ישיבת מליאה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 335, 2002-07-24 00:00

אברהם בורג: חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

אברהם בורג: היום חג האהבה, יום רביעי, ט"ו באב התשס"ב, 24 בחודש יולי, שנת 2002.

אברהם בורג: חג שמח.

אברהם בורג: הנושא הראשון: הודעה על מינוי סגני שרים.

אברהם בורג: השר דני נוה, בבקשה.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בהתאם לסעיף 37(א) לחוק-יסוד: הממשלה, אני מתכבד להודיע על מינוים של שני סגני שרים.

דני נוה: ראש הממשלה, שהוא גם שר הבינוי והשיכון, מינה את חבר הכנסת מאיר פרוש לסגן שר במשרד הבינוי והשיכון.

דני נוה: שרת החינוך מינתה את חבר הכנסת אברהם רביץ לסגן שר במשרד החינוך.

דני נוה: בהתאם לחוק ייכנסו סגני השרים לתפקידם עם מסירת הודעה זו.

דני נוה: תודה.

אברהם בורג: תודה.

מאיר פרוש: ראש הממשלה הוא לא שר הבינוי והשיכון.

מאיר פרוש: השר נתן שרנסקי הוא שר הבינוי והשיכון.

דני נוה: אתה צודק.

דני נוה: השר נתן שרנסקי הוא שר הבינוי והשיכון.

אברהם בורג: זאת אומרת, שמאיר פרוש הוא סגנו של השר שרנסקי, שהוא הסגן של ראש הממשלה – –

דני נוה: נכון.

אברהם בורג: – – שהוא הסגן של הקדוש-ברוך-הוא.

דני נוה: זאת שאלה אחרת.

אברהם בורג: אני בטוח שמעכשיו הכול ישתפר והכול ייראה אחרת.

אברהם בורג: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם בורג: רבותי, נעבור לנושא הבא בסדר-היום: סיכום הדיון על הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 132), התשס"ב–2002.

אברהם בורג: ראשית – חבר הכנסת אבו וילן, אחריו – חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט, אחריו – יושב-ראש ועדת הכספים.

אברהם בורג: אחריו – שר האוצר.

אברהם בורג: לאחר מכן – הצבעות.

אברהם בורג: אבו, בבקשה.

אברהם בורג: אבו, כמה זמן אתה צריך?

אברהם בורג: שעה?

נסים זאב: הוא רוצה לדבר על חג האהבה, שהזכרת עכשיו.

אברהם בורג: בשילה מימים ימימה, נסים זאב.

נסים זאב: אני לא מבין.

נסים זאב: מה אתה מוסיף חגים לחגי ישראל?

נסים זאב: מאיפה המצאת את חג האהבה?

אברהם בורג: ט"ו באב?

אברהם בורג: בשילה, מימים ימימה.

נסים זאב: אם כבר, אז תערוך דיון רציני בכנסת ונחליט על חג נוסף.

אברהם בורג: אני בעד.

אברהם בורג: אדוני יעלה את זה כהצעה ואני אתמוך.

אברהם בורג: תודה לך.

אבשלום וילן: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, כבוד שר האוצר, השר דני נוה, הבוקר הוא אכן בוקרו של חג ט"ו באב, חג האהבה.

אבשלום וילן: אבל צר לי שאין בלבי היום הרבה אהבה למדיניות הכלכלית של הממשלה.

אבשלום וילן: מה לעשות, ואנחנו במשך שנה וחצי מתגלגלים מדחי אל דחי במדיניות הכלכלית.

אבשלום וילן: בעצם כל שלושה חודשים מגיעה אלינו תוכנית חדשה, כמעט בבחינת חדשות לבקרים.

אבשלום וילן: איש אינו יודע מה ילד יום, וכלכלת ישראל מתנועעת כספינה במים סוערים.

אבשלום וילן: הרפורמה במס, שמובאת הבוקר לפנינו, מה שנקרא דוח ועדת-רבינוביץ ויישומו, לשינוי סדרי בראשית בתחום מדיניות המסים בישראל, עקרונותיה נכונים.

אבשלום וילן: הביצוע מאוד מאוד בעייתי, וזאת בלשון המעטה, ואפרט.

אבשלום וילן: סוף-סוף, אחרי 54 שנות ריבונות, כנסת ישראל מתבקשת לאשר באופן חוקי את מיסוי שוק ההון.

אבשלום וילן: מבחינה זו הרפורמה מאוד חיובית.

אבשלום וילן: זו רפורמה שבעשור האחרון ניסו לעשותה לפחות שלוש ממשלות – וזוהי בעצם התוכנית הרביעית – עם בייגה שוחט כשר האוצר בקדנציה הראשונה בתקופת ממשלת רבין ב-1994, לאחר מכן עם פרופסור יעקב נאמן כשר האוצר בממשלת נתניהו, לאחר מכן עם בייגה שוחט בממשלת אהוד ברק, והיום זאת הרפורמה הרביעית.

אבשלום וילן: במהלך השנים היא פעם עולה ופעם יורדת.

אבשלום וילן: בסופו של דבר, מה שמגיע היום הוא תחילתו, תחילתו בלבד, של מיסוי שוק ההון.

אבשלום וילן: לא יותר מזה.

אבשלום וילן: אפשר לומר שהכיוון הוא נכון.

אבשלום וילן: אבל השאלה היא: האם באמת אפשר בתנאים הנוכחיים להקטין את המיסוי על העבודה בישראל ולהגדיל באופן משמעותי את המיסוי על שוק ההון, כאשר נדרש לפחות מיליארד שקל מתקציב המדינה כדי לממן את עלות הרפורמה בשלבי המעבר, עד אשר תתחיל צמיחה כלכלית, עד אשר יתחיל שגשוג, והצמיחה עצמה תיצור את המקורות הנוספים?

אבשלום וילן: לצערי, התחזית איננה אופטימית.

אבשלום וילן: התחזית איננה אופטימית משום שאנחנו נמצאים במצב מדיני ובמצב כלל-עולמי לא פשוט.

אבשלום וילן: אבל התחזית איננה אופטימית גם בגלל ממשלת ישראל.

אבשלום וילן: מי שלא שקל שלשום בלילה את הפעולה הנמהרת ולא הביא בחשבון תוצאות אפשריות, מבין שרק צעד, כמו שהיה שלשום, בהפצצה לא נכונה, שאני מניח שאיש לא התכוון לתוצאותיה, אבל זה מה שקרה, ממילא פעולה כזאת משפיעה למשך שבועות רבים על המצב הכלכלי של מדינת ישראל.

אבשלום וילן: וממילא תקופת האינתיפאדה, שבה אנחנו נמצאים, עלתה למשק הישראלי למעלה מ-40 מיליארד שקלים באובדן תוצר.

אבשלום וילן: וממילא מה שאישרנו אתמול בחוק טל, גם אם אכן הקטעים החיוביים שלו יעבדו ובאמת חרדים יצטרפו סוף-סוף לשוק העבודה – – –

יעקב ליצמן: מה זה שייך לרפורמה?

אבשלום וילן: זה שייך לתוצר הלאומי הגולמי, שאתה תצטרך לממן מתקציב הרפורמה, שזה כרגע מיליארד שקל.

אבשלום וילן: כפי שאתה יודע, חבר הכנסת ליצמן, על-פי עבודתם של ד"ר אבנימלך ופרופסור יוסי תמיר, אובדן התוצר הלאומי הגולמי, כתוצאה מאי-כניסתו של המגזר החרדי, שרק 30% ממנו עובדים ו-70% ממנו אינם בשוק העבודה, העלות הישירה היא 14.4 מיליארד שקלים והעלות העקיפה היא 5.5 מיליארדי שקלים; סך הכול אובדן התוצר למשק הישראלי הוא 20 מיליארד שקלים.

אבשלום וילן: הרפורמה מניחה צמיחה שנתית של 4% לשנה.

אבשלום וילן: בהתחשב בעובדה שהרפורמה הקודמת היתה בשנת 1975, מתכנני התוכנית צודקים.

אבשלום וילן: אם מדובר על מהלך של 28 שנים, סביר להניח שהצמיחה הממוצעת תהיה 4% לשנה.

אבשלום וילן: אם מדובר על השנים הקרובות, שמענו על טיוטת האוצר לשנת התקציב הבאה.

אבשלום וילן: היא מדברת על צמיחה של 1% בלבד.

אבשלום וילן: ברור לגמרי ששנת 2002 תסתיים בצמיחה מאוזנת, אולי שלילית.

אבשלום וילן: משמע, אין לנו פה בעצם מקורות.

אבשלום וילן: משמע, הגירעון ילך ויגדל.

אבשלום וילן: משמע, אין בעצם אפשרות, גם אם רוצים, לממן את הרפורמה בשנה הקרובה, זולת הגדלת הגירעון.

אבשלום וילן: כבוד שר האוצר, אם יש לך פתרונות אחרים – אשמח לשמוע.

אבשלום וילן: לכן ברור לגמרי, שהרפורמה כשלעצמה היא מעשה נכון.

אבשלום וילן: מה שאיננו נכון הוא צד המקורות ליישומה, ומדוע איננו נכון?

אבשלום וילן: משום שאין צמיחה כלכלית, אין מיליארד שקלים להביא את יישומה, וכל זה פועל יוצא של מדיניות מקרו-כלכלית שגויה, שנמשכת שנה וחצי.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, אוסיף לך יותר מזה.

אבשלום וילן: גם אתה קראת את הטיוטות – מדובר בשנה הקרובה בהמשך הפגיעה בשכבות הביניים, ובעיקר בשכבות החלשות.

אבשלום וילן: מתוכננים קיצוצים נוספים חמורים מאוד בקצבאות השונות, בתשלומי הביטוח הלאומי, באוכלוסייה הזקנה ובכל אותה אוכלוסייה פגיעה.

אבשלום וילן: אם טעינו, אתם בטבלאות של הרפורמה תראו שתוספת התשלומים, קרי הפחתת המסים לשכבות הביניים ולשכבות הנמוכות, עיקר התוספת מתחילה רק בעוד שלוש שנים, וגם היא יחסית מתונה.

אבשלום וילן: משמע, בטווח הקצר לא ייהנו מהרפורמה אותן שכבות שנקראות בז'רגון שלנו "הדפוקות" במשק הישראלי.

אבשלום וילן: לסיום, אנחנו, סיעת מרצ, נימנע היום בהצבעה על הרפורמה, וזאת מהסיבות שהזכרתי כאן.

אבשלום וילן: אנחנו חושבים שעקרונותיה נכונים, שצריך להתחיל למסות את שוק ההון במדינת ישראל, אבל אנחנו איננו יכולים לתמוך במדיניות כלכלית שגויה לאורך כל הדרך, ולכן החלטנו להימנע.

אבשלום וילן: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אגיד מלת סיום.

אבשלום וילן: אדוני שר האוצר, לגבי ההליך שנעשה בוועדת הכספים, אני מבין את האילוצים הפוליטיים, אבל כאשר ועדת-רבינוביץ ישבה והוציאה ספר של 100 עמודים, והוא תורגם לשפת החוק, במשך שבועיים נעשתה עבודה מאומצת מאוד על-ידי משרדי הממשלה והגיעה לוועדת הכספים טיוטה.

אבשלום וילן: בתוך שבועיים, עד סוף המושב הזה, ועדת הכספים היתה צריכה לאשר את הטיוטה.

אבשלום וילן: אף שאישית אני אומר שוב שאני חושב שהכיוון הוא נכון, הצעת החוק שמגיעה היום לאישור מלאה חורים, וזה בגלל לחץ הזמנים וחוסר היכולת של בעלי המקצוע להגיע לנוסחים מוסכמים, שיסגרו מקסימום פרצות אפשריות בהצעה הנוכחית.

אבשלום וילן: המאמץ הזה רחוק מכדי סיום.

אבשלום וילן: אני חושב שהנוהל הזה אינו תקין, לא נכון, ולא רק שהוא לא מכובד, אלא הוא ייצור פרנסה לרואי-חשבון ולעורכי-דין, שיש לנו ברוך השם הרבה מאוד מהם במדינת ישראל, אבל הוא ייצור עומס אדיר על המערכת, ואני משוכנע שפחות מסים ייגבו בעתיד כתוצאה מההליך המהיר מדי הזה.

אבשלום וילן: חבל שהמחוקק הישראלי נדרש לאשר עבודה לא גמורה, בגלל לחץ זמנים שביסודו עומדים אילוצים פוליטיים, ולא טובת המקצוע, כפי שהיה דרוש וראוי כשנערכת רפורמה במס אחת ל-28 שנה.

אבשלום וילן: תודה, אדוני היושב-ראש.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט, בבקשה.

נסים זאב: תאמר מה טוב ברפורמה, לא רק מה רע.

אברהם-בייגה שוחט: קודם כול, אני אפתח ואני אברך את שר האוצר על כך שהוא מביא רפורמה שיש בה עקרונות חשובים ונכונים של מיסוי הון, ובתמורה הורדת מס על עבודה והכנסת מיסוי בין-לאומי.

אברהם-בייגה שוחט: בשבילי באופן אישי, יום הבאת הרפורמה, עם היכולת – ככל הנראה, כפי שהדברים נראים – להעבירה עכשיו, הוא יום חשוב.

אברהם-בייגה שוחט: יום חשוב, כי זה שמונה שנים, אפשר להגיד בדיוק שמונה שנים, אני מנהל מאבק בתנאים פוליטיים קשים מאוד, אבל מתוך אמונה מלאה בעיקרון החשוב מאוד, שישראל תצטרף למשפחת העמים אשר יש בה מיסוי הון, וכתוצאה מכך אפשר להוריד במידה מסוימת את המס על השכר.

אברהם-בייגה שוחט: בדיוק לפני שמונה שנים – כמעט שמונה שנים – עבר בבית הזה תיקון מס' 100 לפקודת מס הכנסה, שהיה חוק מיסוי הבורסה.

אברהם-בייגה שוחט: ההיקף היה הרבה יותר מצומצם מהיקף של רפורמה, והוא עסק בנושא של מיסוי הבורסה בלבד.

אברהם-בייגה שוחט: הוא עבר, נכנס לספר החוקים, ובסופו של דבר נאלצתי להביא לכנסת את הודעת ביטולו, כי הוא לא עמד במבחן היישום ובמבחן הביצוע; ההתנגדות הציבורית, בחלקים מסוימים בציבור, בדרך כלל של הגופים האינטרסנטיים, שניהלו קמפיין גדול מאוד, היתה עזה.

אברהם-בייגה שוחט: אני חושב שכיוון שבמשך השנים האלה המאבק לא תם ו"האמירות" לא הסתיימו, חלה הבשלה גדולה מאוד בציבור הישראלי.

אברהם-בייגה שוחט: ועדת-בן-בסט, שעסקה בעניין במכלולו – והעירו לי פעם הערות שהיא נכשלה בגלל מבחן הביצוע, ואין שטות גדולה מזאת, כי היא לא הגיעה למבחן הביצוע והרפורמה לא עברה אפילו את הקריאה הראשונה מסיבות פוליטיות מובהקות – עשתה עבודה נכונה.

אברהם-בייגה שוחט: אפשר להתווכח כמובן על סעיף א' או על סעיף ב', אבל ברמה העקרונית הדברים היו נכונים.

אברהם-בייגה שוחט: באנו לבית הזה כשהיה מדובר בממשלה שיש לה 30 מנדטים, ואני מוכרח להגיד שכאשר האופוזיציה עשתה שיקולים פוליטיים מובהקים, הדברים נאמרו; זה לא שבאו ואמרו באופן מקצועי שהרפורמה לא טובה, אלא נאמר לי בשיחות עם הבכירים שבבכירים בבית הזה, שיש התנגדות מכיוון שלא רוצים לתת יד לשום הישג שייזקף לזכות ממשלת ברק.

אברהם-בייגה שוחט: תזכרו שזה היה בחודש אוקטובר, כשהממשלה כבר נשענה על קואליציה של 30 איש, ואכן הרפורמה לא עברה.

אברהם-בייגה שוחט: היום מונחת כאן רפורמה, אשר ברמה העקרונית עוסקת באותם דברים – כמובן אנחנו מדברים על רפורמה מסוג אחר.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה גם להגיד מלה אישית לשר האוצר, אחרי שבירכתי אותו בתחילת דברי, שמבחינתי הוא חוזר בתשובה.

אברהם-בייגה שוחט: למה הוא חוזר בתשובה?

אברהם-בייגה שוחט: כי שר האוצר, בקטעים מסוימים של מיסוי ההון אמר שהוא מתנגד עקרונית, למשל, למס על הבורסה.

אברהם-בייגה שוחט: הוא אמר שלא צריך להטיל מס על הבורסה.

אברהם-בייגה שוחט: אני חושב שטוב עשה ששינה את דעתו וטוב עשה שוועדה ציבורית, בראשותו של רואה-החשבון יאיר רבינוביץ, באה עם המלצות שיש בהן היסודות הנכונים של רפורמה במס.

אברהם-בייגה שוחט: אני חושב ששינוי העמדה של שר האוצר, בעניין מיסוי הבורסה למשל, ואני כבר לא מדבר על מיסוי ההון האחר, הוא טוב ונכון, וטוב שכך עשה.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה להגיד, שמהרגע שהרפורמה הובאה, אמרתי שאני אתמוך בה.

אברהם-בייגה שוחט: אני אסביר למה אני תומך בה, אף שיש בה הרבה מאוד דברים שלא נראים לי, שמחייבים ויחייבו הרבה מאוד שינויים.

אברהם-בייגה שוחט: אמרתי מראש שאתמוך ברפורמה, ואני אתמוך בה רק בגלל העובדה החשובה והמרכזית, שנקבע כאן עיקרון של מיסוי הון.

אברהם-בייגה שוחט: אני יכול לחלוק – ואני אחלוק מייד – על ההיקף, ואני יכול לחלוק על הרבה מאוד דברים שקרו בדרך, אבל מבחינתי, העיקרון שעליו כל כך נלחמתי, אני רואה בו דבר נכון וצודק, שנהיה מדינה ככל המדינות וגם ההון ימוסה בה.

אברהם-בייגה שוחט: מבחינתי, זה גובר על הרבה מאוד דברים אחרים, שלא נראים לי ולא נראו לי במהלך החקיקה.

אברהם-בייגה שוחט: זה גובר על הכול, וכאשר צריך לקבל את ההחלטה, אפשר לשים בצד את שאר הדברים ולהישאר עם הבעיה העקרונית.

אברהם-בייגה שוחט: ועל מה אני מדבר?

אברהם-בייגה שוחט: צריך הבית הזה לדעת, שמיסוי ההון, כפי שמופיע ברפורמה, הוא קטן שבקטנים.

אברהם-בייגה שוחט: אזרחי ישראל משלמים בערך 160 מיליארד שקל מסים בשנה – 150 או 160, אני לא זוכר את המספר המדויק.

אברהם-בייגה שוחט: מס ההון בשנה הבאה, במקרה שהכול יעבוד כראוי, ייתן מיליארד שקל.

אברהם-בייגה שוחט: כלומר, אנחנו מדברים על 0.6% מסך כל ההכנסות ממסים.

אברהם-בייגה שוחט: בשנת 2008 זה יהיה 2 מיליארדים, 2.5 מיליארדי שקל.

אברהם-בייגה שוחט: כלומר, הרפורמה הזאת – מבחינת היקפה, מבחינה מהותית, מבחינת עשיית הצדק – אינה ממלאת את ייעודה.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה גם לומר, שכמובן, כתוצאה מכך גם ההפחתות בשיעורי המס יהיו נמוכות מאוד, ולכן זו ביקורת מרכזית וראשונה.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה להגיד משהו על סדרי הדיון ומשהו על איך הדבר הגיע אלינו.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה לקבוע בוודאות, שסדר הדיון – בלחץ הזמנים שהוטל על יושב-ראש ועדת הכספים, והוא החליט שהוא ימלא את מצוותה של הממשלה בעניין – היה בלתי סביר לחלוטין.

אברהם-בייגה שוחט: הדיון לא היה דיון רציני, הדיון היה במאמץ גדול מאוד, אבל אוי לה למדינה שכך מתנהל דיון על חוק, ולכן אין פלא בדבר שהדברים האלה עברו צורה של חקיקה שכל יום הופיע דף עם תיקונים, או הופיעה חוברת עם תיקונים, ולשמחתי הרבה חלק מהדברים תוקנו, ואני אעמוד על שניים מהם, אבל בסיכומו של דבר זה תהליך חקיקה לא תקין, ואני חושב שאין לנו במה להתגאות על הדרך שבה זה חוקק ונעשה.

אברהם-בייגה שוחט: היה נושא של החברה השקופה – חברו יחד שלושה גופים והוציאו אותה באופן מעשי מחוץ לחוק.

אברהם-בייגה שוחט: הגופים שעסקו בעניין ההוצאה היו המערכת המשפטית של היועץ המשפטי לממשלה – אני אגיד שהדרגים הבכירים במס הכנסה גם הם התריעו וחזרו והתריעו שמה שמוצע פה הוא דבר שערורייתי, שיגרום לאיבודי מס בהיקפים של מאות מיליונים.

אברהם-בייגה שוחט: עם כל הצניעות, גם תרומתי הצנועה היתה כדי שהדבר הזה יצא החוצה ובאמת הוא נוטרל החוצה מהספר.

אברהם-בייגה שוחט: דבר שני – התייחסות מסוימת יותר הוגנת כלפי הפנסיונרים, שבעצם הם נושאים בנטל לא קטן של הרפורמה הזאת.

אברהם-בייגה שוחט: מצאנו לנכון, ואחרי הרבה מאמץ חברי הוועדה כפו על הממשלה שינויים מסוימים שיאפשרו בעיקר לאוכלוסיות החלשות מקרב הפנסיונרים ליהנות מפטורים לגבי הכנסה מריבית בגובה של פנסיה עד כ-5,500 שקל, דבר שהיה מתבקש והיה נכון.

אברהם-בייגה שוחט: ובכן, שני השינויים האלה – הם היו חשובים מאוד, הם נעשו תוך כדי דיון קשה ובלתי מסודר.

אברהם בורג: נא לסיים.

אברהם-בייגה שוחט: אדוני, אני כבר מסיים.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה לאחל שאכן ההיערכות לקראת הפעלה ב-1 בינואר 2003 תצליח.

אברהם-בייגה שוחט: אני מוכרח להגיד, שגורמי הבנקאות אמרו לנו פעם ופעמיים, שלפי הערכתם הם לא יהיו ערוכים והם אינם מסוגלים למלא את המטלות שהוטלו עליהם.

אברהם-בייגה שוחט: אנשי האוצר אמרו שזאת התחמקות והם כן יכולים לעשות את זה.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו נחיה ונראה.

אברהם-בייגה שוחט: אני מאוד מקווה שאכן אנשי האוצר צודקים ואכן ניתן יהיה לבצע את הדברים בהתאם למה שהחוק מבקש, והמטלות האלה – כאשר יהיו – יהיו מטלות בנות-ביצוע.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה לסיים ולומר – ההכנסות הרפורמיות בנויות בעצם מהתקציב.

אברהם-בייגה שוחט: השימוש בצמיחה כמקור למימון הרפורמה, זה אומר שלוקחים כסף מהתקציב לרפורמה, וזה כסף אלטרנטיבי לתשתיות, לחינוך, לביטחון או לכל דבר אחר, וכך אכן זה הוצג.

אברהם-בייגה שוחט: אני חוזר ואומר, אני אצביע בעד למרות כל ההסתייגויות הגדולות שיש לי לגבי ההיקף, הדרך, המימון, מכיוון שמבחינתי העיקרון שייכנס לספר החוקים, שוב, שמיסוי ההון קיים במדינת ישראל כמו במדינות רבות אחרות, הוא עיקרון חשוב.

אברהם-בייגה שוחט: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אברהם בורג: תודה רבה, אדוני.

אברהם בורג: אחרון אחרון חביב – יושב-ראש ועדת הכספים, חבר כנסת ליצמן, בבקשה.

אברהם בורג: אחריו השר, ואנחנו ניגש להצבעה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, דבר ראשון, אני רוצה לברך את השר שהביא לעשיית רפורמה במס, ואפשר להגדיר את זה גם כמהפכה בכל הקשור למסים.

יעקב ליצמן: אני רוצה להתייחס בעיקר לשני דברים לסיכום – א.

יעקב ליצמן: בנושא הבנקים.

יעקב ליצמן: אתמול נגעתי בזה בדברי, ואני רוצה להבהיר את זה שוב.

יעקב ליצמן: הרבה מהביצוע תלוי במה שהבנקים יעשו לגבי הגבייה של רווחי ההון, ואני מקווה שיגיעו במשא-ומתן עם הבנקים להסכמה באופן – וגם בעלויות, אני מניח – שהבנקים לא ישימו רגל, כפי שעשו ב-1994 לגבי הרפורמות הקודמות.

יעקב ליצמן: אני חושב שיש לעמוד על זה.

יעקב ליצמן: אין שום סיבה שבתוך שנה וחצי לא יגיעו להסכמה ולא יגיעו לתוכנות ולכל מה שקשור לגבייה.

יעקב ליצמן: הדבר השני נוגע לביטוח לאומי, לגבי אופציה לעובדים עם מסלול רווח הון.

יעקב ליצמן: אנחנו בוועדה קיבלנו את ההסתייגות, וזה נכנס בבסיס החוק של מיכאל קליינר, שיהיה פטור מביטוח לאומי ולא יהיה יותר מ-25%.

יעקב ליצמן: רבותי, ועדת הכספים קיימה הרבה שעות דיונים בחוק הזה.

יעקב ליצמן: קשה לי לסכם את זה בעל-פה, אבל אני בטוח שזה מגיע לכ-50 שעות דיונים.

יעקב ליצמן: זה הרבה מאוד, אפילו שזהו חוק גדול.

יעקב ליצמן: ניסינו לבדוק את כל הסעיפים, העברנו, הערנו.

יעקב ליצמן: הטענה נגדנו שהכניסו המון שינויים בחוק – זו רק תעודת כבוד לוועדת הכספים, שעברה על החוק ודנה על כל הסעיפים, ובהתאם – גם לפי הערות חברי הכנסת, שאגב הייתי שמח אם היו משתתפים יותר בדיונים, אני חייב להגיד את זה לחברי, וגם לפי ההערות של המשלחות הרבות ששמענו מכולם – לשכת עורכי-הדין, רואי-חשבון, כל הגופים – אני חושב שזו רק תעודת כבוד על ההתייחסות לחוק.

יעקב ליצמן: לכן, רבותי, אני שוב רוצה לברך את שר האוצר ולבקש לתמוך בהצעת החוק.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה, חבר הכנסת ליצמן.

אברהם בורג: שר האוצר, בבקשה.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, יום חג היום לאזרחי ישראל, יום חג היום למדינת ישראל.

יוסף (טומי) לפיד: אל תצחיק אותי.

סילבן שלום: לא רק שיש לנו – – –

אברהם בורג: הוא מתכוון לט"ו באב.

יהודית נאות: – – – לציבור?

סילבן שלום: אתם יודעים, אני כל כך מרחם עליכם, פשוט מרחם עליכם.

יוסף (טומי) לפיד: תרחם על המדינה.

יהודית נאות: תרחם על הציבור, אל תרחם עלינו.

אברהם בורג: תודה, תודה.

קריאות: – – –

סילבן שלום: אני מרחם עלייך, מרחם.

סילבן שלום: פשוט מרחם.

יהודית נאות: תרחם על הציבור.

יהודית נאות: ראינו – – –

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: רבותי, כנסת זה בשביל פוליטיקה, לא בשביל רגשות.

אברהם בורג: בבקשה.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, יום חג היום לאזרחי ישראל, יום חג היום למדינת ישראל.

סילבן שלום: לא רק שיש לנו היום ט"ו באב – חג האהבה – יש לנו היום רפורמה במס הכנסה.

אברהם בורג: עוד לא.

סילבן שלום: לראשונה בתולדות המדינה תאשר הכנסת בעוד שעה קלה הטלת מיסוי על ההון, על הבורסה, על הכנסות מחוץ-לארץ, ובמקביל תהיה הפחתה במס הכנסה, תהיה הפחתה במס על העובדים, הנטו של העובדים יגדל.

סילבן שלום: אני יודע שוועדות רבות ניסו במשך שנים רבות להגיע לרגע הזה.

סילבן שלום: הנה, עכשיו אנחנו עומדים בפני הרגע שרבים מאזרחי ישראל מצפים לו – תוספת נטו לעובדים.

סילבן שלום: ב-1 בינואר 2003 אנחנו מתחילים להפעיל את הרפורמה.

סילבן שלום: אני גאה היום להעלות לקריאה שנייה ושלישית את הצעת החוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 132), התשס"ב–2002.

סילבן שלום: ב-26 בפברואר 2002 מיניתי ועדת מומחים ציבורית בראשותו של נציב מס הכנסה לשעבר, רואה-החשבון יאיר רבינוביץ, והטלתי עליה לגבש בתוך 90 ימים המלצות לרפורמה במערכת המיסוי הישיר של מדינת ישראל.

סילבן שלום: הוועדה הגישה את המלצותיה בתחילת חודש יוני, בצירוף הצעה מפורטת לטיוטת חוק המיישמת את המלצותיה.

סילבן שלום: המלצות הוועדה וטיוטת החוק אושרו על-ידי הממשלה, ובתחילת חודש זה התקבלה בכנסת הצעת חוק בקריאה ראשונה.

סילבן שלום: במהלך השבועות האחרונים קיימה ועדת הכספים של הכנסת דיונים אינטנסיביים בהצעת החוק, וכיום, חמישה חודשים לאחר מינוי ועדת הרפורמה, הושלמה המלאכה בהצעת החוק, שנועדה ליישם את הרפורמה במס הכנסה, והיא מובאת לאישור הכנסת בקריאה שנייה ושלישית.

סילבן שלום: ממשלת ישראל הנוכחית עושה את מה שרצו לעשות ממשלות רבות בעבר, אך לא הצליחו להגשים.

סילבן שלום: הממשלה הזאת מביאה בפניכם את אחד מחוקי המיסוי החשובים ביותר בתולדות מדינת ישראל, ואישורו ייתן את האות למימוש רפורמה מקיפה במס הכנסה, שכמותה טרם נעשתה מאז קום המדינה.

סילבן שלום: הרפורמה במס כוללת שורה של שינויים מבניים, יסודיים, במערכת המיסוי הישיר, כאשר במוקד ניצבת בעיית היסוד המרכזית, הפער הקיים בין נטל המס הגבוה על הכנסות מעבודה לנטל המס הנמוך על הכנסות מהון והכנסות מחוץ-לארץ.

סילבן שלום: הרפורמה מציעה שינוי מקיף וכולל במערכת המס, שבמסגרתו הפחתת המס על הכנסות מעבודה, אשר תושג באמצעות ביטול פטורים על הכנסות מהון והכנסות מחוץ-לארץ.

סילבן שלום: בכך יושג צדק חברתי ותיקון עיוות כלכלי.

סילבן שלום: ב-15 השנים האחרונות נעשו ניסיונות רבים לבצע רפורמה במס הכנסה, שלא צלחו מסיבות שונות.

סילבן שלום: אין ספק שהוועדות הקודמות תרמו לאפשרות להעביר את הרפורמה הנוכחית.

סילבן שלום: אני מאמין שהיום, לאחר שנים ארוכות, הרפורמה תתקבל על-ידי הכנסת, משום שהיא נכונה מבחינה מקצועית, היא חיונית והכרחית, וקיימת הסכמה נרחבת בציבור לגבי נחיצותה.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הרפורמה מתמקדת בארבעה תחומים מרכזיים: האחד, הפחתת נטל המס הישיר על הכנסות מעבודה, מיגיעה אישית, במיוחד בשכבות הביניים.

יהודית נאות: כשכבר לא תהיה לנו הכנסה להוריד ממנה.

סילבן שלום: השני, הרחבת בסיס המס על הכנסות – – –

יהודית נאות: אני נורא שמחה שאתה מאמין בדברים שלך.

אברהם בורג: יהודית נאות, תודה רבה.

יהודית נאות: זה עלבון לאינטליגנציה.

סילבן שלום: הרחמים הולכים ועולים כל רגע.

אברהם בורג: תודה רבה.

סילבן שלום: השני, הרחבת בסיס המס על הכנסות מהון והאחדת שיעורי המס; השלישי, מיסוי הכנסות במישור הבין-לאומי; הרביעי, ביטול פטורים וסתימת פרצות בחוקי המס, שינויים מבניים שמטרתם עידוד השקעות ויזמות עסקית, במיוחד בתחום הטכנולוגיה העילית.

סילבן שלום: המרכיב הראשון שממנו ייהנו כל אזרחי ישראל העובדים, שכבות הביניים אשר הולכות בבוקר לעבודה, הוא, שהחל מ-1 בינואר 2003 תהיה הפחתה במס הכנסה, ובמשך חמש שנים ההפחתה במס תגיע להיקפים גדולים, להיקפים עצומים, בהיקף של למעלה מ-10 מיליארדי שקלים.

מוחמד ברכה: למי תהיה הפחתה במס?

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, האישור היום של הרפורמה במס מחייב את הממשלה ומביא להעברת 10 מיליארדי שקלים מאוצר המדינה לכיסי אזרחי מדינת ישראל.

תמר גוז'נסקי: אז למה לקחתם את קצבאות הילדים?

אברהם בורג: תמר גוז'נסקי, אני שמח על מעורבותך בדיון.

סילבן שלום: 10 מיליארדי שקלים שאוצר המדינה מחליט מיוזמתו.

סילבן שלום: הממשלה מביאה לכאן הצעה, שלאחר אישורה, 10 מיליארדי שקלים יועברו מאוצר המדינה לכיסי אזרחי ישראל – –

תמר גוז'נסקי: בושה.

תמר גוז'נסקי: מהילדים לקחת.

סילבן שלום: – – כאשר שיעור המס הישיר – – –

יוסף (טומי) לפיד: מה אתה משקר לציבור?

אברהם בורג: חבר הכנסת לפיד, תודה.

סילבן שלום: למה אתה צורח?

סילבן שלום: למה אתה מתרגז?

יוסף (טומי) לפיד: כי אתה משקר לציבור.

סילבן שלום: אל תהיה מוקיון, אל תצרח.

יוסף (טומי) לפיד: תגיד מתי.

סילבן שלום: אל תהיה מוקיון.

סילבן שלום: אל תצרח.

אברהם בורג: זה לא צריך להיות אישי, השר.

אברהם בורג: אפשר להתווכח.

אברהם בורג: בבקשה.

מוחמד ברכה: מה זה מוקיון?

סילבן שלום: המס יופחת החל מ-1 בינואר 2003.

סילבן שלום: כבר במשכורת חודש ינואר 2003 כל אחד מאזרחי ישראל העובדים יקבל תוספת לנטו.

סילבן שלום: אנחנו הולכים למהלך שבסיומו שיעור מס הכנסה, לרבות מס בריאות, לרבות מס על עבודה, יהיה 49% בלבד, כאשר כפי שאמר בזמנו השר משה נסים: רוב הכנסתו של האדם תישאר בידו.

סילבן שלום: 49% מס הכנסה בלבד, לרבות מס בריאות וביטוח לאומי – – –

מוחמד ברכה: למה לקחת מקצבאות הילדים ולא מהעשירים?

מוחמד ברכה: למה?

סילבן שלום: הדבר הזה הוא דבר חשוב.

מוחמד ברכה: למה לקחת?

סילבן שלום: מוחמד ברכה, לא יעזור לך.

סילבן שלום: אזרחי ישראל העובדים, אלה שמשרתים בצבא – –

תמר גוז'נסקי: למה לקחת מהילדים?

אברהם בורג: חברת הכנסת גוז'נסקי, תודה.

סילבן שלום: – – והולכים לעבודה, הם אלה שייהנו מהמס.

סילבן שלום: הם אלה שייהנו מההטבות, ולא אתם, שלא הולכים לצבא – –

תמר גוז'נסקי: מי זה אתם?

תמר גוז'נסקי: תתבייש.

סילבן שלום: – – וגם בעבודה לא משתתפים – –

תמר גוז'נסקי: תתבייש לך.

סילבן שלום: – – לכן, אתם, כמובן, לא תיהנו מזה.

אברהם בורג: תודה, השר.

אברהם בורג: נמשיך בדיון ונגיע להצבעות.

מוחמד ברכה: – – –

אברהם בורג: מוחמד ברכה, אני מודה לך.

אברהם בורג: שמענו את עמדתך, את עמדת השר.

סילבן שלום: מי שייהנה מהפחתות ממס, הוא מי שקם כל בוקר לעבודה, ומי שמחפש עבודה, משתכר למחייתו מיגיעה אישית, הוא יקבל הקלות במס הכנסה – –

מוחמד ברכה: רק בעלי משכורות גבוהות יקבלו.

סילבן שלום: – – זה הציבור שהולך לצבא, זה הציבור שהולך למילואים, זה הציבור שיודע מה זה לשרת את מדינת ישראל.

סילבן שלום: זה הציבור שייהנה מההטבה הזאת, ולא הציבור שאתה מייצג, שלא הולך לצבא, שלא הולך למילואים ולא הולך לעבודה ורוצה לחיות רק מקצבאות.

מוחמד ברכה: אתה לוקח ממי שאין לו.

תמר גוז'נסקי: – – –

אברהם בורג: חברי הכנסת, מספיק.

אברהם בורג: בואו נמשיך, יש הרבה הצבעות היום.

אברהם בורג: תודה.

מוחמד ברכה: גזען קטן.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, הנקודה הובנה, בואו נמשיך.

סילבן שלום: הממשלה הזאת הולכת תמיד, לאורך כל תקופת כהונתה, לטובת שכבות הביניים, היא הולכת עם הפנים לטובת האדם העובד, היא הולכת עם הפנים לטובת אזרחי ישראל שמשרתים בצבא ועושים מילואים.

מוחמד ברכה: תגיד את זה במספרים.

סילבן שלום: זו הממשלה, בראשות אריאל שרון, שבמשך כל תקופת כהונתה רואה את השכבה הזאת מול עיניה, גם בקצבאות ילדים, גם בהפחתות מס הכנסה, ולא את מי שלא הולך לצבא ולא עושה מילואים ולא עובד.

סילבן שלום: זאת המטרה בכל העניין.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, שיעורי מס שוליים כה גבוהים יוצרים תמריץ שלילי לעבודה ופוגעים בפריון ובצמיחה במשק.

סילבן שלום: לצערנו, אדוני היושב-ראש, לא נוכל לבצע את כל ההפחתה במס כבר בשנה הראשונה.

סילבן שלום: הלוואי שיכולנו – –

יהודית נאות: איזו הפתעה.

סילבן שלום: – – אבל 10 מיליארדי שקלים לא ניתן להעביר מאוצר המדינה כבר בשנה הראשונה.

סילבן שלום: אני רוצה להודיע לך, אדוני היושב-ראש, שכבר ב-2003 נבחן את האפשרות לקצר את המועדים, נבחן את האפשרות להביא למצב שבו הטבות המס יינתנו בתקופה קצרה יותר, כדי להיטיב עם האדם העובד במדינת ישראל.

סילבן שלום: היום הפריסה היא על פני חמש שנים, אבל ראש הממשלה ואני, יחד עם אנשי המקצוע, כבר דיברנו על בדיקת האפשרות להקדים אותה פריסה של חמש שנים.

סילבן שלום: הדבר תלוי כמובן במצב המשק, ואם אכן הדבר יאפשר זאת, אנחנו נקדים ונקצר את המועד.

סילבן שלום: במהלך הדיונים על הרפורמה – –

מוחמד ברכה: מה שיעור המס על הבורסה?

מוחמד ברכה: 0.5%.

מוחמד ברכה: בושה וחרפה.

סילבן שלום: – – נטען שאנחנו נטיל מסים על ההון ולא נוריד מסים על עבודה, אבל אני התנגדתי התנגדות נחרצת למצב שבו יהיה מיסוי על ההון ולא תהיה הפחתה במס על העבודה.

סילבן שלום: הדברים האלה ייעשו במקביל.

סילבן שלום: כבר בתקציב 2003 אנחנו נותנים לאוצר המדינה מיליארד שקלים, כדי לממן את הרפורמה.

סילבן שלום: לסיום אני רוצה לומר עוד דבר אחד חשוב.

סילבן שלום: העובדה ששיעורי המס החדשים נקבעים מראש בחקיקה מחייבת של הכנסת מבטיחה ששיעורי המס יופחתו במועדם, שכן ניתן להבטיח במידה רבה של ביטחון ששום כנסת לא תאמץ בעתיד חוק המבטל את הרפורמה במס.

סילבן שלום: אנחנו קובעים מיסוי על ההון – מיסוי על הבורסה – בשיעור של 15% מההכנסות הריאליות, כאשר במקביל אנחנו מורידים את המס על עבודה.

מוחמד ברכה: מתי זה יהיה?

סילבן שלום: נאמר רבות שלא ניתן יהיה ליישם את הדבר הזה.

סילבן שלום: לכן היתה נחיצות להעביר את הרפורמה עוד במושב הזה, כדי שניתן יהיה להיערך עד 1 בינואר 2003.

סילבן שלום: אני רוצה להודות מקרב לב ליושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת יעקב ליצמן.

סילבן שלום: אני רוצה להודות לך על העבודה האינטנסיבית שעשית ועל כך שראית באחריות ממלכתית את הצורך להעביר את הרפורמה במס עוד במושב הנוכחי, כי אם לא היינו מעבירים את הרפורמה במס עכשיו, לא היתה מתרחשת הרפורמה במס.

סילבן שלום: שמעתי מחברי כנסת שאמרו בעבר, שמדובר במיני-רפורמה, ולאחר מכן אמרו, איך זה שמעבירים רפורמה כה מקיפה בזמן כה קצר.

סילבן שלום: אנחנו עשינו את כל מה שנדרש, כדי שהוועדה תעשה את הדברים.

סילבן שלום: הוועדה ישבה עשרות שעות.

סילבן שלום: לכן, אלה שדיברו על רפורמה מצומצמת ובו-זמנית דיברו על רפורמה מקיפה, פשוט לא יכולים לאחוז את המקל בשני קצותיו.

מוחמד ברכה: – – – זו רפורמה בלוף.

סילבן שלום: אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה, רואה-חשבון יאיר רבינוביץ, על כך שהיום אנחנו מעבירים את הרפורמה השנייה בתוך ארבעה חודשים, רפורמה שנייה במס במדינת ישראל.

סילבן שלום: אני רוצה להודות לכל חברי הוועדה, להודות למאיר קפוטא, הממונה על הכנסות המדינה, לטלי ירון-אלדר, נציבת מס הכנסה, לאביגדור יצחקי, מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

סילבן שלום: מעל כולם אני רוצה להודות לך, אדוני ראש הממשלה, על כך שתמכת ברפורמה הזאת ואפשרת לנו להביא אותה עד הלום; וכן תודה לכל חברי הכנסת שנתנו ידם כדי שהיום נוכל לבוא עם בשורה חדשה, בשורה של חג לאזרחי ישראל.

סילבן שלום: לראשונה בתולדות המדינה – מיסוי על ההון, מס על הבורסה, מס על הכנסות בחוץ-לארץ; ומצד שני, הורדת שיעורי מס הכנסה על העבודה והגדלת הנטו לעובדים כבר ב-1 בינואר 2003.

סילבן שלום: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה לשר.

אברהם בורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעות.

אברהם בורג: נא לשבת.

אברהם בורג: שימו לב, חברי הכנסת, ההצבעות על ההסתייגויות ועל החוק כוללות את לוח התיקונים שמונח לפניכם.

אברהם בורג: בהצבעה אני אנחה אתכם ללוח ההצבעות.

אברהם בורג: חברי הכנסת, נא לשבת.

אברהם בורג: נתחיל בהצבעות אלקטרוניות ונראה לאן נגיע.

אברהם בורג: הסתייגות ראשונה לשם החוק של חברי כנסת שונים.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 1 בעד ההסתייגות – 14 נגד – 53 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת א' שוחט, של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה, קבוצת חבר הכנסת ע' חוגי וקבוצת חבר הכנסת א' וילן ושל חברי הכנסת ח' כץ, יו' כץ ומ' קליינר לשם החוק לא נתקבלה.

אברהם בורג: 53 נגד, 14 בעד וללא נמנעים, ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על שם החוק בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 3 בעד שם החוק – 52 נגד – 9 נמנעים – 9 שם החוק, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: 52 בעד, תשעה נגד ותשעה נמנעים.

אברהם בורג: שם החוק אושר בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: הסתייגויות לסעיף 1 – שוחט, קליינר ואחרים.

אברהם בורג: שוחט, מסיר?

אברהם-בייגה שוחט: מסיר.

אברהם בורג: קליינר לא נוכח באולם.

אברהם בורג: חיים כץ לא נוכח באולם.

אברהם בורג: קבוצת וילן מסירה.

אברהם בורג: ההסתייגות הוסרה.

אברהם בורג: קבוצת ברכה?

מוחמד ברכה: מסיר.

אברהם בורג: הוסר.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אנחנו עוברים לעמוד 2.

אברהם בורג: קבוצת לנגנטל?

נחום לנגנטל: מסיר.

אברהם בורג: הוסר.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: וילן, מסיר?

אבשלום וילן: מסיר.

אברהם בורג: חוגי הסיר.

אברהם בורג: בייגה שוחט הסיר.

אברהם בורג: קליינר איננו באולם.

אברהם בורג: כץ איננו באולם.

אברהם בורג: ההסתייגות הוסרה.

אברהם בורג: הסתייגות קבוצת ברכה לסעיף 3?

מוחמד ברכה: להצביע.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על סעיפים 1 ו-2 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 2-1 – 60 נגד – 13 נמנעים – 4 סעיפים 2-1 נתקבלו.

אברהם בורג: 60 בעד, 13 נגד וארבעה נמנעים.

אברהם בורג: סעיפים 2-1 נתקבלו.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, אפשר להצביע בהרמת יד?

מוחמד ברכה: הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: אנחנו נעבור להסתייגות לסעיף 3.

אברהם בורג: הסתייגות ראשונה של קבוצת ברכה – ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 5 בעד ההסתייגות – 12 נגד – 57 נמנעים – 5 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 3 לא נתקבלה.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, אתה מסיר את ההסתייגות השנייה?

מוחמד ברכה: מסיר.

אברהם בורג: 12 בעד, 57 נגד וחמישה נמנעים – לא נתקבלה ההסתייגות של קבוצת ברכה.

אברהם בורג: בייגה שוחט, אני מסיר בשמך את ההסתייגות.

אברהם בורג: אין הסתייגויות לסעיף 4.

אברהם בורג: הסתייגויות לסעיף 5.

אברהם בורג: קבוצת ברכה?

מוחמד ברכה: מסיר.

אברהם בורג: בייגה?

אברהם-בייגה שוחט: מסיר.

אברהם בורג: ההסתייגות של יוסי כץ הוסרה.

אברהם בורג: הסתייגויות לסעיף 6.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה?

מוחמד ברכה: מסיר.

אברהם בורג: חבר הכנסת לננגטל?

נחום לנגנטל: מסיר.

אברהם בורג: הסתייגויות לסעיף 7.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה?

מוחמד ברכה: להצביע.

אברהם בורג: אם כן, אנחנו נצביע על סעיפים 3, 4, 5 ו-6 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 6-3, כהצעת הוועדה – 59 נגד – 11 נמנעים – 8 סעיפים 6-3, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 59 בעד, 11 נגד ושמונה נמנעים.

אברהם בורג: הסעיפים נתקבלו.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על ההסתייגות של חבר הכנסת ברכה לסעיף 7 בהרמת ידיים.

אברהם בורג: מי בעד ההסתייגות הראשונה של ברכה?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: נגד?

אברהם בורג: נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות 1 של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 7 לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות השנייה של קבוצת ברכה – מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות 2 של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 7 לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבלה ההסתייגות השנייה של קבוצת ברכה לסעיף 7.

אברהם בורג: עמיר פרץ לא נוכח באולם, לא נצביע.

אברהם בורג: יורי שטרן?

מוחמד ברכה: איך זה שיושב-ראש ההסתדרות לא כאן?

יורי שטרן: להצביע.

אברהם בורג: מי בעד הסתייגות שטרן?

יורי שטרן: אני מבקש הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 7 בעד ההסתייגות – 17 נגד – 50 נמנעים – 8 ההסתייגות של חבר הכנסת י' שטרן לסעיף 7 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 17 בעד, 50 נגד ושמונה נמנעים.

אברהם בורג: חבר הכנסת שטרן, יש לי רושם שזה לא נתקבל.

אברהם בורג: ניתן להצביע על ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי כץ.

אברהם בורג: הצבעה מס' 8 בעד ההסתייגות – 24 נגד – 53 נמנעים – 3 ההסתייגות של חבר הכנסת יו' כץ לסעיף 7 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 24 בעד, 53 נגד, שלושה נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע בקריאה שנייה על סעיפים 7, 8 ו-9, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 9 בעד סעיפים 9-7, כהצעת הוועדה – 56 נגד – 12 נמנעים – 9 סעיפים 9-7, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 56 בעד, 12 נגד, תשעה נמנעים.

אברהם בורג: אם כן, סעיפים אלה נתקבלו בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: אנחנו עוברים להצבעה ידנית.

אברהם בורג: קבוצת ברכה לסעיף – – –

קריאות: לא, לא – – –

אברהם בורג: אתה רוצה להצביע?

אברהם בורג: אין בעיה.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה? – מסיר.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות הבאה – לרבות לוח התיקונים, לרבות קבוצת לנגנטל – לסעיף 10.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 10 בעד ההסתייגות – 35 נגד – 35 נמנעים – 5 ההסתייגות של חברי הכנסת י' שטרן וג' ריגר ושל קבוצת חבר הכנסת נ' לנגנטל לסעיף 10 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 35 בעד, 35 נגד, חמישה נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

קריאה: – – –

אברהם בורג: זה לא חשוב כרגע.

אברהם בורג: היא לא נתקבלה.

נחום לנגנטל: – – –

אברהם בורג: יתר על כן, חבר הכנסת לנגנטל, גם אם היתה מתקבלת, דרוש רוב של 50, כי זאת הסתייגות תקציבית.

אברהם בורג: לכן, זה לא כל כך חשוב.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת לנגנטל, את ההסתייגות הבאה אתה מסיר.

אברהם בורג: יש עוד הסתייגות למטה.

אברהם בורג: אתה מסיר אותה?

אברהם בורג: רבותי, נא להצביע על ההסתייגות בסיפא של עמוד 5, של חבר הכנסת לנגנטל.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 11 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 22 נמנעים – 3

קריאות: – – –

אברהם בורג: רבותי, סליחה, סליחה.

אברהם בורג: עם כל הכבוד, חבר הכנסת זאב בוים עוקב, מי שמקשיב עוקב.

אברהם בורג: מי שלא עוקב לא צריך דיווח מיוחד.

אברהם בורג: אם כן – – –

קריאות: – – –

אברהם בורג: עוד הפעם.

אברהם בורג: רבותי, אנחנו מצביעים מחדש על הסתייגות לנגנטל בסיפא של עמוד 5, ותשימו לב להצבעות.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 12 בעד ההסתייגות – 27 נגד – 46 נמנעים – 4 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת נ' לנגנטל לסעיף 10 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 27 בעד, 46 נגד, ארבעה נמנעים.

אברהם בורג: לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע בקריאה שנייה על סעיפים 14-10, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 13 בעד סעיפים 14-10, כהצעת הוועדה – 53 נגד – 16 נמנעים – 9 סעיפים 14-10, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 53 בעד, 16 נגד, תשעה נמנעים.

אברהם בורג: התקבלו הסעיפים.

אברהם בורג: אחרי סעיף 14 – רבותי, הצבעה ידנית.

יהודית נאות: לא, לא.

אברהם בורג: אחרי סעיף 14 – בעמוד 6.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 14 בעד ההסתייגות אחרי סעיף 14 – 19 נגד – 55 נמנעים – 3 ההסתייגות אחרי סעיף 14 של חברי הכנסת א' זנדברג, אליעזר כהן, ע' חוגי, א' כבל, ע' מאור ונ' לנגנטל לא נתקבלה.

אברהם בורג: 19 בעד, 55 נגד, שלושה נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: סעיף 15 – קבוצת לנגנטל.

אברהם בורג: להצביע?

אברהם בורג: הסרנו.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: סעיף 16 – ברכה מסיר?

אברהם בורג: מסיר.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: קבוצת לנגנטל בסעיף 16 – הסרנו.

אברהם בורג: סעיף 17 – קבוצת פריצקי, להצביע?

יוסף יצחק פריצקי: – – –

אברהם בורג: אנחנו נצביע בקריאה שנייה על סעיפים 15 ו-16 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 15 בעד סעיפים 16-15 – 57 נגד – 10 נמנעים – 9 סעיפים 16-15 נתקבלו.

אברהם בורג: 57 בעד, עשרה נגד, תשעה נמנעים.

אברהם בורג: נתקבלו סעיפים אלה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 17 – הצעת קבוצת פריצקי בעמוד 7.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 17 בעד ההסתייגות – 17 נגד – 55 נמנעים – 3 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת י' פריצקי לסעיף 17 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 17 בעד, 55 נגד, שלושה נמנעים.

אברהם בורג: לא נתקבלה ההסתייגות של קבוצת פריצקי.

אברהם בורג: ברכה, מסיר את ההסתייגות לסעיף 18? מסיר.

אברהם בורג: פריצקי, מסיר את ההסתייגות לסעיף 18? מסיר.

אברהם בורג: פריצקי, מסיר את ההסתייגות לסעיף 19?

יוסף יצחק פריצקי: – – –

אברהם בורג: לא, אל תנחה את הקהל.

אברהם בורג: אנחנו נצביע בקריאה שנייה על סעיפים 17 ו-18 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 17 בעד סעיפים 18-17, כהצעת הוועדה – 59 נגד – 11 נמנעים – 9 סעיפים 18-17, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 59 בעד, 11 נגד, תשעה נמנעים.

אברהם בורג: נתקבלו סעיפים אלה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 19 – הצעת קבוצת פריצקי.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 18 בעד ההסתייגות – 21 נגד – 57 נמנעים – 2 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת י' פריצקי לסעיף 19 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 21 בעד, 57 נגד, שני נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: פריצקי לסעיף 20 – מסיר.

אברהם בורג: לנגנטל לסעיף 23 – מסיר.

אברהם בורג: ברכה לסעיף 24? מסיר.

אברהם בורג: ברכה לסעיף 25?

אברהם בורג: מסיר.

מוחמד ברכה: – – –

אברהם בורג: אתה לא מסיר?

אברהם בורג: סליחה.

אברהם בורג: אם כן, אנחנו נצביע על סעיפים 19 עד 24 בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 19 בעד סעיפים 24-19, כהצעת הוועדה – 59 נגד – 10 נמנעים – 9 סעיפים 24-19, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 59 בעד, עשרה נגד, תשעה נמנעים.

אברהם בורג: התקבלו סעיפים אלה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 25.

אברהם בורג: אפשר להצביע ידנית, חבר הכנסת ברכה?

מוחמד ברכה: כן.

אברהם בורג: ידנית.

אברהם בורג: מי בעד ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת ברכה בסעיף 25?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: מי נמנע?

אברהם בורג: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 25 לא נתקבלה.

אברהם בורג: לא נתקבלה.

אברהם בורג: לסעיף 26 אין הסתייגויות.

אברהם בורג: לנגנטל, הסתייגות לסעיף 27 – להסיר?

נחום לנגנטל: – – –

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אם כן, אנחנו נצביע בקריאה שנייה על סעיפים 25, 26 ו-27 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 20 בעד סעיפים 27-25, כהצעת הוועדה – 59 נגד – 10 נמנעים – 9 סעיפים 27-25, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 59 בעד, עשרה נגד, תשעה נמנעים.

אברהם בורג: נתקבלו סעיפים אלה בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 28, ברכה, מסיר?

מוחמד ברכה: – – –

אברהם בורג: על הראשונה, ואחר כך נראה?

אברהם בורג: יש כאן חמש הסתייגויות.

אברהם בורג: נתחיל עם הראשונה.

אברהם בורג: נא להצביע על ההסתייגות הראשונה של קבוצת ברכה לסעיף 28.

אברהם בורג: הצבעה מס' 21 בעד ההסתייגות – 14 נגד – 60 נמנעים – 2 ההסתייגות 1 של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 28 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 14 בעד, 60 נגד, שני נמנעים.

אברהם בורג: אם כן, לא נתקבלה ההסתייגות הזאת.

אברהם בורג: מוחמד ברכה, את ההסתייגויות הבאות אתה מסיר?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: הסתייגות חבר הכנסת זנדברג וחברי כנסת נוספים לסעיף 28 – ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 22 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 61 נמנעים – 5 ההסתייגות של חברי הכנסת א' זנדברג, אליעזר כהן, ע' חוגי, א' כבל ונ' לנגנטל לסעיף 28 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 15 בעד, 61 נגד, חמישה נמנעים.

אברהם בורג: לא נתקבלה ההסתייגות.

אברהם בורג: ברכה, את ההסתייגות לסעיף 29 אתה מסיר?

אברהם בורג: לנגנטל, את ההסתייגות לסעיף 29 אתה מסיר?

אברהם בורג: הסרנו.

אברהם בורג: אם כן, אנחנו נצביע על סעיפים 28 עד סעיף 31, בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 23 בעד סעיפים 31-28, כהצעת הוועדה – 61 נגד – 11 נמנעים – 9 סעיפים 31-28, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 61 בעד, 11 נגד, תשעה נמנעים.

אברהם בורג: נתקבלו הסעיפים האלה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 32 – ברכה הסיר.

אברהם בורג: סעיף 33 – ברכה הסיר.

אברהם בורג: 34 – אין הסתייגויות.

אברהם בורג: סעיף 35 – ברכה הסיר.

אברהם בורג: סעיף 36 – חבר הכנסת לנגנטל, מסיר?

אברהם בורג: – מסיר.

אברהם בורג: לסעיף 37 אין הסתייגויות.

אברהם בורג: נצביע בקריאה שנייה על סעיפים 32 עד 37 כהצעת הוועדה.

מאיר שטרית: לסעיף 36 יש מסתייגים.

אברהם בורג: סליחה, אתה צודק.

אברהם בורג: אני מודה לך.

אברהם בורג: חבר הכנסת זנדברג, חבר הכנסת אליעזר כהן, אפשר להסיר?

אברהם בורג: אליעזר כהן, אתה רוצה להצביע?

אליעזר כהן: – – –

אברהם בורג: תודה לך, שר המשפטים.

אברהם בורג: אנחנו נצביע בקריאה שנייה על סעיפים 32 עד 35 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 24 בעד סעיפים 35-32 – 61 נגד – 9 נמנעים – 9 סעיפים 35-32 נתקבלו.

אברהם בורג: 61 בעד, תשעה נגד, תשעה נמנעים.

אברהם בורג: אם כן, נתקבלו סעיפים אלה בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 36 – הסתייגות של קבוצת לנגנטל וחברי כנסת נוספים.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 25 בעד ההסתייגות – 21 נגד – 54 נמנעים – 4 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת נ' לנגנטל ושל חברי הכנסת א' זנדברג, אליעזר כהן, ע' חוגי וא' כבל לסעיף 36 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 21 בעד, 54 נגד, ארבעה נמנעים.

אברהם בורג: לא נתקבלה ההסתייגות.

אברהם בורג: נצביע בקריאה שנייה על סעיפים 36 ו-37 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 26 בעד סעיפים 37-36, כהצעת הוועדה – 57 נגד – 11 נמנעים – 9 סעיפים 37-36, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 57 בעד, 11 נגד, תשעה נמנעים.

אברהם בורג: סעיפים 36 ו-37 נתקבלו כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה הסיר את הסתייגותו לסעיף 38.

אברהם בורג: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חבר הכנסת מוסי רז לסעיף 38.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 27 בעד ההסתייגות – 19 נגד – 56 נמנעים – 2 ההסתייגות של חבר הכנסת מ' רז לסעיף 38 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 19 בעד, 56 נגד, שני נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: להסתייגות של חבר הכנסת זנדברג וכו'.

אברהם בורג: אפשר להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 28 בעד ההסתייגות – 30 נגד – 50 נמנעים – 2 ההסתייגות של חברי הכנסת א' זנדברג, אליעזר כהן, ע' חוגי, א' כבל, נ' לנגנטל וע' מאור לסעיף 38 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 30 בעד, 50 נגד, שני נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: נצביע בקריאה שנייה על סעיפים 38 עד 45 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 29 בעד סעיפים 45-38, כהצעת הוועדה – 57 נגד – 11 נמנעים – 9 סעיפים 45-38, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 57 בעד, 11 נגד, תשעה נמנעים.

אברהם בורג: הסעיפים אושרו בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, אתה רוצה להצביע על ההסתייגות לסעיף 46, נכון?

מוחמד ברכה: זה על מס הבורסה.

אברהם בורג: עד כמה שזה יהיה לא חשוב כרגע.

אברהם בורג: ניתן להצביע על ההסתייגות לסעיף 46 של חבר הכנסת ברכה, הסתייגות מס' 1.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, את שאר הסעיפים אתה רוצה להוריד?

אברהם בורג: אתה רוצה להצביע אחד אחד?

אברהם בורג: הצבעה מס' 30 בעד ההסתייגות – 16 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות 1 של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 46 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 16 בעד, 61 נגד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא אושרה.

אברהם בורג: נצביע על היתר ידנית, חבר הכנסת ברכה?

אברהם בורג: נצביע ידנית על הסתייגות מס' 2.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות 2 של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 46 לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: נצביע על הסתייגות מס' 3, ידנית.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות 3 של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 46 לא נתקבלה.

אברהם בורג: להסתייגות מס' 4.

אברהם בורג: מי בעד?

אברהם בורג: מי נגד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות 4 של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 46 לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: חבר הכנסת לנגנטל, הסרת את הסתייגותך?

אברהם בורג: אני מסיר בשמך.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: לסעיף 47 אין הסתייגויות.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, הסרת את ההסתייגות לסעיף 48?

אברהם בורג: מסיר.

אברהם בורג: חבר הכנסת עמיר פרץ אינו נוכח.

אברהם בורג: אם כן, נצביע בקריאה שנייה על סעיפים 46, 47 ו-48 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 31 בעד סעיפים 48-46, כהצעת הוועדה – 67 נגד – 11 נמנעים – 3 סעיפים 48-46, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 67 בעד, 11 נגד, שלושה נמנעים.

אברהם בורג: סעיפים אלה נתקבלו בקריאה שנייה.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, להסיר את ההסתייגות לסעיף 49?

מוחמד ברכה: להצביע.

אברהם בורג: הצבעה אחת?

אברהם בורג: או.

אברהם בורג: קיי.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על ההסתייגות הראשונה לסעיף 49 בהצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 32 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 62 נמנעים – 1 ההסתייגות 1 של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 49 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 15 בעד, 62 נגד, אחד נמנע.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, את השאר אתה מוריד?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת עמיר פרץ לא נמצא.

אברהם בורג: חבר הכנסת אברהם רביץ?

אברהם בורג: אני מודה לך על שהסרת את הסתייגותך לסעיף 50.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, לסעיף 53?

אברהם בורג: מוריד.

אברהם בורג: חבר הכנסת יוסי כץ, הורדת את ההסתייגות לסעיף 53?

אברהם בורג: הורדת.

אברהם בורג: אם כן, נצביע בקריאה שנייה על סעיפים 49 עד 56 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 33 בעד סעיפים 56-49, כהצעת הוועדה – 57 נגד – 10 נמנעים – 8 סעיפים 56-49, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 57 בעד, עשרה נגד, שמונה נמנעים.

אברהם בורג: הסעיפים נתקבלו כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ההסתייגות לסעיף 57 של קבוצת לנגנטל – ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 34 בעד ההסתייגות – 26 נגד – 50 נמנעים – 2 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת נ' לנגנטל לסעיף 57 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 50 נגד, 26 בעד, שני נמנעים.

אברהם בורג: הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: נצביע בקריאה שנייה על סעיפים 57, 58 ו-59 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 35 בעד סעיפים 59-57, כהצעת הוועדה – 60 נגד – 12 נמנעים – 9 סעיפים 59-57, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 60 בעד, 12 נגד, תשעה נמנעים.

אברהם בורג: סעיפים אלה נתקבלו כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: חבר הכנסת פריצקי, להצביע על ההסתייגות הבאה בתור?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת פריצקי הסיר את הסתייגותו לסעיף 60.

אברהם בורג: חבר הכנסת פריצקי, לסעיף 83?

יוסף יצחק פריצקי: עד הסוף.

אברהם בורג: אם כן, נצביע בקריאה שנייה על סעיפים 60 עד 87 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 36 בעד סעיפים 87-60 – 60 נגד – 10 נמנעים – 9 סעיפים 87-60 נתקבלו.

אברהם בורג: 60 בעד, עשרה נגד, תשעה נמנעים.

אברהם בורג: סעיפים אלה נתקבלו כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: סעיף 88 בעמוד 18, הסתייגות של קבוצת חוגי – בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 37 בעד ההסתייגות – 34 נגד – 48 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת ע' חוגי לסעיף 88 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 48 נגד, 34 בעד, נמנע אחד.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: חבר הכנסת עמיר פרץ איננו.

אברהם בורג: נצביע על סעיף 88 בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 38 בעד סעיף 88, כהצעת הוועדה – 63 נגד – 15 נמנעים – 6 סעיף 88, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: 63 בעד, 15 נגד, שישה נמנעים.

אברהם בורג: סעיף 88 נתקבל.

