ישיבת מליאה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 336, 2002-08-12 00:00

נואף מסאלחה: אני פותח את ישיבת הכנסת.

נואף מסאלחה: היום יום שני, ד' באלול התשס"ב, 12 באוגוסט 2002.

יוסי שריד: איפה אברום?

נואף מסאלחה: אברום בחוץ-לארץ.

נואף מסאלחה: אני ממלא את מקומו, אדוני.

נואף מסאלחה: אני ממלא-מקום.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אני מבקש לקום לדקת דומייה.

נואף מסאלחה: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרו של המנוח.

נואף מסאלחה: )

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, בשבוע שעבר הלך מאתנו סגן יושב-ראש הכנסת השמינית, חבר הכנסת לשעבר אברהם גיבלבר, זיכרונו לברכה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אברהם גיבלבר, זכרו לברכה, הלך לעולמו שבע ימים ומעש.

נואף מסאלחה: ענווה, פשטות וצניעות אפיינו את אורחות חייו.

נואף מסאלחה: מאז עלה לארץ מפולין בשנת 1941 קבע את ביתו בקיבוץ אפק שבעמק-זבולון.

נואף מסאלחה: אברהם גיבלבר מילא שלל תפקידים בתנועה הקיבוצית ובמפלגת אחדות העבודה עד למיזוגה עם מפלגת העבודה, שבה נבחר כמזכיר משנה.

נואף מסאלחה: בכנסת השמינית היה חבר בוועדת הפנים ובוועדה לשירותים ציבוריים והיה דוברם הנאמן והאמיתי של העובדים.

נואף מסאלחה: אברהם גיבלבר הקרין חוכמה וחריפות שכלית, אהבת אדם ואהבת רע.

נואף מסאלחה: היתה לו נכונות תמידית לתת, לסייע ולהושיט יד לנזקק.

נואף מסאלחה: תנחומינו למשפחה ולבית קיבוץ אפק באבלם הכבד.

נואף מסאלחה: יהי זכרו ברוך.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, הודעה למזכיר הכנסת.

א' האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת: החלטה בדבר תיקון טעות בחוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002), התשס"ב–2002.

א' האן: מסקנות ועדת הפנים ואיכות הסביבה בנושאים: 1.

א' האן: מצב האסירים הערבים בבתי-הכלא בישראל; 2.

א' האן: בריחתו של האסיר הביטחוני מוחמד אבו-ג'מוס.

א' האן: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, ראש הממשלה ביקשני להודיע, על-פי סעיף 36(א) לחוק-יסוד: הממשלה, על נסיעה לחו"ל של שרים, אשר שרים אחרים מילאו את מקומם.

נואף מסאלחה: שלום פואד, שלום שר הביטחון.

בנימין בן-אליעזר: אני פה.

נואף מסאלחה: אני רואה אותך.

בנימין בן-אליעזר: אני נסעתי לשכונת-התקווה.

נואף מסאלחה: אני מעביר את רשימת השרים שנסעו לחו"ל לפרוטוקול.

יוסף יצחק פריצקי: לא, לא, אדוני.

נואף מסאלחה: בסדר, זו זכותכם.

נואף מסאלחה: אתם רוצים לראות את התנועה.

נואף מסאלחה: השר אפי איתם ימלא את מקומו של השר יצחק לוי בעת היעדרו מהארץ, מיום כ"ב בתמוז התשס"ב, 2 ביולי 2002, ועד יום כ"ד בתמוז התשס"ב, 4 ביולי 2002.

נואף מסאלחה: תראה, התאריך הוא 2 ביולי, רק שתבין.

נואף מסאלחה: הוא כבר מילא את מקומו וחזר ארצה.

נואף מסאלחה: בגלל זה רציתי להעביר זאת לפרוטוקול.

נואף מסאלחה: שר התחבורה שב ארצה ביום ט"ו באב התשס"ב, 24 ביולי 2002.

נואף מסאלחה: השר לאיכות הסביבה שב ארצה ביום י"ד באב התשס"ב, 23 ביולי 2002.

נואף מסאלחה: אתה רואה, חבר הכנסת פריצקי?

נואף מסאלחה: יש לי בשורות.

נואף מסאלחה: כל השרים חוזרים ארצה בשלום.

נואף מסאלחה: השר רובי ריבלין ימלא את מקום השרה ציפי לבני בעת היעדרה מהארץ, מיום י"ד באב התשס"ב, 23 ביולי – – –

יוסף יצחק פריצקי: זה לא בסדר.

יוסף יצחק פריצקי: זה ממש לא בסדר.

יוסף יצחק פריצקי: מעמיסים על השרים הרבה מטלות.

נואף מסאלחה: – – – ועד יום י"ז באב התשס"ב, 26 ביולי 2002.

נואף מסאלחה: השר דן מרידור ימלא את מקום השר לשיתוף פעולה אזורי בעת היעדרו מהארץ, מיום ט"ז באב התשס"ב, 25 ביולי 2002, ועד יום י"ח באב התשס"ב, 27 ביולי 2002, והשרה ציפי לבני תמלא את מקומו מיום י"ט באב התשס"ב, 28 ביולי, ועד יום כ"א באב התשס"ב, 30 ביולי 2002.

נואף מסאלחה: כל אחד ממלא את מקומו של השני, שר הביטחון.

נואף מסאלחה: אתה רואה?

נואף מסאלחה: לך יש ממלא-מקום?

נואף מסאלחה: אתה ממפלגת העבודה.

בנימין בן-אליעזר: לי אין ממלא-מקום.

נואף מסאלחה: עוד אין.

רוני מילוא: הוא לא סומך על החברים שלו.

נואף מסאלחה: השר אשר אוחנה ימלא את מקום שר הבריאות – – –

תמר גוז'נסקי: די, די, מספיק.

נואף מסאלחה: מה את רוצה?

נואף מסאלחה: חבר הכנסת יוסי שריד, ראש האופוזיציה, אתה מעוניין?

נואף מסאלחה: הוא אוהב התנועה.

נואף מסאלחה: הוא רוצה לראות.

נואף מסאלחה: השר אשר אוחנה ימלא את מקום שר הבריאות בעת היעדרו מהארץ, מיום ט"ז באב התשס"ב, 25 ביולי 2002, עד יום כ"ו באב התשס"ב, 4 באוגוסט 2002.

נואף מסאלחה: השרה ציפי לבני שבה ארצה ביום י"ז באב התשס"ב, 26 ביולי 2002.

נואף מסאלחה: ראש הממשלה ימלא את מקומו של שר החוץ בעת היעדרו מהארץ, מיום י"ט באב התשס"ב, 28 ביולי 2002, עד יום כ"ד באב התשס"ב, 2 באוגוסט 2002.

יוסף יצחק פריצקי: – – –

נואף מסאלחה: זה היה אז, הוא מילא את מקומו, והוא ימלא את מקומו עוד הפעם, אל תפחד.

נואף מסאלחה: הכול עבר זמנו.

קריאה: – – –

נואף מסאלחה: יוסי שריד ביקש, פריצקי ביקש, אני חייב.

נואף מסאלחה: השר עוזי לנדאו ימלא את מקום שר הבינוי והשיכון בעת היעדרו מהארץ, מיום י"ט באב התשס"ב, 28 ביולי 2002, עד יום כ"א באב התשס"ב, 30 ביולי 2002.

נואף מסאלחה: הרשימה עוד ארוכה.

יוסף יצחק פריצקי: טוב, אדוני, הבנו.

נואף מסאלחה: זהו, מספיק?

נואף מסאלחה: ידידי יוסי שריד, מספיק?

יוסי שריד: תקרא את שני האחרונים.

נואף מסאלחה: השרה ציפי לבני תמלא את מקום השר רענן כהן – הנה רענן חזר בשלום, אני מברך אותו, כי ירו עליהם שם כשהשביעו את הנשיא – בעת היעדרו מהארץ, מיום כ"ב באב התשס"ב, 31 ביולי 2002, עד יום כ"ח באב התשס"ב, 11 באוגוסט 2002.

נואף מסאלחה: השר רוני מילוא ימלא את מקום השרה ציפי לבני בעת היעדרה מהארץ, מיום כ"ח באב התשס"ב, 6 באוגוסט 2002, עד יום ה' באלול התשס"ב, 13 באוגוסט 2002.

נואף מסאלחה: אני מעביר את היתר לפרוטוקול: השר רובי ריבלין ימלא את מקום השר דן מרידור בעת היעדרו, מיום י"ט באב התשס"ב, 28 ביולי 2002, עד יום כ"ו באב התשס"ב, 4 באוגוסט 2002.

נואף מסאלחה: שר הבינוי והשיכון שב ארצה ביום כ"ב באב התשס"ב, 31 ביולי 2002.

נואף מסאלחה: השר לשיתוף פעולה אזורי שב ארצה ביום כ"א באב התשס"ב, 30 ביולי 2002.

נואף מסאלחה: השר דן מרידור שב ארצה ביום כ"ו באב התשס"ב, 4 באוגוסט 2002.

נואף מסאלחה: שר החוץ שב ארצה ביום כ"ד באב תשס"ב, 2 באוגוסט 2002.

נואף מסאלחה: שר הבריאות שב ארצה ביום כ"ו באב התשס"ב, 4 באוגוסט 2002.

נואף מסאלחה: שר החוץ שב ארצה ביום כ"ז באב התשס"ב, 5 באוגוסט 2002.

נואף מסאלחה: השר רובי ריבלין ימלא את מקום השר לאיכות הסביבה בעת היעדרו מהארץ, מיום כ"ח באב התשס"ב, 6 באוגוסט 2002, עד יום ז' באלול התשס"ב, 15 באוגוסט 2002.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, התפטר חבר הכנסת שלמה בן-עמי – –

קריאה: אוי ואבוי.

נואף מסאלחה: – – ואני מבקש מחברת הכנסת אורית נוקד לעלות לדוכן כדי להצהיר אמונים.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע לכנסת, שעל-פי סעיף 43(א) לחוק-יסוד: הכנסת, עם התפטרותו של חבר הכנסת שלמה בן-עמי מהכנסת ביום ל' באב, 8 באוגוסט 2002, תבוא במקומו גברת אורית נוקד מסיעת העבודה-מימד.

נואף מסאלחה: לפי סעיף 15 לחוק-יסוד: הכנסת, אני מזמין את גברת אורית נוקד לעלות לבמה.

נואף מסאלחה: גברת נוקד, אקרא לפנייך את הצהרת האמונים של חבר הכנסת, ואת תשיבי: "מתחייבת אני".

נואף מסאלחה: וזה נוסח ההצהרה: "אני מתחייבת לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת".

אורית נוקד: מתחייבת אני.

נואף מסאלחה: אני מברך אותך ומאחל לך הצלחה.

נואף מסאלחה: הסיעה גדלה, פואד?

נואף מסאלחה: מה אתה חושב?

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, הודעה על מינוי סגני שרים.

נואף מסאלחה: ימסור את ההודעה השר אפרים סנה.

נואף מסאלחה: בבקשה, השר סנה.

נואף מסאלחה: השר וילנאי, תנשק אותה אתה במקום מצנע, כי הוא איננו כאן.

אפרים סנה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בהתאם לסעיף 37(א) לחוק-יסוד: הממשלה, הנני מתכבד להודיע לכנסת על מינוי סגני השרים הבאים: שר התחבורה מינה, באישור ראש הממשלה, את חברת הכנסת סופה לנדבר לתפקיד סגנית שר במשרד התחבורה.

אפרים סנה: שר הביטחון מינה, באישור ראש הממשלה, את חבר הכנסת ויצמן שירי לתפקיד סגן שר במשרד הביטחון.

אפרים סנה: בהתאם לסעיף הנ"ל לחוק-יסוד: הממשלה, ייכנסו סגני השרים לתפקידם מייד עם מסירת הודעה זו.

נואף מסאלחה: תודה לשר אפרים סנה.

נואף מסאלחה: אני מברך את סגן השר ויצמן שירי ואת סגנית השר סופה לנדבר ואני מאחל להם הצלחה.

נואף מסאלחה: עמיר פרץ, הגעת?

נואף מסאלחה: רציתי להכריז שביתה גם בכנסת.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, בחירת סגן ליושב-ראש הכנסת.

נואף מסאלחה: איפה חבר הכנסת יוסי כץ?

נואף מסאלחה: אין מישהו מוועדת הכנסת שממלא את מקומו?

נואף מסאלחה: אם כן, נדחה את זה עד שחבר הכנסת יוסי כץ יגיע.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, הצעה לסדר לחבר הכנסת יורי שטרן על-פי סעיף 53 לתקנון הכנסת.

נואף מסאלחה: בבקשה.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום, 12 באוגוסט, לפני 50 שנה בדיוק, ב-1952, נכתב אחד הפרקים הטרגיים של ההיסטוריה היהודית הטרגית של המאה ה-20.

יורי שטרן: ברית-המועצות, אשר מילאה תפקיד מרכזי במלחמה נגד המשטר הנאצי ובכך הצילה את שארית יהודי אירופה מהשואה הנוראית, החלה גם היא את המערכה נגד האוכלוסייה היהודית שטרם התאוששה מהשואה.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, לדעת מומחים רבים, המערכה הזאת היתה אמורה להסתיים בגירוש מסיבי של יהודי ברית-המועצות למזרח סיביר ובחיסול פיזי של חלק גדול מהיהודים.

יורי שטרן: הקדוש-ברוך-הוא לא נתן לתוכנית הזאת להתבצע במלואה, אך גם בשלבים הראשונים חוסלה ההנהגה הציבורית והתרבותית של היהדות הסובייטית, ובאותו לילה, 12 באוגוסט לפני 50 שנה, הוצאו להורג 13 ראשי "הוועד היהודי האנטי-פאשיסטי" של ברית-המועצות, וביניהם צמרת התרבות והספרות היידית.

יורי שטרן: עלינו לזכור את שמות הנרצחים: דוד ברגלסון, דוד גופשטיין, צ'רנה ווטנברג-אוסטרובסקיה, איליה ווטנברג, בנימין זוסקין – השחקן הידוע של התיאטרון היידי, יוסף יוזפוביץ, סלומון לוזובסקי – ראש סוכנות הידיעות של ברית-המועצות בימי המלחמה, פרץ מרקיש – המשורר היידי הידוע, יאסק פפר – משורר יידי, לייב קוויטקו – משורר יידי לילדים, בוריס שמליוביץ, אמיליה תאומין, ליאון תלמי.

יורי שטרן: יהי זכרם ברוך.

יורי שטרן: היום, 50 שנה לאחר הירצחם, מציינת כנסת ישראל, לראשונה בהיסטוריה שלה, את יום האבל הזה.

יורי שטרן: המשטר הנאצי הושמד, ברית-המועצות התפרקה, ועם ישראל חי וקיים.

יורי שטרן: הסתיימה המלחמה בין שפת היידיש לבין השפה העברית, הוכרע הוויכוח ההיסטורי בין הציונים לבין הדוגלים באוטונומיה היהודית היידית בברית-המועצות ובמקומות האחרים, ואנחנו במדינת ישראל אחראים לשימור ולטיפוח של התרבות היהודית על כל גווניה, על היידיש ועל הלדינו, על האידיאולוגיות השונות, על החשיבה היהודית השונה.

יורי שטרן: אנחנו אחראים לשימור ולטיפוח התרבות היהודית, ובכך אנחנו נשמור על העם היהודי לדורותיו.

נואף מסאלחה: תודה לחבר הכנסת יורי שטרן.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת יוסי כץ, יושב-ראש ועדת הכנסת, בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, ראשית הודעה קצרה.

): אני מתכבד להודיע בזאת על חילופי אישים בוועדת החוץ והביטחון.

): מטעם סיעת העבודה-מימד – במקום חבר הכנסת שלמה בן-עמי, שפרש מהכנסת, תכהן חברת הכנסת יעל דיין.

נואף מסאלחה: הודעה נוספת, בבקשה.

): הכנסת החליטה בישיבתה ביום ט"ו באב התשס"ב, 24 ביולי 2002, להעביר את הצעת חוק שירות נתוני אשראי (תיקון) (דחיית תחילה), התשס"ב–2002, מטעם הממשלה, לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

): יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת אברהם פורז, ביקש להעביר את הצעת החוק מוועדת החוקה, חוק ומשפט לדיון בוועדה המשותפת של ועדת הכלכלה וועדת החוקה, חוק ומשפט, מן הנימוק שהחוק שאת תחילתו מבקשים לדחות הוכן בוועדה זו מלכתחילה.

