ישיבת מליאה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 340, 2002-10-14 00:00

אברהם בורג: חברי הכנסת וחברותיה, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

אברהם בורג: היום, יום שני, ח' בחשוון התשס"ג, 14 בחודש אוקטובר שנת 2002.

אברהם בורג: אדוני המזכיר, בבקשה.

אריה האן: אבקש לקום.

אריה האן: כבוד הנשיא! (חברי הכנסת מקדמים בקימה את פני נשיא המדינה.

אריה האן: )

אריה האן: בבקשה, לשבת.

אברהם בורג: חברי הכנסת, אבקשכם שוב לקום לזכרם של השר לשעבר זרח ורהפטיג וחבר הכנסת לשעבר מקסים לוי, שהלכו לעולמם.

אברהם בורג: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרם של המנוחים.

אברהם בורג: )

אברהם בורג: נא לשבת.

אברהם בורג: חברי הכנסת, בחג הסוכות נפרדנו לעולמים, בצער ובהערכה, מזקן הציונות הדתית, ד"ר זרח ורהפטיג, זיכרונו לברכה.

אברהם בורג: ד"ר ורהפטיג משיירי כנסת גדולה היה.

אברהם בורג: ערב הקמת המדינה נמנה עם חברי מועצת המדינה הזמנית ועם החותמים על מגילת העצמאות.

אברהם בורג: כיהן כחבר הכנסת בתשע כנסות – מיומה הראשון ועד שנת 1977.

אברהם בורג: 12 שנים כיהן כשר בממשלות ישראל, והיה שותף להרבה מעשי חקיקה ולעיצוב אופיו של המשפט במדינה עד למועד פרישתו.

אברהם בורג: הכנסת תייחד ישיבה מיוחדת לזכרו במלאות שלושים להסתלקותו, לקראת סוף חודש זה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, אתמול גם הבאנו למנוחת עולמים עמית ורע, חבר בכנסת הזו, סגן יושב-ראש הכנסת לשעבר מקסים לוי, זיכרונו לברכה.

אברהם בורג: מקסים לוי נתבקש לישיבה של מעלה, והוא צעיר ונמרץ ורק בן 52 שנים.

אברהם בורג: זכינו כולנו להיות במחיצתו של חבר הכנסת לשעבר מקסים לוי, זיכרונו לברכה.

אברהם בורג: היה לו שקט פנימי רב, היתה לו עוצמה, שתיקתו היתה עמדה, ברוגע הפנימי שלו היה מסר.

אברהם בורג: והמסר אמר: אין מריבה בעולם שאין לה פשרה, אין מחלוקת שאין לה פתרון, אין מציאות אנושית, קשה ככל שתהיה, שמותר להזניח אותה בלי טיפול מסור ונאמן.

אברהם בורג: לבו היה לב ענק, לב של חדרים אנושיים מרווחים, ובחדרים האלה לא אמר איש צר לי המקום, כי היה לו מקום לכול.

אברהם בורג: לבו התרחב, התרחב והתרחב עד שפקע.

אברהם בורג: מקסים היה בחיר ובכור בניה של העיר לוד, אותה אהב יותר מכול.

אברהם בורג: אהב את יהודיה ואהב את ערבייה, אהב את ותיקיה ואת חדשיה.

אברהם בורג: לפני חמישה חודשים התפטר מן הכנסת עת נבחר פעם נוספת על-ידי תושביה לעמוד בראש עירם.

אברהם בורג: מותו הבלתי-צפוי הותיר אותנו המומים וכואבים.

אברהם בורג: זו אבדה שאין לה תמורה.

אברהם בורג: צר לנו עליך, מקסים, נעמת לנו עד מאוד, ועל כן תנחומינו לרעיה כרמלה, לסימה, למשה, ליפית ולנכדים, ולחברנו, חבר הכנסת דוד לוי, ולמשפחה.

אברהם בורג: יהא זכרו של מקסים לוי ברוך.

אברהם בורג: שחלפה ועל תוכניות הממשלה למושב הקרוב

אברהם בורג: חברי הכנסת, הנושא המרכזי בסדר-היום: הודעת ראש הממשלה על פעילות הממשלה בתקופה שחלפה ועל תוכניות הממשלה למושב הקרוב.

אברהם בורג: אדוני ראש הממשלה, בבקשה.

אריאל שרון: כבוד נשיא המדינה, אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, עמנו כאן גם חברים וחברות מן העבר, ברוכים הבאים.

אריאל שרון: לפני כשנה וחצי הצגתי לפני הבית הזה את ממשלתי, ממשלת האחדות הלאומית.

אריאל שרון: רבים]92 לא האמינו אז שהממשלה הזאת תאריך ימים, וסברו שהאחדות הלאומית לא תעמוד מול לחצי הפלגנות ויצרי המריבה.

אריאל שרון: הם התבדו.

אריאל שרון: הסתבר, כפי שאמרתי תמיד, שעצם האחדות הלאומית, בה טמון כוח עצום.

אריאל שרון: יש בה הכוח לעמוד מול אויבים ואיומים, יש בה הכוח להתגבר על משברים מבית ומחוץ.

אריאל שרון: יש בה הכוח לוותר כשאפשר ולעמוד כשצריך.

אריאל שרון: יש בה הכוח, כי האחדות היא מה שהעם רוצה באמת.

אריאל שרון: העם מעדיף דווקא בשעה זו אחדות על פני פלגנות, הסכמה לאומית על פני מריבה, עוצמה על פני חולשה.

אריאל שרון: האחדות הלאומית היא ביטוי של האחריות הלאומית; אחריות לגורל המדינה ולחיי אזרחיה.

אריאל שרון: אין אחדות ללא אחריות.

אריאל שרון: כל אחד מאתנו, שרי הממשלה, חברי הכנסת, נבחרי הציבור, נושא באחריות הזאת.

אריאל שרון: אני נבחרתי ברוב גדול כדי לשאת בה וכך אעשה.

אריאל שרון: אני מתכוון לשמור על האחדות הלאומית, מקור כוחנו, אבל אני לא אעשה זאת במחיר התנהגות חסרת אחריות לאומית.

אריאל שרון: כי האחדות הלאומית אינה יכולה להיות ריקה מתוכן, היא אינה תולדה של הסדרים פוליטיים של בעלי אינטרסים בלבד.

אריאל שרון: האחדות שלנו צריכה להיות, חייבת להיות, אחדות של מטרה, אחדות של דרך ואחדות של מעשה.

אריאל שרון: כולנו שואפים לסיים את סכסוך הדמים הנורא עם הפלסטינים.

אריאל שרון: אפשר לעשות זאת, אפשר להגיע לשלום.

אריאל שרון: אבל האם המנהיגות הפלסטינית הנוכחית רוצה לנטוש את המזימה לחסל את ישראל ובמקום זאת לחיות אתה בשלום?

אריאל שרון: כל ילד פלסטיני יודע בלבו את התשובה האמיתית: כנופיות הטרור והרצח, שהשתלטו על חיי הפלסטינים בעידודה, בהסכמתה וביוזמתה של הרשות הפלסטינית והעומד בראשה, לא רוצות שלום, לא לנו ולא לפלסטינים – הן המכשול לשלום.

אריאל שרון: וכדי להגיע לשלום יש לעקור את שלטון הרצח ולהחליפו בשלטון של שלום.

אריאל שרון: זו האמת – גם אם זו אמת מרה, זו המציאות – גם אם המציאות קשה.

אריאל שרון: יותר מדי פעמים טמנו את ראשינו בחול.

אריאל שרון: לא עוד.

אריאל שרון: מכאן, מעל במת הכנסת, אני קורא לפלסטינים ואומר להם: הסבל הנורא שלכם מיותר הקורבנות שלכם מיותרים, הדם שנשפך, נשפך לשווא.

אחמד טיבי: תפסיק להרוג אותם.

מוחמד ברכה: – – –

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: תודה, חבר הכנסת טיבי.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: לא להפריע לראש הממשלה.

אברהם בורג: כל אחד יש לו רשות דיבור לאחר מכן.

מוחמד ברכה: תן לו הצעה אופרטיבית.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, אני מבקש להפסיק להפריע.

אברהם בורג: תודה.

אחמד טיבי: פעולה מוצלחת בח'אן-יונס.

אברהם בורג: חבר הכנסת טיבי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אריאל שרון: החליפו אתם את משטר העריצות שמוליך אתכם ממפלה למפלה, מאסון לאסון.

אריאל שרון: אני מאמין שכל פלסטיני יודע את האמת.

אריאל שרון: אני מאמין שיש סיכוי אמיתי שהשנה הקרובה תהיה שנת מפנה.

אריאל שרון: אני מאמין, שידנו המושטת לשלום, לא לנצח תושב ריקם.

אריאל שרון: אני מאמין ששכנינו הפלסטינים יגיעו בעצמם לרגע של שינוי היסטורי ביחסם למדינת ישראל.

אריאל שרון: אני מבטיח לכם שהממשלה הזאת תהיה ערה – –

מוחמד ברכה: הם הגיעו באוסלו – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, הקריאה נשמעה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אתה עוד מעט מדבר.

אברהם בורג: תודה רבה.

אריאל שרון: – – לכל סימן של שינוי, ותדע לנצל כל פתח, ואפילו סדק של שינוי, כדי לממש את תקוות הדורות ולעשות שלום.

טלב אלסאנע: עם ההנהגה הנוכחית?

אברהם בורג: חבר הכנסת טלב אלסאנע, פעם ראשונה אני אומר תודה, פעם שנייה אני קורא לסדר.

אברהם בורג: תודה רבה.

טלב אלסאנע: – – –

אברהם בורג: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

שאול יהלום: – – –

אברהם בורג: שאול יהלום, תודה.

אריאל שרון: חברי הכנסת, האיום על ביטחונה של מדינת ישראל אינו נובע רק מהסכסוך עם הפלסטינים, הוא נובע גם מקיומם של משטרים אפלים באזורנו, שעושים כל מאמץ להתחמש בנשק להשמדה המונית, כדי לנסות ולהביא עלינו כליה.

אריאל שרון: ישראל אינה עומדת מול האיום הזר בידיים ריקות מכלים וממעש.

אריאל שרון: אני שומע את קולות הבהלה שמהדהדים מכלי התקשורת, אני רואה את כותרות האימה, אני שומע את דיווחי החרדה.

אריאל שרון: מי שבא מבחוץ עוד יכול היה לחשוב שאנו הולכים כצאן לטבח.

אריאל שרון: אני מבקש לפנות מכאן לכל אזרחי ישראל ולומר להם: לא לפחד.

אריאל שרון: יש מקום לדאגה, אבל ישראל ערוכה ומוכנה לכל תרחיש שזוממים אויבינו.

אריאל שרון: אין מקום לבהלה ולפטפטת שיוצרת אותה.

אריאל שרון: צריך להישאר מאוחדים, לפעול יחד, בשקט, בנחישות ובאחריות ולעשות את מה שצריך.

אריאל שרון: איומי ההשמדה ההמונית והטרור הרצחני מכוונים לא רק כלפינו.

אריאל שרון: ארצות-הברית, מנהיגת העולם החופשי, נחושה בדעתה לעקור את האיום הזה ולנטרל אותו.

אריאל שרון: ישראל היא חלק מהעולם החופשי, בעלת ברית לארצות-הברית, והיא מקבלת בברכה את מנהיגותה במאבק נגד כוחות הרשע.

אריאל שרון: חברי הכנסת, לצד ההתמודדות עם בעיות הביטחון מצויה החברה הישראלית במשבר כלכלי קשה.

אריאל שרון: המשבר הזה נובע בעיקרו מהמשבר הכלכלי העולמי שנמשך כבר למעלה משנתיים.

אריאל שרון: הוא מוחרף על-ידי המציאות הביטחונית, שמקשה עלינו לפתח את הכלכלה מצד אחד, ודורשת משאבים עצומים שנלקחים מהמשק הישראלי, מכיסו של כל אזרח, מצד שני.

אריאל שרון: ושוב מתגלה כאן, כמו במשבר הביטחוני, חוסנה של החברה הישראלית.

אריאל שרון: אותה מסירות והקרבה שנדרשים באחד, נדרשים גם בשני.

אריאל שרון: תפקידנו העליון כנבחרי הציבור הוא לגלות אחריות ורגישות.

אריאל שרון: בשעה הזאת לא יכול להיות שכל אחד יבוא ויתבע: תן, תן, כי אין ממה לתת.

מוחמד ברכה: מההתנחלויות.

אברהם הירשזון: תגיד – את מדינת ישראל.

אברהם בורג: שמענו, תודה.

אריאל שרון: לא ייתכן שכל בעל אינטרס שמגובה במעט כוח פוליטי ייאבק על נתח מהקופה הציבורית.

אריאל שרון: היא ריקה.

אריאל שרון: לא ייתכן שביצוע הפתרונות לצמיחה מחודשת, בין השאר פרוייקטים לאומיים לתעסוקה, ייבלם על-ידי ביורוקרטיה אטומה.

אריאל שרון: אם הכנסת תפעל בחוסר אחריות ותחלק את כספי הציבור ללא גבול, ישראל תגיע לסף של אסון פיננסי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה מה שהממשלה עושה.

אריאל שרון: אם מסגרות התקציב ייפרצו, התוצאה תהיה אחת: האינפלציה והמחירים יקפצו, הדולר ירוץ, ומעט החסכונות שלנו יעלו בעשן.

אריאל שרון: מי שייפגע מכך הם קודם כול החלשים – מה שקשה היום, קשה מאוד, יהפוך אז לבלתי אפשרי.

אריאל שרון: אני נחוש בדעתי להגיש לכנסת, כבר החודש, תקציב של אחריות לאומית ולקיים עליו הצבעה.

אריאל שרון: אני אומר לכם בגלוי: בתקציב יש ויתורים מכאיבים לכולם.

אופיר פינס-פז: לא לכולם.

אברהם בורג: סליחה, אני מבקש.

אריאל שרון: דברים נחוצים יידחו.

אריאל שרון: פעולות חשובות תקוצצנה.

אריאל שרון: אבל לא ייתכן שנהיה מוכנים לעשות ויתורים כואבים לפלסטינים, למען השלום, ולא נהיה מוכנים לעשות ויתורים כואבים אחד לשני, למען הקיום והפרנסה שלנו.

טלב אלסאנע: כמו הוויתורים לפלסטינים.

אברהם בורג: חבר הכנסת אלסאנע, אני מבקש לא להפריע.

טלב אלסאנע: – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת אלסאנע, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

אברהם בורג: חידשנו כאן מסורת שלא מפריעים לראש הממשלה ולא מפריעים לראש האופוזיציה, וכולם שומרים עליה.

אברהם בורג: לקח הרבה זמן להגיע לזה.

אברהם בורג: אני מבקש – –

אחמד טיבי: כבר שנתיים לא מפריעים לו.

אברהם בורג: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה, חבר הכנסת טיבי.

אברהם בורג: אם אתה רוצה, אני מוכן להוציא אותך לפני הקריאות.

אברהם בורג: תודה.

אריאל שרון: ולכן, אני אומר לכל אלו ששובתים היום: צריך לוותר.

מוחמד ברכה: – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, אני מבקש ממך.

מוחמד ברכה: – – –

אברהם בורג: אני קורא גם אותך לסדר פעם ראשונה.

אברהם בורג: עכשיו אתה באותה רמה כמו טלב אלסאנע.

אברהם בורג: תודה.

מוחמד ברכה: לכבוד הוא לי להיות ברמה של טלב אלסאנע.

אברהם בורג: אין לי ספק.

אברהם בורג: בבקשה.

אריאל שרון: צריך לוותר על דרישות, גם אם הן מוצדקות, לתוספת שכר ותקציב; לוותר על הישגים שהושגו בעבר והיום אי-אפשר לעמוד בהם.

אריאל שרון: ובעיקר, אני אומר לכולנו: לוותר על ההזדמנות לנגח אחד את השני, להראות מי צודק יותר, מי מיטיב יותר, מי פופוליסט יותר.

אריאל שרון: מי שלא יוכל לגלות אחריות לאומית ולוותר, לא יוכל להיות חלק מההנהגה הלאומית.

אריאל שרון: בתקציב הזה יש היסודות הדרושים כדי לתת מענה על המצוקות החברתיות הקשות ולהתחיל לעלות על דרך של צמיחה ויציאה מהמשבר הכלכלי.

אריאל שרון: נעמוד ביעד גירעון של 3%, שישדר אמינות לכל שוקי העולם; נתחיל בהורדת מס ההכנסה לאנשים העובדים – –

תמר גוז'נסקי: העשירים...

אריאל שרון: – – נוסיף, גם השנה, עוד מיליארד שקל לתקציב התשתיות – דבר שיהפוך את ההשקעה בתשתיות לגדולה ביותר אי פעם – –

אופיר פינס-פז: – – –

אברהם בורג: אופיר.

אריאל שרון: – – הדבר בידינו – ונעשה זאת.

אריאל שרון: חברי הכנסת – – –

שאול יהלום: – – – אי-אפשר – – –

קריאות: – – –

אברהם בורג: חברי הכנסת, תודה.

אברהם בורג: בבקשה, אדוני ימשיך.

אריאל שרון: השנה הבאה עלינו תהיה שנת בחירות.

אריאל שרון: כל אחד מאתנו יעמוד לדין הבוחר – ראשית בתוך המפלגות ואחר כך בפני הציבור כולו.

אריאל שרון: שנת בחירות היא שנה קשה להכרעות קשות, ולמרות זאת ישראל תידרש השנה להכרעות קשות.

אריאל שרון: אני אעשה כל מאמץ כדי שהבחירות תיערכנה במועדן.

אריאל שרון: ישראל צריכה ביטחון, ישראל צריכה צמיחה כלכלית, ולשם שניהם ישראל צריכה יציבות.

אריאל שרון: די לנו במשברים פוליטיים שכל תכליתם צבירת נקודות רגעיות בדעת הקהל.

אריאל שרון: זה הזמן של כולנו, כל היושבים בבית הזה, לגלות אחריות לאומית.

אריאל שרון: אני לא אסטה מדרכי.

אריאל שרון: אנו נמשיך לקבל החלטות נכונות – וקשות – גם אם ריח הבחירות עולה באוויר.

אריאל שרון: אני אעמוד על כך שהחלטות שהתקבלו ברוב בממשלה, תבוצענה, ולא אקבל כל סטייה מכללי הממשל התקין.

אריאל שרון: האינטרס הלאומי יגבר גם השנה על פני האינטרס המפלגתי או האישי של מישהו – יהיה חשוב ופופולרי ככל שיהיה.

אריאל שרון: כך התחייבתי לעשות וכך אעשה.

אריאל שרון: אני יודע שרבים מכם – מהקואליציה ומהאופוזיציה – סבורים כמוני, וכך ינהגו.

אריאל שרון: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אסיים בנימה קצת שונה.

אריאל שרון: בימים הקרובים יציין עם ישראל כולו – באבל, בראש מורכן מצער ומבושה – את המעשה הנתעב ביותר בתולדות מדינת ישראל, רצח ראש הממשלה יצחק רבין , זכרו לברכה.

אריאל שרון: מחלוקות חינם; שנאת חינם; חוסר סובלנות; חוסר הרצון לכבד דעה אחרת; חוסר הנכונות לוותר מעט; הקנאות; הגידוף – הובילו לאלימות הנוראה.

אריאל שרון: שלושה כדורי אקדח רצחו אדם – והתנקשו בנשמתנו.

תמר גוז'נסקי: מי גידף?

אברהם בורג: אני מבקש.

אופיר פינס-פז: – – – הסית – – –

אריאל שרון: יצחק רבין היה מפקדי שנים רבות – –

אחמד טיבי: מה הוא אמר – – –

אריאל שרון: – – הוא היה ידידי שנים רבות יותר.

אריאל שרון: הוא היה ראש הממשלה שלי – של בוחריו ושל אלה שלא בחרו בו.

אריאל שרון: הוא היה אדם שתמיד שאף להתעלות מעל האינטרס המיידי, האישי, המפלגתי, ושירת באמונתו את האינטרס הלאומי.

אריאל שרון: גם כשחלקתי עליו בעניין זה או אחר, ידעתי שהוא פועל כי כך הוא מאמין שנכון, כי כך הוא רואה את טובת העניין.

אריאל שרון: יהי זכרו ברוך! אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, עם פתיחת מושב החורף נביט קדימה ונפעל יחד – מעבר למחלוקות הרגע – נפעל יחד באמונתנו לדאוג לביטחון, להביא שלום ולקדם את מדינתנו לרווחה ולשגשוג.

אריאל שרון: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: יושב-ראש האופוזיציה, חבר הכנסת יוסי שריד, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: מיליון וחצי עניים זה ממש שגשוג ...

קריאות: – – –

אברהם בורג: יהיה לך זמן לברר את זה מייד.

יוסי שריד: כבוד נשיא המדינה – – –

אברהם בורג: רק רגע.

אברהם בורג: חבר הכנסת יאיר פרץ, חבר כנסת גמליאל, נא לשבת.

אברהם בורג: תודה רבה.

יוסי שריד: כבוד נשיא המדינה, חברי כנסת לשעבר, חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש וכל האורחים והקרואים המכובדים, ביום חמישי מקיימת הכנסת מעמד מיוחד במלאות שבע שנים לרצח ראש ממשלתנו יצחק רבין.

יוסי שריד: נדמה לי שאני אחד מן הדוברים, ולכן את מה שיש לי לומר על רצח רבין – על מה באמת היה, מה קרה קודם, מה נאמר, מה נשמע – את כל זה אני שומר ליום חמישי.

מוחמד ברכה: יש כאלה שרצחו אותו ויש כאלה שרוצחים – – –

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראש הממשלה – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, זה ממש מחוץ לפרמטרים – להפריע ליושב-ראש האופוזיציה?

מוחמד ברכה: לא מפריע.

מוחמד ברכה: מחזק.

אברהם בורג: עוזר לו.

אברהם בורג: תודה.

יוסי שריד: ראש הממשלה, זה לא מקרה שההישג היחיד שיכולת להצביע עליו כאן בדבריך בכנסת – ואני מאד מקווה שלא תיעלב אם אני אומר שזה באמת היה נאום רדוד.

יוסי שריד: למה הוא היה רדוד?

יוסי שריד: לא כדי לחוות דעה ולא כדי, חס וחלילה, להוציא דיבת נאום רעה – כי לא היה בו כלום.

יוסי שריד: זאת אומרת, זה היה קובץ של משאלות לב – וזה בסדר; כל מיני תקוות חסודות – וגם זה בסדר – אבל לא היה בו אפילו סימן הקלוש שבקלושים לאיזושהי דרך – לא בתחום המדיני ולא בתחומים אחרים.

קריאה: לא הקשבת.

יוסי שריד: ההישג היחיד שהצבעת עליו – ובצדק מבחינתך, אני חושב שמבחינתך זה הישג עצום – זו ממשלת האחדות, ממשלת האחדות הלאומית.

יוסי שריד: זה שאתה יושב יחד עם שמעון פרס, יחד עם פואד בן-אליעזר, יחד עם אחרים – בשבילך זה הישג עצום, אבל אני חושב שגם אתה תסכים אתי, שממשלה זה לא יעד.

יוסי שריד: ממשלה זה אמצעי; ממשלה זה כלי שבאמצעותו צריך להשיג דברים מסוימים.

יוסי שריד: הרי לא נבחרים לראשות ממשלה רק כדי להיבחר, אלא לעשות דברים, לממש אותם, להשיג אותם ולהציג אותם בפני הציבור.

יוסי שריד: כבר עברו שנתיים כמעט מאז נהיית ראש הממשלה.

יוסי שריד: וזה ההישג היחיד שלך.

יוסי שריד: ממשלת אחדות לאומית – כמו כל ממשלה אחרת – נבחנת על-פי מעשיה.

יוסי שריד: מעשיה מקרבים אותה, מעשיה מרחיקים אותה, מעשיה מחבבים אותה, בגלל מעשים שלה יש רתיעה ממנה – ועובדה, אתה אישרת את זה, כי אחרת בוודאי היית מונה בפתיחת המושב את הישגי הממשלה, ולא עשית את זה, ואני לא מאשים אותך כי אין כאלה – במבחן התוצאה, הממשלה היא כישלון מוחלט בכל התחומים, ואפילו תחת איומים – חלילה, אני לא איש של איומים – אפילו תחת איומים לא תוכל להצביע ולו על הישג אחד קלוש של הממשלה.

יוסי שריד: וזה המבחן.

יוסי שריד: לא ממשלת אחדות כשלעצמה, מה עושים עם האחדות הזו?

יוסי שריד: אתה אומר: זה נותן הרבה כוח.

יוסי שריד: כוח למה?

יוסי שריד: כוח למה?

יוסי שריד: כוח להרוס?

יוסי שריד: כוח להשחית?

יוסי שריד: כוח לבנות?

יוסי שריד: כוח למה?

יוסי שריד: בסדר, אתם חזקים, נכון.

יוסי שריד: יש פה קואליציה של בערך 90 חברי הכנסת – בין 80 ל-90, גם מי שלא בקואליציה בוודאי יהיה בעוד זמן בקואליציה – נכון, הממשלה הזאת מבחינת הבסיס הפרלמנטרי שלה היא חזקה.

יוסי שריד: מה עושים בחוזק הזה?

יוסי שריד: אני עליתי לכאן אל הדוכן היום לא רק על-פי התור ועל-פי הסדר הטוב, אלא גם כדי לנסות ולערוך מחדש את השיח הציבורי בישראל, ואני אגיד לך גם למה.

יוסי שריד: כי אני מרגיש שאנחנו תקועים.

יוסי שריד: אנחנו נעים, מסתובבים, מסתחררים בתוך מעגל סגור, ואנחנו גם מעלים גירה.

יוסי שריד: כל אחד מעלה את הגירה של עצמו, בדרך הטבע.