אברהם בורג: ההסתייגות של חבר הכנסת יורי שטרן לסעיף 89 – ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 39 בעד ההסתייגות – 14 נגד – 61 נמנעים – 5 ההסתייגות של חבר הכנסת י' שטרן לסעיף 89 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 61 נגד, 14 בעד, חמישה נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: בייגה, אתה מסיר את ההסתייגות האחרונה לסעיף 90?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת פריצקי, אתה מסיר את ההסתייגות לסעיף 90?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: נצביע בקריאה שנייה על סעיפים 89 ו-90 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 40 בעד סעיפים 90-89, כהצעת הוועדה – 61 נגד – 11 נמנעים – 10 סעיפים 90-89, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 61 בעד, 11 נגד, עשרה נמנעים.

אברהם בורג: סעיפים אלה נתקבלו בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: אם כן, נעבור להצבעה בקריאה שלישית על הצעת החוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 132), התשס"ב–2002.

רן כהן: – – –

אברהם בורג: אין הסתייגויות, לא צריך לשאול כלום.

אברהם בורג: זבולון אורלב, אני מבקש ממך, בלי עצות אחיתופל.

אברהם בורג: נעבור להצבעה בקריאה שלישית, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: יחי הרפורמה ואריה דרעי.

אברהם בורג: חבר הכנסת יעקב ליצמן, בבקשה, שלמי תודות, אם כי לא ברור אם זה יתקבל או לא.

אברהם בורג: הצבעה מס' 41 בעד החוק – 61 נגד – 13 נמנעים – 10 חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 132), התשס"ב–2002, נתקבל.

אברהם בורג: 61 בעד, 13 נגד, עשרה נמנעים.

אברהם בורג: אם כן, חוק זה נתקבל בקריאה שלישית.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת ליצמן, אחריו – חבר הכנסת אפי אושעיה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להביע תודה למזכירות הוועדה – מר טמיר כהן, רחל סמואל, ליאת קרפטי, אילנה יאשייב, צבי רוזן.

יעקב ליצמן: ליועצות המשפטיות אנה שניידר, שגית אפיק, ליאורה סידי.

יעקב ליצמן: לסמדר אלחנני.

יעקב ליצמן: ליושב-ראש הוועדה יאיר רבינוביץ.

יעקב ליצמן: לטלי ירון-אלדר, נציבת מס הכנסה.

יעקב ליצמן: למאיר קפוטא, הממונה על הכנסות המדינה.

יעקב ליצמן: לטלי דולן, היועצת המשפטית של מינהל הכנסות המדינה.

יעקב ליצמן: ליעל ייטב, מנהלת מחלקת החקיקה.

יעקב ליצמן: לאוסקר אבורזק, סגן נציב מס הכנסה.

יעקב ליצמן: לפרידה ישראלי, סגן נציב מס הכנסה.

יעקב ליצמן: לכל אלו שסבלו.

יעקב ליצמן: לכל חברי הוועדה שכן השתתפו ולא השתתפו, שרצו להשתתף ולא רצו להשתתף.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אפי אושעיה, בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הנני מתכבד להודיע בשם ועדת הכנסת על חילופי אישים כדלקמן: בוועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת יוסי כץ יחליף את חברת הכנסת יעל דיין כממלא-מקום.

): תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: הנושא הבא: שאילתות לשר המשפטים.

אברהם בורג: מבירא עמיקתא לאיגרא רמא.

אברהם בורג: בבקשה, אדוני השר.

אברהם בורג: חבר הכנסת ד' טל שאל את שר המשפטים ביום כ"ה בסיוון התשס"ב (5 ביוני 2002):

אברהם בורג: לפני כשנה הודיע משרד המשפטים, כי ראש יאחב"ל לא צותת למר בנימין נתניהו ולמר אביגדור ליברמן בניגוד לחוק.

אברהם בורג: לאחרונה פורסם ב"מעריב" ובאתר באינטרנט, כי כן צותתו ותמללו, בניגוד לצו בית-המשפט; רצ"ב פרסום בנושא.

אברהם בורג: רצוני לשאול: 1.

אברהם בורג: האם תמללה המשטרה את שיחות נתניהו-ליברמן כפי שפורסם?

אברהם בורג: 2.

אברהם בורג: אם כן – מה תעשה כעת פרקליטת המדינה?

אברהם בורג: 3.

אברהם בורג: מדוע יצאה בשעתו הכחשה בעניין זה? 4.

אברהם בורג: האם תיחקר הפרשה?

מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) כידוע לך בוודאי, הנושא מצוי בבדיקה בפרקליטות המדינה, ועל כן לא נוכל להתייחס לעת הזאת פרטנית לשאלות חבר הכנסת הנכבד.

מאיר שטרית: חבר הכנסת אמ' כהן שאל את שר המשפטים ביום א' באדר התשס"ב (13 בפברואר 2002): בריאיון ל"הפרקליטים" אומר השופט גבריאל בך, כי תמיד היה נגד השיטה שבה המשטרה ממליצה לפרקליטות בנושא הגשת כתבי אישום.

מאיר שטרית: הוא בעד העברת החומר ותו לא.

מאיר שטרית: עוד הביע חשש, שיש חקירות שנפתחות בגלל לחץ העיתונות; רצ"ב הריאיון.

מאיר שטרית: רצוני לשאול: 1.

מאיר שטרית: האם תיושם המלצתו של השופט להימנע ממתן המלצות לפרקליטות?

מאיר שטרית: אם לא – מדוע?

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: האם נפתחו חקירות של אישי ציבור כתוצאה מלחץ התקשורת?

מאיר שטרית: אם כן – אילו?

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש רבותי חברי הכנסת, 2-1.

מאיר שטרית: כפי שנמסר לתקשורת בתחילת חודש מרס 2002, בעקבות המלצות הוועדה לבחינת ההסדרים בעניין פרסומים מחקירות המשטרה וגופי חקירה סטטוטוריים אחרים, בראשות נשיא בית-המשפט המחוזי (בדימוס) וינוגרד, ובעקבות המלצות צוות יישום, קיים היועץ המשפטי לממשלה, מר אליקים רובינשטיין, ישיבה בעניין, ובסופה הודיע על כוונתו לעגן הנחיה חדשה הנוגעת לפרסום המלצות משטרת ישראל הניתנות בסיום חקירות שמנוהלות על-ידה.

מאיר שטרית: ההנחיה החדשה נוסחה, כאמור, בעקבות דיון שקיים היועץ המשפטי בהשתתפות פרקליטת המדינה, גברת עדנה ארבל, והגורמים הרלוונטיים ממשרד המשפטים, המשרד לביטחון פנים ומשטרת ישראל.

מאיר שטרית: בעקבות הדיון הוחלט לעגן בהנחיות היועץ המשפטי לממשלה את ההנחיה הבאה: "ככלל, לא יפורסמו המלצות הגוף החוקר בסיומה של חקירה עם העברת התיק לתביעה.

מאיר שטרית: עם זאת, במקרים בעלי עניין ציבורי מיוחד, כשהמשטרה סבורה כי יש עניין מיוחד בפרסום המלצותיה, תוכל המשטרה לעשות כן, לאחר שהתייעצה וקיבלה את הסכמת היועץ המשפטי לממשלה או פרקליטת המדינה.

מאיר שטרית: בהתייעצות יידונו הן עצם הפרסום והן נוסחו".

מאיר שטרית: אנו סבורים, כי הנחיה ברוח זו המפורטת לעיל, משקפת מחד גיסא את התועלת שצומחת לפרקליטות מעצם קבלת עמדת הגופים החוקרים, אף שאין הפרקליטות מחויבת בהמלצות אלה, ומאידך גיסא נותנת ההנחיה את הדעת על הצורך למזער את הנזק שעלול להיגרם לחשוד ולקורבנות כתוצאה מן הפרסום.

מאיר שטרית: ההחלטה על הפרסום מביאה בחשבון את העניין הציבורי כשמדובר באנשי ציבור ואת החשש מהדלפות או פרסום לא מדויק, שעלולים לפגוע יותר מהודעה מסודרת ומבוקרת.

מאיר שטרית: לאחרונה אף פנה בעניין השר לביטחון פנים, אשר סבר כי אין מקום להעברת המלצות משטרה לתביעה.

מאיר שטרית: עם זאת, השר לביטחון פנים הסכים, כי יש מקום לביצוע סיכום תיק החקירה על-ידי היחידה החוקרת, אשר יכלול הערכה של הראיות ביחס ליסודות העבירה.

מאיר שטרית: בעקבות כך התקיימה ישיבה בראשות היועץ המשפטי לממשלה, והוחלט כי המשטרה תכין טופס של סיכום חקירה, אשר יוצג לוועדת החוקה, ואשר יכלול ניתוח הראיות, תמצית, התייחסות לראיות לכאורה, ופרטים אינדיקטיביים העשויים להיות רלוונטיים בנושא העניין לציבור.

מאיר שטרית: בישיבה פרקליטי המחוז שקיימה פרקליטת המדינה בשבוע שעבר העלו פרקליטי המחוז את החשיבות והצורך בקבלת סיכום המשטרה כאמור, לצורך ייעול פעולת בדיקת חומר החקירה.

מאיר שטרית: פרקליטת המדינה הנחתה לקיים את הסיכום כפי שנקבע על-ידי היועץ המשפטי לממשלה.

מאיר שטרית: למותר לציין, כי כל החלטה על פתיחה בחקירה מתקבלת על סמך נתונים ענייניים בלבד, כאשר קיימת תשתית ראייתית מינימלית המצדיקה פתיחה בחקירה.

אברהם הירשזון: תודה.

אברהם הירשזון: יש לך שאלה נוספת אחרי תשובה כל כך ממצה?

אמנון כהן: כן.

אמנון כהן: תודה רבה לכבוד השר על התשובה המנומקת.

אמנון כהן: ברצוני לדעת מה לוח הזמנים הסופי ומתי יחליטו סופית איך להתנהג בכל נושא ונושא.

מאיר שטרית: אני חושב שבתשובה שלי הסברתי את זה.

מאיר שטרית: זה נכנס לתוקף מיידי.

מאיר שטרית: החלטת היועץ המשפטי לממשלה תופסת מיום פרסומה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת א' גמליאל שאל את שר המשפטים

אמנון כהן: ביום כ"ה בסיוון התשס"ב (5 ביוני 2002):

אמנון כהן: במענה על שאילתתי על תמלול האזנות לשיחות בין חבר הכנסת אביגדור ליברמן לגברת יפה דרעי, הושב לי ב-13 במרס 2002, כי הנושא מצוי בבדיקת היועץ המשפטי לממשלה ומבקר המדינה, וכי יש להמתין לסיומן של הבדיקות הנ"ל.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם הסתיימו הבדיקות?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: אם כן – מתי ומה העלו?

אמנון כהן: 3.

אמנון כהן: אם אכן תומללו שיחות אלו, מדוע?

אמנון כהן: 4.

אמנון כהן: האם תומללו שיחות אישיות נוספות?

מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

מאיר שטרית: הבדיקות עדיין לא הסתיימו.

מאיר שטרית: 4-2.

מאיר שטרית: מכיוון שהבדיקות לא הסתיימו, לא נוכל לענות באופן פרטני על השאלות האלה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת א' פינס-פז שאל את שר המשפטים ביום י"ח בסיוון התשס"ב (29 במאי 2002):

מאיר שטרית: לאחרונה חל עיכוב משמעותי בפרסום הצעות חוק על-ידי משרד המשפטים.

מאיר שטרית: רצוני לשאול: 1.

מאיר שטרית: כמה הצעות חוק נמצאות בהכנת משרד המשפטים לפרסום יותר מ-30 יום?

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: מה הוא משך הזמן הממוצע מרגע קבלת הצעות חוק מוועדות הכנסת ועד לפרסומן ברשומות?

מאיר שטרית: 3.

מאיר שטרית: מה הוא משך ההמתנה הארוך ביותר של הצעת חוק לפרסום ברשומות?

מאיר שטרית: 1.

מאיר שטרית: כעת ממתינות שתי הצעות חוק פרטיות למעלה מ-30 ימים להכנה במשרד המשפטים.

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: לא ניתן לאמוד את משך הזמן הממוצע לפרסום ברשומות.

מאיר שטרית: הפרסום תלוי בכוח-האדם העומד לרשות המחלקה, בכמות הצעות החוק, הן הפרטיות והן הממשלתיות, ובאיכות החומר הנשלח לפרסום.

מאיר שטרית: בשנתיים האחרונות חדל משרדנו לפרסם באופן שוטף וסדיר את הצעות החוק הפרטיות עקב גידול מספרן מחד גיסא והעדר כוח-אדם מאידך גיסא, ולכן לא ניתן לאמוד את משך זמן הפרסום.

מאיר שטרית: לאחרונה תגבר משרדנו את כוח-האדם העומד לרשות המחלקה, וכתוצאה מכך ניכרת האצה בקצב פרסום הצעות החוק הפרטיות.

מאיר שטרית: 3.

מאיר שטרית: הצעת החוק הממתינה לפרסום פרק הזמן הממושך ביותר היא מיום 12 ביוני 2002.

מאיר שטרית: אני מאמין שהשאילתא של אופיר פינס הוגשה בשעתה לנוכח הפיגור הגדול שהיה בפרסום הצעות החוק הפרטיות.

מאיר שטרית: אני שמח להודיע לכנסת, שבעקבות הפעולה המשותפת של משרד המשפטים והכנסת התגברנו על הפיגור, וכל הצעות החוק שהמתינו, להוציא שתיים שמחכות יותר מ-30 יום, פורסמו, וברוך שפטרנו.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, לפני ששמעת את התשובה כבר עמדת ליד המיקרופון לשאול שאלה נוספת?

אופיר פינס-פז: הייתי קרוב.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אתה יודע שאני נלחמתי את מלחמתך, כי הרי גם חוקים של היושב-ראש עוכבו והתעכבו חודשים ארוכים.

אברהם הירשזון: אתה עושה עבודה ברוכה מאוד בנושא.

אופיר פינס-פז: בסופו של דבר לא היושב-ראש סבל, אלא הנושא שהוא רצה לקדמו.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר, שמשרד המשפטים, בשיתוף פעולה עם הכנסת, עשה מאמץ עצום והתגבר על הפיגור, ולכן סדר-היום שלנו השבוע עמוס לעייפה.

אופיר פינס-פז: אני מקווה מאוד שבמושב הבא הדברים ירוצו באופן שוטף, כפי שקרה באמת בחודש-חודשיים האחרונים.

אברהם הירשזון: תודה רבה לך, אדוני.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת אמ' כהן שאל את שר המשפטים ביום ב' בתמוז התשס"ב (12 ביוני 2002): בעיתון "הפרקליטים", מפברואר 2002, נטען, כי שופטים בבית-המשפט העליון איחרו זמן רב לדיון שנקבע מוקדם בבוקר, ואף לא טרחו להתנצל.

אברהם הירשזון: רצוני לשאול: 1.

אברהם הירשזון: האם הידיעה נכונה?

אברהם הירשזון: 2.

אברהם הירשזון: אם כן – האם יש גורם שמבקר את התנהלות השופטים בבית-המשפט העליון ומפקח עליה?

אברהם הירשזון: 3.

אברהם הירשזון: מה ייעשה לשיפור המצב הנוכחי?

מאיר שטרית: 1.

מאיר שטרית: לא ניתן לבדוק את הטענה, מפני שכותב המאמר מסתיר את שמו ולא ציין במאמרו מי הם השופטים ובאיזה תאריך אירע המקרה.

מאיר שטרית: בכל מקרה, אין תופעה של איחורים לדיונים כפי שטוען כותב המאמר.

מאיר שטרית: 3-2.

מאיר שטרית: נשיא בית-המשפט העליון מפקח על כל השופטים, וכן, כידוע, פעלנו כדי לקדם את החקיקה שתיצור מוסד אומבודסמן, שיבדוק תלונות נגד שופטים.

מאיר שטרית: הצעת החוק אושרה לקריאה שנייה ושלישית ותבוא היום לדיון במליאת הכנסת.

מאיר שטרית: חבר הכנסת א' גמליאל שאל את שר המשפטים

מאיר שטרית: ביום ב' בתמוז התשס"ב (12 ביוני 2002): בעיתון "הפרקליטים" פורסם, כי עורך-דין הציע לנשיא בית-המשפט העליון כמה רעיונות לייעול מערכת השיפוט, ובין היתר – הליך אשרור שופטים אחת לחמש שנים בוועדה למינוי שופטים.

מאיר שטרית: רצוני לשאול: 1.

מאיר שטרית: מה היו הצעותיו של עורך-הדין? 2.

מאיר שטרית: אילו מהן יושמו בפועל?

מאיר שטרית: 3.

מאיר שטרית: האם התייחסו לרעיון אשרור שופטים, ואם לא – מדוע?

מאיר שטרית: 4.

מאיר שטרית: האם תישקל הצעה זו?

מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

מאיר שטרית: על-פי הכתבה העביר עורך-הדין את הצעותיו לשר המשפטים דוד ליבאי.

מאיר שטרית: ההצעות, מלבד זו המופיעה בכתבה, לא הועברו לעיוני.

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: ההצעה המועלה בכתבה לא מיושמת בפועל, ולגבי השאר, כאמור, אינני יכול להשיב.

מאיר שטרית: 3.

מאיר שטרית: הרעיון לאשרור בחירתם של שופטים נדון כמה פעמים, בנוסחים שונים, והוחלט, בינתיים, שלא לאמצו.

מאיר שטרית: בין השאר, הצעות מסוג זה הועלו בוועדת-זמיר, שהוקמה לצורך בחינת הליכי בחירת שופטים, ונדחו.

מאיר שטרית: 4.

מאיר שטרית: כאמור, הצעות שונות, לרבות אשרור חד-פעמי לאחר פרק זמן ראשוני של שפיטה, לאחר המינוי, נדונות ונשקלות מעת לעת, בפורומים שונים.

מאיר שטרית: חבר הכנסת י' גאגולה שאל את שר המשפטים ביום ט"ז בתמוז התשס"ב (26 ביוני 2002): בשבועון "אמצע נתניה" פורסם, כי שופט שלום בנתניה הטיל שמונה חודשי מאסר על-תנאי וקנס בסך 2,000 ש"ח על מפעיל תחנת רדיו פיראטית.

מאיר שטרית: רצוני לשאול: 1.

מאיר שטרית: האם הידיעה נכונה?

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: אם כן – מה היה אופיה של תחנת הרדיו – דתית, חרדית, ערבית, רוסית, מזרחית?

מאיר שטרית: 3.

מאיר שטרית: לאיזה קהל שידרה תחנה זו?

מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

מאיר שטרית: הידיעה נכונה.

מאיר שטרית: הנאשם הודה באשמה של הפעלת תחנת שידור ללא זיכיון, וגזר-הדין, כאמור, ניתן ב-28 במאי 2002.

מאיר שטרית: 3-2.

מאיר שטרית: שמה של תחנת הרדיו הוא "רדיו לייט", אך אין בידי פרטים על אופיה או לאיזה קהל היא שידרה.

מאיר שטרית: עניינים אלו לא מצאו ביטוי בדיון בבית-המשפט או בפסק-הדין.

מאיר שטרית: חבר הכנסת מ' פרוש שאל את שר המשפטים ביום ט"ז בתמוז התשס"ב (26 ביוני 2002):

מאיר שטרית: פורסם כי שופטים התערבו כדי למנוע העלאת הצעת חוק תלונות הציבור לעניין מערכת המשפט – אומבודסמן.

מאיר שטרית: רצוני לשאול: 1.

מאיר שטרית: האם הידיעה נכונה?

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: אם כן – מה היא עמדת משרדך בנוגע לפעילות זו? 3.

מאיר שטרית: כיצד תקודם הצעת החוק?

מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)

מאיר שטרית: פעלתי נמרצות למען קידום הצעת החוק והקמת מוסד אומבודסמן למערכת המשפט, ואכן המאמצים נשאו פרי.

מאיר שטרית: ההצעה אושרה לקריאה שנייה ושלישית.

מאיר שטרית: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם הירשזון: רבותי, אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק הקאדים (תיקון מס' 10), התשס"ב–2002, קריאה שנייה ושלישית.

אברהם הירשזון: יציג את החוק יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

אברהם הירשזון: בבקשה, אדוני, יושב-ראש הוועדה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה, אדוני שר המשפטים, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הקאדים (תיקון מס' 10), התשס"ב–2002.

משה גפני: אני רוצה להקדים ולומר שני דברים: דבר אחד – אני חושב שמן הראוי, ואני שמח שיש סעיף מטרה, כדי שלא נטעה לחשוב שהצעת החוק הזאת – – –

אברהם הירשזון: חבר הכנסת אופיר פינס.

אברהם הירשזון: סליחה, זה מליאה פה.

אברהם הירשזון: אני מבקש לשמור על הסדר.

משה גפני: כאשר מדובר על גוף שיפוטי – ולכל עדה ולכל דת יש הגוף השיפוטי שלה – אנחנו הכנסנו בסעיף המטרה שהכוונה היא רק לקאדים.

משה גפני: הוא בא לקבוע את תנאי הכשירות למינוי קאדים.

משה גפני: התלבטנו בוועדה כיצד אדם כשיר וראוי להיות קאדי במדינת ישראל.

משה גפני: רבותי, אני רוצה לומר שאת הצעת החוק הזאת יזמו חברי הכנסת תאופיק חטיב, טלב אלסאנע, מוחמד כנעאן, האשם מחאמיד – וכן חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, שמשום מה השם שלו הושמט עוד בקריאה הטרומית, אבל גם הוא היה בין היוזמים.

משה גפני: הצעת חוק זו, שהוצעה על-ידי חברי הכנסת שהזכרתי, נדונה במליאת הכנסת בקריאה ראשונה ביום ח' בכסליו התשס"א, 5 בדצמבר 2000, והועברה לוועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משה גפני: בעקבות דוח מבקרת המדינה מס' 46, בנושא תפקוד בתי-הדין השרעיים, מוצע בהצעת החוק לערוך כמה תיקונים בחוק הקאדים, התשכ"א–1961.

משה גפני: התיקונים המוצעים הם בראש ובראשונה שינוי תנאי הכשירות לכהונת קאדי.

משה גפני: עד הצעת החוק הזאת גם לא היה ברור מי כשיר להיות קאדי.

משה גפני: בהצעת החוק הזאת מוצע כי תנאי הכשירות יהיו: השכלה דתית גבוהה בדין השרעי והשכלה גבוהה בלימודי האסלאם, להנחת דעתה של הוועדה הבוחנת, או לחלופין – ולא חייב להיות רק זה, יכולה להיות גם אפשרות נוספת – עורך-דין בעל ניסיון של חמש שנים.

משה גפני: החלופה האחרונה נקבעה לאור החוסר בלימודים סדירים בארץ של הדין השרעי.

משה גפני: ואגב, זה בניגוד לבתי-המשפט ולבתי-הדין הרבניים, ששם יש לימודים סדירים ויש המסלול הקבוע והברור.

משה גפני: לכן יש פה שתי החלופות, מה שאין כן בבתי-המשפט ובבתי-הדין הרבניים.

משה גפני: לו היו לימודים מסודרים ללימוד הדין השרעי, לא היה צורך בקביעת חלופה לכשירות של עורך-דין.

משה גפני: תנאי כשירות נוספים הם, ואלה תנאים שהם מחויבי המציאות, הוא מחויב בתנאי הקבלה – אורח חיים ואופי מתאים, גיל מעל 30 שנה וכן עמידה בהצלחה בבחינות שכתבה הוועדה הבוחנת.

משה גפני: עוד מוצעים תיקונים לדרך מינוי קאדי, לדרך מינוי נשיא בית-הדין השרעי לערעורים, שימונה על-ידי שר המשפטים באישור הוועדה, לתקופה של עשר שנים, להרכב בית-הדין השרעי לערעורים ולדרך קבלת ההחלטות ולמקומות מושב ואזורי שיפוט של בתי-הדין השרעיים לערעורים.

משה גפני: בהצעת החוק מוסדרים גם סדרי המינהל של בתי-הדין השרעיים ומינוי מנהל בתי-הדין השרעיים, שימונה על-ידי שר המשפטים, בהתייעצות עם נשיא בתי-הדין השרעיים לערעורים.

משה גפני: עוד מוצע בהצעת החוק, כי קאדי לא יעסוק בעיסוק נוסף ולא ימלא תפקיד ציבורי, אלא בהסכמת נשיא בית-הדין השרעי לערעורים ושר המשפטים.

משה גפני: יש חשיבות רבה להסדרתם ולעיגונם של נושאים אלו ולהסדרת תפקיד הקאדי בצורה מפורטת.

משה גפני: אין ספק כי השירותים הניתנים על-ידי בתי-הדין השרעיים בכלל ועל-ידי הקאדי בפרט משרתים אוכלוסייה רחבה מאוד הזקוקה לשירותים אלו ומשתמשת בהם באופן רצוף ושוטף ביום-יום.

משה גפני: רבותי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אני מבקש לתמוך בהצעת החוק הזאת בקריאה שנייה ושלישית, לאחר שקיימנו הרבה מאוד דיונים ובאנו בדברים, ביוזמתו של שר המשפטים, עם חברי הכנסת המציעים והגענו להסכמה.

משה גפני: אני רוצה לומר לכם, אדוני ראש הממשלה, שהחוק הזה הוא אומנם הצעת חוק פרטית, אבל להערכתי כבר אפשר להגדיר אותו גם כחצי הצעת חוק ממשלתית, מכיוון שהכול נעשה יחד עם שר המשפטים.

משה גפני: אני מבקש לקבל את הצעת החוק הזאת בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

משה גפני: תודה רבה.

אברהם הירשזון: אני מאוד מודה לך, אדוני יושב-ראש הוועדה.

אברהם הירשזון: לחבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה שתי הסתייגויות.

אברהם הירשזון: שש דקות לרשותך.

אברהם הירשזון: בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, מכובדי, ראש הממשלה והשרים, חברי חברי הכנסת, אלה הסתייגויות שלא כפי שהתרגלנו להן בעבר הרבה פעמים, הן לא כדי לדבר, אלא הן הסתייגויות מהותיות ולגופו של עניין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מקווה שאצליח גם לשכנע אתכם בצדקתן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קודם כול, אני רוצה לברך את חברי היוזמים, את שר המשפטים ואת יושב-ראש הוועדה על העבודה הטובה שהם עשו והם מביאים לנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: סוף-סוף יש איזו צעידה קדימה לגבי בתי-הדין השרעיים ולגבי מינויי השופטים או הקאדים בבתי-דין אלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן, אני מברך על היוזמה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלא מה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לעניות דעתי, מה שהונח לפנינו איננו שלם ואיננו מתקרב גם לשלמות ונחוצים תיקונים נוספים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מציע – וזאת בהסתייגות – שלגבי מי שימונה כקאדי, נוסף על התנאים שההצעה שלפנינו מונה אותם, יהיה מי ששימש כטוען בבית-דין שרעי במשך שלוש שנים לפחות.

ראובן ריבלין: מה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי ששימש כטוען בבית-דין שרעי במשך שלוש שנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת בתוספת לתנאים שהחוק מונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומר זאת, כי יכול להיות שימנו עורך-דין, שהוא מעולם אחר, שהוא איננו יודע ואין לו מושג מה זה שפיטה בבית-דין שרעי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התוספת הזאת רק תהיה מבורכת, שיהיה לו ניסיון של שלוש שנים לפחות, כמי ששימש כטוען בבית-דין שרעי והוא מכיר את הדינים ואיך הדברים מתנהלים בבית-דין שרעי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התוספת הזאת היא רק מבורכת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא מאמין ואני לא רוצה שמישהו יתנגד לה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא חושב שצריך להתנגד לדבר כזה.

קריאה: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מדבר על סעיף 10.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שתי ההסתייגויות הנוספות הן בסעיף 10.

ראובן ריבלין: האם לא כל עורך-דין יכול להופיע בפני כל בית-דין שרעי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שכן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא יכול להופיע.

ראובן ריבלין: נניח שהוא הופיע במשך שלוש שנים.

ראובן ריבלין: זה מספיק.

ראובן ריבלין: קח, לדוגמה, את חוק לשכת עורכי-הדין ואת חוק השופטים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נמצאים עכשיו היכן שאנחנו נמצאים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההצעה הוכנה כפי שהוכנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני הגשתי את ההסתייגות הזאת כדי לשפר, ולו במעט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא צריך להוכיח, להנחת דעתה של הוועדה הממנה, שהוא קרוב לדברים האלה ושימש בפועל באמת בתפקיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם הוא הופיע שלוש שנים, יכול להיות שהם ימצאו שמי שהופיע יותר הוא יותר ראוי לשמש כשופט, או להתמנות כקאדי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו לא נוכל לעשות את – – –

אברהם הירשזון: אדוני שר המשפטים, אדוני שר המשפטים, זה באמת מפריע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני יודע שאתה שואף למשהו יותר טוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם אני אכן הייתי רוצה להגיע למצב הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל למרבה הצער זה מה שיש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נשפר קמעה, ולו במעט, על-ידי ההסתייגות הזאת, את התנאים של מי שיהיה ראוי להתמנות.

מוחמד ברכה: או עורך-דין שלוש שנים, או – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא, נוסף על התנאים שנמצאים בחוק עכשיו, נוסף על כל זה, יהיה תנאי שהוא שימש שלוש שנים כטוען בבית-דין שרעי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההסתייגות מוסיפה עוד תנאי.

מוחמד ברכה: תנאי הכרחי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כן, תנאי הכרחי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבקש לתמוך בהסתייגות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההסתייגות השנייה מדברת על אותה תוספת, כלומר שיהיה כתוב: מי ששימש בפועל כטוען בבית-דין שרעי במשך שלוש שנים, יוכל להתמנות למנהל בתי-דין שרעיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלה שתי ההסתייגויות הראשונות ושתיהן דנות באותו דבר, פשוט כדי שלא יתמנו לקאדים ולמנהלי בתי-דין שרעיים כאלה שלא היה להם ניסיון והם לא שימשו בפועל טוענים בבתי-דין אלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההסתייגות השלישית היא לגבי המינוי של קאדי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי ימנה את הקאדי ובאילו תנאים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפי ההצעה שלפנינו שר המשפטים ימנה את הקאדים בהתייעצות עם נשיא בית-הדין השרעי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מוצע שהמינוי יהיה בהסכמת נשיא בית-הדין, כפי שנהוג בבית-המשפט העליון לגבי שופטים, כאשר הנשיא ממנה ולא רק שר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מציע פה דרך ביניים, אני לא רוצה ללכת, לא לפי דרכו של שר המשפטים כפי שהוא רוצה והוא מציע, ולא לפי דרכו של הנשיא שרוצה שהדבר יהיה רק בהסכמתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מציע שזה יהיה בהמלצת נשיא בית-המשפט העליון, זאת אומרת: אותו סעיף, אותו מינוי, אלא שהמינוי ייעשה בהמלצת נשיא בית-הדין השרעי – לא רק בהתייעצות אתו, ולא עד כדי כך שיהיה רק בהסכמתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המלצה היא דרך ביניים והיא שביל זהב בין שתי הגישות האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שתמיכתנו גם בהסתייגות הזאת תהיה מבורכת, תהיה נכונה ותהיה במקומה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן, רבותי חברי הכנסת, אני מבקש את תמיכתכם בשלוש ההסתייגויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומר שוב שבשתי הסתייגויות מדובר על התוספת שאומרת, שמי שימונה לקאדי ומי שימונה למנהל בתי-דין שרעיים, יהיה לו ניסיון של שלוש שנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אגיד את שלוש ההסתייגויות בשיא הקיצור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההסתייגויות הן ענייניות, שתי הסתייגויות: אחת לגבי קאדי ואחת לגבי מנהל בית-דין שרעי, שלא ימונו קאדי ומנהל בתי-דין שרעיים אלא אם שימשו שלוש שנים כטוענים בבתי-דין שרעיים.

נואף מסאלחה: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה נוסף על כל התנאים שיש גם בחוק.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: זאת כבר שאלה שנשאלה.

מוחמד ברכה: חמישה אנשים זה כבר לא – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת ברכה, אני מבקש להוסיף לתנאים שנמצאים בחוק וכוללים את כל התנאים שמציעים לנו, תוספת לגבי קאדי ולגבי מנהל בתי-הדין השרעיים, שיהיה להם ניסיון של שלוש שנים כטוענים.

מוחמד ברכה: חמישה אנשים – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה, יש המון – – –

אברהם הירשזון: חבר הכנסת דהאמשה, אתה לא מקשיב לי?

אברהם הירשזון: סיימת, וזה לא נתון לוויכוח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רק רוצה לומר מלה אחת לגבי ההסתייגות השלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני שר המשפטים, אתה גם לא הקשבת לי, אף שאני מניח שאתה מבין על מה אני מדבר.

מאיר שטרית: הקשבתי – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל תן לי רק לומר במשפט אחד למה אני אומר שהמינוי יהיה "בהמלצת נשיא בית-הדין השרעי" ולא בהסכמתו כפי שהוא רוצה, ולא רק בהתייעצות כפי שאתה רוצה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המלצה היא שביל הזהב והיא דרך ביניים, וזה מן הסתם מביא להתייחסות נכונה ורצינית בין שני הממנים האלה.

נואף מסאלחה: – – –

אברהם הירשזון: רבותי, אנחנו עוברים להצבעות על הצעת חוק הקאדים (תיקון מס' 10), התשס"ב–2002.

אברהם הירשזון: לשם החוק אין הסתייגות ולסעיפים 1 ו-2 אין הסתייגויות, ולכן אנחנו מצביעים בקריאה שנייה על שם החוק ועל סעיפים 1 ו-2 כהצעת הוועדה.

אברהם הירשזון: מי בעד?

אברהם הירשזון: מי נגד?

אברהם הירשזון: נא להצביע.

אברהם הירשזון: הצבעה מס' 42 בעד סעיפים 2-1 – 34 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 2-1 נתקבלו.

אברהם הירשזון: 34 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אברהם הירשזון: הסעיפים אושרו.

אברהם הירשזון: סעיף מס' 3, חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, האם אתה מסיר את ההסתייגות, או שאתה רוצה שנצביע עליה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

אברהם הירשזון: אתה רוצה שנצביע על ההסתייגות.

אברהם הירשזון: מי בעד ומי נגד ההסתייגות של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה?

אברהם הירשזון: הצבעה מס' 43 בעד ההסתייגות – 3 נגד – 24 נמנעים – 7 ההסתייגות של חבר הכנסת ע' דהאמשה לסעיף 3 לא נתקבלה.

אברהם הירשזון: שלושה בעד, 24 נגד, שבעה נמנעים.

אברהם הירשזון: ההסתייגות לא התקבלה.

אברהם הירשזון: אנחנו מצביעים עכשיו על סעיפים 3 עד 9, כי לסעיפים 4 עד 9 אין הסתייגויות, כהצעת הוועדה.

אברהם הירשזון: מי בעד?

אברהם הירשזון: מי נגד?

אברהם הירשזון: הצבעה מס' 44 בעד סעיפים 9-3, כהצעת הוועדה – 37 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 9-3, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם הירשזון: 37 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים, ולכן סעיפים 3 עד 9 עברו כהצעת הוועדה.

אברהם הירשזון: לסעיף 10 יש הסתייגות של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ויש לה שני סעיפים.

אברהם הירשזון: אנחנו מצביעים עכשיו על הסעיף הראשון בהסתייגותו של דהאמשה, מי בעד?

אברהם הירשזון: מי נגד?

אברהם הירשזון: נא להצביע.

אברהם הירשזון: הצבעה מס' 45 בעד ההסתייגות – 10 נגד – 17 נמנעים – 8 ההסתייגות 1 של חבר הכנסת ע' דהאמשה לסעיף 10 לא נתקבלה.

אברהם הירשזון: עשרה בעד, 17 נגד ושמונה נמנעים, ולכן ההסתייגות לא התקבלה.

אברהם הירשזון: אנחנו מצביעים על הסתייגות שנייה באותו סעיף.

אברהם הירשזון: רבותי, ההצבעה החלה.

אברהם הירשזון: הצבעה מס' 46 בעד ההסתייגות – 8 נגד – 22 נמנעים – 3 ההסתייגות 2 של חבר הכנסת ע' דהאמשה לסעיף 10 לא נתקבלה.

אברהם הירשזון: שמונה בעד, 22 נגד ושלושה נמנעים, ולכן ההסתייגות השנייה לאותו סעיף לא התקבלה.

אברהם הירשזון: ובכן, אנחנו מצביעים על סעיפים 10 עד 24 כהצעת הוועדה.

אברהם הירשזון: ההצבעה החלה.

אברהם הירשזון: הצבעה מס' 47 בעד סעיפים 24-10, כהצעת הוועדה – 37 נגד – 1 נמנעים – אין סעיפים 24-10, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם הירשזון: 37 בעד, אחד נגד ואין נמנעים, ולכן הסעיפים התקבלו כהצעת הוועדה.

אברהם הירשזון: החוק התקבל בקריאה שנייה.

אברהם הירשזון: מאחר שאין הסתייגויות, אנחנו עוברים מייד לקריאה השלישית.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מבקש שחבר הכנסת תאופיק חטיב – – –

אברהם הירשזון: אדוני יושב-ראש הוועדה, תן לי לנהל את הישיבה כפי שאני מבין.

אברהם הירשזון: אנחנו עוברים עכשיו להצבעה בקריאה שלישית על הצעת החוק.

אברהם הירשזון: ההצבעה החלה.

אברהם הירשזון: הצבעה מס' 48 בעד החוק – 38 נגד – אין נמנעים – אין חוק הקאדים (תיקון מס' 10), התשס"ב–2002, נתקבל.

אברהם הירשזון: 38 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים, הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

אברהם הירשזון: אני מבקש מיוזם החוק, חבר הכנסת תאופיק חטיב, לבוא לבמה.

אברהם הירשזון: בבקשה, אדוני.

תאופיק חטיב: כבוד היושב-ראש, ראש הממשלה, השרים וחברי הכנסת, אני חייב להגיד שהחוק הזה התחיל את דרכו כבר ב-1997 בקריאה טרומית, הוא גם אז עבר פה-אחד, ומשום מה הוא לא הגיע לקריאה ראשונה ולכן לא חל עליו דין רציפות.

תאופיק חטיב: הגשתי אותו בפעם השנייה בכנסת הנוכחית.

תאופיק חטיב: החוק הגיע לגלגול האחרון הזה, והוא התקבל אחרי ש-40 שנה לא היה כל שינוי בחוק הקאדים, ומה שהתאים לשנת 1961 לא התאים לשנת 2002.

תאופיק חטיב: אני שמח שהתיקון התקבל, במיוחד הנושא של הכשירות, ואולי עכשיו תוכל להיות קצת יותר שקיפות, לפחות בסוגיה של מינוי קאדים.

תאופיק חטיב: אני רוצה להודות לשר המשפטים, ליושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, הרב גפני, לעורכת-הדין מרים פרנקל-שור, היועצת המשפטית, ליפה שפירא, מנהלת הוועדה, לשושנה אזולאי, מזכירת הוועדה, ולעורכת-הדין מוריה בקשי ממשרד המשפטים, על שעמלו ועבדו אתנו ביחד כדי לסיים את המלאכה.

תאופיק חטיב: תודה אחרונה אני רוצה להביע לכל חברי הכנסת שתמכו בחוק.

תאופיק חטיב: אחרון אחרון חביב, אני רוצה לשלוח ברכה מיוחדת למי שהיה בזמנו שר הדתות והוא היום סגן שר האוצר, יצחק כהן.

תאופיק חטיב: תודה לכולם.

אברהם הירשזון: תודה רבה לך, אדוני, וברכות גם לך.

אברהם הירשזון: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם הירשזון: אנחנו עוברים לנושא הבא – הצעת חוק נציב תלונות הציבור על שופטים, התשס"ב–2002, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אברהם הירשזון: יציג את החוק יושב-ראש ועדת חוקה, חוק ומשפט.

אברהם הירשזון: בבקשה, חבר הכנסת איתן.

מיכאל איתן: מי?

אברהם הירשזון: אתה, בבקשה.

מאיר שטרית: – – –

אברהם הירשזון: סליחה, אני לא שומע.

אופיר פינס-פז: הפכנו את הסדר.

מאיר שטרית: – – –

אברהם הירשזון: אולי אדוני ייגש לכאן, אני ממש לא שומע, אני מתנצל, ולא ראוי שאני לא אשמע את שר המשפטים.

מאיר שטרית: כדאי שסעיף ו' יבוא לפני סעיף ה'.

מאיר שטרית: סעיף ו' זה חוק-יסוד: השפיטה (תיקון מס' 7), שצריך לבוא לפני סעיף ה'.

אברהם הירשזון: אצלי סעיף ו' – – –

אופיר פינס-פז: קודם נציב תלונות.

אברהם הירשזון: אדוני שר המשפטים, אתה שמת לב שזה כבר הפך לשגרה שנותנים לך נוסחים לא מדויקים?

אופיר פינס-פז: אני אסביר.

אופיר פינס-פז: קודם כול, ברשותו של יושב-ראש ועדת חוקה – אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, חברי חברי הכנסת.

אופיר פינס-פז: ברשותו של יושב-ראש ועדת החוקה, מיקי איתן, אני מביא את החוק בשם הוועדה מן הטעם הפשוט שאני עסקתי בחקיקת החוק הזה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להגיד לשר המשפטים, שהחוק הזה, חוק נציב תלונות הציבור על שופטים, צריך להיות קודם בסדר-היום לחוק-יסוד: השפיטה (תיקון מס' 2), משום שאם החוק הזה תיאורטית, או לא תיאורטית, לא יעבור – אז אין שום סיבה לתקן את חוק-יסוד: השפיטה.

אופיר פינס-פז: לכן הסדר הוא זה ולכן הוא מגיע גם בסדר הזה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אנחנו מתכבדים להביא היום לכנסת – – –

אברהם הירשזון: חבר הכנסת איתן, לא ראוי שתעמוד עם גבך אלינו.

מיכאל איתן: – – – פופולרי.

אברהם הירשזון: אתה פופולרי תמיד אצלי.

אברהם הירשזון: זאת הבעיה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להביא היום לכנסת, למליאה, בשמה של ועדת החוקה, חוק ומשפט, לקריאה שנייה ושלישית הצעת חוק מהפכנית – באמת מהפכנית – פרי יוזמתו של חבר הכנסת יוסף פריצקי, שבעצם יוצרת מנגנון חדש וחשוב מאין כמותו, מנגנון של נציב תלונות הציבור על שופטים.

אופיר פינס-פז: מערכת השפיטה היא מערכת עצמאית ובלתי תלויה.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת נסים זאב.

אופיר פינס-פז: מערכת השפיטה היא מערכת עצמאית ובלתי תלויה, שמספקת שירותים לציבור – שירותים משפטיים.

אופיר פינס-פז: היא מערכת עמוסה לעייפה, ולצערנו הרב, אגב, רבים רבים בחברה הישראלית נזקקים לשירותיה.

אופיר פינס-פז: מי שמכיר את מערכת השפיטה בישראל, זה דומה ממש לתעשייה, לבית-חרושת למשפט, אבל זה ממש בית-חרושת ענק – עם ערכאות ומחוזות וסניפים בכל הארץ.

יהודית נאות: לא תמיד יש לו תוצרת.

אופיר פינס-פז: תמיד יש תוצרת, השאלה אם התוצרת היא תמיד משובחת.

יהודית נאות: – – –

אופיר פינס-פז: בתפקידי כיושב-ראש ועדת החוקה, ושר המשפטים בתפקידו כשר המשפטים, ובעלי תפקידים אחרים קיבלו באמת תלונות רבות מהציבור.

אופיר פינס-פז: נכון שמערכת השפיטה – וראוי לומר זאת – היא מערכת שנהנית מתמיכה רחבה של הציבור, ובצדק, אבל גם כשנעשית עבודה גדולה, חשובה ואיכותית, נופלות בעבודה הזאת לא אחת תקלות.

אופיר פינס-פז: אז אם התקלה היא תקלה משפטית מהותית, בשבילה יש ערכאת ערעור.

אופיר פינס-פז: אדם חש שנעשה אתו אי-צדק משפטי – הוא יכול לפנות ולערער על פסק-הדין, אבל לא על זה מדובר, כי זו מערכת שכבר קיימת ומתפקדת היטב.

אופיר פינס-פז: מדובר על משהו אחר לחלוטין, שבו אדם חש שעלבו בו, שפגעו בו, שהתייחסו אליו בחוסר כבוד, שרמסו את זכויותיו בכל מה שקשור להתנהגותו של השופט, מה שנקרא המזג השיפוטי.

אופיר פינס-פז: לא אחת קורה, כתוצאה מהעומס או מסיבות אחרות, שהנאשם או התובע או הנציגים שלהם, הפרקליטים שלהם, חשים את נחת לשונו של השופט – זה קורה – ויש הבדלים משמעותיים בעניין התנהגותם של שופטים, ולא אחת הציבור מוצא את עצמו נפגע.

אופיר פינס-פז: לכן, נציב תלונות הציבור בראש ובראשונה אמור לטפל בתלונות של ציבור שנפגע מהתנהגות שופט במילוי תפקידו, קרי מהמזג השיפוטי שלו – ולא מדובר על כך שהשופט אמר בוקר טוב או לא אמר בוקר טוב, אלא על דברים שהם כמובן הרבה יותר מרחיקים לכת, ולצערנו הדברים האלה קורים.

אופיר פינס-פז: אומנם במיעוט, אומנם הכלל הוא אחר לחלוטין, אבל יש יוצאים מן הכלל, ובעניין הזה הגיעו תלונות לא מעטות.

אופיר פינס-פז: הוועדה החליטה להוסיף לחוק הזה סעיף, שאני רואה אותו סעיף חשוב מאין כמותו – ואני יודע שנשיא בית-המשפט העליון מתנגד, ואני אומר את זה כאן ועכשיו, ואני יודע שנשיא בית-המשפט בחיפה, כבוד השופט לינדנשטראוס, שמייצג את כל השופטים בישראל, מתנגד לו, אני יודע את זה.

אופיר פינס-פז: הסעיף מדבר על התנהלותו של המשפט – אני אומר בצורה הכי ברורה, זה לא יעזור.

אופיר פינס-פז: אני חושב שזכותו של הציבור להתלונן במקרים שבאמת התנהלות המשפט ברמה הטכנית, לא ברמה המהותית-המשפטית – שם יש ערכאת ערעור – ברמה הטכנית אדם טורטר לבית-המשפט הלוך-חזור, הלוך-חזור, הלוך-חזור שנים, זכותו להתלונן או לא זכותו להתלונן?

אופיר פינס-פז: נגמרו ונסתתמו הטענות של כולם, הונחו הסיכומים לפתחו של השופט.

אופיר פינס-פז: ממתינים שבוע, חודש, שלושה חודשים, חצי שנה, שנה, שנתיים – מותר לו להתלונן או לא מותר לו?

אופיר פינס-פז: זה לא עינוי דין?

אופיר פינס-פז: זו לא ערכאת שיפוט, הוא לא יכול לערער, הוא יכול להתלונן.

אופיר פינס-פז: אני אומר לכם, חברי חברי הכנסת – בואו נקבע נציב תלונות ציבור ונצייד אותו בסמכויות אלמנטריות.

אופיר פינס-פז: אין טעם לעשות את החוק הזה – שיעלה גם כסף, אני אומר לכם – אם אנחנו אומרים שכל מה שהוא יבדוק זה אם השופט חייך או לא חייך, צעק או לא צעק, אמר בוקר טוב או לא אמר בוקר טוב.

אופיר פינס-פז: זה לא יכול להיות.

אופיר פינס-פז: ולכן – –

אברהם הירשזון: חבר הכנסת ריבלין, אדוני השר, בוקר טוב.

אופיר פינס-פז: – – אני עומד על העניין הזה.

אופיר פינס-פז: אני מוכן לנסח את הסעיף הזה בצורה יותר מובהקת כדי ששר המשפטים באמת ישוכנע שחלילה לא ינצלו את העניין הזה לפגיעה בשופטים – ואני בוודאי שותף לרצון הזה – אבל סעיף כזה צריך להיות.

אופיר פינס-פז: תראו, החוק הזה חשוב, והיו ניסיונות שלא לחוקק אותו.

אופיר פינס-פז: היו מחשבות בעיקר בבית-המשפט – שאפשר להסתדר בלי החוק – – – זה פתק ישר מבית-המשפט, אגב.

אברהם הירשזון: אתה מוכן לקרוא לנו אותו?

אופיר פינס-פז: רגע, תן לי לקרוא אותו קודם.

אברהם הירשזון: בבקשה.

אברהם הירשזון: לאט-לאט.

זבולון אורלב: בית-המשפט משפיע על מי שעומד מעל הדוכן?

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת אורלב, כנראה רואים את ערוץ-33.

אברהם הירשזון: אתה רוצה להגיש את זה בתור שאילתא?

זבולון אורלב: בית-המחוקקים – – –

אברהם הירשזון: סליחה, חבר הכנסת אורלב, אתה מפריע לו לקרוא את הפתק.

אופיר פינס-פז: מכל מקום, היו מי שחשבו שאין צורך בחוק, שאפשר להגיע לאיזה הסדר אדמיניסטרטיבי, שמייצר את הפונקציה הזאת במסגרת הנהלת בתי-המשפט.

אופיר פינס-פז: אנחנו סברנו – כולנו, גם מציע החוק, גם שר המשפטים וגם אנוכי – שלא יהיה אפשר לעשות את זה בלי חוק, ואני רוצה להסביר גם למה.

אופיר פינס-פז: תראו, הנציב חייב להיות קודם כול אישיות באמת מהדרג הגבוה ביותר, וזה אפשר לעשות גם בלי חוק.

אופיר פינס-פז: אפשר למנות אדם שהוא משכמו ומעלה, בשביל זה לא צריך חוק, אבל הוא צריך להיות שני דברים: הוא צריך להיות בלתי תלוי – וזה יכול לקרות רק אם הוא עובד מתוקף חוק; והוא חייב להיות מצויד בסמכויות – וגם זה יכול לקרות רק אם אדם פועל על-פי חוק, ובחוק מוגדרות סמכויותיו.

אופיר פינס-פז: כל הסדר אחר לא יכול להביא לתוצאה המקווה מבחינתנו, ולכן התעקשנו על החקיקה, ונדמה לי שאנחנו מביאים לכנסת הצעת חוק ראויה, טובה, משמעותית, ואני אומר גם לשופטים בישראל – – –

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר, יושב-ראש ועדת החוקה, שאם היה עורך-דין יושב-ראש הוועדה, כנראה עליו היה – – –

אופיר פינס-פז: בלי ספק.

ראובן ריבלין: אני מברך אותך.

אופיר פינס-פז: אתה יודע מה, לא יודע אם בלי ספק, אבל היה קשה לעורך-דין לעמוד בזה.

ראובן ריבלין: כמו ברשות השידור – – –

אופיר פינס-פז: השר ריבלין, אני אגיד לך, לי זה קל מאוד, אני אגיד לך למה, כי אני בא מתוך נקודת מוצא של הערכה גדולה מאוד לבית-המשפט ולמערכת השפיטה.

אופיר פינס-פז: לכן, בלי שום בעיות, אני גם יכול להגיד: איפה שיש, צריך לעשות.

אופיר פינס-פז: בעניין הזה אני משוכנע שהמכניזם הזה – נציב תלונות הציבור כלפי שופטים – יתרום לבית-המשפט, יתרום לאמון הציבור בבית-המשפט, הוא יחזק והוא יהיה בסופו של דבר מכשיר ניהולי שאני מעריך שכולם בסופו של דבר יתברכו בו.

אופיר פינס-פז: לכן, אני מציע לתמוך בהצעת החוק, אני מבקש להתנגד להסתייגויות, ואם שר המשפטים מבקש – שר המשפטים, אתה מבקש – – –

מאיר שטרית: – – –

אופיר פינס-פז: כן, שר המשפטים רוצה לומר משהו, אז אני מבקש שתאפשר לו.

אופיר פינס-פז: תודה.

אברהם הירשזון: אדוני שר המשפטים, בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מסכים עם דברי יושב-ראש ועדת החוקה, ואני חושב שחשוב מאוד שהחוק מחוקק, כי הוא יוצר בפעם הראשונה במדינת ישראל – – –

אברהם הירשזון: סליחה, אדוני, אתה מדבר כשר או כמסתייג?

מאיר שטרית: כשר.

מאיר שטרית: חקיקת החוק היא מהלך חשוב למערכת המשפט, על מנת ליצור כתובת רלוונטית מומחית בנושא, שתוכל לבדוק לגופו של עניין את תלונותיהם של אזרחים ביחס להתנהגותם של שופטים.

מאיר שטרית: אין ספק שחקיקת החוק חשובה בעיני.

מאיר שטרית: כאשר ניסו למשוך את הצעת החוק, הודעתי ליוזם החוק, חבר הכנסת פריצקי, עוד בתחילת הדרך, כי אני תומך בהצעת החוק, בתנאי שתהיה בתיאום אתנו.

מאיר שטרית: אני מודה לחבר הכנסת פריצקי על היוזמה שלו ועל כך שהצעת החוק תואמה עם משרד המשפטים ואתי לאורך כל הדרך.

מאיר שטרית: אני חושב שהצעת החוק חשובה.

מאיר שטרית: גם כאשר היה חשש בשלב מסוים שימשכו את החוק, ביקשתי מחבר הכנסת פריצקי להחזיר אותו לשולחן, כי בעיני חשוב שיהיה חוק כדי ליצור כתובת אחראית.

מאיר שטרית: מטרת החוק הזה איננה חלילה וחס לפגוע במערכת המשפט או בעצמאותה, או להפוך את השופטים לתלויים במישהו, אלא להיות סעד לציבור במקרה שיש לו תלונות, כדי שידע שתלונתו נבדקת ומתקבלות לגביה החלטות.

מאיר שטרית: אני חושב שהצעת החוק נותנת תשובה יוצאת מן הכלל לגבי הטיפול הנכון בתלונות הציבור, דרך הטיפול בהן, המעקב אחריהן והאופציות שיש בפני הנציב לפעול נגד שופטים, מה מותר לו לעשות – החל בהתראה, נזיפה ורישום ועד הדחת שופט מתפקידו.

מאיר שטרית: האופציות פתוחות על-פי המצב.

מאיר שטרית: מידיעתי ומניסיוני כשר המשפטים אני יכול לומר לכם, כי תודה לאל יש לנו מערכת משפט מצוינת.

מאיר שטרית: רוב השופטים, רובם ככולם אנשים שעובדים קשה ביותר.

מאיר שטרית: אולי הכנסת לא יודעת, אבל יש במדינת ישראל כל שנה למעלה ממיליון תיקים, ויש כ-500 ומשהו שופטים – היקף לא ייאמן של תיקים.

מאיר שטרית: כל אחד יכול לעשות את החשבון ולראות מהו העומס האדיר המוטל על השופטים.

מאיר שטרית: במסגרת העומס הזה, אנחנו מנסים בכל זאת להאיץ את המהלכים לשינוי מבנה מערכת המשפט ולהכניס תקנים נוספים, כדי להביא לכך שזמן המשפט יתקצר וכך גם פרק הזמן עד מתן פסקי-הדין.

מאיר שטרית: אני חושב שהצעת החוק הזאת עולה בקנה אחד עם הרצון שלי ליצור כתובת שתיתן תשובות לציבור מחד גיסא, בלי לפגוע בעצמאותם של בתי-המשפט מאידך גיסא.

מאיר שטרית: השופטים חייבים להיות עצמאים בשיפוטם.

מאיר שטרית: אוי לנו אם שופטים יהיו תלויים במאן דהוא.

מאיר שטרית: בהצעת החוק יש נקודה אחת שמחייבת תיקון, והיא עוסקת בשאלה באילו תלונות מותר לטפל.

מאיר שטרית: הגדרת יושב-ראש ועדת החוקה היתה נכונה.

מאיר שטרית: הרעיון הוא לטפל בהתנהגות השופטים, בהתנהגות היומיומית ובהתנהגות החורגת מכללים של ניהול משפט.

מאיר שטרית: אנחנו רוצים ליצור כתובת נאמנה לעניין הזה.

מאיר שטרית: לצערי הרב, בדיונים בוועדת החוקה הושמט מאתנו לפני הגשת החוק לשולחן הכנסת, נושא אחד שמחייב טיפול מחדש בוועדה, ולכן לפי סעיף 127(א) לתקנון הכנסת, הממשלה מבקשת להטיל על ועדת החוקה לחזור ולדון בסעיף 2 לחוק ובסעיפים הנובעים ממנו.

מאיר שטרית: על-פי הרישומים שלי, מדובר בסעיף 2, בסעיפים 19(א) ו-17(1).

מאיר שטרית: אלה שלושת הסעיפים שנובעים – – –

קריאה: יש עוד סעיפים, אל תגיד מספרי סעיפים.

מאיר שטרית: עברתי על כל החוק, אלה הסעיפים.

קריאה: יש עוד סעיפים.

מאיר שטרית: או.

מאיר שטרית: קיי.

מאיר שטרית: הסעיפים הנוגעים לנקודה הזאת בלבד, שעולה בסעיף 2.

מאיר שטרית: הכוונה היא לחזור ולדון בוועדה בסעיף זה.

אברהם הירשזון: מה זה היה בדיוק, אפשר לדעת?

מיכאל איתן: זו הפעם הראשונה שאני שומע בכנסת, שיש זכות השתתפות בדיון במליאה למישהו מהיציע שאינו חבר הכנסת.

מאיר שטרית: כדי שהשר לא יטעה – זו היועצת המשפטית של הוועדה.

אברהם הירשזון: אגב, אפשר להגיש איזו הצעה בנושא.

מאיר שטרית: אני מתייחס לסעיף 2 ולסעיפים הנובעים ממנו.

מאיר שטרית: אני מבקש שהוועדה תחזור לדון בו, ונחזיר אותו עוד היום לשולחן הכנסת, להצבעה בקריאה שנייה ושלישית.

מאיר שטרית: ההודעה הזאת כמובן נמסרת לכנסת, ואודה ליושב-ראש ועדת החוקה אם יכנס לאלתר, עוד בזמן הדיון בחוקים האחרים, את ועדת החוקה, חוק ומשפט כדי שתוכל לטפל בסוגיה הזאת.

אברהם הירשזון: אדוני שר המשפטים, אני מוכן לעבור עכשיו להצבעה על בקשתך.

מאיר שטרית: צריך להצביע?

אברהם הירשזון: צריך להצביע.

מאיר שטרית: או.

מאיר שטרית: קיי.

מאיר שטרית: בבקשה.

אברהם הירשזון: ובכן, רבותי, אנחנו עוברים להצבעה על בקשותיו של שר המשפטים ושל צוות עוזריו הנאמנים, שצעק לנו ממעמקי האולם.

אברהם הירשזון: מי בעד הצעתו של שר המשפטים, על-פי סעיף 127(א) לתקנון הכנסת?

אברהם הירשזון: הצבעה מס' 49 בעד ההצעה – 40 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להחזיר את הצעת חוק נציב תלונות הציבור על שופטים, התשס"ב–2002, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אברהם הירשזון: 40 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אברהם הירשזון: הצעת החוק עוברת לוועדה, שתחזיר אותה למליאה לאחר דיון.

אברהם הירשזון: לפני שנעבור לדיון בסעיף הבא, אבקש מסגן מזכיר הכנסת למסור הודעה.

ד' לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונח היום על שולחן הכנסת דוח סיכום לכינוס האספה הפרלמנטרית של נאט"ו, שהתקיים ב-28-24 ביוני 2002.

ד' לב: תודה.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם הירשזון: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם הירשזון: אנחנו עוברים להצעת חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסד המכוון למתן שירות לקטינים (תיקון) – קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אברהם הירשזון: יציג את החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט מיכאל איתן.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הכנסת קיבלה הצעת חוק שיזם חבר הכנסת יובל שטייניץ, שעל-פיה מוסדות שנותנים שירותים לקטינים, כאשר הם קולטים אדם לעבודה, יערכו בירור, כדי שיהיו משוכנעים שהאדם שמתקבל לעבודה הוא אדם שלא עבר עבירות מין.

מיכאל איתן: הפרוצדורה והעיקרון בנויים במידה מסוימת על מה שמקובל בחוק לגבי שורה של עיסוקים, שיכולים לעסוק בהם כל מי שמציגים אישור על העדר עבר פלילי, אלא שהפעם מדובר בתופעה הכוללת אלפים רבים של עובדים, וההיערכות של המשטרה לטיפול בעניין זה חייבה תקופה קצת יותר ארוכה, וכמובן גם משאבים גדולים.

מיכאל איתן: אני רוצה לומר לחברי הכנסת, בשולי הטיפול שלי בבקשה של המשטרה להאריך את התקופה שבה המשטרה תוכל להיערך והחוק לא ייכנס לתוקפו, נתקלתי בבעיה קשה מאוד מבחינת הכנסת, שיש חוקים שהכנסת מחוקקת והרשות המבצעת פשוט הופכת להיות לרשות לא מבצעת.

מיכאל איתן: היא פשוט לא מקבלת את דבר הכנסת ברצינות ולא מתייחסת בהתאם, ואינה מבצעת.

מיכאל איתן: החוק הזה יכול להמחיש את העניין, אבל כאן אולי יש נסיבות מקילות.

מיכאל איתן: המשטרה עמדה במטלות קשות במיוחד בגלל המצב הביטחוני.

מיכאל איתן: היא גם דיווחה על קשיים בהיערכות לעניין, ואנחנו בהחלט ממליצים, וקיבלנו את הבקשה, ולצורך כך מוצג בפניכם החוק.

מיכאל איתן: אנחנו גם ניסינו למזער את הנזק שנובע מדחיית החוק על-ידי כך שקבענו, שבתקופת הביניים שבה החוק לא ייכנס במלוא תוקפו, המעסיק שחלה עליו החובה לקיים את הבירור, בירור שלא יכול להתקיים בינתיים כיוון שהמשטרה לא נערכה, אז עד אשר תיערך המשטרה מעסיק לא יקבל לעבודה בגיר אלא אם כן נתן לו הבגיר ייפוי-כוח שבו הוא מייפה את כוחו של המעסיק, או המוסד, וכאשר המשטרה תהיה פנויה ומוכנה וערוכה לקיים, על-פי המועד שנקבע בחוק, אפשר יהיה באמצעות ייפוי-הכוח הזה לקבל את האישור, כך שכבר היום אלמנט ההרתעה נכנס לתוקפו.

מיכאל איתן: תודה רבה.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: ובכן, רבותי, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסד המכוון למתן שירות לקטינים (תיקון), התשס"ב–2002 – קריאה שנייה.

אברהם הירשזון: לחוק אין הסתייגויות.

אברהם הירשזון: ההצבעה החלה.

אברהם הירשזון: הצבעה מס' 50 בעד סעיפים 3-1 – 20 נגד – 6 נמנעים – 1 סעיפים 3-1 נתקבלו.

אברהם הירשזון: 20 בעד, שישה נגד, אחד נמנע.

אברהם הירשזון: החוק עבר בקריאה שנייה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לומר כמה מלים לפני ההצבעה על החוק בקריאה שלישית.

אברהם הירשזון: אדוני הנכבד, מן הראוי לומר את בקשתך למזכיר, המזכיר יפנה אלי, ואני חושב שכך עשית.

אברהם הירשזון: לכן לא צריך לצעוק לי קריאות ביניים, כי אני יודע איך לנהוג.

אברהם הירשזון: אני מאוד מודה לך.

אברהם הירשזון: ובכן, רבותי, אנחנו עוברים לקריאה שלישית על הצעת החוק.

אברהם הירשזון: ההצבעה החלה.

אברהם הירשזון: הצבעה מס' 51 בעד החוק – 23 נגד – 6 נמנעים – 2 חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסד המכוון למתן שירות לקטינים (תיקון), התשס"ב–2002, נתקבל.

אברהם הירשזון: 23 בעד, שישה נגד, שני נמנעים.

אברהם הירשזון: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

אברהם הירשזון: רשות הדיבור ליוזם החוק, חבר הכנסת יובל שטייניץ.

אברהם הירשזון: בבקשה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, תודה רבה שנתת לי להתבטא לפנים משורת הדין.

יובל שטייניץ: החוק, שכרגע עבר בקריאה שלישית, על פניו נראה כשערורייה.

יובל שטייניץ: הוא חוק שבא לדחות יישום של חוק שאני יזמתי, בהסכמת הממשלה, שכל מטרתו לדאוג לכך שבבתי-הספר, קייטנות, מוסדות חינוך, גני ילדים, הסעות של ילדים, לא יועסקו פדופילים, עברייני מין שכבר הורשעו בעבירות מין נגד קטינים, או בכלל.

יובל שטייניץ: ככלל, ברגע שעבר חוק וברגע שבדיונים הוסכם עם הממשלה על פרק זמן שיאפשר להתארגן, לא יעלה על הדעת שהממשלה תחוקק חוק עוקף-כנסת ובעצם עוקף-ממשלה.

יובל שטייניץ: עם זאת, הבנתי מחברי השר לביטחון הפנים, שדווקא בחצי השנה האחרונה המשרד לביטחון הפנים עמד בכאלה קשיים והוצאות שאפשר אולי להבין או לגלות איזו מידה של הבנה, לא של הסכמה, לדחייה.

יובל שטייניץ: אני רק מקווה, אדוני השר לביטחון הפנים, שכמו שהציע ד"ר קדמן בוועדה, החיוב של כל אדם שמתקבל לעבוד עם ילדים, לתת הרשאה מראש לבדיקת עברו הנקי לגבי עבריינות מין, או פדופיליה, יתחיל כבר ממחר בבוקר, ואני מקווה, אדוני השר, שבעתיד לא נמצא את עצמנו מחוקקים חוקים כאלה, שבאים לבטל חוקים שחוקקנו בהסכמת הממשלה רק לפני כמה חודשים, או לדחות את היישום שלהם.