): ועדת הכנסת החליטה בישיבתה ביום 31 ביולי 2002 להמליץ לכנסת לשנות את החלטתה ולהעביר את הצעת חוק שירות נתוני אשראי (תיקון) (דחיית תחילה), התשס"ב–2002, מטעם הממשלה, מוועדת החוקה, חוק ומשפט לדיון בוועדה המשותפת של ועדת הכלכלה וועדת החוקה, חוק ומשפט בראשות יושב-ראש ועדת הכלכלה, לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

): אבקש את אישורה של הכנסת להודעה זו.

): יש לי עוד שתי הודעות קצרות.

נואף מסאלחה: בסדר, על ההודעה הזאת צריך להצביע?

): על ההודעה הזאת צריך הצבעה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, יושב-ראש ועדת הכנסת הציג בהודעה אחת שני נושאים, ואני מבקש להצביע עליהם בנפרד.

): לא, לא, ההודעה על מינויה של חברת הכנסת יעל דיין היא הודעה, אין צורך להצביע עליה.

): זו רק הודעה על העברה מוועדה לוועדה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, מי בעד הצעתו של יושב-ראש ועדת הכנסת?

נואף מסאלחה: מי נגד?

נואף מסאלחה: נא להצביע.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 2 בעד הצעת ועדת הכנסת – 8 נגד – 1 נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת להעביר את הצעת חוק שירות נתוני אשראי (תיקון) (דחיית תחילה), התשס"ב–2002, מוועדת החוקה, חוק ומשפט לוועדה המשותפת של ועדת הכלכלה וועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

נואף מסאלחה: שמונה בעד, אחד נגד, הצעתו של יושב-ראש ועדת הכנסת נתקבלה.

נואף מסאלחה: יושב-ראש ועדת הכנסת, ההודעה השנייה, בבקשה.

): ההודעה השנייה היא ללא הצבעה.

): ועדת הכנסת החליטה בישיבתה ביום כ"ב באב התשס"ב, 31 ביולי 2002, כי: ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בהצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון מס' 13) (ייצוג הולם), התשס"ב–2002, של חברת הכנסת חוסניה ג'בארה וקבוצת חברי הכנסת, להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

): ועדת הפנים ואיכות הסביבה תדון בהצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 12), התשס"ב–2002, להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

): ועדת הכלכלה תדון בהצעה לסדר-היום בנושא: איסור ייבוא טובין בהיצף – הצעת חבר הכנסת עמיר פרץ.

נואף מסאלחה: הודעה אחרונה, בבקשה.

): כעת להודעה שמחייבת הצבעה.

): לאור העובדה שחברת הכנסת סופה לנדבר מונתה לסגנית שר התחבורה וסיימה את תפקידה כסגנית יושב-ראש הכנסת, ועדת הכנסת דנה בנושא והיא ממליצה בפני הכנסת למנות את חבר הכנסת אפי אושעיה מסיעת העבודה-מימד לסגן יושב-ראש הכנסת.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אני מעמיד להצבעה את המלצת ועדת הכנסת למנות את חבר הכנסת אפי אושעיה מסיעת העבודה-מימד לסגן יושב-ראש הכנסת במקום חברת הכנסת סופה לנדבר.

נואף מסאלחה: מי בעד?

נואף מסאלחה: מי נגד?

נואף מסאלחה: נא להצביע.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 3 בעד הצעת ועדת הכנסת – 21 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת לבחור את חבר הכנסת א' אושעיה לסגן יושב-ראש הכנסת נתקבלה.

נואף מסאלחה: 21 בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים, המלצת ועדת הכנסת למנות את חבר הכנסת אפי אושעיה כסגן יושב-ראש הכנסת במקום חברת הכנסת סופה לנדבר נתקבלה.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, אני מבקש הצבעה חוזרת.

נואף מסאלחה: מה הצבעת?

האשם מחאמיד: בטעות הצבעתי בעד.

נואף מסאלחה: בסדר.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא: החלטה בדבר תיקון טעות בחוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002), התשס"ב–2002.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת יעקב ליצמן, בבקשה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, בהתאם להוראות סעיף 10א לפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש"ח–1948, קבעה ועדת הכספים, לפי הצעת יושב-ראש הכנסת, שנפלה טעות בחוק ההסדרים לשנת הכספים 2002.

יעקב ליצמן: מדובר בטעות שהיא בגדר השמטה מקרית בסעיף 5(2) לחוק, בסעיף 107ב(4) המובא בו.

יעקב ליצמן: לפיכך אבקש מחברי הכנסת לאשר את החלטת ועדת הכספים להוסיף לסעיף 107ב(4) את המשפט שהושמט ממנו.

יעקב ליצמן: במקום "לבית" צריך להיות: "ושלא היתה הפסקה בין שירותו במשטרה או בשירות בתי-הסוהר לבין", ושתחילת התיקון תהיה עם תחילתו של חוק ההסדרים.

יעקב ליצמן: תודה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, מי בעד הצעת התיקון שהציע יושב-ראש ועדת הכספים בעניין החלטה בדבר תיקון טעות בחוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002), לסעיף 5(2) ולסעיף 107ב(4)?

נואף מסאלחה: מי נגד?

נואף מסאלחה: נא להצביע.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 4 בעד ההחלטה – 11 נגד – 4 נמנעים – אין ההחלטה בדבר תיקון טעות בחוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002), התשס"ב–2002, נתקבלה.

נואף מסאלחה: 11 בעד, ארבעה מתנגדים וללא נמנעים, התיקון שהציע יושב-ראש ועדת הכספים נתקבל.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, הסעיף הבא – הצעות לסדר-היום: המצב הכלכלי.

נואף מסאלחה: יציג את ההצעה מטעם סיעת העבודה-מימד חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה.

נואף מסאלחה: אחריו – חבר הכנסת רן כהן.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ביקשנו לקיים את הדיון הכלכלי-החברתי הזה, יחד עם חברים מסיעות אחרות, משום שהממשלה, לא במקרה, החליטה להציג את התוכנית – – –

קריאה: מה החריקות האלה במיקרופון?

אופיר פינס-פז: אין לי מושג.

דוד לוי: הכלכלה חורקת.

זבולון אורלב: מפלגת העבודה חורקת.

אופיר פינס-פז: אולי נקרא לאפי איתם שידבר במקומי, בטח אז המיקרופון יעבוד.

זבולון אורלב: לא, הוא לא צריך רמקולים.

אופיר פינס-פז: המיקרופון יעבור לדום, הופ, המיקרופון יעבור לדום.

אופיר פינס-פז: מכל מקום, אני רוצה להזכיר לכם, הממשלה הציגה את התוכנית הכלכלית והביאה אותה להצבעה בדיוק כשהכנסת יצאה לפגרה.

אופיר פינס-פז: ממש איך שיצאנו לפגרה, כדי למנוע דיון ציבורי, עשו מחטף והעבירו את הצעת התקציב לשנת 2003.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר, טוב שהכנסת מתכנסת לדיון בנושא הזה.

אופיר פינס-פז: לצערי אנחנו מתכנסים ביום שבו מפוטרים עוד 1,200 עובדים בהיי-טק הישראלי, בעיקר בחברת "קומברס", שמצטרפים לאלפים רבים נוספים שיפוטרו במהלך חודש אוגוסט.

זבולון אורלב: מי עונה לך בשם הממשלה?

אופיר פינס-פז: אני לא יודע, אני לא בטוח שלמישהו מהממשלה יש מה לענות לי; אני אומר זאת בכל הרצינות.

קריאה: סגן שר האוצר יענה לך.

אופיר פינס-פז: סגן שר האוצר לא יכול לענות לי; הוא מסכים אתי, איך הוא יכול לענות לי?

אופיר פינס-פז: בכל אופן, נתוני האבטלה של מדינת ישראל היום הם באמת נתוני שיא.

אופיר פינס-פז: אנחנו מתקרבים ל-11% אבטלה, והצפי לשנה הבאה הוא צפי מצמרר.

אופיר פינס-פז: על הרקע הזה אנחנו צריכים לדון בהצעת תקציב שאמורה לעשות משהו במדינה הזאת.

אופיר פינס-פז: אנחנו מגיעים היום לדיון הזה במצב ביטחוני-מדיני מאוד קשה, וצריך לומר לציבור את האמת, שההשלכות שלו על המציאות הכלכלית-החברתית הן השלכות דרמטיות.

אופיר פינס-פז: את המצב הביטחוני לא בטוח שאנחנו יכולים לבחור.

אופיר פינס-פז: אבל העובדה היא שלממשלה אין תוכנית מדינית ואין לה התנהלות מדינית.

אופיר פינס-פז: בוודאי יש השפעה קשה ושלילית על מצב הכלכלה והחברה בישראל.

אופיר פינס-פז: גם תהליך קבלת ההחלטות בצד הכלכלי-החברתי של הממשלה בשנה וחצי האחרונה היה תהליך חמור, קשה, רצוף שגיאות וטעויות קשות גם מצדו של ראש הממשלה, גם מצדו של שר האוצר, ולצערי גם מצדו של נגיד בנק ישראל, והתוצאה היא תוצאה קשה וחמורה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להזכיר לכם, שהמשק הישראלי היה בשיא צמיחתו רק לפני שנתיים.

אופיר פינס-פז: נכון, לא נעים לומר, במהלך כהונת ממשלת ברק.

אופיר פינס-פז: אני יודע שקשה לחלק מהאנשים לשמוע את זה, אבל זו עובדה היסטורית, זה לא קרה בפרהיסטוריה, זה קרה לפני שנתיים.

אופיר פינס-פז: ראש הממשלה נבחר ברוב חסר תקדים על-ידי הציבור בישראל.

אופיר פינס-פז: ראש הממשלה נהנה מאחת הקואליציות הרחבות, אולי אחת הרחבות ביותר בתולדות המדינה.

אופיר פינס-פז: לצערי, אגב, אני לא האמנתי שזה יביא תוצאה, אבל זו המציאות, וראש הממשלה בזבז זמן יקר ואשראי רב שניתן לו כדי לעשות את הדברים שהוא הבטיח לעשות בנושא הביטחון, השלום וההשלכות שלהם על החברה ועל הכלכלה.

אופיר פינס-פז: אנחנו נתנו גיבוי להרבה דברים, גם בצד הכלכלי-החברתי, כי אנחנו מפלגה חברתית, אבל אחראית, בניגוד למפלגות חברתיות שהן סקטוריאליות.

אופיר פינס-פז: אבל גם לגיבוי יש גבול ויש סוף.

אופיר פינס-פז: אחרי הקיצוץ הקשה מאוד של 13 מיליארד השקלים השנה ובשנה הבאה, אמר שר האוצר בצורה המפורשת ביותר, שהוא לא צופה שיצטרכו קיצוץ נוסף.

אופיר פינס-פז: למרות זאת, הקיצוץ בא כתוצאה מההתנהלות הכלכלית-החברתית, והצעת התקציב באה עוד פעם ללא שום התדיינות אתנו, ללא שום התייעצות אתנו, והתוצאה היא כזאת שאנחנו לא יכולים להסכים לתת לה גיבוי ולחלוק באחריות המשותפת הנדרשת.

אופיר פינס-פז: אני רוצה גם להסביר מדוע.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא מתנגדים לעובדה שצריך להיות קיצוץ.

אופיר פינס-פז: מפלגת העבודה אומרת: לנוכח המצב הכלכלי אין מנוס, יש צורך בקיצוץ תקציבי, ובגדול אנחנו מקבלים את המסגרת, אף שאפשר להתווכח אם הקיצוץ צריך להיות 8.7 מיליארדים, או 9.1, או 8.1, אבל יש צורך בקיצוץ; אין מנוס מהעניין לנוכח התהליכים: הקיצוץ בהכנסות, ירידת הצמיחה לנפש, המיתון שאנחנו מצויים בו, הוצאות הביטחון וכדומה וכדומה.

אופיר פינס-פז: ואז נשאלת השאלה, במה מקצצים, מה הם סדרי העדיפויות ולאן התוכנית מובילה.

אופיר פינס-פז: התוכנית הזאת, חברי חברי הכנסת, יש בה שתי בעיות קשות מאוד: 1.

אופיר פינס-פז: אין בה בשורה, אין בה תקווה ואין בה שום אור בקצה המנהרה, חד וחלק.

אופיר פינס-פז: זאת תוכנית כלכלית או תקציב שלא ישפר בשום דבר את ביצועי המשק בישראל, באופן ודאי.

אופיר פינס-פז: אפילו הממשלה, לזכותה ייאמר, לא מתיימרת.

אופיר פינס-פז: 2.

אופיר פינס-פז: כשהמצב הוא כל כך קשה וכל כך נורא, אתה מצפה שהצעת תקציב שהיא רצופה בגזירות, לפחות תגזור גזירה שווה על כל חלקי האוכלוסייה בישראל – על-פי יכולתה, כמובן.

אופיר פינס-פז: והפלא ופלא, שוב, פעם אחר פעם, לשתי אוכלוסיות יש פטור מקיצוצים, וזו לא הפעם הראשונה שאני מדבר על זה מעל במת הכנסת.

אופיר פינס-פז: יש להן פטור מקיצוצים, חבר הכנסת פריצקי – אוכלוסיית המתנחלים ואוכלוסיית בני הישיבות והחרדים.

יוחנן כהן: מתנחלים וחרדים.

אופיר פינס-פז: אדוני סגן שר האוצר, כל הכבוד לך שאתה סגן שר האוצר מטעם ש"ס, אבל צריך להגיד אמת.

יוסף יצחק פריצקי: למה אתה פונה אלי?

יוסף יצחק פריצקי: אני יודע את זה.

אופיר פינס-פז: כי שינוי הודיעה שהיא תומכת בתוכנית, משום-מה.

יוסף יצחק פריצקי: שינוי תומכת בעקרונות.

אופיר פינס-פז: מאה אחוז.

אופיר פינס-פז: אני באמת אשמח להאזין לדברים שלך.

אופיר פינס-פז: לכן אנחנו מציעים, ואני לא רוצה להכביר מלים, תמהיל שונה בקיצוץ.

אופיר פינס-פז: אפשר לקרוא לזה תקציב אלטרנטיבי, אפשר לקרוא לזה תמהיל שונה.

אופיר פינס-פז: אני לא רוצה לדבר היום גבוהה גבוהה על התקציב האלטרנטיבי, אני רוצה להציע 2.5-2 מיליארדי שקל אחרים.

אופיר פינס-פז: 1.

אופיר פינס-פז: אני מציע שהקיצוץ בביטחון לא יהיה כל כך עמוק, בסדרי גודל של 3 מיליארדי שקלים, משום שכאן יש פגיעה ממש, לפי הערכתנו, בבשר החי בתקופה ביטחונית קשה.

אופיר פינס-פז: 2.

אופיר פינס-פז: אנחנו מתנגדים לקיצוץ של 450 מיליון שקלים בחינוך, שמיתוספים לעוד כ-700 מיליון שקלים שקוצצו השנה.

אופיר פינס-פז: למה תמיד כשהליכוד בשלטון החינוך נהרס במדינת ישראל?

אופיר פינס-פז: הרי אני לא יכול לחשוד בקונספירציה, שהליכוד רוצה שכולם יהיו מטומטמים או נבערים מדעת.

אופיר פינס-פז: למה כל פעם כשהליכוד בשלטון יש קיצוצים בחינוך?

מיכאל איתן: הם לא בשלטון.

יוחנן כהן: אתם בשלטון.

מיכאל איתן: אתה לא בשלטון, או שאתה במרצ?

מיכאל איתן: אתה מדבר כמו מזכ"ל מרצ.

אופיר פינס-פז: אני רוצה שתדע, אני לא בשלטון.

אופיר פינס-פז: אני מבחירה לא בשלטון.

זבולון אורלב: מיקי, בעניין הזה הוא צודק.

זבולון אורלב: אני לא חסיד מפלגת העבודה.