צבי הנדל: תתחיל באוסלו.

יוסי שריד: ראש הממשלה – הרי צריך היה לפתוח בזה שראש הממשלה הבטיח מה שהוא הבטיח, התחייב למה שהוא התחייב, לשלום ולביטחון.

יוסי שריד: היום נדמה לי שהוא אפילו לא התחייב לזה.

יוסי שריד: רק לפני כמה ימים שמעתי אותך באחד המעמדים.

יוסי שריד: אמרת: זה אומנם לוקח זמן, אבל אני נחוש, אני מחויב לשלום ולביטחון ואני אביא שלום וביטחון.

יוסי שריד: אתה חוזר על המחויבות שלך, ואנחנו באים וקוראים קריאות שבר: איפה השלום ואיפה הביטחון?

יוסי שריד: מה קרה להתחייבויות האלה?

יוסי שריד: אנחנו כל הזמן מסתובבים סביב עצמנו.

יוסי שריד: אתה אומר: אני מתחייב, אנחנו אומרים: איפה זה?

יוסי שריד: וזה איננו.

יוסי שריד: החלטתי לומר לך שאני חושב שזה אבוד.

יוסי שריד: כל זמן שאתה ראש ממשלה וזו הממשלה, זה אבו ד.

יוסי שריד: אין תוכנית, אין מה לממש, יש שקט, אין שקט, הפעולות הן אותן פעולות וזה בכלל לא משנה.

יוסי שריד: פעולות מעודדות טרור, פעולות מדכאות טרור, הכול בעיסה אחת, בערבוביה אחת.

יוסי שריד: אין שום תוכנית.

יוסי שריד: מה שאני מציע, ואני בטוח שזה יהיה מקובל עליך, כי זה הרבה יותר פשוט, ונעשה לך את החיים יותר קלים, הוא להתהלך בקטנות.

יוסי שריד: למה להתהלך בגדולות?

יוסי שריד: זה גדול עליך.

יוסי שריד: שלום וביטחון – זה גדול עליך.

יוסי שריד: להתהלך בקטנות.

יוסי שריד: הרבה שנים אמרו עליך שאתה בולדוזר.

יוסי שריד: אני מוכן להציע לך משימות שהן לאו דווקא ראויות לבולדוזר, אפילו ראויות למכסחת דשא.

יוסי שריד: הרבה יותר פשוט, הרבה יותר קטן.

יוסי שריד: למה בולדוזר?

יוסי שריד: מי צריך את כל הבולדוזרים האלה?

יוסי שריד: ראינו גם מה הבולדוזרים האלה עושים בזמן האחרון.

יוסי שריד: אני לא מומחה גדול לבולדוזרים, אבל אני מניח שבולדוזרים לא נועדו רק להריסה.

יוסי שריד: הם נועדו גם לאיזו עבודת הקמה, עבודת בנייה.

יוסי שריד: הנושא הזה, אף שהוא הפך בימים האחרונים לנושא מאוד מאוד חשוב, בעיני הוא לא כל כך חשוב, כי יש בינינו ויכוח בבית הזה, ויכוח ממושך, וגם היום לא נמצה אותו – כן התנחלויות, לא התנחלויות.

יוסי שריד: דעותינו ידועות בעניין זה, ומכיוון שאני לא רוצה להמשיך ולהסתובב באותו מעגל, אני רוצה לומר רק מלה בעניין המאחזים, שכאמור הם לא נושא כל כך חשוב.

יוסי שריד: אני שואל אותך, ראש הממשלה, ואני שואל אותך, שר החוץ, אולי בעיקר אותך, שר החוץ: הממשלה הזאת הבטיחה, ואתם אנשי כבוד, לא?

יוסי שריד: אם אתם לא אנשי כבוד, עם מי בכלל אנחנו מדברים?

יוסי שריד: הממשלה הזאת הבטיחה שהיא לא מקימה התנחלויות חדשות.

יוסי שריד: שמעון פרס עשה סיבובים בכל העולם, לא היה מנהיג אחד בעולם שהוא לא הבטיח לו שהממשלה הזאת לא מקימה התנחלויות חדשות.

חיים דרוקמן: זה העיקר.

יוסי שריד: זו היתה המדיניות, אבל הקמתם הרבה התנחלויות חדשות.

יוסי שריד: אני שואל, מעבר לוויכוח הידוע – כן התנחלויות, לא התנחלויות, מה ההיגיון שיש בזה?

יוסי שריד: מה ההיגיון באותה התמקמות שקראנו עליה בימים האחרונים פרטים נוספים, של הנוער על הגבעות?

יוסי שריד: אלה אנשים שהלכו לשם, להתיישב על הגבעות, לאחר שהם חזרו מהודו, או במקום נסיעה להודו הם הביאו אתם את ה"אשראם" שלהם שם לגבעות.

יוסי שריד: אנשים שאינם בהכרח האנשים הכי מיושבים והכי מאוזנים.

חיים דרוקמן: מה עושה הנוער שלכם?

יוסי שריד: ואני שואל אותך, ראש הממשלה, זה הגיוני שאנחנו נפקיד את גורלנו, את גורל המדינה הזאת בידי האנשים האלה?

יוסי שריד: לפני כמה ימים שמעתי את חבר הכנסת טומי לפיד מדבר בהתלהבות ובהתמוגגות, ואפילו גיליתי כלפי זה הבנה, על הראש היהודי, בעקבות פרסי נובל.

יוסי שריד: כבר הרבה שנים אני שואל: אם זו מדינה יהודית, איפה הלב היהודי ואיפה הנשמה היהודית, ותיכף נדבר על זה, אבל אני שואל גם: איפה הראש היהודי?

אלי כהן: כולם אצלך.

יוסי שריד: בידי האנשים האלה נפקיד את גורל המדינה?

יוסי שריד: זה הגיוני?

יוסי שריד: אז מה?

יוסי שריד: הערמתם פעם אחת על כל העולם, שמעון פרס, ועכשיו אתם מערימים פעם שנייה.

יוסי שריד: מדוע?

יוסי שריד: משום שקודם הקמתם אותן בעורמה, ועכשיו אתם מפנים אותן בעורמה, כי אתם גם לא מפנים.

יוסי שריד: שמעתי שאתמול, בישיבת הממשלה, התלוננו שלושה שרים יחד על זה שהם מצאו שנאה למדינת ישראל באירופה.

צבי הנדל: בגללך, בגלל שכמותך.

חיים דרוקמן: היא קיימת גם בארץ.

אברהם בורג: אני קורא אותך לסדר, חבר הכנסת דרוקמן.

יוסי שריד: ותמיד אומרים, כמובן, שזאת האנטישמיות המסורתית.

צבי הנדל: לא.

אברהם בורג: אני קורא גם אותך לסדר, חבר הכנסת הנדל.

יוסי שריד: זו לא בהכרח האנטישמיות המסורתית.

נסים זאב: השנאה מתחילה מהכנסת.

אברהם בורג: חבר הכנסת זאב, גם אתה בדרך החוצה.

יוסי שריד: כאשר מתחייבים למי שמתחייבים, צריך לעמוד בהתחייבות.

יוסי שריד: אבל איך אני יודע שהממשלה הזאת היא בכל זאת ממשלת עורמה?

יוסי שריד: נניח שאלה גויים, מצווה להערים עליהם, נכון?

יוסי שריד: גויים, מצווה להערים עליהם, על הטובים ועל הגרועים, על שונאי ישראל ועל אוהבי ישראל.

יוסי שריד: אבל אני אתן לכם דוגמה לגמרי אחרת – הממשלה הזאת, בין השאר בהתערבותך, ראש הממשלה, זאת כבר לא המחלקה של שמעון פרס, הממשלה שלך חתמה על הסכם לא עם אירופים אנטישמים אלא עם נכים.

יוסי שריד: 75 יום השלכתם אותם אל הרחוב, הפגינו 75 יום, ובסופו של דבר הממשלה הזאת במו-ידיה, אולי במו-ידיך אפילו, חתמה על הסכם עם הנכים.

יוסי שריד: אני שואל אותך, ראש הממשלה, זה ראוי להערים על נכים?

יוסי שריד: האם ראוי להערים על כל א דם, אבל בעיקר על נכים?

יוסי שריד: עד היום הרי מצבם רק הורע לאחר שחתמתם.

יוסי שריד: זאת אומרת, שזה טבעה של הממשלה וזה לא רק הגויים האלה, שצריך לרמות אותם.

יוסי שריד: אלה נכים.

יוסי שריד: למה לרמות אותם?

יוסי שריד: זה ראוי?

יוסי שריד: זה מכסחת דשא, לא צריך בולדוזר בשביל זה.

יוסי שריד: אני אומר: ראש הממשלה, בכיסוח דשא שלא תובע מאמץ עליון, אתה צריך לעמוד על זה שהממשלה תקיים את ההסכם שהיא חתמה עליו עם הנכים.

יוסי שריד: דרישה מאוד פשוטה.

יוסי שריד: זה דבר של מה בכך בשבילך.

יוסי שריד: אז תעשה את זה.

יוסי שריד: חבל.

יוסי שריד: אני לא יודע אם יש פה נציגות של נכים או אין פה נציגות של נכים, והרי בלאו הכי, גם אם תקיימו עכשיו את ההסכם עם הנכים, מצבם לא יחזור להיות מה שהיה, ומה שהיה היה גרוע מכל גרוע.

יוסי שריד: למה?

יוסי שריד: כי בינתיים השכר נשחק ובינתיים הטלתם עליהם גזירות נוספות, וגם אם יקבלו את המעות הקטנות האלה – מה כבר הבטיחו שם?

יוסי שריד: איזה 300 שקל עלובים – על זה אתה רוצה לבנות את התאוששותה של הכלכלה הישראלית?

יוסי שריד: שיבחת את אזרחי מדינת ישראל ואמרת: כולם נותנים דוגמה.

יוסי שריד: במידה רבה זה נכון, ואני מצטרף אליך בשבחים לאזרחי מדינת ישראל, אבל יש גורם אחד שלא נתן שום דוגמה, והגורם הזה הוא ממשלת ישראל.

יוסי שריד: אתה אומר שכולם מקריבים קורבנות, איזה קורבן הקריבה ממשלת ישראל?

יוסי שריד: הממשלה הצטמצמה במשהו?

יוסי שריד: היא יותר קטנה היום במשהו?

יוסי שריד: אני לא רוצה לנקוב בשמות, אבל למה לא הקרבת שניים–שלושה שרים בלי תיק?

יוסי שריד: למה לא צמצמת קצת את הממשלה?

יוסי שריד: למה לא הקרבת כמה סגני שרים שקמים בבוקר ואין להם מה לעשות?

יוסי שריד: אני מסכים אתך שכולם מקריבים קורבנות, אבל יש רק גורם אחד שלא מקריב שום קורבן, וזו הממשלה.

יוסי שריד: ממשלה שמנה, שמנה ובועטת.

יוסי שריד: במי היא בועטת?

יוסי שריד: בחלשים ביותר.

יוסי שריד: היו גם התחייבויות לאנשי מילואים, וזה בוודאי נושא שקרוב ללבך, ראש הממשלה.

יוסי שריד: שום דבר לא נפרע עד עצם היום הזה.

יוסי שריד: למה שלא תיתנו – כיסוח דשא, לא בולדוזר ולא שום דבר – למה שלא תיתנו לאנשי המילואים, שמצבם הוא כפי שהוא ואנחנו יודעים מה העומס שמוטל עליהם, הרגשה שאתם אוהבים אותם כמו שאתם אוהבים את המתנחלים או את תושבי קריית-ארבע?

יוסי שריד: את תושבי קריית-ארבע אתם נורא נורא אוהבים, ויש לזה סימנים בשטח, כי אלמלא אהבתם אותם כל כך בוודאי הייתם מנסים לרסן אותם במשהו.

יוסי שריד: למה שאנשי המילואים לא ירגישו שאתם אוהבים אותם כמו שאתם אוהבים את תושבי חברון, לכל השדים?

אורי אריאל: למה אתה מסית ומדיח כל הזמן?

אברהם בורג: חבר הכנסת אריאל, תודה.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, אתם קוראים עיתונים, אני מניח כמונו, אבל בכל זאת יש דבר אחד, אם אני מדבר על המשימות הקלות.

יוסי שריד: משימות קלות יחסית.

יוסי שריד: אם אתם לא מסוגלים לעמוד במשימות האלה, אתם לא מסוגלים לעמוד בשום דבר.

יוסי שריד: אתם קוראים עיתונים, גם אנחנו קוראים עיתונים.

יוסי שריד: אנחנו גם מכירים את המציאות, אנחנו לא מכירים את המציאות דרך התקשורת, אבל כאן זה מנוסח כפי שזה מנוסח.

יוסי שריד: התרגשתי מאוד כאשר ראיתי את הדברים אתמול.

יוסי שריד: באמת התרגשתי, בלי שום ציניות, אתה, ראש הממשלה, נתת ברכה, עיטור ומתנה למיכאיל סיקיסוב שהציל אותנו מפני פורענות קשה.

יוסי שריד: לא אקרא כאן את התיאור, כולכם קראתם אותו, אתם יודעים באיזה מצב הוא נמצא: בקרוון העלוב יש מיטה בודדת, עליה מזרון, שתי שמיכות, סדין וכרית.

יוסי שריד: אין בו גז, אין מקרר, אין שירותים ואין מקלחת.

יוסי שריד: ספסלי הישיבה היחידים נלקחו מאוטובוס ישן.

יוסי שריד: האיש נפרד מאשתו בגלל המצוקה.

יוסי שריד: אני שואל, השר הנכבד שרנסקי, אני שואל גם אותך:

יוסי שריד: אנחנו מביאים עולה מטורקמניסטן במקרה הזה – נדמה לי שהוא מטורקמניסטן – ואנחנו גוזרים עליו חיי כלב.

יוסי שריד: בשביל מה הבאנו אותו, כדי לתת לו חיי כלב?

יוסי שריד: כדי לתת לו שני עטים במתנה, בקופסה מהודרת?

יוסי שריד: מה הוא יעשה עם העטים האלה, ריבונו של עולם, הוא יכתוב מכתבים לאשתו בנפרד, הוא יחתום על שיקים שאין לו?

יוסי שריד: מה הוא יעשה בעטים האלה, בקופסה המהודרת?

יוסי שריד: הוא לא היחיד.

יוסי שריד: במדיניות שלכם, מר שרנסקי, אתם שולחים הרבה עולים חדשים, ולא רק אותם, גם גמלאים, אל פחי האשפה.

יוסי שריד: אתה יודע שאנשים מחטטים בין פחי האשפה או שאתה לא יודע?

יוסי שריד: כדאי שתדע שהם מחטטים בפחי האשפה.

יוסי שריד: זו המדינה היהודית, הציונית, שמביאה עלייה, כדי לשלוח אותם לחטט בפחי האשפה?

נתן שרנסקי: הם גאים להיות במדינת ישראל.

יוסי שריד: מאה אחוז.

יוסי שריד: אני רוצה לומר תודה מקרב לב למיכאיל סיקיסוב, באמת תודה מקרב לב על מה שעשה למעננו.

יוסי שריד: אני רוצה לבקש ממנו סליחה על מה שאנחנו לא עשינו למענו, או על מה שעוללנו לו ולאנשים כמוהו.

יוסי שריד: מכל הסיפורים שמתפרסמים, יש באמת סיפורים מדהימים באופן מיוחד.

יוסי שריד: אחד מהם התפרסם באחד העיתונים: שוטרים קנו לגנב חטיפים עבור בנותיו.

יוסי שריד: מה מסופר כאן: חוקרים מתחנת מעלה-אדומים של מחוז ש"י ישבו שלשום בחדר החקירות מול גבר כבן 50, שישב שפוף וניסה להסביר את מעשיו כשהוא ממרר בבכי – זה, אגב, אני אומר גם לשר הפנים, לשעבר שר העבודה והרווחה, כי זהו בכי נמשך והולך, אבל האוזניים כבר אטומות.

יוסי שריד: האיש נתפס בסופרמרקט בעיר כאשר הוא גונב "ביסלי" ו"במבה".

יוסי שריד: אני מצטער ומתבייש, אמר האיש, תושב מעלה-אדומים.

יוסי שריד: הוא הסביר, כי הוא אב לארבעה ילדים, משתכר 2,500 שקל בחודש, ובגלל מצוקתו הכלכלית החליטו שירותי הרווחה להוציא מביתו שתיים מבנותיו והעבירו אותן למוסד חינוכי עם פנימייה.

יוסי שריד: הן מגיעות הביתה לחופשה – שתי הילדות האלה שהוצאו מהבית – רק פעם בחודש, כי לביקורים תכופים יותר, אומר האיש, אין לי כסף.

יוסי שריד: כך סיפר האב לחוקרים.

יוסי שריד: היום הבנות שלי מגיעות לביקור, אבל אין לי שום דבר טעים לתת להן.

יוסי שריד: אני אומר, הרי זה סיפור נורא.

יוסי שריד: מה הוא גנב בסופרמרקט, פאטה, כבד אווז?

יוסי שריד: קוויאר?

יוסי שריד: מה הוא גנב – "במבה" ו"ביסלי".

יוסי שריד: אני יודע שהנכדים שלי – ושל יעל דיין כמובן, כדי שלא לקחת עליהם מונופול ובעלות – אוהבים נורא "במבה" ו"ביסלי".

יוסי שריד: כל אחד מאתנו צריך הרי להעמיד את עצמו במקומו, אין לו "במבה" ו"ביסלי" לקנות לילד שלו או לנכד שלו.

יוסי שריד: כל אחד מבינינו צריך לשאול את עצמו, האם במצב הזה, כאשר הילד מגיע פעם אחת בחודש – כמו במקרה של האיש המסכן הזה ממעלה-אדומים – אנחנו הולכים לגנוב בסופרמרקט "במבה" ו"ביסלי" בשביל שתי הילדות שבאות פעם אחת בחודש או לא.

יוסי שריד: זו שאלה שכל אחד מאתנו צריך לשאול את עצמו.

יוסי שריד: הבעיה היא, שבארץ שלנו לא העניים גונבים אלא העשירים.

יוסי שריד: אם הם לא גונבים את זה במישרין, הם עושים את זה בתעתועים.

יוסי שריד: הם עושים את זה בכל מיני דרכים נפתלות, נניח בעמותות – העשירים גונבים, לא העניים גונבים.

יוסי שריד: הבוקר קראתי בעיתון – גם זה נושא שקרוב ללבכם – שחיילים בצבא לא יוצאים לחופשה רגילה, מפני שאין מה לאכול בבית.

יוסי שריד: שומו שמים, למה הגענו?

יוסי שריד: פעם, לפני הרבה שנים – שמעון, אתה בוודאי זוכר את זה – ילדה אחת במקום אחד אמרה משפט אחד, ילדה אחת מבית-שאן אמרה אפילו לא משפט אלא שתי מלים: אני רעבה.

יוסי שריד: כל הארץ רעשה, רעידת אדמה היתה.

יוסי שריד: מה רועד עכשיו?

יוסי שריד: שום דבר, זה לא מזיז לאף אחד, בוודאי לא לממשלה.

יוסי שריד: עובדה שהממשלה לא נתנה שום דוגמה אישית.

יוסי שריד: הרי כל המדינה הזו השתנתה מן הקצה אל הקצה, התהפכה על פניה.

יוסי שריד: זו מדינה אחרת לגמרי מהמדינה שהיתה כאשר ילדה אחת במקום אחד אמרה: אני רעבה, והארץ רעשה, כאשר עשרות אלפי ילדים רעבים – והארץ שותקת.

יוסי שריד: אגב, כל זה רק לכיסוח דשא, לא בולדוזר ולא שום דבר.

יוסי שריד: בואו נתחיל להתהלך בקטנות.

יוסי שריד: בואו נשכח עכשיו מהשלום ומהביטחון.

יוסי שריד: השלום והביטחון יבואו, לא בתקופה הזו, לא בתקופה של הממשלה הזו, הם יבואו פעם.

יוסי שריד: אבל הרי כל האיומים שנשקפים לחברה הישראלית מבית הם לאין-שיעור יותר חמורים ויותר מסוכנים מכל האיומים של ערפאת, של ה"חיזבאללה", של "הג'יהאד האסלאמי" ושל "אל-קאעידה" ביחד.

יוסי שריד: חלאס, מספיק עם ערפאת.

יוסי שריד: בסדר, ערפאת מתעתע, ערפאת טעה, ידו היתה במעל, אני מוכן לקבל את זה.

יוסי שריד: קיבלת הרבה עזרה מערפאת, אבל אני שואל כמה עזרה מותר לקבל מערפאת, הרי גם לכך יש גבול.

יוסי שריד: דברים קטנים: ילד שמר את העוף במכנסיו לאמו הרעבה.

יוסי שריד: בשלב מסוים, אומרת המורה, שמתי לב כי זו הפעם השנייה שאני רואה שהילד חיסל את מנת העוף בתוך שנייה.

יוסי שריד: שאלתי אותו, קיבלת את מנת העוף, השלכת אותה, אולי אתה לא אוהב עוף?

יוסי שריד: ראיתי שהילד מתכווץ.

יוסי שריד: ביקשתי ממנו לקום ולגשת אלי, ואז שמתי לב שהכיס הימני במכנסיו תפוח קצת.

יוסי שריד: הצצתי וראיתי שמתוך הכיס מציץ "פולקע" של עוף.

יוסי שריד: שאלתי אותו, מדוע הוא מכניס את העוף לכיס, והוא אמר לי: זה בשביל אמא שלי.

יוסי שריד: חטפתי שוק, אומרת המורה.

יוסי שריד: התברר לי שכל הימים האלה הוא מסתפק במנת קוסקוס או אורז וירקות, ואת העוף הוא מכניס לכיס ומביא לאמו.

יוסי שריד: לקחתי את חתיכת העוף והשלכתי אותה לאשפה, כי היא היתה מלאה חול שהיה לו בכיס ממגרש המשחקים.

יוסי שריד: נתתי לו לאכול מנת עוף אחרת, והבטחתי לו שייקח לאמא מנה מסודרת.

יוסי שריד: יש להניח שהאמא היא חד-הורית, אחרת היה לוקח גם לאבא.

יוסי שריד: הסיפורים האלה נוראים.

יוסי שריד: בסך הכול כל מה שצריך לעשות הוא לנסות ולהקים, בהדרגה אם צריך, אבל בקצב מואץ, מפעל הזנה.

יוסי שריד: אינכם הראשונים בהמצאה של הדרך שבה אתם הולכים, של תורי הבושה לסנדוויצ'ים.

יוסי שריד: היה ראש ממשלה קודם שדיבר על מדיניות המקרר הריק והמקרר המלא, כמו כלים שלובים.

יוסי שריד: יש מקרר ריק בבית אחד, יש מקרר מלא בבית שני.

יוסי שריד: מסדרים את העניינים ככלים שלובים.

יוסי שריד: טוב, גם הוא עכשיו בכפר-שמריהו.

יוסי שריד: אלה אינם כלים שלובים, אלה דברים שדי קל לעשות.

יוסי שריד: אם אתם לא יכולים לעשות את זה, מה אתה אומר לנו, ראש הממשלה, שכולם משלמים את המחיר; האנשים האלה בכלל לא יכולים לשלם מחיר, מה אתה רוצה שהם ישלמו?

יוסי שריד: הרי אין להם ממה לשלם.

יוסי שריד: לכן – יכול להיות שהאמירה קצת לא לעניין – יכול להיות שאתם סומכים על זה שבלאו הכי, בסופו של דבר, יצביעו בעדכם.

יוסי שריד: בסדר, יכול להיות, זה חבל, אבל יכול להיות.

יוסי שריד: אתם, ברגע המכריע, כמו שאתם עושים כל הזמן, תנפנפו בדחליל של ערפאת, כולם ייתקפו בחרדה, ויכול להיות שיצביעו כפי שיצביעו.

יוסי שריד: אבל זה לא הכול.

יוסי שריד: אתם משאירים אחריכם אדמה חרוכה, אתם משאירים אחריכם מדינה חרוכה, ובעיקר – אתם משאירים אחריכם אנשים חרוכים, אנשים חרוכים, ולא יהיה אפשר לשקם את זה.

יוסי שריד: אני שואל אותך, החיילים האלה, שבוודאי נורא נורא אוהבים, כמו שכולנו אהבנו, חופשה רגילה, ולא יוצאים הביתה מפני שאין להם מה לאכול – זה ביטחון?

יוסי שריד: הרי פה באמת הדברים מתקשרים, זה ביטחון?

יוסי שריד: זה הביטחון שאתה הבטחת?

יוסי שריד: החיילים האלה יגנו על הבית?

יוסי שריד: הבית שאין בו לחם לאכול.

יוסי שריד: ומה עם הבושה?

איוב קרא: – – – הזקנה בנהרייה?

זאב בוים: – – –

יוסי שריד: נכון, גם זו שאלה.

אברהם בורג: אל תפריע, זאביק בוים, אל תפריע.

יוסי שריד: יש לכם המון המון דברים לעשות, כי במשך השנים, אני אגיד לך מה קרה במשך השנים – במשך השנים, היינו פעם מדינה יותר טובה, לא מי יודע מה, אבל בכל זאת, מדינה יותר ערכית, יותר מוסרית, יותר מתחשבת, יותר מזדהה, וזו היתה מדינה שאפשר היה להגדיר אותה, פעם יותר, פעם פחות, כמדינה של צדק ורווחה.

יוסי שריד: ועכשיו, קיבלנו מדינה של רווח וצדקה.

יוסי שריד: מדיניות הסנדוויץ'.

יוסי שריד: אז מה שאני מציע לכם, בסך הכול, רבותי המכובדים, חברי הממשלה, שבכל פעם שאתם מחליטים על משהו, אל תראו רק את ערפאת לנגד עיניכם – תראו, הרי מה הייתם עושים בלי ערפאת, הוא הרי השותף הכי נאמן שלכם – –

נסים זאב: – – – זה מספיק.