יובל שטייניץ: תודה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: היו"ר א' בורג: מורי ורבותי, אנחנו נעבור לסעיף הבא בסדר-היום, שלהערכתי, אם תהיה הצבעה בסופו, הצעתו של המציע תיפול ברוב קולות.

אברהם בורג: חבר הכנסת השר ד"ר רענן כהן, בבקשה.

אברהם בורג: אני מזהה שהולכת להיות דרמה בהודעתו.

אברהם בורג: רענן, בבקשה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש חברי אברהם בורג, אדוני ראש הממשלה מר אריק שרון, אדוני שר החוץ שמעון פרס, ידידי השרים וחברי הכנסת, אני היום בהחלט מתרגש.

רן כהן: באמצע החודש הבא אני מסיים תקופת כהונה של מעט למעלה מ-14 שנים בכנסת.

רן כהן: בשנים אלה הייתי שותף פעיל להחלטותיה הן במליאה והן בוועדותיה.

רן כהן: מיום כניסתי לכנסת ראיתי בכהונתי שליחות לאומית וחברתית.

רן כהן: בראש ובראשונה הייתי שליח הציבור כולו ולא רק שליח מפלגת העבודה.

רן כהן: בתקופת פעילותי הציבורית בת 40 השנה, משנת 1961 עד היום, נפל בחלקי לפעול תחת ראשי ממשלה, ובהם דוד בן-גוריון, לוי אשכול, גולדה מאיר, יצחק רבין, זיכרונם לברכה, וייבדלו לחיים ארוכים שמעון פרס, אהוד ברק ואריק שרון.

רן כהן: מנהיגים אשר הובילו את העם לאור הערכים ההומניסטיים והליברליים של הציונות, אותה ציונות שראתה במרכז הווייתה את אהבת העם והארץ ואת כינוסם של יהודי העולם בארץ-ישראל.

רן כהן: הם היו ועודם לא רק מנהיגים, אלא גם מחנכים אשר לאורם הלכתי.

רן כהן: כחבר הכנסת עלה בידי להעביר כמה חוקים הנוגעים לכל בית במדינת ישראל, ובעיקר לאלה הנושאים בנטל, ועליהם גאוותי: החוק לקליטת חיילים משוחררים, שמפירותיו נהנים היום כל חיילי הסדיר המשתחררים מצה"ל, שיהיה להם בית וסיוע של מדינת ישראל על תרומתם; החוק לקיצור שירות המילואים, וחוק האזרחים הוותיקים, ומיד אגיע גם לשכונות ולבנייה לזוגות צעירים.

רן כהן: חוקים אלה התקבלו בכנסת לאחר עבודה קשה ומאבקים לא פשוטים.

רן כהן: רבים וטובים בכנסת, בעיתונות ובציבור העלו ספקות לגבי האפשרות להעביר חוקים פרטיים אלה בכנסת.

רן כהן: טענו כנגדי כי הם חוקים פופוליסטיים, אולם האמת היתה ברורה וחדה.

רן כהן: לא הצעתי את החוקים האלה אלא רק לאחר שהשלמתי עבודת מחקר יסודית, שלימדה אותי עד כמה הם חיוניים וראויים לחיזוקה של ישראל, ובעיקר לאלה הנושאים בנטל הביטחוני והכלכלי.

רן כהן: עבודת מחקר זו העלתה נתונים, אשר גורמים שונים ניסו להפריכם.

רן כהן: לא קל להביא עבודה מאוד קשה על השירות הצבאי, עם כל הנתונים.

רן כהן: ארבעה חודשים המוסד לביטוח לאומי עבד על כל המערכות עם צוות של מומחים.

רן כהן: עבודת מחקר זו העלתה נתונים אשר גורמים שונים ניסו להפריכם.

רן כהן: גייסתי את מיטב המומחים בכל נושא כדי לגבש את הצעת החוק ולהתמודד עם טענות המתנגדים.

רן כהן: בעבודה קשה וממושכת שארכה שנים, שכנעתי בשיחות אישיות עם כל אחד מחברי הבית ועם גורמי הממשלה הנוגעים בדבר לגבי נחיצות החוקים.

רן כהן: יתירה מזאת, בעת שפעלתי לגיוס תמיכת הצבא והאוצר בחוק לקיצור שירות המילואים, הוכחתי כי קבלתו תחסוך מיליארדי שקלים בשנה, ואכן כך הדבר.

רן כהן: הלקח שלי, חברי הכנסת, הוא כי ההתמקדות בנושא אחד שיש לו חשיבות לאומית והטיפול בו, ובעיקר בו, זו הדרך שבה אנחנו, חברי הכנסת, יכולים להרים את תרומתנו לקידומה של מדינת ישראל ולמלא את ייעודנו על הצד הטוב ביותר.

רן כהן: עלינו, חברי הכנסת, להאמין בכל לבנו במה שאנו עושים ולהסתכל לטווח ארוך מה התועלת שיביא חוק זה או אחר לכלל העם בישראל ולא למגזר זה או אחר.

רן כהן: אם נעבוד בדבקות ומתוך אמונה, נגיע לתוצאה, והכותרת בעיתון בוא תבוא.

רן כהן: מכובדי, אין זה בחזקת סוד כי בשנים האחרונות חל פיחות במעמדם של חברי הכנסת ובמעמדו של הבית הזה.

רן כהן: חלק מחברי הכנסת אינם רואים בתפקידם שליחות לאומית, אלא לעתים רואים עצמם כשליחי הסקטור המצומצם שאותו הם מייצגים.

רן כהן: הנאמנות והמסירות לאידיאלים שהיוו את הדבק שגיבש את הקולקטיב התרופפו.

רן כהן: כך נחלשה הכנסת והגיבוש הפנימי של המפלגות עורער.

רן כהן: אנו עדים היום לכך שבקואליציה עצמה יש אופוזיציה פנימית ואילו האופוזיציה הרשמית אינה מגובשת ואינה ממלאת את תפקידה החשוב במשטר דמוקרטי.

רן כהן: אם תימשך מגמה זו ובעקבותיה יחריף הפיחות במעמדם של חברי הכנסת, יהיה בכך משום סכנה למשטר הדמוקרטי החשוב של מדינת ישראל – החשוב לכולנו.

רן כהן: שינוי המגמה המסוכנת הזאת תלוי בכם, חברי הכנסת.

רן כהן: דמותנו הציבורית בעידן התקשורת ההמונית הולכת ונשחקת.

רן כהן: התוצאה הישירה היא שכוחות צעירים בעלי יכולת מתרחקים מהעולם הפוליטי.

רן כהן: בעולמנו העשייה הפוליטית חורצת גורלות, ולכן חשוב כי הטובים ביותר יהוו את ההנהגה הפוליטית של מדינת ישראל.

רן כהן: אני מקווה כי פרישתי הקרובה תהיה חלק מחילופי הדורות בכנסת.

רן כהן: היא מעבירה מסר של הזמנה לטובים שבינינו להצטרף ולהירתם לעשייה הפוליטית החשובה.

רן כהן: ראוי שבעיתוי נכון נפנה מקום לכוחות חדשים כדי שדם חדש יזרום בעורקי המערכת הפוליטית.

רן כהן: את מיטב שנותי בשירות הציבורי הקדשתי למאבק בחוליים של החברה.

רן כהן: עסקתי בקירוב המיעוט הערבי, בחיזוק הברית עם שותפינו הערבים על עדותיהם השונות ובצמצום פערים ביניהם ובין האוכלוסייה היהודית.

רן כהן: כאדם המלווה את הנושא גם בפן המחקרי, עלי לומר כי שאלת ערביי ישראל עומדת להפוך לסכסוך לאומי ארוך טווח.

אברהם בורג: אמנון כהן, קצת כבוד לחבר כנסת שנפרד מן הכנסת.

אברהם בורג: הוא קצת יותר שנים ממך בבית.

רן כהן: על הרוב היהודי ועל המיעוט הערבי להכיר באופיה היהודי והדמוקרטי של מדינת ישראל ובד-בבד לפעול לשוויון זכויות אמיתי של הערבים.

רן כהן: כאיש ציבור פעלתי להקמת שכונות מגורים לחיילים משוחררים.

רן כהן: מי מכם ביקר לאחרונה בשכונת חמ"ד בעיר לוד?

רן כהן: זו שכונה שנבנתה בעיקרה עבור חיילים משוחררים ששילמו מחירים מוזלים עבור רכישת דירתם.

רן כהן: ראש הממשלה מר אריק שרון, עוד בתפקידו כשר השיכון והבינוי, תמך וסייע רבות בהקמת פרויקט זה בלוד.

רן כהן: אני שמח לומר מעל במה זו, כי ראש הממשלה תומך בהמשך הפרויקט, ואנו מתכוונים להביא הצעה משותפת עוד לפני התפטרותי מהממשלה, לבניית פרויקטים דומים לחיילים משוחררים.

רן כהן: פעילותי הציבורית באה לידי ביטוי גם בעת כהונתי כשר העבודה והרווחה.

רן כהן: ניהלתי את המשרד בהתאם לראייה לאומית.

רן כהן: הגדלתי את שיעור הנקלטים בעבודה באמצעות שירות התעסוקה.

רן כהן: הרחבתי את מערך העובדים הסוציאליים, אומנם לא במידה הרצויה, אך במידה שתאפשר להם להקדיש יותר תשומת לב לאזרחים הנזקקים.

רן כהן: גיבשתי מדיניות למשרד העבודה והרווחה בחוברת שהציגה ניתוח מעמיק של המצב הקיים ודרכים לפעולה בשלושה תחומים עיקריים: התמודדות עם האבטלה, צמצום העוני והפערים הכלכלים והחברתיים ומאבק כנגד האלימות, בעיקר האלימות במשפחה.

רן כהן: עם כניסתי לתפקיד כשר הממונה על ביצוע חוק רשות השידור, הצגתי תוכנית לרפורמה כוללת ברשות השידור.

רן כהן: כולנו מודעים למצבו הקשה של השידור הציבורי.

רן כהן: עיקרי הרפורמה היו: הבראה כלכלית של הרשות והתאמתה לעידן החדש.

רן כהן: בתוך זמן קצר הוקם הערוץ המזרח-תיכוני המשדר בשפה הערבית.

רן כהן: ערוץ זה אמור להתחרות בתחנות השידור הערביות ויביא את העובדות על המתרחש בארץ כהווייתן.

רן כהן: כמו כן הבאתי לפתיחת אולפני הטלוויזיה והרדיו בבאר-שבע, שמקרבים את הדרום למרכז הארץ.

רן כהן: מאמציהם של עובדי רשות השידור להביא את הדברים הללו לידי מימוש ראויים למלוא ההערכה והתודה.

רן כהן: אני מקווה כי השר שימלא את מקומי ימשיך במה שהתחלתי ויביא להבראתה של רשות השידור.

רן כהן: ידידי השרים וחברי הכנסת, אני נוטל עמי זיכרונות רבים.

רן כהן: אחד מאלה לא אשכח.

רן כהן: את הערב ההוא בכיכר העיר, אותם רגעים של התרוממות הרוח, שבהם ניצבתי לצדו של יצחק רבין ובפינו שיר השלום.

רן כהן: דקות אחדות אחר כך רצח אחד מבני עמנו את יצחק רבין וחושך ירד על הארץ.

רן כהן: אני מקווה כי עוד בימינו נוכל לקיים את צוואתו של יצחק רבין, כי נילחם בטרור עד חורמה, אך בו בזמן נעשה כל שניתן להשיג שלום-אמת באזורנו.

רן כהן: בטרם סיום הרשו לי לומר כמה מילות פרידה.

רן כהן: חברי השרים וחברי הכנסת מכל הסיעות, מכל הבית הזה, שעמם קיימתי יחסי חברות, תודה על האמון שזכיתי לו מכם, הן בתפקידי כיושב-ראש הקואליציה והן כיושב-ראש האופוזיציה.

רן כהן: תודה לך, יושב-ראש הכנסת מר אברהם בורג, על שנים של חברות.

רן כהן: וכמובן, תודה מקרב לב לראש הממשלה אריק שרון, שהוא אולי מאחרוני המפא"יניקים, על עבודתנו המשותפת.

רן כהן: תודה אישית לחברי שר החוץ שמעון פרס על העבודה המשותפת ארוכת השנים ועל הגיבוי שזכיתי בו ממך, וליושב-ראש מפלגת העבודה, פואד בן-אליעזר.

רן כהן: אני מקווה לשמור עם כולכם על הקשרים החברתיים שנוצרו בינינו.

רן כהן: אני מסיים את מסעי בן 40 השנים בשדה הפוליטי, ובהביטי לאחור אוכל לומר בסיפוק כי עשיתי משהו למען הכלל.

רן כהן: אני מתפלל כי גם אם אין זה נראה היום ריאלי, השלום שאנו מייחלים לו שנים כה רבות בוא יבוא, ואתם תהיו אלה שתאשררו אותו.

רן כהן: אני מודה לכולם ולכל חברי, תודה על הכבוד והאמון שזכיתי להם מכל קצוות הבית.

רן כהן: תודה רבה.

אברהם בורג: אדוני ראש הממשלה, יושב-ראש תנועת אחרוני המפא"יניקים, בבקשה.

אריאל שרון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, רציתי לומר לך, רענן, אתה תחסר לי בממשלה.

אריאל שרון: למי עוד אני אוכל לפנות תמיד בתוספת התואר דוקטור?

אריאל שרון: אתה היחיד שאני פונה אליו תמיד בצורה זו.

אריאל שרון: זה לא שאין עוד דוקטורים אולי, אבל אתה היחיד שזוכה לתואר הזה.

אריאל שרון: אני עוקב אחרי השר רענן כהן ואחרי פעולותיו במשך שנים, ואף פעלנו יחד בשורה של נושאים.

אריאל שרון: תרשה לי לגלות לך, אני מסתכל, עוקב אחריך, גם פוליטיקה למדתי אצלך.

אברהם בורג: כך זה נראה.

אריאל שרון: הרי אם לא היית קם ונוטש את הזירה, היית ממשיך לכהן כמנכ"ל או כמזכ"ל מפלגת העבודה, אם היה לך רצון, עד מאה-ועשרים.

אריאל שרון: בדברים האלה לימדת ותיקים ממך שיעור ולקח.

אריאל שרון: גם זה היה בהחלט דבר מאלף ולא היה אפשר להתעלם מן העניין הזה כשראיתי את הדברים האלה.

אריאל שרון: ועכשיו כמה מלים ברצינות.

רחמים מלול: עד עכשיו זה לא היה ברצינות?

אריאל שרון: רענן, אני רוצה לומר לך דבר אחד, ואני חושב שזה באמת דבר אמיתי.

אריאל שרון: אתה איש של אחדות.

אריאל שרון: אתה הבנת את החשיבות המכרעת לקיום אחדות בעת הזאת ובכלל.

אריאל שרון: לכן תרומתך להקמת ממשלת האחדות, שאני עומד בראשה, היתה חשובה כל כך, ולא רק בהקמה.

אריאל שרון: אני רוצה לומר, זה לא קל להקים ממשלת אחדות, בוודאי רחבה כזאת, אבל זה ניתן.

אריאל שרון: יותר קשה לקיים ממשלת אחדות, וגם על כך אני רוצה להודות לך.

אריאל שרון: אני חושב שבנושא הזה באמת הבנת את החשיבות המכרעת בימים כאלה – שצריכים לעבוד ביחד, וגם על כך תודה לך.

אריאל שרון: אני חושב שרענן הוא אדם שיש בו מיזוג של רגישות חברתית גבוהה מאוד לגבי כל אזרחי ישראל.

אריאל שרון: אני חושב שאתה מבין והבנת את הבעיה הכל-כך מורכבת, איך נוכל כולנו, כל אזרחי ישראל, יהודים, ערבים, דרוזים ובדואים לחיות ביחד.

אריאל שרון: למדת את הנושא הזה, אתה חי את הבעיה הזאת, אתה מכיר את הבעיה הזאת, לדעתי אחת הבעיות המורכבות ביותר שישנן.

אריאל שרון: זו דמוקרטיה מורכבת, וצריכים לדעת לחיות ביחד.

אריאל שרון: אני חושב שאת הנושא הזה הבנת.

אריאל שרון: בהמשך אתה בוודאי תתחיל להופיע בכנסים כלכליים, בכנסי בנקאים בכל רחבי העולם.

אריאל שרון: אני מקווה שתמצא מעט זמן להמשיך גם בנושא הזה, כי זה באמת נושא מרכזי, כי צריכים לחיות ביחד, ואנחנו הרי תמיד נמשיך לחיות ביחד.

אריאל שרון: לכן תרומתך תהיה בהחלט חשובה.

אריאל שרון: אמרתי שפעלתי אתך בכמה נושאים.

אריאל שרון: הנושא שאולי הייתי רוצה לציין אותו הוא הטיפול בחיילים, שיכון לחיילים.

אריאל שרון: גם בתחום הזה אני מקווה שנצליח להתגבר על הביורוקרטיה הקיימת, וזה בעצם בידינו, אבל לא קל להתגבר עליה.

אריאל שרון: נוכל להמשיך באותם צעדים שאתה יזמת ואני עזרתי לך בביצועם.

אריאל שרון: אני חושב שאי-אפשר שלא לציין את העירנות שלך ואת הדאגה שלך לנושא הביטחוני ואת הראייה הרחבה של הנושא המקומי וגם האזורי בתחום הזה.

אריאל שרון: תרשה לי עוד לומר, אתה הבקעת את דרכך בכוחות עצמך.

אריאל שרון: זה בוודאי לא היה פשוט.

אריאל שרון: הגעת להישגים, ואני בטוח שתמשיך.

אריאל שרון: הייתי מבקש שתמסור את ברכותי לבני משפחתך.

אריאל שרון: ושוב, תודה על כל מה שעשית.

אריאל שרון: תודה על החברות ועל הרוח הטובה שהשרית כחבר הממשלה.

אריאל שרון: תודה.

אריאל שרון: האם יהיה לנו רוב לזה?

אברהם בורג: אני אשקול אם להעמיד את זה להצבעה.

אריאל שרון: לאיזו ועדה אנחנו מעבירים את זה?

אברהם בורג: לוועדת האתיקה.

אברהם בורג: לוועדת משנה לענייני בנקאות.

אריאל שרון: עוד הפעם, בהצלחה.

אברהם בורג: תודה רבה, אדוני ראש הממשלה.

אברהם בורג: אדוני שר החוץ, בבקשה.

שמעון פרס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אם הייתי צריך לתמצת את רענן כהן במשפט אחד, הייתי אומר שכל מה שיש לו זה פרי עמל ולא פרי מזל.

שמעון פרס: שום דבר לא בא לו בחינם.

שמעון פרס: הוא עבד קשה.

שמעון פרס: אי-אפשר להגיד שצריך פיס בחיים, צריך מסירות בחיים.

שמעון פרס: אחרי שאמרתי את זה, אני גם חושב על עזיבתו.

שמעון פרס: אני אומר גם לחברי הכנסת, בעצם כולנו קורבנות של שיטה לא נכונה, גם של פריימריס וגם של בחירות מפלגתיות.

שמעון פרס: אילו למשל רענן כהן היה במשטר פרלמנטרי שבו מחוז בוחר נבחר – – –

זאב בוים: אדוני השר, לא שומעים אותך.

אריאל שרון: כבוד היושב-ראש, זה במקרה כך?

שמעון פרס: אילו בפרלמנט שלנו היו בחירות מחוזיות, רענן היה יכול להיבחר פעם אחר פעם בלי פטנטים של מקום משוריין ובלי פטנטים של פריימריס.

שמעון פרס: כולנו בעצם קצת מתביישים בעצמנו, מפני שכל מי שיושב כאן היה יכול, בקשר ישר עם הציבור, בשירות אמיתי למדינה, להיות אדם גאה עם עצמו ולא להיכנס לפופוליטיקה ולהקים קול רעש בתוך רעשים שקיימים בלאו הכי, שבהם איש אינו שומע את חברו.

שמעון פרס: צר לי, מפני שרענן כהן הוא דוגמה של נציג טוב של ציבור קונקרטי, אילו היה מחוז כזה ודבר כזה.

שמעון פרס: גם נטיותיו בכנסת היו עם הפנים אל הציבור ואל האנשים.

שמעון פרס: אני מוכרח להגיד, אף שחייו הפוליטיים יותר קצרים משלי, בינינו לבין עצמנו, הוא עשה דרך ארוכה מאוד – הגיע ממעברה לאן שהגיע עד עכשיו, בכוחות עצמו, בתנאים קשים, ללא פינוקים, כשהוא צריך לשאת מגיל צעיר בעול משפחה, בבדידות, בתחרות אדירה, כשלא היה מצויד, לא בייחוס אבות ולא באוסף של אמצעים, וזה משהו.

שמעון פרס: אתה יכול להתגאות בזה, גם אנחנו מתגאים בזה.

שמעון פרס: אני יודע שיש כמה חברי כנסת שעשו דרך דומה, ואני מלא הערצה אליהם לאן שהגיעו.

שמעון פרס: אני יודע שהם יכלו להיות במצב הרבה יותר טוב אילו היתה שיטה אחרת.

שמעון פרס: גם אילו היתה שיטה אחרת כל הסיפור של מה שהיה עם התקציב לא היה מתבשל לפי קריטריונים כיתתיים ומפלגתיים צרים.

שמעון פרס: ועל כן, הכנסת הבאה תצטרך עוד הפעם לעשות מאמץ עליון, לעבור לשיטה פרלמנטרית המכבדת את הציבור, המכבדת את הנבחרים והמכבדת את הנציגים עצמם.

שמעון פרס: היות שרענן כהן היה גם מזכיר המפלגה שאני חבר בה וגם עבדנו יחד במפלגה, אני רוצה להגיד משפט, שאולי לא ינעם לכל חברי הבית: אל תספידו את מפלגת העבודה.

שמעון פרס: לפני שמספידים מישהו צריך להיות בטוחים שהוא מת.

אברהם בורג: אני מבין בתחום הזה.

שמעון פרס: פעם אחת לומדים, וזה מספיק לכל החיים.

שמעון פרס: אל תספידו אותה; גם תנועת הליכוד היתה במצבים כאלה, ומפלגת העבודה נושאת בשורה אמיתית וגדולה.

שמעון פרס: תפקידה לא הסתיים, גם הרפורמות שהיא צריכה לעשות.

אברהם הירשזון: אנחנו רק מקווים שהיא תישאר במצב הנוכחי.

שמעון פרס: אני לא רוצה להחליף איחולים.

שמעון פרס: מה אני אגיד לך, שגם אתה תישאר במצבך הנוכחי?

שמעון פרס: למה לך?

שמעון פרס: תפרגן, תהיה לארג', היום הוא היום האחרון של הכנס הזה של הכנסת.

שמעון פרס: אולי, מפני שאנחנו בשעת נעילה במידה מסוימת, בואו גם נחשוב קצת על העתיד של הבית, על העתיד של חברי הבית, על ייצוגם.

שמעון פרס: מלאכתנו לא הסתיימה, כולה עוד לפנינו, והדרך עוד ארוכה, פרט לנושאים הכבדים עצמם – ביטחון, כלכלה וכדומה.

שמעון פרס: אני בטוח שאחרי שרענן ייכנס לבנק לא יהיה אפשר להכיר את הבנק, זה יהיה בנק שיתפשט ויגדל ויתרחב לכל עבר, ואני מאחל לו שיישאר איש עמל, איש עמל, איש משרת את הציבור.

אברהם בורג: תודה, שר החוץ.

אברהם בורג: רענן כהן, אפשר כמה מלים, ברשותך?

אברהם בורג: עוד כמה מלים, ונעבור לסדר-היום הפחות-עצוב שלנו.

אברהם בורג: חבר הכנסת רענן כהן, חברי הטוב, המסך הפרלמנטרי יורד והמסך הבא עולה, באיזה מקום ממחר ומעוד שבוע או מעוד חודש אתה תהיה בנקאי, ואנחנו נשארים עם האוברדרפט.

אברהם בורג: מה עושים עם זה, כל אחד – – –

אריאל שרון: יהיה לאן לפנות.

אברהם בורג: יהיה לאן לפנות.

אברהם בורג: ללא ספק.

אברהם בורג: אני מכיר את רענן, ועל כל גרוש – – –

שמעון פרס: הבנק נותן רק כשאתה מוכיח שאתה לא זקוק לכסף.

אברהם בורג: אני חושב שמשיכת היתר הציבורית שלנו היא באמת בעייתית.

אברהם בורג: אתה דיברת עליה, ראש הממשלה דיבר עליה, שר החוץ דיבר עליה.

אברהם בורג: אתה תרמת לצמצומו של האוברדרפט הציבורי, לפחות שלנו.

אברהם בורג: אני רוצה להגיד מלים אישיות, כי נאמרו עליך מלים מערכתיות.

אברהם בורג: אני מאוד גאה להיות חבר שלך, ואתה יודע שאנחנו חברים.

אברהם בורג: זו לא חברות מהסוג שאבא, זיכרונו לברכה, ויוחנן בדר, זיכרונו לברכה, אמרו – "חברים יש רק במפלגות אחרות".

אברהם בורג: אני חבר שלך באמת.

אברהם בורג: הרבה פעמים שאלו אותי: למה אתה חבר של רענן?

אברהם בורג: איזה מין חברות זאת?

אברהם בורג: התשובה שלי היא כזאת: המון פעמים זלזלו בך בחיים, מעט פעמים נעלבת.

אברהם בורג: המון פעמים לא פרגנו לך בחיים, אבל תמיד המשכת.

אברהם בורג: בעיני, אתה ההוכחה לכך שהחלום הישראלי אפשרי, שבן-אדם יכול להגיע ממקום ואחרי כן להיות בשום מקום ואחרי כן להגיע לכל מקום.

אברהם בורג: זה אפשרי.

אברהם בורג: ההוכחה הזאת בשבילי היא כמעט הזמנה מתמדת לחברות.

אברהם בורג: אני גאה שיש לי חבר כמוך, שפשוט עשה את זה, מלמטה עד למעלה, לבד, בנחישות מדהימה, בערכיות יוצאת מגדר הרגיל ותמיד בחברות באותה תנועה פוליטית.

אברהם בורג: בעיני, הדברים האלה הם דברים בעלי חשיבות מאוד מאוד גדולה.

אברהם בורג: דיברת על 40 שנה.

אברהם בורג: בסוף אחד מפרקי התפילה בערב שבת אנחנו מצטטים מתהילים לאמור: "ארבעים שנה אקוט בדור".

אברהם בורג: אלוהים אומר לעם: "ארבעים שנה אקוט בדור".

אברהם בורג: המלה אקוט היא מלה מאוד נדירה.

אברהם בורג: המלה אקוט באה מלשון קטטה.

אברהם בורג: יש אנשים בפוליטיקה שפוחדים מאוד מקטטות.

אברהם בורג: יש אנשים בפוליטיקה שחיים רק בשביל הקטטות.

אברהם בורג: יש אנשים בפוליטיקה, ואתה אחד מהם, שלא מחפשים את הקטטה ולא מפחדים ממנה.

אברהם בורג: כשהיה צריך שיתפת פעולה כמו שאף אחד אחר לא שיתף פעולה, כשהיה צריך עמדת על שלך, ושום קטטה לא הזיזה אותך ממקומך.

אברהם בורג: העקשנות הפנימית הזאת, בעיני, היא עדות לחוט שדרה יוצא מגדר הרגיל, שהלוואי ועוד רבים היו מתברכים בו.

אברהם בורג: אני מבקש, ברשותך, אף שזאת במה רשמית, להגיד תודה לדוריס, לילדים, לנכדים ולתאומים.

אברהם בורג: בלעדיהם לא היית אתה ובלעדיהם לא היה, לי לפחות, אותך בתור חבר.

אברהם בורג: תודה גם להם.

אברהם בורג: בהצלחה בכל אשר תפנה, ואם תרצה אי-פעם אישור כניסה לכנסת, תפנה אלי בבקשה.

אברהם בורג: תודה רבה ובהצלחה.

אברהם בורג: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם בורג: אנחנו נעבור לנושא הבא בסדר-היום, אדוני חבר הכנסת רענן כהן וראש הממשלה, הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 13).

אברהם בורג: יושב-ראש ועדת החוקה, בבקשה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, סעיף 3(א) לחוק חובת המכרזים מאפשר לשר הביטחון ולשר האוצר, באישור ועדת החוקה, חוק ומשפט, לקבוע תקנות בעניין העדפה של תוצרת מאזורי עדיפות לאומית והוראות בעניין הגבלת מכרזים למציעים מאזורי עדיפות לאומית.

מיכאל איתן: וזאת, בכל מה שנוגע למכרזים של משרד הביטחון.

מיכאל איתן: אנחנו נמצאים בעידן של כלכלה חופשית, תחרותית, והבנה שמשק המדינה יכול להצליח אם היעילות שנובעת מהתחרות החופשית תפעל כמנוף להגברת היעילות ולשגשוג המשק.

מיכאל איתן: כאדם שרואה את עצמו כליברל במובן הכלכלי וגם החברתי והפוליטי למדתי ממרגרט תאצ'ר, שגם בתקופתה, כשהיא נאבקה נגד המשק הסוציאליסטי וביקשה לפתוח את בריטניה לתחרות חופשית, היא ידעה לטפל באזורים מסוימים בבריטניה במתן תמריצים והעדפות.

מיכאל איתן: אין שום סתירה בין כלכלה חופשית ורצון להנהיג משק חופשי לבין הצורך לעודד אזורים מסוימים בארץ, שבתנאים האובייקטיביים לא יכולים להתמודד מול אזורי המרכז, שיש להם במובנים רבים יתרונות.

מיכאל איתן: לכן, המכשיר הזה של משרד הביטחון, שבמסגרתו יש העדפה מסוימת לאזורי העימות, הוא מכשיר שיש לקיים.

מיכאל איתן: אני מבין שמשרד האוצר מתנגד ומחפש דרכים חלופיות על מנת להגן במידה מסוימת על המפעלים באזורי העימות ועל הספקים.

מיכאל איתן: מתוך הדברים שנשמעו בוועדה, משרד האוצר אומר שהוא כבר דן זה תקופה בכל מיני אמצעים, אבל עדיין אין בידיו אמצעים כאלה.

מיכאל איתן: לכן, מדי שנה יש הארכה של תוקף החוק כפי שהוא היום, על מנת שאפשר יהיה לקיים את ההעדפות המינימליות, שהן לא העדפות גורפות, למפעלים באזורי העימות.

מיכאל איתן: מה שקורה הוא, שתוקף החוק שמוארך מדי שנה פקע בחודש מרס.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת מוסי רז.

מיכאל איתן: אדוני ראש הממשלה, אני פונה אליך: הממשלה מבקשת היום להאריך אותו הסדר שתוקפו פקע בחודש מרס.

מיכאל איתן: נציגיה באו אלינו וביקשו מאתנו להאריך זאת עוד בשנה ממרס, כאשר הם בעצמם התרשלו בהבאת החקיקה והיום אנחנו נמצאים כבר בחודש יולי, ארבעה חודשים אחרי כן, כשהממשלה אומרת: אנחנו רוצים להאריך את ההסדר.

מיכאל איתן: ארבעה חודשים לא האריכו בגלל רשלנות של משרדי הממשלה.

מיכאל איתן: כאקט של אי-הסכמה מצדנו או איתות, אמרנו שלא נאריך זאת לשנה ממרס אלא נאריך זאת לשנה מהיום, כשאנחנו יודעים שגם בשנה הבאה הם יבואו ויבקשו הארכה.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת מוסי רז.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת יוסי שריד.

מיכאל איתן: הפנייה שלי היא בהמשך לאותה פנייה קודמת, שהממשלה באה אלינו לאחר שכבר – –

אברהם הירשזון: סגן שר האוצר.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת רן כהן.

מיכאל איתן: – – פקע תוקף החקיקה.

מיכאל איתן: הממשלה באה ואומרת: תאריכו את תוקף החוק.

מיכאל איתן: אין בעיה, אבל ראוי שהממשלה תבוא בזמן, ולא ייווצר מצב של ארבעה חודשים, כשמה שקורה בפועל הוא שהממשלה לא יכולה לתת העדפה ועושים כל מיני תמרונים על מנת שלא לפגוע, כשכולם יודעים שממילא יאריכו זאת.

מיכאל איתן: אז למה אי-אפשר להאריך בזמן?

מיכאל איתן: אני כמובן מבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק, על מנת שאפשר יהיה להמשיך ולקיים את ההסדר.

אברהם הירשזון: אנחנו מאוד מודים לך.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת מוסי רז, חברת הכנסת ענת מאור, אם לא תפסיקו לדבר לא אעבור להצבעה.

אברהם הירשזון: חברת הכנסת ענת מאור, חברת הכנסת ענת מאור, שלום לך.

אברהם הירשזון: אני מאוד מודה לך.

אברהם הירשזון: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 13), התשס"ב–2002.

אברהם הירשזון: מי בעד?

אברהם הירשזון: מי נגד?

אברהם הירשזון: ההצבעה החלה.

אברהם הירשזון: הצבעה מס' 52 בעד סעיפים 2-1 – 17 נגד – 8 נמנעים – אין סעיפים 2-1 נתקבלו.

זאב בוים: מרצ, מה קרה לכם?

מוסי רז: למה נגד?

מוסי רז: ההתנחלויות.

מוסי רז: לא שמעת?

מיכאל איתן: אתם מוכנים לפגוע בכל אזור – – –

אברהם הירשזון: 17 בעד, שמונה מתנגדים ואין נמנעים.

אברהם הירשזון: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה עם ההתנחלויות.

אברהם הירשזון: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

אברהם הירשזון: מי בעד?

אברהם הירשזון: מי נגד?

אברהם הירשזון: הצבעה מס' 53 בעד החוק – 15 נגד – 8 נמנעים – 1 חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 13), התשס"ב–2002, נתקבל.

מוסי רז: – – –

אברהם הירשזון: חבר הכנסת מוסי רז, איאלץ להוציא אותך, כי אנחנו מצביעים בעד ההתנחלויות.

אברהם הירשזון: 15 בעד, שמונה נגד ונמנע אחד.

אברהם הירשזון: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

אברהם הירשזון: רבותי, תודה רבה לכם.

אברהם הירשזון: עתה, הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

אברהם הירשזון: בבקשה.

ד' לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות החלטה על דיון מהיר בנושא: החלטת מועצת מינהל מקרקעי ישראל.

ד' לב: תודה.

אברהם הירשזון: אדוני, תודה רבה.

אברהם הירשזון: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה: הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 5), התשס"ב–2002 – קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אברהם הירשזון: יציג את החוק יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

אברהם הירשזון: אייכה?

קריאה: הוא איננו.

אברהם הירשזון: מאין יבוא עזרי?

מאיר שטרית: אפשר להציג.

מאיר שטרית: אני מוכן לייצג.

אברהם הירשזון: אפשר ששר יציג?

תמר גוז'נסקי: לא.

אברהם הירשזון: אי-אפשר, ואנחנו מודים מאוד לשר המשפטים.

אברהם הירשזון: גם הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 5) וגם הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 39), שצריך עבורן את יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון – אנחנו עוברים עליהן.

אברהם הירשזון: הצעת חוק שחרור מינהלי של אסירים (הוראת שעה), התשס"ב–2002 – קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אברהם הירשזון: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה משה גפני.

נסים זאב: הוא חבר ועדה.

נסים זאב: הוא יכול להציג את זה.

אברהם הירשזון: הוא לא יכול להציג.

אברהם הירשזון: עם כל הכבוד, יכול להיות שחבר הכנסת הרב גפני חשב – – –

תמר גוז'נסקי: שיש לו זמן.

ראובן ריבלין: חבר ועדה – מי שהוסמך על-ידי יושב-ראש הוועדה.

אברהם הירשזון: אנחנו נבדוק את העניין.

אברהם הירשזון: בינתיים, נתקדם.

אברהם הירשזון: הצעת חוק שירות הקבע בצבא-הגנה לישראל (גמלאות) (תיקון מס' 15), התשס"ב–2002.

אברהם הירשזון: יציג יושב-ראש ועדת הכספים.

נסים זאב: הישיבה הזאת – – –

אברהם הירשזון: אדוני, הבנתי.

נסים זאב: – – –

תמר גוז'נסקי: בסדר.

תמר גוז'נסקי: הבנו.

תמר גוז'נסקי: זה לא שייך.

תמר גוז'נסקי: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם הירשזון: הצעת חוק הסעה בטיחותית לילדים נכים (תיקון מס' 2) – קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אברהם הירשזון: תציג את החוק יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד הילד, חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

אברהם הירשזון: גברתי, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבדת להציג בפני הכנסת, בשם הוועדה לקידום מעמד הילד, את הצעת חוק הסעה בטיחותית לילדים נכים (תיקון מס' 2).

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, בשנת 2000 התקבל בכנסת חוק מעונות-יום שיקומיים.

תמר גוז'נסקי: חוק זה קבע לראשונה את זכאותם של ילדים עם נכויות קשות בגיל שבין שנה לשלוש שנים לטיפול ולחינוך לפי סל שירותים.

תמר גוז'נסקי: בפועל, כולל סל השירותים, במסגרת הטיפול והחינוך, גם הסעה של הפעוטות עם המוגבלות ממקום מגוריהם למעון-היום השיקומי, וזאת במסגרת תקנות זמניות שפרסמו משרד העבודה והרווחה ומשרד הבריאות בהסכמת משרד האוצר.

תמר גוז'נסקי: מאז התקבל החוק הזה והוחל ביישומו, נותרה בכל זאת השאלה כיצד יגיעו בפועל אותם פעוטות נכים, פעוטות עם מוגבלויות קשות ביותר, למעון-היום השיקומי.

תמר גוז'נסקי: לכן, הוועדה דנה בהצעה שהגיעה אלי מאקי"ם, ולפיה חוק הסעה בטיחותית לילדים נכים יתוקן כך שיכלול גם את הפעוטות האלה.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להזכיר, שחוק הסעה בטיחותית לילדים נכים משנת 1994, שאותו מוצע עכשיו לתקן, מסדיר, לגבי ילדים עם מוגבלות, את דרך הסעתם ממקום המגורים למוסד החינוך שבו הם לומדים.

תמר גוז'נסקי: כידוע, ילדים עם נכויות חייבים ללמוד לפי נכותם, לפי מוגבלותם, ולכן בהרבה מקרים חייבים להסיע את הילדים לבתי-הספר המתמחים בטיפול בילדים האלה.

תמר גוז'נסקי: חוק הסעה בטיחותית הקובע כי הילדים יוסעו ברכב בטיחותי, מסמיך את שר התחבורה לקבוע מפרטים טכניים לצורך כך, וגם מסדיר מתי ואיך תתקשר הרשות המקומית עם גורם נוסף, מעין קבלנים שעוסקים בהסעה.

תמר גוז'נסקי: העיקר שבחוק שמונח לפניכם הוא הקביעה, כי גם הפעוטות מגיל שנה עד שלוש שנים, פעוטות עם מוגבלות, שמוסעים למעון-יום שיקומי, יוסעו אך ורק ברכב בטיחותי, וגם הקביעה בדבר האחריות המלאה של מעון-היום השיקומי להסעת הפעוט יחד עם אפשרות שאותו מעון שיקומי יגיע להסכם עם גורם נוסף לצורך הסעת הפעוטות, לרבות רשות מקומית.

תמר גוז'נסקי: בדיוני הוועדה נשמעה עמדת האוצר, ולפיה ראוי להותיר את נושא סל השירותים, ובכללו ההסעה, במסגרת התקנות, וזאת מתוך כוונה לאפשר לממשלה גמישות ביישום חוק מעונות-יום שיקומיים, אולם לחשש זה אין בסיס.

תמר גוז'נסקי: סעיף 3(ב) לחוק מעונות-יום שיקומיים קובע, כי שר העבודה והרווחה ושר הבריאות, באישור שר האוצר, יקבעו את סל השירותים, את העלות הכוללת של הסל ואת הדרך שבה תעודכן עלות זו.

תמר גוז'נסקי: המשמעות היא פשוטה: לשר האוצר יש ממילא זכות וטו בכל הנוגע להיקף הסל ולעלותו, ולכן לתיקון המונח לפניכם אין שום השלכה לגבי הגמישות של הממשלה בנושא.

תמר גוז'נסקי: הוועדה אימצה את עמדתו הנחרצת של משרד המשפטים, כי ראוי לציין את הזכאות של הפעוטות להסעה במסגרת סל השירותים, וזאת בחקיקה ראשית, על מנת למנוע חשש של חוסר סמכות בעת התקנת התקנות.

תמר גוז'נסקי: ההסמכה שמופיעה בחוק שלפניכם היא אפוא פרי בקשתו של משרד המשפטים.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, דברי ההסבר שנלוו להצעת החוק הנוכחית עוד בקריאה הראשונה קובעים מפורשות, כי עלות הסעתם של 1,500 פעוטות, המוערכת ב-28 מיליון שקל, כבר נכללה בהערכת האוצר בעת קבלתו של חוק מעונות-יום שיקומיים לפני שנתיים.

תמר גוז'נסקי: לכן, בהצעת החוק המונחת לפניכם אין תוספת עלות, אלא היא באה להסדיר את שילוב הפעוטות בעלי המוגבלויות עד גיל שלוש, הילדים בעלי הנכויות הקשות, בהסעות העירוניות שמאורגנות ממילא עבור ילדים בני שלוש ויותר בעלי נכויות שלומדים בחינוך המיוחד.

תמר גוז'נסקי: בפועל, בספטמבר הקרוב ייהנו מחוק זה, התיקון לחוק שמובא בפניכם, כ-150 פעוטות.

תמר גוז'נסקי: המספר עדיין קטן – רק 150 פעוטות, אבל זו התחלה חשובה.

תמר גוז'נסקי: זו התחלה חשובה עבור הפעוטות שהיום לא יכולים להשתלב במעון-יום רגיל בשל נכותם הקשה, ועכשיו יזכו לטיפול שמשלב טיפולים פארה-רפואיים, פעילות חינוכית וכל מה שהילדים האלה זקוקים לו כדי להתקדם וכדי שיוכלו למצות את היכולות שלהם.

תמר גוז'נסקי: אנו מצפים שמשרדי הממשלה הנוגעים בדבר יגדילו מדי שנה את מספר הפעוטות הזכאים, ובמקביל יעודדו את פתיחתם של מעונות-יום שיקומיים נוספים, ובמיוחד חשוב – את פתיחתם של מעונות-יום שיקומיים בפריפריה, בצפון ובדרום.

תמר גוז'נסקי: ככל שיהיו יותר מעונות-יום שיקומיים, פחות צריך יהיה להסיע ילדים ומרחקי הנסיעה של הפעוטות יהיו קצרים יותר.

תמר גוז'נסקי: הוועדה מודה למשרד המשפטים על ההצעה לשנות את המינוח בחוק הסעה בטיחותית: במקום המינוח הקיים "ילדים נכים" ייכתב מעתה "לילדים ולפעוטות עם מוגבלות".

תמר גוז'נסקי: תיקון זה עולה בקנה אחד עם ההגדרות בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, אני מבקשת להודות מקרב לב לחברי לסיעה שיחד הגשנו את הצעת החוק.

תמר גוז'נסקי: אני מבקשת להודות לארגון אקי"ם שיזם את החוק.

תמר גוז'נסקי: אני מבקשת להודות לארגונים שנטלו חלק בדיונים: המועצה לשלום הילד, ארגון "בזכות", בית איזי שפירא, צח"י – צרכני חינוך ייחודיים, פורום הורים לילדים עם נכויות רב-תחומיות, "אלוין ישראל".

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להודות למשרדי הממשלה, ובמיוחד לגברת מרים כהן, לגברת שוש זאב-רשף, לעורכת-הדין אתי וייס ולעורכת-הדין בתיה הרטמן ממשרד העבודה והרווחה, לעורך-הדין דן אורנשטיין ממשרד המשפטים – –

אברהם הירשזון: חבר הכנסת רמון.

אברהם הירשזון: חברת הכנסת ענת מאור.

תמר גוז'נסקי: – – לגברת קלרה פרלמן ממרכז השלטון המקומי ולמשרדי התחבורה וביטחון הפנים.

תמר גוז'נסקי: אני מבקשת להביע תודה מיוחדת לעורכת-הדין הלית ברק, עורכת-הדין של הוועדה, שנתנה במשך כל שנות עבודת הוועדה ייעוץ משפטי יוצא מן הכלל, אבל במיוחד בחוק הזה.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת, שאילולא העצות הנפלאות של עורכת-הדין הלית ברק, לא היינו יכולים להתקדם עם החוק.

תמר גוז'נסקי: אני מבקשת להודות לרחל סעדה, מנהלת הוועדה, ולאילנית ירושלמי, מזכירת הוועדה.

תמר גוז'נסקי: אני מאוד מקווה שהכנסת תאשר את הצעת החוק.

תמר גוז'נסקי: תודה רבה.

אברהם הירשזון: אני מודה מאוד לגברתי.

אברהם הירשזון: רבותי, להצעת החוק הזאת אין הסתייגויות, ולכן אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק הסעה בטיחותית לילדים נכים (תיקון מס' 2), התשס"ב–2002.

אברהם הירשזון: ההצבעה החלה.

אברהם הירשזון: הצבעה מס' 54 בעד סעיפים 9-1 – 25 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 9-1 נתקבלו.

אברהם הירשזון: 25 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אברהם הירשזון: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

אברהם הירשזון: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק בקריאה שלישית.

אברהם הירשזון: מי בעד?

אברהם הירשזון: מי נגד?

אברהם הירשזון: הצבעה מס' 55 בעד החוק – 22 נגד – אין נמנעים – אין חוק הסעה בטיחותית לילדים נכים (תיקון מס' 2), התשס"ב–2002, נתקבל.

אברהם הירשזון: 22 בעד, אין נמנעים ואין מסתייגים.

אברהם הירשזון: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

אברהם הירשזון: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם הירשזון: אנחנו חוזרים אחורה להצעת חוק שירות הקבע בצבא-הגנה לישראל (גמלאות) (תיקון מס' 15), התשס"ב–2002 – קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אברהם הירשזון: יציג את החוק יושב-ראש ועדת הכספים, אבל הוא הרשה לחבר הכנסת אבשלום וילן להציג את החוק במקומו.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת וילן, בבקשה.

זאב בוים: אנחנו נגד הדבר הזה.

אבשלום וילן: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, חבר הכנסת ליצמן היה צריך לצאת, והוא ביקש ממני להציג את החוק.

אבשלום וילן: בקצרה, אדוני היושב-ראש, כפי שאתה רואה בהצעת החוק, כבודו הגיש את החוק הזה עמי לפני כמעט שלוש שנים.

אבשלום וילן: אנחנו חיכינו לקריאה השנייה ולקריאה השלישית, לאחר שזה אושר בוועדת הכספים, קרוב לשנה, כדי להגיע להסדר עם מערכת הביטחון.

אבשלום וילן: מייד אציע הצעה לממשלה.

אבשלום וילן: תכלית החוק היא להביא לשוויון בפנסיה שמקבלים הקצינים הקרביים בצה"ל.

אבשלום וילן: כבוד יושב-ראש הקואליציה, אני מציע לך לתמוך.

אבשלום וילן: אתם לא יכולים לצאת כנגד הקצינים הקרביים.

זאב בוים: רגע.

זאב בוים: אתמוך.

אברהם הירשזון: גם אני מציע לך לתמוך.

אבשלום וילן: יש חוק היסטורי.

אבשלום וילן: כבוד ראש הממשלה, כשהיית מג"ד צנחנים התקבל חוק בכנסת לגבי זכויות פנסיה, שקציני צנחנים, חיל האוויר – –

ראובן ריבלין: מה עלות החוק?

אבשלום וילן: 2.5 מיליוני שקלים בשנה.

אבשלום וילן: – – טייסים, מסלקי פצצות ושייטים יקבלו – – –

אריאל שרון: – – –

אבשלום וילן: אז קיבלו 3%, והקצינים הקרביים – 2%.

אבשלום וילן: זו תקופה ארוכה שאנחנו מנסים לתקן את זה.

אבשלום וילן: במקביל, התחיל משא-ומתן צודק – –

אברהם הירשזון: רבותי חברי הכנסת, לא שומעים את הנואם.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת בוים.

אבשלום וילן: – – בין האוצר לבין נציגי צה"ל על מעבר לפנסיה צוברת והשוואת תנאים כוללת, שאני תומך בה, וזאת הסיבה ששנתיים וחצי חיכינו עם החוק.

אבשלום וילן: בינתיים, העיוות הזה נמשך, ומשום כך כבר התחילו חלק מהדברים להתבצע.

אבשלום וילן: אבל, אין השוואת התנאים לקרביים.

אבשלום וילן: לא אלאה אתכם בכל הפרטים.

אבשלום וילן: אני אומר, שהחוק יעבור עכשיו, הוא ייכנס לתוקפו רק בתחילת השנה הבאה.

זאב בוים: כמה כסף זה?

אבשלום וילן: 2.5 מיליוני שקלים.

זאב בוים: מי חישב את זה?

אבשלום וילן: האוצר.

זאב בוים: יש לי נתונים אחרים.

אבשלום וילן: אלה אותם נתונים בדיוק.

אבשלום וילן: ועדת הכספים לפני יומיים דנה בהם ואישרה את הטבלה שהגיש האוצר.

אבשלום וילן: אישרה את זה היועצת המשפטית של הכנסת, של ועדת הכספים, וזו לא הנקודה.

אבשלום וילן: אדוני יושב-ראש הקואליציה, הנקודה המרכזית היא, שיש חצי שנה לסיים את המשא-ומתן בין האוצר לבין צה"ל כדי להעביר את כלל צה"ל לפנסיה צוברת, כדי לתת את מה שהאוצר מציע לקצינים הקרביים המשתחררים – מענק שחרור מוגדל ממקורות בתוך תקציב הביטחון.

אבשלום וילן: ואז, ממילא ישונו כל החוקים, וגם החוק הזה.

אבשלום וילן: בינתיים, תכלית החוק הזה היא שהוא בעיקרו הצהרתי.

אבשלום וילן: 2.5 מיליוני שקלים כדי להשוות את כל הקצינים הקרביים.

אבשלום וילן: אני מקווה שהמשא-ומתן יסתיים בהצלחה.

אבשלום וילן: אבל, בינתיים, בעוד חצי שנה תהיה השוואה היסטורית – לא השוואה היסטורית אלא קדימה לגבי חוק משנות ה-50 שתרשו לי לומר שהוא נלעג.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, תודה.

אברהם הירשזון: אדוני, תודה רבה לך.

אברהם הירשזון: הצעת חוק שירות הקבע בצבא-הגנה לישראל (גמלאות) (תיקון מס' 15), התשס"ב–2002 – אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

אברהם הירשזון: אין הסתייגויות.

אברהם הירשזון: ההצבעה החלה.

אברהם הירשזון: הצבעה מס' 56 בעד סעיף 1 – 28 נגד – אין נמנעים – 2 סעיף 1 נתקבל.

צבי הנדל: אדוני היושב-ראש, תוסיף אותי.

קולט אביטל: גם אותי.

אברהם הירשזון: 30 בעד, כשאני מוסיף את קולותיהם של חברי הכנסת צבי הנדל וקולט אביטל.

אברהם הירשזון: אין מתנגדים, ויש שני נמנעים.

אברהם הירשזון: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

אברהם הירשזון: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק בקריאה שלישית.

אברהם הירשזון: ההצבעה החלה.

אברהם הירשזון: הצבעה מס' 57 בעד החוק – 25 נגד – אין נמנעים – 2 חוק שירות הקבע בצבא-הגנה לישראל (גמלאות) (תיקון מס' 15), התשס"ב–2002, נתקבל.

אברהם הירשזון: 25 בעד, אין מתנגדים ויש שני נמנעים.

אברהם הירשזון: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

אברהם הירשזון: רבותי, תודה רבה.

זאב בוים: חבר הכנסת משה גפני כאן.

מאיר שטרית: שניהם.

זאב בוים: שניהם.

אברהם הירשזון: תירגעו.

מאיר שטרית: היושב-ראש, תלך אחורה ברוורס.

אברהם הירשזון: אני אבקש מחברת הכנסת תמר גוז'נסקי להביא החלטה בדבר תיקון טעות בחוק לציון מידע בדבר השפעת חקיקה על זכויות הילד, התשס"ב–2002.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבדת להציע לכנסת לתקן טעות בחוק לציון מידע בדבר השפעת חקיקה על זכויות הילד, התשס"ב–2002.

תמר גוז'נסקי: בסעיף 3, המלים "(להלן – ההצעה)" – יימחקו.

תמר גוז'נסקי: הצעת החוק הזאת התקבלה בכנסת ב-15 ביולי.

תמר גוז'נסקי: הנוסח טרם פורסם.

תמר גוז'נסקי: בנוסח שהתקבל בכנסת אירעה פליטת קולמוס, ולכן אנחנו מבקשים לתקן את הטעות ולמחוק את שתי המלים.

תמר גוז'נסקי: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: תודה רבה, גברתי.

אברהם הירשזון: רבותי, מי בעד הצעתה של חברת הכנסת תמר גוז'נסקי?

אברהם הירשזון: אפשר להצביע.

אברהם הירשזון: הצבעה מס' 58 בעד ההחלטה – 27 נגד – אין נמנעים – אין ההחלטה בדבר תיקון טעות בחוק לציון מידע בדבר השפעת חקיקה על זכויות הילד, התשס"ב–2002, נתקבלה.

אברהם הירשזון: 27 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אברהם הירשזון: הצעתה של חברת הכנסת גוז'נסקי התקבלה.

אברהם הירשזון: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם הירשזון: אנחנו חוזרים לסדר-היום: הצעת חוק שחרור מינהלי של אסירים (הוראת שעה), התשס"ב–2002, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אברהם הירשזון: יציג את החוק יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

אברהם הירשזון: בבקשה, אדוני.

אופיר פינס-פז: היום שוחרר דרור עדני, שהיה שותף לרצח רבין.

אופיר פינס-פז: זה לא יום לדון בחוק הזה.

יהודית נאות: למה לא יום – – –

אופיר פינס-פז: זה חמור מאוד.

יהודית נאות: למה לא?

אברהם הירשזון: בבקשה, אדוני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש – – –

אברהם הירשזון: אולי תיתנו ליושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה לדבר?

אברהם הירשזון: נתתי לכם לומר את דברכם, ועכשיו תנו לו לומר את דבריו.

אברהם הירשזון: בבקשה, אדוני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להביא לפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר – הצעת חוק שחרור מינהלי של אסירים (הוראת שעה), התשס"ב–2002.

משה גפני: מדובר בהצעת חוק ממשלתית, שהביא אותה – – –

אופיר פינס-פז: – – –

משה גפני: אתה אמרת לי שאתה כיושב-ראש ועדה עשית מה שהממשלה אמרה.

משה גפני: זה שייך לממשלה.

אברהם הירשזון: אדוני, אתה לא חייב להשיב.

אברהם הירשזון: קול זעקתו של חבר הכנסת פינס נשמע.

אברהם הירשזון: עכשיו תשמיע את דברך.

משה גפני: חבר הכנסת פינס, אני אומר כמה מלים לגבי העניין הזה.

משה גפני: אני מבין את ההסתייגות שלך מהעניין, אבל בוא נחליט מה עושים.

אברהם הירשזון: אדוני הדובר, אני מבקש רגע להפסיק.

אברהם הירשזון: יש כאן הערה טכנית בקשר לנוסח.

אברהם הירשזון: סגן מזכיר הכנסת, בבקשה.

ד' לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונח על שולחן הכנסת נוסח מתוקן של הצעת חוק שחרור מינהלי של אסירים (הוראת שעה), התשס"ב–2002.

ד' לב: תודה.

אברהם הירשזון: תודה.

אברהם הירשזון: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם הירשזון: בבקשה, אדוני.

יהודית נאות: איך אפשר להציג חוק שעוד לא הונח?

אברהם הירשזון: הנוסח המתוקן יחולק עכשיו.

אברהם הירשזון: דבר שני, הנוסח המתוקן – – –

יהודית נאות: לא כשהיושב-ראש מציג אותו.

אברהם הירשזון: את מוכנה להקשיב עד הסוף?

אברהם הירשזון: התיקון הוא בסך הכול כזה: במקום ועדת החוץ והביטחון יהיה כתוב ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

אברהם הירשזון: זה הכול.

אברהם הירשזון: זה כל התיקון.

אברהם הירשזון: נחה דעתך?

אברהם הירשזון: האם נאות יהיה להמשיך עכשיו?

יהודית נאות: – – – לעשות את זה.

יהודית נאות: זה זילות.

רן כהן: לשחרר מבית-סוהר, לחתוך חצי ממה שנקבע – – –

אברהם הירשזון: תודה רבה, ולכן זכותך להתנגד לזה, אדוני.

רן כהן: זו ממש שערורייה.

משה גפני: זה לא חצי.

משה גפני: רבותי חברי הכנסת, על-פי – – –

נעמי חזן: האם יש פטור מחובת הנחה?

אברהם הירשזון: סליחה, גברתי, את מפריעה לדובר באמצע דבריו.

נעמי חזן: אני שואלת אם יש פטור מחובת הנחה.

אברהם הירשזון: גברתי, זה רק הדף הוורוד, ולכן התשובה היא כן.

אברהם הירשזון: תודה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, על-פי סעיף 68ג לפקודת בתי-הסוהר, רשאי נציב שב"ס, כאשר תפוסת האסירים עולה על תקן הכליאה, להורות כי אסירים שיתרת מאסרם אינה עולה על פרק הזמן הקבוע בתוספת, ישוחררו.

משה גפני: כהוראת שעה למשך שישה חודשים תוקנה הפקודה כך שיתרת המאסר לעניין השחרור המינהלי תוכפל.

משה גפני: דהיינו, אם קיימת אפשרות של שחרור מינהלי למי שנידון למאסר לתקופה העולה על חודש ואינה עולה על חצי שנה, למשך שבועיים, בהוראת שעה מבקש המשרד לביטחון פנים להכפיל את זה, שהאפשרות לשחרור מינהלי תהיה פרק זמן של ארבעה שבועות במקום שבועיים, וכן הלאה.

משה גפני: לדברי נציגי המשרד לביטחון פנים, הדבר יאפשר שחרור מינהלי מוקדם יותר של אסירים באופן פרופורציונלי לתקופות המאסר שהם נידונו להן.

משה גפני: שחרור מינהלי מוקדם יביא, על-פי ההערכה, לפינוי של כ-350 מקומות כליאה במהלך חצי שנה.

משה גפני: רבותי חברי הכנסת, יש בעייתיות בחוק, ואני מודה – דרך אגב, את הישיבה שדנה בעניין הזה לא ניהלתי, הייתי בדיוני חוק טל – – –

יהודית נאות: לא היית בכל הישיבות, באת רק להצבעה.

משה גפני: אמרתי.

משה גפני: כדי למנוע ממך להגיד את זה אחר כך נגדי, אמרתי את זה.

משה גפני: אמרתי, את פשוט לא מקשיבה לי.

יהודית נאות: תגיד.

משה גפני: אמרתי.

משה גפני: למדתי את החוק לפני זה, דיברתי עם השר לביטחון פנים, ולאחר הדיון – גם בעת ההצבעה בוועדה – אמרתי שיש בעייתיות בחוק הזה.

נואף מסאלחה: רק רגע.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת דהאמשה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אופיר פינס.

נואף מסאלחה: השר רובי ריבלין.

משה גפני: חברי הכנסת צריכים לשקול היטב את הצבעתם.

משה גפני: מה שעומד על כפות המאזניים זה מצד אחד שחרור מינהלי מוקדם, שזה בעצם – – –

ראובן ריבלין: זה יחול על דרעי או לא?

אופיר פינס-פז: – – –

יהודית נאות: – – – הנציבה עושה את זה.

אופיר פינס-פז: – – –

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אופיר פינס, תירגע.

רן כהן: עכשיו כבר אין העניין של דרעי.

רן כהן: עכשיו מדברים על החוק נטו.

נואף מסאלחה: אז תצביע נגד, מה אתה רוצה?

משה גפני: לא בדקתי אם זה יחול על דרעי, אני לא יודע.

ראובן ריבלין: אם זה לא יחול על דרעי אולי מרצ יצביעו.

משה גפני: אני לא יודע אם זה יחול על דרעי.

תמר גוז'נסקי: למה הוראת שעה?

תמר גוז'נסקי: תשחררו את אסירי האינתיפאדה מהמעצר המינהלי.

ראובן ריבלין: תאמר להם שזה בלי דרעי.

משה גפני: אמרתי.

נואף מסאלחה: אני מבקש לאפשר לו להציג את הצעת החוק.

נואף מסאלחה: אני מבקש להירגע.

נואף מסאלחה: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, לא מתאים לך.

משה גפני: על-פי החוק הקיים ניתן – – –

נואף מסאלחה: חבר הכנסת רן כהן, אתה רואה מה שאתה עושה?

נואף מסאלחה: אתה מפריע.

משה גפני: על-פי החוק הקיים, ניתן לשחרר בשחרור מינהלי מי שתקופת מאסרו קבועה על-פי החלטת בית-המשפט – – –

נואף מסאלחה: סגן שרת החינוך.

נואף מסאלחה: השר שטרית.

נואף מסאלחה: מה אתם עושים, אתם מנהלים ישיבה בתוך ישיבה?

נואף מסאלחה: נא לשבת.

משה גפני: על-פי החלטת בית-המשפט, ניתן כיום לשחרר אסיר בשחרור מינהלי, אלא שבא המשרד לביטחון הפנים – ואנחנו קיימנו על זה כמה דיונים, וגם בוועדת החוקה – המצוקה והצפיפות, גם כתוצאה מהאירועים האחרונים, בבתי-הסוהר הן פשוט בלתי נסבלות.

משה גפני: מבקש המשרד לביטחון פנים כהוראת שעה לחצי שנה לאפשר שחרור מינהלי רחב יותר.

משה גפני: זאת אומרת, מי שזכאי לשחרור מינהלי של שבועיים, ישתחרר ארבעה שבועות לפני המועד שבו הוא היה זכאי להשתחרר עד היום.

משה גפני: יש בעייתיות בחוק ובעצם עקיפה של החלטת בית-המשפט, אבל בכל השחרור המינהלי יש עקיפה של החלטת בית-המשפט.

משה גפני: ואז הברירה שעומדת בפנינו – – –

אופיר פינס-פז: איזו ברירה?

משה גפני: חבר הכנסת אופיר פינס, כיושב-ראש ועדת החוקה לשעבר אתה יודע איזו מצוקה ותנאים בלתי נסבלים קיימים בבתי-הסוהר.

משה גפני: מדינת ישראל עדיין לא הגיעה למצב שבו במקרים רבים מאוד – – –

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אופיר פינס, אני מבקש ממך, אתה לא מאפשר לו לדבר אפילו דקה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת דהאמשה, שב במקומך.

יוסי כץ: זה חל על כל עבירה?

משה גפני: כן,

נואף מסאלחה: חבר הכנסת יוסי כץ, אני קורא אותך לסדר.

משה גפני: הוא רק שאל שאלה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת רן כהן, אני מבקש שתירגע.

רן כהן: אפילו יושב-ראש ועדת הפנים מתבייש כשהוא מציג את זה.

נואף מסאלחה: אז מה אתה רוצה?

נואף מסאלחה: חבר הכנסת זאב בוים.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת כץ.

משה גפני: רבותי חברי הכנסת, חבר הכנסת רן כהן, אמרת שאני מתבייש להציג את זה.

משה גפני: אני לא מתבייש להציג את זה, אני מסכים שקיימת בחוק הזה בעייתיות רבה מאוד, וכמוני גם אתה צריך לקבל החלטה.

משה גפני: באה הממשלה, בא השר שמופקד על שירות בתי-הסוהר ואומר לך ולי: תדע לך שהמצוקה בבתי-הסוהר היא בלתי נסבלת.

משה גפני: זאת המציאות.

משה גפני: אנחנו עדיין לא פתרנו את הבעיה הזאת, ובהוראת שעה לחצי שנה הוא מבקש לאשר את הכפלת המועד של השחרור המינהלי, כל אחד לפי דרגתו.

רן כהן: תאמר לי באמת אם זה הפתרון.

רן כהן: מה יקרה מחרתיים במקום 300 מחבלים?

רן כהן: תוציאו עוד 300 רוצחים מבית-הסוהר?

רן כהן: זה לא הגיוני.

משה גפני: על-פי בקשת הממשלה, כיושב-ראש הוועדה, אני מבקש לאשר את הצעת החוק הזאת בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

משה גפני: תודה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: שר המשפטים רוצה לדבר.

נואף מסאלחה: מאיר שטרית, רצית לדבר, או שאתה מסתפק במה שנאמר?

נואף מסאלחה: רגע, לפני ההסתייגויות הוא רצה להבהיר ואולי הוא יבוא לקראתך ותירגע סוף-סוף, רן כהן.

נואף מסאלחה: אתה לא רגוע מאז אני יושב כאן.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ביקשתי את רשות הדיבור כדי להסביר מדוע החוק הזה מונח בפנינו.

מאיר שטרית: יש מצוקה נוראה בכליאת אסירים בבתי-הסוהר.

מאיר שטרית: נציבת שירות בתי-הסוהר תיארה את זה בפנינו בממשלה.

מאיר שטרית: היום מגיעים למצב של סתימת בתי-הסוהר כאשר אסירים יושבים על הרצפה.

מאיר שטרית: המטרה של הצעת החוק היא להקל במידה מסוימת על האסירים האלה ולפנות מקומות כליאה.