זבולון אורלב: אני אומר לך שבעניין הזה הוא צודק מאה אחוז.

זבולון אורלב: ממשלות העבודה הוסיפו לחינוך, וממשלות הליכוד, חוץ מממשלת בגין, זיכרונו לברכה, קיצצו בחינוך.

מיכאל איתן: אולי אתה צודק.

מיכאל איתן: היו שרי חינוך שקראו להם זבולון המר ויצחק לוי.

אופיר פינס-פז: לגבי הבטחת ההכנסה – תגידו, אין כאן בושה, באמת?

אופיר פינס-פז: חברי הכנסת איתן, גדעון עזרא מהליכוד וחברים, תשמעו טוב, היום תיקח מפוטר מהיי-טק לכל דבר בשכר מינימום – הוא יבוא.

אופיר פינס-פז: עורך-דין שגמר משפטים, ב-5,000 שקל הוא יבוא ויעשה לך עבודה.

אופיר פינס-פז: מה אתם רוצים מאלה שמקבלים הבטחת הכנסה?

אופיר פינס-פז: אתם באמת לוקחים מהם את המינימום שבמינימום כדי להמריץ אותם ללכת לעבודה.

אופיר פינס-פז: איזו גאוניות, להמריץ אותם ללכת לעבוד.

מיכאל איתן: מי זה אתם?

אופיר פינס-פז: אתם.

אופיר פינס-פז: שר האוצר שלך, סילבן שלום, עם השטויות שלו ועם הקשקושים שלו.

מיכאל איתן: אתם בממשלה הזאת.

מיכאל איתן: אתה הצבעת בעד התקציב.

מיכאל איתן: נפלת על הראש?

אופיר פינס-פז: הצבעתי נגד.

מיכאל איתן: זה לא מתאים לך.

מיכאל איתן: אתה רוצה לדבר ככה, תתפטרו.

מיכאל איתן: זאת גנבת דעת.

אופיר פינס-פז: תסלח לי מאוד, בא שר אוצר וחושב שהוא המציא את הגלגל.

אופיר פינס-פז: הוא מציע היום לחתוך למקבלי הבטחת הכנסה את כל ההטבות.

מיכאל איתן: אתה הצבעת בעד זה.

אופיר פינס-פז: אני מצביע נגד.

אופיר פינס-פז: כל השרים שלי הצביעו נגד זה.

אופיר פינס-פז: הם גם יעזבו את הממשלה שלך בגלל זה.

אופיר פינס-פז: אתה יודע למה?

אופיר פינס-פז: כי זה לא להמריץ ללכת לעבודה, כי אתה יודע שאף אחד מהם לא ימצא מקום עבודה בשנה הבאה.

אופיר פינס-פז: אתה יודע רק מה אתה עושה?

אופיר פינס-פז: אתה מוריד אותם לא מתחת לקו העוני, כי עכשיו הם מתחת לקו העוני; אתה מוריד אותם מתחת לקו הרעב, כי לא תהיה להם עבודה וגם לא תהיה להם הבטחת הכנסה.

אופיר פינס-פז: לזה אתם מובילים ולזה אי-אפשר לתת יד.

אופיר פינס-פז: כי אם היתה כאן כלכלה צומחת, עם יצירת מקומות עבודה חדשים, אתה אומר: אני עושה תוכנית ויסקונסין, יוסי תמיר, לא משנה, מסעד לעבודה, יפה.

אופיר פינס-פז: אבל בשביל זה אתה צריך משק צומח, בשביל זה אתה צריך משק שמסוגל לתת לאנשים האלה מקומות עבודה.

אופיר פינס-פז: אתה יודע, כולם יודעים שלא ייתוסף מקום עבודה אחד בשנה הבאה.

אופיר פינס-פז: זה כתוב בתקציב, בהנחות העבודה.

אופיר פינס-פז: מה אתה לוקח מהם, מהאשה החד-הורית הזאת, מהבחור בפריפריה, שגר בירוחם, בנגב?

אופיר פינס-פז: עשית פעם את הפילוח של מקבלי הבטחת הכנסה?

אופיר פינס-פז: רוב רובם אנשי פריפריה, ושם, קל וחומר, לא יהיו מקומות עבודה חדשים.

אופיר פינס-פז: באמת, על מה אנחנו מדברים?

אופיר פינס-פז: יש גבול.

אופיר פינס-פז: אנחנו אחראיים.

אופיר פינס-פז: אנחנו מבינים את המציאות הכלכלית.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא משוגעים.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא מוליכי שולל.

אופיר פינס-פז: יש גבול כמה אפשר ללכת לקבוצה הכי חלשה בחברה.

אופיר פינס-פז: ומה עושים מצד שני?

אופיר פינס-פז: הרפורמה של סילבן שלום – זה קדוש.

אופיר פינס-פז: תנסה לגעת בזה, חבר הכנסת שריד, במילימטר של זה; אתה יודע איך הוא התנפל עלי?

אופיר פינס-פז: אמרתי לו: תשמע, דחית את הרפורמה חמש שנים.

אופיר פינס-פז: אגב, היישום של הרפורמה עולה מיליארד ו-100 מיליון שקל; שהציבור ידע – מיליארד ו-100 מיליון שקל במציאות הכלכלית שלנו.

אופיר פינס-פז: ואם נדחה את זה בשנה?

אופיר פינס-פז: מה יקרה אם נדחה את הרפורמה בשנה, המשק יתמוטט?

אופיר פינס-פז: העולם ייהרס?

אופיר פינס-פז: אתה מממן את הרפורמה של סילבן שלום מדמי הבטחת הכנסה של אחרוני האנשים בחברה הישראלית.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא מסכימים לתת לזה יד.

אופיר פינס-פז: אתם רוצים, תעשו.

אופיר פינס-פז: למה, מפני ששר האוצר מטעמכם אתם הולכים אחריו?

אופיר פינס-פז: תגידו לו: אדוני, לאן אתה מוביל אותנו?

אופיר פינס-פז: את כולנו.

אופיר פינס-פז: לכן, אני מסיים במלה לראש הממשלה: אנחנו לא ביקשנו לא בחירות עכשיו ולא בחירות אחר כך.

אופיר פינס-פז: רוצה ראש הממשלה בחירות בינואר, יהיו בחירות בינואר.

אופיר פינס-פז: רוצה בדצמבר, יהיו בדצמבר.

אופיר פינס-פז: אנחנו בסך הכול הצבנו סוף-סוף קווים אדומים לתפיסה הכלכלית-החברתית של הממשלה הזאת, והצענו שיתוף פעולה והצענו סדרי עדיפויות.

אופיר פינס-פז: הוא לא צריך לקבל את כל מה שאנחנו מציעים.

אופיר פינס-פז: את כל מה שאמרתי עכשיו לא צריך לקבל, זה לא תורה מסיני.

אופיר פינס-פז: אפשר להתדיין על זה, אפשר להתווכח על זה, אפשר להגיע להסכמות על זה.

אופיר פינס-פז: אם הוא חושב שמה שהוא מביא זה תורה מסיני וצריך לקבל הכול ככתבו וכלשונו, אנחנו לא נתמוך בזה.

אופיר פינס-פז: אנחנו נצביע נגד ונעזוב את הממשלה.

אופיר פינס-פז: בחירות יהיו?

אופיר פינס-פז: לא מפחידים אותנו בבחירות.

אופיר פינס-פז: ראש הממשלה ניצח בתוצאה שאף מועמד לראש ממשלה לא ניצח מעודו.

אופיר פינס-פז: הוא קיבל ממשלת אחדות מקיר לקיר כמעט, קיבל גיבוי מפה עד אמריקה, קיבל אשראי מפה עד אמריקה.

אופיר פינס-פז: הוא בזבז את האשראי.

אופיר פינס-פז: הוא בזבז זמן ובזבז אשראי ולא הביא פתרונות.

אופיר פינס-פז: זו האמת.

אופיר פינס-פז: האסימון ייפול בסוף לכל הציבור.

אופיר פינס-פז: ראש הממשלה מפחד שהאסימון ייפול והוא ינסה לגנוב בחירות בינואר?

אופיר פינס-פז: אדרבה.

אופיר פינס-פז: אני אומר לכם, בתרגילים אי-אפשר לעשות מלחמה.

אופיר פינס-פז: ראש הממשלה אמר שהבחירות תהיינה במועדן?

אופיר פינס-פז: הן לא תהיינה במועדן.

אופיר פינס-פז: ראש הממשלה רוצה בחירות בינואר?

אופיר פינס-פז: אדרבה.

אופיר פינס-פז: אני אומר לו כאן ועכשיו מעל בימת הכנסת: תקים צוות, אנחנו נקים צוות, בוא נקבע את מועד הבחירות.

אופיר פינס-פז: אל תאיים עלינו בבחירות.

אופיר פינס-פז: רוצה בחירות, תהיינה בחירות.

אופיר פינס-פז: רוצה בינואר?

אופיר פינס-פז: בוא נעשה בדצמבר.

משה ארנס: אל יתהלל חוגר כמפתח.

אופיר פינס-פז: אין שום בעיה.

אופיר פינס-פז: לא לאיים.

אופיר פינס-פז: אנחנו רוצים תשובות למדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: ראש הממשלה, קיבלת את כל האשראי, את כל המנדט.

אופיר פינס-פז: בזבזת.

אופיר פינס-פז: אין כאן לא ביטחון ולא שלום ולא חברה ולא כלכלה.

אופיר פינס-פז: קיבלת למעלה מ-500 ימי חסד.

אופיר פינס-פז: אם היה יושב כאן ראש ממשלה ממפלגת העבודה, שלושה ימים של חסד לא היית נותן לו.

אופיר פינס-פז: קיבלת 500 ימי חסד.

אופיר פינס-פז: לא הצלחת למלא את המשימות.

אופיר פינס-פז: זה לא קל למלא את המשימות.

משה ארנס: זה מה שאתם מבטיחים?

משה ארנס: שלום וביטחון?

אופיר פינס-פז: זה באמת לא קל למלא את המשימות.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא מתיימרים לומר שזה קל.

אופיר פינס-פז: מי שהתיימר לומר שזה קל זה אריק שרון כשהוא בא לציבור ולבוחר הישראלי.

אופיר פינס-פז: הוא לא עומד במשימה אף שהוא קיבל גיבוי גדול מכולם.

אופיר פינס-פז: אדרבה, יבוא לציבור ויגיד: נכשלתי, לא הצלחתי בתפקידי, אני מציע ללכת לבחירות.

אופיר פינס-פז: אנחנו נקבל את ההצעה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת רן כהן בנושא: הגזירות הכלכליות שהממשלה מתכוונת להטיל על הציבור.

נואף מסאלחה: בבקשה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, בכל זאת אני חושב שאי-אפשר לדלג על העובדה, שהממשלה הכי מנופחת והכי בזבזנית, עם הכי הרבה שרים וסגני שרים, לא טרחה שיהיה שר אחד מתוך 28 השרים שלה, שיהיה נוכח כאן כאשר הכנסת מתכנסת.

רן כהן: פשוט שולחן של חרפת היעדרות.

רן כהן: אין לי מלה אחרת לומר.

משה ארנס: נתת היום מחמאה לראש הממשלה.

רן כהן: כאשר הכנסת מתכנסת הם אינם כאן.

משה ארנס: רן, נתת היום מחמאה לראש הממשלה שיושב כל הזמן במליאה.

רן כהן: אני מציע לך לשמור את זה, כי זה היה בוועדת משנה סגורה.

מיכאל איתן: יש חלוקת עבודה: בוועדות משנה יש מחמאות, ובמליאה יש גידופים.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, הידיעות על בחירות מוקדמות, והיום ראש הממשלה בישיבה הפתוחה אישש שאכן הן הולכות להתרגש עלינו יותר מוקדם, והלוואי, והפיטורים ההמוניים שאנחנו עדים להם היום, שמוסיפים עוד מובטלים על 300,000 המובטלים שכבר היום נמצאים במשק, נראים באמת כמו סוף דרכה של הממשלה הכושלת הזאת.

רן כהן: אולי עולה איזו מחשבה, מחשבת מזימה, שראש הממשלה, לפני שיהיה החורבן הטוטלי והכולל בעוד שנה, כשנגיע ל-400,000 מובטלים, כי הרי לשם הולכים – אולי רוצה ראש הממשלה ורוצים חבריו להגיע לבחירות מוקדמות עוד לפני שמגיעים ל-400,000.

רן כהן: אולי מה שהם רוצים זה להשתמש בתחושת הדיכאון הביטחוני שהציבור חי בה, ועל הגל הביטחוני הזה לנסות ולרוץ לבחירות ולנצח בהן, לפני שיהיה גרוע יותר.

רן כהן: אני שואל אותך, אדוני היושב-ראש: במדינה שיש בה היגיון והגינות אלמנטרית, במצב ביטחוני כזה ואחרי 600 הרוגים ישראלים, אלפי פצועים ישראלים, 1,700 הרוגים פלסטינים ואלפי פצועים פלסטינים, אחרי שאיבדנו 50 מיליארד שקל תוצר, ולאחר שהפלסטינים איבדו יותר מ-20 מיליארד שקל תוצר, מה היה צריך להיות עם ממשלה נורמלית, שיש בה באמת בסיס אלמנטרי של הגינות כלפי העם שלה?

רן כהן: היא היתה צריכה קודם כול להביא לאיזה פתרון ולאיזו יציבות, משהו שייתן בכל זאת סיכוי של תקוות התאוששות מכל המצב הזה, שבו ההרס החברתי, ההרס הכלכלי, ההרס הביטחוני, ההרס המדיני וההרס המורלי מתחרים מי יותר גרוע ממשנהו, מי בשפל גרוע ממשנהו.

רן כהן: אבל הממשלה הזאת אפילו לא מסוגלת להציע פתרון קלוש, קטן, בתחום הביטחוני-המדיני.

רן כהן: נניח דבר שיש עליו קונסנסוס כמעט מלא, של 90% מהציבור – לצאת מרצועת-עזה.

רן כהן: כאיזה פתיח, כמין התחלת מגמה, כמשהו שיוצר אווירה של הליכה לאיזה פתרון של תקווה כלשהי.

רן כהן: אבל אפילו את זה הממשלה הזאת איננה מסוגלת לעשות.

רן כהן: לא זו בלבד, היא הולכת ושוקעת יותר ויותר עמוק לתוך הערים הפלסטיניות, יותר ויותר לתוך ממש מהמורה ביטחונית של התערבבות ב-3.5 מיליוני פלסטינים, ולא הינתקות מהם.

רן כהן: זה הדבר האחד.

רן כהן: אבל במצב הזה היה הגיוני לא רק שהממשלה תשאף לאיזו יציבות, אלא אם יש מצב ביטחוני כל כך חמור, הדבר הטבעי ביותר שממשלה תוביל אליו זה חברת סולידריות, תחושת סולידריות, תחושה של צדק אלמנטרי, של איזו חמלה, איזו רכות, איזו רגישות כלפי קבוצות האוכלוסייה החלשות ביותר, כדי לא לשבור את הסולידריות.

רן כהן: מה הממשלה הזאת עושה?

רן כהן: באה בתוכנית תקציבית שכל העול בה וכל הקיצוצים בה הם על השכבות החלשות ועל הקבוצות הנחלשות בחברה הזאת.

רן כהן: כלומר, היא רוצה לקרוע ממש את החוטים האחרונים של סולידריות חברתית, של רווחה חברתית.

רן כהן: על מי היא מטילה את זה?

רן כהן: על 109,000 המשפחות הכי עניות במדינה, על 47,000 משפחות חד-הוריות.

רן כהן: אלה ממש המשפחות הראשונות שבהן הממשלה החליטה להכות את המכה הקשה ביותר.

רן כהן: הן כבר היום עניות.

רן כהן: מה רוצים?

רן כהן: שתהיינה עניות עוד יותר?

רן כהן: כבר היום הן במצוקה.

רן כהן: מה רוצים?

רן כהן: שתהיינה במצוקה יותר עמוקה?

רן כהן: כבר היום הן על סף הדלות, ורוצים שתהיינה בדלות העמוקה ביותר.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, הממשלה היא זאת שגורמת לפיטורים במדיניותה.

רן כהן: הרי לפני עשר שנים היה פה ראש ממשלה, יצחק רבין, שבסוף תקופתו האבטלה ירדה ל-6%.