יוסי שריד: – – אל תראו רק את ערפאת לנגד עיניכם, תראו לנגד עיניכם את הילד עם ה"פולקע" של העוף, ואז, תאמינו לי, תהיו גם הרבה יותר פופולריים.

יוסי שריד: למה אני נותן לכם את העצות הטובות האלה?

יוסי שריד: יכול להיות שראש הממשלה יהיה אז גם יותר פופולרי מנתניהו.

מאיר פרוש: לערפאת – – –

יוסי שריד: אם הוא יראה את ה"פולקע" של העוף, ואת הילד, ואת החול על ה"פולקע", תקבלו החלטות יותר נכונות.

אברהם בורג: תודה רבה.

אריה האן: אבקש לקום.

אריה האן: כבוד הנשיא! (חברי הכנסת מכבדים בקימה את צאת נשיא המדינה מאולם המליאה.

אריה האן: )

אריה האן: בבקשה לשבת.

אברהם בורג: תודה לנשיא, תודה לסגל הדיפלומטי, לסגל א' שנמצאים כאן אתנו.

אברהם בורג: נעבור לדיון.

אברהם בורג: ועדת הכנסת קבעה הודעות סיעות בשיעור חמש דקות לסיעה.

אברהם בורג: ראשונה – חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, חמש דקות בבקשה.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, השרים, כנסת נכבדה, ממשלת ישראל מביאה לשתי מלחמות, שתי מלחמות הרסניות לאזרחיה.

חוסניה ג'בארה: המלחמה הראשונה היא במקום הביטחון והשלום שהבטיח ראש הממשלה להביא לעם.

חוסניה ג'בארה: במקום השמירה על יוקרת האדם, נהרגים מאות אנשים.

חוסניה ג'בארה: הדם נשפך לשווא כמו מים מצינור שהתפוצץ.

חוסניה ג'בארה: וזאת כש-30 שרים נמצאים בממשלה, רובם ללא עבודה.

חוסניה ג'בארה: כל זה קורה ואף אחד לא מזיז דבר וחצי דבר.

חוסניה ג'בארה: המלחמה השנייה, אדוני היושב-ראש, היא מלחמה על הלחם.

חוסניה ג'בארה: במקום להביא לשגשוג בכלכלה, רווחה לאזרחי המדינה, קידום בתחום החברתי ושמירה על כבוד האדם, הממשלה הזאת מביאה לרעב.

חוסניה ג'בארה: ילדים ומשפחות רבות רעבים ללחם.

חוסניה ג'בארה: האבטלה רחבה ומתרחבת עוד יותר.

חוסניה ג'בארה: החברה מתפוררת.

חוסניה ג'בארה: תופעות האלימות והשימוש בסמים הולכות וגואות.

חוסניה ג'בארה: אנו רואים, אדוני היושב-ראש, את החיילים שלא רוצים לחזור הביתה – ויסלח לי חבר הכנסת וראש האופוזיציה יוסי שריד, כתבתי את הנאום שלי לפני ששמעתי אותו – מפני שאין בבית אוכל.

חוסניה ג'בארה: אני חושבת שזאת בושה וחרפה לממשלה הזאת.

חוסניה ג'בארה: אנו רואים את הילדים בגני-הילדים שמתחלקים עם ההורים שלהם באוכל שמקבלים בגן.

חוסניה ג'בארה: ילדים מסתפקים, אדוני היושב-ראש, בירקות שמגישים להם בגן.

חוסניה ג'בארה: לאן הגענו?

חוסניה ג'בארה: הגענו אל מתחת לאדמה עוד לפני שתבוא שעתנו.

חוסניה ג'בארה: חבל שהממשלה תשקיע ותמשיך עוד שנה, והמצב יישאר כמו שהוא.

חוסניה ג'בארה: בסיום, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להעיר כאן הערה, וחבל שראש הממשלה והשרים לא שומעים את ההערה הזאת.

חוסניה ג'בארה: בתקופה הזאת, אדוני היושב-ראש, מתחילה עונת הזיתים.

חוסניה ג'בארה: בשנתיים האחרונות המתנחלים ירו על אזרחים פלסטינים, מוסקי הזיתים, והרגו אחדים מהם, ועקרו עצי זית.

חוסניה ג'בארה: היום, אדוני היושב-ראש, כולנו קראנו בעיתונים, אבל אני מקבלת פניות מהאזרחים הפלסטינים, המתנחלים אוספים את הזיתים ומוכרים אותם, ולוקחים אותם לבתים שלהם.

חוסניה ג'בארה: זו בושה למדינת ישראל שהגענו לרמה כזאת.

חוסניה ג'בארה: זה מה שנשאר לילדים הפלסטינים בשביל לחיות.

חוסניה ג'בארה: זה מה שנשאר בשביל לחיות לאנשים שרוצים לחיות, ורוצים לחיות בכבוד, ומחפשים את הלחם שלהם, אדוני היושב-ראש.

חוסניה ג'בארה: האם זה הגיוני, ואיפה המצפון של האנושות?

חוסניה ג'בארה: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת חיים רמון.

אברהם בורג: אחריו – חבר הכנסת זאב בוים.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני חושב, בניגוד ליושב-ראש האופוזיציה, שלראש הממשלה יש הישגים לא מעטים.

חיים רמון: יש בעיה לראש הממשלה, קשה לו לומר אותם בפומבי.

חיים רמון: אין לי ספק שראש הממשלה הגשים את היעדים שאליהם הוא חתר, לא בפומבי, אבל אליהם הוא חתר.

חיים רמון: למשל, ראש הממשלה רצה לכבוש מחדש את השטחים, ואיך עושים את זה בממשלת אחדות?

חיים רמון: זה קשה.

חיים רמון: לא מכריזים על כך, עושים בחוכמה.

חיים רמון: מנהלים מדיניות שבסופו של דבר מביאה לכיבוש השטחים.

זאב בוים: אנחנו אשמים – על הטרור, על האלימות.

חיים רמון: לא, לא, חס וחלילה, חס וחלילה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

צבי הנדל: – – –

חיים רמון: בצדק, דרך אגב.

אורי אריאל: – – –

חיים רמון: יש כמה חברים שישבו בוועדת החוץ והביטחון כל התקופה, ואני הייתי אומר לראש הממשלה: תקשיב, במדיניות שאתה נוקט, אתה תכבוש מחדש את השטחים.

חיים רמון: הוא היה אומר לי: לא, מה פתאום?

חיים רמון: זה רע לכבוש את השטחים מחדש.

חיים רמון: וחבר הכנסת קליינר היה מזדעק ואומר: צריך לכבוש מחדש.

חיים רמון: ואני הייתי כל הזמן מרגיע את חבר הכנסת קליינר ואומר לו: חבר הכנסת קליינר, אל תדאג, הוא יעשה מה שאתה אומר, אל תדאג.

חיים רמון: וראש הממשלה אומר: לא, אני לא אעשה.

חיים רמון: אני אומר לו: אתה תעשה.

חיים רמון: רק ראש הממשלה יותר חכם ממך, חבר הכנסת קליינר.

חיים רמון: הוא יעשה את זה, הוא יגיע, הוא יכבוש את השטחים מחדש ופואד ופרס יסבירו למה זה נכון.

חיים רמון: זה היה היעד שלו, והוא הצליח בו.

חיים רמון: היה יעד לראש הממשלה, גם בו הוא הצליח, לרסק את הרשות הפלסטינית.

חיים רמון: מה, הוא יכול להכריז על כך כאשר יש ממשלת אחדות?

חיים רמון: אבל היה לו היעד הזה, וגם ביעד הזה הוא הצליח.

חיים רמון: היה לו יעד לסלק למעשה את ערפאת, וגם ביעד הזה הוא הצליח.

חיים רמון: הוא הצליח יותר טוב מאשר לסלק אותו.

חיים רמון: הוא שם אותו בבית-סוהר.

יורי שטרן: – – –

חיים רמון: גם בזה הוא יותר חכם מהימין הקיצוני.

חיים רמון: הוא עושה את מה שהימין הקיצוני עושה, רק ביתר חוכמה.

יורי שטרן: החומוס שמביאים לו הוא יותר מדי טעים.

חיים רמון: תאמין לי, אם הוא יהיה בחוץ-לארץ, ולשם אתה רוצה לסלק אותו, יהיו לו ארוחות מפוארות.

חיים רמון: פה בקושי פסוליה הוא מקבל, בקושי.

חיים רמון: כלומר, ההישגים הגדולים של ראש הממשלה קיימים.

מוחמד כנעאן: – – –

אברהם הירשזון: מה זה, דו-שיח פה?

אברהם הירשזון: אדוני, אני מבקש לתת לנואם לדבר.

מוחמד כנעאן: – – –

אברהם הירשזון: אני אעיר לו גם כן.

חיים רמון: איזו ביקורת יכולה להיות להנדל על ראש הממשלה?

חיים רמון: כלום.

חיים רמון: איזו ביקורת יכולה להיות לאפי איתם על ראש הממשלה?

חיים רמון: הוא עשה את כל מה שהם רוצים.

חיים רמון: אני לא הייתי נגד ממשלת אחדות לאומית, הייתי בעד בתקווה שזו תהיה ממשלת שרון, פואד, פרס.

חיים רמון: היא היתה חלק מהזמן כזאת, עד רצח גנדי, זכרו לברכה.

חיים רמון: אבל מאז היא הפכה להיות ממשלת אחדות לאומית שהיא כולה שרון, אפי איתם, ליברמן, הנדל, יורי שטרן, ויסלחו לי חלק מהחברים שלא מניתי את שמותיהם אבל הם ראויים לכך.

חיים רמון: אלה ההישגים שלו על-פי שיטתו, אבל הם אסון מבחינת מדינת ישראל, כי זה לכבוש מחדש את השטחים.

חיים רמון: היתה ברירה לא לכבוש.

חיים רמון: אתם יודעים שדיברתי על זה לא מעט.

חיים רמון: זה היה או לכבוש או לצאת או להתחיל לעשות ולהפריד בינינו לבינם, אבל הוא בחר הפוך, ולכן יש לו הישגים גדולים.

חיים רמון: כשזה עוד בא בגיבוי של מפלגת העבודה, על מה יש לו להלין?

חיים רמון: הוא בהחלט מאושר.

חיים רמון: הוא אומר שהוא מרוצה מאוד, אבל המציאות היא, בסופו של דבר, שזו ממשלה שנכשלה גם בשלום, גם בביטחון וגם בכלכלה ובחברה.

חיים רמון: אין לי זמן לפרט.

חיים רמון: ראש הממשלה מכחיש את זה.

חיים רמון: אומרים שראש הממשלה רוצה אופק מדיני, רוצה לדבר.

חיים רמון: באתי והצעתי לראש הממשלה ולממשלה דבר אחד קטן, שממשלת ישראל תאמץ את נאום בוש, לא יותר; אפילו לא את הקווארטט, רק את נאום בוש, לא יותר ולא פחות.

חיים רמון: ראש הממשלה אומר כל פעם: אני בעד נאום בוש, ומוסיף פה ושם הסתייגות וכדומה, והוא מסרב להביא את נאום בוש לאישור הממשלה.

חיים רמון: הוא לא מביא אפילו את הנאום הזה, שיש בו מסלול של פתרון מדיני, שקודם כול מאבק בטרור, אחר כך הקמת מדינה פלסטינית זמנית ואחר כך הסדר קבע – הכול בתוך שלוש שנים.

חיים רמון: הוא לא מביא את זה לממשלה, למה?

חיים רמון: כי יותר חשובים לו הנדל ואפי איתם ולנדאו ולימור לבנת מאשר שמעון פרס ופואד, כי אתם הוא מזדהה.

חיים רמון: הוא לא פוחד.

חיים רמון: אתם הוא מזדהה באמת, הוא רק מעמיד פנים כאילו יש איזו מחלוקת ביניכם.

חיים רמון: אין שום מחלוקת.

חיים רמון: הוא כולו אתכם והוא מוביל יותר טוב מכם את המדיניות שאתם, הימין הקיצוני, מטיפים לה כל הזמן.

צבי הנדל: אני מבין שטוב שפואד ייבחר, כי הוא מסתדר עם ראש הממשלה.

חיים רמון: אני לא רוצה להביא את העניינים הפנימיים של מפלגת העבודה לכאן, אין שום צורך.

חיים רמון: אם פואד נבחר, זה כאילו הליכוד נבחר מהבחינה הזאת, כי אין שום השפעה למפלגת העבודה, לצערי, על מדיניות הממשלה.

חיים רמון: זאת הבעיה שלי.

חיים רמון: הרי אני לא פוסל ממשלת אחדות כעיקרון.

מוחמד כנעאן: להיפך, זה מחזק את הימין.

חיים רמון: אין שום השפעה.

חיים רמון: מפלגת העבודה נותנת גושפנקה למדיניות שתיארתי כרגע, שאתה מאוד מרוצה ממנה.

חיים רמון: אם אתה מרוצה, מפלגת העבודה לא יכולה להיות מרוצה.

חיים רמון: זה תרתי דסתרי.

חיים רמון: איך תהיה מרוצה כשיש 100 מאחזים בלתי חוקיים בגדה ולא עושים שום דבר.

חיים רמון: מתי עושים?

חיים רמון: אני אגיד לכם מתי עושים.

חיים רמון: כשראש הממשלה שרון מרגיש קצת לא נוח משר הביטחון, אז הוא אומר לו: טוב, אני מרשה לך להוריד כמה קרוונים, וזה גם כן רק אחרי התייעצות עם זמביש, כי בענייני התנחלויות, ראש הממשלה לא זז בלי זמביש.

חיים רמון: הוא עובד אצל זמביש באהבה, ברצון.

חיים רמון: ואז הוא בא ונותן לפואד איזה אישור להוריד כמה מאחזים שאין בהם כלום, קרוון פה ושם.

חיים רמון: שאלתי את שר הביטחון: יש במאחזים הבלתי-חוקיים, לדעת משרד הביטחון, לא לדעתי, 700-600 מתנחלים.

חיים רמון: אתם ראיתם שהורידו אחד?

חיים רמון: עכשיו ראו שיש מצוקה גדולה לשר הביטחון, אז כנראה עומד להיות מאבק על מאחז מאויש אחד, אולי יהיה.

חיים כץ: תן נושא כלכלי אחד.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת כץ, אל תיתן לו רעיונות.

חיים רמון: לכן אני בהחלט חושב שראש הממשלה צריך להיות מאוד מרוצה מממשלתו, שהפכה להיות ממשלת ימין קיצוני במסווה של ממשלת אחדות.

חיים רמון: אני מאוד בעד ממשלת אחדות, ובלבד שהיא מייצגת את כל הזרמים.

חיים רמון: זו ממשלת ימין קיצוני.

חיים רמון: זו לא ממשלת אחדות.

חיים רמון: לצערי, היא ממשלת ימין קיצוני בהשתתפות מפלגת העבודה.

חיים רמון: תודה.

אברהם הירשזון: תודה רבה לך.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת זאב בוים.

אברהם הירשזון: אחריו – חבר הכנסת זבולון אורלב.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שמענו את חבר הכנסת שריד, יושב-ראש האופוזיציה, בלשונו הלגלגנית, הצינית, מדבר על ממשלת האחדות הלאומית.

זאב בוים: הוא ציין, בצדק, שהממשלה היא כלי להשגת יעדים, אבל לא מצא שום יעדים או הישגים לממשלה.

זאב בוים: דווקא חבר הכנסת רמון מצא הישגים, אבל יש לי ויכוח עם חיים רמון, שמתמודד עכשיו בבחירות הפנימיות.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת רמון הזכיר את נאום בוש.

זאב בוים: נדמה לי שנאום בוש מוסכם על הרוב המכריע של הגורמים בקונפליקט פה, לרבות ממשלת ישראל.

זאב בוים: ממשלת ישראל אימצה את התוכנית הזאת.

זאב בוים: אני רוצה להגיד משהו בעניין המדינה הפלסטינית, וחבל שלחיים רמון ולחברים אחרים יש שמיעה סלקטיבית.

זאב בוים: אני רוצה להזכיר, שראש הממשלה, שהוא גם יושב-ראש הליכוד, חזר לפני כחמישה חודשים במרכז הליכוד – לאחר שלפני כן הוא דיבר על כך שבעתיד, כאקט סופי של שלום אמת, תקום מדינה פלסטינית – על אותם דברים.

זאב בוים: צריך להדגיש ששום יושב-ראש של הליכוד לא הזכיר זאת לפני כן.

זאב בוים: אני לא רוצה להגיד עכשיו אם זה טוב או לא טוב.

זאב בוים: אני מציין זאת כעובדה, כעובדה, שזו הפעם הראשונה שיושב-ראש הליכוד מדבר על מדינה פלסטינית בעתיד, לא בסתר, לא בחשאי, לא באיזה חדר סגור.

זאב בוים: הוא בא לכנס מורים לפני שנה ויותר, ערב פתיחת שנת הלימודים שעברה, בכנס לטרון, ואמר זאת.

זאב בוים: אחר כך, כאשר 2,500 צירי ועידת הליכוד, מרכז הליכוד, גדשו את "היכל התרבות", הם קיבלו החלטה שחוזרת ומאשררת את מצע הליכוד, שלא תקום מדינה פלסטינית מהירדן ועד הים.

זאב בוים: במעמד הזה ראש הממשלה, יושב-ראש הליכוד, חוזר אל הדוכן ואומר, שהוא מכבד את חברי מרכז הליכוד, ועם זאת הוא אומר:

זאב בוים: אני ראש ממשלה שנבחר על-ידי כולם, ואני אעשה מה שנכון וטוב למדינת ישראל.

זאב בוים: זוהי גם אמירה.

זאב בוים: את זה חיים רמון לא מוכן לשמוע.

זאב בוים: יש גם הרבה חברים בליכוד שלא מוכנים לשמוע את זה.

זאב בוים: אבל אי-אפשר להתעלם בכלל מאיזו גישה אחרת, שמדברת על מתווה שיש לו כמה שלבים, כשבשלב האחרון שלו תבוא מדינה פלסטינית.

זאב בוים: הרי מה הבעיה עם השמאל?

זאב בוים: הוא מבקש לדלג על כל השלבים האלה, הם לא נחוצים, אין שום צורך בהפסקת האלימות והטרור, אפשר מייד לעבור משלב לשלב, גם בלי שהושגו תוצאות של שלב קודם.

זאב בוים: זאת הבעיה.

זאב בוים: הבעיה של השמאל היא, שתמיד הוא תפר חליפות שלמות, של שלושה חלקים, פתרונות אינסטנט מההתחלה ועד הסוף.

זאב בוים: כך זה היה באוסלו, כך זה היה בתוכנית של ברק, ואנחנו ראינו מה היה עם התוכניות האלה.

זאב בוים: עכשיו, כשיש פה ראש ממשלה וממשלה שבאה ואומרת: או.

זאב בוים: קיי.

זאב בוים: , יש תוכנית, יש לה גם יעד סופי, שאנחנו מוכנים לקבל אותו, ובתנאי שנעבור איזה שניים–שלושה שלבים חיוניים שבלעדיהם לא ייכון שלום אמת, אנחנו לא נחזיק סטופר ביד, ואנחנו נעבור משלב לשלב רק אחרי שיושלם השלב הקודם, וזה מתוך הניסיון שלנו, הניסיון הרע – זה לא מוצא חן בעיני חיים רמון, שלא לדבר על שריד.

זאב בוים: הממשלה הזאת היא ממשלה שהשיגה.

זאב בוים: היא השיגה הרבה במלחמה בטרור, וזה עוד לא הסתיים.

זאב בוים: השלב הזה עדיין קיים.

זאב בוים: רק עיוורים לא יכולים לראות את הניצנים הראשונים של המאבק הזה להשגת השלב הראשון של המלחמה הבלתי-מתפשרת והנחרצת בטרור הפלסטיני הרצחני הזה.

זאב בוים: יש לנו אולי זיכרון קצר ואנשים מבקשים להשכיח מאתנו מה היה רק לפני פחות משנתיים.

זאב בוים: הלוא הממשלה הזאת נבחרה בעיצומה של מלחמה רצחנית, אלימות שנכפתה עלינו על-ידי ערפאת.

זאב בוים: אז ערפאת היה בשיאו.

אליעזר כהן: זה התחיל בממשלה הקודמת.

אליעזר כהן: לא היום.

זאב בוים: אז הוא היה בשיא מעמדו בקרב עמו, בקרב הקהילה הבין-לאומית; הוא היה נער השעשועים של אירופה.

זאב בוים: לאט, עם מחירים לא פשוטים לעם שלנו, בדם, ביזע, בדמעות, בעקשנות, בנחישות, אתה מסתכל, אחרי פחות משנתיים, ורואים פה תוצאות.

זאב בוים: אז חיים רמון מקונן על המזימה מלכתחילה לכבוש את השטחים.

זאב בוים: יש לו פתרון אחר נגד הטרור הזה?

זאב בוים: גדר ההפרדה שלו?

זאב בוים: אין לי זמן כאן להיכנס לגדר ההפרדה.

זאב בוים: עוד נדון בעניין הזה.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת בוים.

זאב בוים: אלה הדברים שצריך להגיד לחבר הכנסת רמון גם כאשר צריך להתחשב בכך שרמון נמצא עכשיו בהתמודדות פנימית.

זאב בוים: גם כאשר נמצאים בהתמודדות פנימית, והפוליטיקה הפנימית חשובה, גם אז צריך מנהיג מדרגתו של רמון להיות מספיק אחראי.

זאב בוים: וזוהי הדרישה אל מפלגת העבודה כולה.

זאב בוים: הימים הבאים עלינו, המושב הזה, הם ימים של הכרעות לא פשוטות.

זאב בוים: עם כל ההבנה להתמודדות הפוליטית הפנימית במפלגת העבודה, היא נדרשת, לא ממני, היא נדרשת מהציבור כולו, והציבור כולו יצפה בה, האם תשכיל לגלות אחריות לאומית במערכות שאנחנו לא סיימנו אותן, והן קשות, וחלק מהן עוד עומד בפתח, להתרגש עלינו.

זאב בוים: זה יהיה המבחן של מפלגת העבודה.

זאב בוים: אני מאוד מקווה ומאמין שהיא תלך בעקבות מייסדיה ואבותיה, וחוץ מהפוליטיקה הפנימית החשובה היא תגלה את אותה אחריות לאומית נדרשת.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת זבולון אורלב, ואחריו – חבר הכנסת יורי שטרן.

אברהם הירשזון: לפני כן, רבותי, יש הודעה ליושב-ראש הישיבה.

אברהם הירשזון: ראש הממשלה ביקשני להודיע, על-פי סעיף 36(א) לחוק–יסוד: הממשלה, הודעה בת כמה סעיפים, שאני מעבירה לפרוטוקול: השר שלום שמחון ימלא את מקום שרת התעשייה והמסחר בעת היעדרה מהארץ, מיום ה' בתשרי התשס"ג, 11 בספטמבר 2002, עד ליום י"ג בתשרי התשס"ג, 19 בספטמבר 2002.

אברהם הירשזון: ראש הממשלה ימלא את מקום שר החוץ בעת היעדרו מהארץ, מיום ה' בתשרי התשס"ג, 11 בספטמבר 2002, עד ליום י"ג בתשרי התשס"ג, 19 בספטמבר 2002.

אברהם הירשזון: שרת התעשייה והמסחר שבה ארצה ביום י"ג בתשרי התשס"ג, 19 בספטמבר 2002.

אברהם הירשזון: השר רוני מילוא ימלא את מקום שר התחבורה בעת היעדרו מהארץ, מיום י"ד בתשרי התשס"ג, 20 בספטמבר 2002,עד ליום ט"ז בתשרי התשס"ג, 22 בספטמבר 2002.

אברהם הירשזון: השרה ציפי לבני תמלא את מקום השר דן מרידור בעת היעדרו מהארץ, מיום ט"ז בתשרי התשס"ג, 22 בספטמבר 2002, עד ליום כ"ג בתשרי התשס"ג, 29 בספטמבר 2002.

אברהם הירשזון: השר לביטחון פנים שב ארצה ביום י"ד בתשרי התשס"ג, 20 בספטמבר 2002.

אברהם הירשזון: שר התחבורה שב ארצה ביום ט"ז בתשרי התשס"ג, 22 בספטמבר 2002.

אברהם הירשזון: שר החוץ שב ארצה ביום י"ג בתשרי התשס"ג, 19 בספטמבר 2002.

אברהם הירשזון: השר רובי ריבלין ימלא את מקום שר האוצר בעת היעדרו מהארץ, מיום כ"א בתשרי התשס"ג, 27 בספטמבר 2002, עד ליום כ"ח בתשרי התשס"ג, 4 באוקטובר 2002.

אברהם הירשזון: השר אשר אוחנה ימלא את מקום שר הבריאות בעת היעדרו מהארץ, מיום כ"ג בתשרי התשס"ג, 29 בספטמבר 2002, עד ליום ג' בחשוון התשס"ג, 9 באוקטובר 2002.

אברהם הירשזון: שר התקשורת שב ארצה ביום כ"א בתשרי התשס"ג, 27 בספטמבר 2002.

אברהם הירשזון: השר דן מרידור שב ארצה ביום כ"ג בתשרי התשס"ג, 29 בספטמבר 2002.

אברהם הירשזון: השר עוזי לנדאו ימלא את מקום שר התקשורת בעת היעדרו מהארץ, מיום ט"ו בתשרי התשס"ג, 21 בספטמבר 2002, עד ליום כ"א בתשרי התשס"ג, 27 בספטמבר 2002.

אברהם הירשזון: השר נתן שרנסקי ימלא את מקום השר לקליטת העלייה.

