור את הבעיה.

נסים דהן: אתם יודעים שבמלחמת המפרץ החירשים לא יכלו להיכנס למקלטים, כי הם פשוט לא שמעו את האזעקה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

ענת מאור: מה אתה מציע?

נסים דהן: אני את שלי פתרתי.

נסים דהן: אני כשר הבריאות פתרתי את הבעיה.

נסים דהן: עכשיו אני אומר – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – – אתה מדבר על שר אחר – – – מה אתה עושה בנדון – – –

ראובן ריבלין: הוא רוצה שתצביע נגד הממשלה.

נסים דהן: רגע, נגיע לזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

נסים דהן: חבר הכנסת דהאמשה, אני תיכף אציע לך גם פתרון פשוט, כמו שאני עשיתי כשהייתי חבר כנסת וחבר בוועדת הכספים.

נסים דהן: הסיפור הוא 5 מיליוני שקל.

נסים דהן: 5 מיליוני שקל, זה הסיפור שיכול לפתור את הבעיות הקטנות האלה שמניתי, של פעמוני אזעקה כאלה ואחרים.

נסים דהן: אני לא מדבר כרגע על הבעיות הגדולות של קצבת נכים, אגרת רדיו ועוד כמה דברים.

נסים דהן: אני מדבר על דברים פשוטים, שמהיום למחר אתה יכול לעשות אותם.

נסים דהן: מהיום למחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – – נעזור לך – – –

נסים דהן: רבותי, הצעה מאוד פשוטה.

נסים דהן: אני לא מדבר על הדברים הגדולים שעומדים ברומו של עולם – קצבאות נכים וכו'.

נסים דהן: אני כשר הבריאות לא יכול לפתור את הבעיות האלה.

נסים דהן: אם הייתי מטפל בבעיות אחרות, אולי הייתי מוצא פתרון.

נסים דהן: כשר הבריאות פתרתי את הבעיה לנושא מסוים.

ענת מאור: אדוני השר, אתה מחליף שר אחר, אז התשובה היא של הממשלה – – –

נסים דהן: רגע, עכשיו אני אקרא את התשובה של השר שהיה צריך להשיב.

נסים דהן: תשובתו של שר העבודה והרווחה, הרב בניזרי: אין הבדל בין חירשים לנכים אחרים מבחינת השפעת הקיצוצים המוצעים על-ידי הממשלה.

נסים דהן: אם היה הווא אמינא שיש איזה קיצוץ יתר לחירשים, שר העבודה והרווחה אומר שאין הבדל.

נסים דהן: אגף השיקום במשרד העבודה והרווחה הקים מערך שירותי תמיכה בתקשורת לחירשים.

נסים דהן: לצערנו – לצערו של השר בניזרי – אין התקציב העומד לרשות מערך זה מספיק לכל הצרכים הדרושים להשתלבות האדם החירש בחברה ובתעסוקה.

נסים דהן: החירשים מקבלים קצבאות נכות באותה רמה שניתנת לנכים מסיבות רפואיות אחרות.

נסים דהן: המוסד לביטוח לאומי פועל לקידום הצרכים המיוחדים של אנשים עם חירשות שאין להם מענה היום.

נסים דהן: צוות מקצועי משותף למוסד לביטוח לאומי ולאגודת החירשים בדק את הנושא וגיבש המלצות.

נסים דהן: ההוצאה הממוצעת למשתקמים חירשים גבוהה בכ-25% מאשר למשתקם רגיל, וזאת בשל הצרכים המיוחדים של החירשים.

נסים דהן: הדרישות של החירשים נדונו לפני ימים מספר בישיבה מיוחדת שקוימה במוסד לביטוח לאומי, בהשתתפות נציגי החירשים וסגנית הממונה על התקציבים במשרד האוצר.

נסים דהן: חברת הכנסת גוז'נסקי לא נמצאת, אבל מאחר שהיא שאלה התשובה היא: בינואר 2002 קיבלו קצבת נכות 2,672 אנשים עם חירשות.

נסים דהן: 85% מהתביעות שהוגשו על-ידי אנשים עם חירשות אושרו.

נסים דהן: הנתון מצביע בבירור על כך, שאם אדם עם חירשות אינו מסוגל לעבוד לקיומו, הוא יקבל קצבת נכות.

אילן גילאון: מה גובה קצבת הנכות?

נסים דהן: כמו כל נכה רגיל.

אילן גילאון: 300 שקל.

נסים דהן: אין לי מושג.

נסים דהן: אני סומך עליך שאתה יודע את המספרים.

נסים דהן: לפי נתונים שנמסרו למוסד לביטוח לאומי על-ידי אגודת החירשים, מוכרים על-ידי האגודה כ-4,800 אנשים עם חירשות בגיל העבודה, כלומר כ-55% מכלל החירשים המוכרים בגיל העבודה מקבלים קצבת נכות.

נסים דהן: אלה שלא הגישו תביעות עובדים ככל הנראה, שכן, כפי שכתבה חברת הכנסת גוז'נסקי, אדם עם חירשות יכול לעבוד אם מתקיימים התנאים לכך.

נסים דהן: אגף השיקום של המוסד לביטוח לאומי משקיע משאבים ניכרים בשיקומם של חירשים ובהתאמה של סביבת העבודה עבורם.

נסים דהן: אשר לאחוזי הנכות הרפואית של אנשים עם חירשות: אלה משקפים רמת חומרה יחסית – כמו ביתר – לכלל הנכויות, ושיעור של 60% שניתן בגין חירשות אינו נמוך.

נסים דהן: אחוזי נכות כאלה מזכים בשיקום מקצועי.

נסים דהן: אם לאדם חירש נגרם אובדן של לפחות 50% מכושר ההשתכרות, הוא יהא זכאי לגמלה בשיעור מסוים.

נסים דהן: משרד העבודה והרווחה תומך בהרחבת חוק הקלות לחירש ובהחלתו על כל שידורי הטלוויזיה – הן המוקלטים והן הישירים – ואני בהחלט רואה חשיבות בשיפור השוויון בנגישות לשידורי טלוויזיה.

נסים דהן: הנושא מצוי על סדר-יומן של ועדות הכנסת, ובדיונים משתתפים גם נציגי אגודות החירשים.

נסים דהן: עם זאת – מסיים שר העבודה והרווחה – כדי לממש את ההקלות למען ציבור החירשים דרושה תמיכה של משרד האוצר, וזה בכלל לא היה סוד.

נסים דהן: אני מקווה שאחרי שהעלו את הדיון לסדר-היום הציבורי וכמה חברי כנסת התבטאו בכאב גדול, במיוחד חבר הכנסת אילן גילאון, שהשתיקה הזועמת שלו דיברה יותר מכל דבר אחר, אני מקווה מאוד שאלה שאמונים על העניין ומלאכתם לסיים את שביתת החירשים, הנכים, שמול משרד האוצר, ימצאו את הדרך, ומוטב שעה אחת קודם.

נסים דהן: אני מציע להסתפק בדברי, אבל אם בכל זאת תרצו לדון בנושא בוועדות, זה לא יהיה אסון גדול למדינה.

נסים דהן: תודה.

נואף מסאלחה: כל עוד הנושא בסדר-היום, למה לא ועדה?

נואף מסאלחה: חבר הכנסת דוד מגן, אתה צריך ועדת חוץ וביטחון אולי גם בממשלה, כמו הנאום של אילן גילאון.

דוד מגן: רציתי הצעה אחרת – – –

נואף מסאלחה: הצעה אחרת לחברת הכנסת קולט אביטל, דקה, להצעתו של חבר הכנסת מוחמד ברכה.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, השרים שנמצאים כאן, זה יום עצוב מאוד לכולנו כאן אם הנושא הזה צריך לעלות לדיון בכנסת.

קולט אביטל: אישית קיוויתי שאני חיה במדינה נאורה, אבל מה שקורה כאן רק מוכיח שאנחנו גם אטומים וגם לא נאורים.

קולט אביטל: אומרים שהצדקה או גמילות החסדים מתחילה בבית.

קולט אביטל: אדוני שר הבריאות, אני מודה לך על מה שאתה עושה במשרדך, אבל קיימת אחריות קולקטיבית לממשלה, ולא ייתכן להעביר את כל הסיפור הזה לאשמתו של אוצר המדינה.

קולט אביטל: אנחנו רוצים לבקש ממך – אתה הוא זה שענית בשם הממשלה – לפנות אל הממשלה לפתור אותן בעיות שניתן לפותרן.

קולט אביטל: לפני כמה שבועות פנתה אלי בחורה שלמדה וגמרה בהצלחה רבה ראיית-חשבון.

קולט אביטל: לא מקבלים אותה לעבודה בשום מקום בארץ, משום שהיא חירשת.