מאיר שטרית: על-פי הערכת נציבות שירות בתי-הסוהר והמשטרה, הצעת החוק אמורה לפנות בתקופה הנדונה בערך 300 מקומות כליאה.

מאיר שטרית: הצעת החוק היא הוראת שעה לשישה חודשים בלבד.

מאיר שטרית: אני מבקש להודיע שאין לנו כוונה להאריך את התקופה פעם נוספת.

האשם מחאמיד: כמה אסירים יש?

מאיר שטרית: כמה אסירים בסך הכול?

מאיר שטרית: 11,000.

מאיר שטרית: מדובר על 300 מקומות כליאה שיפונו כדי לתת אפשרות לכליאה אנושית של אסירים שצריכים להיכלא לתקופות זמן ארוכות.

מאיר שטרית: היום יש לנו בעיה גדולה מאוד.

מאיר שטרית: אני מודה ומסכים שהבעיה דורשת פתרון וצריך לבנות בתי-סוהר נוספים, אין ספק בכך.

אליעזר כהן: האסירים עצמם צריכים לבנות את בתי-הסוהר.

מאיר שטרית: חבר הכנסת אליעזר כהן, צ'יטה, אני מסכים אתך, אבל אני לא נכנס עכשיו לוויכוח איך בונים ומי בונה.

מאיר שטרית: יש כל מיני רעיונות.

מאיר שטרית: אין ספק שצריך להתמודד עם בעיה של בניית בתי-סוהר נוספים במדינת ישראל ולהקל את תנאי המאסר.

מאיר שטרית: היום הרעיון הוא הוראת שעה לחצי שנה, שבאמת תשחרר שחרור מינהלי מוקדם יותר את האסירים שריצו לפחות חצי מתקופת מאסרם.

מאיר שטרית: הכמות שמדובר בה היא 300 אסירים בלבד.

מאיר שטרית: זה גם עניין אנושי.

מאיר שטרית: אני מסכים שיכול להיגרם נזק מסוים כאשר אסיר יוצא לפני תום ריצוי מאסרו.

מאיר שטרית: האדם שאתה מתרגז עליו הגיע לתום מאסרו ועל-פי החוקים של שחרור מינהלי לא היתה ברירה אלא לשחרר אותו.

מאיר שטרית: אף אחד לא שמח לשחרר מישהו שהיה מעורב ברצח ראש הממשלה.

מאיר שטרית: אני חושב שבגלל זה לא צריך לעשות עוול לאנשים אחרים.

מאיר שטרית: לכן, א.

מאיר שטרית: ביקשתי להודיע שמדובר בהוראת שעה לחצי שנה בלבד; ב.

מאיר שטרית: הרעיון הוא ליצור מצב של פינוי מקומות כליאה נוספים לאסירים שנמצאים בתנאי מעצר, מכיוון שאין מקומות בבתי-הכלא.

מאיר שטרית: אני חושב שצריך להיענות לנציבות שירות בתי-הסוהר ולמשטרה ולתת להם יד בפעולה זו, כי היא חשובה גם מבחינה אנושית וגם לגופו של עניין.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

קריאה: – – –

נואף מסאלחה: לא, אף שאלה.

האשם מחאמיד: – – –

נואף מסאלחה: חבר הכנסת האשם מחאמיד.

נואף מסאלחה: אני עובר להסתייגויות.

נואף מסאלחה: חברת הכנסת יהודית נאות, בבקשה.

יהודית נאות: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה להפציר בכם שתאזינו ותשמעו איך החוק הזה עומד היום לפניכם.

יהודית נאות: החוק הזה עבר בקריאה טרומית בהולה, ומהדהדים באוזני הטיעונים של השר ריבלין כאשר הוא עבר.

ראובן ריבלין: זה לא היה בקריאה טרומית, זה היה בקריאה ראשונה.

יהודית נאות: אתה צודק.

יהודית נאות: טעיתי, מצטערת, זה היה בקריאה ראשונה.

יהודית נאות: ואז בבהילות הממשלה החדשה פתאום היום נודע לה על המצוקה בבתי-הסוהר, השר לנדאו.

יהודית נאות: חבר הכנסת גפני לא יודע שחבר הכנסת דוד אזולאי ואלה שמתמידים להופיע בוועדת הפנים מדברים על המצוקה לפחות מתחילת הקדנציה הזאת.

יהודית נאות: נולדה מצוקה.

יהודית נאות: אז היתה ישיבה בנושא המהותי הזה, אבל מה לעשות, בבהילות ובהיסטריה שבהן עושים בשבועיים האחרונים פה את מעשה החקיקה, יושב-ראש הוועדה איננו יכול להשתתף כי הוא עסוק בחוק טל, והוא ממנה את חבר הכנסת נסים זאב לשבת ראש בישיבה רבת המשתתפים – חברת הכנסת נאות וחבר הכנסת נסים זאב.

יהודית נאות: שימו לב, רבותי, מי המסתייגים לחוק – חבר הכנסת זאב וחברת הכנסת נאות.

יהודית נאות: איך זה יכול להיות?

יהודית נאות: הגיע גפני היושב-ראש, ובלי שהוא ידע מה נאמר על-ידי היועצות המשפטיות של המשטרה הוא הצביע והתוצאה היתה שניים נגד אחד.

יהודית נאות: השניים שלא הסכימו הם חבר הכנסת נסים זאב, שיש לו הסתייגויות, כי במהלך הדיון הקצר שהיה הוא השתכנע מהטיעונים, ואנוכי, שיש לי טיעונים.

יהודית נאות: אני מפצירה בכם, רבותי, אני רוצה להסביר לכם מה הנימוקים להתנגדות שלי.

יהודית נאות: אני לא מתנגדת, חלילה, להיטיב את מצבם של האסירים, לא לכך אני מתנגדת.

יהודית נאות: אני מתנגדת לשחרור אוטומטי בחתימת יד של נציבת שירות בתי-הסוהר.

יהודית נאות: ביום חמישי תיארו לנו את זה שבאופן אוטומטי יוצא מי שמגיע פרקו, ביניהם אנסים, סוחרי סמים, פדופילים.

יהודית נאות: כל מי שאתה רוצה ישוחרר.

יהודית נאות: רבותי, לא יכול להיות שלא יהיה כאן אפילו שיקול דעת.

יהודית נאות: לא יכול להיות שלא תהיה כאן ועדה בראשות שופט שתסנן.

יהודית נאות: גם אם אתם משחררים, לא יכול להיות שחרור אוטומטי של מי שהחברה אמרה את דברה לגביו.

יהודית נאות: מה זה לכלוא אדם, מה זה לקחת את ההחלטה לכלוא אדם: זו ההחלטה לומר, אתה צריך להיות מאחורי סורג ובריח, כי אנחנו מגינים על החברה מפניך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

יהודית נאות: חבר הכנסת דהאמשה, אל תקטע את חוט מחשבתי.

יהודית נאות: אני אומרת במלוא הכנות את מה שיש לי לומר.

יהודית נאות: באותה שעה, מי כלואים אצלנו בבתי-הסוהר – עובדים זרים.

יהודית נאות: לא עובדים זרים שגנבו.

יהודית נאות: 350 עובדים זרים.

יהודית נאות: תחשבו את מי צריך לשחרר, את מי צריך להעביר למלון תחת שמירה, ולא בתנאים של בית-סוהר.

יהודית נאות: את העובד הזר שישולח, כי אין לו רשות שהייה, או את הזונה המסכנה שגררו אותה ארצה.

יהודית נאות: מה היא עשתה?

יהודית נאות: היא בבית-סוהר, והפדופיל ישוחרר.

יהודית נאות: זה לא יכול להיות, גם אם אנו ערב פגרה.

יהודית נאות: יותר מכך, אלה שישוחררו בחצי השנה הקרובה ויושבים בבתי-הסוהר, אלה שאתם עומדים לשחרר, הם כאלה שנכלאו על-פי החלטות ופסיקות של שופטים שידעו כי יוכלו לקבל שליש או חודש מינהלי.

יהודית נאות: אתם לא יכולים לתת יד לעקיפה כזאת של בתי-המשפט.

יהודית נאות: אומרת לי היועצת המשפטית של המשטרה, אני לא מאושרת, אנחנו במשא-ומתן שעוד לא הסתיים לגבי העובדים הזרים הכלואים.

יהודית נאות: רבותי, אני מנעתי מהממשלה או מהשר לנדאו לסיים את המשא-ומתן?

יהודית נאות: בגלל זה צריך להיות חוק כזה בספר החוקים?

יהודית נאות: מהן הוראות השעה, רבותי?

יהודית נאות: הוראות השעה אומרות שאפילו אתם יודעים שזה לא בסדר, זה לא פתרון למצוקה.

יהודית נאות: תעשו את ההסכם עם המלון עוד היום.

יהודית נאות: אדוני ראש הממשלה, תורה שיסגרו הסכם, ואל תחוקקו את הדבר הזה.

יהודית נאות: זה לא יכול להיות.

יהודית נאות: בזמנו טען חבר הכנסת רובי ריבלין שיש כאן דו-פרצופיות, וזו ההזדמנות להראות שכך הדבר.

יהודית נאות: השופטים כלאו את מי שהיה ראוי לכך, ולא יכולים לשחררו בחתימה אוטומטית – – – אדוני היושב-ראש, אני לא יכולה לדבר כך.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת שטייניץ, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

נואף מסאלחה: אני מבקש שתפסיק להסתובב.

נואף מסאלחה: השר סילבן שלום.

ראובן ריבלין: – – –

יהודית נאות: אדוני השר ריבלין, אתה יודע שאני לא מקבלת החלטות בפזיזות, אני אולי גם לא מהירת רגליים לתקשורת, אבל כאשר יש לי דעה, היא דעה לאורך כל הדרך, ללא הבדל דת, גזע ומין.

יהודית נאות: אני מבקשת מכם לתמוך בהסתייגות שלי, האומרת שהשחרור האוטומטי לא יחול על עבירות רצח, עבירות מין, עבירות אלימות ועבירות של סחר בסמים.

יהודית נאות: זה המעט שאני יכולה לחשוב עליו כדי להגן על החברה גם אם משרדו של השר לנדאו לא הגיע להסכם עם מלון.

יהודית נאות: תודה לכם.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, החוק בא לקבוע, שנציב בתי-הסוהר רשאי להורות על שחרור מינהלי של אסירים, ובלבד שהאסיר ריצה לפחות מחצית מהתקופה המלאה שהוטלה עליו.

נסים זאב: חברי הכנסת, זו אינה הצעת חוק חדשה.

נסים זאב: הצעת החוק הזאת מדברת על שבועיים עד שישה חודשים, ונציב שירות בתי-הסוהר, נכון להיום, הוא המחליט הבלעדי.

נסים זאב: אני פונה לחברי הכנסת של מרצ ואומר שעד עכשיו זה לא הפריע לאף אחד.

נסים זאב: למה לא הפריע לכם שהנציב מחליט על תקופה של בין שבועיים לשישה חודשים, ופתאום מפריע לכם כאשר מדובר על תקופה של בין ארבעה שבועות לשנה?

נסים זאב: הרי לנציב שירות בתי-הסוהר יש שיקול דעת בלעדי.

ענת מאור: אנחנו נגד החוק.

נסים זאב: אתם נגד החוק, אבל החוק הזה קיים.

נסים זאב: החוק הזה בסך הכול נותן הרחבה לנציב שירות בתי-הסוהר, וזה אינו חוק חדש.

נסים זאב: יש חברי כנסת שחושבים כי זהו חוק שבא לעולם רק היום.

נסים זאב: זה אינו חוק שבא היום לעולם.

נסים זאב: אני רוצה לדבר על המצוקה האמיתית בבתי-הסוהר: ל-1,000 אסירים אין מיטות, 400 אסירים כלואים בבית-הכלא, כאלה שצריכים לעבור לבתי-כלא אחרים ואין להם מקום בבתי-הכלא האלה ואין מי שיקלוט אותם, ולכן הם ישנים על הרצפה ללא מיטות.

נסים זאב: נכון להיום, יש עוד 600 אסירים בבתי-כלא שישנים על הרצפה, ואין אפשרות להחזיק אותם.

נסים זאב: בסך הכול 1,000 אסירים, כמעט 10% מהאסירים נמצאים בתת-תנאים.

נסים זאב: אנחנו לא יכולים לאפשר לעצמנו לתת לאסיר להיות בתנאים כה מחפירים.

נסים זאב: משמעות הדבר ש-350 אסירים יצאו מבתי-הכלא היא משמעות הכוללת את מה שהזכירה חברת הכנסת נאות לגבי העובדים הזרים.

נסים זאב: גם זה הובא בחשבון.

נסים זאב: המטרה היא לשחרר בסך הכול 700 אסירים ולא 350.

יהודית נאות: לא, רק 350.

נסים זאב: לא.

נסים זאב: החוק הזה בא לשחרר 350, אבל היעד הוא להגיע ל-700 אסירים, כדי לחסוך מקום בבתי-כלא.

נסים זאב: בית-כלא גדול יכול לקלוט בין 600 ל-650 אסירים, ואנחנו יודעים שיש תוכנית לבניית שני בתי-כלא, אבל רק בשנת 2004.

נסים זאב: אנחנו יודעים שבין התכנון לבנייה עוברות שלוש שנים, ומרגע שהממשלה מחליטה ועד לתכנון הסופי – עוד שנה.

נסים זאב: זאת אומרת, צריך להמתין ארבע שנים בממוצע עד שייבנה בית-כלא.

נסים זאב: אני מגיע להסתייגות שלי.

נסים זאב: איני עומד על כך על רגלי האחוריות, אבל אני חושב שזו הצעת פשרה טובה: מי שנמצאו זכאים לשחרור על-תנאי בהתאם לחוק שחרור על-תנאי ממאסר, זאת אומרת מי שהוועדה לשחרור ראתה לנכון לתת לו את השליש – יהיה זכאי גם לאותה סוכרייה, כלומר ייתנו לו אותו מספר שבועות.

נסים זאב: זאת אומרת, יהיה שיקול דעת קודם לכן של ועדת השחרורים, ואחר כך תהיה לנציב אפשרות להרחיב עוד בכמה שבועות.

נסים זאב: זה לא כולל אותם אסירים שחברת הכנסת יהודית נאות ואנוכי חושבים שהם לא זכאים, כיוון שהם רוצחים או אנסים, או אסירים מסוכנים.

יהודית נאות: או סוחרי סמים.

נסים זאב: לאו דווקא, אני לא נכנס לשיקולים.

נסים זאב: יכול להיות שוועדת השחרורים תיתן גם לסוחרי סמים את השליש.

נסים זאב: אסירים מסוכנים באמת, שוועדת השחרורים לא ראתה לנכון לתת להם את השליש, אין שום סיבה לתת להם סוכרייה נוספת.

נסים זאב: השר לביטחון פנים אומר, לא נקבל את 350 האסירים.

נסים זאב: הצעתי במקום להכפיל, לשלש.

נסים זאב: בעצם אני משלש לאותם אסירים שאינם מסוכנים, ובעצם מגדיל את האפשרות שהנציב יוכל לשחרר ולתת מספר שבועות גדול יותר לאותם אסירים שוועדת השחרורים ראתה לנכון לשחרר אותם לאחר הורדת שליש ממאסרם.

נסים זאב: אודה לחברים אם יתמכו בהצעתי.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק שחרור מינהלי של אסירים (הוראת שעה), תשס"ב–2002.

יהודית נאות: אני מסירה את ההסתייגות שלי לשם החוק.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על שם החוק כהצעת הוועדה.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 59 בעד שם החוק – 38 נגד – 21 נמנעים – 1 שם החוק נתקבל.

נואף מסאלחה: 38 בעד, 21 נגד ונמנע אחד.

נואף מסאלחה: שם החוק נתקבל כהצעת הוועדה.

נואף מסאלחה: אני מבקש לצרף את קולו של השר שרנסקי בעד.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת נסים זאב, אתה רוצה שנצביע על ההסתייגות שלך?

נסים זאב: כן.

נואף מסאלחה: אם כך, אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב לסעיף 1.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 60 בעד ההסתייגות – 19 נגד – 42 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת נ' זאב לסעיף 1 לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: 19 בעד, 42 נגד ואין נמנעים.

נואף מסאלחה: ההסתייגות של חבר הכנסת זאב לסעיף 1 לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: אנחנו מצביעים על ההסתייגות לחלופין של חבר הכנסת זאב לסעיף 1.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 61 בעד ההסתייגות – 18 נגד – 39 נמנעים – אין ההסתייגות לחלופין של חבר הכנסת נ' זאב לסעיף 1 לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: 18 בעד, 39 נגד ואין נמנעים.

נואף מסאלחה: ההסתייגות לחלופין לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על סעיף 1 כהצעת הוועדה.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 62 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 43 נגד – 19 נמנעים – אין סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

נואף מסאלחה: 43 בעד, 19 נגד ואין נמנעים.

נואף מסאלחה: סעיף 1 נתקבל לפי הצעת הוועדה.

נואף מסאלחה: אנחנו מצביעים על ההסתייגות הראשונה של חברת הכנסת נאות, אחרי סעיף 1.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 63 בעד ההסתייגות – 26 נגד – 38 נמנעים – 1 ההסתייגות של חברת הכנסת י' נאות אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: 26 בעד, 38 נגד ונמנע אחד.

נואף מסאלחה: ההסתייגות של חברת הכנסת נאות אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: אנחנו מצביעים על ההסתייגות לחלופין אחרי סעיף 1 של חברת הכנסת נאות.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 64 בעד ההסתייגות – 28 נגד – 35 נמנעים – 1 ההסתייגות לחלופין של חברת הכנסת י' נאות אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: 28 בעד, 35 נגד ונמנע אחד.

נואף מסאלחה: ההסתייגות לחלופין של חברת הכנסת נאות אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: היות שהחוק התקבל בקריאה שנייה, אנחנו מצביעים על החוק בקריאה שלישית.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 65 בעד החוק – 43 נגד – 22 נמנעים – אין חוק שחרור מינהלי של אסירים (הוראת שעה), התשס"ב–2002, נתקבל.

נואף מסאלחה: 43 בעד, 22 נגד ואין נמנעים.

נואף מסאלחה: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

ד' לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחה על שולחן הכנסת החלטת ועדת הכנסת לתיקון סעיפים בהצעת חוק נציב תלונות הציבור על שופטים, התשס"ב–2002, וכן לוח תיקונים להצעת חוק נציב תלונות הציבור על שופטים, התשס"ב–2002, כל זאת מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ד' לב: תודה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק נציב תלונות הציבור על שופטים, התשס"ב–2002.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אופיר פינס, בבקשה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, על-פי בקשת שר המשפטים, הורדנו את החוק מהמליאה, החזרנו אותו לוועדת החוקה, חוק ומשפט, ועשינו בו כמה שינויים והתאמות.

אופיר פינס-פז: קודם עבר פה חוק הקאדים והיה צריך להתאים בין הדברים וכן לגבי הסעיף הספציפי שנתבקש לסעיף מס' 2.

אופיר פינס-פז: במקום המלים "על דרך" כתבנו "לרבות בדרך", ובעיניכם אולי זה דבר פעוט, אבל הוא גרם לזה שהדיונים בבית-המשפט העליון יופסקו.

אופיר פינס-פז: כמו כן, הוספנו בסעיף 12(ב) את המלים: "בבירור תלונה על שופט כאמור בפסקאות (4) עד (8) להגדרת 'שופט' יסתייע הנציב באנשים בעלי היכרות עם מערכת המשפט שאליה משתייך השופט".

אופיר פינס-פז: כל יתר הדברים תוקנו בהתאם.

אופיר פינס-פז: אני מבקש לתמוך בחוק ולהסיר את ההסתייגויות.

אופיר פינס-פז: תודה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: אנחנו עוברים להסתייגויות לחוק.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חוק נציב תלונות הציבור על שופטים הוא בהחלט דבר שאני מברך עליו וראוי לתמוך בו.

נסים זאב: צריך לזכור שמי שיעמוד כנציב תלונות הציבור על שופטים ומי שיעמוד בראש יחידה שתיקרא נציבות תלונות הציבור על שופטים יהיה שופט בבית-המשפט העליון.

נסים זאב: הוא יהיה שופט בדימוס או שופט בית-המשפט העליון.

מיכאל איתן: לא, מי שכשיר להיות.

נסים זאב: מי שכשיר להתמנות שופט של בית-המשפט העליון.

מיכאל איתן: זה לא שופט בית-המשפט העליון.

נסים זאב: אבל אנחנו יודעים מי יתמנה בסוף.

נסים זאב: גם אם הוא לא שופט, הוא כשיר להיות שופט.

נסים זאב: תאמין לי שהם לא ייקחו עורך-דין.

נסים זאב: הרי אני הצעתי שיהיה עורך-דין מלומד ובעל ניסיון של 30 שנה, אבל ההצעה שלי לא התקבלה בוועדה.

נסים זאב: מה המשמעות?

נסים זאב: שהוא יהיה שופט.

נסים זאב: אם לא יהיה עורך-דין, יהיה שופט, וזה דבר ברור מאליו.

מיכאל איתן: לא.

נסים זאב: אין לי ספק שלא ייקחו סתם אדם שהוא נציג ציבור או איש ציבור שאין לו ניסיון בשפיטה והוא לא מכיר היטב את המערכת המשפטית וישימו אותו בראש הפירמידה, עם שכר כל כך גבוה, לא פחות משל שופט בית-המשפט העליון.

נסים זאב: לא יכול להיות שיהיה אדם כזה והוא יעביר ביקורת גם על שופטי בית-המשפט העליון.

נסים זאב: זה לא יעלה על הדעת.

נסים זאב: הרי ברור שבסופו של דבר ייקחו שופט בדימוס, וזאת גם ההצעה המקורית.

יוסף יצחק פריצקי: לא.

נסים זאב: דיברנו על זה בוועדה.

נסים זאב: אין לי שום בעיה עם החוק ברמה העקרונית, אבל יש לי בעיה עם פסקה (5) בסעיף 1, בהגדרת "שופט", שאומרת: "דיין כהגדרתו בחוק הדיינים".

נסים זאב: ביקשתי שהסעיף הזה יימחק.

נסים זאב: הבטחתי גם בוועדה וגם לשר המשפטים, שאני מתכוון להביא חוק בנושא.

נסים זאב: כבר הכנתי את החוק, אבל לצערי הוא יצא רק בימים האחרונים כי הנושא הזה נדון רק בשבוע שעבר ולא התאפשר לי אפילו להעלות את זה במליאה.

נסים זאב: אני מתחייב מעל הבמה להביא את הצעת החוק בתחילת המושב הבא של הכנסת, ומי שיהיה הנציב על הדיינים יהיה ראש אבות בתי-הדין בדימוס או לא בדימוס לפי החלטת הוועדה, יחד עם שר המשפטים.

נסים זאב: אני מקווה שההסתייגות שלי תתקבל ונביא את הפתרון הנכון לבעיה.

נסים זאב: חבר הכנסת יוסי פריצקי, ידידי, אנחנו חייבים להוריד את המתח שיש בין בתי-הדין לבין בית-המשפט.

נסים זאב: לא מקובל עלי ששופט יהיה נציב התלונות על בתי-הדין או על חברי בית-הדין העליון.

נסים זאב: ההסתייגות השנייה שלי היא לסעיף 4, שאומר: "נבצר מהנציב למלא בדרך ארעי את תפקידיו, ימנה שר המשפטים בהסכמת נשיא בית-המשפט העליון ממלא-מקום".

נסים זאב: חשבתי שמכיוון שמדובר בתקופה קצרה, הסמכות צריכה להיות של שר המשפטים, ולא צריכה להיות בהסכמה של נשיא בית-המשפט העליון.

נסים זאב: אולי היא צריכה להיות בהתייעצות או בהמלצה, אבל לא בהסכמה.

נסים זאב: אולי היום אין חילוקי דעות בין שר המשפטים לנשיא בית-המשפט העליון, אבל אני לא יודע מי יהיה מחר נשיא בית-המשפט העליון ומי יהיה שר המשפטים, ולכן אני חושב שזאת פריווילגיה וסמכות של שר המשפטים.

נסים זאב: אם שר המשפטים אומר לי שהוא מוותר על הסמכות הזאת, אני מוכן להסיר את ההסתייגות הזאת.

מאיר שטרית: מוותר, מוותר.

נסים זאב: ההסתייגות הראשונה שלי בהחלט מהותית, ובעיני אי-אפשר לעבור עליה לסדר-היום.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת יוסף פריצקי, בבקשה.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, מכובדי השרים, חברותי וחברי חברי הכנסת, אני מבין שיש הסתייגות אחת ששר המשפטים ירד ממנה, והשאלה היא מי יתמנה.

יוסף יצחק פריצקי: ההצעה היא שמי שיתמנה הוא מי שכיהן כשופט.

יוסף יצחק פריצקי: אני מביא את ההסתייגות הזאת, היא תוכרע פה במליאה, ואני רוצה להסביר אותה.

יוסף יצחק פריצקי: היתה טענה שאומרת, שכמו שבצה"ל נציב קבילות החיילים איננו יכול להיות אלא איש צבא שמכיר את המערכת, לא יכול להיות שמי שיהיה נציב תלונות הציבור על שופטים אלא מי שכיהן כשופט.

ראובן ריבלין: למה?

ראובן ריבלין: עורך-דין לא יכול להיות – – –

יוסף יצחק פריצקי: כנגד היתה טענה בדיוק כפי שמציג אותה השר ריבלין.

יוסף יצחק פריצקי: עוד טענה, יותר גדולה, היתה כאשר באו ואמרו, להיפך: אנחנו מעדיפים שזה לא יהיה שופט אלא יהיה אדם שכשיר, שיש לו הכשירויות להיות שופט בית-המשפט העליון.

ראובן ריבלין: בדרך זו שבה החוק מוצע ומתבקשים חברי הכנסת לאשר אותו יכול שר המשפטים למנות גם שופט בדימוס.

יוסף יצחק פריצקי: בוודאי, זה לא מגביל אותו.

יוסף יצחק פריצקי: אני מוכרח לומר לך, אדוני השר ריבלין, שבסיעתי שלי יש חילוקי דעות בעניין הזה.

יוסף יצחק פריצקי: אני תומך באחד והאחרים באחר וזה בסדר גמור.

יוסף יצחק פריצקי: אין לנו ויכוח, והעניין איננו עניין פוליטי.

יוסף יצחק פריצקי: הדבר הנוסף שאני מבקש לבוא ולומר הוא להסתייגותו של חבר הכנסת נסים זאב, שאני מבקש לדחות אותה על הסף.

יוסף יצחק פריצקי: מה שחבר הכנסת זאב מנסה לעשות הוא, שהחוק הזה לא יחול על דיינים.

יוסף יצחק פריצקי: כלומר, הוא יחול על שופטים, הוא יחול על שופטים צבאיים, הוא יחול על שופטי בית-הדין לעבודה, הוא יחול על קאדים, הוא יחול על כל מערכת השפיטה, למעט דיינים.

יוסף יצחק פריצקי: איך יכול להיות כדבר הזה?

יוסף יצחק פריצקי: היתה לו טענה אחת מוצדקת ואותה קיבלנו ותיקנו, שבה הוא אמר:

יוסף יצחק פריצקי: אם נציב מברר תלונה במערכת משפט, שהיא לא מערכת המשפט הרגילה, הוא חייב להסתייע באנשים המומחים לדבר.

יוסף יצחק פריצקי: למשל, אם הנציב מברר תלונה על שיפוט צבאי, יואיל וייקח לצדו אדם המכיר את מערכת השיפוט הצבאי.

יוסף יצחק פריצקי: אם הוא מברר תלונה על דיינים, יואיל לקחת לידו אדם שמכיר את מערכת הדיון של בתי-הדין.

יוסף יצחק פריצקי: בפני הוועדה הופיע מנהל בתי-הדין הרבניים, הרב אליהו בן-דהן.

יוסף יצחק פריצקי: הרב בן-דהן אמר במפורש לפרוטוקול: אני רוצה שיהיה מוסד כזה משום שהרבנים הראשיים לישראל לא רוצים, לא מסוגלים, לא יכולים, לא מעוניינים או לא חשוב מה לטפל בתלונות על דיינים.

יוסף יצחק פריצקי: הוא אמר: אני מבקש מכם, תקימו את המוסד הזה, משום שהרבנים הראשיים, או שאינם רוצים או שאינם יכולים לעשות את הדבר הזה.

יוסף יצחק פריצקי: אם כך, אני לא מבין למה יש הסתייגות אם גם מנהל בתי-הדין הרבניים בא לוועדה ואומר, תקימו את המוסד.

יוסף יצחק פריצקי: תודה רבה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק נציב תלונות הציבור על שופטים, התשס"ב–2002.

נואף מסאלחה: לשם החוק אין הסתייגויות, ואנחנו נצביע על שם החוק לפי הצעת הוועדה.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 66 בעד שם החוק – 37 נגד – אין נמנעים – 2 שם החוק נתקבל.

נואף מסאלחה: 37 בעד, אין מתנגדים ושני נמנעים.

נואף מסאלחה: שם החוק התקבל לפי הצעת הוועדה.

נואף מסאלחה: אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב לסעיף 1.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 67 בעד ההסתייגות – 9 נגד – 32 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת נ' זאב לסעיף 1 לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: תשעה בעד, 32 נגד ואין נמנעים.

נואף מסאלחה: ההסתייגות של חבר הכנסת זאב לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 1, כהצעת הוועדה, לרבות לוח התיקונים.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 68 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 38 נגד – אין נמנעים – 4 סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

נואף מסאלחה: סעיף 1 כהצעת הוועדה, לרבות לוח התיקונים, נתקבל.

נואף מסאלחה: לסעיף 2 אין הסתייגויות, והוא עבר עם התיקונים, כהצעת הוועדה, לפי סעיף 127(ב) לתקנון.

נואף מסאלחה: אנחנו מצביעים על סעיף 2 להצעת החוק.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 69 בעד סעיף 2 – 43 נגד – אין נמנעים – 3 סעיף 2 נתקבל.

נואף מסאלחה: 43 בעד, אין מתנגדים ושלושה נמנעים.

נואף מסאלחה: סעיף 2 עם התיקונים כהצעת הוועדה נתקבל.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת שימו לב, בסעיף 3 שר המשפטים הסיר את ההסתייגות שלו, אבל יש הסתייגות של חבר הכנסת פריצקי.

נואף מסאלחה: נא להצביע על ההסתייגות.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 70 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 31 נמנעים – 2 ההסתייגות של חבר הכנסת י' פריצקי לסעיף 3 לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: 15 בעד, 31 נגד ושני נמנעים.

נואף מסאלחה: ההסתייגות של חבר הכנסת פריצקי לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: אנחנו מצביעים על סעיף 3 כהצעת הוועדה.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 71 בעד סעיף 3, כהצעת הוועדה – 46 נגד – אין נמנעים – 1 סעיף 3, כהצעת הוועדה, נתקבל.

נואף מסאלחה: 46 בעד, אין מתנגדים ונמנע אחד.

נואף מסאלחה: סעיף 3 כהצעת הוועדה נתקבל.

נואף מסאלחה: לסעיף 4 יש הסתייגות של חבר הכנסת זאב.

נואף מסאלחה: מסיר?

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 4 כהצעת הוועדה.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 72 בעד סעיף 4 – 45 נגד – אין נמנעים – 1 סעיף 4 נתקבל.

נואף מסאלחה: 45 בעד, אין מתנגדים ונמנע אחד.

נואף מסאלחה: סעיף 4 נתקבל כהצעת הוועדה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, לסעיפים 5 עד 36 אין הסתייגויות, אבל יש תיקונים לסעיפים 12(ב), 14(א), 14(ב), 17(1), 17(4) ו-19(א), כהצעת הוועדה, לפי סעיף 127(ב) לתקנון, פלוס לוח תיקונים לסעיף 34.

נואף מסאלחה: מי בעד?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 73 בעד סעיפים 36-5 – 49 נגד – אין נמנעים – 2 סעיפים 36-5 עם התיקונים לסעיפים 12(ב), 14(א), 14(ב), 17(1), 17(4) ו-19(א), כהצעת הוועדה, ולוח התיקונים לסעיף 34, נתקבלו.

נואף מסאלחה: ברוב של 49 תומכים, ללא מתנגדים ושני נמנעים, כל הסעיפים אושרו עם התיקונים.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על חוק נציב תלונות הציבור על שופטים, התשס"ב–2002.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 74 בעד החוק – 47 נגד – אין נמנעים – 3 חוק נציב תלונות הציבור על שופטים, התשס"ב–2002, נתקבל.

נואף מסאלחה: 47 בעד, אין נגד ושלושה נמנעים.

נואף מסאלחה: החוק אושר בקריאה שלישית.

הצעת חוק-יסוד: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנו עוברים לנושא הבא:

נואף מסאלחה: הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון מס' 2), קריאה שנייה וקריאה שלישית.

נואף מסאלחה: בבקשה, חבר הכנסת אופיר פינס.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, החוק הזה הוא המשלים של החוק שעבר זה עתה.

אופיר פינס-פז: ברכות לחבר הכנסת פריצקי.

אופיר פינס-פז: חבל להרחיב, זה היה יכול להיות דיון משולב.

אופיר פינס-פז: אין לחוק הסתייגויות.

אופיר פינס-פז: אני מבקש להצביע בעדו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אפשר להצביע בקריאה שנייה על הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון מס' 2).

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 75 בעד סעיף 1 – 42 נגד – 1 נמנעים – 3 סעיף 1 נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של 42 תומכים, מתנגד אחד ושלושה נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נצביע על החוק בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 76 בעד החוק – 42 נגד – 1 נמנעים – 3

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של 42 תומכים, מתנגד אחד ושלושה נמנעים חוק-יסוד: השפיטה (תיקון מס' 2) אושר בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמה מלים לחבר הכנסת פריצקי, יוזם החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, רבותי חברי הכנסת, לפני שאפתח בתודות אני רוצה לומר כמה משפטים של "אני מאמין" בעניין הזה.

יוסף יצחק פריצקי: מערכת המשפט יקרה לי אישית מאוד.

יוסף יצחק פריצקי: אני עורך-דין, הופעתי בפניה, היא מאוד יקרה לי, והיא בוודאי יקרה מאוד לסיעתי.

יוסף יצחק פריצקי: הסיבה לכך שהבאנו את הצעת החוק הזאת היא התקווה האמיתית שלנו שייפסקו ההתקפות הבלתי-פוסקות על המערכת הזאת.

יוסף יצחק פריצקי: יהיה אדם בלתי תלוי, עצמאי, שיבדוק תלונות לגופו של עניין, והחגיגה הפוליטית, שאני חושב שהיא מתואמת, בהתחרות בהתלהמות נגד שופטים, תיפסק, משום שיהיה מוסד שיטפל בתלונות האלה ללא משוא פנים ובאופן הגון.

יוסף יצחק פריצקי: אין לי שום ספק, שמערכת המשפט כולה, לרבות בתי-הדין הרבניים ובתי-הדין לעבודה, תצא נשכרת, דרך אגב, בדיוק כפי שצה"ל יצא נשכר מהיות נציב קבילות חיילים.

יוסף יצחק פריצקי: צה"ל רק השתפר כתוצאה מהדבר הזה.

יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה להודות לשר המשפטים, ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת פינס-פז, למנהלת הוועדה דורית ואג וליועצת המשפטית סיגל קוגוט, לעוזרי, סהר אוסרוביץ ולירן גורדון-לוי, ובמיוחד לעורכת-הדין גליה לוי, שליוותה אותי בהכנת החוק הקשה והמסובך הזה.

יוסף יצחק פריצקי: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת פריצקי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת (הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשס"ב–2002.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת יוסי כץ, יושב-ראש ועדת הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

): חברי הכנסת, מדובר בהארכת תוקף השידורים בערוץ-33 מהכנסת בשנה אחת נוספת.

): מחר מסתיים תוקף החוק הקודם, כך שכמעט אין לנו ברירה.

): אנחנו מאריכים בשנה.

): הגשנו הצעת חוק שכוללת שידורים מהכנסת בערוץ הדמוקרטיה, אבל יעבור עוד זמן עד שהחוק הזה יעבור בקריאה שנייה ובקריאה שלישית ויגיע למימוש מעשי.

): לכן אנחנו מבקשים בינתיים להאריך את ההסדר הקיים של שידורי הטלוויזיה בערוץ-33 בשנה אחת נוספת.

יהודית נאות: למה הוראת שעה?

יהודית נאות: הכול הוראות שעה, הכול זמני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת (הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשס"ב–2002, קריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לחוק אין הסתייגויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 77 בעד סעיף 1 – 18 נגד – 1 נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של 18 תומכים, מתנגד אחד וללא נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנו עוברים להצבעה על הצעת החוק בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 78 בעד החוק – 20 נגד – 1 נמנעים – אין חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת (הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשס"ב–2002, נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של 20 תומכים, מתנגד אחד וללא נמנעים, חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת (הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשס"ב–2002, אושר בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יוסי כץ, ימסור שתי הודעות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ועדת הכנסת החליטה, כי ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בהצעת חוק לתיקון פקודת המבחן (מס' 4) (מבחן בצירוף לעונש נוסף), התשס"ב–2002, של חבר הכנסת נחום לנגנטל, להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

): ועדת הפנים ואיכות הסביבה תדון בהצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (שמות של מקומות ציבוריים), התשס"ב–2002, של חבר הכנסת משה גפני.

): הכנסת החליטה בישיבתה ביום כ"ו באדר התשס"א, 21 במרס 2001, להעביר את הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון – שעות המנוחה השבועית), התש"ס–2000, של חברי הכנסת גנדי ריגר ומרינה סולודקין לדיון בוועדת הכלכלה.

): חבר הכנסת גנדי ריגר פנה לוועדת הכנסת בבקשה להעביר את ההצעה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, מהנימוק שוועדת הכלכלה לא דנה בהצעה למעלה משנה.

): חבר הכנסת אברהם פורז, יושב-ראש ועדת הכלכלה, הביע את הסכמתו לכך.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת לשנות את החלטתה ולהעביר את הדיון בהצעת החוק הנ"ל מוועדת הכלכלה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

): אני מבקש אישור הכנסת להמלצה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נצביע על הודעתו של יושב-ראש ועדת הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 79 בעד הצעת ועדת הכנסת – 20 נגד – 1 נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת להעביר את הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון – שעות המנוחה השבועית), התש"ס–2000, מוועדת הכלכלה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של 20 תומכים, מתנגד אחד וללא נמנעים, ההודעה אושרה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנושא הבא הוא הצעת חוק הנזיקין האזרחיים (אחריות המדינה) (תיקון מס' 4), התשס"ב–2002.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בעניין הזה נשמע את שר המשפטים, ולאחר מכן נעבור להצבעה, כי ההסתייגויות כבר נומקו בהזדמנות קודמת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תשובה כבר ניתנה, ואנחנו רק נשמע מה יש לשר המשפטים לומר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת הונחה בכנסת לראשונה לפני עשר שנים על-ידי ראש הממשלה דאז יצחק רבין, זיכרונו לברכה, שהיה שר הביטחון, מתוך מגמה למנוע המשך התביעות של פלסטינים נגד מדינת ישראל בצורה שהן הוגשו.

מאיר שטרית: רבותי חברי הכנסת, מדובר על האינתיפאדה הראשונה.

מאיר שטרית: במסגרת הקיימת היום הוגשו אלפי תביעות נגד מדינת ישראל.

מאיר שטרית: עד היום שולמו בגין התביעות הללו, בערכים ריאליים, כ-320 מיליון שקל.

תמר גוז'נסקי: כמה תביעות התקבלו מאז?

מאיר שטרית: התקבלו כ-6,300 תביעות.

מאיר שטרית: במצב הנוכחי בבתי-המשפט, ללא הצעת החוק, כאשר בא פלסטיני שטוען שהוא נפגע לפני עשר שנים באינתיפאדה – – –

יוסי שריד: ואם יבוא ילד שנפגע אתמול בהפצצה?

מאיר שטרית: אותו דבר.

תמר גוז'נסקי: אתה חושב שלא מגיע לו פיצוי?

מאיר שטרית: אני לא שופט.

מאיר שטרית: הרי לא סוגרים את הדלת לתביעות האפשריות.

תמר גוז'נסקי: נו, באמת.

מאיר שטרית: טוב.

מאיר שטרית: תמר, אני לא רוצה לנהל ויכוח.

מאיר שטרית: אני רוצה להגיד את דברי, לא את דברייך.

מאיר שטרית: אם אדם מגיע היום לבית-משפט ומגיש תביעה על דבר שקרה לפני למעלה מעשר שנים, במצב הנוכחי חובת ההוכחה, בניגוד לדיני הנזיקין בעצם, מתהפכת, שהמדינה צריכה להוכיח שהוא לא נפגע או כן נפגע.

מאיר שטרית: תחשבו רגע, מישהו בא וטוען שלפני עשר שנים הוא נפגע במקום X.

מאיר שטרית: לצה"ל אין שום דרך לבדוק קונקרטית עשר שנים אחורה מה קרה.

מאיר שטרית: אין דרך להביא עדים, כיוון שלא נמסרה הודעה בזמן.

מאיר שטרית: הצעת החוק לא סוגרת את הדלת בפני תביעות, אבל היא קובעת, שכל תביעה שמוגשת לבתי-משפט, חובת ההוכחה תהיה על התובע ולא על המדינה.

מאיר שטרית: כלומר, היא יוצרת מצב נורמלי בדיני נזיקין, ולא מצב שאדם תובע, אוטומטית הנטייה של שופטים, באין שום הוכחה או שום דרך למצוא הוכחה, היא להיכנס לכיס העמוק של המדינה ולהגיד: שלמו.

מאיר שטרית: ושילמו, לעתים בצדק, לעתים שלא בצדק.

מאיר שטרית: הצעת החוק קובעת היום, שחובת ההוכחה היא על התובע, כמקובל בדיני נזיקין.

מאיר שטרית: דבר שני, הצעת החוק קובעת התיישנות, שנתיים לאדם מבוגר ושלוש שנים לצעיר.

מאיר שטרית: דבר אחרון, הצעת החוק נוגעת לא רק לאינתיפאדה שעברה אלא לכל מקרה שיקרה בעתיד – אם יקרה, ואני מקווה שלא יהיו עוד הפעם מקרים של התקוממות אזרחית, בניגוד לסכסוך מזוין – כאשר אדם נפגע, יהיה חייב למסור הודעה לשלטונות מדינת ישראל או לבתי-המשפט בתוך 60 יום מיום הפגיעה.

מאיר שטרית: למה?

מאיר שטרית: כדי שיהיה זמן או אפשרות לצה"ל לחקור את האירוע, להביא עדים ולברר מי היה שם.

מאיר שטרית: אם הוא באמת צודק ומגיע לו, צריך לתת לו, אבל אם הוא לא צודק, לא ייתנו לו.

מאיר שטרית: כשאין דרך לבדוק מי היה שם ואי-אפשר להביא עדים ואי-אפשר לחקור את האירוע, אין שום סיכוי לטפל בתביעות האלה.

תמר גוז'נסקי: – – – נפגעי הגזזת?

מאיר שטרית: מה זה שייך לנפגעי גזזת?

מאיר שטרית: זה לא אותו דבר בכלל.

מאיר שטרית: במקרה הזה אנשים באו לתקוף אותנו, ואת רוצה לשלם גם פיצויים?

מאיר שטרית: שלא יתקפו אותנו ולא ייפגעו.

תמר גוז'נסקי: – – – הילדים בעזה – – –

מאיר שטרית: עם כל הכבוד לך, אף אחד לא צריך לשלוח את הילדים בעזה להתמודד מול שלטונות צה"ל.

מאיר שטרית: זה לא תפקידם של הילדים להתמודד מול שלטונות צה"ל – וכואב לי על כל ילד שנפגע.

מאיר שטרית: לכן, רבותי חברי הכנסת, אנחנו מבקשים לדחות את כל ההסתייגויות לחוק, פרט להסתייגותו של חבר הכנסת מיכאל איתן, ולהצביע בעד החוק.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הנזיקין האזרחיים (אחריות המדינה) (תיקון מס' 4), התשס"ב–2002.

נואף מסאלחה: לשם החוק הסתייגות של קבוצת אלסאנע.

נואף מסאלחה: מי בעד ההסתייגות לשם החוק?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 80 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 24 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת ט' אלסאנע לשם החוק לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: 15 בעד, 24 נגד.

נואף מסאלחה: ההסתייגות לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: מי בעד ההסתייגות של חברי הכנסת זהבה גלאון ויגאל ביבי לשם החוק?

נואף מסאלחה: מי נגד?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 81 בעד ההסתייגות – 14 נגד – 24 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת ז' גלאון וי' ביבי לשם החוק לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: 14 בעד, 24 נגד.

נואף מסאלחה: גם הסתייגות זו לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, מי בעד שם החוק לפי הצעת הוועדה?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 82 בעד שם החוק, כהצעת הוועדה – 26 נגד – 18 נמנעים – אין שם החוק, כהצעת הוועדה, נתקבל.

נואף מסאלחה: 26 בעד, 18 נגד, אין נמנעים.

נואף מסאלחה: שם החוק אושר לפי הצעת הוועדה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, לסעיף 1, מי בעד ההסתייגות של חברי הכנסת זהבה גלאון ויגאל ביבי?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 83 בעד ההסתייגות – 18 נגד – 27 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת ז' גלאון וי' ביבי לסעיף 1 לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: 18 בעד, 27 נגד.

נואף מסאלחה: ההסתייגות לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, לסעיף 1 הסתייגות של חברת הכנסת ענת מאור וקבוצת אלסאנע.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 84 בעד ההסתייגות – 18 נגד – 28 נמנעים – אין ההסתייגות של חברת הכנסת ע' מאור ושל קבוצת חבר הכנסת ט' אלסאנע לסעיף 1 לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: 18 בעד, 28 נגד, ההסתייגות לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, מי בעד סעיף 1 לפי הצעת הוועדה?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 85 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 28 נגד – 20 נמנעים – אין סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

נואף מסאלחה: 28 בעד, 20 נגד, אין נמנעים.

נואף מסאלחה: סעיף 1 נתקבל כהצעת הוועדה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף 2.

נואף מסאלחה: הסתייגות של קבוצת ברכה – נא להצביע.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 86 בעד ההסתייגות – 16 נגד – 28 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 2 לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: 16 בעד, 28 נגד, אין נמנעים.

נואף מסאלחה: ההסתייגות לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, מי בעד ההסתייגות של חברי הכנסת אחמד טיבי ויעל דיין לסעיף 2?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 87 בעד ההסתייגות – 16 נגד – 28 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת א' טיבי וי' דיין לסעיף 2 לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: 16 בעד, 28 נגד, ההסתייגות לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, לאותו סעיף הסתייגות של חברי הכנסת אחמד טיבי ויעל דיין וקבוצת אלסאנע.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 88 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 27 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת א' טיבי וי' דיין ושל קבוצת חבר הכנסת ט' אלסאנע לסעיף 2 לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: 15 בעד, 27 נגד, אין נמנעים.

נואף מסאלחה: גם הסתייגות זו לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, לאותו סעיף הסתייגות של חברת הכנסת ענת מאור.

נואף מסאלחה: מי בעד ההסתייגות שלה?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 89 בעד ההסתייגות – 18 נגד – 29 נמנעים – אין ההסתייגות של חברת הכנסת ע' מאור לסעיף 2 לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: 18 בעד, 29 נגד.

נואף מסאלחה: גם הסתייגות זו לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, לאותו סעיף הסתייגות של חברי הכנסת מיכאל איתן ויגאל ביבי.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 90 בעד ההסתייגות – 25 נגד – 16 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת מ' איתן וי' ביבי לסעיף 2 נתקבלה.

נואף מסאלחה: 25 בעד, 16 נגד, אין נמנעים, ההסתייגות נתקבלה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, מי בעד סעיף 2 לחוק, עם ההסתייגות של חברי הכנסת מיכאל איתן ויגאל ביבי?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 91 בעד סעיף 2, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה – 29 נגד – 17 נמנעים – 1 סעיף 2, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

נואף מסאלחה: 29 בעד, 17 נגד, אחד נמנע.

נואף מסאלחה: סעיף 2 נתקבל.

נואף מסאלחה: לסעיף 3, לסעיף 5א המוצע, הסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון.

נואף מסאלחה: מי בעד ההסתייגות?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 92 בעד ההסתייגות – 17 נגד – 29 נמנעים – 1 ההסתייגות של חברת הכנסת ז' גלאון לסעיף 3, סעיף 5א המוצע, לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: 17 בעד, 29 נגד, נמנע אחד.

נואף מסאלחה: ההסתייגות לא התקבלה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, לסעיף 5א(1) בסעיף 3, הסתייגות לקבוצת אלסאנע.

נואף מסאלחה: מי בעד?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 93 בעד ההסתייגות – 13 נגד – 25 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת ט' אלסאנע לסעיף 3, סעיף 5א(1) המוצע, לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: 13 בעד, 25 נגד, נמנע אחד.

נואף מסאלחה: ההסתייגות לא התקבלה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, לסעיף 5א(2) בסעיף 3, הסתייגות לחבר הכנסת עזמי בשארה וקבוצת ברכה.

נואף מסאלחה: מי בעד?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 94 בעד ההסתייגות – 14 נגד – 29 נמנעים – 2 ההסתייגות של חבר הכנסת ע' בשארה ושל קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 3, סעיף 5א(2) המוצע, לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: 14 בעד, 29 נגד, שני נמנעים.

נואף מסאלחה: גם הסתייגות זו לא התקבלה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, הסתייגות לסעיף 3, סעיף 5א(2) המוצע, לקבוצת אלסאנע.

נואף מסאלחה: מי בעד?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 95 בעד ההסתייגות – 14 נגד – 32 נמנעים – 2 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת ט' אלסאנע לסעיף 3, סעיף 5א(2) המוצע, לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: 14 בעד, 32 נגד, שני נמנעים.

נואף מסאלחה: גם הסתייגות זו לא התקבלה.

נואף מסאלחה: לסעיף 3, סעיף 5א(3) המוצע, הסתייגות לחבר הכנסת עזמי בשארה וקבוצת ברכה.

נואף מסאלחה: מי בעד?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 96 בעד ההסתייגות – 16 נגד – 29 נמנעים – 3 ההסתייגות של חבר הכנסת ע' בשארה ושל קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 3, סעיף 5א(3) המוצע, לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: 16 בעד, 29 נגד, שלושה נמנעים.

נואף מסאלחה: גם הסתייגות זו לא התקבלה.

נואף מסאלחה: הסתייגות לאותה פסקה לקבוצת אלסאנע.

נואף מסאלחה: מי בעד?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 97 בעד ההסתייגות – 13 נגד – 28 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת ט' אלסאנע לסעיף 3, סעיף 5א(3) המוצע, לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: 13 בעד, 28 נגד, נמנע אחד.

נואף מסאלחה: גם הסתייגות זו לא התקבלה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת נסים זאב, אתה רוצה שנצביע?

נסים זאב: מוריד.

נואף מסאלחה: בסדר.

נואף מסאלחה: לפסקה (4), הסתייגות של חברי הכנסת ענת מאור, עזמי בשארה, קבוצת ברכה וקבוצת אלסאנע.

נואף מסאלחה: מי בעד?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 98 בעד ההסתייגות – 18 נגד – 29 נמנעים – 1 ההסתייגות של חברי הכנסת ע' מאור וע' בשארה ושל קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה וקבוצת חבר הכנסת ט' אלסאנע לסעיף 3, סעיף 5א(4) המוצע, לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: 18 בעד, 29 נגד, נמנע אחד.

נואף מסאלחה: גם הסתייגות זו לא התקבלה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, לפסקה (5) באותו סעיף, הסתייגות של חברי הכנסת אחמד טיבי, יעל דיין, עזמי בשארה, קבוצת ברכה וקבוצת אלסאנע.

נואף מסאלחה: מי בעד?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 99 בעד ההסתייגות – 16 נגד – 30 נמנעים – 2 ההסתייגות של חברי הכנסת א' טיבי, י' דיין וע' בשארה ושל קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה וקבוצת חבר הכנסת ט' אלסאנע לסעיף 3, סעיף 5א(5) המוצע, לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: 16 בעד, 30 נגד, שני נמנעים.

נואף מסאלחה: גם הסתייגות זו לא התקבלה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, לפסקה (6) באותו סעיף הסתייגות של קבוצת אלסאנע.

נואף מסאלחה: מי בעד?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 100 בעד ההסתייגות – 10 נגד – 33 נמנעים – 3 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת ט' אלסאנע לסעיף 3, סעיף 5א(6) המוצע, לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: עשרה בעד, 33 נגד, שלושה נמנעים.

נואף מסאלחה: גם הסתייגות זו לא התקבלה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, מי בעד סעיף 3 כהצעת הוועדה?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 101 בעד סעיף 3, כהצעת הוועדה – 30 נגד – 20 נמנעים – 1 סעיף 3, כהצעת הוועדה, נתקבל.

נואף מסאלחה: 30 בעד, 20 נגד, נמנע אחד.

נואף מסאלחה: סעיף 3 נתקבל לפי הצעת הוועדה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, לסעיף 4 הסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון.

נואף מסאלחה: מי בעד?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 102 בעד ההסתייגות – 16 נגד – 30 נמנעים – 2 ההסתייגות של חברת הכנסת ז' גלאון לסעיף 4 לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: 16 בעד, 30 נגד, שני נמנעים.

נואף מסאלחה: ההסתייגות לא התקבלה.

נואף מסאלחה: מי בעד ההסתייגות לאותו סעיף של חברי הכנסת ענת מאור ועזמי בשארה וקבוצת ברכה?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 103 בעד ההסתייגות – 16 נגד – 31 נמנעים – 1 ההסתייגות של חברי הכנסת ע' מאור וע' בשארה ושל קבוצת חבר הכנסת מ' ברכה לסעיף 4 לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: 16 בעד, 31 נגד, נמנע אחד.

נואף מסאלחה: גם הסתייגות זו לא התקבלה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, הסתייגות של קבוצת אלסאנע לאותו סעיף.

נואף מסאלחה: מי בעד?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 104 בעד ההסתייגות – 14 נגד – 30 נמנעים – 4 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת ט' אלסאנע לסעיף 4 לא נתקבלה.

נואף מסאלחה: 14 בעד, 30 נגד, ארבעה נמנעים.

נואף מסאלחה: גם הסתייגות זו לא התקבלה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, מי בעד סעיף 4 לפי הצעת הוועדה?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 105 בעד סעיף 4, כהצעת הוועדה – 30 נגד – 19 נמנעים – 1 סעיף 4, כהצעת הוועדה, נתקבל.

נואף מסאלחה: 30 בעד, 19 נגד, נמנע אחד.

נואף מסאלחה: גם סעיף 4 התקבל.

נואף מסאלחה: עכשיו אנחנו עוברים לקריאה השלישית.

נואף מסאלחה: יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת מיכאל איתן, לעבור לקריאה שלישית עם ההסתייגות?

מיכאל איתן: אני מבקש להצביע עכשיו, אבל אני מבקש שתסביר לי אחר כך למה התחלת את הדיון בלי לתת לי להשיב.

נואף מסאלחה: אני לא אתן לך אחר כך להשיב.

נואף מסאלחה: לא נכחת באולם, חבר הכנסת אופיר פינס היה, ואז מישהו היה צריך להציג את החוק.

נואף מסאלחה: אתה גם לא היית וגם רוצה ממני הסבר?

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על הצעת חוק הנזיקין האזרחיים (אחריות המדינה) (תיקון מס' 4), התשס"ב–2002, לרבות ההסתייגות.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 106 בעד החוק – 32 נגד – 19 נמנעים – 1 חוק הנזיקין האזרחיים (אחריות המדינה) (תיקון מס' 4), התשס"ב–2002, נתקבל.

נואף מסאלחה: 32 בעד, 19 נגד, נמנע אחד.

נואף מסאלחה: הצעת החוק אושרה.

נואף מסאלחה: (קריאה ראשונה)

נואף מסאלחה: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: חוק שירות נתוני אשראי (תיקון) (דחיית תחילה), התשס"ב–2002, קריאה ראשונה.

נואף מסאלחה: אדוני שר המשפטים, בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק המונחת לפנינו, יעדה רק אחד.

מאיר שטרית: אני אסביר את זה בקצרה, ואודה לחברי הכנסת אם יוותרו על הדיון בעניין הזה, כי כל המטרה שלה היא לדחות את כניסתו לתוקף של חוק נתוני אשראי בחצי שנה, מ-1 בינואר ל-1 ביולי בשנה הבאה.

מאיר שטרית: הסתבר לנו, אחרי שהחוק עבר, שבשביל להקים את המערכת לנתוני אשראי, כל הבנקים בארץ, למעלה מ-20 בנקים, צריכים להקים מערכת משלהם כדי למסור דיווח חיובי או שלילי, וצריכים להשקיע הרבה מאוד כספים בהקמת המערכות האלה.

מאיר שטרית: כנ"ל בנק ישראל ובתי-המשפט.

מאיר שטרית: יש לזה עלויות לכל בנק בסדר-גודל של בין 500,000 דולר לבנקים הגדולים ל-100,000 דולר לבנקים הקטנים.

מאיר שטרית: בתקנות שצריך להגיש, צריך לקבוע מי משלם את העלויות האלה, מה הסכומים שחברות האשראי יצטרכו לשלם, מי יישא בהוצאות האלה.

מאיר שטרית: מסתבר שיש עבודה רבה לפנינו.

מאיר שטרית: לקחנו חברה מקצועית, שישבה עם כל הבנקים וניהלה דיון ארוך עם כל אחד ואחד מהם.

מאיר שטרית: אני אישית נפגשתי עם כל ראשי הבנקים במטרה לנסות להגיע למודוס ויוונדי, כדי להגיע להסדר שמצד אחד אכן יאפשר הקמת מערכת של אספקת נתוני אשראי, ומצד שני לא יהיה עומס כזה על הבנקים או על ספקי המידע שיגרום להם נזק בלתי הפיך, או שיקימו מערכת במחירים כאלה שהיא תהיה בלתי שמישה לחלוטין, כי אף אחד לא ישתמש בה.

מאיר שטרית: לכן בקשתנו היא לדחות את החלת הצעת החוק הזאת בחצי שנה.

מאיר שטרית: אני מאמין שבחצי השנה הזאת נוכל לגמור גם את ההסדר עם הבנקים, גם עם חברת נתוני אשראי שרוצה לקום, גם עם ספקי הנתונים מכל המגזרים, גם בנק ישראל, גם ההוצאה לפועל, בתי-המשפט, גם כל האנשים הרלוונטים, וגם נוכל להביא את התקנות לאישור הכנסת, שיסדירו את התשלומים מי ישלם למי וכמה.

מאיר שטרית: המגמה היא לגרום לכך שאכן תקום בארץ מערכת של חברת נתוני אשראי מתוך רצון לתת שירות טוב לציבור, כי המטרה של החוק הזה, תזכרו, שלאדם יהיה רקע מסוים, ועל בסיס אותו רקע הוא יוכל לפנות לגופים פיננסיים שונים שייתנו לו קרדיט ואשראי בלי שיזדקק לקחת הלוואות בנקאיות.

מאיר שטרית: לכן, אודה לחברי הכנסת אם יתמכו בקריאה ראשונה בהצעת החוק לדחיית תחילת החוק בחצי שנה, כדי שנוכל להספיק להכין את כל החקיקה הזאת כהלכה.

מאיר שטרית: אם החוק יאושר, כמובן הוא יעבור לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מאיר שטרית: תודה רבה, אדוני.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, האם יש מישהו שרוצה לדבר?

נסים זאב: יש הסכמה לוותר.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת נסים זאב, אבל צריכים לפנות ליושב-ראש, עם כל הכבוד.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, האם יש מישהו שרוצה לדבר?

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק שירות נתוני אשראי (תיקון) (דחיית תחילה), התשס"ב–2002, קריאה ראשונה.

נואף מסאלחה: מי בעד לאשר ולהעביר אותה לוועדת החוקה, חוק ומשפט?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 107 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – 3 נמנעים – 3 ההצעה להעביר את הצעת חוק שירות נתוני אשראי (תיקון) (דחיית תחילה), התשס"ב–2002, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

נואף מסאלחה: תשעה בעד, שלושה נגד, אין נמנעים.

נואף מסאלחה: הצעת החוק אושרה והיא מועברת לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

נואף מסאלחה: אנחנו עוברים לנושא הבא – החלטת ועדת הפנים ואיכות הסביבה, אבל חבר הכנסת גפני לא נמצא, מישהו צריך לקרוא לו.

נואף מסאלחה: (קריאה ראשונה)

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 36 – הוראת שעה) (שידורים וצילומים של הליך בבית-המשפט), התשס"ב–2002, קריאה ראשונה – של חברת הכנסת זהבה גלאון וקבוצת חברי הכנסת.

נואף מסאלחה: בבקשה, חברת הכנסת זהבה גלאון.

זאב בוים: אנחנו נגד.

זהבה גלאון: מה פתאום, הבנתי שהממשלה בעד.

נואף מסאלחה: בוים, לך תתייעץ; לא כל דבר שמרצ מגישה אתה אוטומטית צריך להצביע נגד.

נואף מסאלחה: בדוק מה קורה עם השר, והוא ינאם אחריה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק שנדונה במשך תקופה מאוד ארוכה בוועדת החוקה, חוק ומשפט, בראשותו של חבר הכנסת פינס, גיבשה הצעה מתונה, שבאה לאפשר צילומים מבית-המשפט העליון בשבתו כבג"ץ, רק בשבתו כבג"ץ, ובדיונים ספציפיים ששיקול הדעת לגביהם אולי יינתן לוועדה בבית-המשפט או לנשיא בית-המשפט לגבי השאלה אילו דיונים יצולמו.

זהבה גלאון: אני יודעת לצערי ששר המשפטים מתנגד לחוק הזה.

זהבה גלאון: אתמול הודיעו לנו, אדוני שר המשפטים – אחרת לא הייתי מעלה את הצעת החוק, ואני ממש תמהה – שהממשלה בעד, ואני רוצה להסביר למה.

זאב בוים: מי זה "הודיעו", מי מטעם הממשלה?

זהבה גלאון: אנחנו בודקים את זה.

זאב בוים: יש פה שר המשפטים, אני שואל אותך.

זהבה גלאון: אז יש בעיה בממשלה, שיד ימין לא יודעת מה יד שמאל עושה, ולא רק במקרה הזה, אלא בעיקר במה שקשור לשמאל.

אורי אריאל: – – –

זהבה גלאון: בדיוק, ולא במקרה של השמאל.

ראובן ריבלין: הממשלה היא טרומפלדור.

זהבה גלאון: בדיוק, הייתי יד ימינו של טרומפלדור.

זהבה גלאון: ההצעה הזאת מתגלגלת כבר הרבה זמן, אדוני, מכיוון שהסכמנו להקפיא אותה לפרק זמן.

זהבה גלאון: הוקמה ועדה בראשותה של השופטת דורית בייניש, שגם הופיעה בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

זהבה גלאון: הוועדה הזאת אמורה בימים אלה לגבש את המלצותיה, אחרי שניתנה לה ארכה של חצי שנה ועוד חצי שנה ועוד חצי שנה.

זהבה גלאון: אני עוד לא יודעת מה הן המלצות הוועדה.

זהבה גלאון: אני מניחה שהן תהיינה המלצות חיוביות.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אנחנו יודעים היום, שאפשר לבוא ולשבת בבית-המשפט ולשמוע דיונים, אבל הדבר הזה בעצם לא מאפשר נגישות לכל אחד, למשל: אם יש אדם, נניח נכה, שרוצה לשבת בביתו בנתניה ולצפות, כמו שהוא צופה במתרחש בדיונים בכנסת, באופן בלתי אמצעי במה שקורה בבית-המשפט.

זהבה גלאון: מערכת המשפט היא המערכת הציבורית האזרחית היחידה שפעילותה אינה חשופה לציבור, בגלל האיסור הזה להקליט ולצלם במהלך המשפטי, במהלך של בית-המשפט העליון בשבתו כבג"ץ.

זהבה גלאון: אני חושבת שמדובר בעיקרון מאוד מאוד חשוב, שהכנסת צריכה לאמץ.

זהבה גלאון: מדובר בעקרון פומביות הדיון, והעיקרון הזה מאוזן מאוד.

זהבה גלאון: הצעת החוק הזאת עברה המון המון שיפוצים ועדכונים.

זהבה גלאון: אני חושבת שזה יאפשר, למי שבאמת לא יכול להגיע בגופו לבית-המשפט, לדעת מה קורה, לדעת איך השופטים פוסקים ומה הם הנימוקים שלהם.

זהבה גלאון: בדרך כלל לדיונים בבג"ץ יש היבט ציבורי, היבט שמעניין את האנשים, ולכן אני חושבת שזה יהיה לכבודה של הכנסת אם היא תאמץ את ההצעה הזאת.

נואף מסאלחה: תודה רבה לחברת הכנסת.

נואף מסאלחה: אדוני שר המשפטים, בבקשה.

נואף מסאלחה: אחר כך נעבור לדיון.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, מאחר שחברת הכנסת זהבה גלאון מסכימה לדחות את ההצבעה על הצעת החוק שלה עד שוועדת-בייניש, שיושבת ודנה בדיוק בסוגיה הזאת, תגמור את עבודתה, אני מסכים לדחות את ההצבעה על הצעת החוק הזאת למועד אחר – ובו תהיה תשובה והצבעה.

מאיר שטרית: האם זה מקובל עלייך, גברתי חברת הכנסת זהבה גלאון?

זהבה גלאון: כן.