רן כהן: זה לא עם של בטלנים, זה עם של אנשים, שאם תיתן לעבוד, הם ילכו לעבוד.

רן כהן: מה זה, יצחק רבין הטיף לעבודה?

רן כהן: הוא יצר מציאות של צמיחה, הוא יצר מציאות שבה אנשים רצו לעבודה.

רן כהן: הוא הוריד את האבטלה לחצי.

רן כהן: הממשלה הזאת הכפילה את האבטלה, לא מכיוון שהעם הוא בטלן – מכיוון שהממשלה היא ממשלה עקומה במדיניותה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, רוב המובטלים במדינה עבדו לפחות חמש שנים לפני שפוטרו.

רן כהן: האם הם בטלנים?

רן כהן: רוב המובטלים לא מקבלים בכלל דמי אבטלה.

רן כהן: הממשלה הזאת החליטה שגם את הבטחת ההכנסה שלהם היא הולכת לקצץ.

רן כהן: רוב המובטלים שמקבלים דמי אבטלה לא מממשים את כל תקופת הזכאות, אלא רק את חלקה.

רן כהן: הם שמחים ללכת לעבוד גם בעבודה בשכר פחות.

רן כהן: זאת המציאות.

רן כהן: זאת האמת.

רן כהן: ומה החליטה הממשלה לעשות?

רן כהן: היא החליטה לקצץ בדמי האבטלה, שזה בכלל לא עניינה.

רן כהן: כל העובדים בישראל משלמים ביטוח לאומי ובתוך זה מבטחים את עצמם בביטוח אבטלה, והממשלה מחליטה לקצץ את זה.

רן כהן: אגב, בשלוש השנים האחרונות דמי האבטלה ירדו לחצי, והממשלה החליטה עכשיו להכות בזה עוד.

רן כהן: כלומר, הממשלה החליטה לא רק שהם יהיו מובטלים, עכשיו הם גם יהיו רעבים, עכשיו הם גם יהיו אביונים.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, רק דבר אחד הממשלה לא עושה: היא אומרת שילכו לעבוד, היא רק לא יוצרת מקומות עבודה.

רן כהן: היא רוצה שיהיו מאוימים מפני האבטלה, אבל שלא תהיה להם דרך אל התעסוקה.

רן כהן: מה עוד עושה הממשלה הזאת?

רן כהן: דווקא כשנדרשת סולידריות חברתית, דווקא כשנדרש צדק, היא מחוקקת את חוק טל.

רן כהן: עכשיו, זה הזמן, בתקופה שבה נדרשת סולידריות היא מחליטה ש-10% מהציבור שיכולים להתגייס לא יתגייסו.

רן כהן: דמם יהיה שמור.

רן כהן: רק דם האחרים יהיה הפקר.

רן כהן: לא זו בלבד, חברות וחברי הכנסת, היא החליטה לא רק לפטור את הבחורים הללו מנטל הביטחון, היא החליטה שכל הנטל, גם של הקיצוצים, יהיה רק על האחרים.

רן כהן: אתם יודעים שכל הקצבאות מקוצצות, להוציא קצבה אחת, קצבת הבטחת הכנסה לבחורי ישיבות, כי הם מקבלים את זה ממשרד הדתות.

רן כהן: באופן הזה כל מי שמשרת בצבא וזכאי לקצבה, קצבתו תקוצץ; כל מי שלא משרת בצבא, והוא פרזיט מבחינת נטל הביטחון, קצבתו מובטחת.

רן כהן: באופן הזה מגיעים למצב אבסורדי, רבותי, ממש לא ייאמן, אבל משפחה עם שישה ילדים מקבלת נטו 7,600 שקלים, השקולים לשכר של 11,500 ברוטו, בלי לעבוד.

רן כהן: אגב, בתנאי שהיא לא עובדת וגם בתנאי שהיא לא משרתת בצבא.

רן כהן: אתם ראיתם מדיניות עקומה, אבסורדית, חסרת צדק אלמנטרי, מעוותת כזאת?

רן כהן: משפחה עם עשרה ילדים מקבלת 11,300 שקלים נטו, השקולים ל-20,000 שקלים ברוטו, בלי לעבוד, ובתנאי שהיא לא עובדת.

נואף מסאלחה: אדוני, נא לסיים.

רן כהן: זאת הממשלה שמובילה את העם הזה אל המצב הביטחוני הארור הזה שבו אנחנו נמצאים, למצב חוסר הסולידריות הזה, למצב העוול הזה והעיוות הזה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אמרת שאני צריך לסיים, אני חייב לסיים בנקודה הזאת.

רן כהן: הממשלה החליטה לקצץ 8.7 מיליארדי שקלים, שמוטלים אך ורק על שכבות הביניים הנחלשות ועל החלשים ביותר.

רן כהן: היא נוגעת בעצם ב-90% מהציבור, בשוליים גם לעשירון השמיני והתשיעי.

רן כהן: היא לא נוגעת ב-10% שכוללים את העשירים ביותר, המתנחלים והחרדים.

רן כהן: אלה שלוש הקבוצות שהקיצוץ הזה לא נוגע בהן כלל.

רן כהן: כלום.

רן כהן: אלה ימשיכו ליהנות הנאה אדירה.

רן כהן: אלא שגם הקיצוץ של 8.7 מיליארדי שקלים לא מוביל לשום בשורה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אין בקיצוץ הזה שום דבר שמזכיר צמיחה ויצירת מקומות עבודה.

רן כהן: כלום.

רן כהן: הנה, אנחנו במרצ, למשל, הגשנו הצעה תקציבית חלופית.

רן כהן: למה לקצץ רק 8.7 מיליארדים?

רן כהן: אנחנו מציעים לקצץ 12 מיליארד, למשל לקצץ להתנחלויות את כל היתרונות שהן מקבלות על פני אזרחי ישראל; הן מקבלות פי-17 מתושב שכונה ברמת-גן, לקצץ את הכול.

רן כהן: למשל, במועצה אזורית חוף-עזה מקבל כל אזרח 10,100 שקלים; תושב בני-ברק – 1,500.

רן כהן: פי-שבעה.

רן כהן: למה?

רן כהן: למה?

רן כהן: מדוע שבאלקנה יקבל אדם 4,800 שקלים ובגני-תקווה יקבל רק 1,800?

רן כהן: פי-שלושה.

רן כהן: מדוע ברמת-גן, כאמור, אחת חלקי 17?

רן כהן: מדוע לא להוריד את כל היתרונות האלה מההתנחלויות?

רן כהן: מדוע להשקיע היום 340 מיליון שקלים בכבישים למתנחלים כשאין רכבת לירושלים?

רן כהן: אלוהים אדירים, אין רכבת לירושלים, אבל בכבישים העוקפים – 340 מיליון.

רן כהן: למה להשקיע 375 מיליון בבינוי וסיוע לדיור בהתנחלויות כשלא בונים דירה אחת לנזקקים בתוך מדינת ישראל?

רן כהן: למה?

רן כהן: איזו סיבה, איזה היגיון, איפה היושר?

רן כהן: גברתי היושבת-ראש, אני מסיים, כי אני לא רוצה לנצל את העובדה שאת מנהלת את הישיבה.

נעמי חזן: יש לי רושם שזו הסיבה שהביאו אותי לכאן.

רן כהן: גברתי, מה שהצענו זה לא רק לקצץ 12 מיליארד, אנחנו מציעים מתוך 12 המיליארד הללו להשקיע 4.5 מיליארדי שקלים בתשתיות, בחינוך.

רן כהן: אופיר פינס דיבר כעת על הרוע הזה של ממשלות הימין והליכוד, שתמיד בימיהן מקצצים.

רן כהן: מה מקצצים השנה?

רן כהן: שעות לימוד.

רן כהן: רבותי, ממי יקצצו את שעות הלימוד האלה?

רן כהן: רק מהשכבות הכי חלשות במדינה.

רן כהן: זה מה שעושים הליכוד, ש"ס והמפד"ל – קיצוץ בחינוך וברווחה.

רן כהן: אין פה הכספים שצריכים להיתוסף כדי שיהיו צמיחה, יצירת מקומות עבודה, תוספת לחינוך, תוספת להכשרה מקצועית במקום העבודה, לעידוד העבודה.

רן כהן: זה לא קיים.

רן כהן: לכן, גברתי, הממשלה הזאת לא רק סיימה כבר את תפקידה, אלא הגיע זמנה לעוף לפח האשפה של ההיסטוריה, לפני שהיא מביאה אותנו בעוד שנה למצב אכזרי ורע הרבה יותר מזה שהיא הביאה אותנו אליו עד היום הזה.

רן כהן: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מאוד מודה לחבר הכנסת רן כהן.

נעמי חזן: חבר הכנסת יוסף פריצקי – בנושא דומה.

יוסף יצחק פריצקי: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מוכרח להצטרף קודם כול למחאתו של ידידי חבר הכנסת רן כהן על כך שיש שני שולחנות הממשלה, בלי לפגוע בכבודך, סגן השר כהן, ואף לא שר אחד בדיון כלכלי.

יוסף יצחק פריצקי: זו בושה וחרפה.

יוסף יצחק פריצקי: גברתי היושבת-ראש, איך אומרים בצבא?

יוסף יצחק פריצקי: לכל שבת יש מוצאי-שבת.

יוסף יצחק פריצקי: עכשיו הגיע מוצאי-שבת.

יוסף יצחק פריצקי: עכשיו הגיע מוצאי-שבת הכלכלי, ואני אגיד למה – זה משום הממשלה המופקרת הזאת, שהביאה את חוקי הנגב והביאה את חוק משפחות ברוכות ילדים והביאה חקיקה פופוליסטית השכם והערב – סילבן שלום שהיה באופוזיציה תמך בחוקי הנגב ובחוק משפחות ברוכות ילדים, והשר שהיה אז חבר הכנסת רובי ריבלין, כשאמרנו לו שהדבר הזה יביא לקטסטרופה כלכלית, הוא אמר: מה אכפת לי, אני רוצה שלטון.

יוסף יצחק פריצקי: הנה עכשיו זה בא.

יוסף יצחק פריצקי: הנה עכשיו זה בא.

יוסף יצחק פריצקי: באים המחירים על החוקים שאנחנו עמדנו כאן וזעקנו מרה עליהם ועכשיו צריך לשלם; וכמו כל תשלום, משלמים אותו עם ריבית, ועם ריבית מאוד כבדה.

יוסף יצחק פריצקי: ממשלה מנופחת.

יוסף יצחק פריצקי: עכשיו יש הצעה להתחיל לקצץ במשרדים.

יוסף יצחק פריצקי: יש לי הרושם, גברתי היושבת-ראש, שמשום מה דווקא ההצעה הזאת לא כל כך תצליח ולא כל כך תעבור.

יוסף יצחק פריצקי: נכון, צריך לקצץ בתקציב, על זה אין ויכוח, אבל השאלה היא – א.

יוסף יצחק פריצקי: איפה מקצצים; ב.

יוסף יצחק פריצקי: האם בכלל ניתן להגדיל את העוגה, כי הרי גם זה חשוב – סגן השר כהן, אני פונה אליך – וניתן להגדיל את העוגה.

יוסף יצחק פריצקי: תוכנית התקציב, למשל, לא מדברת בכלל על הפרטת חברות.

יוסף יצחק פריצקי: אתה מוכן להסביר לי איזו סיבה יש לממשלת ישראל להחזיק בבנק לאומי?

יוסף יצחק פריצקי: להחזיק ב"צים"?

יוסף יצחק פריצקי: להחזיק בבנק דיסקונט?

יוחנן כהן: תביא קונים.

יוסף יצחק פריצקי: מה זה: תביא קונים?

יוסף יצחק פריצקי: הממשלה לא עושה שום דבר כדי למכור אותם.

יוסף יצחק פריצקי: מזה אתה יכול להביא כסף.

יוסף יצחק פריצקי: הון שחור – שמעת על זה משהו, סגן השר כהן?

יוסף יצחק פריצקי: שמעו על זה בממשלה?

יוסף יצחק פריצקי: יש הערכות, לא של סיעת שינוי, של עמותה מאוד מכובדת שקוראים לה "סנט", שהיקף ההון השחור בישראל הוא כ-15 מיליארד שקל.

יוסף יצחק פריצקי: אתם עושים משהו למען המלחמה בהון השחור?

יוסף יצחק פריצקי: אתם הולכים לבדוק מי משלם מסי אמת ומי לא משלם מסי אמת, או שיותר נוח להתעלם?

יוסף יצחק פריצקי: ועכשיו, אדוני – אדוני מכיר את ד"ר יוסי תמיר, או פרופסור יוסי תמיר, או את הגברת – הם לא חברי שינוי, נכון?

יוחנן כהן: כן, אני מכיר.

יוסף יצחק פריצקי: הם לא חברי שינוי.

יוסף יצחק פריצקי: הם הוציאו ספר מאוד מעניין, שמו "רווחה מתקתקת" – אני ממליץ פה מעל הדוכן לקרוא אותו – ובספר הזה הם כותבים על שיעור השתתפות נמוך בישראל בכוח העבודה.

יוסף יצחק פריצקי: נכון, הוא נמוך יחסית, אבל איפה הוא נמוך?

יוסף יצחק פריצקי: הוא נמוך בשני מגזרים: הוא נמוך במגזר הערבי והוא נמוך במגזר החרדי, ומשתי סיבות שונות.

יוסף יצחק פריצקי: לו היה המגזר החרדי משתתף בכוח העבודה ולא היתה השתמטותו-אומנותו – הם מעריכים, לא אני – תוספת תוצר של 13 מיליארד שקל, תוספת מיסוי של 5 מיליארדי שקלים כתוצאה מהשתתפותם בכוח העבודה.

מיכאל איתן: אני לא מבין.

מיכאל איתן: איפה הם ייקלטו בעבודה?

יוסף יצחק פריצקי: אפשר ליצור עבודה, תיכף נעשה את זה – –

מיכאל איתן: יש לנו אבטלה – – –

יוסף יצחק פריצקי: – – תיכף נדבר על איך יוצרים מקומות עבודה, כי גם את זה לא עושים.

יוחנן כהן: – – – 300,000 מובטלים – – –

יוסף יצחק פריצקי: כי גם את זה לא עושים – לא יוצרים מקומות עבודה במדינת ישראל.

יוסף יצחק פריצקי: גם את זה אתם לא עושים.

יוסף יצחק פריצקי: אתם שומרים אנשים על הבטחת מינימום במקום להעביר אותם מהבטחת הכנסה מינימלית להבטחת תעסוקה.

יוסף יצחק פריצקי: גם את זה אתם לא עושים.

יוסף יצחק פריצקי: והציבור השני שאינו משתתף בכוח העבודה – הציבור הערבי – זה לא משום שהוא לא רוצה לעבוד.

יוסף יצחק פריצקי: זה, ראשית, משום ששנים יש כלפיו אפליה מובנית בממשלה, ולא נותנים להם לעבוד; זה הדבר הראשון.

יוסף יצחק פריצקי: הדבר השני הוא, שלא נותנים להם חינוך ראוי, שלא מביאים להם מורים ראויים.

יוסף יצחק פריצקי: המגזר הזה – דופקים אותו כל הזמן, אז הוא לא יכול להשתתף בכוח העבודה.

יוסף יצחק פריצקי: איפה מקצצים ואיך מקצצים?

יוסף יצחק פריצקי: כמו שאמרו חברי, אני לא רוצה לחזור – לא מקצצים לחרדים ולא מקצצים בהתנחלויות מבודדות.

יוסף יצחק פריצקי: מקצצים שוב במה?

יוסף יצחק פריצקי: בחינוך.

יוסף יצחק פריצקי: אנחנו לא ניתן יד לקיצוץ בחינוך, גברתי היושבת-ראש.

יוסף יצחק פריצקי: השקעה בחינוך היא השקעה בתשתית אנושית; אנחנו לא ניתן יד לדבר הזה.

יוסף יצחק פריצקי: הפחתת שכר לימוד באוניברסיטאות, אתם זוכרים?

יוסף יצחק פריצקי: ראש הממשלה הקודם, היה איזה אחד שחילק פיצות.

יוסף יצחק פריצקי: אתם זוכרים את הפיצות?