קולט אביטל: זאת אפליה.

קולט אביטל: לשלם אגרת רדיו וטלוויזיה כשאתה לא שומע – זה לעג לרש, זאת אפליה.

קולט אביטל: לפחות את האפליה ניתן לגמור ולעשות אותם דברים שיהפכו אותם לחלק מהחברה שלנו.

קולט אביטל: לא מספיק שהטבע העניש אותם, גם אנחנו מענישים אותם.

קולט אביטל: אדוני השר, אני פונה אליך שתפנה בבקשה אל הממשלה כדי שלפחות אותם דברים שניתן להסדיר בנושא הזה יוסדרו, ותסיר מאתנו את הקלון הזה.

קולט אביטל: תודה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חברת הכנסת ענת מאור.

נואף מסאלחה: דקה.

ענת מאור: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, השרים, אילו לא היתה הממשלה חירשת לפניות השרים, כבר היום היינו יכולים לבוא ולבטל את הסעיף, כי הבעיות היו צריכות להיפתר.

ענת מאור: אדוני שר הבריאות, הצרה היא שראינו שהתשובה היא אילמת.

ענת מאור: אני מבינה שקראת את התשובה בשם שר אחר.

ענת מאור: במחצית הדקה שנותרה לי אני רוצה לנסות למקד את שתי הבעיות העיקריות.

ענת מאור: התשובה שקיבלנו איננה מתאימה לעובדות.

ענת מאור: הבעיה של החירשים עד גיל 18 מוכרת, נעשו דברים גדולים מאוד במערכת החינוך, ולאחר מכן מניחים שכולם עובדים, אבל לא כן הוא.

ענת מאור: כל מה שחל על שביתת הנכים, לצערנו לא חל עליהם.

ענת מאור: שר העבודה והרווחה התחייב לוועדה, אבל הוועדה לא מתפקדת.

ענת מאור: צריך להגדיר את מעמדם ומצבם של החירשים מהבסיס, ואז להתווכח עם האוצר על התקציב.

ענת מאור: אנחנו תובעים שעל כך זה יהיה.

ענת מאור: דבר שני, אדוני שר התקשורת, זו סוגיה שקשורה אליך.

ענת מאור: חבר הכנסת יהלום ואני התחלנו לפעול יחד עם עמותת החירשים בחוק לפני כשלוש-ארבע שנים.

ענת מאור: ברבע מן השידורים בטלוויזיה יש תרגום, אבל זה לא מספיק; בוודאי בימי מלחמה, שהיא בעצמה מיותרת אבל היא קיימת, החרדות גבוהות והחדשות הולכות ומתרבות.

ענת מאור: יש הצעת חוק של חבר הכנסת משעני, ואנחנו נפעל לקידומה, אדוני השר.

ענת מאור: בתקנות ובהידברות עם רשתות הטלוויזיה צריך לעשות לכך שמרבית התוכניות יהיו עם תרגום לחירשים.

ענת מאור: תודה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת נסים זאב – להצעתו של חבר הכנסת אילן גילאון.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, הנביא ישעיהו אומר: החירשים שמעו והעיוורים הביטו לראות.

נסים זאב: כבוד השר בעצם מציע להחליף: שהחירשים יראו והעיוורים ישמעו.

נסים זאב: זה נכון.

נסים זאב: החירש משתמש יותר בחוש הראייה והעיוור משתמש יותר בחוש השמיעה.

נסים זאב: זה מחייב תקציב, וכפי שהשר אמר – לא תקציב גדול.

נסים זאב: אבל יש הבדל בין מניעת שירותים מחירשים נכים לבין גביית אגרות שהם לא חייבים לשלם.

נסים זאב: אפשר לפחות לקבל פה החלטה, ומייד, לא לחייב אותם באגרת רדיו וטלוויזיה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת דהאמשה – להצעתו של חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, מכובדי השרים, חברי חברי הכנסת, איך אמרה חברת הכנסת אביטל?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם אטומים וגם לא נאורים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התואר הזה הוא ממש מצוין לממשלה המושלת בחודשים האחרונים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לצערי הדבר הזה ניכר בכל מה שהממשלה עושה, ולפחות בעניין החברתי כולנו מסכימים על כך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק תמול-שלשום נגמרה שביתת הנכים, שביתה שביישה את כולנו, ובסוף רק בדרך הייסורים, בדרך הקשה, הואילה הממשלה לפתור שם את הבעיות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה צריך לטפל עכשיו בשביתה של חירשים כאשר השר עצמו מעיד שאגורות שחוקות פותרות המון בעיות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שאלתי את השר, ואני שואל שוב, מי כמו השר הממונה חייב לפנות לממשלה ולאוצר ולהביא את האגורות השחוקות האלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו, חברי הכנסת, מוכנים לעזור, אבל אתם בממשלה, אתם בתפקיד, אתם באחריות, זוהי חובתכם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תורידו את הקלון הזה של לא נאורים וגם אטומים מכולנו.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: כל הבעיות – על ראשי השרים של ש"ס.

נואף מסאלחה: גם הפועלים הזרים על הראש של בניזרי, גם החירשים.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת דוד מגן, ואחרון – חבר הכנסת יהלום.

דוד מגן: אדוני היושב-ראש, לאור שאלתך, סיפרתי לחבר הכנסת גילאון.

דוד מגן: אני רגיל, מכורח הנסיבות, גם בישיבות בחדרי בוועדת החוץ והביטחון, כמובן לעקוב אחר הדיון באמצעות הרמקול.

דוד מגן: ואנחנו, בוגרי צה"ל מתקופה שמכשירי הקשר היו GRC ולא כל כך משוכללים כמו היום, רכשנו הרגל מגונה.

דוד מגן: כל פעם שמכשיר הקשר השתתק, בשתי בעיטות המכשיר היה חוזר להיות תקין ושמעת את המערכת.

דוד מגן: פתאום היה שקט.

דוד מגן: לקחתי את הרמקול בוועדה, טלטלתי אותו – לא הבנתי מה קורה, לא ידעתי שאילן גילאון נואם בתנועת שפתיים – ועוד טלטלה, ועוד טלטלה.

נואף מסאלחה: בחדר שלך.

דוד מגן: בקיצור, אדוני, הרמקול אצלי בחדר התקלקל בגלל אילן.

דוד מגן: אני מקווה שהטלטלה שהרמקול הזה קיבל היום תהיה בחזקת טלטלה שהכנסת והמערכת החברתית מקבלות לנוכח שביתת הנכים, ובכל זאת נמצא פתרון הוגן.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: הלך הרמקול.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת יהלום, בבקשה, דקה.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, אשר לדרישות הנכים, סיעת המפד"ל דנה בהן ותומכת בהן.

שאול יהלום: הנושאים, כפי שאמר שר הבריאות, הם מזעריים לעומת תקציב המדינה, אפילו בשעת קיצוצים.

שאול יהלום: אבל אני רוצה להמשיך את דברי חברת הכנסת ענת מאור, בפרט שיושב כאן שר התקשורת.

שאול יהלום: אני ממליץ לשר התקשורת לפתוח את דוח מבקר המדינה.

שאול יהלום: מבקר המדינה הקדיש כ-200 עמודים לנושא החירשים.

שאול יהלום: הוא מקדיש פרק לאמצעי התקשורת, כעשרה עמודים בלבד.

שאול יהלום: אדוני בתושייתו ובכשרונו יקרא את זה בכמה דקות.

שאול יהלום: הוא מראה, כפי שאמרה חברת הכנסת ענת מאור, איפה נתנו את המינימום: רבע, שליש, מהדורה אחת, גם זה לא מתבצע.

שאול יהלום: הוא נותן שם טבלאות ומראה איך מזלזלים בדברים שצריך על-פי החוק והתקנות לקיים.

שאול יהלום: אני רוצה לומר שאנחנו תיקנו את כל הדברים האלה.

שאול יהלום: אמרו לנו שיש נושא שנקרא טלטקסט.

שאול יהלום: אמרו לנו שיש כתוביות.

שאול יהלום: טלטקסט נעלם מן העולם, ולמרות הכול, החירשים אינם מקבלים את המגיע להם.

שאול יהלום: לכן, אנא ממך, ברגע שתקרא את דוח מבקר המדינה הזועק כשלעצמו, אין לי ספק שיהיה שיפור.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: אדוני השר, בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מגישי ההצעות, אני נשארתי בבניין כדי להיות שותף לדיון בהצעות לסדר-היום.

ראובן ריבלין: אנחנו, במועצת הכבלים, כמו גם ברשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, מבקשים קודם כול לעמוד על הדברים שהם מחויבים על-פי החוק.