מאיר שטרית: אתה יכול לקיים את הדיון היום, ותשובה והצבעה במועד אחר.

זהבה גלאון: אדוני השר, אני מקבלת את ההצעה שלך.

זהבה גלאון: האם אנחנו יכולים לשקול ולהחליט, שאנחנו דוחים את זה עד אחרי הפגרה, ומעלים את זה אחרי הפגרה?

זהבה גלאון: זה נראה לי סביר.

מאיר שטרית: בבקשה, כן.

זהבה גלאון: אדוני השר, יש לי גם בקשה אליך.

זהבה גלאון: ועדת-בייניש קיבלה מנדט לחצי שנה, והיא בדיונים כבר שנה וחצי.

מאיר שטרית: אני מוכן להאיץ את הפעולה שלה.

זהבה גלאון: בבקשה, לכן אנחנו קובעים את זה לאחר הפגרה.

מאיר שטרית: חברת הכנסת גלאון, גם אני מעוניין שוועדת-בייניש תסיים את עבודתה.

מאיר שטרית: אני מבטיח לך שאני אפעל לזרז את עבודת ועדת-בייניש.

מאיר שטרית: אם אנחנו מסכמים שהנושא יבוא להצבעה לאחר גמר עבודתה של ועדת-בייניש, אני אעשה כל מאמץ לזרז את זה, כי מזכיר הכנסת אומר לי שמרגע שהתחיל הדיון אי-אפשר לעשות את זה, אלא בתנאי שאנחנו אומרים שאת מבקשת לדחות את ההצבעה למועד אחר.

מאיר שטרית: את הדיון צריך לקיים היום.

נואף מסאלחה: תשובה והצבעה יתקיימו במועד אחר.

זהבה גלאון: זה מקובל עלי שהתשובה וההצבעה יתקיימו במועד אחר.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר לחברי הכנסת לא במסגרת תשובה, אלא באופן כללי לדיון, מה מציק לי.

מאיר שטרית: אני יודע שחברת הכנסת זהבה גלאון אולי מתכוונת לטוב, אבל אני חושש מפתיחת הדלת הזאת, שיתחילו לצלם בבתי-משפט, ובעיני יש בעייתיות מאוד מאוד גדולה בצילום בבתי-משפט.

זהבה גלאון: אני מדברת רק על בג"ץ.

מאיר שטרית: אני יודע.

מאיר שטרית: ברגע שפתחת את הדלת לבג"ץ, מחר יפתחו גם את השאר, אני מכיר את הדרך.

מאיר שטרית: תארו לעצמכם אדם עומד בבית-משפט על דוכן העדים, לצערו, כשהוא נמצא בחקירה ובמבוכה.

מאיר שטרית: מצלמים אותו ורואה אותו כלל הציבור.

מאיר שטרית: אני מתאר לעצמי את עורכי-הדין עושים הצגות בבית-משפט כמו שמקובל בסרטים, כדי למצוא חן בעיני קהל אוהדיהם שיבואו אליהם מחר.

מאיר שטרית: אני נורא חושש מזילות בתי-המשפט.

מאיר שטרית: לכן, חברת הכנסת גלאון, זה מה שמציק לי, וזה לא עניין של כוונה, חלילה רעה, או טובה, וזה אפילו לא עניין של כסף.

מאיר שטרית: אני לא מדבר על העניינים האחרים, מי ייכנס, מתי ייכנסו ואיך יצלמו באולמות – יש בזה בעיה גדולה.

מאיר שטרית: אגב, גם היום יש סמכות לבית-משפט להתיר צילום במקרים יוצאים מהכלל.

מאיר שטרית: הדוגמה לכך היא משפט אייכמן בבית-המשפט העליון, ועוד דוגמאות של שידור ישיר מהמשפט.

מאיר שטרית: כך גם במשפט של דמיאניוק.

מאיר שטרית: כשבית-משפט חושב שיש בזה ערך רב מאוד לציבור, בית-משפט ממילא מאשר את זה.

מאיר שטרית: לכן ועדת-בייניש יושבת ופוגשת המון אנשים שמגיעים אליה.

מאיר שטרית: אני אזרז את פעילותה ככל שאני יכול, כדי שהדבר לא יידחה לנצח, ונוכל להביא את זה לכלל הצבעה במועד אחר.

מאיר שטרית: תודה.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: אנחנו מתחילים בדיון.

נואף מסאלחה: שלוש דקות לכל דובר.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת משה גפני, עסאם מח'ול, עזמי בשארה, גדעון עזרא ואברהם רביץ – לא נמצאים.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת זבולון אורלב, ואחריו – חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חושב שהצעת החוק שמאפשרת שידורים מבתי-משפט היא הצעת חוק שראוי לעיין בה בכובד ראש, ואדוני שר המשפטים, אף-על-פי שאמרת שהחוק היום מתיר, העובדה היא שבמשך 54 שנים רק את משפט אייכמן שידרו במלואו.

מאיר שטרית: ודמיאניוק.

זבולון אורלב: ואת דמיאניוק – אני לא יודע אם במלואו.

זבולון אורלב: אני לא רואה כרגע שום סיבה, גם מהנימוקים שאתה אמרת, שלא יהיו צילומים מבית-המשפט העליון – שם אין עדים, ההופעה היא מכובדת – במשפטים שהם עקרוניים, ואני לא רוצה כרגע לעשות פרסומת לבית-המשפט העליון.

זבולון אורלב: מדוע לא?

קריאה: – – –

זבולון אורלב: את הטיעונים, את הדיון.

מאיר שטרית: למה לצלם?

מאיר שטרית: הרי ברור שמי שירצה לצלם – – – ומי שלא ירצה לא יצלם – – –

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: מה שאני אומר, שהחוק שאפשר עד היום – מי שנתנו לו את הסמכות להשתמש באפשרות הזאת, לא השתמש בה.

מאיר שטרית: תחשוב רגע.

מאיר שטרית: אתה בבית-המשפט, עומדים ארבעה צלמים, תופסים אותך מזוויות שונות – – –

זבולון אורלב: הרי גם עכשיו כשאני מדבר אתך יש פה שלוש מצלמות באולם.

מאיר שטרית: אתה בחרת – – –

זבולון אורלב: רק דקה אחת – – –

מאיר שטרית: להיפך.

מאיר שטרית: אתה רוצה שיצלמו אותך.

זבולון אורלב: כן, אני מבקש שיצלמו אותי, זה נכון.

זבולון אורלב: אני רק לא יכול להגיד איזו מצלמה.

זבולון אורלב: אפשר לחוקק פה משהו?

זבולון אורלב: שיגידו לנו גם איזו מצלמה.

קריאות: – – –

נואף מסאלחה: לא, הם יעבירו את המצלמה אליך, השר.

זבולון אורלב: אדוני שר המשפטים, אני חושב שחלק מהותי ממערכת המשפט זה השקיפות, והעובדה היא – – –

מאיר שטרית: יש שקיפות.

זבולון אורלב: אמרתי.

זבולון אורלב: הרי כל אזרח יכול לבוא לבית-המשפט, כל אזרח יכול לבוא – –

מאיר שטרית: זה בסדר גמור.

זבולון אורלב: – – כלומר, השקיפות קיימת, אלא מה?

זבולון אורלב: החשש שבגלל מצלמה זה ייהפך להיות הצגה.

זבולון אורלב: לכן, צריך לתת לשופטים את האפשרות לקבוע איפה תעמוד המצלמה, את מי מצלמים, איזה חלק בדיון.

זבולון אורלב: אני הייתי אומר – – –

מאיר שטרית: – – – השופט, יש לו עניין שיצלמו אותו.

מאיר שטרית: למה לתת את הפתח הזה?

מאיר שטרית: – – –

זבולון אורלב: אדוני שר המשפטים, הרי בית-המשפט העליון – השופטים גם התנגדו להצעת החוק שעברה פה היום, שימנו נציב תלונות.

מאיר שטרית: – – – אני תמכתי.

זבולון אורלב: אני משבח אותך על הדבר הזה.

נואף מסאלחה: זה לא פינג-פונג.

זבולון אורלב: לא כל יום מזדמן לי לדבר עם שר המשפטים, אדוני היושב-ראש.

זבולון אורלב: זו זכות גדולה.

זבולון אורלב: אני אומר גם פה – יש איזו נטייה לסגירות – אולי מגדל השן, אולי שופטים אוהבים להסתגר.

זבולון אורלב: אני אומר – לטובת מערכת המשפט – הצילומים זה גם חיבור עם העם.

זבולון אורלב: אני מסכים – הכול צריך להיעשות באחריות, בבקרה, כניסוי.

זבולון אורלב: אני מציע מאוד לדחוף את הדבר הזה קדימה תחת בקרה ובאחריות.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חבר כנסת אופיר פינס.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני תומך בהצעת החוק של חברת הכנסת גלאון, ומה אני אגיד לכם – מותר לברוח פעם מהצבעה, אז היא ברחה מהצבעה.

אופיר פינס-פז: אפשר היה להצביע היום ולגמור את העניין.

אופיר פינס-פז: מה עשינו?

אופיר פינס-פז: חברת הכנסת גלאון הביאה באמת הצעת חוק רחבה מאוד, שבאמת היתה מוגזמת, ומיתנו אותה.

אופיר פינס-פז: מיתנו אותה, צמצמנו אותה וקבענו את הדבר הזה בעצם כניסוי – הוראת שעה, נדמה לי לשלוש שנים – הצעה שמאפשרת לצלם אך ורק בבית-המשפט העליון.

אופיר פינס-פז: לא בכל מקום, לא בכל ערכאה, לא בכל בית-משפט, אך ורק בבית-המשפט העליון.

אופיר פינס-פז: למה בבית-המשפט העליון?

אופיר פינס-פז: כי בבית-המשפט העליון נדונים נושאים עקרוניים, נושאים ציבוריים, לא נושאים קטנים – קטנים באופן יחסי כמובן – שבהם מדובר על איש כזה ואיש אחר, אלא באמת העקרונות הבסיסיים של החוק והמשפט הישראלי, ומן הראוי שהדיונים האלה יתקיימו בשקיפות מרבית והציבור יוכל לצפות בהם.

אופיר פינס-פז: אם הציבור לא יודע, אז שידע.

אופיר פינס-פז: גם היום כל העיתונאים יושבים במשפט, זה לא שהמשפט הוא בדלתיים סגורות, אלא אם כן מחליטים על דלתיים סגורות, אבל במשפט רגיל כולם יושבים.

אופיר פינס-פז: אז מי שיש לו מצלמה או מכשיר הקלטה – הוא לא יכול לשבת, ומי שכותב ל"ידיעות אחרונות" או ל"מעריב" כן יכול לשבת?

אופיר פינס-פז: מה קורה פה?

אופיר פינס-פז: לכן חשבנו שיהיה נכון לקיים את ההסדר הזה בתקופת זמן מוגבלת.

אופיר פינס-פז: אגב, נתנו עוד סייג מאוד מעניין.

אופיר פינס-פז: אמרנו שבעיקרון כך זה יהיה, אבל אם שופטי בית-המשפט באותו הרכב יחליטו שהם רוצים את זה בלי טלוויזיה, אז אפשר יהיה להוריד את הטלוויזיה, זאת אומרת נתנו להם עוד מכשיר אפילו לווסת את העניין הזה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שזו הצעת חוק נכונה, אחראית, רצינית, מרוסנת, שמצד אחד מכבדת את חופש הביטוי ומצד שני מכבדת את עצמאות מערכת השפיטה.

אופיר פינס-פז: עובדה שקמה ועדה בראשותה של כבוד השופטת דורית בייניש.

אופיר פינס-פז: הרי אם לא היה צורך – לא היתה קמה ועדה.

אופיר פינס-פז: למה קמה ועדה?

אופיר פינס-פז: לא בגלל הצעת החוק הזאת.

אופיר פינס-פז: קמה ועדה כי חשבו שיש מקום לבדוק את העניין הזה ברצינות.

אופיר פינס-פז: לכן, אני בדעה שצריך לתמוך בחוק הזה.

אופיר פינס-פז: אני מבין את החששות של שר המשפטים, אני לא מתעלם מהם.

אופיר פינס-פז: שר המשפטים חושש, שברגע שתהיה טלוויזיה, זה יהיה כמו הכנסת, אדוני היושב-ראש – שכל אחד יתחיל לעשות פרצופים והצגות.

אופיר פינס-פז: יכול להיות, אבל צריכים לעשות את זה באמת בזהירות.

אופיר פינס-פז: לכן אמרנו – בית-המשפט העליון, רק בנושאים עקרוניים ומותר לשופטים גם להחליט שבנושא ספציפי זה לא יהיה פתוח.

אופיר פינס-פז: אני חושב שזה בסדר.

אופיר פינס-פז: כשתהיה הצבעה, אני בהחלט אצביע בעד.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת אברהם שוחט, זאב בוים, אורי אריאל, מוחמד ברכה, איוב קרא, תמר גוז'נסקי, האשם מחאמיד, ישראל כץ, יגאל ביבי, דהאמשה, קליינר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה עם דהאמשה?

נואף מסאלחה: באת?

נואף מסאלחה: אתה רוצה לנאום על הצעת חוק בתי-המשפט של זהבה גלאון – שידורים וצילומים מבית-המשפט העליון?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם אדוני מרשה, אני אדבר.

נואף מסאלחה: בבקשה, אדוני.

נואף מסאלחה: אני בדיוק קראתי את השם שלך ואתה הופעת וזה מצוין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק היא בעיקרה הצעה טובה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רק חושש מדבר אחד: מצד אחד אנחנו רוצים שקיפות ורוצים יעילות בדיונים, ורוצים שזה אכן יתועד והצדק ייראה ולא רק ייעשה – נראה במידה רבה יותר כי גם עכשיו הוא נראה, למעשה – אבל אני חושש שהדבר יגרום לסחבת, יגרום לסרבולים, יגרום לעיכובים, וממילא מערכת המשפט איננה במצב כל כך טוב מבחינת ההספק של הדיונים והספק העבודה ושל מתן פסקי-דין וסיום הדיונים ביעילות ובזריזות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למעשה, צריך לאזן פה בין שתי – לא נאמר הרעות – הטובות האלה, מצד אחד לאפשר דיונים יעילים ומהירים, ומצד שני לאפשר גם שקיפות יתר ותמונה ברורה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שניתן אכן לקחת את החיוב בשני המקרים ולעשות את זה כך שהרישומים הנוספים והשקיפות הנוספת המוצעת בחוק הזה תהיה רק לעזר וליתר עזר מבחינת היעילות וזירוז הדיונים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת בקשתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אתמוך בהצעת החוק, ואני מקווה שנצליח – אלה שימונו על ביצוע החוק יצליחו לעשות את זה בכיוון הנכון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חברי כנסת קליינר, יהלום, מיכאל איתן.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

אחמד טיבי: כבוד השר, רבותי חברי הכנסת, כעיקרון אני אתמוך בהצעת החוק שהגישה עמיתתי חברת הכנסת זהבה גלאון על פומביות הדיון.

אחמד טיבי: זה נהוג גם במדינות אחרות, ובכל מקרה, אגב, שבית-המשפט ימצא לנכון – צנעת הפרט, שיקולים אחרים – להורות על סגירת הדיון, הדבר ייעשה כפי שהוא נעשה היום.

אחמד טיבי: גם היום נוכחים עיתונאים בדיונים בבתי-משפט, ועל כן הקשר הנוצר עם הציבור כתוצאה מקיום דיון פתוח באמצעות טלוויזיה הוא קשר חיובי, שיש לעודד אותו.

אחמד טיבי: אם כבר מדברים בנושאים האלה, נדמה לי, אדוני השר, שאתה עומד להיות השר הממונה על רשות השידור.

אחמד טיבי: האם הדבר הזה נכון?

מתן וילנאי: עוד לא הוחלט.

אחמד טיבי: כנראה זה הולך להיות נכון.

אחמד טיבי: היות שהיית שר לענייני ערבים ופעלת מתוך הגינות – אני יכול לומר בשם רבים מחברי, שאף שהאמצעים שהיו בידיך היו מוגבלים, למדת את הנושא היטב ואת הקשיים.

אחמד טיבי: נדמה לי שתצטרך להתמודד, מייד עם כניסתך לתפקיד, בחרם של אמצעי התקשורת האלקטרוניים של ערוץ-1, של רשת ב' – של רשות השידור על חברי הכנסת הערבים.

אחמד טיבי: יש חרם כמעט רשמי עם הוראות כתובות, אדוני השר, והדבר הזה עובר כלאחר יד.

אחמד טיבי: מדינה דמוקרטית לא יכולה להרשות לעצמה להעלים 20% מהאוכלוסייה.

אחמד טיבי: ראה תוכנית "פופוליטיקה", למשל, נדמה לי שכמעט שנה לא הופיעו שם חברי כנסת ערבים.

אחמד טיבי: מופיעים תמיד חברי כנסת יהודים ואישי ציבור ערבים.

אחמד טיבי: מביאים בדרך כלל בחור נחמד, על מנת שידבר, על מנת שהשר ריבלין יוכל להשקיף עליו באופן פטרנליסטי ולחייך תוך כדי דיון.

אחמד טיבי: זה תמיד יפה כזה שהרוב במדינה ייתן לבחורה נחמדה ערבייה, לבחור נחמד ערבי, שלפעמים מדבר עברית טובה, לדבר.

אחמד טיבי: אגב, לפעמים הוא לא מדבר כל כך טוב, ואז הוא יוצא מגוחך, וכל התיק שהוא מייצג יוצא עוד יותר מגוחך.

אחמד טיבי: אומרים לי שכמה מהעורכים הם שמאלנים, אדוני היושב-ראש, ודווקא שם יש בעיה.

אחמד טיבי: בתוכנית שהעורכים שלה הם שמאלנים, יש חרם גדול יותר על חברי כנסת ערבים.

אחמד טיבי: יכול להיות שחברי כנסת ערבים, אדוני היושב-ראש, אומרים דברים לא נוחים, לפעמים מרגיזים, מקוממים, אבל התשובה היא להעלים אותם מהמסך?

אחמד טיבי: יש רושם, אדוני היושב-ראש, שערוץ-1 בעיקר, לאחרונה הפך להיות שלוחה של הטלוויזיה בערבית, הוא מנוהל כמעט באותה צורה.

אחמד טיבי: זו תעודת עניות קשה מאוד לאנשים שהמקצוענות היתה סימן ההיכר שלהם.

אחמד טיבי: הם נלחמו לפעמים באופן מאוד לא פופולרי בניסיון של "האח הגדול" להשתלט על דרכי עבודתם.

אחמד טיבי: כאשר ברשות השידור אומרים: אם ראש הממשלה מבקש, אני אעשה זאת, כי הוא מכיר את טובת המדינה, נראה שבאמת הקונספט של הטלוויזיה בערבית, הוא הקונספט השולט.

אחמד טיבי: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת טיבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת יובל שטייניץ, ויצמן שירי, נחום לנגנטל, טלב אלסאנע, אבשלום וילן, חוסניה ג'בארה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו ידברו, אם יהיו נוכחים – חברי הכנסת תאופיק חטיב, פריצקי, שטרן, זנדברג, ובזה יסתיים הדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת כנעאן, בבקשה.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר מתן וילנאי, גם אני כמו קודמי תומך בהצעת החוק, למרות הבעייתיות שמעוררת הצעה כזאת.

מוחמד כנעאן: אני מסכים גם עם מי שאמר, שאילולא היתה בעיה והיתה נחיצות והיתה חשיבות לצילום בבית-המשפט העליון, לא היתה קמה ועדה.

מוחמד כנעאן: לצערי, כפי ששמענו משר המשפטים, או כפי שאמרה חברת הכנסת גלאון, הוועדה כבר יושבת שנה וחצי, ואני לא מכיר ועדה שזקוקה לכל כך הרבה זמן כדי לדון בסוגיה כזאת.

מוחמד כנעאן: חשוב מאוד שתהיה שקיפות, בעיקר בדיוני בית-המשפט העליון ביושבו כבית-הדין הגבוה לצדק.

מוחמד כנעאן: שם יש דיונים מעניינים, חשובים, שחשוב מאוד שהציבור ידע עליהם, בו בזמן שיש שם עיתונות וגם נוכחים שם אנשים, וזה לא סוד.

מוחמד כנעאן: על כן חשוב מאוד, אדוני היושב-ראש, שאכן זה ייעשה.

מוחמד כנעאן: הפחדים של שר המשפטים שמחר זה יעבור לבית-המשפט המחוזי ולתעבורה ולשלום, ששם באמת יש מקרים, בלשון המעטה, שלא ראויים לצילום והם לא מכובדים ולא מוסיפים שום דבר למערכת המשפט, אין להם יסוד.

מוחמד כנעאן: כאן יש גם היבט חינוכי בצילום מתוך בית-המשפט העליון, הן לכלל האוכלוסייה, הן לעורכי-דין חדשים, שאין להם ניסיון בהופעה בבית-המשפט העליון.

מוחמד כנעאן: אני חושב שבכך אפשר גם להוות דוגמה טובה בשבילם להופעה בעתיד באותו מקום.

מוחמד כנעאן: אם אנחנו מאמינים בזכותו של הציבור לדעת, אין שום מניעה להגביל את הנושא הזה לדיונים בבית-המשפט העליון.

מוחמד כנעאן: יש שם דיונים בסוגיות כלל-ארציות חשובות, שהן חשובות לכלל האוכלוסייה, ואין שום אפשרות לראות אותם או לשמוע אותם, אלא על-ידי צילום מבית-המשפט.

מוחמד כנעאן: על כן, אדוני היושב-ראש, אני תומך.

מוחמד כנעאן: לבסוף, אני מאוד מקווה, אדוני השר, שאכן אתה תהיה הממונה על רשות השידור במקום קודמך, במקום השר רענן כהן.

מוחמד כנעאן: יש הרבה בעיות שם, לצערי הרב, ויש מקום לטפל בצורה יסודית ואחראית בסוגיה שהעלה קודמי, חבר הכנסת טיבי, שהיא מורגשת יום-יום, שעה-שעה.

מוחמד כנעאן: זו הנחיה פסולה, אנטי-דמוקרטית.

מוחמד כנעאן: לצערי הרב היום המגמה הפאשיסטית, הגזענית, הולכת ותופסת מקום רחב גם ברשות השידור.

מוחמד כנעאן: הגענו למצב שאנחנו לא מרגישים חלק מרשות השידור, אנחנו חייבים לשלם לאותה רשות שידור אגרת טלוויזיה, מה עוד שהעבירו לאחרונה את שידורי הערבית מהערוץ הראשון לערוץ החדש, ולדעתי זה גם דבר פסול כשלעצמו, אדוני השר.

מוחמד כנעאן: לא ייתכן ערוץ ממלכתי ראשי במדינת ישראל, כשאנחנו מהווים חלק נכבד מהאוכלוסייה, שלא ישדר בערבית.

מוחמד כנעאן: זה בלתי אפשרי, זה לא יעלה על הדעת.

מוחמד כנעאן: איזו ממשלה, איזה שר מקבל על עצמו אחריות כזאת?

מוחמד כנעאן: כשר בממשלה, אדוני השר, אני מאוד מקווה שאכן יישקלו הדברים בצורה עניינית.

מוחמד כנעאן: עוד משפט אחד, אדוני היושב-ראש, לשר מתן וילנאי, שאני מכבדו משום הגינותו ואחריותו.

מוחמד כנעאן: דוח "סיכוי", אדוני השר, הצביע בצורה הברורה ביותר, ואני מוכן להביא לך אותו, על כך שבמשרדים שמפלגת העבודה שולטת בהם, חלה ירידה משמעותית בתקציבים למגזר הערבי.

מתן וילנאי: במשרדי התקציבים שולשו, לא הוכפלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה לא ותיק מספיק בקריירה.

מוחמד כנעאן: כעיקרון, אתה חבר מכובד באותה מפלגה, אתה יושב עם השרים, כדאי שתעיר את תשומת לבם לכך.

מוחמד כנעאן: כואב מאוד שדווקא באותם משרדים שציפינו בהם לשוויון ולאפליה מתקנת, מה שקרה זה ההיפך.

מוחמד כנעאן: זה דבר שגורע מיחסה של האוכלוסייה הערבית כלפי אותם שרים, כלפי אותם משרדים, כלפי אותה מפלגה.

מוחמד כנעאן: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מוחמד כנעאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחרון הנוכחים באולם שיש לו זכות דיבור – חבר הכנסת נסים זאב, ולאחר מכן נעבור להצבעה, אם היא אכן מתקיימת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו מבררים את הנקודה הזאת, אם יש הצבעה או לא.

מוחמד כנעאן: היה סיכום שלא תהיה הצבעה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק בתי-המשפט (שידורים וצילומים של הליך בבית-המשפט) היא הצעה מסוכנת, אנטי-דמוקרטית.

נסים זאב: מי צריך את השקיפות הזאת?

נסים זאב: איזו שקיפות?

נסים זאב: מדברים פה על קרקס נטו.

נסים זאב: תסתכלו מה קורה בוועדות הכנסת כאשר הטלוויזיה נכנסת – כל חברי הכנסת צועקים.

נסים זאב: כולם פתאום מתלהמים.

נסים זאב: מה, אנחנו רוצים שהקרקס הזה יעבוד בבתי-המשפט?

נסים זאב: בבית-המשפט הגבוה לצדק?

נסים זאב: יש בהצעה כדי להתערב בחופש הפרט בכך שמצלמים נאשם בשעת קיום המשפט.

נסים זאב: לדעתי זו חדירה לתחום הפרט וזה יכול לפגוע בו.

נסים זאב: זה אפילו יכול להביא לסחיטה של המצולם.

נסים זאב: דרך אגב, זה לא מקובל במדינות דמוקרטיות קלאסיות אחרות.

נסים זאב: למשל, באנגליה מקובל להכניס צייר שיצייר את הדיונים והם מועברים לציבור בטלוויזיה.

נסים זאב: יכול להיות שאני אביא הצעת חוק כזאת, שיהיה מי שיצייר את מהלך הדיונים.

נסים זאב: לא צריך לצלם בשעת הדיונים, את כל הקרקס שנעשה.

נסים זאב: אני אומר לכם גם שאני חושש לכבודה של הכנסת.

נסים זאב: אף אחד כבר לא יבוא לצלם פה את חברי הכנסת ואת השרים.

נסים זאב: כולם ילכו לקרקס החי בבתי-המשפט, יום-יום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש בזה יתרון.

נסים זאב: זה יפגע בנו, אני אומר לך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לא יפגע בנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה שיצלמו אותנו פחות, לא יפגע בנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבטיח לך.

נסים זאב: הסכנה הממשית של הצעת החוק היא פלישה לתחום הפרט, חריצת הדין על-ידי הציבור לאור תגובות בעלי הדין וחזות פניהם והתנהגותם במהלך הדיון.

נסים זאב: אנחנו יודעים שלפעמים בעל הדין נראה כל כך מתוח, ואז אפשר לומר שכיוון שהוא נראה כל כך מתוח, חיוור, זה סימן שהוא אשם.

נסים זאב: אני גם לא חושב שיש מקום לתת לעורכי-הדין לעשות את הקרקס שלהם בתוך הדיונים, כדי לקבל כמה שיותר לקוחות.

נסים זאב: כל עורך-דין ירצה להוכיח שהוא עורך-דין מעולה.

נסים זאב: אנחנו יוצאים מהמסגרת המשפטית המקצועית ועוברים למהלך של קרקס בבתי-המשפט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, סיכום הדיון יהיה במועד אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה ראשונה)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק המועצה הלאומית לספורט, התשס"ב–2002, קריאה ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את ההצעה שר המדע, התרבות והספורט, מר מתן וילנאי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

מתן וילנאי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני גאה להביא לאישור חברי הכנסת הצעת חוק זו, שמטרתה הקמתה של מועצה לאומית לספורט, ובאמצעותה להביא לשינוי מהותי של פני הספורט בישראל.

מתן וילנאי: לכולנו ידועה חשיבותו של הספורט כמכשיר חברתי ותרבותי ממדרגה ראשונה.

מתן וילנאי: יש לנו איכות כוח-אדם העוסק בספורט ברמה גבוהה מאוד.

מתן וילנאי: יש לנו בעיות קשות בממסד הספורטיבי ובכל מה שכרוך בתפעול המערך החשוב הזה במדינת ישראל.

מתן וילנאי: הכללים נקבעו לפני שנים ארוכות ומאז כמעט ולא עסקו בהם.

מתן וילנאי: לצערי הנושא עולה כל פעם לסדר-היום הציבורי רק בנסיבות לא נעימות של אלימות במגרשים, זיוף תוצאות משחקים והימורים בלתי חוקיים.

מתן וילנאי: כל אלה הם סימפוטומים של גורמים, של העדר כללים ברורים רלוונטיים, של העדר פיקוח ציבורי, של העדר שקיפות ושל התנהלות לא תקינה.

מתן וילנאי: את כל אלה ויעדים נוספים הצעת החוק הזאת מנסה לשנות.

מתן וילנאי: ההצעה המונחת לפניכם היא חלק ממערך שלם של תיקונים בחוק הספורט ובחוקים נוספים הקשורים לספורט, שהתחלתי בשינוים עם שותפים בבית הזה ועם חברים אחרים.

מתן וילנאי: אני מאמין שעל מנת לעשות שינוי אמיתי צריך להציב יעדים ברורים לטווח ארוך, לקבוע בהתייעצות עם אנשי מקצוע ואנשים בעלי ראייה רחבה מדיניות ברורה וכוללת, שתיטיב עם החברה הישראלית כולה ותהיה נטולת אינטרסים פוליטיים או אינטרסים אחרים.

מתן וילנאי: הצעת חוק המועצה הלאומית לספורט נועדה לשרת יעד זה, ומטרתה, בין היתר, ליישם את דוח הוועדה שפעלה בראשותו של השופט העליון בדימוס, דב לוין, זיכרונו לברכה, ואת מסקנותיה לאחר שבחנה את מבנה ואת דרך פעילותו של הספורט בישראל.

מתן וילנאי: לאור המצב הקיים היום, של ריבוי גופים הפועלים כל אחד לטובת עניינו שלו, מוצע להקים מועצה ציבורית שתורכב מאישי ציבור, אנשי מקצוע בלתי תלויים, נעדרי אינטרסים, שיראו לנגד עיניהם רק את טובת הספורט, את טובתו בלבד.

מתן וילנאי: מכוח מעמדה, עיקר תפקידה של המועצה יהיה גיבוש מדיניות לאומית כוללת בתחום הספורט, תוך קידום שיתוף פעולה בין גורמי הספורט השונים ובאמצעות ייעוץ לשר המדע, התרבות והספורט.

מתן וילנאי: חשוב לציין, כי מועצה זו אינה יוצאת דופן, ובהרבה מהמדינות המתוקנות בעולם הוקמו בשני העשורים האחרונים מועצות כאלה בצרפת, באירלנד, בניו-זילנד ובארצות נוספות, כגוף ממלכתי ציבורי, שמטרתו לייעץ בקידום הספורט ובקביעת מדיניות ודרכי ניהול.

מתן וילנאי: בהתאם עתידה המועצה הלאומית לספורט בישראל גם לייעץ לשר ולמועצה להסדר הימורים בספורט בכל הקשור לקביעת אמות מידה, לקביעת יעדים, גיבוש מדיניות כוללת, תוכניות פיתוח תשתיתיות בתחום הספורט, פעולות, תוכניות ויוזמות, שיתוף פעולה בין-לאומי וכל מה שקשור בעידוד הספורט העממי, אשר בארץ נמצא ברמה יחסית נמוכה לעומת המקובל בארצות העולם.

מתן וילנאי: יעד מרכזי נוסף הוא קידומו של ספורט הנשים וספורט הנכים, שאותו התחלתי ליישם כבר בכניסתי לתפקיד, ובכך יינתן ביטוי נוסף לאוכלוסיות האלה בציבור הישראלי.

מתן וילנאי: במועצה יכהנו 18 חברים, שיהיו אנשי ציבור בעלי רקע הולם, ניסיון, ידע וכישורים בתחומי התמחותם הנוגעים לתפקידי המועצה, שימונו על-ידי שר המדע, התרבות והספורט.

מתן וילנאי: מבין אלה, שני חברים יהיו נציגים של השלטון המקומי וחבר אחד שההמלצה למינויו תינתן על-ידי שר מהשרים הבאים – שר הבריאות, שר החינוך, שר הפנים, שר האוצר ושר המשפטים.

מתן וילנאי: למינוי יתר החברים יתייעץ השר עם התאחדויות ואיגודי הספורט, ארגוני הספורט, גופי הספורט והוועד האולימפי והמייצגים את העוסקים בספורט בישראל.

מתן וילנאי: על מנת להבטיח את התאמתו של הרכב המועצה לתפקידיה ואי-תלות והעדר ניגוד עניינים של חברי המועצה, מוצע שלא לאפשר לחבר מועצה להיות בעל עניין או נושא משרה בגוף ספורט או בהנהלתו, וכל מי שהוא חבר או בעל שליטה או נושא משרה באגודת ספורט או במועדון ספורט או בתאגיד המנהל או נותן שירותי ניהול למי מאלה.

מתן וילנאי: המועצה תשרת ארבע שנים, ובכל מועצה יהיו חברים לפחות ארבעה מהמועצה הקודמת.

מתן וילנאי: חבר מועצה לא יכהן למעלה משתי תקופות רצופות.

מתן וילנאי: על-פי הצעת החוק, על מנת לאפשר בקרה איכותית, המועצה תוסמך לדרוש מגופי הספורט ומכל גוף העוסק בספורט או המעניק שירותים לעוסקים בספורט, ובלבד שהוא גוף המבוקר על-ידי מבקר המדינה – כל ידיעה, מסמך או דוח בתחומי פעילותה של המועצה, אשר נמצאים בתחום סמכותו של הגוף והדרושים למועצה לביצוע תפקידיה.

מתן וילנאי: בנוסף, על מנת לאפשר שקיפות מרבית של ניהול הספורט, בכל שנה תגיש המועצה לשר דין-וחשבון שנתי על פעולותיה, וזה יפורסם בציבור.

מתן וילנאי: אני פונה אליכם, חברי הכנסת, כמנהיגי ציבור בעלי אחריות לאומית וציבורית, ומבקש מכם להצביע בעד הצעת החוק, בעד הקמתה של מועצה לאומית לספורט, אשר תצעיד את הספורט בישראל לדרך חדשה.

מתן וילנאי: אני רוצה להעיר לחברי, חברי הכנסת הערבים, לגבי הנושאים שעלו כאן קודם.

מתן וילנאי: אני רואה שחבר הכנסת כנעאן הוא היחיד שמייצג אותם כרגע – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש עוד נציג, אדוני, הוא נמצא על הדוכן.

מתן וילנאי: סליחה.

מתן וילנאי: במשרד המדע, התרבות והספורט התקציבים למגזר הערבי גדלו פי-שלושה.

מתן וילנאי: פעם ראשונה הושקעו עשרות מיליוני שקלים במתקני ספורט לאורכו ולרוחבו של המגזר הערבי, החל בצפון, דרך המשולש וכלה בבדואים בדרום, אשר שנים לא זכו לשום תקציב של המועצה להסדר הימורים בספורט, על מנת להקים מתקני ספורט.

מתן וילנאי: וזה חלק מתפיסת עולם, של ראייה שלמה של הקמת מתקנים, שעד עכשיו אני נקטתי, ואני מקווה שמהרגע שתהיה המועצה הלאומית היא תיישם את העניין ותוביל אותו.

מתן וילנאי: אני מודה לכם מאוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לשר המדע, התרבות והספורט, מר מתן וילנאי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראשון הדוברים בדיון הזה יהיה חבר הכנסת זבולון אורלב, ולאחר מכן ידברו הנוכחים באולם, אם הם רשומים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם חברי כנסת לא יהיו נוכחים באולם בעת קריאת שמם, הם לא יוכלו לדבר בדיון הזה גם אם יהיו רשומים.

מוחמד כנעאן: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כן, חבר הכנסת כנעאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שלוש דקות לכל דובר.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כיושב-ראש ועדת החינוך והתרבות, שמטפלת כמובן גם בנושא הספורט, אני רוצה לברך את שר המדע, התרבות והספורט, מתן וילנאי, על עבודה קשה ומאומצת שהולידה בסופו של דבר את הצעת החוק המונחת לפנינו.

זבולון אורלב: קשה להאמין וקשה לתפוס שעד היום לא היה במדינת ישראל גוף אחד מרכזי שיש בו ראייה רחבה, כוללת, לאומית, לגבי עולם הספורט, על כל ההיבטים ועל כל הכיוונים.

אליעזר כהן: לצערנו, יש עוד כמה דוגמאות כאלה.

זבולון אורלב: לא, אני לא חושב שיש הרבה דוגמאות.

אליעזר כהן: – – –

זבולון אורלב: גם אם אתמול העברנו בקריאה ראשונה את חוק המועצה לתרבות ואמנות, היתה מועצה לתרבות ואמנות, אלא שהיא לא היתה סטטוטורית, היא לא היתה בחוק.

זבולון אורלב: לא היתה חובה.

זבולון אורלב: היתה מועצה שהממשלה מינתה.

זבולון אורלב: אבל כאן יש הצעה להקים מועצה סטטוטורית שעליה יש אחריות מטעם המחוקק לקדם את הספורט בישראל, לתאם בין כל הגופים.

זבולון אורלב: השאלה שמעורר השר בהצעת החוק, האם במועצה כזאת צריכים לשבת או לא צריכים לשבת נציגי הגופים, מרכזי הספורט, האיגודים למיניהם – היא שאלה מאוד רצינית ומאוד נכבדה, ואין זה סוד שאותם גופים פונים ומערערים – הם פונים גם לשר, כמו שהם פונים כמובן אלינו – וכמובן, נצטרך לשמוע אותם במהלך הכנת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

זבולון אורלב: הערה אחת יש לי.

זבולון אורלב: יחד עם הברכה בעצם הרעיון – אני חושב שזה רעיון נכון, ואני קורא לחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק – יש לי רק הערה אחת: לעניות דעתי, המועצה צריכה להיות מוקמת על-ידי הממשלה, כלומר, השר צריך להציע.

זבולון אורלב: לפי הצעת החוק הנוכחית, השר ממנה.

זבולון אורלב: אני בעד זה שהשר ימנה, אבל לאחר אישור הממשלה – שוב, כדי להקנות למועצה סמכות יותר רחבה, ואני משוכנע שהשר יתמוך גם בשינוי הזה.

זבולון אורלב: אני מברך את עולם הספורט שייהנה – לאחר שנעבד את הצעת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית – ממועצה שתתרום לקידום הספורט, הן הספורט ההישגי והן הספורט העממי, הן הגברים, הן הנשים, הן יהודים והן ערבים, כל חלקי העם.

זבולון אורלב: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת זבולון אורלב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים לפי הרשימה שמופיעה כאן:

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת משה גפני, עזמי בשארה, אופיר פינס-פז, אורי אריאל, איוב קרא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה.

אליעזר כהן: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואחריו – חברי הכנסת האשם מחאמיד, תאופיק חטיב, ויצמן שירי, והרשימה ארוכה.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, אני בהחלט מסכים עם דבריו של קודמי, חבר הכנסת אורלב, יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות, שהצעת החוק אמורה להגיע אליה.

מוחמד כנעאן: אני בהחלט מברך על הצעת החוק, שהיא מפורטת וחשובה, וזאת אף שאני מודע לכך שיהיו בעיות, במיוחד לעסקני הספורט למיניהם, למרכזי הספורט השונים, ואני מניח שהמועצה הזאת תטפל בכל נושאי הספורט במדינת ישראל ותשקף את כלל האוכלוסייה במדינת ישראל.

מוחמד כנעאן: על כן, אני מאוד מקווה שבדיונים בוועדת החינוך לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית תוכל הוועדה – יחד עם השר, שאני מניח שהחוק הזה חשוב לו, ואני גם שמעתי פה ושם רמזים כאלה ואחרים כאילו רוצים לבטל את המשרד הזה ולהחזיר אותו למשרד החינוך.

מוחמד כנעאן: אני חושב שזו טעות חמורה, וגם אמרתי היום ליושב-ראש ועדת החינוך שבמדינות אחרות יש שר ספורט – ספורט בלבד, לא תרבות ולא מדע.

מוחמד כנעאן: להיפך – וגם אמרתי קודם – אני חושב שהמשרד הזה כן חשוב, וחשוב שהוא ימשיך לפעול, ואני מאוד מקווה שהשר יצליח ויעמוד נגד הכוונות האלה, שלדעתי, הן כוונות רעות, כי חשוב מאוד שיהיה שר אחראי שיטפל בתחומים החשובים שהוא ממונה עליהם – ספורט, תרבות ומדע.

מוחמד כנעאן: ולא במקרה אני תומך, ואני מאוד מקווה, אדוני השר, שהצעת החוק הזאת תביא לייעול תחום הספורט במדינת ישראל, לייעול מערכות הספורט, וחשוב מכול – גם לייעול החלוקה ההוגנת והאמינה של כספי הספורט, הן של המועצה להסדר הימורים במדינת ישראל, הן של הממשלה, כך שהכספים יחולקו בהתאם לצרכים האמיתיים של היישובים השונים, של אגודות הספורט השונות, של נושאי הספורט השונים – כדורגל, כדורסל, כדורעף, אתלטיקה וכן הלאה, ספורט תחרותי וספורט לא תחרותי, ויש כזה, וצריכים לעודד אותו, וזה חשוב מאוד, במיוחד בחינוך הלא-פורמלי, במתנ"סים וכן הלאה.

מוחמד כנעאן: אני פשוט לא רוצה להיכנס לגופה של ההצעה, אבל אני חושב שלקראת הדיון הבא נבדוק יחד עם השר איך אפשר למנוע מגורמים שונים לטרפד את קידומה של הצעת חוק זו בוועדת החינוך – אולי על-ידי שינויים בהרכבה של המועצה.

מוחמד כנעאן: אני עדיין לא יודע איך תורכב המועצה, אני לא מצאתי את הסעיף הזה, אבל אני מניח שהיא תורכב כפי שאני מאמין שהיא תורכב.

מוחמד כנעאן: ועל כן, אדוני השר, אני רוצה לברך אותך.

מוחמד כנעאן: אני אתמוך ואני גם אעשה כמיטב יכולתי, כחבר ועדת החינוך, לקדם את הצעת החוק הזאת לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית.

מוחמד כנעאן: תודה, אדוני.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת אליעזר זנדברג, בבקשה.

אליעזר זנדברג: מוותר.

יחיאל לסרי: בבקשה, חבר הכנסת אבשלום וילן.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה לברך את השר מתן וילנאי על היוזמה.

אבשלום וילן: אני חושב שהיוזמה היא נכונה, שצריך מועצת-על שתנסה להתוות מדיניות לספורט הישראלי, דבר שבלהט היום-יום – ובעיקר במי האפסיים שבהם מתנהלים לא אחת חיינו הספורטיביים – יש לו בהחלט מקום.

אבשלום וילן: עם זה, אני מאוד מצטרף להערתו של חבר הכנסת זבולון אורלב – חבר הכנסת כנעאן, אתה מפריע לי.

אבשלום וילן: אני פונה לשר בשני דברים.

אבשלום וילן: ראשית, צריך לזכור שהתאגדויות הספורט הן התאגדויות וולונטריות, וצריך מאוד להיזהר שלא הרשות המבצעת ולא הרשות המחוקקת יכתיבו להתאגדויות הספורט, לאגודות הספורט, כיצד מתנהלים חיי היום-היום.

אבשלום וילן: זה דבר מאוד לא בריא.

אבשלום וילן: יש חוקה מאוד נוקשה, גם של ההתאגדויות הבין-לאומיות – פיפ"א, וופ"א.

אבשלום וילן: אנחנו צריכים להקפיד מאוד על ההפרדה הברורה מאוד של הרשויות, ולא אנחנו המחוקקים ולא הרשות המבצעת נתערב להם, עם כל הקשיים הידועים ועם הבעייתיות של מרכזי הספורט, שעוד מתנהלים על-פי מפתחות פוליטיים-היסטוריים ומתנהלים לא אחת בניהול שקשה לומר שהוא ניהול תקין.

אבשלום וילן: צריך להתמודד.

אבשלום וילן: טוב שהמועצה תתווה מדיניות.

אבשלום וילן: עם זאת, צריך לזכור שהם גופים וולונטריים.

אבשלום וילן: אנחנו לא יכולים להכתיב, והכול צריך להיעשות מתוך שיתוף פעולה.

אבשלום וילן: דבר שני שאני רוצה להזהיר, ואני אומר זאת דווקא לך, השר מתן וילנאי, כאיש תנועת העבודה: האסון של מדינת ישראל הוא המינויים הפוליטיים.

אבשלום וילן: לצערי, שתי המפלגות הגדולות חוטאות בזה חטא כבד.

אבשלום וילן: חבר הכנסת הירשזון ניסה להעביר הצעת חוק – והצליח גם לקראת הקריאה הראשונה – שמאפשרת מינוי דירקטורים חברי מרכז.

אבשלום וילן: אנחנו רואים מה קורה.

אבשלום וילן: ראיתי הבוקר בעיתון, שעמרי שרון כבר היה אצל חמולת ג'ואריש בלוד, כדי לפקוד אותם לליכוד, כדי שבפריימריס יצביעו.

אבשלום וילן: לצערי, בלי שאני מסתכן פה, אני שמעתי על חמולת ג'ואריש רק מהעיתונות בהקשר מאוד לא מחמיא בלשון המעטה.

אבשלום וילן: אם כבר יורדים לאלמנטים כאלה, תראו לאיזה אבסורד ולהיכן מגיעות התמודדויות פוליטיות.

אבשלום וילן: אבל, יותר חמור מזה – גם חברך למפלגה, השר אפרים סנה, פעם אחרי פעם, אני רואה על-פי העיתונים והדמויות שהוא מביא, חוטא בחטא המינויים הפוליטיים.

אבשלום וילן: זאת לא הדרך.

אבשלום וילן: כך לא עושים פוליטיקה.

אבשלום וילן: בצדק כולנו רוצים להוציא את הפוליטיקאים מהספורט ולהביא אל הספורט אנשים שיכולות להיות להם השקפות פוליטיות מימין ומשמאל, אבל תחום עיסוקם הוא לא התחום הפוליטי והם לא אנשים שחברותם במועצה העליונה תביא אחרי זה חברי מרכז, צירי ועידה וכו'.

אבשלום וילן: מזה כולנו מוכרחים להימנע.

אבשלום וילן: אני מניח שאתה מודע לכך.

אבשלום וילן: אני בטוח ומשוכנע שאתה תציע לוועדה, בהמלצת הממשלה, רעיון נכון, את הטובים ביותר.

אבשלום וילן: יש, בהחלט, הרבה אנשי ציבור, לרבות מי שהיו אנשים פוליטיים, שהם דמויות מצוינות לתחום הזה.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

אבשלום וילן: צריך פה אנשים בעלי מעמד, שייתנו למועצה הזאת באמת את המשקל הציבורי הראוי.

אבשלום וילן: כמי שעובד עם השר בשיתוף פעולה מלא בשנים האחרונות, במסגרת הוועדה למניעת אלימות בספורט, יש פה ים של דברים לעשות ואוקיינוס של מינהל תקין, של ניהול תקין ושל דברים נכונים שיכולים לקדם את הספורט הישראלי.

אבשלום וילן: ואז, אם נצליח בזה בגדול, וזה תהליך של כמה שנים – לא נסתכל על ה"מונדיאל" ועל אולימפיאדות בבחינת מה שקורה רק אצל אחרים, אלא גם נגיע לכך שהרבה ספורטאים ישראלים ונבחרות ישראליות יגיעו, לא יודע אם לצמרת אבל להישגים בין-לאומיים ראויים.

אבשלום וילן: לא פחות חשוב ואולי יותר חשוב הוא שתהיה בעם הזה, שהוא עם הספר, סוף-סוף גם תשתית ספורטיבית ראויה ונכונה.

אבשלום וילן: מה אמרנו פעם – ספורט לאלופים.

יחיאל לסרי: משפט אחרון לסיום.

אבשלום וילן: זה היה המשפט האחרון שלי.

אבשלום וילן: צריך, במובן הזה, לחדש ימינו כקדם ולחזור לתפיסות הנכונות של הספורט שהיו פה בתחילת המדינה, בשנים הראשונות.

אבשלום וילן: הגיע הזמן שבאמת בדברים האלה לא רק נדבר אלא גם נתחיל לעשות.

אבשלום וילן: תודה.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: עתה, חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו – חבר הכנסת נחום לנגנטל.

סופה לנדבר: הרשימה עוד ארוכה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, אתמוך בהצעת החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בעיקרון, היא הצעה טובה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל, אני חייב לומר גם כמה מלים, כפי שקודמי התייחסו, לעניין המינויים ולעניין הפוליטיקה בתוך הספורט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני השר, אני חייב לומר שזה לא רק ברשות השידור, כפי שחברי הקדימו ואמרו, אלא בכל תחומי החיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה גם בספורט במיוחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם אדוני השכיל לעשות והכפיל ושילש את התקציב, הרי מדובר לא רק בתקציבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: החיים שלמים ומגוונים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני בוודאי יודע, שבתחומים אחרים, ובכל התחומים, חייבים למצוא את האיזון הנכון ואת הגישה הבריאה – גישה שהיא שוויונית, גישה שאיננה מפלה, גישה שהיא גם מתקנת, כי דברים לא ראויים חייבים לתקן אותם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חייב לומר גם שתי מלים על עניין ההתפקדות למפלגות הגדולות ולעניין הדוח של עמותת "סיכוי".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דווקא במשרדי מפלגת העבודה – לא במשרד של אדוני, אנו מאמינים לו ומקבלים את דבריו – הוא הצביע על פיגור ועל חזרה אחורה, מבחינת קידום, שוויוניות וקידום תקציבים למגזר הערבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אינני מתפלא, ואני חושב שאני מבין את זה טוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני גם יודע למה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא יודע במאה אחוז, אבל אני משער למה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני איננו תוצר מושלם של מפלגת העבודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא לא תוצר של המנגנון הזה של שנות ה-50, ה-60 וה-70.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מכיר את המנגנון הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דרך אגב, הם לא מתכחשים לזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה נמצא עכשיו בכתובים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם, כמנגנון, כדרך, כשיטה, כקונצפציה, טיפלו במגזר הערבי בדרך הזאת, והם לא משתחררים מהדרך הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם רואים בנו מין אחוזה כזאת, מין דבר נלווה ומין משהו משני, שמטפלים בו רק דרך צינורות מסוימים מאוד, צינורות מיוחדים, ולא כאזרחים שווים, שמתייחסים אליהם בגובה העיניים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חייב לומר שהליכוד איננו חוטא בחטא הזה, כנראה כיוון שאין לו כזאת היסטוריה ארוכה של מנגנון שלטוני שטיפל באוכלוסייה הערבית במיוחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא עלה לשלטון יחסית בזמן מאוחר ועלה לסירוגין, ולכן לא הספיק כנראה או שפשוט לא הזדמן לו או לא יצא לו לפתח שיטה דומה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל, אני חייב גם לומר שהליכוד בזמן האחרון מתחיל גם הוא לשחק את משחקיו, וגם הוא מתחיל לשלוח את שיניו בתוך האוכלוסייה הערבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חייב לדבר על הכפר עין-מאהל, כפר שכן, ואני בטוח שהשר מכיר אותו.

יחיאל לסרי: אדוני, בקצרה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת זאב בוים, בכפר עין-מאהל אין הרבה תומכי ליכוד – לא אידיאולוגית, לא רעיונית ולא משום בחינה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד היום הזה לא גיליתי ולא ידעתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פתאום בחודש האחרון ולרגל מינוי מנהל בית-ספר – ותדעו לכם שמינוי מנהל בית-ספר זה עניין של חגיגה למפלגות הגדולות לספור שם ולתפוס שם מתפקדים – רבו וזה הגיע עד כדי מריבה בתוך המועצה המקומית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרימו כיסאות והפכו שולחנות, ועשרות אם לא מאות התפקדו לליכוד.

זאב בוים: מה אתה אומר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשביל מה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כי הליכוד הבטיח לעזור למנהל מסוים להגיע למשרה הנכונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה שלטון?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו דרך?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה מבייש כל בר-דעת.

אליעזר כהן: הם האחרונים – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה חייב לבייש גם אותך, חבר הכנסת זאב בוים.

זאב בוים: אדם נאור במשטר דמוקרטי, אתה לא מעלה על דעתך שאנשים אולי יכולים – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו דמוקרטיה, לבוא לעין-מאהל ולהגיד להם: תביאו לי מתפקדים, ואעזור למנות את המנהל שאתם רוצים – זו דמוקרטיה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אוי ואבוי אם זו הדמוקרטיה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת דהאמשה, תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא מאמין שאתה מתכוון לזה.

זאב בוים: דמוקרטיה היא דמוקרטיה כל זמן שכולם מצביעים לחבר הכנסת דהאמשה.

זאב בוים: זו דמוקרטיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, הדמוקרטיה היא הצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חלק מהדמוקרטיה זה הצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל, הדמוקרטיה היא שיטת חיים, שיטת שלטון רחוקה משחיתות ומסחר-מכר ומדברים זולים.

זאב בוים: במה שחיתות?

זאב בוים: אנשים החליטו לתת קול למפלגה שלהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה לוקח את הצד הזול הזה וקורא לו דמוקרטיה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא מאמין לך.

זאב בוים: אתה לא מאמין?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא מאמין.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת דהאמשה, אני מבקש לסיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, אני מסיים.

יחיאל לסרי: משפט אחרון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא מעורר דברים חשובים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אוי ואבוי לדמוקרטיה אם כך היא.

יחיאל לסרי: אתה חורג ואתה נגרר לוויכוח מיותר.

יחיאל לסרי: בוא ותסיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני גם לא מאמין שאתה היית עושה זאת בקריית-גת, שהיית פעם ראש העיר שלה, או בשום יישוב אחר.

זאב בוים: מה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שעל-פי המתפקדים אתה תקבע מי יהיה מנהל בית-ספר.

זאב בוים: ודאי שלא.

יחיאל לסרי: אדוני, משפט אחרון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני סיימתי.

יחיאל לסרי: תודה רבה לך.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת נחום לנגנטל, בבקשה.

אליעזר כהן: השר רוצה להוציא את הפוליטיקה מהספורט, ואתה מדבר על נושא – – –?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

אליעזר כהן: הוא עושה הכול כדי להוציא את הפוליטיקה מהספורט – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

אליעזר כהן: זה שהליכוד יצליח – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה מדבר ברצינות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו דמוקרטיה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפקוד 200 אנשים.

זאב בוים: כך אתה מעריך את האנשים בכפר שלך?

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת – – –

יחיאל לסרי: חבר הכנסת דהאמשה וחבר הכנסת בוים, אתם מפריעים.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת דהאמשה, דיברת פי שניים מהזמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מפריע עכשיו?

יחיאל לסרי: חבר הכנסת דהאמשה, הפרעת קודם על הדוכן, ועכשיו אתה מפריע למטה.

יחיאל לסרי: תתווכחו בפאתי האולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא צריך פרק בדמוקרטיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני צריך להסביר לו מה זה.

נחום לנגנטל: דיברת פי שניים מהזמן, ואחר כך אתה מפריע לי מלמטה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יושב-ראש קואליציה, והוא לא יודע – – –

אליעזר כהן: רק הליכוד – – –

יחיאל לסרי: חבר הכנסת לנגנטל, תודה רבה על העזרה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת דהאמשה, עד כאן.

נחום לנגנטל: להשמיץ את חבר הכנסת בוים ולהגיד שהוא לא יודע משהו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת נחום לנגנטל, בבקשה.

נחום לנגנטל: אתה יודע שיש גבול.

יחיאל לסרי: השעון עובד, בבקשה, קדימה.

נחום לנגנטל: אדוני, לא ביקשתי תוספת זמן, מה אתם כועסים עלי?

נחום לנגנטל: אני אגמור בשלוש הדקות שלי.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, ההצעה הזאת היא נכונה מאוד.

נחום לנגנטל: אני אומר את זה גם בקשר לכך שגם אתמול עברה פה הצעה למועצה הציבורית לתרבות בישראל.

נחום לנגנטל: זה היה על-פי הסכמתך וזה בא בתיאום עם הממשלה.

נחום לנגנטל: במשך 24 שעות אתה זוכה לכך שבמשרד התרבות, המדע והספורט מוקמות עוד שתי מועצות שבאות לעשות דברים חשובים, לתת פריזמה רחבה של כל מיני זרמים, תפיסות ומחשבות גם בספורט וגם באמנות.

נחום לנגנטל: שני הדברים האלה באופן טבעי צריכים להיות דברים פופולריים, המשקפים נכונה את כל רחשי העם ובאופן הכי פלורליסטי שיכול להיות.

נחום לנגנטל: כאשר הדבר הזה לא הופך להיות החלטה של שר, או של מנכ"ל – עם כל ההערכה הגדולה שיש לי גם אליך וגם למנכ"ל שלך, שאגב נפגשתי אתו השבוע בתפקידו החדש כמנכ"ל שלך, אני עוד זוכר אותו כשפעם היינו פעילים במפלגות פוליטיות ואני מאחל לו ולך ביחד הצלחה – זה דבר מאוד ברוך ומבורך.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת אליעזר כהן, צ'יטה, צועק פה את העניין הזה כל הזמן, ואני אומר מעל הדוכן את מה שהוא אומר בצדק כל הזמן.

נחום לנגנטל: היתרון הגדול שיכול להיות מהעניין הזה הוא שנעשה אותו נקי וישר.

נחום לנגנטל: אני סומך עליך שתעשה אותו נקי וישר אם נוציא את הפוליטיזציה גם מהתרבות וגם מהספורט, שני דברים שהיו נגועים עד כה בהתערבויות קומיסריות-פוליטיות, שני תחומים שאין להם שום קשר לעניין.

נחום לנגנטל: אני סומך עליך.

נחום לנגנטל: החוק הוא לדורות.

נחום לנגנטל: אני מאחל לך שרק תתקדם בחיים ולקראת הקריאה השנייה והשלישית תעזור לנו לסדר את זה כך שגם אם יבוא אחריך מישהו שהוא פחות רגיש או פחות קנאי לפלורליסטיות, שלפחות החוק לא יאפשר לו להשתמש בספורט כקרדום לחפור בו.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, מאחר שאני חייב ללכת עכשיו לפגישה במשרד הדתות ולא אוכל להיות כאן, והחוק הבא הוא חוק חשוב מאוד, למניעת סחר בבני-אדם, אני מנצל את זכות הדיבור שלי כרגע בחצי משפט.

זאב בוים: תן לו מפרעה על החשבון.

נחום לנגנטל: לכן אומר משפט אחד.

נחום לנגנטל: זה חוק חשוב מאוד, וסוף-סוף הוא מגיע לכאן לקריאה ראשונה, אחרי עבודה מאומצת מאוד שנעשתה בוועדה לנושא הסחר בנשים, בבני-אדם.

נחום לנגנטל: הם הביאו לכאן שרשרת של חוקים מאוד חשובים בקריאות טרומיות, וסוף-סוף משהו מגיע לקריאה ראשונה.

נחום לנגנטל: אני לא רוצה להיכנס למהות כדי לא לבלבל את האנשים בין שני החוקים, אבל אני מקווה שכל האנשים שיהיו נוכחים כאן באולם יצביעו גם בעדו.

נחום לנגנטל: תודה.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השר, בהצעת חוק המועצה הלאומית לספורט מוצע להקים מועצה לספורט שתסייע בקידום הספורט, בקביעת מדיניות הספורט ודרך ניהולו של תחום הספורט.

נסים זאב: אני לא יודע עד כמה השר זקוק למועצה שתייעץ לו; טוב, ותשועה ברוב יועץ.

נסים זאב: אנחנו בעצם מבקשים ללכת בעקבות הנהלים שקיימים במדינות חוץ, שהותוו על-ידי אנשים מקצועיים.

נסים זאב: המגמה היא לשאוב מהניסיון ומאותם עקרונות שקיימים בחוץ-לארץ.

נסים זאב: כידוע, תחום הספורט בישראל התפתח בשנים האחרונות באופן חסר תקדים.

נסים זאב: ההתלהבות של המוני בית ישראל וההשתתפות ההמונית של הציבור בכל אירוע ספורט ממש מדהימים בהיקפם.

נסים זאב: אני יכול לומר שזו ממש עבודת אלילים של הדור שלנו.

נסים זאב: אני לא יודע, אולי זה טוב, זה במקום סמים, זה במקום פשע.

נסים זאב: הרבה אנשים אומרים שכאשר מפנים את האנרגיה הזאת לדברים לא שליליים, לדברים טובים, שגם יכולים לשעשע את האנשים, זה עוזר שיהיו פחות דברים שליליים.

נסים זאב: ניתן לקבוע שהתרוממות הרוח והאחווה המשתקפים בקרב הציבור הרחב נוכח אירועי הספורט והתחרויות בארץ ממש דומות לאלה שניתן לראות בארצות חוץ, שהספורט הוא תחביב ועיסוק מסורתי בהן שנים רבות.

נסים זאב: כמו כל העמים, גם אנחנו עוסקים בתחרות.

נסים זאב: הפן החיובי של עיסוק בספורט מהווה אפיק חיובי לספיגת עודפי האנרגיה של הציבור, במיוחד של הנוער והצעירים.

נסים זאב: המטרה היא למקד ציבורים אלה באירועי ספורט במקום שהאנרגיות שלהם יופנו לאפיקים פסולים ומסוכנים.

נסים זאב: כאשר אנו מבקשים למסד את הספורט ולהעניק לו מעמד של כבוד, וכן להקים מועצה שתייעץ לשר לפתח, להעמיק ולקדם את הספורט בישראל בראייה לאומית, שתביא להישגים תחרותיים, יש בזה צעד חיובי.

נסים זאב: אבל אני רוצה להזכיר שהמשאבים שלנו מוגבלים ביותר, וכשמדברים על סדרי עדיפויות, השאלה היא האם הקמתו של הגוף הזה או העלויות שלו יהיו על חשבון הספורט עצמו, כי לפעמים מנפחים את הגוף.

נסים זאב: כמו שהייתי רגיל לומר שיש יותר עובדים סוציאליים אבל אין להם כל כך במה לעזור לנזקקים.

נסים זאב: בסופו של דבר השאלה היא מה העלות של הקמת הרשות הזאת.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת אליעזר כהן, בבקשה.

יחיאל לסרי: אחריו – האחרון, חבר הכנסת יורי שטרן.

אליעזר כהן: אדוני השר – – –

מוחמד כנעאן: נסים זאב הוא אחרון, מה אתה עושה שם?

אליעזר כהן: הוא קרא לי לדבר.

אליעזר כהן: אדוני היושב-ראש, אני יכול?

אליעזר כהן: אדוני השר, המפלגה שלי תתמוך בחוק הזה, מפני שהוא חוק בריא, שבא להוציא את הפוליטיקה מהספורט.

אליעזר כהן: חבר הכנסת נסים זאב, אם ייקחו רבע מהעסקנים, מה"עסקונות" ומכל בעלי הלטיפונדיות שיש בספורט, זה קטן בהרבה מהמועצה שהוא מציע.

אליעזר כהן: מה שהוא מציע זה שהמקצוענות תשתלט, והיום הספורט הוא לא פחות מקצועני מטיס.

אליעזר כהן: היום מכניסים לכל שריר שכל ספורטאי מפעיל בגוף שלו מעקב ממוחשב.

אליעזר כהן: היום זה הפך להיות עסק מאוד מתקדם ומקצועי.

אליעזר כהן: החוק הזה בא לעשות סדר, להוציא את הפוליטיקה מהספורט ולהכניס את המקצוענות לספורט.

אליעזר כהן: השר יבורך על כך ואנחנו נתמוך בו.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: אחרון, חבר הכנסת יורי שטרן, שאני לא רואה אותו.

יחיאל לסרי: אם כן, נשאל את השר אם הוא רוצה להשיב?

יחיאל לסרי: לא.

יחיאל לסרי: אם כך, נעבור להצבעה.

יחיאל לסרי: חברי הכנסת, הצעת חוק המועצה הלאומית לספורט, התשס"ב–2002, קריאה ראשונה.

יחיאל לסרי: אפשר להצביע.

יחיאל לסרי: הצבעה מס' 108 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק המועצה הלאומית לספורט, התשס"ב–2002, לוועדת החינוך והתרבות נתקבלה.

יחיאל לסרי: ברוב של עשרה בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים, אני מוסיף את חבר הכנסת יוסי כץ, את חבר הכנסת איתן כבל ואת השר ריבלין– כולנו בעד.

יחיאל לסרי: ההצעה תעבור להמשך דיון ולהכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת החינוך והתרבות.

זאב בוים: כבר הצביעו?

אליעזר כהן: אדוני היושב-ראש, 15 בעד.

זאב בוים: אני מציע להצביע עוד הפעם.

ראובן ריבלין: עם כל הכבוד, כך לא עושים הצבעה.

יחיאל לסרי: אני מקבל, ואנחנו חוזרים על ההצבעה.

יחיאל לסרי: אני מכריז: הצעת חוק המועצה הלאומית לספורט, התשס"ב–2002, קריאה ראשונה, הצבעה חוזרת.

יחיאל לסרי: אפשר להצביע.

יחיאל לסרי: מובן שההצבעה הקודמת מבוטלת.

יחיאל לסרי: הצבעה מס' 109 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק המועצה הלאומית לספורט, התשס"ב–2002, לוועדת החינוך והתרבות נתקבלה.

יחיאל לסרי: למרבה הפלא וההפתעה, גם הפעם הצעת החוק עוברת.