אברהם הירשזון: ראש הממשלה שב ארצה ביום כ"ה בתשרי התשס"ג, 1 באוקטובר 2002.

אברהם הירשזון: השרה ציפי לבני תמלא את מקום השר לשיתוף פעולה אזורי בעת היעדרו מהארץ, מיום כ"ו בתשרי התשס"ג, 2 באוקטובר 2002, עד ליום ג' בחשוון התשס"ג, 9 באוקטובר 2002.

אברהם הירשזון: השר נתן שרנסקי ימלא את מקום השר לביטחון הפנים בעת היעדרו מהארץ, מיום כ"ח בתשרי התשס"ג, 4 באוקטובר 2002, עד ליום א' בחשוון התשס"ג, 7 באוקטובר 2002.

אברהם הירשזון: שר העבודה והרווחה שב ארצה ביום כ"ז בתשרי התשס"ג, 3 באוקטובר 2002.

אברהם הירשזון: השר דני נוה ימלא את מקום השר לאיכות הסביבה בעת היעדרו מהארץ, מיום כ"ז בתשרי התשס"ג, 3 באוקטובר 2002, עד ליום כ"ח בתשרי התשס"ג, 4 באוקטובר 2002.

אברהם הירשזון: השר אלי ישי ימלא את מקום שר העבודה והרווחה בעת היעדרו מהארץ, מיום כ"ו בתשרי התשס"ג, 2 באוקטובר 2002, עד ליום כ"ז בתשרי התשס"ג, 3 באוקטובר 2002.

אברהם הירשזון: השר צחי הנגבי ימלא את מקום שר התחבורה בעת היעדרו מהארץ, מיום כ"ח בתשרי התשס"ג, 4 באוקטובר 2002, עד ליום ב' בחשוון התשס"ג, 8 באוקטובר 2002.

אברהם הירשזון: שר האוצר שב ארצה ביום כ"ח בתשרי התשס"ג, 4 באוקטובר 2002.

אברהם הירשזון: השר לאיכות הסביבה שב ארצה ביום כ"ח בתשרי התשס"ג, 4 באוקטובר 2002.

אברהם הירשזון: השרה דליה איציק תמלא את מקום שר החקלאות ופיתוח הכפר בעת היעדרו מהארץ, מיום א' בחשוון התשס"ג, 7 באוקטובר 2002, עד ליום ט' בחשוון התשס"ג, 15 באוקטובר 2002.

אברהם הירשזון: השר לביטחון פנים שב ארצה ביום א' בחשוון התשס"ג, 7 באוקטובר 2002.

אברהם הירשזון: ראש הממשלה ימלא את מקום שר החוץ בעת היעדרו מהארץ, מיום א' בחשוון התשס"ג, 7 באוקטובר 2002, עד ליום ד' בחשוון התשס"ג, 10 באוקטובר 2002.

אברהם הירשזון: השרה ציפי לבני תמלא את מקום שר המשפטים בעת היעדרו מהארץ, מיום ב' בחשוון התשס"ג, 8 באוקטובר 2002, עד ליום ח' בחשוון התשס"ג, 14 באוקטובר 2002.

אברהם הירשזון: השר ראובן ריבלין ימלא את מקום שרת החינוך בעת היעדרה מהארץ, מיום ד' בחשוון התשס"ג, 10 באוקטובר 2002, עד ליום י' בחשוון התשס"ג, 10 באוקטובר 2002.

אברהם הירשזון: השר לשיתוף פעולה אזורי שב ארצה ביום ג' בחשוון התשס"ג, 9 באוקטובר 2002.

אברהם הירשזון: שר הבריאות שב ארצה ביום ג' בחשוון התשס"ג, 9 באוקטובר 2002.

אברהם הירשזון: שר החוץ שב ארצה ביום ד' בחשוון התשס"ג, 10 באוקטובר 2002.

אברהם הירשזון: השר דן מרידור שב ארצה ביום ז' בחשוון התשס"ג, 13 באוקטובר 2002.

אברהם הירשזון: הודעה שנייה למזכיר הכנסת.

אברהם הירשזון: בבקשה, אדוני המזכיר.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 37), התשס"ג–2002, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק לתיקון פקודת זכות יוצרים (מס' 8), התשס"ג–2002, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט; והצעת חוק זכויות מבצעים ומשדרים וסימני מסחר (אחריות פלילית) (תיקוני חקיקה), התשס"ג–2002, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

אריה האן: לדיון מוקדם: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים) (תיקון – פרסום הקלטת חקירה), התשס"ג–2002, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון – דוחות חסויים), התשס"ג–2002, מאת חברי הכנסת רן כהן וחיים רמון; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 123) (תיקון – עולה חדש), התשס"ג–2002, מאת חברי הכנסת צבי הנדל, אליעזר כהן, מיכאל נודלמן ויורי שטרן; הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון – הרכב ועדת האתיקה), התשס"ג–2002, מאת חבר הכנסת זאב בוים; הצעת חוק–יסוד; הכנסת (תיקון – מניעת השתתפות בבחירות), מאת חבר הכנסת מיכאל קליינר; הצעת חוק חניית רכב כבד, התשס"ג–2002, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק פיזור הכנסת החמש–עשרה, התשס"ג–2002, מאת חבר הכנסת אביגדור ליברמן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק–יסוד; משק המדינה (הצעות חוק והסתייגויות שבביצוען כרוכה עלות תקציבית) (הוראת שעה) (תיקון – ביטול החוק), מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק עברייני מין (הגנה על הציבור), התשס"ג–2002, מאת חבר הכנסת אברהם יחזקאל; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – אבטחה במלונות) (הוראת שעה), התשס"ג–2002, מאת חברי הכנסת מיכאל איתן ויאיר פרץ; הצעת חוק זכויות התלמיד (תיקון – הגדרת מוסד חינוך מוכר), התשס"ג–2002, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם (תיקון – ביטול החוק), התשס"ג–2002, מאת חבר הכנסת מוסי רז; הצעת חוק פיצויי מפוני יהודה, שומרון, חבל–עזה ורמת-הגולן, התשס"ג–2002, מאת חברת הכנסת ענת מאור; הצעת חוק הסדרת הלוואות חוץ-בנקאיות (תיקון – הגנה על בטוחות), התשס"ג–2002, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב .

אריה האן: בתקופה שחלפה ועל תוכניות הממשלה למושב הקרוב

אברהם הירשזון: חבר הכנסת אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, יש בוודאי ערך חשוב מאוד לקיומה של ממשלת אחדות לאומית.

זבולון אורלב: ממשלת אחדות לאומית בזמן מלחמה היא דבר ראוי ונותן גיבוי ומאפשר לממשלה לא רק לעמוד מול אויבנו ולנהל את המלחמה הדרושה, ויש גם הרבה הישגים בתחום הזה, זה גם טוב מבחינה בין-לאומית, מבחינת מעמדנו הבין-לאומי.

זבולון אורלב: יש גם הרבה מאוד יתרונות מדיניים שמונעים קרעים ושסעים בתוך החברה הישראלית, ובעצם הוויכוח הפוליטי מתנהל בתוך הממשלה ולא ברחובות בצורה של הפגנות ומאבקים חוץ-פרלמנטריים אחרים.

זבולון אורלב: יחד עם זה שאני חושב שיש הרבה מאוד ערך לממשלת אחדות ויש הישגים ניכרים מאוד בתחום המדיני ובתחום המלחמה בטרור – יש לנו הערות פה ושם אבל דרך המלך היא דרך נכונה – אני חושב שנקודת התורפה של הממשלה הזאת היא החזית החברתית והכלכלית.

זבולון אורלב: פה יש ליקוי מאורות וכישלון קשה.

זבולון אורלב: כמו בתחום הביטחוני, דווקא ממשלת אחדות לאומית יכלה לעשות גם בתחום החברתי שינויים ורפורמות חברתיות על מנת שמדינת ישראל תחזור להיות – – –

אברהם הירשזון: חבר הכנסת לשעבר עקיבא נוף, אני מבקש ממך לפזר את – – –

זבולון אורלב: הוא בטח אומר זאת בשירה.

זבולון אורלב: יש להחזיר את מדינת ישראל להיות מדינה יותר חברתית ויותר שוויונית.

זבולון אורלב: אם בשנות ה-60 מדינת ישראל היתה בין המדינות המובילות בעולם בתחום השוויון החברתי, הרי היום אנחנו מככבים בפסגה העולמית באי-שוויון בהכנסה בין עניים לבין עשירים.

זבולון אורלב: הממשלה שלנו יודעת היטב להגדיר יעד גירעון ויודעת להגדיר היטב אחוז אינפלציה, שני פרמטרים עיקריים שמכתיבים את תקציב המדינה.

זבולון אורלב: משום-מה הממשלה והעומד בראשה אינם מגדירים יעדים חברתיים.

זבולון אורלב: האם מישהו מאתנו יודע מהו יעד הממשלה בתחום האבטלה?

זבולון אורלב: האם קבעו יעד כזה ולפי זה מכוונים את המדיניות הכלכלית והחברתית?

זבולון אורלב: האם מישהו מאתנו מכיר יעד שלפיו נדע כמה אנשים יחיו מתחת לקו העוני – האם הממשלה רוצה להגדיל את המספר, האם הממשלה רוצה להקטין את המספר?

זבולון אורלב: שמענו עכשיו על ילדים רעבים ועל אמהות רעבות – – –

מרדכי משעני: הממשלה אומרת, כמה שיותר.

זבולון אורלב: ידידי, הבעיה היא שהיא לא אומרת כלל.

זבולון אורלב: אילו היא היתה אומרת: אני רוצה להגדיל, גם אפשר היה לנהל ויכוח.

זבולון אורלב: הבעיה היא שהכול התקבל בתוצאות מקריות.

זבולון אורלב: שני משפטים על מערכת החינוך, שאני חושב שהיא לב לבה של המערכת החברתית, כי הסיכוי של אדם להיחלץ מעוני ולשפר את מעמדו בחברה הוא רק באמצעות חינוך והשכלה – אולי אפשר גם לזכות בפיס, אבל אלה באמת מתי מעט.

זבולון אורלב: דרך המלך היא דרך של השכלה, כי ההשכלה מבטיחה סיכוי טוב יותר להשתלב בשוק העבודה.

זבולון אורלב: השכלה גם מבטיחה השתכרות גבוהה יותר.

זבולון אורלב: והנה, הממשלה הזאת צוברת קיצוץ של קרוב ל-2 מיליארדי שקלים בשנה וחצי.

זבולון אורלב: זה דבר שמרחיק תלמידים, מגדיל את נשירת התלמידים ומרחיק עוד יותר את התלמידים מהסיכוי שלהם להגיע לבחינות הבגרות.

זבולון אורלב: הוא מגדיל את הפער החברתי:

זבולון אורלב: במקום שמערכת החינוך תהיה המכשיר החברתי העיקרי לבשורה חברתית ולשוויון הזדמנויות, היא מנציחה את הפערים ומגדילה אותם.

זבולון אורלב: בזמן קיצוצים העשירים יודעים להשלים את החסר מכספם, אך לעניים אין כסף להשלים את השעות החסרות ואת שירותי החינוך החסרים.

זבולון אורלב: בימים האחרונים שמענו על תלמידים שמתביישים לבוא לבתי-הספר כי אין בידי הוריהם לשלם סל תרבות של קצת למעלה מ-100 שקלים.

זבולון אורלב: נוסף על המאמצים הביטחוניים והמדיניים המבורכים שלה – שאני מברך עליהם – הממשלה חייבת להתמסר ולפרק את הפצצות החברתיות שהולכות ומתעצמות.

זבולון אורלב: חרף המצב הביטחוני וחרף הסבלנות העצומה, אני חושש מאוד מפיצוץ חברתי.

זבולון אורלב: עד כמה יסכימו אנשים בזמן מלחמה ותחת השם של מלחמה לסבול עוני, עד כמה יסכימו לסבול מכך שהמשאבים הלאומיים אינם מחולקים באופן ראוי – יש עניים ויש עשירים.

זבולון אורלב: משפט אחרון, אדוני היושב-ראש, ובזה אני מסיים.

זבולון אורלב: אינני יכול לפטור את עצמי מלומר משפט אחד לגבי פינוי המאחזים.

זבולון אורלב: כשלעצמי, ברור לי שהעניין קשור כרגע בפריימריס שמתנהלים במפלגת העבודה.

זבולון אורלב: כי מה פתאום קפץ רוגזו של שר הביטחון יום בהיר אחד והוא החליט לפנות מאחזים?

זבולון אורלב: אולי מפני שחיים רמון לוחץ עליו.

זבולון אורלב: אני אומר לשר הביטחון, שאני מכבד אותו מאוד: ידידי, חבל לנהל מפלגות על גבם של מתיישבים.

זבולון אורלב: ציבור יש"ע יכול לקבל צל"ש על כך שחרף מצב המלחמה הוא ציבור שומר חוק, וצריך לחזק ולחבק אותו.

זבולון אורלב: אינני יודע אם היה ציבור אחר כזה שומר על החוק בתנאים כאלה.

זבולון אורלב: גם אם יש דברים שיצטרכו להסדיר אותם במסגרת החוק, זה לא המועד הנכון.

זבולון אורלב: אי-אפשר לבוא למשפחת זר ולהוריד את חוות-גלעד, שם דם בנם הרווה את האדמה, ומדובר באדמה פרטית, בשעה שכאשר יהודים צריכים להיכנס להר-הבית לא נותנים להם לעשות זאת.

זבולון אורלב: אומרים להם: תשמעו, החוק הוא חוק אבל המצב לא מאפשר.

זבולון אורלב: אנחנו במצב של מלחמה, ואני אומר לשר הביטחון, גם משום הניקיון הציבורי: הנח את ידיך מהמאחזים כרגע, תגמור את הפריימריס ותעשה את הדברים בהידברות, כמו שעשה ראש הממשלה לשעבר ברק.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת יורי שטרן, ואחריו – חבר הכנסת יוסף טומי לפיד.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הקשבתי לחיים רמון וחשבתי שזו יכולה להיות תעמולת הבחירות הכי טובה לאריק שרון, כי חיים רמון אמר שאריק שרון משיג את מטרות הימין.

יורי שטרן: לצערי הרב זה לא כך.

יורי שטרן: אנחנו לא נלחמים מלחמה נגד הטרור הפלסטיני ונגד הרשות הפלסטינית שהיא המארגנת של כל פעילות הטרור.

יורי שטרן: אנחנו הולכים למערכות של הגנה עצמית.

יורי שטרן: אנחנו במלחמה, אבל במלחמה הזאת אין לנו, לממשלת ישראל, מטרה לנצח – לא בתחום הביטחוני.

יורי שטרן: בכל פעם שהצבא כמעט מביא את התוצאות של הניצחון וכמעט מביא לקריסה של הרשות הפלסטינית ושל כוחות הביטחון הטרוריסטיים, הממשלה עוצרת את הצבא, ומבצע "חומת מגן" עוד לא התחיל בעזה ובמקומות האחרים.

יורי שטרן: אנחנו מפסידים את קרב ההסברה ואת הקרב הדיפלומטי, וכתב על זה מבקר המדינה.

יורי שטרן: אנחנו לא מגייסים שום כוחות בין הידידים שלנו בעולם, אם יהודים ואם נוצרים, כמו אלה שערכו הפגנה למען ישראל ביום שישי בוושינגטון, והתקשורת הישראלית בקושי הזכירה את זה.

יורי שטרן: אנחנו לא מארגנים את כל הכוחות שיש לנו בשביל מלחמת ההסברה, בשביל מלחמת הדיפלומטיה הישראלית, בשביל לצאת מן הבדידות.

יורי שטרן: אנחנו מעבירים כספים לרשות הפלסטינית ולא נותנים לה למות כדי שהיא תחיה מחדש ושוב תכה ותפגע בנו.

יורי שטרן: זה דבר אבסורדי.

יורי שטרן: הכספים האלה נגזלים מהעסקים הישראליים, ממאות ומאלפי משפחות שחייהן נהרסו בגלל הפיגועים ובגלל הטרור שהופנה נגדנו על-ידי הפלסטינים.

יורי שטרן: הרי לא אנחנו פתחנו במלחמה הזאת, הפלסטינים, ערפאת וכל החבר'ה שלו פתחו במלחמה.

יורי שטרן: בתי-עסק נהרסים אצלנו והממשלה לא יודעת לפצות אותם, אבל הכסף שאמור היה להיות פיצוי לאוכלוסייה הישראלית, לאזרחים שלנו שנפגעו מהטרור הזה פיסית או כספית, או גם פיסית וגם כספית – את הכסף הזה ממשלת ישראל ממשיכה להעביר, אומנם בהפסקות, לרוצח ערפאת.

יורי שטרן: זה דבר חסר תקדים בתולדות העולם, במו-ידינו אנחנו מממנים את הטרור ומממנים את האויבים.

יורי שטרן: כך לא נלחמים את המלחמות, ומי שיודע את זה טוב מאחרים זה ראש הממשלה אריאל שרון.

יורי שטרן: אבל הוא קיבל החלטה פוליטית לשמור על המפלצת הזאת שנקראת הרשות הפלסטינית.

יורי שטרן: מה יקרה אם הרשות הזאת אפילו תיתן לנו הרגעה לשנה או לשנתיים, מה יהיה?

יורי שטרן: היא רק תתארגן מחדש בשביל להכות בנו עוד יותר קשה.

יורי שטרן: הרי אין לה שום זכות קיום אם היא לא נלחמת בנו.

יורי שטרן: כל ישות כזאת, אם נשאיר אותה, תהפוך במרוצת הזמן לאותה מפלצת ילידת אוסלו, שהיום אנחנו מאבדים בגללה חיי אדם כמעט יום-יום.

נחמה רונן: מה אתה רוצה לעשות אתם?

נחמה רונן: מה אתה רוצה לעשות עם הפלסטינים, חבר הכנסת שטרן?

יורי שטרן: אין שום סיכוי לדו-קיום בין העמים שלנו אם תקום בצד הפלסטיני ישות פוליטית עם כוחות ביטחוניים כלשהם, אלא רק אם תקום ישות מפורזת לגמרי עם רמת תפקוד מוניציפלית, שלטון עצמי ללא מסגרת פוליטית כללית וללא כוחות הביטחון.

יורי שטרן: השליטה הביטחונית חייבת להיות בידי ישראל.

יורי שטרן: הטעות הבסיסית של אוסלו היא שהעבירו למחבלים את האחריות לשמור על המחבלים.

יורי שטרן: וכך גם פינוי מאחזים.

יורי שטרן: מה עושה הממשלה עם כל התוכניות האלה, "עזה תחילה", "בית-לחם תחילה", "יהודה תחילה"?

יורי שטרן: יש פה רק "מרכז מפלגת העבודה תחילה", זאת התוכנית היחידה שיש לשר הביטחון.

יורי שטרן: למען זה הוא מוכן להקריב את אזרחי ישראל שעומדים בחזית, נלחמים בעד כולנו.

יורי שטרן: ראינו היום פה בכנסת את אחיו ואת אחותו של גלעד זר המנוח, שנרצח על-ידי המחבלים הרוצחים לפני שנה וחצי.

יורי שטרן: באדמות של המשפחה הזאת, שאב המשפחה קנה לפני 20 שנה בכסף מלא שלו, הם הקימו חווה חקלאית, וצבא-הגנה לישראל יבוא לפנות אותם?

יורי שטרן: איזה מין עלבון לשכל הישר ולמצפון שלנו?

יורי שטרן: בזה המדינה תילחם?

יורי שטרן: ואיפה הבנייה הלא-חוקית הערבית?

יורי שטרן: כל הדרכים הלא-חוקיות שפרצו?

יורי שטרן: איפה צה"ל?

יורי שטרן: הוא יילחם במשפחות ההרוסות האלה של נפגעי טרור, שלזכרם הקימו מאחזים, וצבא-הגנה לישראל לא בא להגן עליהם, הוא בא כי המקומות האלה הם מקומות אסטרטגיים חשובים לצבא.

יורי שטרן: שר הביטחון נותן פקודה לפנות אותם, בושה וחרפה, בלתי נסבל.

יורי שטרן: כך לא ננצח.

יורי שטרן: לכן אני אומר, הלוואי שחיים רמון היה צודק, הלוואי שהממשלה הזאת תתעשת, הלוואי שתעשה משהו בתחום הביטחוני, כמו בתחום הכלכלי.

יורי שטרן: בתחום הכלכלי, כבוד היושב-ראש, התוכנית הכלכלית החדשה איננה תוכנית, היא פשוט סדרה חדשה של קיצוצים; היות שהיא לא עושה דבר בשביל לעודד צמיחה, לא תהיה הכנסה נוספת למשק המדינה, ולכן בעוד כמה חודשים הממשלה תבקש מאתנו שוב לקצץ.

יורי שטרן: אבל ממי?

יורי שטרן: היא מקצצת מאנשים שאין ממה לקצץ אצלם, ולכן התוכנית הזאת היא טיפשית ומטופשת מבחינה כלכלית והרסנית ונפשעת מבחינה חברתית.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת טומי לפיד, ואחריו – חברת הכנסת נחמה רונן.

אברהם הירשזון: בבקשה.

יוסף (טומי) לפיד: אדוני היושב-ראש, האזנתי בעניין לחבר הכנסת שטרן, שעד לפני הזמן האחרון היה חבר בקואליציה.

יוסף (טומי) לפיד: מעניין כיצד אנשים, ברגע שהם עוזבים את הממשלה, מייד הם מגלים את כל המגרעות שלה.

יוסף (טומי) לפיד: מאוד משעשע.

יורי שטרן: לכן יצאנו.

יוסף (טומי) לפיד: למה לא ראית את זה לפני חצי שנה ושנה ושנתיים?

יורי שטרן: סליחה, חבר הכנסת לפיד, לפני חצי שנה יצאנו מהקואליציה בדיוק בגלל זה.

יוסף (טומי) לפיד: למה תמכת בכל מה שאתה תוקף עכשיו?

אברהם הירשזון: מה קרה?

אברהם הירשזון: חבר הכנסת שטרן, הוא לא הפריע לך.

אליעזר כהן: הוא יודע למה עזבנו את הממשלה, למה הוא מיתמם?

אליעזר כהן: אל תהיה תמים, אתה לא כזה תמים.

יוסף (טומי) לפיד: יזרקו לכם עוד נתח של בשר כשר, ואתם שוב תאהבו אותם.

יוסף (טומי) לפיד: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אני אעשה דבר שחברי הכנסת לא נוהגים לעשות.

יוסף (טומי) לפיד: אני הולך לדבר על דבר שאני מבין בו.

יוסף (טומי) לפיד: אני הולך לדבר על הסברת ישראל.

אברהם הירשזון: זו האשמה חמורה מאוד, אדוני.

יוסף (טומי) לפיד: אני רוצה להסביר לכם כיצד מדינת ישראל הורסת את עצמה בחזית חשובה מאין כמוה.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת בוים, לא מספיק שלא דיברת על דברים שאתה לא מבין בהם, אתה גם לא מקשיב?

יוסף (טומי) לפיד: המחבלים מפוצצים אוטובוס ורוצחים עשרות יהודים, ומה התגובה של ממשלת ישראל?

יוסף (טומי) לפיד: היא שולחת בולדוזרים וכל מיני כלי משחית מוזרים.

יוסף (טומי) לפיד: האחד נראה כמו דינוזאור והאחר כמו ג'ירפה, נעים לאיטם ומפרקים את המוקטעה.

יוסף (טומי) לפיד: והתוצאה היא שהרצח הנפשע של אזרחי ישראל בלב לבה של תל-אביב זוכה לחמש דקות שידור בעולם.

יוסף (טומי) לפיד: פירוק המוקטעה זוכה לארבעה ימים של טלוויזיה עולמית.

יוסף (טומי) לפיד: כל לבנה של המוקטעה זכתה בפרסום בנפרד, והקופירייטר – ממשלת ישראל.

יוסף (טומי) לפיד: ואני שואל את עצמי, מי היה הטמבל שיעץ לראש הממשלה לעשות את המבצע הזה, ששום תועלת מדינית, שום תועלת ביטחונית, שום תועלת אנושית לא צמחה ממנו, אבל הענקנו לערפאת ארבעה ימים של נחת בכלי התקשורת העולמיים בשם הסברת ישראל?

יוסף (טומי) לפיד: הרי אנחנו במו-ידינו הורסים את עצמנו בעיני העולם.

יוסף (טומי) לפיד: ואני מסתכל על הבולדוזר הזה שנכנס לחומה, עושה "בום" – הלכו עוד 100,000 ידידי ישראל; נכנס בחומה השנייה, "בום" – הלכו עוד 100,000 ידידי ישראל.

יוסף (טומי) לפיד: האם אין במשרד החוץ ובלשכת ראש הממשלה ובמשרד הביטחון אדם אחד שפוי, שיגיד לשרים האלה: רבותי, אתם עושים שירות תעמולה חינם לאויבי ישראל?

יוסף (טומי) לפיד: איזה מין טמטום זה?

יוסף (טומי) לפיד: הרשה לי לעבור לנושא אחר.

יוסף (טומי) לפיד: השתתפתי אתמול, עם חברי מסיעת שינוי, בהפגנה לפני הכניסה לאוניברסיטת תל-אביב.

יוסף (טומי) לפיד: הפגנו שם – וזה מתקשר לשביתה שיש היום, וזה מתקשר לעניין התקציב, וזה מתקשר למצב הסוציאלי שכולם מדברים עליו – הפגנו שם נגד האפליה לרעה של הסטודנטים.

יוסף (טומי) לפיד: זו השכבה הכי חשובה של מדינת ישראל.

יוסף (טומי) לפיד: אלה הם הצעירים שמהם אנחנו מצפים שיישאו על כתפיהם את כל עול ניהולה של המדינה הזאת.