ראובן ריבלין: אנחנו מבקשים לקבל עד סוף חודש זה מהגופים המשדרים תוכניות כלשהן, על מנת לשפר את האפשרות של כבדי השמיעה להיות חלק מהחוויה שהטלוויזיה נותנת, בעיקר בעתות שבהן, כפי שציינה חברת הכנסת ענת מאור, רבים מאתנו צמודים לטלוויזיה על מנת לשאוב אינפורמציה.

ראובן ריבלין: גם בכל נושאי התרבות והיצירה הישראלית, אנחנו דורשים מתן מענה לאלה שאינם יכולים לשמוע בצורה הברורה.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר, שבטרם זכיתי להתמנות לשר הייתי בין היוזמים של חוק שדובר בו על כבדי שמיעה.

ראובן ריבלין: אני מציע לחברי הכנסת הנוגעים בדבר לקחת את החוק.

ראובן ריבלין: הוקמה ועדה מיוחדת על-ידי הכנסת במסגרת ועדת החינוך, אני ישבתי בראשה.

ראובן ריבלין: צריך להמשיך ולקיים אותם דברים אשר צריכים לתת מענה על כל בעיות החירשים וכבדי השמיעה באשר הם, כי מספרם גדול.

ראובן ריבלין: צריך לזכור גם, אדוני שר הבריאות, הממלא את מקומו של שר העבודה והרווחה, שרוב הצרכים של כבדי השמיעה בארץ מתמלאים על-ידי עמותות ואגודות של אנשים טובים המבקשים ממש לסייע בידי אותם אנשים, שהם במידה לא מעטה חסרי ישע במובן זה.

ראובן ריבלין: אלה אנשים שהיום, בזכות אגודות כמו "שמע" וחברות אחרות, נמצאים במצב שבו הם יכולים להשתלב בחברה.

ראובן ריבלין: אנחנו רואים גם את האנשים היושבים שם ביציע, ערים ועדים לשפת הסימנים, ויש ביניהם גם ששומעים עם מכשירים מיוחדים את כל הדברים הנאמרים.

ראובן ריבלין: הם חלק מהחברה, הם משתלבים בחברה, ואנחנו מחויבים, כאנשים שצריכים לתת מענה על בעיות חברתיות, לעשות כל שביכולתנו.

ראובן ריבלין: אני מתחייב בפני חברי הכנסת להביא בפניכם עד תום המושב הזה את כל אותם דברים שחייבים לעשות, שעליהם נעמוד, וכל אותם דברים שהם בתכנון, ואם יצטרכו חקיקה או תקנות – נעשה זאת.

נואף מסאלחה: תודה רבה, אדוני השר.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אופיר פינס, הנושא יועבר לוועדת העבודה?

אופיר פינס-פז: כן.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת מוחמד ברכה?

מוחמד ברכה: כן.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת יצחק גאגולה לא נשאר, אז מסירים את הצעתו לסדר-היום.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אילן גילאון?

אילן גילאון: ועדת העבודה והרווחה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת מרדכי משעני?

מרדכי משעני: ועדת העבודה והרווחה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת מוחמד כנעאן?

מוחמד כנעאן: ועדת העבודה והרווחה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת נחום לנגנטל?

נחום לנגנטל: ועדת העבודה והרווחה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים.

נואף מסאלחה: מי בעד אישור ההצעות לסדר-היום והעברתן לוועדת העבודה והרווחה לדיון?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 19 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא שהעלו חברי הכנסת א' פינס-פז, מ' ברכה, א' גילאון, מ' משעני, מ' כנעאן ונ' לנגנטל לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

נואף מסאלחה: 19 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נואף מסאלחה: ההצעות אושרו, והן מועברות לוועדת העבודה והרווחה לדיון.

נואף מסאלחה: בריחתו של האסיר הביטחוני מוחמד אבו-ג'מוס

נואף מסאלחה: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: בריחתו של האסיר הביטחוני מוחמד אבו-ג'מוס – הצעות לסדר-היום מס' 6233, 6234, 6237, 6253, 6254, 6258 ו-6266.

נואף מסאלחה: אדוני השר, הוא עדיין במעצר?

עוזי לנדאו: כן.

נואף מסאלחה: אתה לא כועס?

נואף מסאלחה: אמרתי לך שהבן שלי בשב"ס אבל הוא לא היה בחוליה ההיא.

נואף מסאלחה: יש לי מזל או יש לו מזל.

נואף מסאלחה: הראשון, חבר הכנסת רחמים מלול.

נואף מסאלחה: אחריו – חבר הכנסת שאול יהלום.

רחמים מלול: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, כנסת נכבדה, ההצעה לסדר-היום על אודות בריחתו של אבו-ג'מוס הוגשה טרם לכידתו המוצלחת של האסיר.

רחמים מלול: אבל, רבותי חברי הכנסת, אין בלכידה הזאת כדי להמעיט מדחיפות הדיון ומחשיבותו.

רחמים מלול: בטרם אומר את דברי הביקורת שלי, ובוודאי של חברי כנסת אחרים שיבקרו את העניין, אדוני השר, אנחנו חייבים לשבח, מחד גיסא, את כוחות המשטרה והביטחון על המאמצים הבלתי-נלאים שעשו על מנת ללכוד את האסיר; מאידך גיסא – לשבח גם את עירנותם של האזרחים שסייעו למשטרה ולשב"ס באמצעות המידע שהעבירו אליהם על אודות נתיב הבריחה של האסיר, אם מה שפורסם בתקשורת הוא נכון, כמובן.

רחמים מלול: אך, אדוני השר, אין בשבחים כדי לכסות על המחדלים, והפעם מדובר במחדל חמור מאוד מצד כל מי שהיה מעורב בפרשה האומללה הזאת, מהזוטר ביותר ועד הבכיר ביותר.

רחמים מלול: ואם אומנם הנתונים שנתפרסמו באמצעי התקשורת נכונים הם, הרי מדובר בשרשרת של מחדלים שהאחראים להם חייבים לתת את הדין.

רחמים מלול: חומרת המחדלים מקבלת משנה תוקף היות שמדובר באסיר מסוכן, שמיומנותו וכישוריו להימלט מידי שומריו היו ידועים לכול.

רחמים מלול: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, התמיהות והשאלות שמתעוררות נוכח בריחתו של האסיר הן נוקבות ורבות: 1.

רחמים מלול: היכן ישבו עשרת שומריו?

רחמים מלול: על-פי התקשורת, לפחות, היו לצדו עשרה שומרים; בוודאי השר שיעלה להשיב יאשר או ישלול את הידיעה הזאת.

רחמים מלול: היכן הם ישבו, אם כן, לידו?

רחמים מלול: מלפניו?

רחמים מלול: מאחוריו?

רחמים מלול: 2.

רחמים מלול: האם עירניים היו אותם שומרים או שנרדמו בשמירה, תרתי משמע?

רחמים מלול: 3.

רחמים מלול: כיצד הצליח האסיר להבריח על גופו כלי לניסור אזיקים וסורגים?

רחמים מלול: שוב, אני מתבסס, אדוני השר, אך ורק על מה שפורסם, ואדוני, בתשובתו, יאמת או ישלול.

רחמים מלול: 4.

רחמים מלול: האם אין נוהל קבוע לביצוע בדיקות על גופם של אסירים, וקל וחומר, במסוכנים שבהם, כדי לגלות כלים שכאלה?

רחמים מלול: 5.

רחמים מלול: כיצד הצליח לעיני השומרים – אולי העיניים היו עצומות, אבל בכל זאת היו שומרים – לטפס אל האשנב הזעיר, להשתחל בעדו ולקפוץ אל החופש הזמני?

רחמים מלול: 6.

רחמים מלול: האם נבדקת האפשרות שהאסיר קיבל סיוע פנימי מצד גורם כלשהו, שעזר לו להימלט?

רחמים מלול: אדוני השר, על-פי בקשתך הסכמנו, המציעים, לדחות את הדיון מהשבוע שעבר לשבוע הזה, מתוך תקווה שיהיו בידי אדוני ממצאים בדוקים מעבודת הוועדה שהוקמה לבדיקת הבריחה.

רחמים מלול: מן הדין היה, שוועדת בדיקה חיצונית תקיים את החקירה, זאת, כמובן, כדי שהשב"ס לא יחקור את עצמו.

רחמים מלול: אך גם כך, גם כשהשב"ס חוקר את עצמו, אני מאוד מקווה, כולנו מקווים, שאדוני הורה לוועדה שלא לחפות ולא לטייח את הממצאים, אף אם ייקוב דינם של אותם ממצאים את הדרגים הבכירים ביותר.

רחמים מלול: כי, למען האמת, לציבור נמאס לשמוע, שבכל מחדל בגוף ממסדי, כזה או אחר, תמיד בסופו של דבר אשם הש"ג.

רחמים מלול: תודה רבה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת שאול יהלום.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת אפי אושעיה.