יחיאל לסרי: 14 בעד, ללא מתנגדים, ללא נמנעים.

יחיאל לסרי: כמו שאמרנו, היא תועבר להמשך דיון ולהכנה לקריאה שנייה ושלישית לוועדת החינוך והתרבות, בראשותו של חבר הכנסת זבולון אורלב.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יחיאל לסרי: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק שירות הביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 5), התשס"ב–2002.

יחיאל לסרי: הצעת החוק מוגשת ללא הסתייגויות לקריאה שנייה ושלישית.

יחיאל לסרי: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת חיים רמון.

יחיאל לסרי: בבקשה.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת חוק שירות הביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 5).

חיים רמון: הצעת חוק זו נדונה בכנסת בקריאה ראשונה ביום כ"א בתמוז.

חיים רמון: הצעת החוק מוגשת ללא הסתייגויות.

חיים רמון: הצעת החוק הזאת מאפשרת להעביר חיילים לשירות המשטרה.

חיים רמון: העניין הזה הצליח בצורה טובה.

חיים רמון: בגלל המצב הביטחוני, אנחנו מבקשים להאריך את תוקף הוראת השעה הזאת עוד בשנתיים.

חיים רמון: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

חיים רמון: החוק מוגש ללא הסתייגויות.

חיים רמון: תודה.

יחיאל לסרי: תודה רבה, אדוני.

יחיאל לסרי: אנחנו עוברים להצבעה.

יחיאל לסרי: נצביע בקריאה שנייה על הצעת חוק שירות הביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 5), התשס"ב–2002.

יחיאל לסרי: אפשר להצביע.

יחיאל לסרי: הצבעה מס' 110 בעד סעיף 1 – 7 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

יחיאל לסרי: שבעה בעד, ללא מתנגדים, ללא נמנעים.

יחיאל לסרי: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יחיאל לסרי: הצבעה מס' 111 בעד החוק – 8 נגד – אין נמנעים – אין חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 5), התשס"ב–2002, נתקבל.

יחיאל לסרי: שמונה בעד, ללא מתנגדים, ללא נמנעים.

יחיאל לסרי: הצעת החוק התקבלה.

יחיאל לסרי: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יחיאל לסרי: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 39), התשס"ב–2002, קריאה שנייה ושלישית.

יחיאל לסרי: יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת חיים רמון, בבקשה.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 39) מוגשת לקריאה שנייה ושלישית.

חיים רמון: בהצעת החוק הזאת כמה תיקונים בסדר הדין של בית-הדין הצבאי.

חיים רמון: לחוק הוגשה הסתייגות אחת.

חיים רמון: מגישי ההסתייגות אינם נמצאים באולם.

חיים רמון: נדמה לי שעל-פי התקנון אין צורך להצביע על הסתיגויותיהם, ולכן החוק מוגש ללא הסתייגויות.

חיים רמון: אבקש לאשרו בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

יחיאל לסרי: אנו עוברים להצבעה על חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 39), התשס"ב–2002.

ראובן ריבלין: צריך לבדוק אם המסתייגים אינם באולם.

יחיאל לסרי: חברי הכנסת ברכה, מח'ול וגוז'נסקי אינם נמצאים.

יחיאל לסרי: לכן אנחנו מצביעים ללא הסתייגויות.

יחיאל לסרי: הצבעה מס' 112 בעד סעיפים 2-1 – 11 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 2-1 נתקבלו.

יחיאל לסרי: ההצעה התקבלה ברוב של 11 בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

יחיאל לסרי: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יחיאל לסרי: הצבעה מס' 113 בעד החוק – 10 נגד – אין נמנעים – אין חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 39), התשס"ב–2002, נתקבל.

יחיאל לסרי: ברוב של עשרה בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים, הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 39) התשס"ב–2002, נתקבלה.

יחיאל לסרי: (קריאה ראשונה)

יחיאל לסרי: הנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק למניעת סחר בבני-אדם (תיקוני חקיקה), התשס"ב–2002, של חברת הכנסת יעל דיין וקבוצת חברי הכנסת – קריאה ראשונה.

יחיאל לסרי: תציג את הצעת החוק חברת הכנסת זהבה גלאון.

יחיאל לסרי: נתבקשתי להדגיש בפתח הדיון, שבהצעת החוק הנדונה מדובר למעשה בשבע הצעות חוק שאוחדו.

זהבה גלאון: אני מודה לאדוני היושב-ראש.

זהבה גלאון: אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני מודה שאני מתרגשת קצת, כי זו הפעם הראשונה שבה מגישה ועדת חקירה כל כך הרבה הצעות חוק, הייתי אומרת באופן סוחף.

זהבה גלאון: מדובר בשש פלוס אחת, בשבע הצעות חוק שנוסחו על-ידי היועצת המשפטית של הוועדה, על-ידי מיכל לוצקי, ואני מודה לה בהזדמנות זו.

זהבה גלאון: ההצעות האלה נבעו מתחושה שצריך להגביר גם את האכיפה וגם את הענישה כלפי אנשים שסוחרים ומסרסרים בגופן של נשים.

זהבה גלאון: התוצאות שקיבלנו ממערכת המשפט הן, שדי משתלם לסחור בגופן של נשים, ואחר כך לצאת מכך בזול.

זהבה גלאון: אנחנו עדים לעסקאות טיעון מחפירות שעושה הפרקליטות עם אותם סוחרים.

זהבה גלאון: אנחנו עדים לענישה קלה: אדם נכנס לכמה חודשים לכלא, או מקבל עבודות שירות ומשתחרר.

זהבה גלאון: היום, אני חייבת להודות, חל מהפך תודעתי ביחס לתופעה של סחר בנשים, שאני רואה סחר עבדים מודרני.

זהבה גלאון: למי מבין חברי הכנסת שלא יודע, מדובר בתעשייה שמגלגלת מיליון דולר בשנה.

יורי שטרן: מיליארד דולר.

זהבה גלאון: מיליארד דולר בשנה, אני מודה לחבר הכנסת יורי שטרן, שהוא אחד החברים הפעילים בוועדה, עוד בטרם היה סגן שר ואחרי שמונה לסגן שר.

זהבה גלאון: באמת, יש בוועדה שיתוף פעולה נדיר של חברי כנסת מכל קצות הקשת הפוליטית.

זהבה גלאון: בהזדמנות זו אני רוצה להודות לכל חברי הוועדה – ליורי שטרן, ליעל דיין, לאחמד טיבי, ליאיר פרץ, לרחמים מלול.

זהבה גלאון: לא אשכח אותך, אחמד טיבי, תשכח ימיני אם אשכחך.

זאב בוים: תשכח שמאלך.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר עוד שני משפטים, ובכך אסיים: הצעת החוק החלה בהצעת חוק של חברת הכנסת יעל דיין, שלה זכות ראשונים.

זהבה גלאון: חברת הכנסת יעל דיין קבעה עונשי מינימום על עבירות סחר בנשים.

זהבה גלאון: הוועדה בראשותי הגישה הצעת חוק של עונשי מינימום; הצעה שתאפשר מתן עדות מוקדמת על-ידי הנשים הנסחרות; הצעת חוק שתאפשר עדות שלא בנוכחות הנאשם, דהיינו בדלתיים סגורות; הצעת חוק להטיל סמכות שיפוט גם על עבירות שבוצעו בחו"ל; והצעה אחרונה היא בעצם איחוד של שתי הצעות, שהסניגוריה הציבורית והסיוע המשפטי יסייעו לנשים אלה.

זהבה גלאון: אני קוראת לכנסת לתמוך בהצעות האלה.

זהבה גלאון: יש להן תמיכה ממשלתית, הממשלה שותפה למהפך הזה, למהפך התודעתי שרואה בנשים קורבנות, כמי שזכויות האדם שלהן מופרות.

זהבה גלאון: אני מודה לכנסת.

יחיאל לסרי: תודה רבה, גברתי.

יחיאל לסרי: אנו עוברים לדיון.

יחיאל לסרי: ראשון הדוברים, חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר, הצעת החוק למאבק בסחר בבני-אדם, ובעיקר בנשים שסוחרי בני-אדם מביאים אותן לכאן כדי שתעסוקנה בזנות, ומנצלים אותן ניצול מחפיר, היא הצעת חוק ראויה, כמו עוד הצעות חוק שהחמירו את הענישה והוסיפו לחוק, כדי להיאבק באלימות כנגד נשים בכלל, לרבות אלימות כנגד נשים במשפחה.

זבולון אורלב: אני מברך על המגמה הזאת, שהכנסת נותנת יותר ויותר הגנה לנשים שהן חסרות ישע ונתונות יותר לניצול.

זבולון אורלב: קיבלתי על עצמי לחזור, כמו קאטו, בכל פעם שמדובר על הצעת חוק מעין זו, על כך שתמיד צריך לברר לא רק איך מטפלים בסימפטום אלא איך מטפלים בשורש הבעיה.

זבולון אורלב: צריך להבין איך קרה שמדינת ישראל הפכה להיות אחת מהמובילות בעולם באלימות בתוך מוסדות החינוך, איך היא הפכה להיות גן-עדן לסוחרי נשים, ואנחנו מדינה בעולם המערבי, איך קרה שהאלימות בתוך המשפחה גוברת והולכת – רצח נשים.

זבולון אורלב: צריך לשאול את השאלות האלה בכנות – מה הקרקע התרבותית, מה הקרקע הערכית שעליה צומחות תופעות חברתיות כל כך שליליות.

זבולון אורלב: אם נעסוק אך ורק בטיפול בסימפטומים – זה טיפול נכון בסימפטומים.

זבולון אורלב: יש פה סימפטום והטיפול בו הוא טיפול נכון ולכן אני אתמוך בו.

זבולון אורלב: הייתי מבקש מאנשים שיש להם ערכים, שמאמינים בחופש הביטוי, בחופש היצירה או בחופש העיסוק, לחשוב גם על ההתנגשות בין הערכים האלה, ולשאול את עצמם האם הערכים האלה לא תרמו איזו תרומה לכך שיש הפקרות ויש פיחות מאוד חזק בערכים, בערכי משפחה, בערכים יהודיים ובמסורת, שהיא יותר מלכדת.

זבולון אורלב: ההרגשה שלי היא, שיש סגידה עיוורת לכמה ערכים חשובים מאוד, שהאיזון בינם לבין ערכים משפחתיים וערכים יהודיים הופר ושאין מספיק בלמים.

זבולון אורלב: הערכים האלה הם הקרקע שעליה צומחת אלימות.

זבולון אורלב: אין לי ספק שככל שחברה היא יותר ערכית, ככל שהיא רואה את עצמה מחויבת יותר לערכים משפחתיים, בחברה כזאת יש פחות סחר בנשים, פחות אלימות כלפי נשים ועוד תופעות שליליות כאלה.

זבולון אורלב: הייתי מבקש בצניעות מהאנשים האלה לחשוב ולשקול מחדש את עמדתם בסוגיה הזאת.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת זאב בוים – מוותר.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת אורי יהודה אריאל – מוותר.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת אליעזר כהן – לא נמצא.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

זבולון אורלב: תדבר על הנשים המוסלמיות, כמה שהן צנועות – ואף פעם לא תראה את זה, לא סוחרים ולא סחר בנשים.

אחמד טיבי: לצערי הרב, אתה לא צודק.

יחיאל לסרי: אתה קורא קריאות ביניים עוד לפני שהוא התחיל לדבר.

אחמד טיבי: אלה לא קריאות ביניים, אלא קריאות עידוד.

זבולון אורלב: אין ספק שהתופעה הזאת פחותה בגלל מסגרות משפחתיות בחברה המוסלמית, בגלל הסיבה הערכית.

אחמד טיבי: היא פחותה, אין ספק.

אחמד טיבי: נכון שהיא פחותה, אבל לצערי הרב היא קיימת.

אחמד טיבי: מובן שלמרות חילוקי הדעות לגבי המספרים, כולנו נתמוך בהצעת החוק של עמיתתי, חברת הכנסת זהבה גלאון, שאני רוצה את אוזנה הקשובה.

אחמד טיבי: בשם רבים בבית הזה אני רוצה להודות לך.

אחמד טיבי: למה את צוחקת?

אחמד טיבי: את לא נותנת לי להשלים משפט.

אחמד טיבי: תראה, אני לא יכול להשלים משפט, והיא פורצת בצחוק רק כיוון שאני אומר לה תודה על פועלה.

יחיאל לסרי: זאת הפרעה פסיבית.

אחמד טיבי: אני חושב שגם כבוד השר מצטרף לברכות האלה על כל מה שעשית בכל מה שקשור למעמד האשה ובוועדה הזאת.

אחמד טיבי: הייתי ת"פ שלך בוועדה הזאת, ולא רק שם.

ראובן ריבלין: הוא הפטרון.

אחמד טיבי: רובי ריבלין אוהב את החלוקה לשמאל ולערבים.

אחמד טיבי: אפרופו פטרון, אני רוצה להגיע לנקודה שנוגעת בך דווקא, אדוני השר – תקשורת, מדיה.

אחמד טיבי: לאחרונה אני חש תופעה שכנראה גם אתה חשת בה, והיא שמדירים את רגליהם של חברי הכנסת הערבים מהערוץ הציבורי, מערוץ-1, וגם מרשת ב', עד כדי כך שיש תחרות בין הטלוויזיה הישראלית בערבית לבין ערוץ-1, מי מדיר יותר את רגליהם של נבחרי הציבור הערבים.

ראובן ריבלין: את הערבים או את הפלסטינים?

אחמד טיבי: את חברי הכנסת הערבים שהם פלסטינים, כמו שאומר ראש הממשלה.

אחמד טיבי: התוכנית "פוליטיקה", אדוני השר, שאתה מרבה להופיע בה, בדרך כלל מראיינת חברי כנסת יהודים, ומולם בשנה האחרונה מופיעים אישי ציבור ערבים ולא חברי כנסת.

אחמד טיבי: מה עושים כדי לעקוף את המחסום הגדול הזה, שנקרא חברי הכנסת הערבים?

אחמד טיבי: מביאים חברי כנסת יהודים, שרובם מיטיבים לדבר, ובעיקר מביאים שרים.

אחמד טיבי: מציבים את השר רובי ריבלין, שהוא מיטיב לדבר ולהתנסח באופן אסרטיבי, ומולו מציבים בחורה ערבייה נחמדה או צעיר ערבי, שלפעמים מדבר עברית טובה ולפעמים עברית מגוחכת.

אחמד טיבי: דבר זה נותן אפשרות לשר מכובד במדינת ישראל, כמו השר רובי ריבלין, לחייך באופן פטרנליסטי, אבהי כזה, להסתכל בחום על הצעיר הערבי ולומר לו כמה שהוא נחמד.

אחמד טיבי: אפשר לגלות אמפתיה לעובדה שהוא שם, לעובדה שהוא כמעט האיר את הבעיה באופן מדויק, ואז, בסופו של דבר, המסר שעובר הוא הצגה לקויה של הדברים והדרה מוחלטת, לא חוקית, של חברי הכנסת הערבים ושל נבחרי הציבור הערבים מערוץ-1.

אחמד טיבי: ערוץ-1 התקרנף, הוא ואלה הקובעים את מי להזמין ואת מי לא להזמין.

אחמד טיבי: פעם היו שם אנשי מקצוע שהתעמתו עם "האח הגדול", עם הקומיסרים של רשות השידור.

אחמד טיבי: היום הם התקרנפו, ואז התוכניות "שבע וחצי" ו"פוליטיקה" הופכות להיות מתחרות של התוכנית "יומן השבוע" בערבית – גם שם אין ערבים.

אחמד טיבי: יש הוראה שלא להזמין חברי כנסת ערבים לשידור ישיר.

אחמד טיבי: אסור לחבר כנסת ערבי לדבר בשידור ישיר, כי אם הוא ידבר בשידור ישיר בערבית, יצאו הפגנות מלבנון, הפגנות במחנה אסכר, בבלאטה, ומסכן המנחה, מה יעשה?

אחמד טיבי: או שיפטרו את המנחה, או שיזמינו אותו לוועדת משמעת, כמו שעשו לשלומי אלדר ולמנחת החדשות על זה שהם שידרו כתבה על אחמד טיבי שהיה במחנה ג'נין.

אחמד טיבי: אגב, מאז נזהרים.

אחמד טיבי: באיזה תוכניות מדירים הכי הרבה את רגליהם של נבחרי הציבור הערבים?

אחמד טיבי: היכן שיש אורחים שחשודים כשמאלנים.

אחמד טיבי: שם המצב הכי גרוע, כנראה מרוב חשש.

אחמד טיבי: החשש מ"האח הגדול" גורם לפיק ברכיים ולשינוי סדרי ערכים אצל האנשים האלה.

יהודית נאות: מי זה "האח הגדול"?

אחמד טיבי: את "האח הגדול" כולנו מכירים, הקומיסר.

אחמד טיבי: כל אחד חושב שהוא הקומיסר, שידע שאני מדבר אליו.

אחמד טיבי: בסופו של דבר, יהודית, גם אותך זה צריך להדאיג, כי אי-אפשר להעלים 20% מהאוכלוסייה.

אחמד טיבי: אפשר להגיד שחברי הכנסת האשם מחאמיד או אחמד טיבי או חבריהם אומרים דברים מרגיזים לפעמים, דברים שרובי ריבלין מתקומם כשהוא שומע אותם, אבל הדרך הטובה ביותר להתמודד עם זה היא אם ריבלין יתמודד עם האשם מחאמיד דעה מול דעה, ולא להעלים את האשם מחאמיד.

ראובן ריבלין: עד היום חשבתי שאני לא רואה אותך בטלוויזיה כי אתה לא רוצה.

יחיאל לסרי: משפט אחרון.

האשם מחאמיד: זאת היתה ההקדמה?

אחמד טיבי: זאת היתה ההקדמה.

אחמד טיבי: אני שב לחברת הכנסת זהבה גלאון ולחוק שהיא יזמה.

אחמד טיבי: אני חושב שקלעת לדעת רבים, חברת הכנסת זהבה גלאון, וביום האחרון של המושב הזה רבים בבית הזה מודים לך על הפעילות הפרלמנטרית הענפה והאקטיבית, במיוחד בתחום שיש בו קונסנסוס, ואפילו לגביו אפשר להזמין חבר כנסת ערבי לאיזו תוכנית ולהציב מולו את רובי ריבלין, למרות הכול.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת יורי שטרן, ואחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

האשם מחאמיד: מה אתי?

יחיאל לסרי: אתן לך לפנים משורת הדין, וגם השר רוצה להתייחס.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, אני רוצה קודם כול לברך ולהגיד תודה לחברת הכנסת זהבה גלאון.

יורי שטרן: עצם הרעיון של הקמת ועדת חקירה, ובדרך כלל אני לפחות מתייחס בספקנות מסוימת לתועלת שיכולה לצמוח לנו מהוועדות האלה, פה עצם היוזמה הזאת באמת הביאה פירות.

יורי שטרן: כאחד שמשתתף בוועדה פחות מכפי שהיה רוצה, אבל מספיק בשביל לחוש כל פעם את זרימת המידע ואת הדיונים ואת התוצאות, אני חייב להגיד שהתוצאות הן בשני תחומים: תחום אחד אנחנו כעת דנים בו, וזה תחום החקיקה, כי תוך כדי העבודה של הוועדה גילינו די הרבה חורים בחוק הקיים, שמאפשרים באמת לפושעים – ומדובר בפשע נורא, בזלזול בחיי אדם, באלימות, בהתנהגות קרימינלית לאורך כל הדרך, בשבירת כל הכלים – להסתובב חופשי, או לצאת די בקלות עם עונש מצחיק, או עונש מגעיל בקלותו, מהתהליך המשטרתי והמשפטי.

יורי שטרן: אבל בעיני התחום השני הוא חשוב עוד יותר, כבוד יושבת-ראש ועדת החקיקה.

יורי שטרן: התחום השני הוא הלכה למעשה פעילות של משטרת ישראל ושל בתי-המשפט בנוגע לפושעים האלה.

יורי שטרן: הרי עד לאחרונה הכול היה פתוח לכול, כולנו ידענו.

יורי שטרן: היו הרבה כתבות בטלוויזיה, בתי-הבושת האלה פתוחים גם היום.

יורי שטרן: הסחר הזה בבני-אדם הלך וגדל והמשטרה אמרה: אין לנו כלים.

יורי שטרן: אף שבדיוני הוועדה גילינו שגם ללא התיקונים בחקיקה שאנחנו מביאים לדיון אפשר היה להתמודד עם התופעות האלה אם המשטרה היתה שמה את זה באמת בעדיפות הגבוהה.

יורי שטרן: היום, במידה רבה בזכות הדיון בכנסת, בזכות הדיונים בוועדה, המשטרה כן עושה מעשים.

יורי שטרן: עדיין לא מספיק.

יורי שטרן: אני חושב שהתפקיד שלנו, מעבר לחקיקה, בתחום הזה, הוא באמת בקביעת העדיפויות.

יורי שטרן: יותר מדי פעמים אנחנו שומעים ממשטרת ישראל ומשלטונות אכיפת החוק, שאין מה לעשות; אין מה לעשות נגד גנבות הרכב, אין מה לעשות נגד תאונות הדרכים, אין מה לעשות נגד סחר בנשים, כאילו באמת חסרי אונים אנחנו.

יורי שטרן: פה ראינו איך בתוך שנה וחצי של עבודת הוועדה הפרלמנטרית הדברים השתפרו, כי משטרת ישראל והמשרד לביטחון פנים כן קבעו את זה בעדיפות גבוהה.

יורי שטרן: אני חייב להגיד, דרך אגב, שהקריאה האחרונה לסמן כיעד גירוש של 50,000 עובדים זרים, לא רק שזה דבר אבסורדי ובלתי אפשרי, זו גם הטיה טוטלית של כל מאמצי אכיפת החוק, כי בשביל לגרש 50,000 איש צריכים לבנות משטרה נוספת על המשטרה הקיימת, וזה בזבוז עצום של משאבי המדינה.

יורי שטרן: מספיק להתרכז בכמה אלפי המעסיקים הלא-חוקיים שמעסיקים את העובדים האלה.

יורי שטרן: מספיק היה שכמה עשרות היו מקבלים עונש אמיתי בשביל להתמודד עם התופעה הזאת.

יורי שטרן: במקביל צריך לעשות ליגליזציה לחלק גדול מהעובדים הזרים הקיימים במשק, כי אין ברירה.

יורי שטרן: עדיף שיעבדו בצורה חוקית מאשר בצורה לא חוקית.

יורי שטרן: אבל אני חוזר לנושא שלפנינו.

יורי שטרן: אנחנו חייבים, נוסף על תיקוני החקיקה, לדאוג לאכיפת החוקים הקיימים על-ידי משטרת ישראל, ואז נגיע לכך שמדינת ישראל תצא בפועל מהרשימה המצומצמת של מדינות שסחר בנשים אצלן זה העסק הפורח.

יורי שטרן: אני אישית חייב רק להביע צער על כך שהייתי באותה תקופה סגן שר במשרד ראש הממשלה ולא יכולתי, בהיותי סגן השר, להיות ברשימת היוזמים של החוקים הטובים והנחוצים האלה.

יורי שטרן: שוב, תודה וכל הכבוד לזהבה גלאון.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: השר ראובן ריבלין, בבקשה.

יחיאל לסרי: אחריו – חבר הכנסת אופיר פינס.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לא הייתי מוצא לנכון להתערב בדיון אם חבר הכנסת הנכבד אחמד טיבי היה עולה ומעיר את הערותיו לגופו של החוק ולגופם של האנשים שאינם פלסטינים והיושבים בכנסת.

ראובן ריבלין: הייתי רוצה לנצל הזדמנות זאת ולהודות באמת על פעילותם של רבים בכנסת, ובעיקר חברות הכנסת, בכל מה שקשור לנושאים שהוזנחו שנים רבות, וברוכה יוזמתן.

ראובן ריבלין: אני מצביע בעד החוק הזה משום שאני חבר הממשלה.

ראובן ריבלין: הייתי מסתייג בכל מה שקשור לעבירות שיש לגביהן חובה בחוק להטיל עונש מאסר בפועל.

ראובן ריבלין: אני חושב שצריך להימנע מהקביעה בחוק שצריכים להטיל עונש מינימום חובה.

ראובן ריבלין: אבל זה עניין של השקפת עולם.

ראובן ריבלין: על כל פנים, תוך ניצול הבמה ובאופן לגיטימי לחלוטין, עלה לכאן חבר הכנסת הנכבד אחמד טיבי, אשר אני מעולם לא הייתי פטרונו, לא הייתי גם פטרונם של בני ארץ-ישראל האחרים החיים כאן יחד אתי ועם משפחתי ב-200 השנה האחרונות, אני לא פטרון, חבר הכנסת טיבי, כי פשוט אני לא מהשמאל.

ראובן ריבלין: אנשים שאינם מהשמאל אינם פטרונים.

ראובן ריבלין: אני רואה בן-אדם מולי, אני יודע האם הוא לי או לצרי.

ראובן ריבלין: אם הוא אתי, הוא חברי הטוב ביותר.

ראובן ריבלין: יבוא יגור בביתי, אגור בביתו.

ראובן ריבלין: אין לי שום בעיה מלבד שידעו כולם שאני חי במדינתי, במדינת היהודים, כי היא היחידה, אין אחרת, אין בלתה.

ראובן ריבלין: לא היתה מדינה אחרת ולא תהיה מדינה אחרת.

ראובן ריבלין: אבל כמובן אני לא חושב שאפשר להתווכח.

ראובן ריבלין: אפשר להתווכח על הכול.

ראובן ריבלין: אני למשל לא חושב שחבר הכנסת טיבי צריך לשיר "התקווה".

ראובן ריבלין: אני גם מבין שזו לא היתה תקוותו בת שנות אלפיים שתקום כאן מדינה יהודית.

ראובן ריבלין: זכותו גם לומר זאת.

ראובן ריבלין: אבל אנחנו יודעים שאנחנו חיים במדינה שהיא מדינה דמוקרטית, שהרוב בה החליט מה הוא רוצה, והחוקה, חוקת היסוד של מדינת ישראל, הרציו של הקמת המדינה, אמרה שהמדינה הזאת יש בה זכויות יתר לעם כעם, כי אין לו שום זכות אחרת יתירה אלא להקים את מדינתו כאן, כי אין לו מקום אחר בעולם.

ראובן ריבלין: אבל אני פתאום שומע כאילו אני, שאני שר התקשורת, ולא ראיתי בשום שלב בתפקידי כשר התקשורת ולו תלונה אחת מצד כלשהו על התערבות שלי בנושא תוכן, ובוודאי בנושא פסילתם של אנשים מלבוא ולהתמודד על דעתם או אפילו לומר את משנתם, או אפילו לומר דברים שהם מרגיזים אותי מאוד.

ראובן ריבלין: לא הייתי מעלה על דעתי, אלא אם כן החוק הפלילי בא וקובע שיש באמירה כזאת או אחרת משום דבר שפוגע באושיות הדמוקרטיה הישראלית או באושיות קיומה, ויש על כך ויכוח.

ראובן ריבלין: אבל אני אמנע מחבר אחר לבוא ולהתווכח אתי בטלוויזיה?

ראובן ריבלין: או אני אסתכל על מישהו אחר בפטרונות כזאת או אחרת?

ראובן ריבלין: הייתי מת להיות פטרון, חבר הכנסת טיבי.

ראובן ריבלין: אני לא יכול, כי אני לא שמאלני.

ראובן ריבלין: אני לא מהשמאל.

ראובן ריבלין: רק אדם מהשמאל יכול להיות פטרוני.

ראובן ריבלין: אני לא יכול.

ראובן ריבלין: אני יכול להסתכל עליך כאשר אתה שותף אתי יחד בחיי ובחיי היום-יום של שנינו, כאשר אתה יחד אתי אזרח במדינה או חבר כנסת במדינת ישראל, שהיא אולי שיא ההתגלמות של הדמוקרטיה בישראל.

ראובן ריבלין: אני חושב שאתה לא יכול להיות יותר טוב ממני, אבל ודאי שאני לא יכול להיות יותר טוב ממך.

ראובן ריבלין: אבל כאשר באותו בית-מחוקקים ובאותה התגלמות של הדמוקרטיה בשיאה אתה יכול לבוא ולהרהר הרהורים, אני חזק מספיק, אני יכול לשמוע כל מה שאתה אומר, אבל יש דברים שכאשר אתה אומר אותם אתה מזעזע את אמות הספים.

ראובן ריבלין: אני חושב שהדמוקרטיה הישראלית חזקה מספיק כדי לשמוע כל אחד ואחד מכם, אם יש איזו תלונה, אני באמת התפלאתי מדוע חבר הכנסת אחמד טיבי, שהייתי אתו כמו להקה נודדת בכל מקום ומקום בארץ, לא מופיע לידי בטלוויזיה.

ראובן ריבלין: עד לרגע זה חשבתי שאתה לא רוצה להופיע, כי אני כובש, כי אני נוגש, כי אני עוכר העם הפלסטיני, כי אני ימני, כי אני לוחם, כי אני תומך באריק שרון, כי אני חושב שמופז הוא הרמטכ"ל של מדינת ישראל, והוא צריך לקבל הלל ושבח.

ראובן ריבלין: חשבתי שבגלל זה אתה לא מופיע אתי.

ראובן ריבלין: לא ידעתי כל הזמן שאתה לא מופיע אתי בגלל איזו פטרונות.

ראובן ריבלין: אני מודיע לכולכם, רשות השידור אינה באחריותו של משרד התקשורת, וממילא אינה באחריותו של שר התקשורת.

ראובן ריבלין: לכן, אם לחבר הכנסת טיבי יש – – –

אחמד טיבי: אני רוצה שבהגינותך תענה לי.

ראובן ריבלין: אני חושב שהדמוקרטיה שלנו חזקה.

ראובן ריבלין: אתה מרגיז הרבה.

ראובן ריבלין: דרך אגב, בגלל זה כל פעם בוחרים בנו הרבה יותר.

ראובן ריבלין: הנה, אתה רואה.

ראובן ריבלין: אבל בסך הכול צריך גם לפשפש במעשינו.

ראובן ריבלין: כשאני מופיע בטלוויזיה בערבית, אם "אל-ג'זירה" או תחנה ערבית כזאת או אחרת, אני מדבר בכבוד אל אנשים.

ראובן ריבלין: אני מדבר בתקיפות רבה – לא בתוקפנות – בתקיפות רבה נגד אותם אנשים המביעים פקפוק לגבי זכותי להיות כאן, ובתוקפנות רבה לגבי אלה המרימים יד על מנת לתקוף אותי.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לאדוני על שאפשר לי לדבר.

יחיאל לסרי: תודה רבה לאדוני השר.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה.

אופיר פינס-פז: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אופיר פינס-פז: אדוני שר התקשורת, שמעתי את הנאום שלך שיצא מהלב וחדר אל הלב, אבל לא הבנתי על מה הוא נאמר.

אופיר פינס-פז: שאלתי את חבר הכנסת טיבי, מה קרה?

אופיר פינס-פז: מה עשית לרובי?

אופיר פינס-פז: מה כל כך התעצבנת?

ראובן ריבלין: אדוני לא היה פה כשהוא דיבר.

אופיר פינס-פז: אבל שאלתי.

ראובן ריבלין: הוא טען שאנחנו לא נותנים לו להופיע בטלוויזיה, כאילו אני שולף מתוך הציבור הערבי פעם עורך-דין כזה או אחר ופעם – – –

אופיר פינס-פז: הבנתי.

אופיר פינס-פז: אני רק בוכה על דבר אחד, שהשר ריבלין רמז שכאילו הפטרונז' נמצא בשמאל ולא בימין.

אופיר פינס-פז: אני מוחה בכל תוקף.

אופיר פינס-פז: זכותך לחשוב כך, אבל אני מוחה.

יחיאל לסרי: ונעבור לנושא שעל סדר-היום.

אופיר פינס-פז: חוץ מזה, חבר הכנסת טיבי העיד על עצמו אתמול, שהדבר הכי גרוע שיכולת להגיד עליו הוא שהוא אפור.

אופיר פינס-פז: אם היית אומר עליו אפור, תדע לך, היית מוחץ אותו.

אופיר פינס-פז: כל השאר זה שטויות.

אופיר פינס-פז: אם אתה רוצה באמת לפגוע בחבר הכנסת טיבי תגיד שהוא אפור, או להשיב לו כגמולו.

אופיר פינס-פז: לגוף הצעת החוק – היה לי הכבוד לשמש יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט כשהחוק הזה נדון בוועדה והוכן לקריאה ראשונה.

אופיר פינס-פז: זה חוק חשוב מאוד, שהוא בעצם אסופה של חוקים שכולם קשורים בהיבטים שונים של איסור סחר בנשים.

אופיר פינס-פז: מדינת ישראל נמצאת ברשימה מאוד לא מכובדת במקום מאוד גבוה בכל מה שקשור לסחר בנשים ולהעדר אכיפה וענישה נגד סחר בנשים, ולכן חשוב מאוד לקדם את החקיקה הזאת במהירות האפשרית.

אופיר פינס-פז: לצערי, החוק הזה התעכב במשרד המשפטים חודשים ארוכים, לחינם, וסוף-סוף הוא הגיע למליאה.

אופיר פינס-פז: אנחנו קידמנו אותו בוועדה לפני חצי שנה.

אופיר פינס-פז: פשוט נורא, ועכשיו הפגרה תעכב אותו.

אופיר פינס-פז: חבל מאוד, כי החקיקה הזאת מאוד מאוד נחוצה לאלו שעוסקים במלאכת המניעה של סחר בנשים, ואני חושב שזה אינטרס של החברה הישראלית, של כל חברי הכנסת.

אופיר פינס-פז: יש כאן לקונה שאני מקווה מאוד שהיא תיסתם במהרה בימינו.

אופיר פינס-פז: כולם מתכבדים בברכות לחברת הכנסת זהבה גלאון.

אופיר פינס-פז: אגב, אין לי מושג למה, אבל אם כולם מתכבדים, אני בוודאי אצטרף בברכה חמה לחברת הכנסת גלאון, שיזמה את כל החקיקה המקיפה בנושא הזה.

אופיר פינס-פז: תודה.

יחיאל לסרי: תודה רבה, אדוני.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, קודם כול אני רוצה, אדוני השר, ברשותך, התייחסת כל כך בהתלהמות וברצינות לבדיחה של אחמד טיבי.

נסים זאב: זכותך לנצל זכות דיבור, אבל הוא לא התכוון ברצינות למה שהוא אמר.

נסים זאב: הוא סתם קרא איזו קריאה.

נסים זאב: לכן, צריך להכניס את הדברים לפרופורציה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי התריס כלפי הדמוקרטיה בישראל לגבי זכות הדיבור.

ראובן ריבלין: אם הוא לא צודק, צריך להכות בראשו.

ראובן ריבלין: אם הוא צודק, צריך לדאוג שהוא לא יצדק.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך, שבטלוויזיה שלנו באופן מגמתי משמיעים יותר את השמאל, וכמעט רק את השמאל.

נסים זאב: במקום שני – ערבים, אחר כך הליכודניקים והימין, והחרדים בשוליים, וגם לא בשוליים, בכלל מחוץ למחנה מושבנו.

נסים זאב: באמת, אל תרגיש כבוד גדול – – –

ראובן ריבלין: בניזרי הוא בין שלושת המרואיינים הכי – – –

נסים זאב: בסדר.

נסים זאב: אני מדבר כמפלגה ואני מדבר לא על שעות וזמן.

יחיאל לסרי: בוא נחזור לנושא שבסדר-היום.

נסים זאב: הצעת החוק באה לטפל בנושא של נשים מחוץ-לארץ שמגיעות ארצה ועוסקות במקצוע בזוי, שנקרא זנות.

נסים זאב: במקום להילחם באופן חיובי בטיפול בבעיה, במקום להבטיח פיקוח של המשטרה שתעשה את עבודתה נאמנה – בדיקת תעודות, סגירת מקומות – – – אני זוכר שלא אחת הייתי צריך לבקש, להתחנן למשטרת ישראל שיעשו טובה, שיש הטרדה בתוך בתים, בתוך בניינים, באזורי מגורים.

נסים זאב: במקום להחזיר את השוהים הבלתי-חוקיים לארצות מוצאם, תופעת הזנות גואה והולכת.

נסים זאב: תופעה טרגית, המצביעה על ערכי הרוח והמוסר הירוד בקרב הציבור.

נסים זאב: יש לפעול למיגור התופעה הזאת, קודם כול על-ידי שינוי יסודי של ערכי חינוך מוקנים, או על-ידי טיפול והסברה.

נסים זאב: לצערי, יש כאן אוכלוסייה חולה.

נסים זאב: אני רוצה שגם תביאי בחשבון שבהצעת החוק שלך את מייצרת עוד מקומות בבתי-סוהר לאוכלוסייה גדולה, חולה.

נסים זאב: בנוסף, את מבקשת להעמיד לדין תושבים ואזרחים על מעשים שנעשו בחו"ל כאשר באותן מדינות אלה אינם מהווים מעשים פליליים.

נסים זאב: זאת אומרת, אני בעד הצעת החוק, אבל תביאי בחשבון שרק היום הבאנו הצעה שאומרת להקדים ולהוציא אסירים מבתי-הסוהר, ואת התנגדת לזה, ובצדק, והיום את מכניסה למעגל אנשים שעד היום לא היו צריכים לשבת בבתי-סוהר.

נסים זאב: חשוב שתדעי דבר אחד.

נסים זאב: מבחינתי כשמדברים על מוסר, ואת נותנת לגיטימציה לעובדות הלסביות שלך שנמצאות במשרד שלך, את מגבה – –

זהבה גלאון: תסלח לי – – –

נסים זאב: – – הומוסקסואלים.

נסים זאב: את מגבה את ההכרה בהם כנשואים, זה המוסר הירוד ביותר, שמבחינתנו העבירה בזה היא הרבה יותר קשה.

נסים זאב: מבחינה מוסרית הבעיה היא הרבה יותר חמורה, ודי לצביעות הזאת.

יחיאל לסרי: תודה רבה, אדוני.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת האשם מחאמיד, בבקשה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש – – – אתה לא יכול לעבור לסדר-היום.

זהבה גלאון: הוא לא ידבר – – –

יחיאל לסרי: חברת הכנסת זהבה גלאון, מותר לו לומר את דעתו על הדוכן.

זהבה גלאון: – – –

יחיאל לסרי: גם אם אני לא מסכים אתו, מותר לו לומר את דעתו.

זהבה גלאון: זה לא יעבור כך.

זהבה גלאון: תבקש ממנו שיחזור בו.

יחיאל לסרי: חברת הכנסת גלאון, את מפריעה.

זהבה גלאון: – – –

יחיאל לסרי: חברת הכנסת גלאון, את מפריעה לי להמשיך את הדיון.

יחיאל לסרי: אני מבקש ממך להפסיק.

זהבה גלאון: – – –

יחיאל לסרי: אני מנהל את הדיון, לא את.

יחיאל לסרי: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

נסים זאב: – – –

יחיאל לסרי: חבר הכנסת זאב.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: אנחנו ממשיכים.

זהבה גלאון: – – –

יחיאל לסרי: חברת הכנסת גלאון, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת מחאמיד, בבקשה.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לברך אותך, חברת הכנסת זהבה גלאון, על ההצעה הזאת.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, קודמי פשוט לא דיברו על החוק.

האשם מחאמיד: לדעתי, חבר הכנסת זאב, אם אתה מוסרי ומדבר על מוסר, אתה צריך לבדוק את עצמך קודם כול, משום שברגע שאתה עולה על הדוכן ומנצל אותו כדי לנגח אנשים בחייהם הפרטיים, אם זה נכון או לא נכון זה לא מעניין לא אותי ולא אותך, אני חושב שזה לא מוסרי וזה חוסר מוסריות.

האשם מחאמיד: אם תבדוק את זה עוד הפעם, תראה שעשית דבר נורא.

נסים זאב: הלוואי שהיית יודע על מה אתה מדבר.

האשם מחאמיד: אני לא מבין אותו לפעמים.

נסים זאב: גם אני לא מבין אותך.

יחיאל לסרי: תמשיך, אדוני.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת זאב, עכשיו אתה מפריע.

האשם מחאמיד: אתה עולה על הדוכן ותוקף חברת כנסת, תוקף חברי כנסת, תוקף בנות שעובדות בבית הזה, שהן לא נמצאות פה, הן לא יכולות להתגונן.

האשם מחאמיד: אתה מנצל את הדוכן, זה הכול.

יחיאל לסרי: חברת הכנסת גלאון תגיש תלונה, אני מניח, לוועדת האתיקה.

יחיאל לסרי: זה לא ענייננו עכשיו.

יחיאל לסרי: תמשיך בדיון.

יחיאל לסרי: אנחנו לא שופטים כאן.

יחיאל לסרי: אנחנו מנהלים את הדיון, ואני מבקש לא להפריע.

האשם מחאמיד: אני רק הבעתי דעה, אדוני.

האשם מחאמיד: אני משתומם מדוע עד עכשיו לא חוקק החוק הזה, משום שעל-פי מה שאני קורא באמצעי התקשורת, במדינת ישראל הענף הזה כל כך משגשג.

האשם מחאמיד: אפילו קראתי שהיא אחת המדינות המשגשגות ביותר בתחום הזה של סחר בנשים, סחר בבני אדם.

האשם מחאמיד: אדוני מר ריבלין, דמוקרטיה זה לא שאתה נותן לי רשות לדבר.

האשם מחאמיד: דמוקרטיה זה איך בפועל היא מיושמת וממומשת על פני האדמה.

האשם מחאמיד: ברגע שנשים נמצאות במצב כזה, זה לא דמוקרטיה.

האשם מחאמיד: חברי יורי שטרן, יש לא רק 50,000 עובדים זרים.

האשם מחאמיד: אני יכול לומר לך – 300,000 עובדים זרים, רובם הם עבדים במדינת ישראל.

האשם מחאמיד: אני ואתה ביקרנו אצלם בתל אביב.

האשם מחאמיד: אתה זוכר שעבדים לא יכולים לסבול חיים כאלה.

האשם מחאמיד: זה גם כן מה שקורה, סחר בנשים ובגברים.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר גם משהו על אותם עבדים פלסטינים, יש גם כאלה.

האשם מחאמיד: אתמול-שלשום נכנסו לביתו של העיתונאי מוחמד ותד בכפר ג'ת, פרצו לו את הבית כדי לחפש אם יש לו פועלים פלסטינים שמסתתרים כדי להרוויח את פת לחמם.

האשם מחאמיד: בצורה לא הומנית נכנסו לתוך הבית.

האשם מחאמיד: יש איזו זילות בערכים המוסריים שאנחנו רואים אותה בבית הזה, וגם בכלל.

האשם מחאמיד: אנשים מכים נשים, נשים מוכות.

האשם מחאמיד: אני מקווה, אדוני, שהחוק שחוקקנו היום, ואני הצבעתי בעדו, של שחרור אסירים והוראת שעה לשישה חודשים, אני מקווה שלא יצאו מבתי-הכלא אותם אנשים שסוחרים בנשים ובגברים ובעבדים.

יהודית נאות: אז לא היית צריך להצביע בעד החוק.

האשם מחאמיד: אני הצבעתי בעד ההסתייגות שלך, אבל היא לא עברה לא בגללי אלא בגלל אותם אנשי ימין שדיבר עליהם קודם השר ריבלין.

יהודית נאות: זה לא שייך לימין ושמאל.

האשם מחאמיד: אדוני, לדעתי הבעיה איננה בחקיקה.

האשם מחאמיד: החקיקה היא חשובה מאוד, אבל הבעיה היא במימוש החוק, ביישום החוק כך שתופעות כאלה לא תהיינה במדינה הזאת.

האשם מחאמיד: תודה רבה.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חברי הכנסת, אנחנו סיימנו את הדיון.

זהבה גלאון: אני רוצה למסור תגובה.

יחיאל לסרי: הודעה אישית.

זהבה גלאון: לא הודעה אישית.

יחיאל לסרי: בבקשה, גברתי.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, הכנסת היתה עדה לפני כמה דקות לאחת התופעות הכי מחפירות, הכי מבישות, של מי שמתיימר להיקרא חבר הכנסת.

זהבה גלאון: חבר הכנסת זאב, אתה אדם בור ועם הארץ.

זהבה גלאון: אני רוצה לשאול אותך שאלה: אתה הומו, חבר הכנסת זאב?

זהבה גלאון: אני רוצה לשאול אותך, אתה עשית את זה פעם עם גבר?

זהבה גלאון: זה לא ענייני, חבר הכנסת זאב.

זהבה גלאון: לכן זה לא עניינך מה העוזרות שלי עושות.

זהבה גלאון: לכן זה לא עניינך לעמוד כאן על הדוכן ולהוקיע את תופעת ההומואים והלסביות.

זהבה גלאון: מי שם אותך?

זהבה גלאון: אתה מייצג כאן בערות וחשכה.

זהבה גלאון: פשוט תצא מן האולם ואל תצביע בעד החוק שלי.

זהבה גלאון: אנחנו לא רוצים שתתמוך בחוק.

זהבה גלאון: תלך ותפתור את הבעיות בקהילה שלך לפני שאתה מעז לעלות כאן על הדוכן ולהשמיץ את הלשכה הפרלמנטרית שלי.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק למניעת סחר בבני-אדם (תיקוני חקיקה), התשס"ב–2002, של חברת הכנסת יעל דיין וקבוצת חברי הכנסת.

יחיאל לסרי: אפשר להצביע.

יחיאל לסרי: הצבעה מס' 114 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק למניעת סחר בבני-אדם (תיקוני חקיקה), התשס"ב–2002, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יחיאל לסרי: 13 בעד, ללא מתנגדים, נמנע אחד.

יחיאל לסרי: הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה ותעבור להמשך דיון ולהכנה לקריאה שנייה ושלישית לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

יחיאל לסרי: לפני שאנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום, חבר הכנסת בוים ימסור הודעה.

יחיאל לסרי: אני לא רואה אותו כאן.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לאפשר לי לענות לה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת זאב, אתה מפריע לי.

יחיאל לסרי: (קריאה ראשונה)

יחיאל לסרי: חבר הכנסת בוים איננו, ולכן אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק הממשלה (תיקון מס' 2) (ועדת בדיקה ממשלתית), התשס"ב–2002, קריאה ראשונה, של חבר הכנסת אופיר פינס.

יחיאל לסרי: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

יחיאל לסרי: אני רוצה לפני כן לציין תיקון טעות.

יחיאל לסרי: בהצעת החוק שנדון בה עכשיו, בסעיף 1 להצעה, בסעיף 8א המוצע, בסעיף קטן (א), אחרי המלים: "מינה שר ועדה", נשמטה המלה "לבדיקת", ויש להוסיפה.

יחיאל לסרי: חשוב לציין שהודעה על תיקון הטעות פורסמה בחוברת מס' 3161.

יחיאל לסרי: בבקשה, אדוני.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מדובר בהצעת חוק פרטית, שנתמכת על-ידי הממשלה, ועדת שרים לענייני חקיקה ושר המשפטים.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להסביר את המהות שלה.

אופיר פינס-פז: קורה הרבה פעמים שמתרחשת תקלה בממשלה, לפעמים אפילו תקלה חמורה, ואז קיימת דילמה ומייד יש מי שקופץ ואומר שצריך להקים ועדת חקירה ממלכתית.

אופיר פינס-פז: אבל לא בכל תקלה או בעיה או כשל שנתגלה צריך להקים ועדת חקירה ממלכתית.

אופיר פינס-פז: הרי זה לא יכול להיות.

אופיר פינס-פז: ועדת חקירה ממלכתית נועדה לטפל בסוגיות כבדות משקל, היא לא אמורה לקום פעמיים בשנה; ומנגד, חסר מכשיר אמיתי סטטוטורי, שיכול לזכות באמון הציבור ולעשות עבודה משמעותית לטובת השרים בממשלה.

אופיר פינס-פז: אם שר התקשורת רוצה לבדוק בעיה שהתגלתה במשרד או בגופים שקשורים בסמכויותיו והוא לא רוצה ועדת חקירה ממלכתית, ויש כשל מסוים, שהוא לא כשל ברמה שהוא נותן למנכ"ל שלו לטפל בו, אלא זה כשל שהוא ברמה ציבורית, כשצריך לתת דין-וחשבון לציבור, אזי אנחנו הצענו בוועדה לענייני ביקורת המדינה להקים דבר שנקרא ועדת בדיקה ממשלתית.

אופיר פינס-פז: זו ועדה שתוקם על-ידי הממשלה בהמלצת שר המשפטים.

אופיר פינס-פז: יהיו לה סמכויות בדיקה אלמנטריות, לא מעבר לזה.

אופיר פינס-פז: לקחנו סמכויות בודדות – אגב, גם זה היה מזמן – ומצומצמות ממה שקשור לוועדת חקירה ממלכתית, לא את העיקר, משום שזאת לא ועדה בסדר-גודל כזה.

אופיר פינס-פז: ועדה כזאת תוכל לפעול על-פי החלטת ממשלה ולתת דין-וחשבון בפני הממשלה.

ראובן ריבלין: מי ימנה אותה?

אופיר פינס-פז: הממשלה.

אופיר פינס-פז: כתוב כך: "מינה שר ועדה לבדיקת נושא או אירוע מסוים המצויים בתחומי אחריותו", זאת אומרת: נגיד שזה קורה אצלך במשרד, אתה יוזם, אבל עליך לקבל אישור ממשלה.

אופיר פינס-פז: הפרוצדורה היא לא אישית, נותנים לה תוקף שהוא מעבר, ואתה יוזם.

אופיר פינס-פז: אני חושב שזאת פרוצדורה חשובה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שזה מכשיר שמבחינת הממשלה הוא מאוד מאוד חשוב לבדיקת עצמה, או לבדיקת אירועים או כשלים בסדר-גדול הייתי אומר בינוני וקטן, כמובן במטרה לתקנם ולתת דין-וחשבון לציבור על הבדיקה שהממשלה יוזמת לגבי עצמה.

אופיר פינס-פז: כאמור, הניסוח של החוק נעשה בוועדה לענייני ביקורת המדינה עם המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, יהושע שופמן, על דעתו של שר המשפטים.

אופיר פינס-פז: הוא הובא לוועדת שרים לענייני חקיקה, ונראה כמכניזם סביר שהממשלה רוצה בו לטיפול בעניינים פנימיים שלה, על-פי סדר הקדימות שלה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לקוות, שגם הטיפול באמצעות המכשיר הזה לא יהיה טיפול אינטנסיבי, ואני גם לא מעריך שהוא יהיה טיפול אינטנסיבי, אבל אני חושב שכולנו פה חברי כנסת, ואתם יכולים להצטרף לדעתי שלא ראוי להפעיל ועדת חקירה ממלכתית ברמה היומיומית.

אופיר פינס-פז: זה דבר שאולי צריך לקרות אחת לכמה שנים בנושאים גדולים מאוד.

אופיר פינס-פז: לעומת זאת, יש הרבה מאוד נושאים שכן מחייבים ועדת בדיקה שצריכה להיות סטטוטורית, שצריכה ליהנות מאמון ציבורי וצריכה להיות מוקמת על-פי חוק, ולא באיזה פריטט, כשמישהו מקים איזו ועדה.

אופיר פינס-פז: אתה יודע שהציבור כבר מאס בוועדות האלה, שאין להן סמכות ואין להן משמעות, ולא אחת הן הופכות להיות ועדות טיוח במקום ועדות לגילוי האמת.

אופיר פינס-פז: לכן אני חושב, שוועדה כזאת היא ועדה טובה, היא ועדה חשובה, היא לא ועדת חקירה ממלכתית, אבל היא גם לא ועדה שפועלת סתם מתוקף מינוי לא ברור עם מנדט לא ברור ובלי סמכויות.

אופיר פינס-פז: תודה.

יחיאל לסרי: תודה.

יחיאל לסרי: אדוני, אנחנו עוברים לדיון.

יחיאל לסרי: ראשון הדוברים, חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

יחיאל לסרי: וכך חבר הכנסת אורלב מבטיח לעצמו את המקום הראשון במספר הנואמים בסיום המושב.

ראובן ריבלין: אף אחד לא יכול להשיג אותו.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הואיל ואני מדבר אחרי חבר הכנסת אופיר פינס, זאת הזדמנות להוקיר ולשבח אותו אחרי שהתפרסמו הנתונים על פעולתם של חברי הכנסת, ונמצא שהוא חבר הכנסת המצטיין, בעיקר בתחום החקיקה.

זבולון אורלב: חברי הכנסת בהחלט יכולים לקחת ממנו דוגמה אישית.

זבולון אורלב: אני חושב שהצעת החוק ביסודה היא הצעה נכונה, אלא שמניסיוני הקצר של 20 שנה בלבד בשירות המדינה, אני רוצה לומר שני דברים: א.

זבולון אורלב: חייב להיות סעיף שיבטיח את השקיפות, כלומר, האם זה ברור אם דיוני הוועדה הם פתוחים או סגורים, האם הפרוטוקולים הם פתוחים או סגורים, האם מסקנות הוועדה הן חסויות או גלויות – צריך להבטיח פה את הדבר הזה.

זבולון אורלב: אנחנו עוסקים פה במשרדים אזרחיים.

זבולון אורלב: אני לוקח את הדוגמאות של מערכת שאני מכיר, משרד החינוך והתרבות.

זבולון אורלב: אם חס וחלילה קרה אסון באיזה טיול, מוקמת ועדת בדיקה כדי לברר מה קרה, למשל במקרה של אסון נהריים.

זבולון אורלב: מקימים ועדה, אז אין שום סיבה שלא תהיה שקיפות מלאה, גם בדיונים, כי יש פה הליך מעין שיפוטי, שעומד בראשו שופט.

זבולון אורלב: אני הייתי מציע שזה יהיה שופט, או מי שמקביל לו, למשל: יכול להיות שזה יהיה גם דיין בנושאים מסוימים.

אופיר פינס-פז: או שופט בגמלאות.

זבולון אורלב: או שופט בגמלאות.

זבולון אורלב: אני גם מציע לכתוב דיין – בנושאים מסוימים, מישהו בעל סמכות שיפוטית.

זבולון אורלב: הנושא של שקיפות ושל פרסום צריך להיות חלק יסודי בעניין, כדי שהציבור ידע, כי בדרך כלל הרי הוועדות האלה מוקמות רק בעת משבר, או חס וחלילה בעת אסון.

זבולון אורלב: הציבור רוצה לדעת, כלומר, שזאת לא תהיה איזו ועדה סודית.

זבולון אורלב: אז זה בסדר גמור, הלכת פה צעד גדול מאוד – ואני מברך אותך על כך – על מנת שיהיה אמון שחברי הוועדה לא נוגעים בדבר, כי היום הוועדות הן ועדות פנימיות.

זבולון אורלב: אבל כדי להשלים את המהלך יש לקבוע גם סדרים.

זבולון אורלב: אפשר פה, לפי דעתי, להעתיק את הסדרים של ועדות החקירה הממלכתיות, שאני חושב שהן באמת ראויות, ראה עכשיו הוועדה הממלכתית בראשות השופט אור, שדיוניה מתפרסמים, הכול שקוף ועיתונאים יכולים לשבת ולדווח לציבור.

זבולון אורלב: אני מברך על הצעת החוק הזאת.

יחיאל לסרי: תודה רבה, אדוני.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת אורי יהודה אריאל, בבקשה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת היא ראויה וראוי לקדם אותה במושב הבא ולהביא אותה לידי סיום.

ראובן ריבלין: אפשר באמצעותה לברר מה היה עם משרד החוץ באוסלו.

אורי אריאל: זו דוגמה שאני מעריך שחבר הכנסת אופיר פינס-פז יזכיר, כשהוא יחזור לדבר פה, כדוגמה רלוונטית ראויה מאוד.

אורי אריאל: כפי שמציין שר התקשורת, מכיוון שהם התנגדו להקמת ועדת חקירה פרלמנטרית, אז ועדה מסוג אחר בוודאי תבדוק את ענייני אוסלו.

אורי אריאל: תרשו לי במשפט אחד להעיר לגבי מה שהיה פה קודם.

אורי אריאל: אני מצטער על הדברים שהיו פה קודם.

אורי אריאל: אני חושב, חבר הכנסת הרב נסים זאב, ידידי, שבין התייחסות כללית לאיזה עניין לבין ירידה לגופם של אנשים, יש איזה הבדל שאפשר לוותר עליו.

אורי אריאל: גם אם הדבר בוער בעצמותיך, בעצמותינו, ניתן לוותר עליו.

אורי אריאל: היום אחרי תפילת מנחה – למי שלא יודע, אני אומר לידיעתכם, שכל יום בשעה 13:30 יש תפילת מנחה – הרב יהודה גלעד אמר דבר תורה, כנהוג במקומותינו.

אורי אריאל: הוא היה פה קודם, ואני רואה שהוא יצא.

אורי אריאל: הוא הרי דיבר על הפסוק: לא תיקום ולא תיטור ואהבת לרעך כמוך.

אורי אריאל: כולם מכירים את החלק, בעיקר "ואהבת לרעך כמוך", אבל לפני זה נאמר "לא תיקום ולא תיטור", ולצערי לא עמדה בזה חברת הכנסת גלאון, כי אני התחלתי ופתחתי במה שאמרתי לידידי הרב זאב.

אורי אריאל: אבל נדמה לי שכולנו מצווים בקצת יותר הקפדה, ואולי גם אני טועה בזה, ואני צריך לומר את זה גם לעצמי, כי אני לא אומר לאחרים מה שאני לא אומר לעצמי, בראש ובראשונה שנעשה מאמץ קצת יותר גדול בהתייחסותנו האחד לשני בין חברי הבית וגם לאלה שאינם חברי הבית, ואולי דווקא יותר אליהם, כי אין להם זכות התגובה.

אורי אריאל: תודה.

יחיאל לסרי: תודה רבה, אדוני.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת איוב קרא מוותר על זכות הדיבור שלו.

יחיאל לסרי: אני לא רואה את חבר הכנסת לנגנטל.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת אבשלום וילן מוותר גם כן על זכות הדיבור שלו.

יחיאל לסרי: אם כך, אנחנו יכולים לעבור להצבעה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת נסים זאב, אתה לא רשום, אבל אנחנו מוסיפים אותך.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני חושב שזה תקדים מאוד חמור שעמדה פה חברת הכנסת, ניצלה את הזכות שלה כמציעת חוק, להשמיץ אותי קבל עם ועדה – ואני שתקתי, בושתי וגם נכלמתי מהצורה הפרלמנטרית הבזויה, המעליבה שלה, אבל באמת היא לא שווה אפילו תגובה.

נסים זאב: ולמוסר של הרב אריאל, אני רוצה להזכיר לו משהו מאוד חשוב – שלפני לא תיקום ולא תיטור, יש – הוכח תוכיח את עמיתך ולא תישא עליו חטא, ואחרי זה כתוב: לא תיקום ולא תיטור.

נסים זאב: אנחנו מחויבים להוכיח ולהוקיע את השרץ הזה שקיים ומתפשט בחברה הישראלית.

נסים זאב: אנחנו לא יכולים לעבור לסדר-היום, אנחנו לא יכולים לתת לגיטימציה להתפשטות התועבה הזאת במדינת ישראל, ולא יכול להיות שחברת כנסת שמגבה ונלחמת למען פורנוגרפיה ומגבה את כל הדרך הקלוקלת הזאת – היא פתאום תהיה המובילה בנושא הזנות.

נסים זאב: זו צביעות.

נסים זאב: עכשיו אני רוצה לדבר לגופו של החוק.

נסים זאב: לדעתי, הצעת החוק היא באמת דוגמה קלאסית לבלבול יוצרות.

נסים זאב: יש היום ועדות חקירה ממלכתיות, שמתמנות על-פי הליך מסוים לצרכים מסוימים, תוך הקניית סמכויות ברורות ומוגדרות לבדיקת כל נושא החקירה.

נסים זאב: ועדת חקירה ממלכתית בדרך כלל מתמנית לצורך חקירה – באמת כמו שאמר חבר הכנסת פינס-פז – של נושא חשוב שעומד ברומו של עולם.

נסים זאב: אנחנו יודעים שאנחנו בכנסת לא מאשרים כל כך מהר ועדות חקירה, כי היום כל חבר הכנסת, בכל נושא, רוצה ועדת חקירה פרלמנטרית ולכן צריכים באמת לצמצם את מספרן.

נסים זאב: לעומת זאת, הצעת החוק שחבר הכנסת פינס-פז מציע היא ועדת בדיקה ממשלתית שמתמנית בהקשרים שונים ולצרכים אולי פחות חשובים, הייתי אומר, אבל רוצים פה בעצם להקנות סמכויות מיוחדות ולהשוות אותן לוועדות חקירה ממלכתיות.

נסים זאב: אני חושב שיש כאן ניסיון לעקוף את הוראות החוק.

נסים זאב: בדרך כלל, לוועדות חקירה, אדוני השר – חשוב שתדע – יש צורך ברוב פרלמנטרי.

נסים זאב: ברור, נכון?

נסים זאב: זאת אומרת, עכשיו בעצם אנחנו באים – – –

ראובן ריבלין: – – – ועדת חקירה ממשלתית.

נסים זאב: הצעת החוק שלו בעצם מאפשרת מצב שאין צורך ברוב פרלמנטרי, ומבחינת הסמכויות זה גובל.

נסים זאב: אני לא יודע, פשוט אני לא מאמין שהממשלה – והממשלה תומכת בהצעת החוק – זה פשוט מוזר לי.

נסים זאב: אם כן – אני גם אתמוך.

נסים זאב: אני חושב שהממשלה לא יכולה לאפשר להעביר הצעת חוק כזאת, כי זה בעצם פוגע בה.

ראובן ריבלין: חוק שנוגע רק לממשלה, הממשלה היא שמחליטה – – – אם להקים או לא להקים – –

נסים זאב: נכון, אבל – – –

ראובן ריבלין: – – היא לא צריכה את אישור הכנסת.

נסים זאב: לא, אבל סליחה.

נסים זאב: ברגע שהחוק הזה יעבור, לכנסת כן יהיו סמכויות – אני אומר לך – והיא לא תצטרך גם רוב בכנסת.

אופיר פינס-פז: מה פתאום.

אופיר פינס-פז: הממשלה תחליט אם היא רוצה או לא רוצה – – –

נסים זאב: הממשלה תומכת?

אופיר פינס-פז: כן.

נסים זאב: בסדר.

נסים זאב: תודה רבה, אדוני.

יחיאל לסרי: תודה רבה, אדוני.

יחיאל לסרי: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הממשלה (תיקון מס' 2) (ועדת בדיקה ממשלתית), התשס"ב–2002, של חבר הכנסת אופיר פינס-פז, קריאה ראשונה.

יחיאל לסרי: אפשר להצביע.

יחיאל לסרי: הצבעה מס' 115 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הממשלה (תיקון מס' 2) (ועדת בדיקה ממשלתית), התשס"ב–2002, לוועדה לענייני ביקורת המדינה נתקבלה.

יחיאל לסרי: עשרה בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

יחיאל לסרי: הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה והיא עוברת להמשך דיון ולהכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדה לביקורת המדינה.

יחיאל לסרי: (קריאה ראשונה)

יחיאל לסרי: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק לפיקוח על תוצרת אורגנית, התשס"ב–2002, של חבר הכנסת אבשלום וילן – קריאה ראשונה.

יחיאל לסרי: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק לפיקוח על התוצרת האורגנית באה לעשות סדר במוצר שנקרא חקלאות אורגנית.

אבשלום וילן: זה תחום שהתפתח מאוד בשנים האחרונות, ויש תקנים בין-לאומיים.

אבשלום וילן: נוסח ההצעה שהובא בקריאה ראשונה הוא הנוסח שהכין משרד החקלאות.

אבשלום וילן: יושב-ראש ועדת הכלכלה שלח אותי להתדיין עם נציג ארגון המגדלים האורגניים, עם אנשי משרד החקלאות.

אבשלום וילן: גייסתי לעזרתי מנכ"לי משרד חקלאות לשעבר – יונתן בשיא ואחרים – ישבנו, הגענו לפשרות עם כל הגורמים.

נחום לנגנטל: יופי.

אבשלום וילן: ההצעה הזאת היא הצעה שמגיעה לקריאה ראשונה.

אבשלום וילן: מובן שלנוסח הקריאה השנייה והשלישית אני צריך את משרדי הממשלה השונים.

אבשלום וילן: יש פה עניין של המגדלים – מי שמכיר מה זה מגדלי חקלאות אורגנית, מי שקצת צמח בבית-שאן, שם נמצא הריכוז העיקרי ומקומות נוספים.

אבשלום וילן: אלה אנשים שהם חקלאים בנשמתם ובדמם – –

נחום לנגנטל: מלח הארץ.

אבשלום וילן: – – ועומדים על קוצו של יו"ד – תרתי משמע.

אבשלום וילן: צריך להכניס את הכול באמת לסדר חוקתי כמקובל בעולם, לטובת כולנו.

אבשלום וילן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: אני מבין שחברי הכנסת כולם מוותרים על הדיון – –

נחום לנגנטל: כולם מוותרים.

יחיאל לסרי: – – ולכן אנחנו עוברים להצבעה.

יחיאל לסרי: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים בקריאה ראשונה על הצעת חוק לפיקוח על תוצרת אורגנית, התשס"ב–2002, של חבר הכנסת אבשלום וילן.

יחיאל לסרי: בבקשה.

יחיאל לסרי: הצבעה מס' 116 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לפיקוח על תוצרת אורגנית, התשס"ב–2002, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

יחיאל לסרי: שמונה בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

יחיאל לסרי: הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה ועוברת להמשך דיון ולהכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת הכלכלה.