יוסף יצחק פריצקי: יש דוח-וינוגרד – הבטיחו לסטודנטים, הממשלה התחייבה והבטיחה לסטודנטים להפחית את שכר הלימוד, וזו השקעה "סופר" בהון אנושי.

יוסף יצחק פריצקי: אז מה אומרת הממשלה?

יוסף יצחק פריצקי: התחייבנו, נו אז מה, שטויות, לא נפחית את שכר הלימוד.

יוסף יצחק פריצקי: נפחית אותו בשיעור מינימלי של 3% בלבד, וגם לזה לא נסכים.

יוסף יצחק פריצקי: ממשלה שמתחייבת צריכה לעמוד בהתחייבויות.

יוסף יצחק פריצקי: רוצים לקצץ בתקציב החינוך?

יוסף יצחק פריצקי: במה?

יוסף יצחק פריצקי: בשעות לימוד?

יוסף יצחק פריצקי: אני יכול להראות איפה אפשר לקצץ בתקציב החינוך.

יוסף יצחק פריצקי: שיעשו איגום תקציבים של בתי-הספר של החינוך המוכר שאינו רשמי ושל מוסדות הפטור שמקבלים גם ממשרד הדתות, גם ממשרד העבודה והרווחה וגם ממשרד החינוך, והרי לכם איפה אפשר לקצץ.

יוסף יצחק פריצקי: עוד שני דברים, גברתי, ובזה אסיים.

יוסף יצחק פריצקי: רוצים לקצץ – תשמעי, גברתי היושבת-ראש, זה דבר מופלא – בתקציב הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

יוסף יצחק פריצקי: באמת, שם זה מקום בזבזני נורא, כי הרי אם יהיו יותר נפגעי תאונות דרכים לא נשלם יותר.

יוסף יצחק פריצקי: הרשות, שדווקא בה צריך להשקיע יותר – אני כבר לא מדבר על העניין ההומני והליברלי בחיסכון בחיי אדם, אבל הרי כל נפגע תאונת דרכים עולה למשק פי כמה וכמה – פה מקצצים.

יוסף יצחק פריצקי: והדבר האחרון – וזה כבשת הרש של מוסדות התרבות.

יוסף יצחק פריצקי: במוסדות התרבות, כיוון שאין להם תקציב כוח-אדם אלא רק תקציב פעולות, פה רוצים לקצץ 10%.

יוסף יצחק פריצקי: כמה שזה נפלא.

יוסף יצחק פריצקי: כלומר, המוסדות האלה, שספגו קיצוץ ועוד קיצוץ ועוד קיצוץ, כיוון שאין להם כוח-אדם – ואני אסיים תיכף בכוח-אדם, גברתי – שם רוצים לקצץ 10%.

יוסף יצחק פריצקי: בשום פנים ואופן לא.

יוסף יצחק פריצקי: לא יקוצץ התקציב הזה.

יוסף יצחק פריצקי: אי-אפשר.

יוסף יצחק פריצקי: ועכשיו, גברתי, בעניין כוח-אדם.

יוסף יצחק פריצקי: יש סקר מאוד מעניין של בנק ישראל – ואני ממליץ לחברי הכנסת לקרוא אותו – על צמצום כוח-האדם בסקטור העסקי.

יוסף יצחק פריצקי: רק במקום אחד לא הצטמצם כוח-האדם.

יוסף יצחק פריצקי: אתם יודעים איפה, חברי הכנסת, לא הצטמצם כוח-האדם?

יוסף יצחק פריצקי: במשרדי הממשלה.

יוסף יצחק פריצקי: ולא זו בלבד שכוח-האדם במשרדי הממשלה לא הצטמצם, אלא הוא התרחב, כלומר הממשלה הזאת אומרת – יותר פקידים, פחות יצרנים.

יוסף יצחק פריצקי: היא לא מקצצת בכוח-האדם שלה, היא לא שולחת פקידים הביתה, היא לא מקטינה את המנגנון הביורוקרטי, את זה היא הולכת ומנפחת ומגדילה.

יוסף יצחק פריצקי: במקום זה היא אומרת – היא מקצצת על חשבונו של האדם העובד.

יוסף יצחק פריצקי: גברתי היושבת-ראש, התוכנית הזאת צריכה לעבור שינויים ניכרים.

יוסף יצחק פריצקי: כמו שהיא, לא נוכל להצביע בעדה.

יוסף יצחק פריצקי: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מאוד מודה לך, חבר הכנסת פריצקי.

נעמי חזן: סגן שר האוצר, בבקשה, ואם מותר לי לחזור על הערה – יש לי כבוד גדול לסגן שר האוצר, אבל יש – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש עוד הצעה, גברתי, אני חושב ששכחת.

נעמי חזן: לא, סליחה.

נעמי חזן: קודם הוא משיב.

נעמי חזן: אנחנו בתרגולת של הצעות לסדר-היום, אדוני.

מיכאל איתן: לא, זה נושא אחר.

קריאה: – – –

נעמי חזן: קודם הממשלה משיבה, אחר כך נראה – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

נעמי חזן: אבל בנושא אחר, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה מה ששאלתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן אני שואל.

יוחנן כהן: גברתי היושבת-ראש פרופסור נעמי חזן, חברי חברי הכנסת, חברי המציעים לכינוס שלא מן המניין של הכנסת בפגרה – כנראה הנושא חשוב, דחוף ובהול.

יוחנן כהן: ובכן, רבותי, אתם בטח גם יודעים שכלכלת ישראל נתונה בשנתיים האחרונות במיתון עמוק.

יוחנן כהן: כתוצאה מכך ירד בשנת 2001 התוצר ב-0.6% והתוצר לנפש ירד ב-2.9%.

יוחנן כהן: בשנת 2002 צפוי התוצר לרדת בכ-1% והתוצר לנפש ב-3%.

יוחנן כהן: הירידה המצטברת, המסתכמת בכ-6% בתוצר לנפש, היא חסרת תקדים בתולדות מדינת ישראל, חבר כנסת רן כהן – ולא החרדים אשמים.

יוחנן כהן: אל תאמץ שיטות מאירופה האפלה – –

רן כהן: הממשלה אשמה.

יוחנן כהן: – – שתכה את היהודים, הכול יהיה בסדר – – –

רן כהן: תסלח לי, סגן השר, למה הגענו למצב הזה?

רן כהן: – – –

יוחנן כהן: ההכנסות ממסים, ידידי היקר, ירדו במקביל לירידה בתוצר.

יוחנן כהן: תפסיק להתנפל על החרדים כל הזמן.

רן כהן: הממשלה, הממשלה – – –

יוחנן כהן: בשנת 2002 – תשמע נתונים ואל תתווכח עם העובדות, או אל תיתן לעובדות לבלבל אותך.

רן כהן: זה עובדות שאתם הבאתם.

יוחנן כהן: תפסיק לתקוף את החרדים – –

רן כהן: – – –

יוחנן כהן: – – תפסיק, זה לא יועיל לך – –

רן כהן: – – –

יוחנן כהן: – – די.

יוחנן כהן: די עם השנאה, די עם המחלוקת.

רן כהן: זה אני הבאתי?

רן כהן: אתם הבאתם – – –

יוחנן כהן: ההכנסות ממסים ירדו במקביל לירידה בתוצר – –

יוסף יצחק פריצקי: אם זה לא היית אתה, היינו צוחקים.

יוחנן כהן: – – ובשנת 2002 היו ברמה של כ-10%, יוסי, מתחת לתוואי שהיו יכולות – – –

יוסף יצחק פריצקי: השרים שלך הצביעו נגד התקציב הזה, למען השם.

יוסף יצחק פריצקי: הרי תסלח לי, זה מגוחך – – –

רן כהן: זה לא מפריע לו – – –

יוחנן כהן: פריצקי, אין בין זה לבין החרדים והמתנחלים דבר וחצי דבר.

יוחנן כהן: עולים פה אחד אחרי השני – אופיר פינס, אחריו רן כהן – ואת מי הם תוקפים?

יוחנן כהן: מה הפתרון לכל התחלואים שלהם?

יוחנן כהן: תכה את החרדים והכול יהיה בסדר.

יוחנן כהן: התוצר יעלה, האבטלה תתבטל.

יוחנן כהן: אמר פה חבר הכנסת מיקי איתן: יש לך מקומות עבודה ל-200,000 מובטלים?

יוחנן כהן: קודם כול תדאג להם, אחר כך תבוא לאלה שתורתם אומנותם.

רן כהן: – – –

יוחנן כהן: זו הבעיה שלך.

יוחנן כהן: אתה היית שר התעשייה והמסחר, אני עוד זוכר את זה טוב מאוד – –

רן כהן: היתה צמיחה – – –

יוחנן כהן: – – אני זוכר את זה טוב מאוד, שהיית שר התעשייה והמסחר.

יוחנן כהן: רק סגרת מפעלים, רק סגרת מפעלים.

רן כהן: – – – אין לך מושג.

יוחנן כהן: הייתי שר באותה ממשלה, אדוני.

רן כהן: תסלח לי – – –

יוחנן כהן: אני הייתי שר באותה ממשלה.

יוחנן כהן: סע לעכו, הם מחכים לך שם, פועלי הפלדה מחכים לך בעכו, סע אליהם.

רן כהן: – – – פוטרו פועלי הפלדה – – –

יוחנן כהן: מורי ורבותי, ההכנסות ממסים ירדו במקביל לירידה בתוצר.

רן כהן: – – –

יוחנן כהן: אני מבקש הגנה שלך, היושב-ראש.

יוחנן כהן: תרגיע אותו.

יוחנן כהן: הוא ישב פה זמן בלתי מוגבל, השמיץ והכפיש, ואף אחד לא סתם לו את הפה.

רן כהן: הם מפטרים ומדברים.

יוחנן כהן: תסגור את הקומות המפולשות, תשיג עוד 11,000 דירות, אולי זה יעזור לציבור המסכן.

יוחנן כהן: די כבר, יש גבול להסתה, יש גבול לשנאה.

יוחנן כהן: עד מתי?

יוחנן כהן: ההכנסות ממסים ירדו במקביל לירידה בתוצר, חבר הכנסת רן כהן, ובשנת 2002 היו ברמה של 10% מתחת לתוואי שהיו יכולות להיות בו אילו המשק לא היה נכנס למיתון.

יוחנן כהן: מצד שני, הוצאות הביטחון גדלו משמעותית.

יוחנן כהן: השילוב בין הרמה הגבוהה יחסית של הגירעון התקציבי בשנים 2001 ו-2002 והירידה בתוצר באותן שנים גרם לעלייה לא רצויה בחוב הציבורי כאחוז תוצר.

יוחנן כהן: המדיניות הכלכלית בשנים 2001 ו-2002 התמקדה בשמירה על היציבות במשק, למרות המיתון הכבד ששרר בו.

יוחנן כהן: מדיניות זו נועדה, בין היתר, למנוע פגיעה באוכלוסיות החלשות, שעלולה היתה להתרחש כתוצאה מהתערערות היציבות הכלכלית.

יוחנן כהן: המציאות הכלכלית הנוכחית מתאפיינת מצד אחד במיתון מתמשך, שפגע קשות בהכנסות הממשלה וגרם לעלייה לא רצויה בחוב הציבורי כאחוז תוצר, ומצד שני במידה רבה של חוסר ודאות לגבי עיתוי ועוצמת ההתאוששות הכלכלית, התלויה הן במישור הביטחוני-המדיני והן בהתפתחויות הכלכליות במשק העולמי ובתעשיות ההיי-טק.

יוחנן כהן: מציאות זו מחייבת מדיניות תקציבית אחראית וזהירה, על מנת להבטיח שהמיתון לא יחריף, חלילה, כתוצאה מהידרדרות פיננסית או אחרת.

יוחנן כהן: מורי ורבותי, תקציב המדינה לשנת 2003, שאושר בממשלה ב-30 ביולי 2002, מבוסס על יעד גירעון של 3% תוצר.

מוחמד כנעאן: למה התנגדתם לו אם הוא כל כך טוב?

יוחנן כהן: אני אענה.

יוחנן כהן: הדבר כרוך בביצוע הפחתה חדה בהוצאות הממשלה והסקטור הציבורי, ובמיוחד בתקציב הביטחון, בתשלומי ההעברה לאוכלוסייה בגיל העבודה ובפעילות השוטפת של הממשלה ושל גופים ציבוריים אחרים.

יוחנן כהן: הקיצוץ בהוצאות, אשר נועד להקטין את הגירעון התקציבי, את הוצאות הסקטור הציבורי ואת החוב הציבורי כאחוז תוצר, יבסס, בעזרת השם, את היציבות המקרו-כלכלית וייצור את התנאים להתרחבות הסקטור העסקי ולהגברת הצמיחה.

יוחנן כהן: המדיניות הפיסקלית המרסנת, כפי שהיא מתבטאת בצעדים שננקטו במהלך 2002 ולקראת תקציב 2003, תומכת ביציבות במשק.

מוחמד כנעאן: למה אתה מוכרח לקרוא את הדברים האלה?

יוחנן כהן: תמיכה זו מאפשרת למדיניות המוניטרית מרחב פעולה שיאפשר שילוב של שני דברים: א.

יוחנן כהן: עמידה ביעדי האינפלציה; ב.

יוחנן כהן: מדיניות ריבית שתתמוך בהגברת הצמיחה והתעסוקה.

יוחנן כהן: בכך המדיניות הפיסקלית המרסנת תומכת לא רק ביציבות אלא גם בצמיחה ובתעסוקה.

יוחנן כהן: שיעור ההשתתפות הנמוך של הישראלים בשוק העבודה, וציינו את זה קודם, שהוא אחד הגורמים העיקריים לעוני ולאי-שוויון בחברה הישראלית, נובע ממספר רב של גורמים, אך שניים מהגורמים החשובים ביותר הם ריבוי העובדים הזרים, אשר מוריד את השכר בענפים כגון בניין וחקלאות והופך ענפים אלה ללא אטרקטיביים עבור ישראלים, והגידול בתשלומי ההעברה, אשר הופך את האי-השתתפות בכוח העבודה לאופציה אפשרית ולפעמים אף אטרקטיבית.

יוחנן כהן: חברי הכנסת, הצעדים העיקריים בהצעת התקציב לשנת 2003 כפי שאושרו בממשלה ב-30 ביולי 2002: א.

יוחנן כהן: הגברת ההשקעה בתשתיות בכמיליארד ש"ח, לרבות השקעות בכבישים, במסילות ברזל ובמשק המים; ב.

יוחנן כהן: מתן תמריץ של כ-12,000 ש"ח בשנה למעסיקים הקולטים עובדים שהיו בלתי מועסקים או מקבלי הבטחת הכנסה; ג.

יוחנן כהן: הקטנה ניכרת במספר העובדים הזרים ללא היתר, תוך הגברת האכיפה וריכוזה במשטרת ישראל; ד.

יוחנן כהן: הקטנת כדאיות ההעסקה של עובדים זרים על-ידי ביטול פטורים ממיסוי והטלת אגרות על המעסיקים; ה.

יוחנן כהן: ייעול וצמצום המגזר הציבורי, לרבות צמצום כוח-אדם במשרדי הממשלה.

יוסף יצחק פריצקי: אין צמצום.

יוחנן כהן: ו.

יוחנן כהן: ביטול חקיקה פרטית בעלת משמעות כלכלית ותקציבית כבדה; ז.

יוחנן כהן: קיצוץ ממוקד בקצבאות הבטחת הכנסה וההטבות הנלוות על-ידי הורדה ניכרת של התמריץ לא לעבוד בקרב חלק ממקבלי הקצבאות, תוך מניעת פגיעה באוכלוסיות החלשות יותר, אשר אינן יכולות להשתלב במעגל העבודה; ח.

יוחנן כהן: ביצוע רפורמה והתייעלות בתקציב הביטחון, תוך קיצוץ של כ-3 מיליארדי ש"ח בשנה ללא פגיעה במערך הלוחם.

יוחנן כהן: לסיום, חברי חברי הכנסת, זאת גם קריאה למזכיר ההסתדרות – זה לא הזמן לשביתות פופוליסטיות.

יוחנן כהן: על חברי הכנסת להתאחד.

זבולון אורלב: היא הסתיימה.