שאול יהלום: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אדוני השר, יש כאן תעלומה, תדהמה וקצת מדע בדיוני.

שאול יהלום: אם היינו רואים סרט על סופרמן כזה, על איזה קוסם הודיני, זה היה מרתק את הילדים והיינו בוודאי לוקחים את הסרט ומקרינים אותו בחופשות ובכל מיני אירועים חגיגיים.

שאול יהלום: אבל צחוק צחוק, אנחנו צוחקים על עצמנו.

שאול יהלום: זה קורה אצלנו.

שאול יהלום: עשרה מבכירי הסוהרים, מיחידה מיוחדת, נקרא לה "הסיירת" של המשטרה, אחת הסיירות של המשטרה – – –

דוד מגן: לא של המשטרה, של השב"ס.

שאול יהלום: של השב"ס.

שאול יהלום: הסיירת נוסעת להעביר אסיר, יודעת במי מדובר, יודעת שמדובר באסיר גנב מומחה, זאת אומרת יודעים במי מדובר.

שאול יהלום: יש אמצעים, יש חלונות מסורגים, יש אזיקים, והוא עושה צחוק מהעשירייה, מהמניין הזה.

שאול יהלום: הרי זה דבר שכל השומע יצחק לנו, ובוודאי שירותי בתי-סוהר בארצות אחרות לועגים לשירות שלנו.

שאול יהלום: מה גם שבמקום כלשהו אנשי השב"ס הרי יודעים שאין מדובר בסתם אסיר שלא מזיק.

שאול יהלום: הם יודעים כמה מאמץ השקיעו השב"כ, המשטרה והצבא עד שתפסו אותו.

שאול יהלום: הם גם יודעים את פשעיו.

שאול יהלום: לא רק גנבות, אלא, בין השאר, הוא היה זה שלפי החקירה אחראי, ברוך השם שקרה נס, להטמנת חומר נפץ בדירתו של קצין בכיר בחיל הים.

שאול יהלום: אם, חס וחלילה, היתה פועלת הפצצה, היו הוא ומשפחתו בביתו הפרטי מאבדים את חייהם.

שאול יהלום: אנשים ממש חפים מפשע, ילדים.

שאול יהלום: זאת אומרת, מדובר באסיר מסוכן, ללא רחמים.

שאול יהלום: במקרה כזה אין מלים בפינו.

שאול יהלום: אלא כנראה אפשר לראות את זה בהקשר של אווירת ה"סמוך", ה"יהיה בסדר", על רקע הרשלנות שלפעמים אופפת אותנו.

שאול יהלום: אפשר לראות את זה ממש בענייני דמים כאן, ואפשר לראות את זה בשבוע שעבר בבנק למסחר, כשאנשים, דרך אגב, לא מסיקים מסקנות.

שאול יהלום: אתה רואה את המפקח על הבנקים, שאומר: לא היה מתפקידי.

שאול יהלום: הבנק הכי מפוקח, אבל זה לא היה מתפקידו.

שאול יהלום: אנחנו מבקשים שהמקרה הזה יהווה מודל ללימוד בשב"ס, יהווה מודל ללימוד בשירותי הביטחון והמשטרה, ומעז יצא מתוק, כדי שילמדו ממנו לאילו תוצאות מביאה הרשלנות.

שאול יהלום: אין להסתפק רק בחקירה הדרושה לצורך המקרה, אלא לקחת את המקרה ולהעביר אותו בכל קורס של שוטרים ושב"סניקים, כדי שידעו למה רשלנות וזלזול יכולים להביא, לאילו אסונות.

שאול יהלום: אנחנו מברכים על תפיסתו מחדש, אבל בסופו של דבר, לו התפיסה, שהיא פי אלף יותר קשה מאשר השמירה בשעת ההובלה, לא היתה מצליחה, כמה דמעות היינו מזילים דמעה האסון ועל המחדל.

שאול יהלום: אנחנו מבקשים, שהמערכת הממשלתית, שאדוני מופקד עליה במקרה זה, תיקח את הנושא כנושא מרכזי להפקת לקחים, ללימוד ולהשלכות עתידיות, כדי שמקרים כאלה במערכת, ואפילו פחותים מאלה, לא יקרו.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת אפי אושעיה.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת דוד מגן.

אפי אושעיה: גברתי היושבת-ראש, מכובדי השר, חברי הכנסת, גם אני מצטרף לביקורת על הסוהרים שליוו את האסיר.

אפי אושעיה: אבל לא באתי רק למתוח ביקורת.

אפי אושעיה: באתי לכאן לומר לשר ולמשטרה, גם לשירות בתי-הסוהר, שאנחנו יודעים להעריך ולהוקיר את העבודה הקשה, יוצאת הדופן, את השליחות שהם לקחו על עצמם בתנאים-לא-תנאים, לטפל בבעיות של מדינת ישראל.

אפי אושעיה: משום שהמשטרה היום מטפלת בבעיות הפנים וגם בבעיות הביטחון של מדינת ישראל.

אפי אושעיה: אני לא יודע איזו סוג של אוטובוס זה היה, ואני לא יודע איך קשרו את האסיר, ואני לא יודע מה עשו.

אפי אושעיה: אני יכול להאמין ולקבל אפילו שהיתה רשלנות, ואני תובע להעמיד אותם סוהרים לדין במערכת הפנימית ולהסיק את המסקנות כלפיהם.

אפי אושעיה: ובכל זאת, אנחנו מכירים את המשטרה של היום.

אפי אושעיה: זו לא המשטרה של פעם.

אפי אושעיה: לא אחת עמדתי כאן מעל הדוכן הזה ומתחתי ביקורת על משטרת ישראל.

אפי אושעיה: אבל כשאני יוצא בבוקר ועובר במחסום ליד בית-ליד ורואה שוטר, וחוזר בלילה מאוחר ורואה אותו שוטר, אם הוא אינו עומד באותו מקום, הוא עושה דבר אחר, ועובדים במשמרות של 12 שעות, בתנאים-לא-תנאים, אני יכול להבין, שבמציאות הקשה כל כך יש עייפות החומר.

אפי אושעיה: אף שהסוהרים הם לא מכוחות המשטרה הרגילים, ואף שהסוהרים הם לא אלה שעוסקים בנטל היומיומי של הביטחון, אני יודע שבמציאות היומיומית העכשווית גם לסוהרים יש משימות קשות, וגם להם יש תנאים בלתי אפשריים לעבודה.

אפי אושעיה: הייתי רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת של הדיון על בריחת האסיר ולקרוא מכאן לחברי חברי הכנסת.

אפי אושעיה: בימים הקרובים אנחנו מביאים לאישור הכנסת את הקיצוצים במשרדים השונים בתקציב המדינה.

אפי אושעיה: אני יודע שהפתרון לבעיות המשטרה ולשירות בתי-הסוהר לא ניתן בהזדמנות הזאת.

אפי אושעיה: זה נכון שקיצצנו בכל מקום.

אפי אושעיה: אבל חובה עלינו באופן ממשי לעזוב את כל החשבונות בצד ולעשות את כל האפשרי כדי לתגבר את המערכת הזאת.

אפי אושעיה: בהחלט מצאתי לעצמי חובה נעימה לבוא לכאן, כמי שלא אחת מתח ביקורת על המשטרה, ולומר להם תודה, בשמי ובשם חברי הכנסת, אני מניח, אבל בשם ציבור גדול מאוד שאני רואה אותו בכל מקום, והוא יודע להעריך את השליחות שהאנשים האלה לקחו על עצמם.

אפי אושעיה: לגבי הבריחה של האסיר באופן קונקרטי: נדהמתי כמו כל אזרחי מדינת ישראל לשמוע בבוקר שאסיר כזה ברח כשעשרה שומרים שמרו עליו.

אפי אושעיה: אני מקווה שהשר כשיעלה על הדוכן עוד מעט יבהיר את הנקודה הזאת.

אפי אושעיה: אבל, לצערי, יכול להיות שהיה כשל, כשרשרת של כשלים שקורים בחברה הישראלית, של "סמוך", "יהיה בסדר", "נסתדר".

אפי אושעיה: אין מבצעים את המטלה והמשימה עד הסוף, והנה יש כשל מהסוג הזה.

אפי אושעיה: אבל לא כדאי לנו להרוג בדרך את שירות בתי-הסוהר עם הביקורת.

אפי אושעיה: יש ביקורת אבל היא ביקורת בונה.

נעמי חזן: אני מאוד מודה לך.

נעמי חזן: כנראה מדובר בהודיני.

נעמי חזן: חבר הכנסת דוד מגן, ואחריו – חברת הכנסת מרינה סולודקין.