יחיאל לסרי: (קריאה ראשונה)

יחיאל לסרי: הנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק ייצוג גופים לא ממשלתיים לשמירת איכות הסביבה בוועדות שהוקמו על-פי חוק (תיקוני חקיקה), התשס"ב–2002, של חברי הכנסת מוסי רז, אחמד טיבי ונחום לנגנטל – קריאה ראשונה.

יחיאל לסרי: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת מוסי רז.

יחיאל לסרי: בבקשה, אדוני.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, הצעת החוק, ששותפים לה חברי חברי הכנסת נחום לנגנטל ואחמד טיבי, עוסקת בייצוג גופים לא ממשלתיים שעניינם שמירה על איכות הסביבה, כמו החברה להגנת הטבע, "חיים וסביבה", "אדם טבע ודין", ועמותות נוספות, בגופים שהוקמו על-פי דין, לדוגמה, ועדות תכנון ובנייה, הגופים שהוקמו לפקח על-פי החוק למניעת זיהום מים, על-פי חוק מינהל מקרקעי ישראל, חוק המים, החוק למניעת מפגעים סביבתיים, וכן הלאה.

מוסי רז: בדרך הזאת נוכל לשלב טוב יותר את הציבור בקבלת החלטות, לחזק את הדמוקרטיה ולקבוע החלטות שישרתו גם את הדורות הבאים ולא יפגעו בסביבה.

מוסי רז: אני מאוד מודה לכם על התמיכה.

יחיאל לסרי: תודה רבה, אדוני, על ההצגה הקצרה.

נסים זאב: הממשלה תומכת?

נסים זאב: אני רוצה לדעת אם הממשלה תומכת.

יחיאל לסרי: אדוני מעוניין לדבר?

קריאות: – – –

יחיאל לסרי: כולם מוותרים, נכון?

יחיאל לסרי: אנחנו נעבור, אם כן, להצבעה.

יחיאל לסרי: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים בקריאה ראשונה על הצעת חוק ייצוג גופים לא ממשלתיים לשמירת איכות הסביבה בוועדות שהוקמו על-פי חוק (תיקוני חקיקה), התשס"ב–2002, של חברי הכנסת מוסי רז, אחמד טיבי ונחום לנגנטל.

יחיאל לסרי: בבקשה.

יחיאל לסרי: הצבעה מס' 117 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 6 נגד – 1 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק ייצוג גופים לא ממשלתיים לשמירת איכות הסביבה בוועדות שהוקמו על-פי חוק (תיקוני חקיקה), התשס"ב–2002, לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

יחיאל לסרי: שישה בעד, מתנגד אחד, נמנע אחד.

יחיאל לסרי: ההצעה מתקבלת ועוברת להמשך דיון ולהכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

יחיאל לסרי: (קריאה ראשונה)

יחיאל לסרי: הנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון מס' 13) (ייצוג הולם), התשס"ב–2002, קריאה ראשונה, של חברת הכנסת חוסניה ג'בארה וקבוצת חברי הכנסת.

יחיאל לסרי: תציג את הצעת החוק חברת הכנסת ג'בארה.

יחיאל לסרי: בבקשה, גברתי.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני השר, הצעת החוק הזאת עברה קריאה טרומית, והיום אני מביאה אותה למליאת הכנסת לקריאה ראשונה, אחרי שהוחלו בה שינויים רבים בוועדת החוקה, חוק ומשפט, בנושא ייצוג הולם לנשים ולאנשים עם מוגבלויות.

חוסניה ג'בארה: לכן אני לא חושבת, אדוני היושב-ראש, אדוני השר וחברי הכנסת, שתהיה התנגדות להצעת החוק הזאת, במיוחד כאשר ההצעה לא עולה כסף למדינה.

חוסניה ג'בארה: לא עולה כסף.

חוסניה ג'בארה: כשרוצים לקבל אנשים למשרד ממשלתי ויש העדפה מתקנת, אדוני השר, אני מבקשת שקודם כול יתחשבו בנשים ובאנשים עם מוגבלויות.

חוסניה ג'בארה: לכן אני לא חושבת שתהיה התנגדות להצעת החוק הזאת.

חוסניה ג'בארה: אני אומרת שוב, שזה לא יעלה אגורה אחת לאוצר.

חוסניה ג'בארה: לכן, אדוני היושב-ראש, אדוני השר וחברי הכנסת, אני מבקשת את תמיכתכם.

חוסניה ג'בארה: תודה.

יחיאל לסרי: תודה רבה, גברתי.

יחיאל לסרי: האם רוצים לדון בנושא?

משה גפני: כן.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת אורלב אינו מוותר הפעם.

יחיאל לסרי: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

א' האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

א' האן: הצעת חוק תוספת תזונה, התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת אליעזר זנדברג וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת הטלגרף האלחוטי (איסור פרסום באמצעי תקשורת בלתי חוקיים ואיסור השמעה במוסדות ציבוריים), התשס"ב–2002, מאת חברי הכנסת יוסף פריצקי, זהבה גלאון, איתן כבל, נואף מסאלחה; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – סגני שרים), של אברהם רביץ ומשה גפני; הצעת חוק הרשויות המקומיות (גמלאות לראש רשות וסגניו) (תיקון – צירוף תקופות כהונה ללא שכר), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת מיכאל איתן; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – היטל השבחה), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק אחריות בגין פקודה בלתי חוקית (תיקוני חקיקה), התשס"ב–2002, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק פיצויי פיטורים (פטירת עובד), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת עמיר פרץ; הצעת חוק הגנת השכר (תיקון – הגדרת שכר עבודה), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת עמיר פרץ; הצעת חוק לתיקון פקודת הרופאים (איסור קבלת תגמול מחברת תרופות), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק ועדות חקירה (תיקון – הפסקת פעולת הוועדה), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת מיכאל קליינר; הצעת חוק הודעה מוקדמת לפיטורים ולהתפטרות (תיקון – הבטחת פיצוי), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת עמיר פרץ; הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (שעות נוספות), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת עמיר פרץ; הצעת חוק ביקורת על גופים ציבוריים (תיקוני חקיקה), התשס"ב–2002, מאת חברת הכנסת נעמי חזן; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – שריון אחוז חסימה), מאת חבר הכנסת מאיר פרוש; הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון – סעיף הלאום), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (תרומה למוסד ציבורי), התשס"ב–2002, מאת חברי הכנסת אברהם רביץ ומשה גפני; הצעת חוק סיוע ליישובי האזור (תיקוני חקיקה), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק-יסוד: שמירת יהדותה של מדינת ישראל, מאת חברי הכנסת אברהם רביץ ומשה גפני;

א' האן: הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון – איסור פרסום בדבר עבר מיני מאת נפגע עבירת מין או אלימות), התשס"ב–2002, מאת חברת הכנסת יעל דיין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שירות חברתי וקהילתי בהתנדבות, התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת יהודה גלעד; הצעת חוק בית-המשפט לענייני משפחה (תיקון – זוגות חד-מיניים), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת מוסי רז; הצעת חוק האזרחות (תיקון – שלילת אזרחות), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת איוב קרא; הצעת חוק לתיקון פקודת רופאי שיניים (סמכות שיננית), התשס"ב–2002, מאת חברי הכנסת יורי שטרן ואליעזר כהן; הצעת חוק מעבר בעלי חיים (תיקוני חקיקה), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת מוסי רז; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – גמלת סיעוד למי שנזקק לסיעוד בכל שעות היממה), התשס"ב–2002, מאת חברי הכנסת יורי שטרן ואליעזר כהן; הצעת חוק העונשין (תיקון – שידול להמרת דת), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת מאיר פרוש; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון – מועמד לבחירות), התשס"ב–2002, מאת חברי הכנסת יובל שטייניץ ואיוב קרא; הצעת חוק לתיקון דיני המשפחה (מזונות) (תיקון – איסור פטור מחובת תשלום מזונות), התשס"ב–2002, מאת חברת הכנסת נחמה רונן; הצעת חוק הארכיונים (תיקון – סמכות השר), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון – שהייה בלתי חוקית של עובד זר), התשס"ב–2002, מאת חברי הכנסת אורי יהודה אריאל ואליעזר כהן; הצעת חוק הגנת השכר (הארכת תקופת ההתיישנות), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת מוסי רז; הצעת חוק שימור ארץ המכבים, התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת מוסי רז; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום גמלת סיעוד בכסף למי שנזקק לסיוע בכל שעות היממה), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת אורי יהודה אריאל; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – זכות למענק לידה), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק עזרה ראשונה, התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת אברהם יחזקאל;

א' האן: הצעת חוק העיסוק בדיאטה, התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת אברהם יחזקאל; הצעת חוק נכסי נפקדים (תיקון), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הדרכים (שילוט) התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת מאיר פרוש; הצעת חוק זכויות החולה (תיקון – הסכמה מדעת), התשס"ב–2002, מאת חברי הכנסת גנדי ריגר ומרינה סולודקין; הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון – רשיון לישיבת קבע לתושבי ירושלים), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – שיעורי קצבאות ילדים), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון – מקום מרפא), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק הגנה על עובדים (חשיפת עבירות ופגיעה בטוהר המידות או במינהל התקין) (תיקון – הודעה על זכויות העובד), התשס"ב–2002, מאת חברי הכנסת נעמי חזן וזבולון אורלב; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – הכנסה מנכס), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק העונשין (תיקון – הפסקת הדיון), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת נסים זאב; הצעת חוק הרשות למלחמה בסמים (תיקון – תקציבי משרדי הממשלה בנושאים הקשורים לסמכויות הרשות), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת יחיאל לסרי; הצעת חוק מבקר בתי-המשפט, התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת יגאל ביבי; הצעת חוק ענישת מבצעי פגיעות איבה ובני משפחותיהם, התשס"ב–2002, מאת חברי הכנסת צבי הנדל, אורי יהודה אריאל, אליעזר כהן ומיכאל נודלמן; הצעת חוק-יסוד: הזכות לדיור, מאת חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון – הבעת אי-אמון), התשס"ב–2002, מאת חברת הכנסת יהודית נאות; הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – גביית ארנונה), התשס"ב–2002, מאת חברי הכנסת איתן כבל ומשה גפני; הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון – רישום מחדש),

א' האן: התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת יגאל ביבי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק חניית רכב כבד, התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת אברהם הירשזון; הצעת חוק מפעלים בקשיים (אזהרת תעסוקה), התשס"ב–2002, מאת עמיר פרץ; הצעת חוק ההסברה למדינת ישראל, התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת יורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הנשיא, התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת יובל שטייניץ; הצעת חוק לתיקון דיני הראיות (הגנת ילדים) (תיקון – העדת קטין שלא בפני הנאשם), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – הקמת מועצת המדינה), מאת חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון – רלוונטיות לתפקיד בבדיקות רפואיות), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת יחיאל לסרי; הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – תמיכה במוסד ציבור), התשס"ב–2002, מאת חברי הכנסת אברהם רביץ ומשה גפני; הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון – הפחתת דמי הביטוח), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת אורי יהודה אריאל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הגנה על זכויות העובדים (שפת חוזה עבודה), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק שירותי תיירות (תיקון – הרחבת פיקוח), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק פיצוי נפגעי עישון, התשס"ב–2002, מאת חברת הכנסת נחמה רונן; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון – פנקס הבוחרים), התשס"ב–2002, מאת חברי הכנסת יוסף פריצקי ואברהם פורז; הצעת חוק שוויון ההדמנויות בעבודה (תיקון – איסור בדיקה שאינה רלוונטית לתפקיד), התשס"ב–2002, מאת חברי הכנסת זהבה גלאון, איתן כבל, אליעזר כהן וענת מאור; הצעת חוק יישום ההסכם בדבר רצועת עזה ואזור יריחו (הסדרים כלכליים והוראות שונות) (תיקוני חקיקה) (תיקון – קיזוז), התשס"ב–2002; הצעת חוק הדרכים (שילוט) (תיקון – איסור התקנת שלט בעל תצוגה נעה), התשס"ב–2002, מאת חברי הכנסת ויקטור בריילובסקי ויהודית נאות; הצעת חוק הרשות לטלוויזיה חינוכית, התשס"ב–2002, מאת חברי הכנסת יורי שטרן ואליעזר כהן;

א' האן: הצעת חוק הזמר העברי, התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק-יסוד: הגבלת סמכויות הרשות השופטת, מאת חבר הכנסת צבי הנדל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (אי-מתן רשיון נהיגה למי שהורשע בעבירת סמים או אלימות), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק האזרחות (תיקון – מתן זכויות לבעלי קרבה ראשונה לאזרח ישראלי), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון – ביטול סעיף 22), התשס"ב–2002, מאת חברי הכנסת מוסי רז וענת מאור; הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (הצעות חוק והסתייגויות שבביצוען כרוכה עלות תקציבית) (הוראת שעה) (תיקון – ביטול החוק), מאת חבר הכנסת שאול יהלום; הצעת חוק מוזיאון הכנסת, התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת יוסי כץ וקבוצת חברי הכנסת.

א' האן: (קריאה ראשונה)

יחיאל לסרי: בבקשה, חבר הכנסת אורלב.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מסכים עם הרצון של חברת הכנסת חוסניה ג'בארה – יש לי זכות לחלוק אתה את החברות בוועדת החינוך, היא חברה נאמנה שם – אבל לצערי אני לא מסכים לנוסח הזה של החוק.

זבולון אורלב: אני בהחלט תומך במתן ייצוג הולם לקבוצות הזכאיות.

זבולון אורלב: אני חושב שהחוק הזה הוא נכון, וחובה על השרים ועל נציב שירות המדינה להקפיד מאוד בחוק הזה.

זבולון אורלב: אבל לתת סמכות לנציב למנוע מינוי של עובד, מעין סנקציות, עד שתתמלא כאילו המכסה של האוכלוסייה הזכאית, זה לשים כבלים – לתת לנציב שירות המדינה לשים כבלים על ידיו של שר.

זבולון אורלב: שר מופקד על חוקים, שר מופקד על ביצוע משימות.

זבולון אורלב: והנה, שרת החינוך צריכה לפתוח את שנת הלימודים, ונאמר שכדי לפתוח את שנת הלימודים היא צריכה את מנהל אגף הביטחון ובלי זה אי-אפשר לפתוח את שנת הלימודים, ונציב שירות המדינה לא ייתן למנות מנהל אגף ביטחון, כי שרת החינוך משום מה שכחה לתת העדפה לאוכלוסיות זכאיות.

זבולון אורלב: מי יסבול?

זבולון אורלב: – 1.8 מיליון תלמידים.

זבולון אורלב: לכן אני חושב, שהאפשרות לתת לנציב שירות המדינה סמכות למנוע משר למלא את חובותיו על-פי חוק, זה דבר לא ראוי.

זבולון אורלב: חזקה על שרים שימלאו את הוראות החוק.

זבולון אורלב: אני אומר לחברתי, חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, אם יש שר שאיננו ממלא את החוק בדבר מינויים לקבוצות זכאיות לייצוג הולם, יש אפשרות ללכת לבית-משפט.

זבולון אורלב: יש אפשרות לבוא לכנסת.

זבולון אורלב: יש אפשרות לחשוף את התופעה הזאת בתקשורת ולהפעיל לחץ ציבורי.

זבולון אורלב: אני חושב שהגבלת גמישות ניהולית של רשות מבצעת מסיבה כזאת היא בהחלט דבר מאוד לא רצוי.

זבולון אורלב: תודה.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני תמכתי בכל הצעות החוק שהועלו כאן למתן ייצוג הולם למגזרים שונים בחברה הישראלית שייצוגם פגום או שאין להם ייצוג בכלל.

משה גפני: אני תמכתי בייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית, תמכתי בייצוג הולם בכל מה שעלה כאן.

משה גפני: אני חושב שזה נכון, כולם צריכים להיות מיוצגים על-פי כישוריהם, ולא סתם להעדיף אותם כיוון שהם כאלה, אלא על-פי כישוריהם.

משה גפני: אני לא חושב שהצעת החוק הזאת היא ראויה, מכיוון שאם נפסיק את העבודה של שירות המדינה כיוון שלא מבצעים את החוק, אז נעצור את כל המדינה.

משה גפני: יש לי עוד כמה הצעות לעצור את המדינה, על עוד כמה עניינים שלא מבצעים.

משה גפני: בגלל זה נאשר הצעת חוק שתעצור את כולם?

משה גפני: אדוני היושב-ראש, בניגוד אלי, סיעת מרצ – שחברת הכנסת חוסניה ג'בארה, שהיא חברת כנסת מאוד מכובדת, ואני מאוד מכבד אותה, אבל היא בסיעת מרצ – – –

נעמי חזן: מה זה "אבל"?

נעמי חזן: אמרת שאתה מכבד אותה, אבל.

משה גפני: אני הרי בעצם צריך לתמוך בה בעיניים עיוורות, אבל פתחתי בכל זאת את העיניים והלכתי לבדוק.

משה גפני: הרי גם אני הגשתי הצעת חוק לגבי הציבור החרדי, שגם לו אין ייצוג הולם.

משה גפני: בואו ניקח את שירות המדינה – הרי כל הזמן מטיפים לנו: תשתלבו בעבודת המדינה – – –

נחום לנגנטל: אתם לא מוכשרים.

משה גפני: אני יודע שאנחנו לא מוכשרים.

משה גפני: אני יודע.

משה גפני: אם לא היינו מוכשרים הם היו תומכים בנו.

משה גפני: הבעיה היא שהם לא תומכים בנו כיוון שאנחנו מוכשרים.

משה גפני: זאת הבעיה.

משה גפני: הייתי בטוח – הרי מטיפים לנו מוסר כל הזמן.

משה גפני: אחמד, חבר הכנסת טיבי, אם אתה עכשיו נגדי, אז אני אהיה חייב לתמוך בחוק.

אחמד טיבי: בגללך קראו לי.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת גפני, אתה עוזר לי לנהל את הדיון?

משה גפני: כאשר אמרתי שהיות שהשתכנעתי שצריך לשלב את החרדים בעבודת המדינה – בחברות ממשלתיות, בשירות המדינה וכו', הבאתי הצעת חוק שאומרת, שמי שהוא חרדי והוא מוכשר ויש לו כל ההשכלה, שייתנו לו ייצוג הולם, כמו שצריך לתת לכולם.

משה גפני: סיעת מרצ הצביעה נגד.

משה גפני: אני יכול להבין מה הסיפור הזה?

יחיאל לסרי: מאי נפקא מינה?

משה גפני: מה, יכול להיות שאנשים שם אומרים דבר והיפוכו?

משה גפני: בכל אופן, אנשים מכובדים.

משה גפני: אומרים לנו תשתלבו בעבודת המדינה, וכשאני מביא הצעת חוק לשלב אותם על-פי כוחם היחסי ולפי גודלם ולפי כישוריהם, מצביעים נגד.

משה גפני: אז מה, יכול להיות שסיעת מרצ היא נגד הציבור החרדי?

רן כהן: לא.

משה גפני: אז למה הצבעתם נגד?

ראובן ריבלין: הם טעו.

ראובן ריבלין: היתה טעות.

משה גפני: הם טעו?

יחיאל לסרי: הם מתחרטים.

יחיאל לסרי: הם מתחרטים עכשיו.

יחיאל לסרי: תעלה את ההצעה מחדש.

משה גפני: ההצעה עברה והיא תקועה בוועדת החוקה.

משה גפני: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, לגבי העניין עצמו, אני לא רוצה להגיד מלה לא יפה, אבל אם זה כן וזה לא, זה לא מוצא חן בעיני.

משה גפני: אני רואה בזה מצב לא נכון ולא הוגן.

משה גפני: אני לא רוצה לומר את המלה דו-פרצופי.

משה גפני: חברת הכנסת ג'בארה, לגבי החוק עצמו, גם אם היה כלול בתוכו הציבור החרדי, החוק הזה לא טוב.

משה גפני: אי-אפשר לעצור את עבודת המדינה במערכות החינוך, במערכות הכלכליות.

משה גפני: אין אפשרות כזאת.

משה גפני: זה דבר שהוא בלתי קביל ואי-אפשר לעשות זאת.

משה גפני: כנסת אחראית לא יכולה לקבל הצעת חוק כזאת.

משה גפני: תודה רבה.

יחיאל לסרי: תודה רבה, אדוני.

יחיאל לסרי: השר ריבלין, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: חבר הכנסת גפני, לא הבנתי מה זה "בלתי קביל".

תמר גוז'נסקי: איך זה שדברים בלתי קבילים עברו בכנסת.

תמר גוז'נסקי: את זה לא הבנתי.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, האמת היא שאני נמצא כאן כתורן ולכן אינני יודע מה היתה עמדת ועדת השרים לענייני חקיקה.

ראובן ריבלין: נדמה לי שמטבע הדברים הממשלה החליטה להתנגד להצעת החוק הזאת גם בקריאה טרומית, שלא יעלה על הדעת שהיא תסכים לכפות על עצמה דבר שייתכן שאי-אפשר לקיימו.

ראובן ריבלין: שהרי לא נרצה להעמיד למשל בפני בית-המשפט העליון מגבלה כזאת ששופטי בית-המשפט לא יוכלו לשבת בדין כי עדיין אין שופט ערבי.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר, שבזמנו חבר הכנסת אמנון רובינשטיין ואני – לא נהוג לומר דברים מתוך הוועדה למינוי שופטים – היינו בדעה שצריך למנות שופט מאזרחי ישראל שהוא לא יהודי.

תמר גוז'נסקי: חיפשת ולא מצאת.

ראובן ריבלין: דרך אגב, הואיל ואני היום לא שופט ולא בן שופט, אני יכול להעיד על עצמי, כשר, שחזקה עלי מצוותו של החוק למנות אנשים מכל גוני הקשת.

ראובן ריבלין: ועד היום, מתוך 100% מינויים שמיניתי, 50% מהם היו מינויים של אזרחי ישראל לא יהודים, פשוט מהטעם שלא יכולתי שלא לעשות כך, משום הפער שהיה, הגירעון שהצטבר מממשלות של שרי תקשורת לדורותיהם, שאם תלכו ותצאו ותלמדו, ודאי שתראו שהם לא היו כולם מהמפלגה שלי.

ראובן ריבלין: אני היום ממלא אחר מצוות החוק וממנה מינויים של אזרחי ישראל נוצרים ומוסלמים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רובינשטיין מאוד עזר לי למצוא אחד מהאזרחים המוסלמים שהוא מועיל מאוד.

ראובן ריבלין: במועצה לכבלים יש לנו חברי מועצה דרוזים שאנחנו מתגאים בהחלט באיושם בכל אותם מקומות.

ראובן ריבלין: אבל יכול להיות לפעמים מצב שבנושא כזה או אחר לא מוצאים באותה עת אשה או אדם עם מוגבלויות, או להבדיל אלף אלפי הבדלות ובלי שום השוואה איזה אדם שהוא אינו יהודי והוא אזרח המדינה.

ראובן ריבלין: אני חושב שאי-אפשר לחייב את הנציב לבוא ולכפות על הממשלה להפסיק את כל פעולותיה בגלל דבר כזה או אחר.

ראובן ריבלין: אני יכול לומר לכם כשר ולהעיד כאן בפניכם, שגם ועדת-רביבי וגם נציב שירות המדינה מקשים עלינו מאוד את האפשרות למנות אדם זה או אחר, או הצריך מינוי, אלא אם כן מילאנו אחר כל המכסות.

ראובן ריבלין: לכן הייתי מציע להתנגד להצעת חוק זו לגבי כל ממשלה, לא רק הממשלה המיוחדת הזאת.

ראובן ריבלין: אני גם אומר ורוצה להדגיש, שמוסדות הממשלה מחויבים על-פי חוקי המדינה.

ראובן ריבלין: נדמה לי שאחד החוקים חבר הכנסת בשארה העביר כאן בכנסת זו.

ראובן ריבלין: אנחנו ממלאים אחר מצוות החוק, שכן אין לנו דרך אחרת אלא לעשות כן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בשארה, הרי לא יעלה על הדעת שבית-המשפט העליון יפסיק את פעילותו משום שעד היום לא נמצא על-ידו איזה שופט ערבי שיכול – – –

אחמד טיבי: אין שום שופט ערבי.

ראובן ריבלין: אני חושש בחשש כבד מאוד שהחוק הזה ימנע מבית-המשפט העליון למנות.

ראובן ריבלין: אנחנו במשרד התקשורת למשל, ממנים וממלאים אחר כל הוראות החוק, אבל אני לא רוצה, חלילה, שיהיה מצב שבו בבית-המשפט של ישראל לא יהיה איזה אדם שיוכל למלא אחר מצוות החוק.

ראובן ריבלין: לכן הייתי מבקש מחברי הכנסת שלא להטיל על הנציב משימה שהוא לא יוכל לעמוד בה, ואני מבקש מהם להתנגד להצעת חוק זו.

יחיאל לסרי: תודה רבה לשר התקשורת.

יחיאל לסרי: הדובר הבא – חבר הכנסת עזמי בשארה.

עזמי בשארה: מוותר.

יחיאל לסרי: אתה רשום בסדר הדוברים.

יחיאל לסרי: אתה הבא בתור.

יחיאל לסרי: אחריו – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, החלטתי לעלות ולדבר אחרי שהשר ריבלין דיבר.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, לא חשבתי אף פעם שצריך למנות מישהו לאיזה תפקיד משום שהוא ערבי או משום שהוא לא יהודי.

עזמי בשארה: צריך שיהיה כשרון, והאדם, או במקרה הזה מי שמבקש את התפקיד, אם הוא איש או אשה, צריך להתאים לתפקיד.

עזמי בשארה: אנחנו מדברים רק על נתינת הזדמנויות שוות ועל גישור על פערי העבר.

עזמי בשארה: זה אומר, שאם שני אנשים בעלי אותו כשרון הגישו בקשה לתפקיד מסוים, צריך לקחת את מי שהופלה לרעה 50 שנה – אשה ערבייה, גבר ערבי, במקרים מסוימים גם ממיעוטים אחרים שהופלו לרעה.

עזמי בשארה: זה הכול.

תמר גוז'נסקי: נכים.

עזמי בשארה: אני מתנגד לכך שימנו ערבי לבג"ץ משום שהוא ערבי.

עזמי בשארה: אגב, נלחמתי בכנסת נגד הכיוון הייצוגי של בג"ץ, כאילו בג"ץ צריך לייצג סקטורים בציבור.

עזמי בשארה: בג"ץ צריך לייצג ערכים דמוקרטיים וליברליים, לא סקטורים בציבור.

עזמי בשארה: נבחר בג"ץ?

עזמי בשארה: אני רוצה שערבים ודתיים ומזרחיים יהיו בבג"ץ?

עזמי בשארה: זה שטויות.

עזמי בשארה: אני חושב שבג"ץ צריך להציג את העקרונות החוקתיים ולא להיות בית-משפט חוקתי, כפי שמדברים פה ורוצים לבחור אותו.

עזמי בשארה: אין לנו פוליטיקה של זהות.

עזמי בשארה: אני חוזר על זה: אין לנו פוליטיקה של זהות.

עזמי בשארה: זה של ש"ס.

עזמי בשארה: אין לי politics identity.

עזמי בשארה: אני מתנגד לפוליטיקה של זהות.

עזמי בשארה: אני לא חושב שצריך לעשות מזהויות אידיאולוגיה, אני גם לא חושב שצריך למנות מישהו משום שהוא ערבי, אבל אסור לא למנות אותו משום שהוא ערבי.

עזמי בשארה: עכשיו צריך להפלות לטובה בין שני אנשים עם אותם כישורים.

עזמי בשארה: אם הם ניגשים לתפקיד ואחד מהם ערבי, במיוחד אשה ערבייה, צריך לבחור אותה לתפקיד.

עזמי בשארה: זה הכול.

עזמי בשארה: זה הכול.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בשארה, אני רוצה לומר לך, שלא היה מינוי אחד שעשיתי במשרדי של לא-יהודי שלא היה מוכשר או מועמד ראוי.

עזמי בשארה: בסדר, אבל היו אנשים שהביאו ערבים, משום שהם יכולים להביא כמה קולות לליכוד, אפילו מינוי למנהל בית-ספר.

עזמי בשארה: לתפקיד מנהל בית-ספר, במקומות אחדים, מביאים מישהו אם הוא מביא התפקדויות לליכוד.

עזמי בשארה: לא על הערבי הזה אנחנו מדברים.

עזמי בשארה: אנחנו מדברים על ערבי עם כשרונות, שיש לו כשרונות לקבל את התפקידים האלה.

עזמי בשארה: על זה אנחנו מדברים.

עזמי בשארה: תודה רבה.

יחיאל לסרי: תודה רבה, אדוני.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, מכובדי השרים, חברי חברי הכנסת, אני אקצר בדברים ואומר רק משפט אחד לגופו של עניין: השר ריבלין, אפשר תמיד גם להתחכם, גם להתפלפל ולומר משפטים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי כולנו יודעים לקרוא לילד בשמו אם אנחנו רוצים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השר עשה ולא עשה, כל הכבוד, כל אחד יודע מה הוא עושה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו תובעים דבר אחד, ואני חושב שכולנו צריכים להיות מאוחדים בעניין הזה: הגיע הזמן שלא להפלות אוכלוסייה שלמה לרעה, גם כאשר יש דרך חוקית, פורמלית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מצטער, ואני חושב שזו בושה לכולנו, שחייבים לחוקק פה חוקים כדי לשים קץ למצב הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה הכול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל יותר טוב לעשות את זה בחוק מאשר לא לעשות את זה בכלל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת בוים – היה כאן לפני דקה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, רבותי השרים, חוקים כאלה לא היו באים אל העולם אלמלא היה מצב של אי-שוויון מוחלט.

אחמד טיבי: אי-שוויון מוחלט שהצטבר – נכון, אדוני השר – במשך שנים רבות, לא שלכם, אלא מאז כוננו ממשלות העבודה.

אחמד טיבי: אתה צודק.

אחמד טיבי: וכי זה מצדיק להקל במצב הקשה שאנחנו נמצאים בו?

אחמד טיבי: הם התחילו, למה אתם צריכים להמשיך?

ראובן ריבלין: בדיוק להיפך.

אחמד טיבי: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה לא היתה מביאה הצעה כזאת אלמלא המשיך המצב להיות רע, למרות החוק של ייצוג הולם של חבר הכנסת עזמי בשארה וגם החוק הממשלתי, שהם לא גרמו לשינוי דרסטי.

אחמד טיבי: סדרי השלטון לא השתנו בכל מה שקשור במינויים של ערבים.

אחמד טיבי: עדיין יש מצב שבו אם ניגשים שני מועמדים עם אותם נתונים, האחד יהודי והשני ערבי, תמיד מעדיפים את היהודי, לא ב-100% של המקרים, אבל ברוב מוחץ של המקרים.

אחמד טיבי: צריך להפוך את הקערה על פיה.

אחמד טיבי: למה בשוק הפרטי המצב יותר טוב?

אחמד טיבי: כי שם בדרך כלל, בחברות הפרטיות, הכשרון האישי קובע, ושם, כאשר יש עובדים ערבים – – –

עזמי בשארה: – – –

אחמד טיבי: נכון.

אחמד טיבי: תמיד הערבים, גם בחברות הפרטיות, אגב, מצטיינים.

אחמד טיבי: הם עובדים מצטיינים.

אחמד טיבי: אני מאמץ את מה שאמרת בנושא הקודם: אני לא יותר טוב ממך, גם בגלל החוק הזה – תקשיב, הרב גפני, אני צריך את אוזנו הקשובה של השר.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת גפני, אתה מפריע.

יחיאל לסרי: השר ריבלין וחבר הכנסת גפני, תודה.

אחמד טיבי: אדוני השר, אתה לא יכול להיות יותר טוב ממני רק בשל העובדה שאתה יהודי.

אחמד טיבי: אני יכול לקבל את העובדה שאתה יותר טוב ממני בשל העובדה שאתה מוכשר יותר.

אחמד טיבי: אבל, אם אני מוכשר יותר ממך, זה מה שצריך לקבוע.

יחיאל לסרי: אז אני יהודי.

אחמד טיבי: ואז, זה מצמצם את הפער האיכותי בינינו רק בשל העובדה שאתה יהודי.

אחמד טיבי: דרך אגב, זו הגדרה מעשית של מדינה יהודית, ואתה צודק.

אחמד טיבי: זו ההגדרה המעשית.

אחמד טיבי: זו התוצאה של מדינה יהודית.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת הנדל.

אחמד טיבי: על כן, אני פונה לחברי הכנסת לראות את ההצעה של חברת הכנסת ג'בארה כפי שהיא.

אחמד טיבי: היא משקפת מציאות עגומה.

אחמד טיבי: הצעת החוק באה לתקן מציאות עגומה.

אחמד טיבי: לכן אני קורא לחברי הכנסת להצביע בעד ההצעה בקריאה ראשונה.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

תמר גוז'נסקי: מוותרת.

יחיאל לסרי: מוותרת.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת לנגנטל – איננו נוכח.

נחום לנגנטל: אני נוכח ומוותר.

יחיאל לסרי: סליחה.

יחיאל לסרי: נוכח ומוותר.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת צבי הנדל, בבקשה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת לנגנטל, אם תשב במקומך אראה שאתה נוכח.

יחיאל לסרי: אתה מסתתר, ועוד בשורה האחרונה.

צבי הנדל: אדוני היושב-ראש, מכובדי השרים, חברות וחברי הכנסת, בזמנה נחקקה חקיקה, שהתנגדתי לה, לתת העדפה למינויים מסוימים לנשים או לערבים.

צבי הנדל: אני עקבי בעניין הזה, שכל אחד צריך להתקבל לעבודתו או להתמנות למשרה כזאת או אחרת בדירקטוריון על-פי כישורים ולא על-פי מוצא.

צבי הנדל: אני גם לא הייתי תומך לו היה חוק שלפיו צריך לתת העדפה ליוצאי רומניה או למתנחלים.

צבי הנדל: אם מישהו מוכשר, אינני רוצה שימנעו ממנו.

צבי הנדל: אם מישהו מוכשר וראוי, הוא צריך לקבל מינוי.

צבי הנדל: אבל, החוק עבר, ואני הייתי מיעוט.

צבי הנדל: עכשיו, מביאים חוק על חוק.

צבי הנדל: כלומר, נניח שיש מוסד מסוים שעדיין לא מילא את המכסה, כי, רחמנא ליצלן, הוא לא מצא – אני, למשל, גר במקום שבית-החולים הטבעי שאליו, לא עלינו, נוסעים, הוא באר-שבע, ויש שם הרבה רופאים ערבים או בדואים, ואינני יודע להבחין ביניהם, מעולים.

צבי הנדל: לא עולה על דעתו של מישהו שלא לקבל את החבר'ה המעולים האלה לעבודה, אבל קיבלו אותם לא בגלל ולא למרות אלא כי הם רופאים טובים ויש אחיות כאלה.

צבי הנדל: הם מטפלים אפילו במתנחל כמוני.

צבי הנדל: לנשק להם את הידיים והרגליים, הם עושים עבודה נהדרת.

צבי הנדל: למה אני צריך לעשות את ההעדפה?

צבי הנדל: החוק הזה אומר: אם לא מצאת בבית-החולים "סורוקה", נניח, ועדיין לא הגעת לתקן, לא תקבל אף אחד אחר עד שתמלא את התקן.

צבי הנדל: כן טוב או לא טוב, לא משנה.

צבי הנדל: אני ממש מבקש גם מהממשלה: לא צריך כל הזמן לחשוב שרודפים אחריך ואתה לא מספיק ליברל.

צבי הנדל: אין מדינה יותר מתוקנת, ליברלית ודמוקרטית ממדינת ישראל בשום מקום בעולם.

צבי הנדל: במקומות אחרים זה בתנאים הרבה יותר קלים.

צבי הנדל: אצלנו התנאים מסובכים.

צבי הנדל: למרות זאת, אין עוד מדינה בעולם שכל כך נזהרת בכבוד אנשים, והכול במגבלות של חיי אדם, כי יש מלחמה.

אחמד טיבי: – – –

יוסי שריד: – – –

צבי הנדל: לכן, אני מאוד מבקש, אף שיוסף שריד הצדיק לא כל כך מבין אותי כי הוא כמובן מטייל בעולם הרבה יותר ממני, ובזה אני בטוח, ובכל זאת אני אומר שאין לנו במה להתבייש.

צבי הנדל: אנחנו מהמעולות שבמדינות.

צבי הנדל: תודה.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

יחיאל לסרי: חבר הכנסת בנימין אלון, בבקשה.

יוסי שריד: – – – בנסיעות שלך, ותראה מי נוסע יותר בעולם.

אחמד טיבי: הוא גר בחו"ל.

צבי הנדל: גם חבר הכנסת טיבי.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שמעתי אתמול בדיוני ועדת-טל את השיטות המדעיות הנפלאות של חברת הכנסת פרופסור חזן וחבר הכנסת ד"ר עזמי בשארה על כך שזכויות – כן, וחובות – לא.

בנימין אלון: הם בנו זאת בבניין מושלם.

בנימין אלון: לא צריך חובות.

נעמי חזן: – – –

בנימין אלון: בדמוקרטיה יש זכויות ואין חובות.

בנימין אלון: לשנוא את החרדים אתמול – שמעתי שנאה כלפי החרדים: לא הולכים לצבא, לא ממלאים את חובותיהם, מוקצים ושנואים.

בנימין אלון: אבל כשחבר הכנסת עזמי בשארה, האזרח, או נניח בנו יגמור בגיל 20 אוניברסיטה ויהיה בעל B.a, כשבני עדיין לא משתחרר, ואז הוא יהיה דירקטור, כי צריך מכסה והוא הרי אינטלקטואל ידוע עם rating.

בנימין אלון: ואז, הוא יהיה דירקטור, ואם לא ימונה לדירקטור, אף אחד לא ימונה לדירקטור בכל המדינה עד שימצאו את הערבי שגמר באוניברסיטת חיפה B.a והוא יכול להיות דירקטור.

ענת מאור: – – –

בנימין אלון: אבל, אם אני אומר את הדברים האלו, הרי אני פאשיסט וגזען.

בנימין אלון: נו, תגידו: גולדשטיין.

אחמד טיבי: גולדשטיין.

בנימין אלון: גזען, רדיקל.

עזמי בשארה: – – –

בנימין אלון: רבותי, מי אני באמת, הבור, לעומת הנאורים שבחבורה – חבורת השמאל והערבים – –

עזמי בשארה: אתה תגיד.

עזמי בשארה: אנחנו לא נגיד עליך, גזען.

עזמי בשארה: אתה אוהב ערבים.

עזמי בשארה: אתה – – –

בנימין אלון: – – שהולכים יד ביד בברית ובאחווה, והכול למען המולדת ולתפארת מדינת ישראל?

בנימין אלון: שתהיו בריאים.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת בני אלון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מספיק לך – – –

עזמי בשארה: עם ישראל חי.

אחמד טיבי: פרחים לצה"ל.

ענת מאור: – – –

שמואל הלפרט: חבר הכנסת יוסף פריצקי – איננו נוכח.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת יורי שטרן – איננו נוכח.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת נואף מסאלחה – איננו נוכח.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת נסים זאב, אחרון הדוברים המסורתי, בבקשה.

עזמי בשארה: אתה ממש אוהב ערבים.

משה גפני: חברת הכנסת מאור, למה את הצבעת נגד החוק שלי?

משה גפני: למה זה שונה?

משה גפני: על גיוס חרדים – למה את הצבעת נגד?

משה גפני: מה הצביעות הזאת?

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה – –

מוחמד כנעאן: הפתענו אותך.

משה גפני: כן.

משה גפני: הם – לא.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת כנעאן, אני מבקש לא להפריע.

נסים זאב: – – הצעת החוק באה, בעצם, למנוע קליטת עובדים – היא לא באה לתת עדיפות, אלא קודם כול למנוע.

עזמי בשארה: אתה מסכם?

נסים זאב: כן.

נסים זאב: כתוב: שאינם נמנים עם אחת מהקבוצות הזכאיות לייצוג הולם.

נסים זאב: הכוונה היא, כמובן, לערבים המקופחים, המסכנים, הנרדפים, המעונים והנכבשים.

נסים זאב: תגידו לי איפה הערבים חיים יותר טוב, באיזו מדינה ממדינות ערב?

אחמד טיבי: בשכונת ירמוק בעזה.

אחמד טיבי: הם לא חיים.

נסים זאב: חבר הכנסת אחמד טיבי, אני אומר לך שאינני יודע איזו זכות נפלה בחלקך לצאת מתפקיד יועצו של יאסר ערפאת.

נסים זאב: היית נשאר ברשות הפלסטינית היום מסכן ורעב ללחם, והיום אתה יושב כמלך מכובד בכיסאו.

אחמד טיבי: תודה רבה.

נסים זאב: תודה רבה, וגם תודה לאל.

נסים זאב: אינני מבין.

נסים זאב: עוד מעט תהיה העדפה לפי מפלגות.

נסים זאב: יש פה מפלגות מקופחות, שאין להן מספיק נציגים בגופים ממשלתיים כאלה ואחרים.

נסים זאב: יש גם עדות שמקופחות.

נסים זאב: אני חושב שהגיע הזמן לעשות חשבון נפש פעם אחת ולתמיד, אילו זכויות היו ליהודים בארצות ערב.

נסים זאב: חבר הכנסת אחמד טיבי, מה היה להם?

נסים זאב: הם היו נרדפים באמת.

נסים זאב: הם יצאו עם הנעליים שלהם.

נסים זאב: גזלו את רכושם.

תמר גוז'נסקי: – – –

אחמד טיבי: – – –

נסים זאב: גנבו אותם ורדפו אותם ורצחו אותם, והם באו למדינת ישראל.

נסים זאב: ברוך השם, היום אתם חלק מהישראלים במדינת ישראל.

נסים זאב: אולי מיעוט, אבל הזכויות שלכם לא מבוטלות גם אם אינן מושלמות.

נסים זאב: לבוא ולהביא הצעת חוק לסרס את עבודת הממשלה ולעצור את נציב שירות המדינה מלמנות עובדים חדשים – זה דבר שלא יעלה על הדעת.

נסים זאב: הוא לא מתקבל.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון מס' 13) (ייצוג הולם), התשס"ב–2002.

מוחמד כנעאן: למה, מה קרה?

מוחמד כנעאן: ואיפה אני?

שמואל הלפרט: הרשימה הסתיימה.

שמואל הלפרט: כנראה אתה לא היית כאן, חבר הכנסת כנעאן.

מוחמד כנעאן: – – –

שמואל הלפרט: אני מאוד מצטער, אתה לא היית ולכן הפסדת את רשות הדיבור.

שמואל הלפרט: אנחנו עוברים להצבעה, חברי הכנסת, על הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון מס' 13) (ייצוג הולם), התשס"ב–2002.

שמואל הלפרט: אפשר להצביע.

שמואל הלפרט: הצבעה מס' 118 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14 נגד – 11 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת החוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון מס' 13) (ייצוג הולם), התשס"ב–2002, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, רוב של 14 בעד, 11 מתנגדים ונמנע אחד, אני קובע, שהצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון מס' 13) (ייצוג הולם), התשס"ב–2002, אושרה בקריאה ראשונה והיא תעבור לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

שמואל הלפרט: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק כתוביות ושפת סימנים בשידורי טלוויזיה, התשס"ב–2002.

שמואל הלפרט: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת מרדכי משעני.

צבי הנדל: לוועדת הכספים.

שמואל הלפרט: כבר קבענו שזה יעבור לוועדת העבודה והרווחה.

צבי הנדל: אני מבקש שזה יעבור לוועדת הכספים.

שמואל הלפרט: אבל אתה נזכרת מדי מאוחר, אחרי שאני קראתי – – –

צבי הנדל: – – –

נסים זאב: – – –

שמואל הלפרט: ועדת הכנסת תחליט לאיזו ועדה להעביר את הצעת החוק.

שמואל הלפרט: (קריאה ראשונה)

שמואל הלפרט: בבקשה, חבר הכנסת מרדכי משעני.

מרדכי משעני: אדוני היושב-ראש, אדוני שר התקשורת, חברי חברי הכנסת, אני שמח מאוד להציג לקריאה ראשונה את הצעת חוק כתוביות ושפת סימנים בשידורי טלוויזיה.

מרדכי משעני: הדבר התחיל בהצעה לתקן את חוק הקלות לחירש, מ-1992, אך במהלך הדיונים בוועדת העבודה והרווחה, בראשותו של חבר הכנסת יאיר פרץ, הבנו שצריך להפסיק לעשות הקלות וטובות, ויש ללכת לקראת מימוש העיקרון של שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות.

מרדכי משעני: לא עוד הקלות לנכים, לחירשים, אלא הטלת חובה על הרשויות הממלכתיות, או רשויות שפועלות מכוחן, לאפשר לאזרחים הסובלים ממוגבלות כלשהי להיות נגישים לקבלת השירות בדיוק כמו כל אזרח אחר.

מרדכי משעני: לפיכך החלטנו לגבש את הצעת החוק המונחת כאן לפניכם.

מרדכי משעני: החוק הזה, לכשיתקבל, יטיל על ערוצי השידור בטלוויזיה את החובה ללוות את שידוריהם בכתוביות ובשפת סימנים, כדי שלאוכלוסייה החירשים וכבדי השמיעה – המונה מאות אלפי איש, בהם הרבה מאוד ילדים צעירים – תוכל להיות נגישות לשידורים האלה.

מרדכי משעני: בעבודה זו נעזרנו רבות בכמה אנשים, והייתי רוצה להודות להם: עורך-הדין דן אורנשטיין ממשרד המשפטים, מר חיימוביץ שמואל, הממונה על נגישות ארצית, והיועצת המשפטית לוועדת העבודה והרווחה, ג'ודי וסרמן.

מרדכי משעני: אני גם רוצה להודות לראשי ארגוני החירשים, מר אהרן עיני, זבולון גורני, אחיה קמארה, הדר גורמז ודליה ברלינסקי, על ששיתפו פעולה יחד אתנו כדי לגבש את ההצעה המונחת היום לקריאה ראשונה.

מרדכי משעני: לפנינו עדיין עבודה רבה לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית.

מרדכי משעני: אנחנו נשתדל, אני מבטיח, לעשות זאת גם בטווח זמן קצר, אבל תוך ניסיון להביא להסכמה, ככל האפשר, עם ערוצי השידור.

מרדכי משעני: החוק מטיל את החובה לשדר כתוביות ושפת סימנים בהדרגה, מתוך התחשבות בערוצי השידור, והוא גם יחיל סעיפי אכיפה שיהיו יעילים, דבר שלא היה קיים בחוק הקלות לחירש.

מרדכי משעני: אני רוצה לסכם ולומר, כי בהצעת החוק עשינו צעד משמעותי לקראת אותו עיקרון שאמרתי, של מתן האפשרות לאנשים עם מוגבלויות להגיע לאותם שירותים כמו כל אזרח אחר.

מרדכי משעני: אני חושב שזה חוק חשוב, חשוב שהוא יעבור, ואני גם מאמין שעד שאנחנו נביא את החוק הזה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, ערוצי השידור בטלוויזיה יתארגנו לקראת החלתו אצלם, בערוצי השידור.

מרדכי משעני: אני גם רוצה להודות לשר התקשורת על שהשתתף בדיוני הוועדה וסייע בידינו.

מרדכי משעני: החוק הזה אין לו עלות תקציבית, ולכן מן הראוי שהוא יעבור בקריאה ראשונה, ואני קורא לכם להצביע בעד החוק בקריאה ראשונה.

מרדכי משעני: תודה.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת מרדכי משעני.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת זבולון אורלב – אינו נוכח; חבר הכנסת גדעון עזרא – אינו נוכח.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

שמואל הלפרט: אחריו – חבר הכנסת מיכאל קליינר.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני שר התקשורת, מאז נבחרתי לכנסת אני לא נוהג להצביע על חוקים שעניינם הוא הטלוויזיה.

משה גפני: אני לא מצביע כיוון שאני לא חושב שזה המכשיר שמועיל כל כך לעם ישראל, לנוער.

משה גפני: אני לא הצבעתי אף פעם.

משה גפני: היום אני עומד לחרוג ממנהגי בעניין הזה, מסיבה מאוד פשוטה, ואני רוצה לומר אותה.

משה גפני: אני נפעם מפעולותיו של חבר הכנסת מרדכי משעני למען החירשים, בכמה וכמה תחומים.

משה גפני: וכיוון שהחוק הזה שהביא חבר הכנסת משעני עניינו לסייע לחירשים ולהקל עליהם, אני סבור שהכנסת כן צריכה להצביע, ולכן אני אצביע בעד הצעת החוק הזאת, גם בגלל העניין – זה לטובת החירשים – וגם בגלל מציע החוק, מרדכי משעני.

משה גפני: אני אצביע בעד.

משה גפני: תודה.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת משה גפני.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת מיכאל קליינר, האשם מחאמיד, אחמד טיבי, אברהם רביץ, שאול יהלום, טלב אלסאנע, יגאל ביבי, איוב קרא, אבשלום וילן, אופיר פינס-פז, מוחמד כנעאן, עבד-אלמאלכ דהאמשה, אליעזר זנדברג, ויצמן שירי, נחום לנגנטל, עזמי בשארה, אברהם שוחט – אינם נוכחים.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

נסים זאב: – – –

יהודית נאות: – – –

שמואל הלפרט: מצטער מאוד, אתה לא מופיע כאן ברשימה.

שמואל הלפרט: זה דבר טבעי מאוד שאתה נועל כל דיון, ולכן אני מזמין אותך.

שמואל הלפרט: סביר שהיתה כאן טעות.

ראובן ריבלין: 1,000 נאומים או 1,200 נאומים – זה אותו דבר.

נסים זאב: זה לא משנה, אני לא נואם בשביל לנאום.

נסים זאב: אני רוצה לברך את חבר הכנסת מרדכי משעני.

נסים זאב: הוא ידיד גדול שלנו, ואנחנו עובדים ביחד, וכשיש הצעת חוק הומנית כזאת, שדרושה בכל מחיר לציבור שזקוק לשפת הסימנים בטלוויזיה – היא חיונית לאותו ציבור שנזקק – צריכים לתמוך בה.

נסים זאב: אגב, בארצות חוץ מקובל להתקין תוכניות מיוחדות ובלעדיות לחיזוק הנכים, לטיפול בהם ולקידומם, וזאת לאור התפתחות הטכניקות המיועדות לצרכים של נכים אלו, ועל-ידי כך לתרום לאיכות חייהם ולתת להם הרגשה טובה.

נסים זאב: ואני חושב שככל שהטכניקה פה תתקדם אנחנו נצטרך כל פעם לחוקק חוק נוסף שצריך ללכת בתלם.

נסים זאב: תודה.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

שמואל הלפרט: מי בעד?

שמואל הלפרט: מי נגד?

שמואל הלפרט: אפשר להצביע.

שמואל הלפרט: הצבעה מס' 119 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק כתוביות ושפת סימנים בשידורי טלוויזיה, התשס"ב–2002, לוועדת החינוך והתרבות נתקבלה.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, רוב של 14 בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

שמואל הלפרט: אני קובע שהצעת חוק כתוביות ושפת סימנים בשידורי טלוויזיה, התשס"ב–2002, התקבלה בקריאה ראשונה והיא תעבור להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית לוועדת החינוך והתרבות.

שמואל הלפרט: (קריאה ראשונה)

שמואל הלפרט: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק פרסום חוקי עזר (תיקוני חקיקה), התשס"ב–2002.

שמואל הלפרט: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת אמנון רובינשטיין.

שמואל הלפרט: בבקשה.

יהודית נאות: לשר הפנים אין אינסטנציה לאשר חוקים?

אמנון רובינשטיין: אני אסביר את זה.

אמנון רובינשטיין: רבותי, ההיסטוריה של חוקי עזר עירוניים מקומיים היא היסטוריה עצובה מאוד.

אמנון רובינשטיין: זה התחיל בכך שהיה וטו מוחלט לשר הפנים.

אמנון רובינשטיין: אם הוא לא היה מאשר את זה, זה לא היה מתפרסם.

אמנון רובינשטיין: עקב הצעת חוק שהוגשה לפני הרבה שנים – שהיה לי הכבוד להגישה – השתנה המצב.

אמנון רובינשטיין: 60 ימים ממתינים עד לאישור שר הפנים, ואם הוא לא מודיע שהוא מתנגד החוק מאושר אוטומטית ומתפרסם.

אמנון רובינשטיין: זה זמן המינימום, אין זמן מקסימום.

אמנון רובינשטיין: יצא שחוקי עזר עירוניים, גם כאלה שלא נפסלו על-ידי שר הפנים, מתעכבים לפעמים במשך למעלה משנה וראשי רשויות מקומיות פונים ואומרים: הייתכן דבר כזה שאנחנו, רשות נבחרת, דמוקרטית, לא יכולים לחוקק חוקים מכיוון שסמכות מינהלית מטילה עלינו וטו?

אמנון רובינשטיין: השר ריבלין, יש התנגדות של משרד המשפטים.

אמנון רובינשטיין: אני באתי בדברים עם משרד המשפטים והצעתי, שכתוצאה מההידברות שלי אתם תימצא תקופת זמן נוספת לבדיקת חוקיות חוקי העזר, כדי שלא יהיו חוקי עזר שיפגעו בזכויות אדם.

אמנון רובינשטיין: הרעיון של מקסימום זמן הוא חיוני לשלטון המקומי, בלי זה הוא לא יכול להסתדר.

אמנון רובינשטיין: לכן אני מבקש לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת הפנים של הכנסת, שם היא התקבלה בקריאה מוקדמת כמעט פה-אחד.

אמנון רובינשטיין: תודה.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת אמנון רובינשטיין.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לדיון.

שמואל הלפרט: ראשון הדוברים, חבר הכנסת בנימין אלון – מוותר.

זבולון אורלב: כל היושבים באולם מוותרים.

שמואל הלפרט: כולם מוותרים.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

שמואל הלפרט: אפשר להצביע.

שמואל הלפרט: הצבעה מס' 120 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 11 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק פרסום חוקי עזר (תיקוני חקיקה), התשס"ב–2002, לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

שמואל הלפרט: אני מוסיף את קולו של חבר הכנסת אמנון רובינשטיין.

שמואל הלפרט: רוב של 12 בעד, ללא מתנגדים, נמנע אחד, ואני קובע שהצעת חוק פרסום חוקי עזר (תיקוני חקיקה), התשס"ב–2002, אושרה בקריאה ראשונה ותעבור לוועדת הפנים להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

שמואל הלפרט: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק חינוך מיוחד (תיקון מס' 6).

שמואל הלפרט: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת אילן גילאון.

אמנון רובינשטיין: לפי סדר-היום, יש לי שתי הצעות חוק, האחת אחרי השנייה, הצעת חוק סדר הדין הפלילי.

ראובן ריבלין: גם הממשלה תומכת.

שמואל הלפרט: לא, כאן זה משהו אחר לגמרי.

שמואל הלפרט: יש כאן בלבול.

שמואל הלפרט: (קריאה ראשונה)

שמואל הלפרט: בבקשה, חבר הכנסת אמנון רובינשטיין יציג את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 38) (מועד למתן הכרעת דין).

אמנון רובינשטיין: אדוני היושב-ראש, זו הצעת חוק באותו עניין, זמן מקסימלי לפעולות, כי אחת הבעיות בישראל זו סחבת.

אמנון רובינשטיין: בתי-משפט בתחום המשפט האזרחי יש להם מגבלה של מתן פסק-דין בתוך חודשיים, שזה לא זמן קצר.

אמנון רובינשטיין: אני חניך של שיטה שבה נותנים פסקי-דין במקום בסוף ההתדיינות.

אמנון רובינשטיין: במשפט פלילי – חובת מתן פסק-הדין מייד, היא עוד יותר גדולה מאשר במשפט האזרחי, והחוק עכשיו נועד לקבוע את זה, שבתוך 60 ימים מיום סיום המשפט הפלילי צריך לתת פסק-דין.

אמנון רובינשטיין: במדינות שבהן יש מושבעים – לא שאני תומך בזה – פסק-הדין ניתן במקום, אין ברירה אחרת.

אמנון רובינשטיין: אי-אפשר למשוך זאת.

אמנון רובינשטיין: משיכת כתיבת פסק-דין במשפט פלילי היא עינוי דין כפול – עינוי דין גם לנאשם וגם לקורבנותיו.

אמנון רובינשטיין: הייתי פונה לשופטים היושבים בדין פלילי: עשו כל מאמץ לתת את פסק-הדין בתוך פחות מ-60 ימים; 60 ימים ומעלה – לא בא בחשבון.

אמנון רובינשטיין: הממשלה תומכת בהצעת חוק זו, והיא עברה בוועדה פה-אחד.

אמנון רובינשטיין: לכן אני מבקש להעביר אותה להכנתה לקריאה שנייה ושלישית לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

אמנון רובינשטיין: תודה.

שמואל הלפרט: תודה.

זבולון אורלב: מוותרים.

שמואל הלפרט: כולם מוותרים?

קריאות: כן.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

שמואל הלפרט: הצבעה מס' 121 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 38) (מועד למתן הכרעת דין), התשס"ב–2002, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, רוב של 13 בעד, ללא מתנגדים, ללא נמנעים.

שמואל הלפרט: אני קובע, שהצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 38) (מועד למתן הכרעת דין), התשס"ב–2002, אושרה בקריאה ראשונה.

שמואל הלפרט: הצעת החוק תעבור לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

שמואל הלפרט: (קריאה ראשונה)

שמואל הלפרט: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק רשות השידור (תיקון מס' 13), התשס"ב–2002.

שמואל הלפרט: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת זבולון אורלב.

שמואל הלפרט: בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי שר התקשורת, סעיף 25א לחוק רשות השידור מסדיר את שידורם של תשדירי פרסומת והודעות ברדיו.

זבולון אורלב: הסעיף בחוק קובע, שרשות השידור רשאית לשדר ברדיו תשדירי פרסומת והודעות תמורת תשלום, וכן רשאית היא להזמינם, להכינם או להפיקם בעצמה, או באמצעות אדם אחר, או חברה אחרת שתיקבע ותיבחר בדרך של מכרז.

זבולון אורלב: כך אומר החוק: "התקשרויות רצופות עם אותו זוכה לא יהיו לתקופות העולות ביחד על עשר שנים".

זבולון אורלב: לאמור מי שזכה פעם אחת במכרז וזכה פעם שנייה במכרז כלל לא יכול לגשת למכרז פעם שלישית.

זבולון אורלב: תאמינו?

זבולון אורלב: כך כתוב בחוק.

זבולון אורלב: מאחר שמכוח סעיף 25א לחוק מסורה הסמכות לקבוע סייגים בדבר השתתפות אדם במכרז וכן מגבלות בדבר תוכנם ואופן הכנתם של תשדירי פרסומת והודעות לוועד המנהל, בהתייעצות עם המנהל הכללי ברשות השידור, נראה כי המגבלה הנוגעת למשך התקשרויות של שתי תקופות התקשרות ולא יותר, היא מיותרת לחלוטין, אינה עולה בקנה אחד עם חוק-יסוד: חופש העיסוק, שמאפשר לאדם לגשת למכרזים ללא הגבלה, ומוצע למחוק אותה.

זבולון אורלב: ועדת השרים לחקיקה המליצה ותמכה בהצעה בקריאה הטרומית, לכן ההצעה נומקה מהמקום.

זבולון אורלב: ההצעה אושרה בוועדת החינוך והתרבות פה-אחד.

זבולון אורלב: להצעה שותפים חברי הכנסת קולט אביטל, אפי אושעיה, זאב בוים, יחיאל לסרי, רחמים מלול ויהודית נאות.

זבולון אורלב: תודה על תמיכתכם.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת זבולון אורלב.

שמואל הלפרט: אני מבין שכולם מוותרים על רשות הדיבור.

שמואל הלפרט: לכן, חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו להצבעה.

שמואל הלפרט: אפשר להצביע.

שמואל הלפרט: מי בעד?

שמואל הלפרט: מי נגד?

שמואל הלפרט: הצבעה מס' 122 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק רשות השידור (תיקון מס' 13), התשס"ב–2002, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

שמואל הלפרט: רוב של 12 בעד, מתנגד אחד וללא נמנעים.

שמואל הלפרט: אני קובע, שהצעת חוק רשות השידור (תיקון מס' 13), התשס"ב–2002, אושרה בקריאה ראשונה, והיא תעבור להכנתה לקריאה שנייה ושלישית לוועדת הכלכלה.

שמואל הלפרט: (קריאה ראשונה)

שמואל הלפרט: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק המועצה הלאומית למחקר ולפיתוח אזרחי, התשס"ב–2002, של חברי הכנסת מיכאל איתן ונעמי חזן.

שמואל הלפרט: תציג את הצעת החוק חברת הכנסת נעמי חזן, בבקשה.

נעמי חזן: אדוני היושב-ראש, חברותי וחברי חברי הכנסת, אני מתכבדת להציע הצעת חוק משותפת של חבר הכנסת מיכאל איתן ושלי, בעניין הקמת מועצה לאומית למחקר ולפיתוח אזרחי, לקריאה ראשונה.

נעמי חזן: החוק הזה נמצא בגלגולים שונים על סדר-יומנו כבר שמונה שנים.

נעמי חזן: מדובר בהקמת מועצה לאומית של מומחים, אשר תעמיד לרשות הממשלה ייעוץ מקצועי בלתי תלוי, בתחומי הארגון, התיאום והתקצוב של כל סוגי המחקר והפיתוח האזרחיים.

נעמי חזן: המועצה הלאומית למחקר ולפיתוח תהווה למעשה את הגוף המקצועי הבלתי-תלוי, בכל מה שקשור למימון מחקר ופיתוח, או מה שנקרא מו"פ אזרחי במדינת ישראל.

נעמי חזן: מוצע גם בעקיפין שהמועצה תהיה גוף אוטונומי בלתי תלוי לחלוטין, כאשר המטרה המרכזית היא לעשות את מה שלא נעשה במשך שנים רבות בצורה מסודרת במדינת ישראל: עיצוב אסטרטגיה ארוכת טווח של מחקר ופיתוח במימון המדינה.

נעמי חזן: מיותר לציין, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שעתידה, חוסנה ושגשוגה של מדינת ישראל תלויים בראש ובראשונה בכוח המוח של המדינה, וללא תכנון וביצוע אסטרטגי של מחקר ופיתוח בצורה שיטתית ועקבית, הדבר הזה לא יתבצע.

נעמי חזן: חברותי וחברי חברי הכנסת, חבר הכנסת מיכאל איתן ואני היינו בדיונים ארוכים מאוד גם עם משרד המדע, גם עם האקדמיה הלאומית למדעים וגם עם גופים אחרים.

נעמי חזן: נוסח החוק המונח בפניכם הוא פרי הסכמה וסדרה של פשרות גם עם המדענים הראשיים של כל משרדי הממשלה ועם המדענית הראשית של משרד המדע.

נעמי חזן: אני מאוד מבקשת את תמיכת הכנסת בקריאה ראשונה של הצעת חוק זו.

נעמי חזן: אנו עתידים כתוצאה מכך לרכז, לתאם ולגבש את המחקר והפיתוח במדינת ישראל לשנים רבות.

נעמי חזן: המסגרת הזאת היא מסגרת יעילה, בנוסח מה שקיים במדינות המתקדמות ביותר באירופה ובצפון-אמריקה.

נעמי חזן: תודה רבה, אדוני.

שמואל הלפרט: תודה לך, חברת הכנסת נעמי חזן.

שמואל הלפרט: כולם מוותרים, חוץ מחבר הכנסת מיכאל איתן, שהוא אחד משני המציעים.

מיכאל איתן: מוותר.

שמואל הלפרט: גם הוא מוותר.

שמואל הלפרט: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

ר' קפלן: תודה רבה.

ר' קפלן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחה על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, הצעת חוק חוף הים התיכון (הגנה, פיתוח, ניהול ושימור), התשס"ב–2002.

ר' קפלן: כמו כן – על-פי סעיף 151 של תקנון הכנסת, מניחה ועדת הכנסת הצעה לתיקון סעיף 123 לתקנון הכנסת.

ר' קפלן: תודה רבה.

שמואל הלפרט: תודה.

שמואל הלפרט: (קריאה ראשונה)

שמואל הלפרט: היחיד שלא מוכן לוותר הוא חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

שמואל הלפרט: בבקשה.

מוחמד כנעאן: מוותר.

שמואל הלפרט: אנחנו מאוד מאוד מודים לך, חבר הכנסת כנעאן.

שמואל הלפרט: אנו עוברים להצבעה.

שמואל הלפרט: מי בעד?

שמואל הלפרט: מי נגד?

שמואל הלפרט: הצבעה מס' 123 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 18 נגד – אין נמנעים – 2 ההצעה להעביר את הצעת חוק המועצה הלאומית למחקר ולפיתוח אזרחי, התשס"ב–2002, לוועדה לענייני מחקר ופיתוח מדעי וטכנולוגי נתקבלה.

שמואל הלפרט: רוב של 18 בעד, ללא מתנגדים, שני נמנעים.

שמואל הלפרט: אני קובע שהצעת חוק המועצה הלאומית למחקר ופיתוח אזרחי, התשס"ב–2002, אושרה בקריאה ראשונה.

שמואל הלפרט: הצעת החוק תועבר להכנה לקריאה שנייה ושלישית לוועדה לענייני מחקר ופיתוח מדעי וטכנולוגי.

שמואל הלפרט: (קריאה ראשונה)

שמואל הלפרט: רבותי, אנחנו עוברים לנושא האחרון בסדר-היום: הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 23).