יוסף (טומי) לפיד: הם אנשים שמשרתים שלוש שנים בצה"ל, ואחרי ששוחררו נודע להם שממשלת ישראל הנוכחית לא מקיימת את הבטחתה להוריד את שכר הלימוד שלהם בהתאם למה שנאמר בוועדת-וינוגרד.

יוסף (טומי) לפיד: לעומת זאת, בגלל המצב הביטחוני הם נדרשים לשרת עוד ועוד ועוד במילואים.

יוסף (טומי) לפיד: אנחנו עוסקים בגירוש השכבה היצירתית ביותר מן הארץ, כי יש גבול עד היכן הם מוכנים לשאת בעול הזה, ואומרים להם: אין בשבילכם הנחות בשכר הלימוד.

יוסף (טומי) לפיד: אבל היועץ המשפטי לממשלה, חובש כיפה, שאיש לא חושד בו שהוא רודף חרדים, חלילה, מוציא הוראה להפסיק את כפל המימון של לימוד בחורי הישיבה, כי מתברר שלא רק משרד אחד מזרים להם כסף, אלא שני משרדים, שיודעים או לא יודעים זה מזה.

יוסף (טומי) לפיד: אבל הסטודנט צריך לעבוד בלילות כדי להתפרנס, ואז הוא משלם מסים כדי ששני משרדי ממשלה יזרימו כסף לבחורי ישיבה שלא משרתים את העם ולא עבדו יום אחד בחייהם.

יוסף (טומי) לפיד: אז אל תדברו פה על כך שאתם ממשלה שמייצגת את עם ישראל.

יוסף (טומי) לפיד: אתם לא מייצגים את עם ישראל, אתם מרמים את עם ישראל.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

יוסף (טומי) לפיד: עוד מלה אחת, אם אתה מרשה לי, ואז אני אלך.

אברהם הירשזון: בבקשה.

יוסף (טומי) לפיד: אדוני ראש הממשלה, אנחנו שולחים אותך בברכה לנשיא בוש.

יוסף (טומי) לפיד: זאת שליחות חשובה מאוד, ובנושא זה עם ישראל עומד מאחוריך, גם האופוזיציה.

יוסף (טומי) לפיד: ואם תהיה מלחמה, אנחנו נעמוד בה ונקווה שאנחנו נצא ממנה ללא קורבנות.

יוסף (טומי) לפיד: אסור שהסולידריות הזאת של הציבור הישראלי ושל מפלגות האופוזיציה תשמש לך עילה כדי לפגוע בציבור הרחב שעובד ושמתגייס לצה"ל ושמשלם את מסיו ושמכבד את המדינה, ואתה משרת אלמנטים שמקבלים מיליארדי שקלים.

יוסף (טומי) לפיד: אין כסף לנכים, אין כסף לעיוורים, אין כסף למקרים סוציאליים, אין כסף לעולים חדשים, יש מיליארד שקלים וחצי למשרד הדתות, 700 מיליון שקלים למועצות הדתיות, ואיש לא יודע לאן הולך הכסף הזה.

יוסף (טומי) לפיד: לכן יש שביתות ולכן יש עוני ולכן יש מצוקה במדינה הזאת.

יוסף (טומי) לפיד: תודה רבה.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: חברת הכנסת נחמה רונן, ואחריה – חבר הכנסת יצחק וקנין.

אברהם הירשזון: אם הוא לא יהיה – חבר הכנסת מאיר פרוש.

נחמה רונן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אכן אי-אפשר להתעלם מההישגים שהיו לראש הממשלה בחודשים האחרונים בשני תחומים.

נחמה רונן: האחד, מול הפלסטינים.

נחמה רונן: עם כל המצב שאנחנו נמצאים בו, אני חושבת שאי-אפשר לזלזל ביכולת של ראש הממשלה להראות לפלסטינים, שרמת הטרור, ככל שתהיה גבוהה, לא תביא אותם לשום הישג.

נחמה רונן: המצב ברשות הפלסטינית מדבר בעד עצמו, כאוס מוחלט, לא זה מה שאנחנו רוצים ולא זה מה שיעשה לנו טוב, אבל בוודאי אין מצב של התחזקות ברשות הפלסטינית כתוצאה ממהלכי הטרור שמהלכים עלינו בשנתיים האחרונות.

נחמה רונן: ההישג השני של ראש הממשלה, וגם בו אין לזלזל, הוא בכך שהביא את ממשל בוש כמעט לתמיכה מוחלטת במהלכים של ממשלת ישראל.

נחמה רונן: בין שאנחנו תומכים במהלכים, בין שאנחנו מתנגדים להם, בין שיש לנו ביקורת על ראש הממשלה, בין שאנחנו חושבים שהוא נוהג נכון, עדיין אי-אפשר להתעלם מכך: אולי בפעם הראשונה מאז קום המדינה, הממשל האמריקני תומך כל כך ונותן גיבוי לראש הממשלה בכל מהלכיו, אולי בניגוד מוחלט למה שחלק מאתנו חושבים שצריך להיות, אבל העובדה היא שיש תמיכה ראויה לציון בממשל האמריקני.

נחמה רונן: זה בהחלט מסייע לראש הממשלה ולממשלה לפעול ולנקוט מהלכים שהיא חושבת שנכון לנקוט אותם.

נחמה רונן: אדוני ראש הממשלה – אני מקווה שהוא שומע את הדיון – אני תוהה מה יקרה עם התמיכה האמריקנית הזאת, עד כמה תוכל להמשיך ולנצל את התמיכה הזאת לטובת המשך מדיניות שלא כל כך ברור לאן מובילים אותה.

נחמה רונן: מה יקרה אחרי המהלך בעירק, אם באמת הוא יקרה.

נחמה רונן: כולנו מדברים על מלחמה שבוא תבוא, כותרות העיתונים בשבועות האחרונים, מה שהן עושות לציבור במדינת ישראל זו פשוט שערורייה.

נחמה רונן: כל יום פותחים את העמודים הראשיים ומכינים את התושבים למקלטים במצב כזה, למקלטים במצב אחר, איפה השרים, איפה כל שר יהיה כשיתחילו לרדת טילים מכיוון עירק.

נחמה רונן: באמת, חשוב ביותר לציבור הישראלי לדעת איפה יהיה כל אחד משרי הממשלה.

נחמה רונן: ועוד כהנה וכהנה שטויות שמלעיטים אותנו כל יום.

נחמה רונן: יכול להיות שאין על מה לכתוב – אולי זה מנחם – ולכן כותבים על דברים כאלה, אבל הציבור הישראלי נכנס לפניקה מאורגנת.

נחמה רונן: אני תוהה מה באמת יקרה אחרי שהמהלך בעירק יסתיים.

נחמה רונן: הרי ברור מה האמריקנים רוצים, ברור מה כוונתם, ברור שהם ירצו לעשות סדר כמו שעשו במקומות אחרים.

נחמה רונן: אבל כשיגמרו עם עירק הם יבואו אלינו, אנחנו לא גורם שיתמכו בו עד אין קץ, בשלב כלשהו יימאס לאמריקנים מהתמיכה הבלתי-נלאית שנותנים לממשל שרון, והם גם ירצו לראות פה שינויים כלשהם, אדוני היושב-ראש.

נחמה רונן: מה יקרה אז?

נחמה רונן: האם אז ממשלת ישראל בהכנעה מוחלטת תצטרך להסכים לתוכנית אמריקנית ללא יכולת ציוץ בכלל, כי מי אנחנו שנצייץ?

נחמה רונן: הם יגמרו לעשות סדר בעירק, הם יבואו לעשות סדר בישראל.

נחמה רונן: האם ראש הממשלה יכול היום לנצל את התמיכה היוצאת דופן שיש לו מממשל בוש, לבוא מעמדת חוזק ולומר: זאת התוכנית שלי וזאת התוכנית שאני הולך אליה, אנא, בואו נעשה אותה יחד, תנו כתף ותסכימו עליה.

נחמה רונן: את המהלכים האלה אני מוליך היום משום שאנחנו רואים שבמשך 20 השנים האחרונות, כל תוכנית שהיתה בקנה או כל תוכנית שדיברו עליה ולא עשינו אותה, נאלצנו לשלם פי שניים אחר כך.

נחמה רונן: ותמיד זה היה בהכנעה, אף פעם זו לא היתה תוכנית שאנחנו הובלנו אליה, אלא תמיד תוכנית שנגררנו אליה.

נחמה רונן: אולי הגיע הזמן לאמוד את המצב היום ולנתח אותו בצורה נכוחה ולהבין שאי-אפשר להמשיך את זה עוד.

נחמה רונן: שמעתי את הדברים של חבר הכנסת יורי שטרן.

נחמה רונן: האמת היא שדי נדהמתי, משום שהוא רוצה להמשיך ולשלוט בפלסטינים עד אין קץ, ולתת להם איזו אפשרות לעצמאות תרבותית או מינהלית.

נחמה רונן: מה יהיה, כמה זמן נוכל להמשיך כך?

נחמה רונן: האם לא הגיע הזמן שיבוא ראש הממשלה ויציג בפני הבית הזה את התוכנית שלו?

נחמה רונן: הרי כל הזמן הוא מדבר על תוכנית.

נחמה רונן: שיבוא ויציג את התוכנית שלו, אני מניחה שהוא יקבל גם את ברכת הכנסת, לפחות את ברכת רוב חברי הכנסת לאותה תוכנית.

נחמה רונן: הוא יבצע אותה מעמדת חוזק ולא מעמדה נגררת, לא במצב שהאמריקנים באים אחרי עירק ומכתיבים לנו מה לעשות.

נחמה רונן: ומי יודע מה יהיה בתוכנית של האמריקנים?

נחמה רונן: ומי יודע על מה נצטרך לוותר?

נחמה רונן: ואיזו יכולת תהיה לנו לבוא ולהתמקח?

נחמה רונן: אני לא כל כך רואה את יכולת ההתמקחות היום עם האמריקנים, איך היא תוכל להיות אחרי המהלך בעירק?

נחמה רונן: אני חושבת שיהיה נכון אם ראש הממשלה יציע דברים נחרצים, ילך על תוכנית שהוא מוביל אותה ולא שהוא מובל אליה.

נחמה רונן: אני רוצה, ברשותך, אדוני היושב-ראש, לדבר על נושא המאחזים, זה עלה פה בכיוונים שונים – – –

אברהם הירשזון: רק בדקה, כי זמנך עבר.

נחמה רונן: אני אעשה זאת בקצרה.

נחמה רונן: גם בעבר דיברתי על עניין המאחזים הבלתי-חוקיים, יש כאן שאלה מה חוקי, מה לא חוקי.

נחמה רונן: עצם זה שהממשלה נותנת למאחז כזה לקום וליישב בו משפחות – הרי באופן טבעי היא גם אחראית לשמור על ביטחונן.

נחמה רונן: השאלה היא, למה צריך לתת לאותם מקומות לעלות על הקרקע?

נחמה רונן: ואם כבר הגיעו למסקנה שזה לא נכון ולא רצו להתעמת בעבר, מדוע הממשלה לא נוקטת יוזמה חד-משמעית ומפנה את אותם מקומות בלתי-חוקיים?

נחמה רונן: אני לא מדברת בשום מקרה על היישובים שממשלות ישראל השונות שלחו אנשים לגור שם, והיא מחויבת לשמור על החיים של התושבים ועל ביטחונם.

נחמה רונן: אבל אותם מקומות שהממשלה מסכימה שהם לא חוקיים, שעלו בצורה פרטיזנית על הקרקע, שהיה נוח לעצום עין, יכול להיות שהיה נוח לחצי מהממשלה לעצום עין, ולחצי השני להסכים על עצימת עין שנייה, הכספים שממשלת ישראל מבזבזת על השמירה, על כוחות הצבא באותם מאחזים, היו יכולים לספק סנדוויצ'ים לכל אותם ילדים שדיבר עליהם קודם יושב-ראש האופוזיציה, ולתת פתרון לכל הבעיות שאנחנו קוראים עליהן כל יום בעיתונים.

נחמה רונן: תודה רבה.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת יצחק וקנין, ואחריו – חבר הכנסת מאיר פרוש.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שמעתי את נאומו של יוסי שריד בקשר למדיניות הממשלה.

יצחק וקנין: שמעתי גם את דבריה של חברת הכנסת נחמה רונן, לאן ראש הממשלה מוביל את הממשלה, מה הכיוון שהממשלה הולכת בו, ברגע שהאמריקנים יתפנו מהלוחמה בטרור האסלאמי, שמתפשט בכל העולם, הם יתפנו למזרח התיכון ולמדינת ישראל.

יצחק וקנין: תראו, רבותי, בואו לא נשלה את עצמנו, כולנו יודעים מה קרה לפני שנתיים כאשר ראש הממשלה היה אהוד ברק ולא אריאל שרון.

יצחק וקנין: בואו נשים את הדברים על השולחן.

יצחק וקנין: לצערנו הרב, ברשות הפלסטינית אין עם מי לדבר, לפחות בתקופה הזאת, בפרק הזמן הזה, גם אם לראש הממשלה יהיה רצון עז ללכת לאיזה מהלך מדיני ולקדם מהלכים לקראת השלום, אין.

יצחק וקנין: אם למישהו יש עצה עם מי ראש הממשלה צריך לדבר, שישים אותה כאן על השולחן.

יצחק וקנין: בתוך הרשות הפלסטינית יש קבוצות טרור כאלה ומסוכנות יותר, ה"חמאס", "הג'יהאד האסלאמי", ולצערנו הרב, כל אחד מושך לכיוון שלו.

יצחק וקנין: לכן, אינני חושב שבפרק הזמן הזה לראש הממשלה יש אפשרות אחרת או מדיניות אחרת להציע בסכסוך הישראלי-הפלסטיני.

יצחק וקנין: אם לא תקום הנהגה, וכל אחד מכיר את דעותי – אני מאוד מתון בדעות שלי – אם לא תקום הנהגה אמיתית, שבאמת ובכנות רוצה שלום, אינני מאמין שיש מנהיג במדינת ישראל, גם לא יוסי שריד שעמד פה ונאם, שיוכל להביא את השלום.

יצחק וקנין: השלום תלוי בשני הצדדים.

יצחק וקנין: ההוכחה הגדולה ביותר היא אהוד ברק.

יצחק וקנין: אהוד ברק הציע הצעות ברוחב לב ליאסר ערפאת, ומי שטרף את הקלפים זה דווקא יאסר ערפאת.

יצחק וקנין: לכן בקטע הזה לא הייתי תולה את הדברים בממשלת ישראל.

יצחק וקנין: לנושא החברתי, שלדעתי הוא יותר חשוב מהנושא הביטחוני: לצערנו, יש מצב חברתי קשה, מצב כלכלי קשה מאוד.

יצחק וקנין: אבל פה כולנו, רבותי, נצטרך לשבת ולחשוב מה אנחנו עושים עם הגזירות הכלכליות בתקציב המוצע.

יצחק וקנין: אם לא נחשוב איך אנחנו פותרים את הבעיות האקוטיות של השכבות החלשות, של שכונות המצוקה, של המשפחות החד-הוריות והמשפחות ברוכות הילדים, לצערי הרב, הדבר הזה יחזור אלינו כבומרנג.

יצחק וקנין: אם אני פוחד ממשהו במדינת ישראל זה דווקא מהקטע הזה, הקטע החברתי-כלכלי.

יצחק וקנין: כאחד שחי ביישובי קו העימות, כאשר היינו מופגזים על-ידי ה"קטיושות" ימים ולילות וישבנו במקלטים, כששאלו אותנו אם אנחנו נעזוב, תמיד אמרנו, רבותי, המצב הביטחוני לא יעקור אותנו מהיישובים.

יצחק וקנין: מה שיעקור אותנו זה דווקא המצב החברתי-הכלכלי.

יצחק וקנין: אנחנו נמצאים היום בשעה קשה מאוד, שבה הממשלה חייבת לקבל החלטות בכמה תחומים, ואם לא נקבל אותן, רבותי, נגיע להידרדרות החברתית הקשה ביותר שידעה מדינת ישראל.

יצחק וקנין: לא יכול להיות, רבותי, שבמדינת ישראל מועסקים 400,000 עובדים זרים – תשמעו היטב – ואנחנו מתפלאים שיש מובטלים.

יצחק וקנין: המדיניות מגמגמת וממשיכה לגמגם – כן להוציא, לא להוציא.

יצחק וקנין: אני שומע לא אחת מעל גלי האתר כל מיני אנשים, כל מיני ארגונים חברתיים שמדברים בזכות כל אותם עובדים זרים שנמצאים פה ללא אשרה.

יצחק וקנין: לסבר את האוזן – 120,000 עם אשרות, ו-280,000 בלי אשרות, וכולנו ממלאים פינו מים ומחפשים איך להצדיק את התופעה.

יצחק וקנין: מדיניות הגירוש היא לא מדיניות שאפשר לקבל אותה מבחינה עולמית?

יצחק וקנין: אסור לנו לגרש?

יצחק וקנין: רבותי, אי-אפשר לנהל את המשק הישראלי בצורה כזאת בשום פנים ואופן, במיוחד שיש היום מצוקות קשות, בעיקר בערי הפיתוח.

יצחק וקנין: כמה מובטלים יש?

יצחק וקנין: גם במגזר הערבי האבטלה הולכת וגואה.

יצחק וקנין: על חשבון מי זה בא?

יצחק וקנין: רבותי, אני חושש מהמצב הזה.

יצחק וקנין: במגזר הערבי מוקדי האבטלה הם הגדולים ביותר.

יצחק וקנין: למה?

יצחק וקנין: כי אותם עובדים זרים תופסים את מקומות העבודה – גם בבניין, גם בשיפוץ, בכל תחום.

יצחק וקנין: רבותי, הממשלה חייבת לתת את דעתה לנושא הזה.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

יצחק וקנין: אני שוב אומר: אינני פוחד מהמצב הביטחוני.

יצחק וקנין: הוא קשה, אבל אני בטוח שעם ישראל במצבים כאלו יודע להתאחד, יודע להתלכד ולהתגבר.

יצחק וקנין: אבל מבחינה חברתית אנחנו נאבד את הרסן.

יצחק וקנין: תודה.

אברהם הירשזון: תודה.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת מאיר פרוש, אחריו – חברת הכנסת מרינה סולודקין, ואחריה – חבר הכנסת מוחמד ברכה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני חייב לומר, שלפעמים קורה שקשה לך לבוא לכנסת בגלל עיסוקים ציבוריים חשובים, ואף שהיה לי קשה להגיע היום, היה חשוב מאוד להגיע ולשמוע את ה"אשמנו" ואת ה"בגדנו" של יושב-ראש האופוזיציה, חבר הכנסת שריד.

מאיר פרוש: מה בעצם חבר הכנסת שריד אמר כאן בדבריו היום?

מאיר פרוש: לאורך שנים השמאל מטיף לנו.

מאיר פרוש: לאורך שנים השמאל מנסה לבנות גולם ששמו הרשות הפלסטינית.

מאיר פרוש: לאורך שנים השמאל בדמותו של שריד מנסה לומר לנו שיש פרטנר ושמו ערפאת.

מאיר פרוש: לאורך שנים השמאל אומר לנו שאנחנו נמצאים בשטחים כבושים.

מאיר פרוש: לאורך שנים השמאל מחליש אותנו מבפנים בוויכוח שיש לנו, ויש לנו ויכוח עם עמי העולם.

מאיר פרוש: כאשר יש לנו ויכוח בפנים ומחלישים אותנו מבפנים, קל יותר לאלה מבחוץ שמנסים למצוא את הרע עלינו, וגם הם מחלישים אותנו, אלה מחוץ-לארץ.

מאיר פרוש: כמה מנסה השמאל וניסה השמאל לאורך שנים לומר שאנחנו נמצאים בשטחים כבושים, ואנחנו יודעים שכאשר זו התזה וזו האמירה, וכאשר מנסים לומר שיש צורך להקים מדינה פלסטינית, הרי כל אחד יודע שכל נשק, ויהיה החזק בעולם, לא יועיל כאשר מדינה תצור עלינו ממזרח וממערב ומדרום ומצפון.

מאיר פרוש: כמה השמאל לעג לנו על כך שבתקשורת אצל הפלסטינים לועגים לנו ומסיתים נגדנו, וכולנו יודעים מה בדיוק ההסתה הזאת מביאה עלינו, על עם ישראל.

מאיר פרוש: במקום שאנחנו נהיה חזקים בעמדתנו, שהשטחים הם שלנו והארץ היא שלנו, כי התורה היא זו שנתנה לנו, וכמה וכמה פעמים נאמר שהארץ הזאת היא שלנו, דווקא השמאל הוא זה שהחליש אותנו.

מאיר פרוש: היום, כאשר הרשות הפלסטינית נתפסת במערומיה, כאשר כולנו יודעים מה בדיוק הפלסטינים עושים לנו, למה בדיוק ערפאת אחראי, ולשמאל לא נעים לשמוע את הדברים האלה, עולה לדוכן יושב-ראש האופוזיציה יוסי שריד, והוא במערומיו, אמנם הוא כשרוני, אבל בערמומיות כזאת הוא מנסה ומבקש מאתנו, תפסיקו להזכיר לנו את ערפאת כל הזמן.

מאיר פרוש: כאילו לא רוצה לשמוע כבר את התירוץ הזה ערפאת, את ערפאת הזה שהוא גידל, שהוא פיתח, שהוא טיפח.

מאיר פרוש: הוא השלה את הציבור, הוא וחבריו השלו את הציבור שעם ערפאת נעשה הסדר כאן במדינת ישראל.

מאיר פרוש: היה כדאי לבוא היום לכנסת, אדוני היושב-ראש, לשמוע את יוסי שריד אומר, אני חוזר בי.

מאיר פרוש: אומנם אין לנו עסק, אין לנו עם מי לדבר, ערפאת הוא לא הפרטנר.

מאיר פרוש: אני לא רוצה להזכיר אילו ביטויים הוא אמר היום על ערפאת.

מאיר פרוש: חבר הכנסת דהאמשה, אם איש ימין היה אומר את הדברים שחבר הכנסת שריד אמר היום על יושב-ראש הרשות, היית מתקומם, לא היית נותן לו להמשיך בדיבוריו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התרגלנו – – –

מאיר פרוש: אלא מה?

מאיר פרוש: חבר הכנסת שריד הוא כשרוני וערמומי, והוא לא אמר – אשמנו, בגדנו.

מאיר פרוש: ניסה להטיל את זה על ראש הממשלה, על הקואליציה.

מאיר פרוש: תגיד, כן, טעינו, אין עם מי להתעסק יותר.

מאיר פרוש: בכל אופן, אני רוצה להיתפס לדבריו של יושב-ראש האופוזיציה.

מאיר פרוש: אין לו מה לבוא בטענות אל ראש הממשלה כיושב-ראש הקואליציה או כמרכז הקואליציה.

מאיר פרוש: אני חושב שהוא צודק.

מאיר פרוש: לא יכולים לקחת את הנושא הביטחוני כתירוץ לכל דבר, וכל דבר טוב שצריכים לעשות, להגיד שאי-אפשר לעשות כי הביטחון מעסיק אותנו.

מאיר פרוש: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש:

מאיר פרוש: לא יכול להיות שגם בתחום החברתי הממשלה לא תפעל.

מאיר פרוש: אם ראש הממשלה עסוק או שר הביטחון עסוק, יתר השרים יכולים בהחלט לפעול בתחום החברתי.

מאיר פרוש: אני חושב שגם בתחום החברתי וגם בנושאים שחשובים לדת ישראל ולמסורת ישראל, כל השותפים שנמצאים בסירה אחת עם ראש הממשלה, והם חלק מקואליציה כזו או אחרת, יכולים לפעול.

מאיר פרוש: אבל אני לא מדבר דווקא על קואליציה או אופוזיציה.

מאיר פרוש: לא יכול להיות שממשלת ישראל לא תדאג שילד יהודי ילמד, גם ילד ערבי, אבל אני מדבר בהקשר זה על ילד יהודי, לא יכול להיות שילד יהודי לא ילמד במקום שלבו חפץ בגלל בעיות כאלה ואחרות של הסעות ומימון לשעות למורים, כשהכול תחת התירוץ הזה, שיש לנו בעיות ביטחוניות.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, אני אומר את הדברים האלה מתוך כאב.

מאיר פרוש: אני חושב ששרון יודע להתגאות בכך שחשוב לו החינוך היהודי, והוא תמיד מזכיר עד כמה חשובה המורשת היהודית ועד כמה אנחנו, הציבור החרדי, בעצם היותנו כאן, דואגים להמשך, לעוד 100 או 200 או 300 שנים, למה שיהיה כאן במדינת ישראל כתוצאה מהחינוך המסורתי שאנחנו מעניקים.

מאיר פרוש: אם כך הם פני הדברים, מדוע אנחנו כל כך הרבה סובלים?

מאיר פרוש: מדוע אנחנו כל כך הרבה סובלים ואין משים לב – אין משרד, אין אדם, אין פקיד בכיר או זוטר שייקח את הדברים בידיים, ולא ימצא את התירוץ שהנושא הביטחוני הוא זה שפוגע בנו ואנחנו לא יכולים לטפל ביתר הדברים הקטנים?

מאיר פרוש: הגיע הזמן, עם כל האמון שאנחנו נותנים בראש הממשלה, ומעריכים אותו על כך שהוא מצא את הדרך ואת השפה לשיתוף פעולה עם ארצות-הברית, שהיא החשובה בידידותינו, שהנושאים שנחשבים אומנם לזוטרים לא ייפגעו כתוצאה מהטיפול השוטף בנושאים הביטחוניים החשובים.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: חברת הכנסת מרינה סולודקין, אחריה – חבר הכנסת מוחמד ברכה, ואחריו – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

אברהם הירשזון: בבקשה, גברתי.