דוד מגן: גברתי היושבת-ראש, נכבדי השר לביטחון פנים, ההתערבות הנמרצת שלך בשבוע שעבר בצמוד לאירוע, בצמוד למחדל של שירות בתי-הסוהר, נשאה פירות.

דוד מגן: עקבנו כולנו אחר המצוד המשטרתי בשיתוף המודיעין הקהילתי, בשיתוף האוכלוסייה בנושא הזה, וברוך השם, כמעט שהייתי אומר סוף טוב הכול טוב.

דוד מגן: המחבל, מה שאתם מכנים האסיר הביטחוני, ברח, המשטרה, הכוחות הכפופים למשטרה כלאו אותו מחדש, והפרשה נסתיימה.

דוד מגן: אבל, כפי שהשר יודע, אני קורא, מאזין ומתריע בפני שירות בתי-הסוהר, זה לא המחדל הראשון.

דוד מגן: זה מחדל מרגיז ביותר, מחדל שאין לו פתרונות.

דוד מגן: אולי היום נשמע חלק מהדברים, ובהמשך, אם הנושא יעבור לדיון לוועדה, נשמע יותר פרטים.

דוד מגן: התופעה של בריחת אסירים הופכת להיות תופעה שכיחה.

דוד מגן: אני יודע שהשר וסגנו והנהלת המשרד עושים מאמצים רבים כדי לשרש את התופעה הזאת.

דוד מגן: גם נתבשרנו, כי הוקמה יחידה מיוחדת, מאומנת, בשירות בתי-הסוהר, והנה היחידה הזאת מקבלת משימה פשוטה לכאורה, ותראו איזה מחדל.

דוד מגן: אני מניח שהנושא יעבור בהמשך לדיון בוועדת הפנים ואיכות הסביבה, ושם נקבל את ההסברים, במיוחד מה הלקחים, וחזקה על השר לביטחון פנים, אשר עושה עבודה נפלאה, שלא יעבור על כך לסדר-היום; בוודאי ידאג שכלפי האשמים, כלפי אלו האחראים למחדל, יינקטו הצעדים המתאימים, והתופעה הזאת תצומצם עד כמה שאפשר.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: חברת הכנסת מרינה סולודקין, ואחריה – חבר הכנסת משה גפני.

נעמי חזן: אם הוא לא יהיה – חבר הכנסת מיכאל נודלמן.

נעמי חזן: חבר הכנסת מגן, אתה קיצרת.

דוד מגן: את יודעת שהמלאכה מרובה במקומות נוספים.

דוד מגן: אני תורם את חלקי לשר.

נעמי חזן: גברתי, בבקשה.

מרינה סולודקין: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, אני רוצה לומר לכם, שכששמעתי על הבריחה של האסיר הביטחוני, לא ידעתי אם זו פארסה או רשלנות פושעת או שחיתות.

מרינה סולודקין: עד היום אין יודעים את התשובות, כי לא שמענו את התוצאות של הבדיקה והחקירה.

מרינה סולודקין: אבל אני רוצה לומר, שבשבילי הבריחה של האסיר הביטחוני היא עוד סימן שמשהו לא בסדר בכל המערכת.

מרינה סולודקין: אני מקבלת מכתבים של הציבור שאני מייצגת בכנסת, ובמכתב אחד כתבה לי אשה: רצחו את אחי, מצאו את הרוצחים.

מרינה סולודקין: גזר-הדין היה מאסר עולם.

מרינה סולודקין: אחרי ערעור נקבע גזר-הדין ל-20 שנה.

מרינה סולודקין: פתאום היא רואה בטלוויזיה ששני הרוצחים האלה ברחו מבית-הכלא.

מרינה סולודקין: אף אחד לא הזהיר את המשפחה.

מרינה סולודקין: נתנו חופשה לשני הרוצחים של אחיה, והיא שואלת: אילו קריטריונים יש למתן חופשות של רוצחים?

מרינה סולודקין: איך קרה שהם ברחו, ובמשך חצי שנה אין שומעים שמצאו אותם?

מרינה סולודקין: פניתי למשרד לביטחון פנים וקיבלתי תשובה מפורטת, אבל גם מהתשובה לא ראיתי שמבינים מה קורה, שהמערכת קורסת.

מרינה סולודקין: אם לשני רוצחים יש זכות לצאת לחופשה ביחד, אילו קריטריונים יש לנו?

מרינה סולודקין: אני קוראת מבמה זו לשר לביטחון פנים, שאני מאוד מעריכה אותו, לחשוב מה אפשר לעשות ומה אנחנו יכולים לענות לציבור שלנו בנושאים האלה.

מרינה סולודקין: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך, גברתי.

נעמי חזן: חברי הכנסת, קחו דוגמה מחברת הכנסת סולודקין ומחבר הכנסת מגן.

דוד מגן: תענוג לשמוע את העברית של חברת הכנסת סולודקין.

נעמי חזן: זה מדהים.

נעמי חזן: אם מותר לי לגלות מעל בימת הכנסת, ב-1991, באמצע מלחמת המפרץ, אני חושבת שהייתי הראשונה שקלטתי אותה, והיא לא ידעה מלה בעברית.

נעמי חזן: התענוג הוא כפול ומכופל במקרה שלי.

נעמי חזן: חברי הכנסת גפני ונודלמן – אינם נמצאים.

נעמי חזן: אדוני השר, בבקשה.

נעמי חזן: השר לביטחון פנים ישיב על ההצעות לסדר-היום.

עוזי לנדאו: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, זה לא מדע בדיוני, גם לא תעלומה, כפי שהציג זאת חבר הכנסת יהלום.

עוזי לנדאו: זו אולי פארסה, אולי רשלנות.

עוזי לנדאו: זה בוודאי כשל קשה.

עוזי לנדאו: אור ליום 5 במאי 2002 בורח האסיר מוחמד אבו-ג'מוס בעת הסעה מאובטחת של אסירים מן האוטובוס שבו הוסע עם אסירים נוספים, במסגרת ליווי ארצי, סמוך לצומת-התשבי ליד יוקנעם.

עוזי לנדאו: האסיר היה בדרכו למעצר בבית-המעצר "קישון", לשם הופעה בבית-משפט צבאי שומרון, ביום 6 במאי, כאשר שם הוא מואשם בניסיון לרצח קצין צה"ל ב-30 באוקטובר 2001, ובגין עבירה זו הוא עצור.

עוזי לנדאו: יומיים לאחר הבריחה הוא שב ונתפס על-ידי המשטרה, כאשר הציבור כולו משתתף בכך.

עוזי לנדאו: אני מבקש כאן להביע הערכה רבה לציבור, לעירנותו, ובימים אלה עירנות הציבור היא חלק מן היכולת שלנו להבטיח את ביטחון הפנים שלנו, וכמובן צריך להודות במיוחד למשטרת ישראל, למרחב החוף, בראש ובראשונה לרב-פקד אורלי מלכה, מפקדת תחנת המשטרה בזיכרון-יעקב.

עוזי לנדאו: מדובר באירוע חמור ביותר של בריחת אסיר ביטחוני מסוכן, שכבר ברח בעבר ממשמורת חוקית.

עוזי לנדאו: בעקבות הבריחה מינתה נציבת שירות בתי-הסוהר באותו יום, ב-5 במאי, ועדת חקירה לבדיקת כל נסיבות האירוע והמעורבים בו.

עוזי לנדאו: ועדת החקירה הזאת היתה, כך סברתי, אמורה להמליץ ולהגיש ממצאים עוד בשבוע שעבר.

עוזי לנדאו: על כן ביקשתי אפשרות לדחות את הדיון לשבוע זה, ועל הממצאים היתה צריכה הוועדה להוסיף מסקנות והמלצות.

עוזי לנדאו: אבל פנתה אלי נציבת שירות בתי-הסוהר לקראת סוף השבוע שעבר והודיעה שכבר נצטברו עדויות רבות והעבודה היא רבה ביותר, וביקשה אפשרות לדחות את הגשת הדוח עד לאמצע השבוע הזה, כלומר יום רביעי הקרוב בערך.

עוזי לנדאו: גם זה לא בהכרח סופי.

עוזי לנדאו: חברי הכנסת, אני מבקש לחלוק אתכם את הסיבות לכך שאישרתי את ההגשה המאוחרת יותר.

אפי אושעיה: מי ועדת הבדיקה?

אפי אושעיה: סוהרים?

עוזי לנדאו: עושה את הבדיקה צוות שמינתה נציבת שירות בתי-הסוהר.

עוזי לנדאו: אני רוצה כאן להדגיש ולומר, שיש לי אמון בנציבת שירות בתי-הסוהר ובצוות הזה, העושה את העבודה, ובשירות עצמו.