יוחנן כהן: זאת היתה שביתת אזהרה, ואני מקווה שהוא לא יתקדם אתה, מכיוון שאנחנו יודעים בדיוק מה הסיבות האמיתיות להפגנות הכוח האלה.

דוד טל: אולי אדוני יכול למנות את הסיבות האמיתיות.

יוחנן כהן: אדוני יודע אותן טוב ממני, לכן אני לא אפרט.

יוסף יצחק פריצקי: אבל אני לא יודע.

יוחנן כהן: אני אספר לך אותן, אין שום בעיה.

זבולון אורלב: מה אתי?

יוחנן כהן: תוכלו לעשות לובי מאחורי המליאה.

קריאה: למה ש"ס הצביעה נגד?

יוחנן כהן: ש"ס הצביעה נגד והביאה לשיפור, כפי שקראתי בנקודות האחרונות שלא עקבת אחריהן.

יוחנן כהן: האי-פגיעה בשכבות החלשות היא בזכות ש"ס.

יוחנן כהן: האי-פגיעה בשכבות החלשות היא כתוצאה מההתנגדות של שרי ש"ס.

מוחמד ברכה: בכל זאת צריך לחזור לשאלה הפשוטה: אם זה כל כך טוב, למה כל כך רע?

יוחנן כהן: אני מבקש מכם להסתפק בתשובה, או שתעבירו את הנושא לוועדת העבודה והרווחה.

יוחנן כהן: תודה רבה, אדוני.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: סגן השר וקנין, השתכנעת מדברי סגן השר יצחק כהן?

נואף מסאלחה: קשה, הא? הוא לא השתכנע.

נואף מסאלחה: הצעה אחרת לחבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חושב שהממשלה טועה בעצם מבנה הדיון שלה על תקציב המדינה.

זבולון אורלב: היא משקיעה הרבה זמן לקבוע מה יעד הגירעון – האם יהיה 3%, 2.5%?

זבולון אורלב: היא משקיעה הרבה זמן בדיון כלכלי מה יהיה אחוז האינפלציה.

זבולון אורלב: הדברים האלה מאוד חשובים, אבל היא מתעלמת לגמרי מהגדרות של יעדים חברתיים.

זבולון אורלב: היא מתעלמת ולא דנה, כשהיא מאשרת את התקציב, בשאלות כגון: מה יהיה אחוז המובטלים?

זבולון אורלב: האם התקציב הזה יגדיל או יקטין את מספר המובטלים?

זבולון אורלב: כמה אחוזים מהמשפחות והילדים יהיו מתחת לקו העוני?

זבולון אורלב: מה יהיה שיעור הפער החברתי?

זבולון אורלב: כל עוד הממשלה לא תקבל החלטה על תקציב שהיא פרי מדיניות גם חברתית ולא רק כלכלית, אנחנו דוהרים לעבר היותנו חברה לא צודקת.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, בהמשך לדבריו של חבר הכנסת אורלב, יש הצעת חוק שעברה בקריאה טרומית ואמורה להיות מוכנה לקריאה ראשונה – הצעת חוק לקביעת יעדי התקציב; זאת אומרת, לקבוע מדיניות.

מוחמד ברכה: הממשלה מתחמקת.

מוחמד ברכה: ההצעה התקבלה בהתנגדות הממשלה, אף שחתומים עליה חברי כנסת מכל סיעות הבית; אבל הממשלה מתחמקת כדי שלא לתת דין-וחשבון על מדיניות אלא "לסבן" את הכנסת בכל מיני מספרים ובכל מיני קומבינות.

מוחמד ברכה: השאלה שנשאלת, אדוני היושב-ראש, היא, איזו בשורה יש בתקציב הזה לקראת פתיחת שנת הלימודים?

מוחמד ברכה: איזו בשורה יש בתקציב הזה על רקע קריסת מערכת הבריאות?

מוחמד ברכה: איזו בשורה יש בתקציב הזה על רקע כל התחזיות על התרחבות מעגל האבטלה והעוני והכול?

מוחמד ברכה: בא סגן שר האוצר ומוכר לנו לוקשים, שאפילו הוא עצמו לא מאמין בהם.

מוחמד ברכה: אני מבקש לפחות להתייחס בכבוד לכנסת הזאת.

מוחמד ברכה: אם כל כך טוב, למה ראש הממשלה עשה רק אתמול נו-נו-נו לאלי ישי, שהוא מקדים את הבחירות?

מוחמד ברכה: זו לא הקדמת בחירות, זה איום כלכלי כדי להעביר גזירות נגד הציבור בכללו.

מוחמד ברכה: אם יש מפלגות שעדיין יש להן זיק של כבוד עצמי, הן צריכות לדחות את האולטימטום הזה בשאט נפש ולעמוד לצד השכבות החלשות.

נואף מסאלחה: אני מבין שאתה מציע להעביר את הנושא לוועדה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מצטער על הטעות האופטית שהיתה, אם כי נשמעה נכונה בזמן שנאמרה, אבל בוודאי לא יהיו שני מיקרופונים גם כאשר אני ומוחמד ברכה נשב על אותה במה, באותו מרכז, באותה מפלגה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדברים כנראה אינם לגמרי דמיוניים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לומר שהממשלה הזאת פוגעת בכל חלקה טובה, גם בנושא המדיני וגם בנושא הכלכלי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הגיע הזמן – כפי שהתבשרנו היום בעיתונים, אם כי בחצי פה – שראש הממשלה יגיע למסקנה הנכונה ויחזיר את המנדט לעם, כדי שנלך לבחירות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין תקנה למצב הכלכלי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הממשלה הזאת יכולה רק להרוס עוד יותר ועוד יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין לה שום כיוון שיכול להוציא אותנו מהמצב הרע הזה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: ואם שרון יקבל 35 מנדטים, מה תעשה אז?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם שרון יקבל 35 מנדטים, אז תחליט הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני בטוח שתהיה ממשלה אחרת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא יהיה אותו דבר בכל מקרה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת רן כהן, אתה מסתפק בתשובת סגן השר?

רן כהן: הציעו להעביר לוועדה.

זבולון אורלב: הוא מקבל את הצעתי להעביר לוועדה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת פריצקי, אתה בעד העברה לוועדה?

יוסף יצחק פריצקי: לוועדת הכספים.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, מי בעד אישור ההצעות לסדר-היום והעברתן לוועדה שתקבע ועדת הכנסת?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הנושאים לוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושאים לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

נואף מסאלחה: 12 בעד, אין נגד, אין נמנעים.

נואף מסאלחה: ההצעה מועברת לוועדה שתקבע ועדת הכנסת.

נואף מסאלחה: והמשך המאבק בטרור

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

נואף מסאלחה: לפנינו הצעה לסדר-היום: הפיגוע בקמפוס באוניברסיטה העברית בירושלים והמשך המאבק בטרור.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת מיכאל איתן, בבקשה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הכנסת התכנסה על-פי בקשת 75 חברי הכנסת, אבל לצערי הרב נוכחים כרגע במליאה רק מעטים מקרב חברי הכנסת שיזמו את הדיון.

נואף מסאלחה: יש ישיבה של סיעת העבודה.

מיכאל איתן: עם זאת, אני מבין שהדיון מחולק לשני חלקים.

מיכאל איתן: החלק הראשון דן בנושאים הכלכליים והחברתיים, והחלק השני מיועד לדון בנושאים הביטחוניים והמדיניים.

מיכאל איתן: הכנסת נמצאת כרגע בפגרה.

מיכאל איתן: המונח פגרת הכנסת מתייחס לדיוני המליאה.

מיכאל איתן: ועדות הכנסת עובדות, אני מניח שגם חברי הכנסת, אף שהם לא מגיעים לדיוני המליאה, נמצאים בעבודה.

מיכאל איתן: מקובל עלי, שגם בזמן שיש פגרה במליאת הכנסת, מדי פעם מליאת הכנסת מתכנסת ומקבלת דין-וחשבון מהממשלה בנושאים שוטפים.

מיכאל איתן: כפי שאמרתי, עלו כאן הנושאים הכלכליים, ועכשיו עולה העניין המדיני-הביטחוני.

מיכאל איתן: אין זה סוד שהממשלה הזאת מורכבת משתי מפלגות גדולות החלוקות באשר לדרך שבה צריך להגיע להסדר קבע בינינו לבין הפלסטינים.

מיכאל איתן: ייתכן מאוד שחילוקי הדעות האלה לא כל כך גדולים כפי שלפעמים הם נשמעים בהצהרות.

מיכאל איתן: בכל אופן, יש חילוקי דעות, יש שתי גישות שונות הנוגעות להסדר הקבע.

מיכאל איתן: כוחה של הממשלה הזאת נובע מהעובדה ששתי הגישות גם יחד, גם הגישה של מפלגת העבודה וגם הגישה של הליכוד, הן גישות לא רלוונטיות כרגע, משום שהסדר קבע הוא דבר שהציבור בישראל מבין שהוא לא רלונטי; גם משקיפים מבחוץ וכל אדם שעיניו בראשו מבינים שהסדר קבע לא רלוונטי.

מיכאל איתן: לכן היה מקום להקים את הממשלה הזאת, על מנת ששתי המפלגות הגדולות תתלכדנה על בסיס הסכמה אחת, שהיא הבסיס לממשלה הזו: מלחמה בלתי מתפשרת בטרור.

מיכאל איתן: המלחמה בטרור היא הדרך להשיג שלום.

מיכאל איתן: המלחמה בטרור היא האופק.

מיכאל איתן: אם נשיג את יעד המלחמה הזאת, נוכל להגיע לתהליך מדיני ולשלום.

מיכאל איתן: ללא ניצחון ברור, מוחלט ונחרץ במלחמה הזאת נגד הטרור, אין שום סיכוי שבעולם שהסדר כלשהו, על-פי שיטת הליכוד או על-פי שיטת העבודה, יחזיק מעמד אפילו תקופה קצרה.

מיכאל איתן: על מה אנחנו עומדים היום, על מה אנחנו נאבקים היום?

מיכאל איתן: אנחנו נאבקים היום על כך שהלקח שנבע ממהלכים שעשו הפלסטינים אכן יופק.

מיכאל איתן: מצד אחד הפלסטינים התחייבו ללכת לתהליך מדיני ולפתור בעיות בדרך מדינית, ומצד שני הם הגיעו במצח נחושה למסקנה, שאם הם יבחרו בדרך הטרור, בדרך האלימות והמלחמה, הם יצליחו לקבל ממדינת ישראל הרבה יותר כניעות וויתורים מאשר בדרך המדינית.

מיכאל איתן: הם ניסו, הם התחילו, הם יזמו, והמלחמה הזאת שלנו, מלחמת התשובה של ישראל, היא מלחמה למען השלום.

מיכאל איתן: אם הפלסטינים יגיעו למסקנה שמה שיזמו אכן הצליח, אם יחשבו שמה שהתחילו בו – שמבחינתם הוא סוף מעשה במחשבה תחילה – אכן הצליח, כלומר: אנחנו נכה בישראלים בנשק הטרור, אנחנו נשלח מפגעים, אנחנו נגרום להם לאבדות, אנחנו נגרום להם לנזקים כלכליים, והם ייפלו על הברכיים וייתנו לנו יותר ממה שהיו מוכנים לתת בתהליך המדיני – אם התוצאה הסופית של המלחמה שלנו בסיבוב הנוכחי תהיה כזאת שאנחנו אכן מתקפלים, המסר יהיה ברור, שכל הסכם עתידי, כמו ההסכם הקודם שאליו הגיעו ממשלות ישראל והרשות הפלסטינית, הוא הסכם על תנאי, עד לרגע שבו יגידו הפלסטינים: עכשיו אנחנו יכולים להשיג יותר, נפתח עוד סיבוב, עוד סיבוב ועוד סיבוב.

מיכאל איתן: זה צריך להיות הסיבוב האחרון.

מיכאל איתן: הוא יהיה הסיבוב האחרון רק אם מי שיזם אותו, מי שפתח בו, מי שחשב שבאמצעות הצעדים האלה יצליח לכופף אותנו, יבין שהמיט על עצמו אסון.

מיכאל איתן: אם זה לא ייגמר באסון לאלה שיזמו את המהלך הזה, יהיו עוד סיבובים ועוד סיבובים ועוד סיבובים.

מיכאל איתן: אנחנו משלמים מחיר כבד מאוד במאות הרוגים, במאות רבות עוד יותר ואף באלפי פצועים, במשק מדמם שנגרם לו נזק כלכלי של עשרות מיליארדים, בחיים קשים לכל עם ישראל.

מיכאל איתן: לא רק אנחנו משלמים את המחיר, גם הם משלמים את המחיר, אלא שכנראה מבחינת הערכת הנזק, אנחנו מרגישים שאנחנו משלמים מחיר כבד, ושם המחיר הוא ההישג.

מיכאל איתן: לא ההישג הוא ההישג, הקורבן הוא ההישג, הוא הולך להתאבד ומותו הוא ההישג.

מיכאל איתן: רצח, שפיכות דמים – זה ההישג.

מיכאל איתן: אבל יש שם כנראה גם אחרים, שקולם פשוט לא נשמע.

מיכאל איתן: אנחנו נמצאים במלחמה קשה, ומוטלות עלינו מגבלות רבות.

מיכאל איתן: לכן איננו מבטאים את כל כוחנו.

מיכאל איתן: אנחנו צריכים לנהוג על-פי אמות מידה מוסריות.

מיכאל איתן: אבל המוסר גם מחייב אותנו למעשים.

מיכאל איתן: המוסר הוא לא לשבת בחיבוק ידיים ולתת לרוצחים ולמתכנני פיגועים חסינות על מנת שהם יוכלו לתכנן את הפיגועים.

מיכאל איתן: המוסר מחייב אותנו, כשאנחנו יודעים שבעזה, בבית מסוים, יושבת מפקדה של אנשים, בראשה מפקד בכיר, שכבר הרג מאות יהודים, מתכנן פיגועים – המוסר מחייב אותנו להשמיד אותו.

מיכאל איתן: זה המוסר.

מיכאל איתן: לא המוסר מחייב אותנו לעמוד ולהגיד: אנחנו לא נלך לשם, אנחנו לא נפגע בו.

מיכאל איתן: למה?

מיכאל איתן: כי על-ידו גרים עוד כמה אזרחים.

מיכאל איתן: למה האזרחים שגרים על-ידו מרשים לו לעשות את הדברים האלה?

נואף מסאלחה: אלה ילדים.

מיכאל איתן: אלה לא ילדים.

נואף מסאלחה: אתה מגן על הריגת תשעה ערבים?

נואף מסאלחה: לדעתי בחרת דוגמה לא טובה, אבל – – –

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר לך משהו.

מיכאל איתן: אתה יודע מה?

מיכאל איתן: לבי לא גס בכל ילד שנהרג, ואם הייתי יכול לעשות משהו כדי למנוע מוות של ילדים פלסטינים – הם באמת לא אשמים בכלל, דם ילדים טהור.

מיכאל איתן: אין להם מחשבות, או שהם עוד לא אחראים, אפילו אם יש להם מחשבות.

מיכאל איתן: הם בטח לא אשמים.

מיכאל איתן: אבל אני שואל: האם הילדים היהודים אשמים?

מיכאל איתן: כאשר אותו שחאדה יושב בבית אזרחי בסביבה שאומרת לו: תמשיך להרוג, תמשיך לשלוח מפגעים, תעשה את זה, נותנת לו עזרה, נותנת לו גיבוי – מי אחראי לילדים שנהרגו שם, אלה שהלכו לחסל את שחאדה?

מוחמד כנעאן: – – –

מיכאל איתן: ואם אנחנו היינו יושבים ומחכים, היו נהרגים פחות?

מיכאל איתן: שחאדה היה שולח מפגעים, ישראל היתה מגיבה לא כלפי שחאדה, אלא במקום אחר, אז היו נהרגים עוד פלסטינים וזה היה נמשך עוד ועוד ועוד.

מיכאל איתן: תבינו דבר אחד.

מיכאל איתן: אם אנחנו מדברים על מוסר, המוסר הוא בראש ובראשונה לעקור את תופעת הרצח והטרור.

מיכאל איתן: מכאן זה מתחיל.