מרינה סולודקין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, סיעת ישראל בעלייה תומכת בהודעת ראש הממשלה.

מרינה סולודקין: בנאום ראש הממשלה היו דברים מאוד נכונים: קודם כול, הדברים שהוא אמר על אחדות לאומית והסכמה לאומית.

מרינה סולודקין: זה מאוד נכון, בזמן של התמודדות עם טרור פלסטיני ובזמן שאנחנו מתקרבים להתקפה של ארצות-הברית על עירק, להיות בקואליציה רחבה, משמאל לימין, ולהתמודד עם מצב כל כך מסובך.

מרינה סולודקין: מה שאנחנו שומעים ממפלגת העבודה – בלי התערבות בעניינים פנימיים – זה מאוד לא נכון.

מרינה סולודקין: הם כל הזמן מדברים על יציאה שלהם מהממשלה.

מרינה סולודקין: מה הם רוצים?

מרינה סולודקין: הם רוצים להרחיק את הקואליציה ואת הממשלה ממרכז המפה הפוליטית?

מרינה סולודקין: הם רוצים ממשלה יותר ימנית ויותר דתית?

מרינה סולודקין: זו המטרה שלכם?

מרינה סולודקין: כנציגה של ישראל בעלייה אני בכלל לא מבינה את זה.

מרינה סולודקין: אני חושבת, שבזמן החירום, שאנחנו מתקרבים אליו, אחדות של עם, הסכמה לאומית וממשלת אחדות הן דברים מאוד חשובים לנו.

מרינה סולודקין: ראש הממשלה דיבר על האחריות הלאומית.

מרינה סולודקין: וכאן, אם הוא רומז על תקציב המדינה, אנחנו לא מסכימים אתו ואומרים שאם זו אחריות לאומית אולי בזמן של התמודדות עם עניינים ביטחוניים אנחנו צריכים לחשוב על תקציב המדינה בצורה אחרת לגמרי: מה עם מלווה מלחמה?

מרינה סולודקין: מה עם מיסוי של עשירים?

מרינה סולודקין: למה כל כובד המשקל על כתפיהם של חלשים ועניים?

מרינה סולודקין: זה מאוד לא נכון.

מרינה סולודקין: אני חושבת שכאן התפקיד של משרד האוצר הוא תפקיד חשוב מאוד, ואנשיו לא מבינים למה הם מביאים את העם הזה.

מרינה סולודקין: "נאום הפולקעס" של יושב-ראש האופוזיציה, חבר הכנסת שריד – אני יכולה לומר שזה לא נאום של צ'רצ'יל לפני מלחמת העולם השנייה, ודמעות התנין שהוא שופך בנושא של הרעבים והעולים לא אומרות לי הרבה.

מרינה סולודקין: כן, יש מצוקה, אבל יש התמודדות עם מצוקה אחרת לגמרי.

מרינה סולודקין: למה יושב-ראש האופוזיציה לא דיבר על תוספות היוקר במגזר הציבורי בזמן שיש קיצוצים לגמלאים ולמשפחות חד-הוריות?

מרינה סולודקין: למה הוא לא מדבר על הדברים האלה?

מרינה סולודקין: בסופו של הנאום הקצר שלי אני רוצה שוב להדגיש, שאנחנו תומכים בראש הממשלה, אנחנו תומכים בממשלת האחדות, ואנחנו מאחלים לראש הממשלה ביקור מוצלח בארצות-הברית.

מרינה סולודקין: תודה.

אברהם הירשזון: תודה רבה, גברתי.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת מוחמד ברכה, ואחריו – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

אברהם הירשזון: בבקשה, אדוני.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להביע בפתח דברי דאגה עמוקה ממצב היחסים בין יהודים וערבים במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: בחרתי להתחיל דווקא בנושא הזה אף שהשולחן שלנו עמוס בנושאים כואבים, קריטיים וחשובים, אבל אני חושב שהנושא הזה הוא לא פחות חשוב, במיוחד עם פתיחת המושב האחרון כמעט של הכנסת לפני הבחירות לכנסת.

מוחמד ברכה: אין לי ספק שפוליטיקאים קטנים ינסו לטפס על הגל הגזעני האנטי-ערבי הפושה במדינה, כדי לטפס למעלה בסולם רשימות מפלגותיהם לקראת הבחירות הבאות.

מוחמד ברכה: כל אחד ירצה לבנות את קידומו הפוליטי דרך אימוץ גישות שנשמעות "ערבות" לאוזניים שרוצות לשמוע דברי גזענות והשמצה כנגד הערבים.

מוחמד ברכה: אני רוצה להגיד, כבר ביום הראשון של מושב הכנסת, שאין לנו שום כוונה לשחק את המשחק הזה שלהם, כי זה משחק בחיינו, בחיי אזרחי המדינה, היהודים והערבים.

מוחמד ברכה: האוכלוסייה הערבית אינה נמצאת בצומת קבלת ההחלטות בתוך המדינה, היא מוקצית, נכפית עליה שוליות, אבל יש להבין שיציבות חברתית במדינת ישראל היא יציבות חברתית גם בין היהודים והערבים.

מוחמד ברכה: זה נושא של זכויות, זה נושא של שוויון, אבל זה גם נושא של שלום.

מוחמד ברכה: לא ייתכן שהממשלה תחליט על עימות מתמשך ללא מוצא כנגד העם הפלסטיני, שהוא עמם של 20% מאזרחיה; לא ייתכן שהמרכיב הזה לא קיים בתוך מערכת השיקולים והשקלולים של הממשלה כשהיא יוצאת למלחמה הזאת; לא ייתכן שהשירותים הציבוריים היום מתמוטטים בכל הארץ, ובמיוחד בקרב האוכלוסייה הערבית.

מוחמד ברכה: יכול להיות שערבים לא מבקרים יהודים ויהודים לא מבקרים ערבים, אבל יש אורחים מאוד לא רצויים שמבקרים גם יהודים וגם ערבים – העוני אינו מדלג מעל בתיהם של יהודים ולא מעל בתיהם של ערבים, האבטלה כנ"ל, חוסר המוצא כנ"ל, חוסר התקווה כנ"ל.

מוחמד ברכה: ולכן, יש מקום, ואני פונה מעל בימת הכנסת למי שעדיין יש בו טיפה של שפיות, לא לשחק בנושא הזה – לא בהסתה, לא במלים מתחת לחגורה ולא במלים מעל גלי האתר או במדיה.

מוחמד ברכה: אני מזהיר מאוד את אלה שרוצים לבנות את עתידם הפוליטי על פסים של גזענות ואנטי-ערביזם.

מוחמד ברכה: זה יהיה בעוכריהם שלהם, בעוכרי ילדיהם, ילדינו, כולנו.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אנחנו עומדים בפני הכרעות קשות, וראש הממשלה נוסע היום לוושינגטון.

מוחמד ברכה: האיש שכל האג'נדה שלו במדינת ישראל בנויה על מלחמה, והאיש ההוא מעבר לאוקיינוס, שכל האג'נדה שלו בנויה על מלחמה; האיש ההוא שרוצה לדלג על משבר כלכלי ועל שערוריות שהוא עצמו מעורב בהן דרך מלחמה כנגד העם העירקי, וראש ממשלת ישראל, שרוצה לדלג ולחפות על כישלונות חברתיים וכלכליים עמוקים דרך המלחמה המנוהלת נגד העם הפלסטיני.

מוחמד ברכה: גם זה וגם זה, גם בוש וגם שרון בונים את תהילתם על מלחמות.

מוחמד ברכה: גם בוש וגם שרון רוצים לבנות את תהילתם על גבם של הערבים, זה על הערבים הפלסטינים וההוא על הערבים העירקים.

מוחמד ברכה: ואני שואל, אדוני היושב-ראש, איפה העם בישראל בכל התהילה המדומה הזו, איפה האינטרס הקיומי של העם בישראל.

מוחמד ברכה: אמרנו ונאמר עוד הפעם: לא ייתכן, זה בניגוד לחוקי הטבע שהאי ימשיך ללחום באוקיינוס.

מוחמד ברכה: זה לא ילך.

מוחמד ברכה: עד מתי יעוותו את רצונם של האנשים וייתנו להם את האשליה כאילו את חייהם של הישראלים אפשר לבנות רק על נישול חייהם של הפלסטינים ועתידם וחירותם?

מוחמד ברכה: אני יודע, קריאות הרהב שיוצאות מהימין יגידו: טרור וטרור.

מוחמד ברכה: כולנו בבית הזה נגד טרור ונגד פגיעה בחפים מפשע, אבל מי שרוצה לייבש את הטרור, לא צריך ליצור סיבות לטרור, אלא צריך לחסל את הסיבות שיצרו את הטרור, והן המשך הכיבוש והמשך הדיכוי נגד העם הפלסטיני.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אנחנו עומדים גם בפני אישור תקציב המדינה.

מוחמד ברכה: תקציב המדינה היום – כפי שמפלגת העבודה לפחות אומרת, יש להם תנאים להצבעה בעד התקציב.

מוחמד ברכה: אילו תנאים?

מוחמד ברכה: לבטל קיצוץ פה וקיצוץ שם.

מוחמד ברכה: אבל הפערים מעמיקים, העוני מעמיק, האבטלה מעמיקה, השירותים החברתיים מתמוטטים.

מוחמד ברכה: אם בשנה שעברה היו צריכים לטפל בשיעור אבטלה של 9% ו-10%, בשנה הבאה אנחנו צריכים לטפל בשיעור אבטלה של 12% ו-13%.

מוחמד ברכה: ולכן, אני חושב שזו שעה שכל הכוחות בכנסת הזו שיש להם מינימום של גישה חברתית – שיעמדו על הרגליים ויגידו "לא" לממשלה הזו ויפילו את התקציב.

מוחמד ברכה: הפלת התקציב תהיה השלב הראשון להפלת הממשלה, הממשלה הזו שהיא פושעת גם בכלכלה וגם בחברה וגם בפוליטיקה וגם בשלום.

מוחמד ברכה: היום אנחנו עומדים בפתח יום השנה להירצחו של ראש הממשלה המנוח רבין .

מוחמד ברכה: יגאל עמיר רצח את ראש הממשלה, ושרון וחבורתו רוצחים את דרכו של ראש הממשלה אז.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, אחריו – חבר הכנסת מרדכי משעני, ואחריו – חבר הכנסת חיים כץ.

אברהם הירשזון: בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, ממשלה שאיננה, חברי חברי הכנסת, ראש הממשלה ממהר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא דיבר והפיח תקוות, ודיבר אל לבם של פוליטיקאים, אבל הוא לא אמר כלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא לא אמר איך הוא יפתור את בעייתם של העניים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא לא אמר איך יעשה פחות אבטלה .

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא לא אמר איך יילחם בגזענות הגואה בתוך המדינה, וגם מרימה ראש לפעמים בתוך הבית הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא לא אמר איך הוא יפתור את הבעיה עם העם הפלסטיני ואם בכלל יש איזה אופק מדיני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפילו את התוכנית של בוש, שהוא בורח אליה ונתלה בה כאשר מתעורר דיון בעניין המדיני, הוא לא הזכיר במלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: והדברים ברורים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם הוא לא אומר, אז בואו נראה מה הוא עושה, כי מעשיו אומרים במקומו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בצד הפלסטיני הוא עושה הריסה, דיכוי, חיסולים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בלי שום הבחנה, בלי שום קנה-מידה, בלי שום צורך לפעמים, עם הנשק החדיש ביותר מפעיל צבא שלם והורג – אני לא רוצה להשתמש במלה רוצח, אף שהיא כבר מלה שגורה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תמיד כשה

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פלסטינים הורגים מישהו אז הם רוצחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפילו רטרואקטיבית, אנשים שנהרגו מזמן, עכשיו אומרים נרצחו – הרצוחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני את המלה הזו לא אוהב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שונא יותר את המעשה עצמו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל רצח הוא רע, וכל רצח הוא לא נכון, ובכל רצח צריך להילחם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רצח מקומם את נפש האדם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל כאשר גם את המלה עושים שגורה בפינו פה, ומשתמשים בה יום-יום, שעה-שעה, כדי כאילו להשחיר את פני הצד האחר, והיא בסופו של דבר גם משליכה באופן שלילי עלינו ועל חיינו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומר שהממשלה הזו יודעת רק להשתמש בכוח, וביותר כוח, וזה כל מה שהיא עושה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: והיא לפעמים אולי משלה את עצמה שתגמור עם העם הפלסטיני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא לא רוצה ללמוד את הלקח שעם לא ניתן לגמור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עם שנלחם על חירותו ועל זכותו להגדרה עצמית אי-אפשר לגמור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש היסטוריה קרובה מאוד, גם שלנו, ועלינו על דרך של שלום, והשלום היה קרוב, והשלום היה כמעט ב-90% מיושם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ומי שהרחיק את זה זו ממשלת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שלא יספרו לנו סיפורים שברק הציע ורצה להציע ואמר להציע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתם יודעים מה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בואו נניח שכן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז מה הממשלה הזו מציעה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה מר שרון מציע?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הפלסטינים נניח טעו, לא קיבלו את התוכנית של ברק, של קלינטון, היו אולי טיפשים, לא משנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם זה טוב ואם זה נכון, ואם אתם אכן חושבים ברצינות שצריך לעשות שלום, אז תלכו אתם על זה עכשיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יגידו: אין לנו פרטנר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה זאת אומרת אין לנו פרטנר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתם תקבעו לעם הפלסטיני מי ידבר בשמו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נגיד להם: רגע, רגע, ערפאת אדום ואבו-מאזן ירוק והשלישי שחור וההוא צהוב, אז מה נשאר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עם מי נעשה שלום, עם מי צריך לדון?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עם העם הזה, עם נבחריו, עם נציגיו, יהיו מי שיהיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי העם הפלסטיני לא אומר ששרון, אלוף הדמים בכל הזמנים, ואלוף השקרים בכל הזמנים, איננו פרטנר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם מוכנים לשבת גם אתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: והוא אומר השכם והערב, כל הזמן, אצלו זה כלל ברזל: לא ילחץ את ידו של ערפאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר, אז אתה פרטנר לשלום, ואתה לא תלחץ את ידו של ערפאת, ואתה ראוי, ואתה בסדר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בואו נסתכל גם על המעשים בתוך המדינה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה המצב החברתי אומר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היינו בצהריים בכנס של ראשי הוועדים ושל נציגי הארגונים החברתיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המצב בכי רע, אדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין מחלוקת שהמצב החברתי גם הוא בכי רע, והממשלה הזו מוליכה את כולנו מדחי אל דחי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל מה נעשה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מר שרון מצא את הפטנט, פשוט, להמשיך להחזיק את מפלגת העבודה בפנים, וההחזקה הזו תנטרל את הבית הזה קודם כול, ותעשה אותו חסר אונים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא תנטרל גם את העם בצורה זו או אחרת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי אי-אפשר, כאשר 80% מהכנסת נמצאים בקואליציה, נמצאים בממשלה, וה-80% האלה הם נציגים של העם – איך ה-20% הנוספים, ואלה הם המדוכאים ואלה הם העניים, יוכלו לעשות הרבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם כן יכולים לעשות, אבל השאלה אם הם ימצאו את הדרך וימצאו את האפשרות אכן להשפיע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שהם הצהירו היום שהם עולים על דרך נכונה, על דרך של עשייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם יזכרו, ובצדק, שהם הרי אלה שבוחרים את הממשלה והכנסת, והם יסוד הכוח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מייחל רק למוצא חיובי אחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הממשלה הזו חייבת ללכת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא לא תלך מעצמה כמובן, אבל היא כן תלך כאשר הציבור יוכל להתפכח ויוכל לומר לה במעשים שנמאס לנו מהשקרים של הממשלה הזו, נמאס לנו מהדרך-לא-דרך שבה היא מובילה את כולנו, נמאס לנו מההרס שהיא הביאה בכל תחום שהיא עשתה בו, אם בתחום המדיני ואם בתחום החברתי, ואנחנו ראויים לממשלה אחרת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פעם אמר שרון שהוא לא מפחד מבחירות, נראה אותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ייגש לבחירות ונראה מה העם ייתן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לך.

אברהם הירשזון: תודה.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת מרדכי משעני, ואחריו – חבר הכנסת חיים כץ.

מרדכי משעני: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני יודע, אדוני היושב-ראש, שהכנסת מתכוונת לייחד בימים הקרובים ישיבה לזכרו של מקסים לוי, אבל אני לא יכול שלא לפתוח בדברים לזכרו של מקסים, שהיה חבר בסיעת גשר, סיעתי, חברי לסיעה, היה גם יושב-ראש הסיעה שלי, סיעת גשר, היה חבר כנסת בכנסת הארבע-עשרה והחמש-עשרה עד להיבחרו לפני חודשים מספר לראשות העיר לוד.

מרדכי משעני: אני רוצה לשלוח תנחומים לאלמנתו כרמלה, לילדיו משה, סימה ויפית, לאחיו הגדול, חברנו דוד לוי, ולכל משפחת לוי.

אברהם הירשזון: חברי הכנסת מצטרפים אליך בתנחומינו.

מרדכי משעני: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

איוב קרא: זה בשם כולנו.

מרדכי משעני: כמו-כן אני רוצה להשתתף בצערם של תושבי העיר לוד, שבאו אתמול בהמוניהם לחלוק לו כבוד אחרון ולהיפרד ממנו.

מרדכי משעני: הפרידה היתה קשה להם מאוד ומי שהיה שם נוכח בכך.

מרדכי משעני: הם הביאו זאת לידי ביטוי בהיצמדות לארון במשך שעות רבות ובחום הקשה.

מרדכי משעני: רק בחודש מאי האחרון הם נתנו בו את אמונם הגורף ברוב גדול ובחרו בו לעמוד שוב בראשות העיר, כי ראו בו את האדם המתאים להוציא אותם ואת העיר לוד מהמצוקה הקשה.

מרדכי משעני: מאז נכנס לתפקידו החדש–הישן כראש העיר התחלפה אצל התושבים תחושת הייאוש בתקווה גדולה לשינוי ולשיפור מצב העיר, אך מותו הפתאומי וללא עת קטע תקווה זו באבה, ואתמול הם הביאו לידי ביטוי את מותה של התקווה הזאת.

מרדכי משעני: מקסים היה איש ציבור בכל רמ"ח איבריו.

מרדכי משעני: הוא החל את דרכו הציבורית כיושב-ראש ועד העובדים בתעשייה האווירית, דרך שתי קדנציות בראשות העיר לוד, יושב-ראש מרכז השלטון המקומי, חבר הכנסת, יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה וחזרה לראשות העיר.

מרדכי משעני: אני יודע באופן אישי כמה התלבט מקסים לפני שקיבל את ההחלטה להתמודד שוב על ראשות העיר לוד.

מרדכי משעני: הוא ידע את כובד המשימה והאחריות שהוא עומד לקחת על עצמו, אך אהבתו לעיר ולתושביה הכריעה את הכף והוא החליט לעזוב את הכנסת ולהתגייס כל כולו למען תושבי העיר.

מרדכי משעני: היתה בו אמונה גדולה שהוא יצליח בדרך הזאת.

מרדכי משעני: מותו בטרם עת קטע עשייה ציבורית וחברתית עשירה למען החברה ובעיקר למען החלשים שבה.

מרדכי משעני: הוא יחסר למשפחתו, הוא יחסר לתושבי העיר לוד והוא יחסר לכולנו.

מרדכי משעני: יהי זכרו ברוך.

מרדכי משעני: מכאן, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לעבור להודעתו של ראש הממשלה, ובעיקר אני רוצה להתייחס לחלק הקשור למצב החברתי.

מרדכי משעני: ולא היה בהודעה הזאת הרבה.

מרדכי משעני: אני רוצה לצטט את סיום דבריו של ראש הממשלה, שאמר: הממשלה תדאג לקדם את מדינתנו לרווחה.

מרדכי משעני: אני חושב, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני סגן השר, שראש הממשלה כנראה לא מכיר את המציאות החברתית של ישראל 2002, ואולי הוא גם לא יודע את העובדות.

מרדכי משעני: ראש הממשלה כנראה לא מבין שלא רק שאנחנו לא מתקדמים לכיוון רווחה ויותר רווחה, אלא אנחנו נסוגים אחורה.

מרדכי משעני: בנושא החברתי אנחנו משולים לרכב שנוסע ברוורס, יותר נכון לומר לרכב שמידרדר אחורה, אפילו לא נוסע, וכל פעם הוא צובר תאוצה בירידה.

מרדכי משעני: האם ראש הממשלה לא שמע ולא יודע שאנחנו מתקרבים למיליון עניים בישראל, ואולי אפילו עברנו את המספר הזה?

מרדכי משעני: האם ראש הממשלה לא שמע על ילדים שמגיעים רעבים לבית-הספר?

מרדכי משעני: האם הוא לא שמע על חיילים קרביים, כפי שקראנו היום, שלא יוצאים הביתה כי אין אוכל בבית?

מרדכי משעני: אינני יודע אם שמעתם את ההתלבטות הקשה והחדשה של הקשישים, של אלה שמקבלים את קצבת הפנסיה.

מרדכי משעני: אתם יודעים מה ההתלבטות שלהם?

מרדכי משעני: אתה, אדוני היושב-ראש, בטח יודע.

מרדכי משעני: הרופאים מנחים אותם לקחת תרופות, אבל הם אומרים להם: אם תיקחו את התרופות בלי האוכל, זה עלול להזיק.

מרדכי משעני: היום יש להם התלבטות, כי עקב שחיקת הקצבאות יש להם בעיה.

מרדכי משעני: הם צריכים לבחור בין התרופות לבין האוכל.

מרדכי משעני: אם יקנו תרופות, לא יהיה כסף לאוכל.

מרדכי משעני: ייקחו את התרופות וזה לא טוב.

מרדכי משעני: אם יקנו אוכל, לא יהיה כסף לתרופות ואז לא יהיו תרופות.

מרדכי משעני: אני לא יודע אם ראש הממשלה שמע על זה.

מרדכי משעני: ראש הממשלה לא היה צריך לצאת לסיור או לפגוש אנשים כדי לדעת על המצב הזה.

מרדכי משעני: אם הוא היה משתתף היום באותו פורום שאני וחלק מחברי הכנסת השתתפנו בו, של אנשים חלשים משכבות חלשות שבאו לכאן להביע את מחאתם ואת זעקתם, הוא היה שומע זאת והוא היה רואה את הדמויות.

מרדכי משעני: הם באו עד הנה ולא היה צריך להרחיק.

מרדכי משעני: מה בדיוק הבשורה למושב החדש?

מרדכי משעני: עוד קיצוצים ועוד קיצוצים, ודווקא אצל אלה שלא נשאר היכן לקצץ להם.

מרדכי משעני: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שהממשלה הזאת לא עושה שום מאמץ ליצור מקומות עבודה, שום מאמץ ליצור הכנסות כדי להשקיע באותן שכבות חלשות.

מרדכי משעני: דיבר כאן ראש הממשלה על נושא הפרויקטים הלאומיים, שזו שערורייה שהביורוקרטיה מעכבת אותם, ואני שואל אותו: על אילו פרויקטים לאומיים הוא מדבר?

מרדכי משעני: אדרבה, הוא ביקש את האחריות שלנו.

מרדכי משעני: הוא ביקש שאנחנו נראה אחריות לאומית ונעביר את התקציב.

מרדכי משעני: אני אומר לו שבנושא הפרויקטים הלאומיים והעיכובים הביורוקרטיים עליו לקחת את כל האחריות, כדי שלא יהיו עיכובים כאלה.

מרדכי משעני: פרויקטים לאומיים הם באמת דבר חשוב, אפילו דבר חשוב מאוד.

מרדכי משעני: לסיום, אדוני, אני רוצה לומר שהממשלה הזאת נכשלה בכל דרכה בטיפול הכלכלי-החברתי.

מרדכי משעני: נכון שהמצב בעולם לא שפיר, נכון שהמצב הביטחוני קשה, אבל דווקא לעת הזו אנו מצפים ממנהיגות כלכלית להתעלות על עצמה ולחפש דרכים יצירתיות כדי לצמצם את הנזק.

מרדכי משעני: דרכה של הממשלה רק מגדילה את הנזק ופוגעת בחלשים.

מרדכי משעני: היתה צריכה המנהיגות הכלכלית הזאת ללמוד כבר לפני שנה וחצי מהתיקונים שהיא הציעה ומהקיצוצים שלא זו הדרך.

מרדכי משעני: אני קורא לראש הממשלה ולממשלה להתעשת עכשיו, עוד לפני שהתקציב הזה יעבור, לתקן אותו כך שאומנם הוא יביא איזו בשורה לשכבות החלשות ולחברה בכלל.

מרדכי משעני: תודה רבה.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת חיים כץ, ואחריו – חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, היום, 14 בחודש, היה צריך להיות יום חגיגה.

חיים כץ: הכנסת שבה מפגרת הקיץ ומתחילה את כנס החורף, וכדרך מושב חגיגי ראש הממשלה פותח בנאום שהיה אמור להיות מדיני, אבל הוא פותח בנאום חברתי.

חיים כץ: הוא פותח בנאום שבחלקו היה נאום חברתי.

חיים כץ: וכשהוא מדבר על נאום חברתי, אז אנחנו כולנו צריכים להבין שהיום זה היום השני לשביתה שפרצה במגזר הציבורי – והפעם היא לא פרצה בעקבות דרישות שכר חריגות או בעקבות דרישות שכר כלשהן.

חיים כץ: שמעתי את דבריו של יושב-ראש ההסתדרות עמיר פרץ, שאומר:

חיים כץ: אנחנו היום נאלצים לשבות כדי שנוכל להידבר, ובנאומו של ראש הממשלה הוא אומר לנו: אני מבקש שתוותרו ויתורי שכר וויתורים בהסכמי שכר.