עוזי לנדאו: בימים אלה לא רק המשטרה, גם השירות קולט אסירים רבים ביותר, במיוחד אסירים ביטחוניים, ונעשית בו כרגע עבודה של העברת אנשים ממקום למקום כדי למצות את מה שניתן מן המתקנים הקיימים.

עוזי לנדאו: כבר היום אני חייב לומר בצער רב, אני מודיע כאן מעל הבמה, שאנחנו עוברים על החוק, מפירים את החוק.

עוזי לנדאו: יש רבים מדי הלנים על הרצפה, גם בשירות בתי-הסוהר וגם במשטרת ישראל, משום שאין מקום.

עוזי לנדאו: האוצר יודע את זה יפה, צוותים של המשרד לביטחון פנים מנסים למצוא לזה תשובות גם בטווח המיידי והקצר, אבל גם בטווח הארוך יותר.

עוזי לנדאו: אין לנו תשובות טובות, ובעיקר לאור מבצע "חומת מגן" אנחנו קולטים אסירים ביטחוניים רבים, שאנחנו מבקשים כרגע לשמור עליהם, לחקור אותם ולראות איך אנחנו באמצעות האינפורמציה שנקבל נמנע פיגועי טרור בעתיד.

עוזי לנדאו: אני אומר את הדברים האלה רק כדי שנבין מהם הלחצים ומהי העבודה הקשה שבהם עומדים כרגע אנשי שירות בתי-הסוהר.

עוזי לנדאו: כאשר פנתה אלי נציבת השירות בבקשת דחייה, נעניתי לבקשה מסיבה פשוטה, שוועדת החקירה שמנהלת כרגע בדיקה יסודית בנושא הזה היא ועדה שעל סמך הממצאים שלה אפשר שיצטרכו אחר כך להימשך הליכים נוספים, או במישור המשמעתי, או במישור הפלילי, אולי גם בשניהם.

עוזי לנדאו: ולכן חשוב כאן, שהתשתית הראייתית לעבודה הקפדנית, על-פי כל החוקים והנהלים, לרבות גם שמירת זכויותיהם של האנשים הנבדקים ונחקרים במקרה הזה, שכל הדברים האלה יישמעו.

עוזי לנדאו: בכל מקרה, אני מאמין שעוד בשבוע הזה נקבל את ממצאי ועדת החקירה של שירות בתי-הסוהר.

עוזי לנדאו: אני מבקש להוסיף, שנציבת השירות החליטה גם על העברה מיידית מהתפקיד של צוות הליווי עד גמר בדיקת האירוע.

עוזי לנדאו: אנחנו מדברים על עשרה אנשים שהושעו מתפקידיהם.

עוזי לנדאו: אני מבקש להוסיף, שאני עצמי מתייחס לכל הפרשה, לכל האירוע הזה בחומרה רבה ביותר, ואעשה כל שאדרש כדי שהנושא ייחקר באופן מעמיק וממצה וכן שיופקו כל הלקחים ויוסקו כל המסקנות על כל המשתמע מהם, בעקבות ממצאי החקירה.

עוזי לנדאו: אנחנו, במשרד לביטחון פנים, עם המטה המקצועי והמבצעי, נבדוק את כל הדברים שנמצאו שם, וכמובן על-פי זה נחליט כיצד אנחנו מוסיפים ומלווים את הנושא הזה כולו.

עוזי לנדאו: אבל בשלב הזה, כאמור לעיל, ועדת החקירה טרם סיימה את עבודתה, ואין באפשרותי בשלב זה לדווח, לא על ממצאים ולא על מסקנות וגם לא על הצעדים שנחליט לנקוט בעקבותיהם.

עוזי לנדאו: אשר על כן, אני מציע לדחות את הדיון בנושא, או לחלופין, להעבירו להמשך דיון בוועדת הפנים ואיכות הסביבה, דיון שייקבע לאחר שתסיים ועדת החקירה את עבודתה.

עוזי לנדאו: אני מבקש להוסיף מלים מספר לחברת הכנסת סולודקין בעניין הדוגמה שהיא הביאה על אסירים שלא חזרו מחופשה.

עוזי לנדאו: המשרד לביטחון פנים ביקש ממבקר המשרד לקראת שלהי הקיץ להגיש דוח מיוחד שיציג את הממצאים, את המסקנות ואת הלקחים לגבי אסירים שלא חזרו מחופשה.

עוזי לנדאו: אני מבקש להביא לידיעתך דבר שפרסמנו בתקשורת, את כל הדוח הזה עצמו, על כל אותם אסירים שלא חזרו מחופשה, ויש רבים מאוד, עשרות.

עוזי לנדאו: זאת גם כן היתה פרשה קשה, שחברו למחדלים בתוכה ולכשלים גם משטרת ישראל וגם שירות בתי-הסוהר.

עוזי לנדאו: לא רק פרסמנו את הנתונים, אני יודע שמשטרת ישראל, כבר במהלך הדיונים שהיו, הציגה את הצעדים המשמעתיים שהיא עצמה נקטה נגד האחראים בנושא הזה.

עוזי לנדאו: הוסקו מסקנות והופקו לקחים לגבי שינוי נהלים, בכלל זה שינוי הקריטריונים של מי שיצא לחופשה ומי לא יצא לחופשה, ובתחומים האלה עומדות להיחתם התקנות החדשות, לאחר שבפועל כבר עובדים ומפיקים את כל הלקחים מן הדברים האלה.

עוזי לנדאו: זו פחות או יותר התשובה היותר-רחבה על המקרים הספציפיים שהעלתה חברת הכנסת סולודקין.

עוזי לנדאו: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: חברי הכנסת המציעים, אני מתארת לעצמי שאתם מסכימים לוועדה.

שאול יהלום: אנחנו רק מבקשים מהשר, שכשיגיעו המסקנות, שיופיע בוועדה, כדי שיהיה דיון רציני.

עוזי לנדאו: אני אופיע בכל מקום, או בוועדה או במליאה.

דוד מגן: דיון בוועדה – זה נראה נכון.

נעמי חזן: גם לי זה נראה נכון, ולכן הצעתי את זה למציעים בצורה יותר מפורשת, וגם יהיה זמן לדון במסקנות ובהמלצות.

נעמי חזן: חבר הכנסת דהאמשה – הצעה אחרת להצעתו של חבר הכנסת יהלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להסתכל על הבעיה הזאת ממבט אחר ומצד אחר, ואני כמובן נזכר בהתכתבויות קודמות, אדוני השר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפחות פעמים מספר הגשתי תלונות בשמם של אסירים, אשר תוך כדי נסיעה ב"פוסטה" הזאת, מערכת הסעת האסירים, היו קורבן למכות ולהתנכלויות, לא רק של אנשי ה"פוסטה", אלא של אסירים אחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: והנה, אבו-ג'מוס מצליח לעקם את הסורגים, להסתדר, להוציא את הכבלים ולצאת, סימן שהאנשים בליווי בכלל לא מסתכלים על מה שקורה בפנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבו-ג'מוס יכול היה באותו זמן גם לפגוע באסיר אחר, או גם לפגוע באסירים אחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה מלמד על הרשלנות הפושעת ועל הדרך הבלתי-סבירה שבה מתייחסים אנשי ה"פוסטה" לעבודה שלהם ולאחריותם לאסירים אחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא מתחת לכל ביקורת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הגיע הזמן, שהתלונות האלה, שכל הזמן נענו בכך ש"חקרנו ולא מצאנו כלום", אכן יחקרו אותן עכשיו, מההיבט הזה של העניין, שלא יפגעו אסירים באסירים אחרים, ושהאסיר יהיה תחת השגחה ראויה כל הזמן, גם ב"פוסטה" וגם במקומות אחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הגיע הזמן להתייחס לנושא הזה במלוא כובד הראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חבר הכנסת נסים זאב – הצעה אחרת להצעתו של חבר הכנסת אפי אושעיה.

נסים זאב: אדוני השר, אני מאוד מתרשם מדבריך הכנים לגבי החקירה שתעשה המשטרה, שהיא תבדוק את עצמה.

נסים זאב: אני מאמין שהממצאים יובאו כפי שיובאו.

נסים זאב: אבל התחושה שהיתה בציבור, שיש פה משת"פים, וזה הרבה מעבר לרשלנות, כאילו יש פה שיתוף פעולה, שיש לנו אויב בתוך הבית, וצריך לבדוק את הנקודה הזאת.

נסים זאב: מי ששמע איך הוא ברח, לא היה לו אפילו הווא אמינא שלא היה פה שיתוף פעולה בין הסוהרים לבין האסיר.

נסים זאב: סליחה שאני אומר את זה בצורה הזאת, אבל זאת היתה התחושה של רבים בציבור.

נסים זאב: תשובתך בעניין התנאים הקשים שיש לאסירים – אני מסכים אתה, אבל היא לא עונה לעצם הבעיה שאסיר יכול היה לברוח מעשרה סוהרים בצורה כזאת.