מיכאל איתן: המוסר הוא לא להיכנע לטרור ולהגיד: בשם המוסר אני מרשה לרוצחים להמשיך ולפעול.

מיכאל איתן: אין מוסר כזה.

מיכאל איתן: ולפעמים, תוך כדי עשיית מעשים, חפים מפשע לגמרי משלמים מחיר.

מיכאל איתן: לצערי הרב, כשאני יכול להסתכל על אותו ילד, על אותה משפחה ששכלה ילד, ולא משנה איפה, אין לי תשובות לענות להם, לא ליהודי ולא לערבי.

מיכאל איתן: אבל אני מבין דבר אחד בתחושת הצדק הטבעי והמוסר – אם יש רוצח שזורע מוות וטרור, חובה לחפש אותו בכל מקום שבו הוא נמצא ולחסל אותו.

מיכאל איתן: ואם הסביבה שלו מגינה ותומכת, ואם הסביבה שלו מסייעת לו, אנחנו אומרים: אוי לרשע ואוי לשכנו.

מיכאל איתן: אני רוצה לשאול גם את נציג הממשלה.

מיכאל איתן: אני מבין שאנחנו במלחמה נגד מה שכינה ראש הממשלה "כנופיות הרצח, הטרור והשחיתות", ואנחנו נוקטים במלחמה הזאת צעדים שחלקם קשים וכבדים, ואנחנו נותנים גיבוי לצעדים האלה.

מיכאל איתן: אבל אני גם שואל את עצמי, איך זה שאני קורא היום בעיתון, ששלושה פקידים בכירים במדינת ישראל, מנכ"לים, גם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, בכיר מאוד, גם מנכ"ל משרד החוץ, גם מנכ"ל משרד האוצר, התפנו מכל עיסוקיהם ופגשו את סלאם פיאד, שר האוצר ברשות הפלסטינית, על מנת להעביר לו 210 מיליון שקלים, בימים האלה?

מיכאל איתן: אני לא מבין.

מיכאל איתן: אתם אומרים לנו ואנחנו אומרים לציבור שצריך איפוק, אנחנו חייבים להבליג, אנחנו חייבים לקיים את המלחמה הזאת בסבלנות; אנחנו מוכנים לספוג, יש הגבלות על צעדים שאנחנו יכולים להגיב; אנחנו צריכים להילחם גם תוך חריקת שיניים, גם תוך הקרבת קורבנות כלכליים וחברתיים.

מיכאל איתן: אבל איך זה שמצד אחד אנחנו הולכים לעשות פעולות, שאני אומר, יש להן הצדקה מלאה, והן נובעות מתוקף מצב מלחמתי, ומצד שני אנחנו שולחים להם כספים?

מיכאל איתן: אז אולי עדיף, ראשית כול, לא לשלוח גם את הכסף.

נואף מסאלחה: תודה, חבר הכנסת איתן.

נואף מסאלחה: אנחנו עוברים להצעה לסדר-היום הבאה: פני ממשלת ישראל לאן?

נואף מסאלחה: האם ראש הממשלה אריאל שרון הוא פרטנר לשלום?

נואף מסאלחה: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, נחנו קצת מדיונים מרתוניים בכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היו לנו שבועיים של שקט, ואפשר היה לחשוב, כאילו מן הצד, להשקיף מה קורה, מה מתנהל סביבנו, איך אנחנו מתנהלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שמסתכל על המצב וחושב עליו, לא משנה מאיזה צד פוליטי ומה השקפתו ומה הוא רוצה, אני חושב שבדבר אחד כולנו נסכים – המצב הזה לא יכול להימשך כך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא יכול להיות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לא טוב לאף אחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לא מוציא לא את ישראל ולא את העם הפלסטיני ולא את האזור מהידרדרות נמשכת והולכת וצוברת תאוצה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאן נגיע?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מישהו רוצה שההידרדרות הזאת תימשך עד אין סוף?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי זה כמו שני נאבקים שהגיעו לאפיסת כוחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל אחד מהשניים הקיז את דמו של האחר כמה שהוא יכול, ושניהם מוקזי דם, שניהם נאנקים, שניהם כמעט באפיסת כוחות – אחד קצת יותר חזק, אחד קצת יותר חלש, אבל גם החלש יותר מחזיק מעמד, הוא לא נכנע, הוא לא זוחל על ארבע, הוא לא נשבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יכול להיות שהוא אומר: אם אני אשבר, אין לי יותר מה להפסיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה יש לי להישבר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומר: במצב הזה, מה עוד יכול לעשות העם הפלסטיני?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הריסות בסיטונות, הריגות בסיטונות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא שאני אומר שהעם בישראל לא סובל, הוא סובל לא פחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ומעשה הטרור שהזכרת, חבר הכנסת טל – אני חושב שלכולנו יש פה מה לומר, אני אמרתי את שלי ואני אומר זאת עכשיו, ואמרתי זאת במברק לראש האוניברסיטה, שיש לי הכבוד להימנות עם בוגריה, ומאוד כאב לי שקרה שם מה שקרה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רציתי גם לבקר אצל הפצועים, אבל לצערי לא מצאתי חבר כנסת אחד שילך אתי לבקר את הפצועים באותו מקום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רוצה להזכיר שמות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאן נגיע במצב הזה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: צריך לשים לו קץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי יכול לשים קץ למצב הזה, ואיך?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הממשלה הזאת, שהיא כל כך רחבה, כל כך קואליציונית, כל כך גדולה – היא יכולה לשים לו קץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם היא רק תפנה פניה לשלום היא כן יכולה ומסוגלת; היא יכולה ומסוגלת יותר מכל אחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם הממשלה הזאת תפנה עכשיו לשלום ותגיד: אני רוצה עכשיו לשים קץ לעניין הזה ואני מוכנה ללכת לדו-שיח מדיני עם אופציות ועם ויתורים מכאיבים – כמו שראש הממשלה אומר – אם הוא באמת מתכוון למה שהוא אומר, זו שעת הכושר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי כמעט כל אחד ניסה מה שהוא יכול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפלסטינים אין יותר מה להפסיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הריסות, מוות, שעבוד, דיכוי, בית-סוהר של עם שלם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכול יש, מה עוד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הממשלה בישראל גם כן ניסתה את כל הכוח, ועוד יותר כוח, עם פצצות של טונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יותר מטונה, פחות מטונה, וכל מה שיותר כוח גם נעשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נדמה לי שאין יותר מה לנסות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הגענו לסוף הדרך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה המסקנה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חייבים לצאת מהמעגל הזה, ומי שיכול להוציא את כולנו מהמעגל הזה זה מר שרון וממשלת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא ערפאת ולא הפלסטינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם לא יכולים, והם גם לא יכולים ליזום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם הרי רק מקבלים את החבטות, גם מבחינה מדינית, גם מבחינה צבאית, גם מבחינה כלכלית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קודמי אמר שההפסדים של ממשלת ישראל בלבד מסתכמים ב-50 מיליארד שקל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 20 מיליארד שקל של העם הפלסטיני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רוצה לעשות פה השוואות, אבל 20 מיליארד שקל לפלסטינים זה אולי הרבה יותר מ-2,000 מיליארד לגבי היכולת היחסית והאפשרויות של ממשלת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל בכל זאת, שני הצדדים גם מפסידים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שיש היום הסכמה כללית, שבלי לשנות את ההתנהלות המדינית לא נוכל לצאת גם מהמצב הכלכלי הקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התקציב – יעבור או לא יעבור – לא יוציא אותנו מהבוץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה שכן יוציא את המצב הזה מהבוץ, זה רק תהליך מדיני, מדיניות אחרת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פשוט לחזור – ואינני רוצה להגיד: לשפיות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי זה קצת יותר קשה – לאופק מדיני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מר שרון כל הזמן אומר: אני אעשה ויתורים מכאיבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מתי יהיו הוויתורים האלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי את הכול עשית; את הכול עשית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם בוש "הולך לך עכשיו בכיס הקטן".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בוש רוצה עכשיו לתקוף את עירק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא יודע מה מר שרון אומר בכיוון הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו מעוניינים שבאמת תהיה עוד מלחמת עולם פה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה יועיל לנו אם ארצות-הברית תלך עכשיו לכבוש את עירק, לרמוס אותה או להרוג בה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה יש בעירק זה 12 שנים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק מוות, חולי ומחסור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש שם אדם שלא אוהבים אותו וקוראים לו: סדאם חוסיין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז מה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא אוהבים אותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: או שהעם שלו יחליף אותו או שלא יחליף אותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי לא על אהבה חיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בצד הפלסטיני מדברים על אהבה שקוראים לה: ערפאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מר שרון לא אוהב אותו – בסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה לא מוזמן להיות ידיד נפש שלו, אבל אתה כן מוזמן ואתה כן חייב, אם אתה בתפקיד הזה, ללחוץ לו יד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רבין היה בוגד כאשר לחץ יד לערפאת ועשה שלום?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פרס בוגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל המדינאים הגדולים במדינה הזאת, שעשו זאת באומץ, עשו זאת מאהבת ערפאת אהבת נפש?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם היו בתפקיד ממלכתי שחייב את הצעד הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל עוד מר שרון אומר: לא אלחץ לו יד – איך אפשר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך נאמין לך אם אתה לא מוכן ללחוץ יד לאדם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא משנה מי הוא ומה הוא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי בתפקיד שאתה ממלא ובתפקיד שההוא ממלא אתם חייבים ללחוץ ידיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם לא, תנו לאחרים לעשות זאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: העם בישראל והעם הפלסטיני רוצים מנהיגים שילחצו ידיים, שיוציאו אותם משפיכות הדמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מנהיגים שלא מוכנים ללחוץ יד זה לזה, שיפנו בבקשה את המקום וייתנו לאחרים לעשות זאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המצב הכלכלי בכי רע, המצב המדיני בכי רע והעתיד כל כך שחור וכל כך מנבא שחורות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם ארצות-הברית תתקוף עכשיו את עירק, מי יודע מה יהיה פה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יכול להיות שזה יביא לפיצוץ של חבית חומר נפץ שכל העולם הערבי והמזרח התיכון עומד על פיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: במה זה ישרת את האינטרסים של ישראל?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא יודע מה מר שרון אומר ומה הוא מייעץ לבוש כשהם מתייעצים כשהם יושבים, ובהרבה ביקורים הם יושבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איזה אינטרס יש למדינת ישראל שילך עכשיו צבא של ארצות-הברית ואולי חלק מאירופה, אף שכל אירופה מתנגדת, כל העולם הערבי מתנגד וכמעט כל העולם מתנגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא שמעתי את עמדת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נראה שישראל לא כל כך מתנגדת לפחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא שמענו שמר שרון אומר: אני מעוניין בשקט באזור שלי; מספיק מה שיש לי עם השכנים הקרובים; אני לא רוצה עוד מלחמה עם עירק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי צריך את זה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה יועיל במשהו לישראל?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מישהו העלה פה איזו תיאוריה, שרק על-ידי הריסת העולם הערבי עד יסוד תוכל ישראל להתקיים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה מין מטרה מדינית שאפשר לחיות אתה או שאפשר לעשות למענה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מישהו מעוניין בזה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומרים: סדאם טרוריסט, ערפאת טרוריסט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי זה רצפט של רופא – רק תגיד "טרוריסט", ויש לך כבר כל הזכויות לעשות בו מה שאתה רוצה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שכחנו שהעם הפלסטיני נאנק, שהוא נמצא תחת כיבוש, שגם הוא עם שמגיע לו לחיות, שהוא עם של בני-אדם ושהוא עם של מיליונים שלא יכולים לשבת עד אין-סוף בבית-סוהר ולסבול מחולי, ממחסור, מעוני ומדיכוי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מר רובינשטיין, היועץ המשפטי הנכבד שלנו, עמד היום במחסום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דווקא בשעות שאתה שם, מר רובינשטיין, בימים שהלכת לראות מקרוב, פלסטינים הוכו שם עד זוב דם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רמסו אותם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל הכבוד לשופטת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לנו עדיין שופטים, ויש עדיין חוק במדינה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא פסקה אתמול חד-משמעית: תיקחו אותם לרופא בלי ועדת חקירה – אמרה למי שהכה אותם, ולא להאריך את המעצר שלהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שוטרים לקחו אותם להאריך להם את המעצר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה הם עשו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא יודע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איזה מין אשמה יצרו או המציאו להם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השופטת אמרה: לא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לפני אנשים מוכים, אנשים שזקוקים לטיפול רפואי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם אומרים שחיילים הכו אותם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבקשת: א.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לשלוח אותם לטיפול ולשחרר אותם; ב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לחקור מי הכה אותם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הקול הזה חייב להישמע.

נואף מסאלחה: נא לסיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, אני מסיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, אומר עוד שני משפטים על המצב במדינת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דיברתי על המצב עם הפלסטינים והמצב האזורי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, איך נראה המצב כאן?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו הגענו היום לשיאים שקשה להעלות על הדעת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רב בצפת אומר: לא רוצים שהערבים ילמדו באוניברסיטה של צפת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני הרב הנכבד, למה לא ילמדו ערבים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היה שם פיצוץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בכל מיני מקומות היו פיצוצים.

נסים זאב: כמו שאי-אפשר להכניס יהודים לאום-אל-פחם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת נסים זאב, אם לא ילמדו יחד ערבים ויהודים, אני ואתה לא נמשיך לשבת פה יחד.

מוחמד כנעאן: מה קרה לך?

נסים זאב: – – – מאה-שערים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבקש לא לעזור לי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פירוש הדברים האלה הוא, שגם חברי כנסת לא יוכלו לשבת פה יחד.

נסים זאב: – – –

מוחמד כנעאן: חבר הכנסת נסים זאב, מה זה?

מוחמד כנעאן: אתה מטורף?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם לא נוכל ללמוד יחד באוניברסיטה ובקולג' ולהיפגש ברחוב וללכת לכל מיני מקומות ומוסדות יחד, זה אומר שאנחנו לא יכולים לחיות יותר יחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לזה אתה חותר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לזה אתה רוצה להגיע?

מוחמד כנעאן: – – –

נסים זאב: דתיים – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה משרת איזה אינטרס של מדינת ישראל, של כולנו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מישהו רוצה את זה?

מוחמד כנעאן: דפוק.

נסים זאב: – – – יהודי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני ישמור על השקט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שמעתי אותך מספיק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שמעתי את השיגעונות האלה מספיק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המשוגעים שלך ושכמותך הורידו אותנו שאולה מספיק.

נסים זאב: היושב-ראש, תיתן לו עוד עשר דקות.

נסים זאב: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: די לצימאון לדם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: די לגזענות הזאת.

מוחמד כנעאן: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין לך מוצא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין מוצא ואין דרך אחרת אלא רק שפיות ורק חיים יחד לטוב ולרע, לחיים או למוות.

נואף מסאלחה: תסיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה שכולנו נבחר בחיים ולא במוות, לא בהרס ולא בהמשך כיבוש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין מוצא אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, תודה רבה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: ישיב השר דני נוה.

נואף מסאלחה: אדוני, בבקשה.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אם כל אחד מאתנו ישאל את עצמו ואת ילדיו מה הוא רוצה יותר מאשר כל דבר אחר במדינה שלנו, אין לי ספק שהתשובה של כל אחד ואחת מאתנו, יהודי או ערבי, תהיה: לחיות פה בביטחון ובשלום חיים נורמליים.

דני נוה: אין דבר שאדם רוצה יותר, לפני איכות החיים שלו – לחיות.

דני נוה: החיים לא התחילו לפני שבוע, לא לפני חודש וגם לא לפני שנתיים.

דני נוה: כשאנחנו עוסקים בשאלה מה עלינו לעשות במערכה הצבאית מול הטרור ומוטחת כלפינו כל פעם מחדש האמירה: תלכו בדרך המדינית; תנסו את הדרך המדינית – אפשר לחשוב שמ-1948 עד ספטמבר 2000 היה פה איזה חור שחור ושלא היה פה כלום.

דני נוה: בסופו של דבר, הרי כל אחד יודע שהדרך המדינית נוסתה עוד מעבר למה שמישהו בבית הזה העלה על דעתו שמישהו, איזה שהוא ראש ממשלה, יקום וינסה אותה, כולל אגב ראש הממשלה עצמו, מר ברק, שהציע אותה.