חיים כץ: על מה אתה מבקש שנוותר אם כבר לקחת?

חיים כץ: איזו שיטה חדשה זאת?

חיים כץ: אולי המדינה נמצאת במצב כלכלי קשה.

חיים כץ: יבואו נציגי הממשלה ושר האוצר וידברו עם נציגי העובדים ויגידו: המצב קשה, צריך לוותר, אבל יש נורמות חדשות – קודם כול לוקחים ואחר כך מדברים.

חיים כץ: ומה הפלא שזה מגיע למצב של אבטלה גואה, רעב – ואנחנו יותר ויותר שומעים על תופעות של רעב במדינה, כשאמרנו בעבר: מי רעב במדינה הזאת.

חיים כץ: פעם דיברו על תוספת יוקר; היום באופן חד-צדדי מחליטים – אין תוספת יוקר.

חיים כץ: פעם עדכנו את תוספת הרכב לעובדים במגזר הציבורי פעמיים בשנה; היום באופן חד-צדדי מודיעים – אנחנו מעדכנים פעם אחת בשנה.

חיים כץ: פעם, כשהיה צורך בשעות נוספות, נתנו לעבוד שעות נוספות; היום מודיעים – מהשעה 16:30 משרדי הממשלה סגורים, אין עבודה בשעות נוספות.

חיים כץ: ועומד ראש הממשלה ומודיע לנו, שאנחנו צריכים לוותר.

חיים כץ: אז השיטה של לקחת היא שיטה פסולה, והמשבר החברתי יהיה משבר יותר גדול מהמשבר המדיני, והמשבר החברתי יבוא לו מבית.

חיים כץ: אם אנחנו שומעים – ואולי, חלק קטן מזה אמת, משום שאנחנו יודעים מה עושים העיתונים – את מה שאמר משעני , שחייל לא רוצה לחזור הביתה כי לא מחכה לו בבית כלום, אז המדינה הזאת נמצאת בבעיה, והבעיה החברתית היא לא פחותה מהבעיה הביטחונית.

חיים כץ: ואנחנו על סף תקציב, כשאמר ראש הממשלה שכולנו צריכים לתמוך בתקציב.

חיים כץ: על מה?

חיים כץ: על איזו בשורה?

חיים כץ: על פגיעה בקשישים?

חיים כץ: על פגיעה במשפחות חד-הוריות?

חיים כץ: על פגיעה בתקציב הביטחון?

חיים כץ: כשאני מדבר על תקציב הביטחון אני מדבר על הפיתוח שמדינת ישראל מפתחת.

חיים כץ: היום ארצות-הברית בכספי הסיוע סוגרת את התעשיות בארץ, בכספי ה-FMS תסגור את כל הפיתוח במדינת ישראל, אז לאן מובילים אותנו?

חיים כץ: לאן ממשלת ישראל מובילה היום את מדינת ישראל?

חיים כץ: אין לנו שקט ביטחוני – אין לנו שקט ביטחוני.

חיים כץ: יש פה פצצות מתקתקות – ואני לא מאשים אף אחד – אבל אין לנו שקט תעסוקתי, אין לנו שקט חברתי, העוני הולך וגדל, האבטלה הולכת וגדלה.

חיים כץ: איזו בשורה יש לממשלת ישראל?

חיים כץ: אולי רצוי שיבוא ראש הממשלה ויגיד, לא ככה ראיתי את הקדנציה שלי, חשבתי שאני אביא שלום וביטחון בשני המישורים: הן במישור הביטחוני – שיהיה שלום וביטחון, שלא נדע מלחמות – והן במישור התעסוקתי, במישור החברתי, שנוכל לבוא לעבודה, לעבוד קשה, להתפרנס בכבוד וללכת הביתה בשלום.

חיים כץ: אבל, אני חושב שאת הבשורה הזאת ראש הממשלה לא הביא לנו – וזה חבל – ואם הוא חושב שהוא לא יכול להביא לנו את זה, אז יותר טוב שילך לבחירות.

חיים כץ: תודה רבה.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, ואחריו – נציג בל"ד.

אברהם הירשזון: בבקשה, אדוני.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, את האמת – אני שמעתי את נאומו של ראש הממשלה, ולא שמעתי שום בשורות; לא שמעתי שום תשובות על הנושאים החברתיים-הכלכליים הבוערים במדינה; לא שמעתי תשובות על השביתה בכל ענפי המשק; לא שמעתי תשובות על המצב הביטחוני, על המצב המדיני, על התוכנית המדינית של ראש הממשלה ומה הוא מתכוון לעשות לאחר שנתיים של אלימות, של הרג, של הרס, של תוהו ובוהו באזור שלנו.

מוחמד כנעאן: לא שמעתי מה מדיניות הממשלה, מה תשובת הממשלה על אחוזי האבטלה ההולכים ועולים מחודש לחודש, משבוע לשבוע, משנה לשנה.

מוחמד כנעאן: לו ידענו שהממשלה הזאת אכן קיימה דיון אמיתי, דיון רציני, על הנושאים הבוערים, על הקיצוץ בקצבאות הילדים על רקע לאומי – ואני שמח שאתמול בג"ץ הקפיא את החלטת הממשלה האומללה בנושא הזה, כי חשבנו שהממשלה הזאת תלמד מממשלות קודמות ולא תשחק בנושאי קצבאות הילדים – על תוספת היוקר שהעובדים דורשים, בו בזמן שהממשלה לא מראה דוגמה אישית, לא מקצצת בשריה, בסגני השרים שאין להם מה לעשות, ומבקשת מאחרים לעשות זאת.

מוחמד כנעאן: קיצוץ בדמי האבטלה, בהבטחת הכנסה, בקצבאות הקשישים.

מוחמד כנעאן: למרות כל המצב הקשה, גם הולכים ומקצצים עוד ועוד מאותם חלשים, מאותן שכבות חלשות, מאותם אנשים שהם מתחת לקו העוני.

מוחמד כנעאן: וסל החינוך – אדוני השר עוזי לנדאו – בתחילת שנת הלימודים היה כפול ממה שהיה בשנה הקודמת, דבר שהכביד מאוד על המשפחות ברוכות הילדים, על כל תלמידי בתי-הספר – ולא במקרה אנחנו עדים למקרים שעד היום הזה ילדים עדיין לא רכשו את כל צורכי בתי-הספר שהם זקוקים להם.

מוחמד כנעאן: אנחנו שמענו הבטחות על חינוך חינם.

מוחמד כנעאן: איפה זה?

מוחמד כנעאן: זה בעלמא.

מוחמד כנעאן: אפילו הדבר המינימלי של קיצוץ בשכר הלימוד לא נעשה, אדוני היושב-ראש.

מוחמד כנעאן: שביתת הרשויות המקומיות על רקע תקציבי, על רקע אי-כיבוד החלטות ממשלה – ואני מדבר על התקופה שמאז ממשלתו של נתניהו, וברק ושרון – כשש החלטות ממשלה לא כובדו.

מוחמד כנעאן: אני לא מדבר על דברים אחרים, אדוני היושב-ראש – לא מדברים על דברים חדשים; מדברים על דברים שכן היתה לגביהם החלטת ממשלה, אבל הממשלה – אותה ממשלה שהחליטה – לא מכבדת אותם.

מוחמד כנעאן: ובסוף באים ואומרים לנו: למה אתם צועקים?

מוחמד כנעאן: למה אתם שובתים?

מוחמד כנעאן: למה אתם מבקרים את הממשלה?

מוחמד כנעאן: למה אתם מבקרים את חברי הכנסת?

מוחמד כנעאן: כתוצאה ממדיניות אומללה – בכל אופן לגבינו, לגבי המגזר הערבי, אדוני היושב-ראש.

מוחמד כנעאן: בפגרה ביקרתי בכמה יישובים ערביים.

מוחמד כנעאן: קיים שם מחסור אדיר במגרשים לבנייה עבור זוגות צעירים, דבר שעלול להביא לפיצוץ.

מוחמד כנעאן: אני אומר בכעס, יש יישובים שזה שנה-שנתיים מינהל מקרקעי ישראל לא הוציא בהם אף מכרז אחד למגרשים לבנייה.

מוחמד כנעאן: קיים מחסור אדיר בחדרי לימוד.

מוחמד כנעאן: שמענו על הבטחות לצמצם את הפער ואת המחסור בחדרי לימוד, אבל המצב היום גרוע עוד יותר.

מוחמד כנעאן: מספר חדרי הלימודור החסרים במגזר הערבי כמעט הוכפל, אם נביא בחשבון שגם התוכנית להשלמת כיתות לימוד לגני טרום-חובה לא הושלמה ביישובים הערביים עד היום, אדוני היושב-ראש.

מוחמד כנעאן: אשר להתבטאויות, במקום להרגיע את השטח, במקום לשפר את היחסים בין ערבים ליהודים במדינת ישראל, אנחנו עדים יום-יום להתבטאויות אומללות של שרים, של חברי כנסת, של נבחרי ציבור, של אנשים בכירים בממשל, נגד הציבור הערבי במדינת ישראל, במקום שנשמע דברים אחרים.

מוחמד כנעאן: קיים קיצוץ בכל תקציבי הממשלה, אבל בעיקר בחינוך, בבריאות ובתשתיות.

מוחמד כנעאן: המצב ביישובים הערביים כמעט רדום, אנחנו לא עדים לביצועו של שום פרויקט שדיבר עליו ראש הממשלה.

מוחמד כנעאן: לא שמענו אף על הקמת אזור תעשייה חדש אחד בשנים האחרונות.

מוחמד כנעאן: ולכן, אדוני היושב-ראש, הגיע הזמן לשנות את המדיניות, את סדר העדיפויות הלאומי במדינת ישראל.

מוחמד כנעאן: הגיע הזמן, אדוני היושב-ראש, לחזור לשולחן המשא-ומתן, להפסיק את הכיבוש, לחזור לשפיות.

מוחמד כנעאן: לאחר שנתיים אנחנו רואים ששום דבר לא עזר, אף שמדינת ישראל השתמשה בכל אמצעי הכוח המותרים ושאינם מותרים בעולם.

מוחמד כנעאן: באמצעות הכוח לא יכולנו להכניע עם אחר, ולכן התשובה היא חזרה לשולחן המשא-ומתן וניהול משא-ומתן אמיתי, כן ואחראי, על מנת להגיע ליעדים הדרושים.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: נציג בל"ד איננו.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת אחמד טיבי, שלוש דקות.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, היום התכנסו הארגונים החברתיים כאן בכנסת, ושטחו בפני מי שניאות לבוא ולהשתתף בכנס הזה את המצוקה של שכבות רבות ומגוונות בחברה הישראלית, שכבות המצוקה, האוכלוסייה הערבית, העולים החדשים, מי לא.

אחמד טיבי: הייתי שם כשעתיים, שלוש שעות, אדוני היושב-ראש, והדבר המעניין ביותר הוא שלא ראיתי שום נציג מהליכוד שבא להזדהות עם הארגונים החברתיים, אף שאולם האודיטוריום היה מלא.

אחמד טיבי: נראה לי שמן הקואליציה רק חבר כנסת אחד אזר אומץ, באמת אדם אמיץ, יושב-ראש סיעת ש"ס, חבר הכנסת יאיר פרץ.

אחמד טיבי: לא היה לו קל, אבל בכל זאת הוא עמד ונאם.

אחמד טיבי: אבל הקואליציה לא היתה שם, הממשלה על אחת כמה וכמה.

אחמד טיבי: נשאלת השאלה, האם העוני והמצוקה החברתית, הדלות, הם נחלת האופוזיציה ומה שהיא מייצגת, או שהם נחלת כלל הציבור?

אחמד טיבי: האם אין זה נושא הנוגע לכולנו, לכל חלקי הבית הזה?

אחמד טיבי: האם יש הבדל בין עני בירוחם לבין עני בכפר-מנדא, ברהט?

אחמד טיבי: אני רוצה להיות לארג' ולהזכיר גם עני מאיזו התנחלות, ואינני מצליח, כי בהתנחלויות, חבר הכנסת קליינר, בדרך כלל אין עניים, כי התקציבים זורמים לשם.

מיכאל קליינר: אני בא ממצפה-אסף.

מיכאל קליינר: אתה בחיים לא היית מוכן לחיות אפילו יום אחד בתנאים שבהם הם חיים כבר חודשים.

מיכאל קליינר: אני מזמין אותך למצפה-אסף.

אחמד טיבי: שמת לב שדיברתי לא על מנת להתנגח, אלא על מנת לגעת בנושא שאמור לאחד את הבית הזה.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת קליינר, לשם שינוי הוא לא רוצה להתנגח, ואתה רוצה לדחוף אותו לכך בכוח.

אחמד טיבי: מצוקה חברתית, עוני, דלות.

אחמד טיבי: שמענו כאן, אדוני היושב-ראש, את נאום ראש הממשלה.

אחמד טיבי: האיש מנותק מהסבל של האוכלוסייה, מן העם, מן הציבור, ממגזרים שונים.

אחמד טיבי: הוא בוודאי לא יודע שיש משפחות שאין להן כלום, שיש אנשים שנוברים בפחי אשפה כדי למצוא אוכל, שיש אנשים שהעוני הרכין את ראשם ופגע בכבודם העצמי.

אחמד טיבי: משפחות שלמות, מאות אלפי משפחות בארץ.

אחמד טיבי: לא מדובר על מקרה אחד.

אחמד טיבי: עשרות, מאות או אלפי משפחות כורעות תחת העומס הכלכלי הקשה.

אחמד טיבי: זהו מצב שאסור לו להיות נושא השנוי במחלוקת.

אחמד טיבי: אבל האמת היא כי לא בכדי הקואליציה לא היתה שם, כי מי ששולט הוא שאחראי למצוקה של המגזרים האלה.

אחמד טיבי: הממשלה אחראית לעוני הזה, למצוקה ולסבל, והיא עוד באה בהצעה לקצץ דווקא ברבדים חלשים באוכלוסייה.

אחמד טיבי: נשאלת השאלה, עד היכן יכולה האטימות להגיע.

אחמד טיבי: יש גבול, יש קו אדום.

אחמד טיבי: המדרון הזה יסתיים איפה שהוא?

אחמד טיבי: לא בכדי אני אומר כי בין היישובים מוכי האבטלה, 20 הראשונים הם יישובים ערביים: רהט, כפר-מנדא, עין-מאהל, הכפרים הלא-מוכרים, ג'סר-א-זרקא ואחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

אחמד טיבי: בוודאי.

אחמד טיבי: מישהו שמע על יישוב ערבי באזור עדיפות א', למשל, באזור עדיפות ב', למשל?

אחמד טיבי: כאילו העוני של האוכלוסייה הערבית הוא עוני בעל סיכון ביטחוני.

אחמד טיבי: חברת הכנסת זהבה גלאון, את מפריעה לי.

זהבה גלאון: – – –

אברהם הירשזון: חברת הכנסת זהבה גלאון, את מפריעה לו.

אברהם הירשזון: נא לשבת.

אברהם הירשזון: אני אינני מבין מדוע השמאל והסיעות הערביות מפריעים לאחמד טיבי.

סופה לנדבר: למה אתה מתקיף אותה, מה קרה?

אברהם הירשזון: חברת הכנסת זהבה גלאון, אני קורא אותך לסדר.

אחמד טיבי: רק תאמר את שמה, והיא מתמוגגת מנחת.

אחמד טיבי: זה היה בקונוטציה שלילית, זהבה.

אחמד טיבי: ולכן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שיכולה לצאת קריאה מהבית הזה לאחר הדיון הזה.

אחמד טיבי: מילא שהוא היה נעדר כל תקווה מדינית.

אחמד טיבי: שמעת את ראש הממשלה מדבר על איזה צעד, שלא לדבר על פריצת דרך?

אחמד טיבי: המושג פריצת דרך, אדוני יושב-ראש האופוזיציה, לא קיים כבר שנים בלקסיקון הפוליטי.

אחמד טיבי: פריצת דרך, זה אומר להיסחף ולהגזים.

אחמד טיבי: אין אפילו התקדמות.

אחמד טיבי: מה יש?

אחמד טיבי: יש הדלפות על מגעים.

אחמד טיבי: אני במגעים עם אבו-מאזן.

אחמד טיבי: עוד לא שמעתי שקר גדול מזה.

אחמד טיבי: אבו-מאזן לא יודע.

אחמד טיבי: מי יודע?

אחמד טיבי: "ידיעות אחרונות", "מעריב".

אחמד טיבי: מלעיטים אותם מלשכת ראש הממשלה.

אחמד טיבי: אבל למי אכפת?

אחמד טיבי: הרי נוסעים לארצות-הברית, לוושינגטון, ובוש רוצה לשמוע על מגעים, אז משקרים.

אחמד טיבי: לא שואלים את פי הכלה אפילו.

אחמד טיבי: מתחתנים אתה גם כשהיא לא רוצה.

אחמד טיבי: על כן, אדוני היושב-ראש, גם בתחום הכלכלי וגם בתחום המדיני מדיניות הממשלה כשלה כישלון מוחלט.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת מיכאל קליינר, אחרון הדוברים.

מיכאל קליינר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כשראש הממשלה דיבר, אני עשיתי את דרכי בחזרה לכנסת ממאחז מצפה-אסף שבצומת ה-T בין בית-אל לעופרה, על שם אזרח שנהרג בפעולת טרור ממארב פלסטיני בדרך לבית-אל, והוא לא היה ההרוג הראשון שם.

מיכאל קליינר: ושמעתי את ראש הממשלה ברדיו בדרך מדבר על דרכה של ממשלת האחדות הלאומית.

מיכאל קליינר: הוא דיבר על זה שגם לממשלת אחדות לאומית צריכה להיות דרך, וזו בשורה בהחלט מעודדת וראויה לציון.

מיכאל קליינר: אני, למרבה הצער, גם רואה מהי הדרך הברורה הזו של ממשלת האחדות.

מיכאל קליינר: ממשלת האחדות הזו עקבית בדבר אחד – במלחמה על עצם קיומה.

מיכאל קליינר: כדי להבטיח את שלומו של שר הביטחון בממשלה, מעלים ראש הממשלה עין מההיטפלות הפוליטית הנקלית הזו של שר הביטחון למאחזים האלה.

מיכאל קליינר: מי שיוצא לשטח ולא מתבצר במשרד ראש הממשלה או בחוות-השקמים יכול להתרשם במו-עיניו מעיוות הדין, מהאפליה לרעה של יהודים ביש"ע, החיים בקרוונים מתפוררים, בעוני מחפיר, חבר הכנסת טיבי, ומולם, לאורך הצירים העוקפים, בונים הפלסטינים באופן בלתי חוקי בתים של קבע, וילות מפוארות עם גגות רעפים אדומים, שמהר מאוד גם הופכות להיות עמדות ירי על יהודים שנוסעים בצירים העוקפים האלה, שמשרד הביטחון של פואד השקיע בהם כל כך הרבה כסף.

מיכאל קליינר: גם היום ראש הממשלה חזר על הביטוי האהוב עליו: ויתורים כואבים.

מיכאל קליינר: הוויתורים הכואבים שהוא מדבר עליהם כמובן מאליו הם ויתורים על ארץ-ישראל, ויתורים בארץ-ישראל, ויתורים על חלקים מארץ-ישראל.

מיכאל קליינר: זו דרכה של הממשלה הזאת, שלא הסיקה שום מסקנה מהכישלון של אוסלו, שעדיין לא הפנימה שמטרת הפלסטינים, לא רק ההנהגה הפלסטינית, כמו שאומר אריק שרון, היא לחסל את ישראל.

מיכאל קליינר: כל ילד פלסטיני יודע שההנהגה הפלסטינית רק רוצה בחיסול ישראל.

מיכאל קליינר: כאילו שכל ילד פלסטיני לא חונך והוסת לשנאת ישראל ולהרס מדינת ישראל.

מיכאל קליינר: אבל לא רק שהממשלה הזאת זורה חול בעיני הציבור בכל הנוגע לרצונותיהם ולחוסר נאמנותם של מרבית ערביי ישראל, אותם פלסטינים שאוחזים בתעודת זהות כחולה מצד אחד, אבל תומכים בטרור מצד שני.

מיכאל קליינר: באשר לערביי ישראל, הממשלה טרם השתחררה מאותה תפיסה אומללה, שרק טיבי ובשארה הם קיצונים, הם מסיתים, אבל הציבור שלהם כמעט ציוני.

מיכאל קליינר: כשטיבי חוזר לעיר שלו אומרים לו: יא חראם, לא בסדר.

מיכאל קליינר: לא אוהבים את מה שהוא אומר, לא מזדהים.

מיכאל קליינר: הוא חורג מדעת הציבור שלו.

מיכאל קליינר: זה כמובן שקר שחבל לחזור עליו.

מיכאל קליינר: חברי הכנסת הערבים כאן הם תבנית נוף הציבור שלהם, והם מייצגים אותו.

מיכאל קליינר: התחרות ביניהם בשאלה מי קיצוני יותר נובעת מכך שהם יודעים מה הציבור שלהם רוצה.

מיכאל קליינר: אני לא רוצה להיות פטור בלא כלום בנושא השני שדובר עליו כאן, ואני מניח ששר האוצר יסכים עמי בדברים האלה.

מיכאל קליינר: אומר ראש הממשלה: צריך ויתורים כואבים על ארץ-ישראל.

מיכאל קליינר: זו כמובן שטות גמורה, ואני חושב שהוא למד את הלקח.

מיכאל קליינר: אבל הוא עוד המשיל את זה לוויתורים שהעם בישראל צריך לעשות בתחום הכלכלי.

מיכאל קליינר: אני חושב שהמשל איום ונורא, אבל דבר אחד ברור.

מיכאל קליינר: כשאני שומע כאן חברי כנסת שבאים ואומרים: מה זה, פעם נתנו לעובדי הממשלה פעמיים בשנה תוספת רכב ועכשיו נותנים רק פעם בשנה, אני חושב שהאנשים האלה כנראה חיים על הירח.

מיכאל קליינר: הם לא יודעים מה קורה כאן.

מיכאל קליינר: מאיפה בדיוק ישלמו את תוספות הרכב האלה לעובדי הממשלה הגדולה הזאת, מהמסים של האנשים בענף התיירות, מאות אלפים, שלא מרוויחים ולא משלמים מסים ואין להם כסף להוציא אז הם גם לא מוציאים ולא משלמים מע"מ?

מיכאל קליינר: מהמסים האלה רוצים שנשלם תוספת רכב לעובדי המגזר הממשלתי?

מיכאל קליינר: מה, אנשים חיים על הירח?

מיכאל קליינר: את מי אנחנו מוליכים שולל?

מיכאל קליינר: באים ואוספים באודיטוריום אנשים ומרמים אותם במצח נחושה, כשכל אחד כאן בבית מספיק אינטליגנטי לדעת שאין מאיפה לקחת.

מיכאל קליינר: אולי מהמסים של בעלי עסקים במרכז ירושלים, שההכנסה שלהם ירדה בחצי?

נעמי חזן: חבר הכנסת קליינר, אתה יודע שזמנך תם.

מיכאל קליינר: אני אסיים את הרעיון.

מיכאל קליינר: אולי מהמסים של השוק בנתניה, שאנשים מפחדים לבקר בו בגלל הטרור והם לא מרוויחים ולכן הם לא משלמים מסים?

מיכאל קליינר: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, צריך להיות ריאליים.

מיכאל קליינר: נדרשת אחריות לומר לציבור את האמת בתחום הכלכלי , ונדרשת אחריות מהצד הזה של הבית, וגם מהליכוד, שלפעמים נראה שנגרר אחריו, להבין שכרגע צריך לנצח את המלחמה ואין פרטנר לשלום, אין פרטנר לשלום, לא ערפאת ולא מי שיחליף אותו.

נעמי חזן: חבר הכנסת קליינר, אני מודה לך.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להודעות סיכום מטעם סיעות הבית.

נעמי חזן: הודעת סיכום מטעם סיעות הליכוד, העבודה-מימד, ש"ס, המרכז, מפד"ל, ישראל בעלייה ויהדות התורה.

נעמי חזן: לדעתי – לא האיחוד הלאומי.

נעמי חזן: יש לי הודעת סיכום נפרדת שלהם.

זאב בוים: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, זאת הצעת הסיכום של הליכוד, העבודה, ש"ס, המרכז, מפד"ל, ישראל בעלייה, יהדות התורה והאיחוד הלאומי.

צבי הנדל: לא.

זאב בוים: לא?

זאב בוים: אני שאלתי.

נעמי חזן: לא האיחוד הלאומי.

זאב בוים: אני מוריד.

זאב בוים: וזאת לשונה: הכנסת רושמת לפניה את הודעת ראש הממשלה ומחזקת את ידיו לקראת ביקורו בארצות-הברית בעמידה על כלל האינטרסים הלאומיים של ישראל.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: הודעת סיכום מטעם סיעת מרצ.

נעמי חזן: חברת הכנסת זהבה גלאון – בבקשה, גברתי.

זהבה גלאון: גברתי היושבת-ראש, הכנסת דוחה את הודעת ראש הממשלה ומאמצת את הודעת יושב-ראש האופוזיציה.

זהבה גלאון: זאת הצעת הסיכום של מרצ.

זהבה גלאון: תודה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: הצעת סיכום מטעם האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו וגשר.

נעמי חזן: חבר הכנסת יורי שטרן –בבקשה, אדוני.

יורי שטרן: הודעת סיכום של סיעת האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו וסיעת גשר: 1.

יורי שטרן: הכנסת קוראת לממשלת ישראל להגביר את מאמציה בתחום המדיני, הכלכלי, הביטחוני וההסברתי, על מנת לבודד ולנטרל את ההנהגה הפלסטינית המעורבת בטרור, בשחיתות וברמיסת זכויות האדם.

יורי שטרן: 2.