נעמי חזן: חברי הכנסת המציעים – חבר הכנסת מלול מסכים לוועדה.

נעמי חזן: חבר הכנסת יהלום?

שאול יהלום: מסכים.

נעמי חזן: חבר הכנסת מגן?

דוד מגן: מסכים.

נעמי חזן: חבר הכנסת אושעיה?

אפי אושעיה: מסכים.

נעמי חזן: חברת הכנסת סולודקין?

רחמים מלול: אם אפשר, נביא את האסיר לוועדה.

נעמי חזן: סגן מזכיר הכנסת דוד לב השאיר לי פתק – שאין הבדל בין אסיר לבין סוהר, כל אחד לחוד הוא 271 בגימטרייה.

רחמים מלול: טוב, הצטרפת לש"ס.

נעמי חזן: זה בשבילך, חבר הכנסת מלול.

נעמי חזן: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה על העברת ההצעות לסדר-היום בנושא הזה לוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

נעמי חזן: רוב של 12 תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים, ואני קובעת שהנושא מועבר לוועדת הפנים ואיכות הסביבה לדיון מעמיק בהמלצות ובמסקנות, ואני מקווה גם בשיתוף השר עצמו.

נעמי חזן: (קריאה ראשונה)

נעמי חזן: חברי הכנסת, הסעיף האחרון על סדר-יומנו: הצעת חוק הנוטריונים (תיקון מס' 8 והוראות שעה) (תקופת כשירות), התשס"ב–2002, של חברי הכנסת גנדי ריגר, מרינה סולודקין ומרדכי משעני.

נעמי חזן: אמור להציג את הצעת החוק חבר הכנסת ריגר.

נעמי חזן: בבקשה, אדוני.

מרדכי משעני: גברתי, יש פה שתי הצעות חוק, גם אני רוצה לדבר.

נעמי חזן: סליחה, הצעות החוק, לפי מיטב ידיעתי, אוחדו.

נעמי חזן: יש לי רק סעיף אחד.

נעמי חזן: חבר הכנסת ריגר יציג, תדבר אחר כך.

נעמי חזן: חבר הכנסת משעני, תקבל זמן.

נעמי חזן: אנחנו בקריאה ראשונה, אדוני.

גנדי ריגר: גברתי היושבת-ראש, חברי כנסת נכבדים, כיום, על מנת להיות נוטריון – אם אני עולה חדש, אני צריך להיות בעל ותק של עשר שנים במקצוע, שמתוכן לפחות שנתיים ותק בארץ.

גנדי ריגר: אבל, יש דבר נוסף – הוא צריך להגיש את הבקשה רק בתוך שבע שנים.

גנדי ריגר: מה אנחנו רואים?

גנדי ריגר: אם יש פה לוגיקה – אם הוא כבר שמונה שנים בארץ, יש לו יותר ותק – הוא לא יכול להגיש בקשה.

גנדי ריגר: רציתי לעשות שינויים כלשהם לפי הלוגיקה, והסכמתי לעשות כך: אם אדם נמצא יותר משבע שנים בארץ, הוא יכול להיות בעל ותק של עשר שנים במקצוע, ולפחות חמש שנים וחצי ותק בארץ – זה נכון, אם הוא יותר זמן בארץ, אז צריך להיות יותר ותק בארץ.

גנדי ריגר: יש תמיכה של הממשלה, ואני מבקש להצביע בעד ההצעה שלי.

גנדי ריגר: תודה.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: רבותי, אנחנו נפתח בדיון, ובכל זאת נלך לפי הסדר, אם חבר הכנסת משעני מרשה, קודם כול – חברת הכנסת מרינה סולודקין, ואחריה – חבר הכנסת מרדכי משעני.

נעמי חזן: אם תצטרך עוד כמה דקות, אני אתן לך אותן.

מרינה סולודקין: גברתי היושבת-ראש, חברי גנדי ריגר הסביר בצורה מצוינת.

נעמי חזן: הסביר מצוין את מה שאת רוצה, יפה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת מרדכי משעני, ואחריו – חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, שאיננה.

נעמי חזן: ממה שאני רואה, הדיון יהיה קצר, לכן מי ששומע אותי במערכת הכריזה ורוצה להתבטא בנושא הזה – כדאי שיגיע למליאה.

נעמי חזן: אדוני.

מרדכי משעני: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני פשוט רוצה להסביר מה מביאה הצעת החוק הזאת.

מרדכי משעני: בעצם יש פה שתי הצעות חוק – אנחנו אפילו לא ידענו שאנחנו הגשנו הצעות חוק שנוגעות האחת לשנייה.

מרדכי משעני: האחת, הצעת החוק של חברי הכנסת גנדי ריגר ומרינה סולודקין, שמתייחסת לנושא מיוחד בחוק הנוטריונים, שמדבר על עולים חדשים והגביל אותם בהגשת הבקשה להיות עורך-דין נוטריון בתקופה מסוימת; והצעת החוק שלי, שבאה בכלל לקצר את התקופה, כי החוק היום מדבר על 15 שנות ותק, זאת אומרת עורך-דין שאין לו 15 שנות מקצוע – מקצוע עריכת-דין – לא יכול בכלל להגיש את הבקשה להיות נוטריון.

מרדכי משעני: זה נראה לי וגם לאחרים קצת מוגזם, משום שכדי להיות שופט בבית-משפט מחוזי די בעשר שנים.

מרדכי משעני: כדי להיות שופט בבית-משפט שלום, די בחמש שנים.

מרדכי משעני: מה זה נוטריון?

מרדכי משעני: נוטריון הוא עורך-דין שמאמת מסמכים, אבל הוא גם מאמת ייפויי כוח, ואנחנו יודעים שבנושא המשכנתאות, כל בנק שנותן משכנתה דורש שהלווה – מי שלוקח את המשכנתה – יחתום על ייפויי כוח נוטריוניים, שהוא מסמיך את נציגי הבנק לטפל בכל מיני עניינים שקשורים ברישום המשכנתה.

מרדכי משעני: התברר שבערי השדה, בגלל הצורך ב-15 שנות ותק – ושם יש הרבה אנשים שלוקחים משכנתאות יש מחסור בנוטריונים, והיה צורך לנסוע לתל-אביב, לחיפה.

מרדכי משעני: לכן אנחנו הצענו את הצעת החוק המשולבת הזאת – אנחנו שילבנו אותה בוועדה – שבאה להקל, באה לקצר את התקופה לעשר שנים.

מרדכי משעני: משרד המשפטים, שר המשפטים, הסכימו שאומנם זו תקופה סבירה, לא צריך 15 שנה, ואין ספק שזה יקל.

מרדכי משעני: יותר מזה: זה גם מביא למצב של אחידות או למצב שווה, שלא היה קודם, בחוק הקודם, כי בחוק הקודם, למשל, עורך-דין שהוא מעל גיל 65 לא היה צריך 15 שנה.

מרדכי משעני: לכן, היום יש אחידות בכל הנושא הזה – עשר שנים.

מרדכי משעני: אנחנו גם הסכמנו – גם חברי וגם אני – שכדי לא להעמיס יתר על המידה על משרד המשפטים – אותה מחלקה של הנוטריונים, שמא יוגשו הרבה בקשות – החוק הזה יוחל באופן הדרגתי, זאת אומרת בשנה הראשונה זה יקוצר ל-14 שנה, כפי שאתם רואים, ואחר כך, בתום תקופה מסוימת, זה יגיע לעשר שנים.

מרדכי משעני: אני מאוד ממליץ לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה, ואנחנו נשתדל להעביר זאת מהר בקריאה שנייה ושלישית.

מרדכי משעני: תודה.

נעמי חזן: אני מאוד מודה לך.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אתם רוצים שאני אקרא את כל הרשימה של אלה שאינם?

קריאות: – – –

נעמי חזן: כרגע נראה לי שיש שלושה שרוצים להתבטא: חבר הכנסת יחיאל לסרי, חבר הכנסת נסים זאב וחבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, שביקש להיות אחרון.

נעמי חזן: חבר הכנסת לסרי – בבקשה, אדוני.

יחיאל לסרי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה קודם כול לברך את היוזמים של הצעת החוק הזאת.

יחיאל לסרי: אני חושב שהיא חשובה בזה שהיא עושה צדק לא רק עם ציבור עורכי-הדין בארץ, אלא עם ציבור עורכי-הדין העולים החדשים בפרט, ולכן האיחוד הזה התבקש והוא הגיוני ומתקבל על הדעת.

יחיאל לסרי: אין שום היגיון לדרוש 15 שנות ניסיון מעורך-דין כדי להיות נוטריון.