דני נוה: אם היית שואל אותו זמן מסוים לפני כן, הוא היה שולל לחלוטין את האפשרות הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שהממשלה הזאת תנסה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

דני נוה: הוא קם, בא והציע לצד הפלסטיני, עם מטרייה אמריקנית של הנשיא דאז קלינטון, והרי הדברים ידועים, הצעות מרחיקות לכת – מדי, לטעמי – וגם להן לא היה פרטנר.

דני נוה: לו ערפאת היה מקבל את הצעותיו של ברק – ולהערכתי, אולי זה לא היה עובר פה בכנסת או במשאל-עם – לפחות לרגע מסוים הוא יכול היה להיות נשיא מדינת פלסטין שמשתרעת כמעט על כל שטחי יהודה, שומרון וחבל-עזה, לרבות חלקים בירושלים.

דני נוה: לטעמי, ברוך השם שהוא השיב בשלילה.

דני נוה: הוא הציל אותנו מאסון נורא.

דני נוה: אבל האמת היא, שהוא השיב בשלילה ויצא במתקפת טרור.

דני נוה: כאשר מדובר על מתקפת הטרור הזאת, אין פה שני צדדים שווים למשוואה הזאת.

דני נוה: אין פה איזה מעגל שיש לו שני צדדים שלשניהם אותה רמת אחריות למצב הזה.

דני נוה: בשום אופן לא.

דני נוה: יש פה מתקפת טרור רצחנית ונפשעת ורצח של נשים וילדים בצורה הכי מתועבת שאפשר להעלות על הדעת.

דני נוה: כשרוצחים אם בביתה לעיני ילדיה, אין רצח יותר נתעב מזה.

דני נוה: יש פה צד אחד נפשע, רצחני, ויש פה צד אחד מתגונן על חייו.

דני נוה: זו המשוואה הנכונה.

דני נוה: וכדי לצאת מהמצב הזה, קודם כול חייבים להכיר בעובדות האלה ובמציאות הזאת אנחנו חיים אתה ואנחנו מתמודדים אתה פה, בארץ-ישראל.

דני נוה: והמכשול הגדול בפני כל סיכוי שהוא לחיות כאן בשלום הוא העובדה, שהאיש שחתם על הסכמי אוסלו הוא גם האיש שחתם על השיקים שבהם שילמו לטרוריסטים, והאיש הזה הוא יאסר ערפאת.

דני נוה: זו האמת.

דני נוה: ולכן, בסופו של דבר, כאשר חבר הכנסת דהאמשה מדבר ושואל: מדוע לא ילחץ ראש הממשלה את ידו של ערפאת – הוא לא ילחץ את ידו, משום שעל הידיים האלה יש דם יהודים חפים מפשע.

דני נוה: ולא רק שיש עליהן דם יהודים חפים מפשע, וזה דם של הימים האלה ממש, כי כביכול האיש חזר בתשובה.

דני נוה: הוא היה טרוריסט ב-1993, הוא חתם על הסכם, הוא אמר: אהיה פרטנר לשלום, וחזר לדרכו, דרך הטרור, והוא איננו יכול להיות פרטנר לשלום.

דני נוה: הוא פסל את עצמו, לא אנחנו פסלנו אותו.

דני נוה: הוא פסל את עצמו מלהיות פרטנר לשלום.

דני נוה: ולכן, כאשר מדברים על נתיב מדיני, אני מאלה שלא חוששים לדבר ומוכנים לדבר ומוכנים לעשות מאמץ גדול כדי להגיע להסכמה.

דני נוה: אבל האמת המרה, ככל שתהיה, היא שאין היום עם מי לדבר.

דני נוה: אין פרטנר, בוודאי, כמו שאמר בצדק חבר הכנסת מיכאל איתן קודם – אין פרטנר להסדר קבע, ולהערכתי, נכון להיום, גם אין פרטנר להסדר ביניים כזה או אחר.

דני נוה: אין.

דני נוה: יכול להיות שבנסיבות מסוימות ובהתקיימות תנאים מסוימים בתהליך מסוים של זמן יהיה, יחזור ויהיה.

דני נוה: נכון לעכשיו – אין.

דני נוה: ומה נותר בידינו?

דני נוה: מה שנותר בידינו זה קודם כול להבין שכממשלה, ככנסת, כנבחרי ציבור, התפקיד של המנהיגות וקברניטי המדינה הזאת בעת הזאת הוא קודם כול לעשות כל מה שהיא יכולה, כל מה שהיא צריכה לעשות, כל מה שהיא מעלה על דעתה כדי להבטיח את ביטחונם של אזרחי ישראל, כי אין דרך פוליטית ואין פתרון מדיני.

דני נוה: הדרך היחידה להבטיח את הביטחון של אזרחי ישראל מול המציאות שבה הערים שנשלטו על-ידי הרשות הפלסטינית הפכו ערי מקלט לטרור, הדרך היחידה היא דרך ההכרעה הצבאית.

דני נוה: אין אלטרנטיבה אחרת, אין פטנט אחר, אין שום אפשרות אחרת.

דני נוה: הלוואי שהיתה.

דני נוה: הלוואי שלא היינו צריכים לשלוח את החיילים שלנו לשכם או לרמאללה כדי להילחם בטרור, הלוואי.

דני נוה: אין דרך אחרת.

דני נוה: מעבר לכך, מה שהממשלה צריכה לעשות, ואני חושב שבעניין הזה הממשלה עושה נכון, זה לנסות לראות בהתאם לפחות אותו מתווה של השלבים הללו, שעליו דיבר גם נשיא ארצות-הברית; זאת אומרת, קודם כול הפסקת הטרור, ובמקביל לנסות ולראות אם אפשר להביא לשינוי מהותי בדרך שבה מתנהל הצד הפלסטיני, באופן כזה שאולי תהיה בעתיד אפשרות גם להגיע לסידורים כאלה ואחרים.

דני נוה: נכון להיום, אני חייב לומר, למרבה הצער, עם כל המאמץ וכל הדיבורים על רפורמות – הרפורמות, בעיקרן, הן רפורמות קוסמטיות, לא רפורמות מהותיות.

דני נוה: הדיבורים, חלקם הם דיבורים יפים, שנכון לעכשיו אין מאחוריהם ממש.

דני נוה: לדעתי אנחנו חייבים לקבל בהסתכלות אמיתית, כנה, במציאות, ביושר אינטלקטואלי, את הדעה, שכל עוד המנהיגות הפלסטינית הנוכחית מושלת ומובילה, אין שום סיכוי אמיתי לרפורמות מהותיות, אמיתיות בצד הפלסטיני, רפורמות שיאפשרו לנו אולי גם ללכת לדרך מדינית או לשנות כיוון.

דני נוה: אין.

דני נוה: אז יש ניסיון כזה או אחר בכל מיני תחומים.

דני נוה: הלוואי שהניסיונות האלה יצליחו.

דני נוה: מצדנו אנחנו צריכים לעשות כל מאמץ כדי שהם יצליחו.

דני נוה: נכון לעכשיו אני מסופק אם יש אפשרות שהדברים הללו יצליחו, ואני מציין את זה גם בהקשר של מרכיב חשוב שהיה בנאומו של בוש, ואני מציע לזכור אותו, שזה לא רק הפסקת הטרור והרפורמות, אלא שבעצם המנהיגות הפלסטינית הנוכחית סיימה את תפקידה וסיימה את דרכה.

דני נוה: אם יבוא מישהו ויגיד לי: אבל העם הפלסטיני הוא זה שצריך לבחור את מנהיגיו – אם אלו מנהיגיו זה אומר שהציבור הפלסטיני בוחר בדרך המלחמה ושפיכות הדמים.

דני נוה: זו המשמעות של הדבר הזה.

דני נוה: אני חושב שיש, בסופו של דבר, בצד הפלסטיני קולות של היגיון.

דני נוה: יש שם גם אנשים שלדעתי היום פוחדים להרים ראש, משום שהם מבינים שמדיניות הטרור הזאת, שערפאת הוביל אותם אליה, מובילה את הציבור הפלסטיני לאסון.

דני נוה: כשדיברת, חבר הכנסת דהאמשה, על האסון הכלכלי לציבור הפלסטיני, האחריות לכך היא לא של ממשלת ישראל.

דני נוה: האחריות לכך היא של מנהיגות שהחליטה באופן ציני להקריב את החיים, את איכות החיים ואת העתיד של הציבור הפלסטיני בבחירתה בדרך הטרור ושפיכות הדמים; וגם כאן בארץ-ישראל, בסופו של דבר, גם אם מטרתם של הרוצחים היא לרצוח יהודים ולרצוח אזרחים ישראלים חפים מפשע, ראינו שתוצאות הטרור האלה לא יודעות להבחין בין יהודים לערבים, כפי שהיה גם בפיגוע האחרון שהתייחסת אליו, חבר הכנסת דהאמשה, בהר-הצופים, באוניברסיטה בירושלים, וזו איננה הפעם הראשונה שגם יהודים וגם ערבים נופלים קורבן לטרור הזה ולמעשי הרצח האלה.

דני נוה: אתה יודע מדוע?

דני נוה: משום שהטרוריסטים האלה, בסופו של דבר, מה שמנחה אותם זה דבר אחד – להשתמש בכל אמצעי, בכל דבר הנתעב והנפשע ביותר.

דני נוה: הם לא קולטים והם לא מבינים שבדרך הזאת הם לא ישיגו שום דבר, הם רק ימשיכו לדרדר את עצמם אל תהומות ואל עברי פי פחת.

דני נוה: זה מה שיהיה.

דני נוה: העם בישראל, ברוך השם, עם כל המחיר הכבד של למעלה מ-600 ישראלים שכבר שילמו בחייהם ואלפי פצועים מאז פנה ערפאת לדרך הטרור, הוא עם חזק, ואני משוכנע שהוא יגבר על אויביו וינצח במערכה הזאת.

דני נוה: נכון אמר חבר הכנסת איתן, המערכה הזאת תסתיים וחייבת להסתיים באופן ברור בכך שהטרור לא ישיג דבר, ומי שבחר בדרך הדמים ינוצח ויובס לא רק בסיבוב הזה, אלא כדי שנוכל לחיות פה בארצנו בביטחון ובשלום – אין דרך אחרת.

דני נוה: מעזה ועד בגדד צריכים להבין שאת מדינת ישראל ואת העם בישראל לא יכניעו על-ידי טרור או על-ידי שפיכות דמים.

דני נוה: אני מאוד מקווה שבסופו של דבר הדרך הזאת תצלח ובקרוב נוכל לחזור לימים נורמליים יותר.

דני נוה: כפי שאמרתי, אין פה שני צדדים למשוואה.

דני נוה: יש פה צד מתגונן מול טרור נפשע.

דני נוה: הצד המתגונן זה אנחנו.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, אני מסכים להעברת ההצעות לוועדה, אלא אם כן החברים מסתפקים בתשובתי.

דני נוה: גם זה מקובל עלי.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת דהאמשה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מציע להעביר את הנושא לוועדה.

נואף מסאלחה: לוועדת החוץ והביטחון?

אורי אריאל: ועדת האתיקה.

דוד טל: ועדת העבודה והרווחה.

נואף מסאלחה: הצעה אחרת לחבר הכנסת נסים זאב; שלוש דקות.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אנחנו בתקופה הרת-גורל, תקופה קריטית מבחינת קיומו של העם היהודי.

נסים זאב: רוצחים בנו, טובחים בנו יום-יום, רוצחים אבות על בנים, מחסלים משפחות שלמות, ואנחנו עדיין במגננה ובמגבלה.

נסים זאב: כל יום שולחים מתאבדים ילדים, נעשים ניסיונות חבלה על מנת להביא להרג המוני.

נסים זאב: כל יום, בסייעתא דשמיא, עוצרים וחוסמים עשרות רבות של ניסיונות חבלה.

נסים זאב: הניסיון לבוא ולומר שיש קשר לחיסולו של שחאדה, יימח שמו, שהוא בעצם חוסל על-ידי צה"ל, והייתי אומר שזו פעולה ברוכה של צה"ל נגד רב-הטבחים, רב-המרצחים – אין מדובר בתגובה של הטרור כנגד חיסולו של שחאדה, אלא במדיניות של טרור, שבראשו עומד ערפאת שמקבל פה את הגיבוי של מוחמד כנעאן, של דהאמשה, של אנשים שיושבים במשכן הזה, שהם בעצם מנהלים מדיניות של השגת יעדים בדרך של טרור.

מוחמד כנעאן: אין בבית הזה – – – יותר מנסים זאב, אין.

נסים זאב: אף שהדבר ברור לכולנו, עדיין אין לנו חופש פעולה לעשות את מה שצה"ל צריך לעשות.

נסים זאב: אף שבסייעתא דשמיא צה"ל יכול לפעול יותר, לשתק יותר את מקורות הטרור ולפגוע יותר בתשתיות, אנחנו חייבים לשמור על איזון מסוים שיתקבל על דעתן של שבע המדינות הגדולות, שנקראות ה-7G, ולפעול במסגרת של הגנה עצמית.

נסים זאב: אני רוצה לומר, שהבעיה שלנו, הדילמה שלנו היום – – –

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, הוא הכין נאום ארוך.

מוחמד כנעאן: תראה כמה דפים יש לו.

נסים זאב: הייתי אומר שיש – – –

נואף מסאלחה: חבר הכנסת כנעאן, ש"ס היא המפלגה השלישית בבית הזה.

נואף מסאלחה: בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, לא עושים לי פה טובה שאני מדבר.

נסים זאב: הייתי צריך לדבר לפחות עשר דקות מהבמה.

נסים זאב: עשינו טובה לראש הממשלה.

נסים זאב: הוא ביקש מאתנו להסיר את ההצעה שלנו מסדר-היום.

נסים זאב: הואלנו בטובנו לעשות את החסד הזה עם ראש הממשלה.

נסים זאב: אבל בתמורה מקצצים לא רק בתקציב, אלא גם בדיבור.

נסים זאב: וש"ס מסכימה לכך ומסתפקת בשלוש דקות.

נסים זאב: הייתי מצפה מהיושב-ראש שיאפשר לי לדבר מהבמה בלי שיראו את מספר הדפים שמונחים לפני.

נסים זאב: אני מקבל כל הזמן ביקורת מאחורה ומקדימה, גם מהיושב-ראש וגם ממוחמד כנעאן.

נואף מסאלחה: תודה, תודה רבה.

נסים זאב: במקום זה רציתי לשאת נאום רציני ומסודר.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת נסים זאב, תודה רבה.

נואף מסאלחה: אני מבקש לנתק לו את המיקרופון.

נסים זאב: אדוני, למה לנתק?

נסים זאב: סליחה.

נסים זאב: האם אני נראה פה מיותר?

נואף מסאלחה: תודה, תודה.

נסים זאב: שאעלה למעלה, אדוני?

נואף מסאלחה: תודה, תודה.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך שלחברים שלך אתה לא נותן את היחס הזה.

נסים זאב: זה יחס משפיל.

נסים זאב: אני מוחה על כך.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

נואף מסאלחה: מי בעד העברת ההצעות לסדר-היום לוועדת הכנסת, כדי שהיא תחליט?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הנושאים לוועדה – 4 נגד – 3 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושאים לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

נואף מסאלחה: ארבעה בעד, שלושה נגד, אין נמנעים.

נואף מסאלחה: ההצעות אושרו – – –

נסים זאב: אדוני, אני מבקש לומר לפרוטוקול שאני נגד.

נסים זאב: הצבעתי בטעות כפי שהצבעתי.

נואף מסאלחה: ארבעה בעד, שלושה נגד.

נואף מסאלחה: ההצעות מועברות לוועדה.

נסים זאב: אני מבקש לתקן את הצבעתי.

נסים זאב: אני נגד, אדוני היושב-ראש.

נואף מסאלחה: הודעה למזכיר הכנסת.

א' האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי ביום י"ד באב התשס"ב, 23 ביולי 2002, הונח על שולחן הכנסת דוח מכינוס האספה הפרלמנטרית של אבש"א, ברלין, 10-6 ביולי 2002.

א' האן: תודה רבה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

נואף מסאלחה: ישיבת הכנסת נעולה.