שמואל הלפרט: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת ישראל כץ.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מדובר בתיקון לחוק הרשויות המקומיות, שבא ליצור יציבות ואיזון.

ישראל כץ: חברי חבר הכנסת זבולון אורלב ואנוכי הגשנו את הצעת החוק שבאה ליצור איזון בתפקוד בין ראש הרשות לבין סגנו, להכנה לקריאה ראשונה בוועדת הפנים בראשותו של חבר הכנסת משה גפני.

ישראל כץ: התקיים דיון בהשתתפות נציגות ראשי ערים וסגני ראשי ערים, ובסופו של דבר היתה הסכמה מלאה בין שני הצדדים על הנוסח המוצע.

צבי הנדל: תסביר לנו את החוק.

ישראל כץ: אסביר: כיום יש מצב שבו מצד אחד ראש רשות יכול לשלול סמכויות בשכר מסגן ראש עיר ללא כל סיבה.

ישראל כץ: מצד שני, יכולה מועצה או מליאה ללא כל סיבה או עילה לפטר את סגני ראש הרשות, עיר או מועצה, ולמנות אחרים תחתיהם, בלי שראש הרשות יוכל לעשות דבר.

ישראל כץ: על-פי התיקון המוצע, הוועדה החליטה ליצור מתאם ואיזון בין ראש הרשות והמליאה לבין סגני ראש הרשות.

ישראל כץ: מצד אחד – לבטל את האפשרות של מליאת הרשות למנות ללא אישור ראש הרשות או להדיח ללא אישור ראש הרשות את סגניו.

ישראל כץ: מצד שני – למנוע מראש הרשות מצב שבו ללא עילה כלשהי, הוא יכול בבוקר טוב או פחות טוב אחד – או על-פי מצב רוחו – לומר לסגנו, בכתב או בעל-פה, אני שולל ממך את החדר, את הסמכויות ואת השכר, וזאת ללא אישור מליאת המועצה.

צבי הנדל: עם אישור, כן.

ישראל כץ: בוודאי, עם אישור כן.

ישראל כץ: החוק אומר שהאישור יידרש על מנת לעשות את המעשה.

ישראל כץ: יתר על כן, סוכם בדיון, לאחר הערה של חברת הכנסת פרופסור יהודית נאות, למנוע אפשרות של מצבים בלתי סבירים של נטישת סיעה את הקואליציה העירונית והשארת הסגן במקומו, עם אי-יכולת לתפקד מול מועצה לעומתית.

ישראל כץ: בהחלט יש כוונה בדיון לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית להתקדם צעד אחד קדימה וליצור מערכת של איזונים.

יהודית נאות: יש כוונה או התחייבות?

ישראל כץ: יש התחייבות מלאה, בהחלט.

ראובן ריבלין: מה קורה אם סגן ראש עיר או סגן ראש מועצה מצביע נגד ראש המועצה?

ישראל כץ: זה המשפט הבא שעמדתי לומר: א.

ישראל כץ: גם היום החוק לא פותר את הבעיה.

ישראל כץ: בהזדמנות זו אנו מנסים ללכת קדימה, על-פי הערות חברי הוועדה, שיש להם ניסיון מוניציפלי ואחר, ושל הנציגים הנוכחיים של ראשי הערים והסגנים.

ישראל כץ: ההערה של חברת הכנסת יהודית נאות בפירוש תיכנס לתוך החקיקה.

ישראל כץ: יתר על כן, גם ההערה של השר ראובן ריבלין היא בדיוק מה שעלה בדיון: צריך לקבוע נקודות מסוימות, תחומים מסוימים או מעשים מסוימים, שבגינם לא תהיה הגנה לאותו סגן.

ישראל כץ: כלומר, מצד אחד שלא תהיה שרירות לב ומצד שני שלא תהיה אנרכיה, אפילו מעבר למצב הקיים.

ישראל כץ: מבחינות מסוימות זה ישפר את מצבם של הסגנים ומבחינות מסוימות זה ישפר מצב בלתי אפשרי של ראשי רשויות.

ישראל כץ: אולי בהזדמנות הזאת, מעבר לכוונה המקורית, נצליח ליצור חוק יותר מאוזן בנושא הצבעה על תקציב, למשל, או בדברים אחרים.

ישראל כץ: ראש ממשלה רשאי להעביר מכהונתו שר – נדמה לי שהשתמשו לא מזמן בסעיף הזה – שהצביע בכנסת בניגוד לעמדת הממשלה.

ישראל כץ: ראש רשות לא רשאי כיום לעשות את זה, אבל הוא רשאי, ללא עילה כלשהי, לקחת סמכויות ושכר.

ישראל כץ: בימים האחרונים דיברתי עם ראשי רשויות ואני חייב לציין, שאחרי שהדברים הובנו, לא מצאתי אפילו אחד שלא הסכים עם העובדה שהמצב הזה, שבו אפשר לקחת ללא שום עילה, הוא מצב לא מוסרי ולא תקין.

ישראל כץ: מצד שני ודאי שלא מצאתי אחד מהסגנים שלא מבין שאי-אפשר להשאיר מצב שבו אין מעשה המאפשר נטילת סמכות או פיטורין.

ישראל כץ: בקריאה הראשונה אנחנו מתקדמים שניים-שלושה צעדים , ולקראת הקריאה השנייה והשלישית אני מתחייב, חברת הכנסת יהודית נאות, להכניס את התיקון שכבר הערת עליו בדיון הראשון, וכמובן את מה שאמרו השר ריבלין וחברים אחרים, כמו חבר הכנסת יגאל ביבי, שתרם מניסיונו המוניציפלי.

ישראל כץ: יושב-ראש הוועדה, הרב חבר הכנסת משה גפני, ניווט את הדיון בצורה מדהימה, ובסוף הדיון הגיע להסכמה מלאה כביכול בין שני הצדדים הנוגדים, גם ראשי הערים וגם הסגנים.

ישראל כץ: אני מקווה ומשוכנע שכך יהיה גם לקראת הקריאה הבאה, וכל מי שהוא בסדר יקבל את ההגנה המתאימה, גם ראש רשות וגם סגן.

ישראל כץ: אני אודה לכם, חברי וחברות הכנסת, על התמיכה בחוק.

ישראל כץ: תודה רבה.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת ישראל כץ.

שמואל הלפרט: ראשון הדוברים, חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק של חברי הכנסת ישראל כץ וזבולון אורלב הועברה לוועדת הפנים כאשר התגלעה מחלוקת קשה מאוד בין ראשי הרשויות לבין הסגנים.

משה גפני: במהלך הדיון בוועדה הגענו להסכמה, ואני רוצה לחזור על ההסכמה, חבר הכנסת כץ, מכיוון שלאחר שההצעה תאושר בקריאה ראשונה היא הופכת להיות נכס של הוועדה.

משה גפני: לא מספיקה התחייבות שלך בעניין הזה, אלא צריך גם התחייבות שלי, אלא אם כן ידיחו אותי מראשות ועדת הפנים, אבל כל עוד שלא עושים את זה, גם אני צריך להתחייב.

משה גפני: יש בעיה בנושא הרשויות המקומיות, וצדקו חברי הכנסת כץ ואורלב כשהביאו את החוק הזה.

משה גפני: יש שני גופים שנבחרו על-ידי הציבור – אחד הוא ראש הרשות, שנבחר על-ידי הציבור, שבא ואומר: אני נבחרתי על-ידי הציבור ואני נושא באחריות, אבל שוכחים מפעם לפעם שיש עוד גוף שנבחר על-ידי הציבור – מליאת הרשות.

משה גפני: יש מצבים, על-פי החוק הקיים, שבהם לראש הרשות אין סמכויות והוא לא יכול למנות סגן בלי הרשות.

משה גפני: יש מצבים הפוכים, שבהם הוא יכול להוריד סמכויות מהסגן שלו בלי אישור של אף אחד, והמצב הזה הוא פשוט בלתי נסבל.

משה גפני: יש כאלה שמקבלים האצלת סמכויות – – –

צבי הנדל: יש בזה המון היגיון.

צבי הנדל: כשהמועצה אונסת אותו למנות סגן, הכלי היחיד שלו זה ליטול סמכויות.

משה גפני: נכון.

משה גפני: מה הפתרון לבעיה הזאת?

משה גפני: הפתרון הוא ששני הגופים צריכים לעבוד יחד.

משה גפני: ראש הרשות לא יכול לעשות דברים על דעת עצמו, אלא באישור המועצה, והמועצה לא יכולה לעשות דברים בניגוד לדעתו.

משה גפני: ההסכמה שהגענו אליה היא, שגם סגן ממלא-מקום וגם סגן רגיל מתמנים על-ידי ראש הרשות, אבל צריך את אישור המועצה.

משה גפני: כדי להדיח אותם צריך שוב את שניהם יחד, ואי-אפשר לעשות את זה בנפרד.

משה גפני: זה יביא למצב שבו ראש רשות לא יחליט על דעת עצמו אלא יתחשב יותר במועצה, והוא לא יחליט על דעת עצמו שהוא מדיח את הסגן שלו בגלל סכסוך קטן שיש לו אתו.

משה גפני: לא יכול להיות דבר כזה וזה חוסר התחשבות במועצה.

משה גפני: פנו אלי ראשי רשויות ואמרו לי: אנחנו נושאים באחריות.

משה גפני: נכון, אתם נושאים באחריות, אבל הרי אנחנו לא מדברים פה על משטר דיקטטורי אלא על משטר שנבחר על-ידי הציבור, אלא אם כן אנחנו מחליטים בחקיקה שאין מועצה לרשות.

משה גפני: הועלו בעיות והועלו הסתייגויות שאכן יש מקום לדון בהן.

משה גפני: הודעתי שלקריאה השנייה והשלישית לא נביא את החוק בצורה הזאת אלא נקיים דיון על מועצה שהיא לעומתית, היא נגד ראש הרשות, או על סגן שפועל נגד ראש הרשות בתקציב, למשל.

משה גפני: יכולים להיות גם מצבים הפוכים, וזה כבר נמצא בחקיקה.

משה גפני: במצב הזה, שבו מישהו פועל או לא פועל כיוון שהורידו את סמכויותיו, הוא לא יקבל שכר.

משה גפני: יש היום מצבים שבהם מישהו פועל מתוך האצלת סמכויותיו, סמכויותיו ירדו והוא ממשיך לקבל שכר.

משה גפני: יש מקרים שבהם אין חפיפה בין קבלת השכר לבין התפקיד, וכך יכול להיות אדם שלא עושה כלום ומקבל שכר.

משה גפני: על-פי הצעת החוק יקבל שכר מי שיש לו האצלת סמכויות, או מי שפועל באמת ולא מי שיושב, מגיע או לא מגיע ומקבל שכר כיוון שאין אפשרות להוריד לו את השכר.

משה גפני: אני חושב שזו חקיקה מאוד רצינית, מאוד ראויה ומאוד נכונה, תוך התחייבות שאכן לקראת הקריאה השנייה והשלישית נתקן בהסכמה את הבעיות שהועלו.

משה גפני: אני מקווה לעשות את זה כמה שיותר מהר, מכיוון שהחוק הזה הוא לטובת השלטון המקומי, הוא אינו נגד ראשי הרשויות או בעדן, והוא לא נגד הסגנים או בעדם.

משה גפני: הוא לטובת הציבור שבחר גם את מועצת הרשות וגם את ראש הרשות.

משה גפני: תודה רבה.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת משה גפני.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

שמואל הלפרט: אחריו – חבר הכנסת שאול יהלום.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כאמור, הצעת החוק הזאת היא יוזמה משותפת של חבר הכנסת ישראל כץ ושלי, והיא נועדה להקנות יציבות רבה יותר לשלטון המקומי.

זבולון אורלב: נוסף על הדברים שאמר חבר הכנסת ישראל כץ, אני רוצה להדגיש עוד דבר אחד: היום, במועצה לעומתית, יכול כל חבר במועצה להציע למנות סגנים.

זבולון אורלב: על-פי הצעת החוק הזאת, יחד עם ההגנה הראויה שנתנו לסגנים, והם ראויים להגנה ביחס לסמכויות, ביחס לשכר וביחס לעצם המינוי, נתנו את הסמכות לראש הרשות כדי שהוא יהיה הגורם היחיד שיכול להציע למנות או להסיר, להאציל סמכות או לשלול סמכות.

זבולון אורלב: הסמכות שנותנים לראשי ערים, יחד עם ההגנה הנוספת שאנחנו נותנים לסגנים, הן המפתח הנכון לאיזון.

זבולון אורלב: צריך לזכור שבעשרות רשויות יש סכסוכים קשים גם בגלל שיכרון כוח של כמה ראשי רשויות מקומיות, שקמים בבוקר ומחליטים החלטות חפוזות.

זבולון אורלב: החוק הזה קצת יצנן את הרוחות ויאפשר יותר שיקול דעת למועצת הרשות.

זבולון אורלב: בהזדמנות הזאת אני רוצה להודות לפורום הסגנים שיושב ביציע ולעומד בראשו, סגן ראש עיריית רעננה עוזי כהן מהליכוד, וגם לחברינו מהמפד"ל, לפורום הסגנים, לדבל'ה פליישמן, לאריה פרג'ון, ליעקב סולר, למנדי וייס ולרב יחיאל וסרמן, שעזרו לנו, תמכו ויעצו כל הדרך, וכך הם יעשו עד שהחוק יבוא להשלמתו המלאה.

זבולון אורלב: תודה.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת זבולון אורלב.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת שאול יהלום – מוותר.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת עזמי בשארה – אינו נוכח.

שמואל הלפרט: חברת הכנסת יהודית נאות, בבקשה.

שמואל הלפרט: אחריה – חברת הכנסת ענת מאור.

ענת מאור: אני מוותרת.

שמואל הלפרט: תודה.

יהודית נאות: רבותי חברי הכנסת, לא נרשמתי לדיבור כדי לוותר, משום שיש לי עניין בחוק הזה, ואני רוצה לומר כמה דברים.

יהודית נאות: הצעת החוק הזו הונחה ב-20 במאי 2002 על שולחן הכנסת, וב-26 ביוני, לפני חודש, היוא עברה קריאה טרומית.

יהודית נאות: במהלך הדיון לפני הקריאה הטרומית אנחנו בסיעה קראנו את הצעת החוק ונתבקשתי לחוות דעה.

יהודית נאות: הלכתי למציעים, לחברי הכנסת ישראל כץ וזבולון אורלב, והערתי להם שהחוק כפי שהם הציעו אותו איננו נכון, משום שהם לא הביאו בחשבון מה קורה עם מועצה לעומתית, שבה יושבת סיעה.

יהודית נאות: בתחילת הקדנציה היחסים נהדרים ומתמנה סגן ראש עיר באישור המועצה.

יהודית נאות: מגיע התקציב או נושא הארנונה, נניח סמוך לבחירות, והסיעה הזאת מחליטה שהיא מצביעה נגד.

יהודית נאות: היא רוצה כבר לשחר על פתחי בוחריה, אין עליה משמעת קואליציונית, מצביעים נגד ושמים את עצמם באופוזיציה.

יהודית נאות: לפי הצעת החוק שמונחת לפניכם, צריך רוב של חברי המועצה לפטר את סגן ראש הרשות, שיש לו סמכויות, ולקחת לו את הסמכויות וגם את השכר.

יהודית נאות: אין ביכולתו של ראש העיר לעשות כן עם הקואליציה שנותרה, כאשר הסיעה שעזבה לאופוזיציה גורמת לכך שיש רוב לאופוזיציה ולא לקואליציה.

יהודית נאות: הערתי את זה ואמר לי חבר הכנסת כץ, תעזרי לנו בקריאה טרומית, ולקראת הקריאה הראשונה זה יתוקן.

יהודית נאות: אמר לי כך גם חבר הכנסת אורלב.

יהודית נאות: ומה עושה הגברת הנאמנה?

יהודית נאות: כאשר מגיע החוק לדיון ולהכנה לקריאה ראשונה בוועדת הפנים, אני יושבת ומזכירה למציע, חבר הכנסת ישראל כץ – חבר הכנסת אורלב היה עסוק בוועדת החינוך.

קריאה: שינינו.

יהודית נאות: אתם לא שיניתם כלום.

יהודית נאות: אני חושבת שלא קראת את החוק שאתה הולך להצביע עליו.

יהודית נאות: יותר מכך, בדיון בוועדה, ואני רוצה לצטט לכם מהפרוטוקול – אני אומרת: חבר הכנסת גפני, אבל מה אם יש מועצה לעומתית?

יהודית נאות: זה הובטח לי, לא? ועונה לי יושב-ראש הוועדה: אז יש מועצה לעומתית.

יהודית נאות: הציבור בחר.

יהודית נאות: מתגבשת כאן הצעה – – – אני מחכה ורואה מה הונח על שולחן הכנסת לקריאה ראשונה.

יהודית נאות: לא מה שהובטח לי.

משה גפני: ממש לא נכון.

יהודית נאות: חבר הכנסת גפני, יש הפרוטוקול.

משה גפני: דיברתי על הקריאה השנייה והשלישית.

יהודית נאות: לא, בקריאה הראשונה הוצאת אותי מהישיבה.

יהודית נאות: עכשיו לעצם העניין – – –

מיכאל איתן: – – –

יהודית נאות: שיסביר לך הוא את החוק.

מיכאל איתן: לא, קריאת ביניים: אני מבקש שתאמרי בקולך שחבר הכנסת גפני אומר שהכוונה היא בקריאה השנייה והשלישית.

יהודית נאות: למה אני אאמין אם אמרו לי בטרומית?

מיכאל איתן: שזה יירשם – – –

משה גפני: אמרתי את זה.

יהודית נאות: אמר לי את זה ישראל כץ ולכן תמכנו בטרומית.

יהודית נאות: הוא אמר, לקראת הקריאה הראשונה נתקן.

משה גפני: בטרומית אני לא יודע.

ישראל כץ: דיברתי על אחרי טרומית, בקריאה הראשונה.

יהודית נאות: ביקשת שאני אעזור לך בטרומית, אז הצבענו בעד.

יהודית נאות: אמרת לי, בראשונה נתקן.

שמואל הלפרט: חברת הכנסת נאות, זמנך תם, נא לסיים.

יהודית נאות: אני מסבירה לכם למה.

שמואל הלפרט: משפט סיום.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת כץ, נא לשבת.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת מיכאל איתן, נא לשבת.

יהודית נאות: רבותי, יש כאן שתי השקפות עולם: מי שתומך בבחירה הישירה ומי שאיננו תומך בה.

יהודית נאות: זה מה שטמון בהצעת החוק.

יהודית נאות: אני מאמינה בבחירה הישירה.

יהודית נאות: אינני מתכוונת לסרס את ראשי הערים כאשר יכול להיות סגן שעבר עבירה פלילית ואי-אפשר לפטר אותו.

יגאל ביבי: – – –

יהודית נאות: חבר הכנסת יגאל ביבי, אל תצעק כי אני לא אשיב.

יהודית נאות: אני רוצה להגיד את דברי, לא את דבריך.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת ביבי, בבקשה.

יגאל ביבי: – – –

יהודית נאות: אני קראתי את בג"ץ יכיני, אני לא באה לא מוכנה.

יהודית נאות: ואתה יודע, וזה לא אישי, איני יותר בעד ראשי ערים מאשר בעד סגנים.

יהודית נאות: הייתי סגנית, לא ראש עיר.

יהודית נאות: הייתי צריכה לשמור על זכויות סגנים.

יהודית נאות: זה לא אישי.

יהודית נאות: אינני מכירה מישהו שאני צריכה להגן עליו.

יהודית נאות: אני אומרת שמה שנעשה כאן נעשה בחופזה.

יהודית נאות: היושב-ראש וגם המציע מפליגים ומערבים כל מה שאין פה.

יהודית נאות: למה להביא את זה במחטפים?

יהודית נאות: זה לא מספיק טוב.

יהודית נאות: לכן אני לא יכולה לתמוך.

שמואל הלפרט: תודה לחברת הכנסת יהודית נאות.

שמואל הלפרט: חברת הכנסת ענת מאור מוותרת.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת נחום לנגנטל, ואחריו – חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

יגאל ביבי: מה אתי?

שמואל הלפרט: אתה לא רשום.

שמואל הלפרט: בבקשה, בוא תראה את הרשימה, אתה לא רשום.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אדוני מציע החוק, אני רוצה לתמוך בך, אם רק תאפשר לי.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, הייתי סגן ראש מועצה לשעבר, שעסק בהתנדבות במועצה, ולא היו לי בעיות, בעשר השנים שכיהנתי כסגן ראש מועצה לא רצו אף פעם לפטר אותי, אבל אני זוכר תמיד בכנסים שהיו בכל מיני מקומות – הכלנתריזם היה במיטבו.

נחום לנגנטל: כוונתי לכך שראשי ערים או ראשי מועצות תמיד יכולים, ללא שום סיבה, אם רואים שיש סגן ראש עיר מצוין, לקחת לו את הסמכויות, לעשות כל מה שאפשר לעשות כדי שיהיה מישהו אחר.

נחום לנגנטל: זה המשחק שניהלו תמיד – – –

צבי הנדל: מלכתחילה מי קובע את הסמכויות?

נחום לנגנטל: ההאצלה נעשית על-ידי ראש המועצה ובאישור מליאת המועצה.

נחום לנגנטל: אבל הפה שאסר הוא הפה שהתיר.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת גפני, כל הנושא של הבחירה הישירה הוא דבר מעוות.

נחום לנגנטל: הרי אתה היית מאלה שחשבו שגם פה צריך לשנות את העניין.

משה גפני: נכון.

נחום לנגנטל: זה דבר אינהרנטי בבעיה של בחירה ישירה.

נחום לנגנטל: אתה בסך הכול כן רוצה מערכת איזונים.

נחום לנגנטל: אתה לא רוצה שיהיה סגן ראש מועצה והוא לא יהיה בסדר.

נחום לנגנטל: כי אם הוא יהיה בסדר, ראש המועצה יפחד שהוא יתמודד נגדו יום אחד, אז אחרי שלוש או ארבע שנים הוא יפטר אותו, כדי שהוא לא יעשה שום דבר.

נחום לנגנטל: את זה הרי אנחנו לא רוצים.

נחום לנגנטל: מה הכיוון של ההצעה הזאת, שאני חושב שהיא הצעה מבורכת, ואם יש בעיה בשוליים באיזונים, צריך לעשות את זה, וחזקה עליכם שתעשו את זה, מה בעצם מסבירים כאן?

נחום לנגנטל: שזה לא יהיה בשרירות לב, שלא יהיה מצב שאותו ראש עירייה או ראש רשות, מצד אחד יאציל, אבל ירצה שלא יצליחו.

נחום לנגנטל: מה, אנחנו מממנים אנשים שהם סגני ראשי ערים שהם יהיו סתם?

נחום לנגנטל: שהם לא יצליחו?

נחום לנגנטל: שכל הזמן הם יהיו שפוטים של ראש העיר ולא יעשו שום דבר שהוא באמת לתועלת הציבור?

נחום לנגנטל: לכן זה הדבר המרכזי, מצד אחד.

נחום לנגנטל: הדבר השני שהוא חשוב מאוד, זה שלא יהיו סגני ראשי ערים שכל הזמן יחתרו תחת ראש העיר, גם זה חלק מהעניין, או סגן ראש עיר שבחרת בו ואתה יודע שהוא לא עושה את עבודתו.

נחום לנגנטל: לכן, אדוני היושב-ראש, זה איזון שאני חשבתי שהוא נכון.

נחום לנגנטל: קיבלתי מכתב מראשי ערים, הם מערערים, לא משנה מה.

נחום לנגנטל: אני אומר לכם באופן עקרוני, החוק, לדעתי, מאוזן.

נחום לנגנטל: צריך לאזן אותו עוד קצת?

נחום לנגנטל: תאזנו אותו עוד קצת בוועדה, בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית.

נחום לנגנטל: אבל בעיקרון, הרעיון של החוק הוא רעיון מבורך, נכון וטוב.

נחום לנגנטל: אני רוצה לומר עוד משפט אחד, אדוני היושב-ראש, ובזה אסיים.

נחום לנגנטל: אני אומר לכם, סגן ראש מועצה או סגן ראש עיר מביאים תועלת רבה מאוד לעירייה.

נחום לנגנטל: יש ניסיון במשרד הפנים ובהרבה מקומות לבוא ולומר, אלה פקידים ברמה גבוהה עם משרות בכירות, עם תקציב, עם לשכה, עם הכול.

נחום לנגנטל: אני אומר לכם, זה דבר מבורך ביותר, כי כך אתה יכול להביא אנשים רציניים למערכת השלטון המקומי ולהעניק להם את הפוזיציה הזאת של סגן ראש עיר.

נחום לנגנטל: הם יכולים להיות אנשים ברמה גבוהה מאוד, שיכולים לתת שירות אמיתי וטוב לאזרחים, וזה בעצם העיקר של מה שאנחנו רוצים מהרשות, שתהיה נותנת שירותים טובה לאזרחים, וכך אפשר לגייס את האנשים הטובים ביותר למערכת הזאת.

נחום לנגנטל: כל מי שרוצה סתם לקצץ במשרות של סגני ראשי ערים, האמינו לי, כל המחשבות שלו הן מחשבות שלא לגופו של עניין, והן ברובן מחשבות אינטרסנטיות.

נחום לנגנטל: אשר על כן, אני אתמוך בשמחה בכיוון של החוק הזה שמובא כרגע בפנינו.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת נחום לנגנטל.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה.

שמואל הלפרט: אחריו – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בראשית דברי אני רוצה לברך את חברי הכנסת המציעים.

מוחמד כנעאן: לדעתי, הצעת החוק היא הצעה טובה.

מוחמד כנעאן: אם הבנתי נכון, חברת הכנסת יהודית נאות, גם היום, אם חבר מועצה או סגן ראש מועצה או ראש מועצה, חס וחלילה, עבר עבירה פלילית, אפשר לפטר אותו, והוא אפילו לא יכול להיבחר בכלל כחבר מועצה.

מוחמד כנעאן: על אחת וכמה הוא לא יכול להיבחר כסגן.

מוחמד כנעאן: לכן אני חושב שאין מקום להערה הזאת כאן, ואין שום פחד בנושא הזה.

מוחמד כנעאן: מעבר לכך, אדוני היושב-ראש, אני חושב שההצעה הזאת באה לאזן ולאפשר שסגני ראש המועצה או ראש העיר אכן יעבדו וימלאו את תפקידם בצורה שקטה ובטוחה ולא עם הטרדה יומיומית של חברי המועצה או של רוב כזה או אחר, כמו שנאמר כאן, שעוברים מהקואליציה לאופוזיציה.

מוחמד כנעאן: לכן יש חשיבות להסכמת ראש המועצה עם רוב חברי המועצה, שרק הם יכולים להדיח סגן מתפקידו.

מוחמד כנעאן: עם זאת, אני חושב שצריך להבטיח, אולי לקראת הקריאה השנייה והשלישית, לתת סמכויות ממשיות לאותם סגנים שמקבלים שכר, שימלאו את תפקידם באמונה.

מוחמד כנעאן: כמו שראש העיר נבחר, אומנם בבחירות אישיות, אבל גם אותם סגנים שאתו, הם עזרו לו או לראש המועצה על מנת שיגיע לאותו תפקיד, ולא ייתכן, כמו שקורה, לצערי הרב, ואני יודע על הרבה דוגמאות, שלאחר שראש העיר נבחר הוא מתכחש להבטחות שנתן לסגנים או לאחרים שנבחרו לתפקידים אחרים ולפעמים מחרים אותם ולא נותן להם סמכויות.

מוחמד כנעאן: לפעמים גם קורה שלא נותנים להם חדר.

מוחמד כנעאן: לצערי, דבר כזה הוא בלתי אפשרי ואסור שיקרה במשטר שמכבד את עצמו.

מוחמד כנעאן: על כן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שהצעת החוק היא הצעה טובה, שבאה לאזן בין נבחרי הציבור, בין ראשי הערים והמועצות לבין חברי המועצה, שגם להם תהיה סמכות ואפשרות להשפיע יחד עם ראש המועצה, ולא תהיה סמכות בלעדית לאותם חברי המועצה, וגם לא תהיה סמכות בלעדית לראש העיר.

מוחמד כנעאן: יש היום מקרים שלאופוזיציה במועצת העיר יש רוב, והם מחליטים או קובעים לבחור סגן ראש מועצה או ראש עיר, בלי הסכמת ראש העיר, ואז ראש העיר לא נותן לו לא סמכויות ולא חדר.

מוחמד כנעאן: הוא רק מקבל שכר מכספי משלמי המסים.

מוחמד כנעאן: דומני שהצעת החוק הנוכחית, חבר הכנסת אורלב, באה למנוע את הדבר הזה.

מוחמד כנעאן: על כן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שזו הצעה טובה, ואם יש מה לתקן, זה ייעשה בהמשך בוועדת הפנים של הכנסת.

מוחמד כנעאן: תודה, אדוני.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת מוחמד כנעאן.

שמואל הלפרט: אדוני שר המשפטים, בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ההוכחה שהחוק הזה הוא חוק נכון, וועדת השרים אכן תמכה בו, היא שאני מקבל עכשיו עצומות רבות, חתומות על-ידי ראשי ערים שמתנגדים לחוק.

מאיר שטרית: אני לא יכול להבין את העניין הזה, כמי שהיה ראש עיר הרבה מאוד שנים.

מאיר שטרית: אני באמת לא יכול להבין את ההיגיון שבהתנגדות וגם לא מדוע תקלה זו קרתה.

מאיר שטרית: איך יכול להיות שאדם שנבחר על-ידי ציבור בבחירות, ונבחר על-ידי מועצת העיר בקולות רוב חבריה להיות סגן, והואצלו לו סמכויות, יכול ראש עיר לשלול ממנו את משכורתו על-ידי זה שהוא שולל ממנו את הסמכויות, כי הוא לא יכול לפטר אותו כי אין לו רוב במועצת העיר לפטר את הסגן.

מאיר שטרית: אם יש מצב כזה, זה אומר פעמיים דורשני.

מאיר שטרית: ממה נפשך, אם לראש העיר אין רוב במועצת העיר, אז מה הוא מוצא לנכון להתנכל לפרנסתו של האיש?

מאיר שטרית: הרי האיש נבחר בדיוק כמוהו, וחזקה על ראש העיר שהוא בחר בו להיות סגן, אחרת הוא לא היה נבחר.

מאיר שטרית: אם היחסים ביניהם התקלקלו, זו סיבה לשלול את שכרו?

מאיר שטרית: אם באמת היחסים ביניהם התקלקלו והוא רוצה לפרק את הקואליציה – מאה אחוז.

מאיר שטרית: שיכנס את המועצה, יהיה לו רוב, יפטר את סגן ראש העיר, או שיעביר אותו מסמכויותיו ברוב – גם זה בסדר.

מאיר שטרית: להחליט על דעת עצמו – אתה, צביקה לא מוצא חן בעיני, וגם אתה היית ראש עיר, אני ראש המועצה ואתה סגן.

מאיר שטרית: אתה רבת אתי על משהו, מחר אני שולל ממך סמכויות ואין לך משכורת.

מאיר שטרית: מה הילדים שלו אשמים?

מאיר שטרית: מה, הוא יוותר על משכורתו?

מאיר שטרית: הרי הוא יישאר באוויר, ולצערי יש מקרים כאלה.

מאיר שטרית: לכן אני חושב, עם כל הכבוד לראשי ערים ולעצומות שאני מקבל, החוק הזה הוא נכון, הוא צודק, צריך לחוקק אותו ולהביא אותו לקריאה שנייה ושלישית ולהפסיק את המצב הזה, שלדעתי הוא בלתי נסבל ובלתי הגון.

מאיר שטרית: נכון יהיה לשנות אותו, שעל פניו ראש עיר ידע מה סמכויותיו, שיש לו מועצת עיר אתו ואם יש לו רוב במועצה הוא יכול לעשות מה שהוא רוצה.

מאיר שטרית: אם אין לו רוב במועצה, הוא ידע שאלה המגבלות שלו והוא יצטרך לחיות אתן.

יהודית נאות: – – – ראש ממשלה לא יכול לפטר שר?

מאיר שטרית: ראש ממשלה יכול לפטר כל שר שהוא רוצה.

זבולון אורלב: – – –

מאיר שטרית: סליחה, סליחה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת אורלב, אני אענה לחברת הכנסת יהודית נאות.

מאיר שטרית: גברתי, ראש ממשלה יכול לפטר כל שר שהוא רוצה, אבל הוא לא יכול לעשות דבר אחד.

מאיר שטרית: אני אסביר לך.

מאיר שטרית: הוא לא יכול לשלול את סמכויותיו ובגלל זה להוריד את משכורתו.

מאיר שטרית: את זה הוא לא יכול לעשות.

מאיר שטרית: יש שרים בלי תיק והם מקבלים משכורת.

מאיר שטרית: הוא לא יכול להגיד: אין לך סמכויות ולכן אין לך משכורת.

מאיר שטרית: אין דבר כזה.

צבי הנדל: גם היום לא.

יהודית נאות: אתה לא הבנת נכון.

יהודית נאות: לא זאת הכוונה.

יהודית נאות: מה אתה מיתמם?

מאיר שטרית: על-פי המצב הקיים היום, כראש ועדת שרים לחקיקה אני אומר לך, הדיון בעניין הזה התקיים בוועדת שרים.

מאיר שטרית: אנשי משרד הפנים לא מכחישים שזה המצב היום, שראש עיר ששולל את סמכויות הביצוע מסגנו באותו זמן מפסיק מייד את תשלום משכורתו.

מאיר שטרית: זה לא בסדר.

צבי הנדל: אבל אם סגן עשה עוול, ורוב חברי המועצה, בגלל פוליטיקה, לא תומכים בראש העיר, ראש העיר אומר: אבל ריבונו של עולם, הוא בזבז כסף שלא אושר.

מאיר שטרית: תעמיד אותו לדין.

מאיר שטרית: יש חוק.

מאיר שטרית: אם הוא עשה משהו לא חוקי, אפשר להעמיד אותו לדין.

מאיר שטרית: היום החוק יותר גרוע.

מאיר שטרית: הוא אומר: אם מישהו הוציא כסף בניגוד לחוק, העירייה יכולה לדרוש את הכסף חזרה מכיסו, ויש תקדימים.

משה גפני: אדוני השר, אנחנו קבענו בוועדה, שבנושא של מועצה לעומתית עם בעיות של תקציב, לקראת הקריאה השנייה והשלישית נעשה את זה בהסכמה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת גפני, אני הרי יודע מאיפה צמחו רגליים לדבר.

מאיר שטרית: אם יש מקרה אחד מתוך 140 רשויות, זה לא מצדיק חקיקה כזאת.

מאיר שטרית: ברוב העיריות אין בעיה כזאת.

מאיר שטרית: לכן צריך לאשר את הצעת החוק, גם עכשיו וגם בקריאה השנייה והשלישית.

שמואל הלפרט: תודה לשר המשפטים.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

שמואל הלפרט: אחריו – חבר הכנסת יגאל ביבי, אחרון הדוברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, זו הצעת חוק טובה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי לחבר הכנסת ישראל כץ, שאני מצביע לגופו של עניין ולא לגופו של איש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להגיד שהיו בינינו כל מיני "תקלים" פוליטיים, זה קורה, אבל כאשר הוא מגיש הצעת חוק טובה, אני מוצא לנכון לתמוך בה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שלא יכול להיות שלראש העיר יהיו סמכויות עודפות או גורפות, או סמכויות כאלה שהוא יוכל למנוע אותן מסגנו – כאשר הסגן נהנה מרוב במועצה ודווקא ראש העיר לא נהנה מרוב – או להתנכל לו בצורה זו או אחרת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אתמוך בהצעת החוק ואצביע בעד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת דהאמשה, ותודה גם על הקיצור.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת יגאל ביבי, בבקשה.

יגאל ביבי: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראש עיר במדינת ישראל הוא הנבחר החזק ביותר בעולם.

יגאל ביבי: אין שום נבחר בעולם ובמדינה שיש לו סמכויות של ראש עיר.

יגאל ביבי: כתוב בפקודת העיריות: העירייה תנוהל על-ידי ראש העיר.

יגאל ביבי: לא כתוב שהמדינה תנוהל על-ידי ראש הממשלה או על-ידי הנשיא או משהו כזה.

יגאל ביבי: הכנסת חייבת לעשות את האיזונים.

יגאל ביבי: ראש עיר, עם כל הכבוד, נבחר – ונבחרתי כמה פעמים לראש עיר – על-ידי זה שהוא עשה הסכמים מראש, הוא הלך בקואליציה.

יגאל ביבי: הסגן נבחר.

יגאל ביבי: הציבור ידע על ההסכמים והסגן נבחר.

יגאל ביבי: לדעתי, הדבר הזה הוא גם לטובת ראשי הערים.

יגאל ביבי: הלוא מה קורה?

יגאל ביבי: כשאין לראש העיר רוב במועצה, דבר ראשון מפטרים לו את הסגן.

יגאל ביבי: למה?

יגאל ביבי: כי רוצים לעשות "פוילע שטיק" עם אחרים.

יגאל ביבי: אז ראש העיר נהיה יותר חלש.

יגאל ביבי: תאמינו לי, גם ראשי הערים יברכו על החוק הזה.

יגאל ביבי: הלוא יש כל הזמן לחצים מצד חברי המועצה וסכסוכים: זרוק את הסגן הזה, תשים אותי, אני טוב אתך.

יגאל ביבי: לראש העיר זה פותר הרבה בעיות.

יגאל ביבי: ברגע שקשה לו לפטר את הסגנים, יש יציבות.

יגאל ביבי: אם יש יציבות הוא מתפקד יותר טוב.

יגאל ביבי: אני מברך את יוזמי החוק, ואנחנו נתמוך בחוק.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת יגאל ביבי.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת זאב בוים, בבקשה.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני חושב שהחוק הזה הוא חוק נכון.

זאב בוים: חבר הכנסת הנדל, אני לא נגד.

זאב בוים: אני חייב להודות שכראש עיר יצא לי פעם להדיח סגן.

זאב בוים: כשאני מסתכל על העניין הזה ברטרוספקט, אני חושב שנכון יהיה וצודק יותר יהיה, שכאשר יש בעיה כזאת, יביא ראש העיר את הסוגיה הזאת, של הדחת סגן ונטילת סמכויותיו, אל המועצה.

זאב בוים: בדיוק כשם שהוא ביקש מהמועצה את אישורה לבחור בסגן ולהאציל מסמכויות ראש העיר אל הסגן, אותו תהליך צריך להיות במקרה הפוך.

זאב בוים: הפה שהתיר הוא הפה שיאסור.

זאב בוים: אני עדיין סבור שבהכנה לקריאה שנייה ושלישית נצטרך לתת את הדעת על סוגיות מאוד מיוחדות, מצבים שיכולים להתפתח סביב שולחן המועצה.

זאב בוים: למשל, הסוגיה של מה קורה במצב של מועצה לעומתית, היא סוגיה רצינית, שיצטרכו למצוא לה פתרון – איך מטפלים במצב כזה.

זאב בוים: זו אולי דוגמה אחת.

זאב בוים: בוודאי יעלו גם נושאים אחרים.

זאב בוים: על כל פנים, החוק נכון וטוב, וראוי שנעביר אותו.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת זאב בוים.

שמואל הלפרט: אחרון הדוברים, חבר הכנסת נסים זאב, ואחר כך אנחנו עוברים להצבעה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לענות לגברת יהודית נאות, שאמרה שיכול להיות מצב כזה שיש סיעה בתוך הרשות שלא רוצה לתמוך בהעלאת הארנונה והיא מהווה רוב.

נסים זאב: באמת הרוב פה צריך לקבוע.

נסים זאב: למה זה פופוליסטי?

נסים זאב: למה כשראש העירייה חושב שצריך לפטר את הסגן שלו כיוון שהוא לא ציית לו – אני רוצה לומר לכם, היה פה סיפור רק לפני זמן קצר, פה בירושלים.

נסים זאב: ראש העירייה החליט לפטר את סגנו, לקחת את סמכויותיו.

נסים זאב: רוב חברי המועצה חושבים לא כמו שראש העיר חושב, אבל ראש העיר חושב שהוא חייב להכתיב את זה.

נסים זאב: איך הוא יכתיב?

נסים זאב: בדרך הזאת, בשוט הזה, שאם אתה לא תשמע לי, אני לוקח את סמכויותיך.

נסים זאב: לא יעלה על הדעת.

נסים זאב: הוא עשה את זה הלכה למעשה.

נסים זאב: הוא שלח מכתב פיטורין.

נסים זאב: אי-אפשר לנהל דיקטטורה במסווה של דמוקרטיה.

נסים זאב: אני רוצה לומר לכם, אם החוק הזה היה בכנסת, ראש הממשלה לא יכול היה לפטר את שרי ש"ס.

נסים זאב: אם היינו מאמצים את הצעת החוק הזאת לגבי ממשלת ישראל, כל הכנסת היתה נראית אחרת.

נסים זאב: תתארו לכם שבחצות לילה ראש הממשלה שולח את העוזר שלו לפטר את שרי ש"ס.

נסים זאב: מה קרה?

נסים זאב: מה הבהלה הזאת?

נסים זאב: כיוון שהסמכות פה היא בלעדית.

נסים זאב: אני חושב שהאיזון הזה מחייב אותנו להתחיל ברשויות המקומיות.

נסים זאב: חברי חברי הכנסת, אנא מכם, נאמץ את ההצעה הזאת גם לגבי ראש הממשלה.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 23).

שמואל הלפרט: מי בעד ומי נגד?

שמואל הלפרט: הצבעה מס' 124 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 29 נגד – אין נמנעים – 3 ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 23) (מינוי, ביטול האצלה והעברה מכהונה של סגן ראש רשות), התשס"ב–2002, לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, רוב של 29 בעד, ללא מתנגדים, שלושה נמנעים.

שמואל הלפרט: אני קובע שהצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 23) אושרה בקריאה ראשונה, והיא תעבור להכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, תם סדר-היום ותם המושב.

קריאות: לא, לא.

שמואל הלפרט: זה לא מופיע בסדר-היום.

משה גפני: זה מופיע.

זאב בוים: בינתיים הודעה של ועדת הכנסת.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת זאב בוים ימסור הודעה של ועדת הכנסת.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מבקש למסור הודעה בשם יושב-ראש ועדת הכנסת על כך שוועדת הכנסת החליטה, בישיבתה היום, כי ועדת הפנים ואיכות הסביבה היא זו שתדון בהצעת חוק קביעת הזמן (הוראת שעה) (תיקון – מועד סיום שעון קיץ 2002), התשס"ב–2002, של חבר הכנסת דוד טל וקבוצת חברי הכנסת.

): תודה רבה.

שמואל הלפרט: תודה.

שמואל הלפרט: (קריאה ראשונה)

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, אני מצטער על התקלה.

שמואל הלפרט: ברשימה שלי לא הופיע הנושא.

שמואל הלפרט: הוסיפו את הנושא הזה ברגע האחרון.

שמואל הלפרט: אנחנו עוברים עכשיו לנושא האחרון: הצעת חוק חוף הים התיכון (הגנה, פיתוח, ניהול ושימור).

שמואל הלפרט: תציג את הצעת החוק חברת הכנסת יהודית נאות.

שמואל הלפרט: בבקשה.

יהודית נאות: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, לכבוד גדול הוא לי, ואני אומרת את זה במלוא הכנות והענווה, להציג בפניכם הצעת חוק שלמעשה יוזמיה הם רבים רבים, ובראשם השר עוזי לנדאו, שבהיותו שר, הוא פנה לעיסוקיו אומנם, אבל אני משוכנעת שהוא אתנו ברגע זה.

יהודית נאות: אני לא אקרא את כל השמות כדי לקצר את שהייתכם באולם המליאה.

יהודית נאות: במה אנחנו עוסקים?

יהודית נאות: ההצעה הזאת היא למעשה פרי יוזמה מאוד מאומצת של הארגונים הירוקים ונוסחה על-ידי עמותת "אדם, טבע ודין", והיא עברה דיונים רבים מאוד ועוד תעבור דיונים רבים מאוד בוועדת הפנים ואיכות הסביבה, בראשות חבר הכנסת גפני, שהוא חרדי ירוק.

יהודית נאות: אני משינוי ואני ירוקה.

יהודית נאות: אנחנו מצאנו בעניין הזה מין את מינו.

מיכאל איתן: לעומת זאת, בכל שאר הנושאים אתם צהובים.

יהודית נאות: אני לא צהובה אליו, אני חושבת שאני לא צהובה לאף אחד.

יהודית נאות: אני רוצה לומר בפתח דברי, שהצעת החוק הזאת היא הצעת חוק שהדיונים בה לקריאה שנייה ושלישית ימתינו עד להצעת החוק הממשלתית, ונמצא כאן השר לאיכות הסביבה, שזאת היתה אחת ההתחייבויות כלפיו.

יהודית נאות: אני מבינה שחלק מההסתייגויות של גופים שונים כלפי ההצעה בקריאתה הראשונה המונחת לפניכם, ניתן להן מענה בהצעת החוק הממשלתית, כשהן תאוחדנה, אלא מאי?

יהודית נאות: הרבה מאוד אנשים עבדו כבר במשך הרבה מאוד זמן, וגם סיפקו השראה להצעת החוק הממשלתית.

יהודית נאות: אז אנחנו רוצים לעשות כאן בעצם צדק פואטי לפני הפגרה, ששתי הצעות החוק האלה תתלכדנה באותה רמה של דיון, זאת אומרת:

יהודית נאות: הצעת החוק הפרטית תצורף לממשלתית לאחר הקריאה הראשונה.

יהודית נאות: זו הצעת חוק שבעצם באה להבטיח קודם כול דבר אחד פשוט, שגם הילדים וגם הנכדים שלנו יוכלו ליהנות מחוף הים התיכון, כפי שאנחנו ואתם מכירים אותו.

יהודית נאות: בכך תצטרף ישראל לשורה ארוכה מאוד של מדינות במערב שחוקקו את חוק החופים שלהן, לאחר שהן הבינו שללא חוק כזה החופים שלהן צפויים לפגיעה קשה ואף להרס.

יהודית נאות: אני רוצה לומר לכם, שחוקי חופים קיימים במדינות שיש להן אלפי קילומטרים של חוף, אז על אחת כמה וכמה יש להבין את הצורך במדינה שבה לצערנו יש לנו רק כ-197 קילומטר של חוף.

יהודית נאות: על אחת כמה וכמה אנחנו צריכים להפעיל שיקול דעת וזהירות מרבית בשימוש בחופים – והחוף שלנו הולך ומצטמצם, אלא אם כן אנחנו נגדיל את הסמכויות של הוועדה למימי חופים, כך שלגבי פרויקטים שמדובר בהם בחוף עצמו יהיה עוד שיקול דעת אחד.

יהודית נאות: זו המטרה של החוק, ובניגוד למה שנאמר לחלק מכם אולי, ההצעה הזאת איננה אוסרת.

יהודית נאות: ההצעה הזאת אומרת: רגע, תפעילו עוד שיקול דעת.

יהודית נאות: זו מטרתה של הצעת החוק.

יהודית נאות: אני גם אומרת חד-משמעית, שיש גופים, כמו הצבא, שלגבי חלק מהנושאים של תשתיות – הכוונה היא לדון בהם היטב היטב לקראת הקריאה השנייה והשלישית, כי לא מתכוונים לעצור מלכת את כל המדינה.

יהודית נאות: גם אין פה בהצעה שמונחת לפניכם פגיעה בזכויות קנייניות קיימות.

יהודית נאות: ולכן, אנחנו רוצים בעצם לומר דבר אחד: לחוף הים יש ערך של נוף ושל טבע, הוא שייך לציבור, ולכן גם הציבור רשאי לחוות את דעתו כאשר מאשרים תוכניות כאלה.

יהודית נאות: אנחנו מדברים על ערך נופי וגם ויזואלי.

יהודית נאות: אי-אפשר לחסום חופים באופן ויזואלי.

ראובן ריבלין: אנחנו רוצים לאשר את זה.

יהודית נאות: אני רוצה לומר ולהדגיש לכל אלה שסבורים שמישהו מנסה לפגוע במשהו, שכל התוכניות שאושרו בעבר באזורי חוף יוכלו להתבצע גם בעתיד, אבל מכאן והלאה הכוונה היא לפתוח דף חדש, לא במובן של אסור לעולם, אלא שיהיה מותר עם שיקול דעת.

יהודית נאות: אני אודה לכל אלה שנשארו פה עד שעה מאוד מאוחרת אם יצביעו בעד חוק זה.

יהודית נאות: תודה לחברת הכנסת יהודית נאות.

יהודית נאות: השר צחי הנגבי, השר לאיכות הסביבה, בבקשה.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, באמת אין צורך לדבר, החוק הזה הוא בעל משמעות מהפכנית בכל מה שנוגע לאיכות הסביבה.

צחי הנגבי: אנחנו תומכים בחוק, אנחנו נשלב אותו במהלך הדיונים בקריאה השנייה והשלישית עם הצעת חוק ממשלתית, שגם בה תדון ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

צחי הנגבי: אני רוצה לברך את חבר הכנסת גפני על המאמצים האדירים שהוא השקיע מול לחצים לא מעטים, ודן בעומק וביסודיות על כל אחד ואחד מן הסעיפים.

צחי הנגבי: אני רוצה לברך את חברת הכנסת יהודית נאות, הדוחפת ומנסה לקדם את החוק בוועדה, ואת מי שיזם את החוק בעבר, העמותה "אדם, טבע ודין", וכן להודות לכנסת, שמסיימת את המושב בחקיקה סביבתית, ראויה וברוכה.

צחי הנגבי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שמואל הלפרט: תודה לשר צחי הנגבי.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת משה גפני, האם אתה מוותר על זכות הדיבור?

יוסף (טומי) לפיד: גפני מוותר.

יהודית נאות: לא.

שמואל הלפרט: אחריו – חברת הכנסת ענת מאור.

שמואל הלפרט: האם חברת הכנסת ענת מאור מוותרת על זכות הדיבור?

ענת מאור: לא.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חבר הכנסת טומי לפיד, נתתי לחברת הסיעה שלך להציג את החוק, כי היא אחת ממציעות החוק.

משה גפני: אני קצת עבדתי על החוק הזה, אז אני רוצה קודם כול להודות למנהלת הוועדה וליועצת המשפטית של הוועדה, שניהלו מירוץ נגד הזמן, על מנת שהחוק הזה יגיע לפני תום המושב.

משה גפני: אני רוצה להודיע את מה שהודעתי בוועדה.

משה גפני: אני לא אקדם את החוק הזה לקריאה השנייה והשלישית, אלא בתיאום עם הממשלה, ובתנאי אחד: אם הממשלה אכן תשב עכשיו שלושה-ארבעה חודשים ואכן תגיש הצעת חוק שאנחנו נוכל לשלב אותה יחד.

שאול יהלום: אל תעניש את הממשלה.

שאול יהלום: רק אתמול הוא הצטרף לקואליציה, וכבר הוא מאיים.

משה גפני: אני הצטרפתי?

ראובן ריבלין: קיבלתם שני סגנים כנגד כל אחד משרי המפד"ל.

משה גפני: אני רוצה לומר לכם, רבותי חברי הכנסת, שכשאני נבחרתי לראשות ועדת הפנים ואיכות הסביבה, הציגו בפני את החוקים הבעייתיים, החוקים שיהיה קשה לקדמם.

משה גפני: אחד מהחוקים היה חוק חופי הים התיכון.

משה גפני: אמרו לי שאנשי נדל"ן, כרישי נדל"ן ורשויות שלטוניות שונות לא ייתנו בשום פנים ואופן לקדם את החוק הזה.

משה גפני: אני אומר את מה שאמר השר צחי הנגבי.

משה גפני: מסע הלחצים בעניין הזה של החוק הוא באמת גדול מאוד, ואנחנו הגענו גם בעניין הזה, כבר בקריאה הראשונה, לאיזונים.

משה גפני: מה שהיה בהצעת החוק המקורית, שהגיש אותה – אמרה חברת הכנסת יהודית נאות – השר עוזי לנדאו, היה לגבי שיפוי האנשים שיש להם קרקעות בחופים והם השקיעו בהן ממיטב כספם.

יוסף (טומי) לפיד: רוצים הביתה, זה לא מעניין אף אחד מה שאתה מדבר.

משה גפני: על כל פנים, אמרנו שהכול יהיה נכון מעתה ואילך.

משה גפני: זה לא יהיה תקף לגבי תוכניות שאושרו, זה לא יהיה תקף לגבי מקומות שבהם אנשים כבר השקיעו ואין מה לעשות בעניינם, כפי שדובר כל הזמן בוועדה על רחוב בן-יהודה בתל-אביב, ששם כבר בנו.

משה גפני: מי שעובר לאורך החופים, רואה את הנזק הנורא שציבור אזרחי ישראל סובל ממנו, כתוצאה מבנייה בלתי אחראית, שלוקחת את המשאב הזה שהקדוש-ברוך-הוא נתן לנו.

משה גפני: אני מבקש מכל חברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק הזאת.

משה גפני: התחייבותי בעינה עומדת, שאנחנו ננסה לעשות את זה יחד עם הממשלה.

משה גפני: אני לא ארוץ עם הצעת החוק הזאת, אבל אני מבקש מהממשלה שגם היא תתקדם.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת משה גפני.

שמואל הלפרט: חברת הכנסת ענת מאור, ואחריה – חבר הכנסת יובל שטייניץ.

זאב בוים: עוד מעט היא תגיד לנו שהקואליציה הדורסנית סותמת את הפיות.

ענת מאור: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, בוודאי אני מבינה את כולנו ביום האחרון, כשהפגרה כבר עומדת להתחיל, ולכן ויתרנו על הרבה נושאים, ולא כל אחד מדבר על כל חוק.

ענת מאור: עם זאת, חקיקה זה לא רוכסן, שפותחים וסוגרים אותו, זאת גם לא הצהרה לעיתונות, אלא זה דבר מאוד חשוב, במיוחד חוקים שעובדים עליהם הרבה זמן, כמו שאמרו פה.

ענת מאור: אני רוצה לומר שלוש הערות.

ענת מאור: האחת – אני בין החותמים על החוק, ואני בין היוזמים שלו.

ענת מאור: אגב, צריכים לתת קרדיט לחבר הכנסת הירשזון, שעמד בראש השדולה לאיכות חיים בכנסת.

ענת מאור: היינו בסיור חופים.

ענת מאור: מי שראה את הבנייה הנוראית במרינה באשקלון, באשדוד ובחופים אחרים בהרבה מאוד ערים ומי שמכיר את הנושא בחוץ-לארץ, כמו שנאמר קודם, מבין שהחוק חשוב.

ענת מאור: כולנו בעד ניקיון, נוף ואוויר נקי.

ענת מאור: עם זאת, צריך – כמו בכל חוק – לשמור על מידתיות ואיזון.

ענת מאור: יש גם אנשים ליד החופים, יש ערים, יש מועצות אזוריות, יש מושבים, יש קיבוצים, יש צבא.

ענת מאור: אני רוצה לפנות – ואני באמת מברכת על תשובת יושב-ראש הוועדה.

ענת מאור: יש לנו בכנסת – לצערי, זו יותר מקודמותיה – נטייה לעבור מקיצוניות לקיצוניות ולשכוח כל מה שנוגע למידתיות ולאיזון.

ענת מאור: חברות וחברי הכנסת, מי שמלווה את מה שקורה במפרץ אילת ויודע את העבודה של הלוביסטים והנדל"ניסטים מול הנושא של הכלובים, והיתה ועדת מומחים אחת ושנייה; רק התקשורת סביב הפרשה הזאת – אז לכן אנחנו מצווים לשמור על איזון.

ענת מאור: אני רוצה לתת לכם דוגמה שנייה – נושא בעלי-החיים.

קריאה: – – –

ענת מאור: נכון, חבר הכנסת פורז – בעלי-חיים וצער בעלי-חיים.

ענת מאור: יש גם חוקרים בישראל ויש גם מדע ויש גם אנשים שניצלים כתוצאה מאותם ניסויים – בעצם כולנו.

ענת מאור: כל מדע הרפואה לא היה אפשרי בלי זה.

ענת מאור: לכן, אני רוצה לסכם ולומר: אני תומכת בהצעת החוק.

ענת מאור: עם זאת, אני פונה ליושב-ראש הוועדה לשמור על ההתדיינות ועל איזונים – ולכנסת כולה – לקראת הקריאה השנייה והשלישית, ואני בטוחה שנשכיל אז להוציא מתחת ידינו חוק.

ענת מאור: החוק הזה גורף מדי, לא מאוזן, אבל הוא בהחלט עדיף מכלום, ולכן אני אצביע בעדו, עם ההסכמים לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

ענת מאור: תודה רבה.

שמואל הלפרט: תודה לחברת הכנסת ענת מאור.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת יובל שטייניץ, ואחריו – אחרון, חבר הכנסת מיכאל איתן.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, אני תומך בחוק, אבל, ברשותך, אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת כדי להפריך שקר גס שהופיע הבוקר בכותרות כמעט כל העיתונים, להוציא אחד.

יהודית נאות: לא על חשבון הזמן.

יובל שטייניץ: גברתי, גם את כמה פעמים ביקשת לדבר ולא הפרעתי לך בשעות יותר מאוחרות בלילה.

יהודית נאות: אף פעם לא דיברתי שלא על החוק.

שמואל הלפרט: חברת הכנסת נאות, אני מבקש לא להפריע.

יוסף יצחק פריצקי: – – –

שמואל הלפרט: חבר הכנסת פריצקי, אני מבקש לא להפריע.

יובל שטייניץ: בשלושה עיתונים הופיעה הבוקר הטענה לגבי מה שהיה אתמול בוועדת הכלכלה – ולמה אני אומר את זה?

יובל שטייניץ: כי אני לא אוהב שקרים, ובמיוחד אני חושב שתפקידה של העיתונות לחשוף את האמת.

יובל שטייניץ: עיתונות יכולה למעול בתפקידה על-ידי שני דברים – או שהיא לא חושפת, או שהיא חושפת באופן שקרי.

יהודית נאות: איך היא תחשוף – – –

יובל שטייניץ: באחד העיתונים היה כתוב, למשל, שכל חברי הכנסת שהיו בדיון על החוק למניעת מונופולים וקרטלים בתקשורת – חוץ מחבר כנסת שטייניץ – כולם דיברו בחריפות נגד החוק.

יובל שטייניץ: היו כמה חברי כנסת שתקפו את החוק בחריפות, אבל – – –

מיכאל איתן: באיזה עיתון זה היה?

יובל שטייניץ: למשל "גלובס".

יובל שטייניץ: למשל, יושבת פה חברתי חברת הכנסת תמר גוז'נסקי – היא היתה בדיון אתמול.

יובל שטייניץ: האם תקפת בחריפות את החוק?

תמר גוז'נסקי: ממש לא.

יובל שטייניץ: ממש לא.

יובל שטייניץ: יושב פה חברי יגאל ביבי שהיה כל הדיון.

יובל שטייניץ: תקפת בחריפות את החוק?

יגאל ביבי: ממש לא.

יובל שטייניץ: ממש לא.

יובל שטייניץ: יושב פה מיקי איתן שהיה בדיון כל היום אתמול.

יובל שטייניץ: תקפת בחריפות את החוק?

מיכאל איתן: – – –

זאב בוים: אני מבקש להזכיר גם אותי.

יובל שטייניץ: תקפת בחריפות את החוק?

זאב בוים: לא אמרת את השם.

יובל שטייניץ: חבר כנסת זאב בוים.

קריאות: – – –

משה גפני: את העיתון הזה קראו בחופי הים התיכון?

יובל שטייניץ: זאת אומרת, שקר.

יובל שטייניץ: שקר.

יובל שטייניץ: בכותרות – – –

אברהם פורז: – – – בעל העיתון – – –

יובל שטייניץ: חבר הכנסת פורז אכן תקף בחריפות.

יובל שטייניץ: מאחר שאני לא קובע את כותרות העיתונים, אני רוצה להפריך את הדבר הבא ולהעמיד דברים על דיוקם.

יובל שטייניץ: לא מחקנו את הצעת החוק, לא מחקנו את העיקרון שאסור שגורם אחד ישתלט על כל העיתונות הכתובה בישראל ויעבור את ה-50%.

יהודית נאות: אבל זה לא העיתון עם – – –

יובל שטייניץ: מה שהסכמנו עליו, לידיעת הציבור, הוא דבר אחד – –

שמואל הלפרט: חברת הכנסת נאות, אני מבקש לא להפריע.

יובל שטייניץ: – – שבמקום שמנגנון של פירוק עיתון שעובר את ה-50% יהיה מנגנון אוטומטי בפיקוח הממונה על ההגבלים, הפיצול יעבור לבית-הדין להגבלים עסקיים, ולעיתון יהיה מותר להציג טעמים לדחייה או נגד הפירוק.

יובל שטייניץ: זה הדבר היחיד שהסכמנו לשקול.

יובל שטייניץ: דבר לא נמחק, דבר לא נמשך, דבר לא הוכר.

יובל שטייניץ: לא היתה הצבעה, ואני פונה לעורכים שמחליטים על כותרות העיתונים בישראל לא לרמות את הציבור, לא להטעות את הציבור – גם כשהדברים נוגעים אליהם.

יובל שטייניץ: היה עיתון אחד – דווקא "מעריב" – שבאמת לא הטעה את הציבור.

יובל שטייניץ: אני מצטער שאני צריך לתת מחמאה לעיתון על זה שהוא לא שיקר, אבל בימים האלה לא לשקר בכותרת – כנראה גם זאת מחמאה.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת יובל שטייניץ.

יהודית נאות: אנחנו מבטיחים לא לקרוא עיתון על חוף הים.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת מיכאל איתן.

מיכאל איתן: במסגרת הנאום האחרון של חברי הכנסת במושב הרביעי, שמסתיים בעוד כמה דקות, רציתי למלא חובה נעימה בשם כל חברי הכנסת – להודות לכל עובדי הבית ששירתו אותנו במושב האחרון.

מיכאל איתן: אנחנו יוצאים לפגרה שהיא רק פגרה ממליאת הכנסת.

מיכאל איתן: מליאת הכנסת יוצאת לפגרה, הכנסת ואנחנו נמשיך לעבוד.

מיכאל איתן: ועדות הכנסת תעבודנה, חברי הכנסת יהיו קשובים גם הלאה, גם בימים שבהם אין מליאת כנסת – לפניות הציבור, יעסקו בעבודה עם הציבור.

מיכאל איתן: אני רוצה בהזדמנות הזאת לומר, שכנסת ישראל היא אחד הפרלמנטים שבהם מליאת הכנסת – המליאה שלה – מתכנסת באינטנסיביות רבה, כ-110 ימים בשנה, וזאת נוסף על עבודת הכנסת בוועדות ובימים נוספים.

מיכאל איתן: אני רוצה לומר – אנחנו מסיימים מושב.

מיכאל איתן: כל מושב מורכב משני כנסים.

מיכאל איתן: אנחנו ניפגש כאן למושב האחרון לאחר החגים, ואני מקווה מאוד שננצל כולנו אותו זמן שבכל אופן נשאר פנוי כשהמליאה לא מתכנסת, לא רק להמשך עבודה עם הקהל אלא גם למילוי המצברים, לבילוי בחופי הים התיכון, ובין שאר הדברים שאנחנו נעשה – נשלים גם את חקיקת החוק האחרון שעבר כאן בקריאה ראשונה, חוק חוף הים התיכון, בקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל איתן: אני מאחל – כאחד הוותיקים בבית – לכולנו עבודה ומילוי מצברים נעים.

מיכאל איתן: ניפגש אחרי החגים – –

משה גפני: בעזרת השם.

מיכאל איתן: – – ונסיים את המושב האחרון של הכנסת בהצלחה ובעבודה כמו שעשינו בארבעת המושבים הראשונים שהגענו אליהם עד עכשיו.

מיכאל איתן: תודה פעם נוספת לכל עובדי הבית.

מיכאל איתן: להתראות.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת מיכאל איתן.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק חוף הים התיכון.

שמואל הלפרט: אפשר להצביע.

שמואל הלפרט: הצבעה מס' 125 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 32 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק חוף הים התיכון (הגנה, פיתוח, ניהול ושימור), התשס"ב–2002, לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

שמואל הלפרט: רוב של 32 בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

שמואל הלפרט: אני קובע, שהצעת חוק חוף הים התיכון אושרה בקריאה ראשונה, והיא תעבור להכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת הפנים.

שמואל הלפרט: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

ר' קפלן: תודה רבה.

ר' קפלן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מודיעה, כי הונחו על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 58) (הגדרת התגמול המזערי), התשס"ב–2002; הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 23) (מועד מוקדם לתשלום תגמולים לפדוי שבוי), התשס"ב–2002; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 16) (עידוד נשים בעסקים), התשס"ב–2002; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 58) (עונש מינימום לנוהג בפסילה), התשס"ב–2002.

ר' קפלן: תודה רבה.

שמואל הלפרט: תודה לסגנית מזכיר הכנסת.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, תם סדר-היום, תם המושב.

שמואל הלפרט: הישיבה הבאה תתקיים, בעזרת השם, ביום ב', ח' חשוון התשס"ג, 14 באוקטובר 2002, בשעה 16:00, אלא אם יהיו ישיבות מיוחדות בפגרה.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, חז"ל אומרים שהחל מ-15 באב, כלומר מהיום, אפשר כבר לאחל כתיבה וחתימה טובה, ולכן אני מאחל לכולנו – לכל בית ישראל – כתיבה וחתימה טובה, שנה טובה ופגרה נעימה.

שמואל הלפרט: ישיבת הכנסת נעולה.