יחיאל לסרי: גם עשר השנים שהשארנו הן קצת מוגזמות, ואני חושב שהדרישה הזאת לשהייה בארץ חמש שנים וחצי ממישהו שהוא עולה חדש, בהחלט מספיקה.

יחיאל לסרי: אני רוצה לראות בהצעת החוק הזאת משהו מעבר לתיקונים היבשים האלה, משהו יותר קונספטואלי, והוא בהמשך המגמה הזאת של שבירת מונופולים מקצועיים בחברה הישראלית.

יחיאל לסרי: זה התחיל עם משפטנים ורואי-חשבון, במתן אפשרות ללמוד את המקצועות האלה במכללות, שהן נגישות יותר לאוכלוסיות רחבות, שלא יכלו להגיע לאוניברסיטאות שהשערים שלהן עדיין נעולים בפניהן, וזה ממשיך בניסיון לעשות את השוק עצמו פתוח יותר, שוויוני יותר ובאמת תחרותי יותר, כמו שצריך להיות.

יחיאל לסרי: אני רוצה להוסיף משהו שאולי זאת הזדמנות להגיד אותו.

יחיאל לסרי: כולנו שמענו על ניסיון לשבור גם את המונופול של לימודי רפואה.

יחיאל לסרי: בשבוע שעבר דווח על התארגנות של קבוצת רופאים מהמובילים במדינת ישראל להקים בית-ספר פרטי לרפואה בארץ, שיאפשר ליותר אנשים שמסוגלים להיות רופאים ללמוד רפואה ולהיות רופאים.

יחיאל לסרי: המצב היום הוא באמת כמעט בלתי נסבל מבחינת אוכלוסיות מאוד רחבות, שדרישות הקדם להתקבל הן בלתי אפשריות בשבילן.

יחיאל לסרי: חלק גדול מהם היו צריכים לנסוע לאיטליה או למדינות מזרח-אירופה כדי להיות רופאים, ואנחנו מביאים אליהם את האפשרות הזאת ללמוד בארץ במקום לנסוע לרומניה או לאיטליה – ללמוד כאן בארץ, להתחרות אחר כך מבחינה מקצועית עם החברים שהם בוגרי הארץ ולהוכיח את עצמם.

יחיאל לסרי: צריך לברך על המגמה הזאת גם בהצעת החוק הזאת.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: רק הערה – המכללות הפרטיות גובות שכר לימוד גבוה מאוד, אדוני, ולכן הן הפכו להיות, לצערי הרב, בתי-ספר של עשירים.

נעמי חזן: צריך להביא את זה בחשבון.

נעמי חזן: אם אתה משווה את שכר הלימוד במכללה פרטית למשפטים לשכר הלימוד באחת מהאוניברסיטאות, אז זה פי-שניים, פי-שלושה, משהו כזה.

נעמי חזן: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

נעמי חזן: גברתי.

ר' קפלן: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחה על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה, הצעת חוק תוכנית החירום הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2002 ו-2003), התשס"ב–2002.

ר' קפלן: תודה רבה.

ר' קפלן: (קריאה ראשונה)

נעמי חזן: חבר הכנסת נסים זאב, ואחריו – חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

נעמי חזן: אני לא קראתי את כל הרשימה, כדי שלא להביך חברי כנסת שקרוב לוודאי ישנים אחרי לילה מייגע.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק הנוטריונים היא הצעה ראויה, ואני חושב ששתי ההצעות – לפי מה שהבנתי מחבר כנסת משעני, אלה שתי הצעות ששולבו יחד, של גנדי ריגר ומרינה סולודקין, יחד עם זו של מרדכי משעני – אני חושב שזה עושה צדק עם עורכי-הדין.

נסים זאב: דרישת הוותק של 15 שנה כדי להיות נוטריון לדעתי היתה מוגזמת.

נסים זאב: כל העניין הוא אולי לא לתת לעורכי-דין צעירים שרק התחילו בעבודתם לקבל אחריות כבדה של נוטריון.

נסים זאב: זה מקובל, אבל עשר שנות ותק בעריכת דין – אני בהחלט חושב שזה די והותר.

נסים זאב: נוסף על כך, עורכי-הדין שבאו מחוץ-לארץ היו באמת מקופחים בעניין הזה, משום שהיו צריכים להמתין כל כך הרבה כדי לקבל אישור של נוטריון, אם בכלל קיבלו אישור, ואני מבין את הרגישות ואולי את הבעייתיות מבחינת השפה ואימות מסמכים, כי עורך-דין צריך לשחות בשפה העברית כדי לאמת מסמכים ולתרגם אותם ולאמת אותם.

נסים זאב: אבל, לדעתי, לא זה הקריטריון שצריך לעמוד לנגד עינינו, כי יש עולים חדשים שאחרי שנתיים השפה העברית שלהם עולה על זו של הוותיקים ושל ילידי הארץ, גם ברמתה וגם בדקדוק שלה.

נסים זאב: אני חושב שאי-אפשר לעשות פה איפה ואיפה, ולדעתי לחייב עורכי-דין שבאים מחוץ-לארץ לשהות בארץ חמש שנים וחצי, זה עדיין קצת מוגזם.

נסים זאב: אני חושב שאפשר אפילו להפחית מחמש שנים וחצי.

נסים זאב: יכול להיות שזו היתה הבקשה של שר המשפטים.

נסים זאב: זו היתה הצעת פשרה, אבל אני לא רואה בזה פשרה.

נסים זאב: עולה חדש שכיהן שש שנים כעורך-דין בחוץ-לארץ ועלה לארץ ושהה פה ארבע שנים – אני חושב שאין שום סיבה שאנחנו לא נאפשר לו להיות נוטריון, אם הוא ראוי לכך.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה, ואחריו, אחרון הנואמים יהיה חבר הכנסת דהאמשה, אם הוא יהיה כאן.

נעמי חזן: כל שאר חברי הכנסת הנוכחים אינם רשומים.

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לברך את המציעים, חברי הכנסת משעני, גנדי ריגר וסולודקין על הצעת החוק הנוכחית, שלדעתי היא צודקת ויש בה היגיון.

מוחמד כנעאן: אני חושב שעורכי-דין היום במדינת ישראל, לאחר עשר שנים בעריכת דין, אם במשרד פרטי ואם במשרד של עורכי-דין, צוברים ניסיון, ועשר שנים הן תקופה מספיקה לעורך-דין על מנת לקבל את ההסמכה ואת האחריות להיות נוטריון.

מוחמד כנעאן: אני חושב שבזה אנחנו גם מקלים על ציבור הלקוחות.

מוחמד כנעאן: לפעמים ביישוב מסוים – גדול או קטן – לא תמצא נוטריון אחד, מאחר שאין בו עורך-דין שיש לו ותק של 15 שנים.

מוחמד כנעאן: אני חושב שהצעת החוק באה להקל במקצת, הייתי אומר, לתקן עוול מסוים, ואני חושב שצריך לאפשר לאותם עורכי-דין, לאחר עשר שנים, לקבל את ההסמכה להיות נוטריונים.

מוחמד כנעאן: בזה נקל על ציבור הלקוחות, על האוכלוסייה המקומית של אותו יישוב, של אותו מקום, במקום ללכת רחוק, להתחיל לנדוד ממקום למקום ולהתחיל לחפש, במקום שזה יהיה למטרד.

מוחמד כנעאן: אני חושב שבזה אנחנו עושים צדק עם החברה, עם האוכלוסייה, ואנחנו גם עושים צדק עם אותם עורכי-דין, ובתנאים של היום, כשיש מספר גדול של עורכי-דין במדינת ישראל, וכל שנה מיתוסף מספר גדול של עורכי-דין, אני חושב שיש מקום וזה הגון והוגן מאוד לאפשר לאחר עשר שנים לקבל את ההסמכה.

מוחמד כנעאן: על כן, גברתי היושבת-ראש, אני אתמוך ואני חושב שהצעת החוק היא הצעה טובה.

מוחמד כנעאן: שוב, אני מברך את המציעים.

מוחמד כנעאן: תודה.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אפשר לעבור להצבעה.

נעמי חזן: אנחנו מצביעים בקריאה ראשונה על הצעת חוק הנוטריונים (תיקון מס' 8 והוראות שעה) (תקופת כשירות).

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הנוטריונים (תיקון מס' 8 והוראות שעה) (תקופת כשירות), התשס"ב–2002, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

נעמי חזן: רוב של תשעה תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים, ואני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה והיא מוחזרת לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

נעמי חזן: חברי הכנסת, תם סדר-יומנו.

נעמי חזן: הישיבה הבאה של הכנסת – מחר, יום שלישי, ג' בסיוון התשס"ב, 14 במאי 2002, בשעה 16:00.

נעמי חזן: ישיבת הכנסת נעולה.