יורי שטרן: הכנסת קוראת לממשלת ישראל להימנע מכל פינוי של היישובים המאוכלסים ביהודה, שומרון וחבל עזה, ובכללם מאחזים שהוקמו על-ידי משפחות הנרצחים בפיגועי הטרור.

יורי שטרן: 3.

יורי שטרן: הכנסת מבקשת מראש הממשלה להבהיר לנשיא ארצות-הברית בפגישתם הקרובה, כי מדינת ישראל תיאלץ להגיב על כל ניסיון תקיפה של עירק.

יורי שטרן: 4.

יורי שטרן: הכנסת דורשת מממשלת ישראל לבצע שינויים בתקציב 2003, על מנת לעודד פעילות כלכלית, למנוע את קריסת העסקים, ובמיוחד העסקים הקטנים והבינוניים, ולצמצם פגיעה בשכבות החלשות.

נעמי חזן: תודה, חבר הכנסת שטרן.

נעמי חזן: הודעת סיכום מטעם סיעת שינוי – חבר הכנסת לפיד, בבקשה.

נעמי חזן: ככל שהסיעה קטנה יותר, ההודעה ארוכה יותר.

יוסף (טומי) לפיד: מכאן שלמרצ יהיו הודעות מאוד ארוכות אחרי הבחירות הבאות.

נעמי חזן: שמענו, חבר הכנסת לפיד, בבקשה.

רן כהן: רק חזרת מחופשה, אתה כבר בטראומה?

יוסף (טומי) לפיד: הכנסת מאחלת לראש הממשלה הצלחה בפגישתו עם הנשיא בוש בוושינגטון.

יוסף (טומי) לפיד: הציבור מאוחד בתמיכה ביוזמה האמריקנית למיגורו של העריץ סדאם חוסיין.

יוסף (טומי) לפיד: עם ישראל יעמוד במבחן גם אם המלחמה תתפשט לעברנו.

יוסף (טומי) לפיד: עם ישראל לא יכול לתמוך במדיניותה של הממשלה, המפלה לרעה את הציבור החילוני העובד והיוצר והמשרת בצה"ל, לעומת ההטבות הניתנות לציבור החרדי, שאינו עושה למען ביטחון המדינה וברובו גם אינו עובד ואינו משלם מסים.

יוסף (טומי) לפיד: אחדות העם פירושה אחדות של זכויות וגם אחדות של חובות.

יוסף (טומי) לפיד: תודה רבה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: הודעת סיכום מטעם סיעות חד"ש ותע"ל.

נעמי חזן: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: גברתי, אני מבקשת להוסיף להצעת הסיכום גם את סיעת עמ"ל.

תמר גוז'נסקי: הצעת סיכום מטעם סיעות חד"ש, תע"ל ועמ"ל לסיכום הדיון בהודעת ראש הממשלה על פעילות הממשלה בתקופה שחלפה: 1.

תמר גוז'נסקי: הכנסת דוחה את הודעת ראש הממשלה.

תמר גוז'נסקי: 2.

תמר גוז'נסקי: הכנסת קוראת לממשלה להפסיק לאלתר את כל הפעולות הצבאיות, הכתר והמצור על הערים הפלסטיניות, החיסולים, המעצרים והריסת הבתים.

תמר גוז'נסקי: הכנסת קובעת, שפעולות אלו לא יבטיחו שקט וביטחון, לא לפלסטינים ולא לאזרחי ישראל.

תמר גוז'נסקי: פעולות אלה רק יחמירו את המצב ועלולות להביא לגל פיגועים חדש, כפי שמלמד ניסיון השנים האחרונות.

תמר גוז'נסקי: 3.

תמר גוז'נסקי: הכנסת קוראת לממשלה לחדש את המשא-ומתן עם הרשות הפלסטינית, תוך הבעת נכונות לסגת מכל השטחים שנכבשו ביוני 1967, לרבות מזרח-ירושלים, ולהקמת מדינה פלסטינית בשטחים אלה, וירושלים הערבית בירתה, בצדה של ישראל.

תמר גוז'נסקי: 4.

תמר גוז'נסקי: הכנסת קוראת לממשלה לחדש את המשא-ומתן עם סוריה להשגת הסכם שלום צודק באזור, המבוסס על נסיגה מלאה מרמת-הגולן, תמורת הכרה הדדית ויחסים מלאים.

תמר גוז'נסקי: הכנסת קוראת לממשלה להפסיק את מעורבותה בעניינים הפנימיים של לבנון ואת איומיה בקשר לשאיבת המים מהווזאני על-ידי ממשלת לבנון.

תמר גוז'נסקי: 5.

תמר גוז'נסקי: הכנסת קוראת לממשלה להיענות לתביעותיהם הצודקות של עובדי המגזר הציבורי, שנקטו שביתה ועיצומים משום ששכרם נשחק וזכויותיהם קוצצו.

תמר גוז'נסקי: 6.

תמר גוז'נסקי: נוכח המציאות המזעזעת, שבה רבבות ילדים רעבים, הכנסת קובעת, שעל הממשלה להחזיר את ההסדר של הספקת לחמנייה ושוקו לכל תלמיד, ושל מפעל ההזנה, וזאת במימון מלא מתקציב המדינה.

תמר גוז'נסקי: תודה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: הודעת סיכום מטעם סיעת רע"ם – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הודעת סיכום מטעם סיעת רע"ם: 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת דוחה את הודעת ראש הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לממשלה לחזור אליה עם תוכנית מדינית ברורה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 3.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לממשלה לחזור אליה עם תוכנית חברתית ברורה גם היא, איך תקל את המצב הקשה לאוכלוסיות החלשות ותילחם בעוני ובאבטלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: הודעת סיכום מטעם סיעת חרות.

נעמי חזן: חבר הכנסת מיכאל קליינר, בבקשה.

מיכאל קליינר: גברתי היושבת-ראש, הצעת סיכום מטעם סיעת חרות: הכנסת דורשת מהממשלה להפסיק את פינוי המאחזים היהודיים ביש"ע ולפעול ללא ליאות להרס הבנייה הפלסטינית הבלתי-חוקית לאורך הכבישים העוקפים ביש"ע.

מיכאל קליינר: הכנסת קוראת לממשלה לפעול ביתר שאת למיגור הטרור ולאמץ את השיטה האמריקנית של הפצצות מהאוויר בטרם כניסה קרקעית.

מיכאל קליינר: הכנסת קוראת לממשלה להפסיק לזרות חול בעיני הציבור, כאילו החלפת ההנהגה הפלסטינית תביא לשינוי מגמה בקרב הציבור הפלסטיני, שחונך והוסת להשמידנו.

מיכאל קליינר: הכנסת קוראת לממשלה לפתוח לאלתר את קבר-יוסף, את בית-הכנסת העתיק ביריחו ואת הר-הבית לתפילת יהודים.

מיכאל קליינר: הכנסת קוראת לראש הממשלה בצאתו להיפגש עם נשיא ארצות-הברית שלא לשכוח את יהונתן פולארד, ולנצל את ההזדמנות שבה ארצות-הברית מעלה לישראל דרישות על רקע האיום העירקי, על מנת להביא לשחרורו של פולארד.

נעמי חזן: תודה, חבר הכנסת קליינר.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

נעמי חזן: מי שרוצה להשתתף בהצבעה כדאי שישב במקומו.

נעמי חזן: אני רוצה להזכיר לחברי הכנסת בפתח המושב, שבהודעות סיכום מטעם סיעות סדר הקראת ההודעות הוא מהסיעות הגדולות לקטנות, אבל ההצבעה בסדר הפוך.

נעמי חזן: על כן נתחיל בהצבעה על הצעת הסיכום של סיעת חרות.

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 1 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת מיכאל קליינר – 6 נגד – 62 נמנעים – 3 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת מיכאל קליינר לא נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של 62 מתנגדים, שישה תומכים, שלושה נמנעים, ההצעה הזאת נפלה.

נעמי חזן: הצבעה על הצעת הסיכום של סיעת רע"ם – מי בעד?

נעמי חזן: מי נגד?

נעמי חזן: נא להצביע.

נעמי חזן: הצבעה מס' 2 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה – 15 נגד – 50 נמנעים – 2 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה לא נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של 50 מתנגדים, 15 תומכים, שני נמנעים, גם הצעה זו נפלה.

נעמי חזן: הצבעה על הודעת הסיכום של סיעות חד"ש, תע"ל ועמ"ל – מי בעד?

נעמי חזן: מי נגד?

נעמי חזן: הצבעה מס' 3 בעד הצעת הסיכום שהביאה חברת הכנסת תמר גוז'נסקי – 11 נגד – 51 נמנעים – 7 הצעת הסיכום שהביאה חברת הכנסת תמר גוז'נסקי לא נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של 51 מתנגדים, 11 תומכים, שבעה נמנעים, הצעה זו גם היא נפלה.

נעמי חזן: הצבעה על הודעת הסיכום של סיעת שינוי.

נעמי חזן: מי בעד?

נעמי חזן: מי נגד?

נעמי חזן: הצבעה מס' 4 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת יוסף לפיד – 9 נגד – 52 נמנעים – 8 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת יוסף לפיד לא נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של 52 מתנגדים, תשעה תומכים ושמונה נמנעים, גם הצעה זו נפלה.

נעמי חזן: הצעת הסיכום של האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו וגשר – מי בעד?

נעמי חזן: מי נגד?

נעמי חזן: הצבעה מס' 5 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת יורי שטרן – 6 נגד – 49 נמנעים – 14 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת יורי שטרן לא נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של 49 מתנגדים, שישה תומכים ו-14 נמנעים, גם הצעה זו נפלה.

נעמי חזן: הצבעה על הודעת הסיכום של סיעת מרצ.

נעמי חזן: מי בעד?

נעמי חזן: מי נגד?

נעמי חזן: הצבעה מס' 6 בעד הצעת הסיכום שהביאה חברת הכנסת זהבה גלאון – 15 נגד – 45 נמנעים – 9 הצעת הסיכום שהביאה חברת הכנסת זהבה גלאון לא נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של 45 מתנגדים, 15 תומכים ותשעה נמנעים, גם הצעה זו נפלה, וזה משאיר אותנו עם הצעת הסיכום של סיעות הליכוד, העבודה-מימד, ש"ס, המרכז, המפד"ל, ישראל בעלייה ויהדות התורה.

נעמי חזן: מי בעד?

נעמי חזן: מי נגד?

נעמי חזן: חברי הכנסת, מייד אחרי הצבעה זו יש לנו עוד הצבעות.

נעמי חזן: הצבעה מס' 7 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת זאב בוים – 43 נגד – 24 נמנעים – 2 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת זאב בוים נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של 43 תומכים, 24 מתנגדים ושני נמנעים, אני קובעת שהודעת הסיכום הזו נתקבלה.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אני מזמינה את השר דני נוה – הודעת הממשלה על מינוי סגנית שר במשרד התשתיות הלאומיות.

נעמי חזן: בבקשה.

דני נוה: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, בהתאם לסעיף 37(א) לחוק–יסוד: הממשלה, אישר ראש הממשלה את מינויה של חברת הכנסת נעמי בלומנטל, על-ידי שר התשתיות הלאומיות, לתפקיד סגנית שר במשרד התשתיות הלאומיות.

דני נוה: תודה.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מבינה שאין צורך בהצבעה.

דני נוה: לא, אין צורך בהצבעה.

נעמי חזן: אני מודה לשר נוה, וברכות, פעם שלישית, לחברת הכנסת נעמי בלומנטל.

נעמי חזן: הודעות לוועדת הכנסת, יציג אותן חבר הכנסת אפי אושעיה.

נעמי חזן: בבקשה.

): גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, הריני מתכבד להודיע בזאת על חילופי אישים בוועדות הבאות: מטעם סיעת העבודה-מימד, בוועדת הכנסת – במקום חברת הכנסת סופה לנדבר יכהן חבר הכנסת אבי יחזקאל.

): במקום חבר הכנסת ויצמן שירי יכהן חבר הכנסת צלי רשף.

): בוועדת הכספים – במקום חבר הכנסת ויצמן שירי יכהן חבר הכנסת סאלח טריף.

): כממלא-מקום, במקום חבר הכנסת חיים רמון יכהן חבר הכנסת צלי רשף.

): בוועדת המשנה של ועדת הכנסת לפניות הציבור – חבר הכנסת אבי יחזקאל יכהן כיושב-ראש הוועדה במקום חברת הכנסת סופה לנדבר.

): בוועדה המשותפת של ועדת החוקה, חוק ומשפט וועדת הכלכלה לעניין הצעת חוק נתוני אשראי – במקום חבר הכנסת יוסי כץ יכהן חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

): בוועדה המשותפת של ועדת החוקה, חוק ומשפט וועדת החוץ והביטחון לעניין האזנות סתר – במקום חבר הכנסת אמנון רובינשטיין יכהן חבר הכנסת מיכאל איתן.

): חבר הכנסת מיכאל איתן יכהן כיושב-ראש הוועדה במקום חבר הכנסת אופיר פינס-פז, שיישאר חבר בוועדה.

): תודה, גברתי.

נעמי חזן: אני מודה.

נעמי חזן: חברי הכנסת, בהצבעה הקודמת בעניין הצעת הסיכום של סיעת מרצ, חברת הכנסת חוסניה ג'בארה הצביעה בטעות נגד.

נעמי חזן: כמובן, כוונתה היתה להצביע בעד הצעת הסיכום, וההצבעה תשונה בהתאם.

נעמי חזן: חברי הכנסת, הודעה לסגן מזכיר הכנסת דוד לב; בבקשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי מונחות בזה על שולחן הכנסת, ביום ח' בחשוון התשס"ג, 14 באוקטובר 2002, החלטות ועדת הכספים לגבי הצווים הבאים: 1.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 103), התשס"ב–2002; 2.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 98), התשס"ב–2002, לגבי הסעיפים הבאים בלבד: א.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: סעיף 1(1)(א) לגבי פרט משנה 1000 בפרט 15.09 (שמן זית); ב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: סעיף 1(5) לגבי פרט 85.18 (מערכות משולבות רמקול ומיקרופון); ג.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: סעיף 1(6) לגבי פרט 304 (מלקחי ליטוש ליהלומים ולוחות למכונות ליטוש); ד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: סעיף 2 (שמן למאור, שמן למאכל ושמן זית).

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ההחלטות האמורות יקבלו תוקף בתום שבעה ימים מיום הנחתן האמור אם לא יודיע חבר הכנסת לפני כן על רצונו שהכנסת תבטל אותן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה.

נעמי חזן: אנחנו עוברים לסעיף הבא שעל סדר-יומנו:

נעמי חזן: הצעת ועדת הכלכלה להסיר מסדר-יומה את הצעת חוק הגבלת הפרסומת למוצרי טבק לעישון (תיקון – הגבלת פרסום), התשס"א–2001, של חבר הכנסת מוסי רז.

נעמי חזן: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת הכלכלה.

נעמי חזן: אדוני.

אברהם פורז: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, קודם כול אני רוצה להעיד על עצמי, שאני אינני מעשן, אני לא אוהב שמעשנים לידי, ואני חושב שעישון הוא דבר לא חיובי, כך שמבחינה זאת אין לחשוד בי שיש לי איזה אינטרס למען הסיגריות או מוצרי טבק אחרים.

אברהם פורז: אלא מה?

אברהם פורז: חבר הכנסת אמנון רובינשטיין, לפני כשלוש שנים, ואפילו יותר, עוד בכנסת הקודמת, הגיש הצעת חוק לצמצום הפרסום.

אברהם פורז: הצעת החוק עברה בקריאה מוקדמת וגם בקריאה ראשונה, והדיון בה התחיל עוד בכנסת הקודמת.

אברהם פורז: הכנסת הנוכחית החילה על הצעת החוק דין רציפות, והתקיימו עוד כמה ישיבות בכנסת הנוכחית.

אברהם פורז: לאחר שוועדת הכלכלה, בראשותו של אמנון רובינשטיין, וגם בראשותי, הקדישה לעניין הזה, לדעתי, לפחות 20 שעות עבודה, יצא מתחת ידי הוועדה חוק שמצמצם את הפרסום למוצרי טבק, וקובע איסורים והגבלות, איסור שימוש בדמויות – לא אכנס לכל הפרטים, אבל זו הצעה מאוד מפורטת שעבדו עליה בוועדת הכלכלה כ-20 שעות.

אברהם פורז: מאחר שיש צורך בהיערכות, וגם האזהרות מתחלפות – פעם היתה אזהרה אחידה, היום האזהרות מתחלפות והן יותר מפחידות – מובן שהוועדה נתנה אפשרות וזמן, גם למפרסמים וגם ליצרני הסיגריות, להיערך למתכונת החדשה, ורק לפני כשלושה חודשים אישרה ועדת הכלכלה את התקנות שהביא לנו משרד הבריאות, שמטרתן ליישם את החוק של אמנון רובינשטיין, וזה עוד לפני שהתקנות נכנסות לתוקף.

אברהם פורז: אחרי עבודה כל כך ארוכה של הוועדה ושל מליאת הכנסת, מופיע חבר הכנסת רז, עם כל הכבוד לו, ואומר: חברים יקרים, תשכחו מכל מה שעשיתם, אני נגד כל פרסום למוצרי טבק, שום דבר, אף פעם.

אברהם פורז: אני חושב שזה לא רציני מצדה של הכנסת להתנהג בצורה כזאת.

אברהם פורז: לא ניתן צ'אנס להצעת החוק של אמנון רובינשטיין להראות, אולי ההצעה הזאת באמת מצמצמת את העישון?

אברהם פורז: אולי היא מצמצמת אותו באופן סביר?

אברהם פורז: למה ללכת לאיסור גורף כשאולי אין בו צורך?

אברהם פורז: עכשיו, תראו, באו אלינו נציגי העיתונות.

אברהם פורז: אגב, לא מדובר בנציגי הטלוויזיה, אלא רק בנציגי העיתונות המודפסת, כי יש איסור מוחלט על פרסומת למוצרי טבק בטלוויזיה.

אברהם פורז: באו נציגי העיתונות בשעה מאוד קשה לעיתונות, כי יש משבר כלכלי בישראל והוא פוגע גם בעיתונות.

מוסי רז: לא באו – – –

אברהם פורז: עם כל הכבוד לך, באו נציגי העיתונות.

נעמי חזן: חבר הכנסת רז, אתן לך הזדמנות להשיב.

אברהם פורז: באו נציגי העיתונות ואמרו לנו שהדבר יגרום לנזק.

אברהם פורז: עמוס שוקן היה ואמר את זה.

מוסי רז: הוא לא התנגד להצעה.

נעמי חזן: חבר הכנסת רז, תורך יגיע.

אברהם פורז: באו נציגי העיתונות ואמרו שייגרם לעיתונות הכתובה נזק של 30 מיליון שקלים בשנה.

אברהם פורז: זה בעצם מה שמזרימים אליהם המפרסמים של הסיגריות.

אברהם פורז: אנחנו מעוניינים בעיתונות חופשית במדינה.

אברהם פורז: זה גם ערך מול הערך של אי-עישון.

אברהם פורז: האם אנחנו רוצים לפגוע פגיעה עוד יותר קשה בעיתונות הכתובה?

אברהם פורז: אולי ייסגר איזה עיתון?

אברהם פורז: חבר הכנסת רז, אולי מה שאתה תעשה יגרום לזה שעיתון "הארץ" ייסגר?

אברהם פורז: אני לא יודע.

אברהם פורז: אולי כן, אולי לא.

אברהם פורז: אבל החוק של אמנון רובינשטיין, חברך לסיעה, שעליו עבדנו קשה, לא קיבל צ'אנס של אמת לבדיקה.

אברהם פורז: אילו באת אלינו אחרי שעברו שנה, שנתיים, שלוש שנים ואמרת: תראו, הרעיונות של רובינשטיין לא הצליחו, כל האיסורים שהוטלו וכל המגבלות שהוטלו לא הצליחו, ולכן אין מנוס אלא יישום טוטלי – הייתי אומר: אתה יודע מה?

אברהם פורז: זה הגיוני.

אברהם פורז: אבל אחרי שנעשה כזה מאמץ ולא ניתן לו צ'אנס, עכשיו אתה בא אלינו ואומר, ואני מוכרח לומר זאת: בואו נעשה חוק עכשיו ונכניס אותו לתוקף בעוד שלוש שנים, או בעוד שנתיים.

אברהם פורז: זה הגיוני?

אברהם פורז: הרבה יותר הגיוני לחכות ולראות מה יהיה בעוד שלוש שנים.

נעמי חזן: חבר הכנסת אלסאנע, אתה נהנה מהשיחה?

אברהם פורז: לכן, רבותי, אני חושב שמתוך כבוד לאמנון רובינשטיין, שבעוד כמה ימים מסיים את כהונתו בכנסת, לפחות דבר אחד אנחנו חייבים, וזה לתת צ'אנס לחוק שלו להוכיח את עצמו.

אברהם פורז: אני מאחל לך, חבר הכנסת רז, שתהיה גם בכנסת הבאה אם תרצה בכך, אני לא בטוח שתרצה בכך, אבל אם תרצה אני מאחל לך להיות.

אברהם פורז: אם אתה תראה שהחוק של אמנון רובינשטיין לא טוב, לא עובד, בכנסת הבאה, בעוד שנה, תציע מחדש רעיונות מהפכניים כאלה, או רעיונות טוטליים כאלה.

אברהם פורז: נכון לרגע זה אין מקום לחוק כזה, ולכן בצדק ועדת הכלכלה קבעה והמליצה בפני מליאת הכנסת להסיר את ההצעה מסדר-היום.

אברהם פורז: תודה.

נעמי חזן: אני מודה ליושב-ראש ועדת הכלכלה.

נעמי חזן: למען ההגינות, בדיונים מהסוג הזה אתן זמן זהה של פחות מחמש דקות לחבר הכנסת רז לטעון את טיעוניו בפני המליאה.

מוסי רז: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, לפי נתוני ארגון הבריאות העולמי נפטרים כל שנה מעישון סיגריות בעולם 10 מיליוני בני אדם, מתוכם, לפי נתוני משרד הבריאות, 10,000 בארץ, ומתוכם 1,500 איש שלא מעשנים נפטרים מעישון פסיבי, קרי: יותר מאשר נפגעי תאונות הדרכים והטרור יחד.

מוסי רז: כל העולם החופשי יצא למלחמה בנושא הזה.

מוסי רז: אני מציע כאן הצעת חוק מתונה מאוד, שתיכף אסביר אותה.

מוסי רז: אינני מציע את ההצעות שנתקבלו במדינות אחרות.

מוסי רז: לדוגמה, בניו-יורק נתקבלה ביום חמישי האחרון הצעה לאסור את העישון במסעדות, בפאבים, בבתי-קפה וכן הלאה, והוטל מס של 4 דולרים על כל חפיסת סיגריות שנמכרת בתחומי ניו-יורק.

מוסי רז: בטוקיו נאסר העישון ברחוב.

מוסי רז: באסטוניה נקבעה עבירה פלילית של חמש שנות מאסר למי שיעשן ליד אשה בהיריון.

מוסי רז: אינני מדבר על הדברים האלה.

מוסי רז: אפילו אינני מדבר על האמנה של ארגון האומות המאוחדות, שנתמכת על-ידי הנציבות האירופית, על-ידי האיחוד האירופי, ובעצם עכשיו מחתימים את מדינות העולם עליה, שמבקשת לאסור לחלוטין פרסום לסיגריות בכל דרך שהיא ומבקשת שכל מדינה תאסור את המכירה של סיגריות ב"דיוטי-פרי" ותתחייב לצמצם את העישון בתחומה.

מוסי רז: אינני מדבר על הדברים האלה.

מוסי רז: מה שאני מציע הוא לאסור את הפרסום בעיתונות הכתובה.

מוסי רז: החקיקה הזאת כבר קיימת בחלק ממדינות אירופה.

מוסי רז: יש המלצה של האיחוד האירופי לכל מדינות האיחוד לקבל את ההחלטה הזאת.

מוסי רז: לפי ההערכה של נציבות האיחוד האירופי, מדובר פה בחיים של 250 ישראלים שנמצאים כל שנה על כף המאזניים.

מוסי רז: זה עומד מול הטיעונים.

נסים דהן: 10,000.

מוסי רז: לא, 10,000 נפטרים, אבל 250 יינצלו מזה כתוצאה מהחוק.

מוסי רז: מדובר ב-250 הרוגים או בעוד מיליון שקל לעיתון "הארץ".

מוסי רז: כך זה עומד.

נעמי חזן: מכאן אני מבינה שאתה נגד ההמלצה של ועדת הכלכלה.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

נעמי חזן: אני מבקשת כמה שניות של תשומת לב.

נעמי חזן: מי שמצביע בעד – תומך בהצעת ועדת הכלכלה להסיר.

נעמי חזן: מי שמצביע נגד – בעצם תומך בהצעת החוק של חבר הכנסת רז.

נעמי חזן: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת ועדת הכלכלה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק הגבלת העישון של חבר הכנסת רז.

נעמי חזן: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה – 9 נגד – 21 נמנעים – 2 הצעת ועדת הכלכלה להסיר מסדר-יומה את הצעת חוק הגבלת הפרסומת למוצרי טבק לעישון (תיקון – הגבלת פרסום), התשס"א–2001, לא נתקבלה.

נעמי חזן: רוב של 21 מתנגדים, תשעה תומכים ושני נמנעים, ואני קובעת שהצעת ועדת הכלכלה לא נתקבלה, ועל כן הצעת החוק מועברת לוועדת הכלכלה לדיון בקריאה ראשונה בנוסח המציע.

נעמי חזן: (קריאה ראשונה)

נעמי חזן: חברי הכנסת, נעבור לסעיף הבא בסדר-יומנו: הצעת חוק עברייני מין (הגנה על הציבור), התשס"ב–2002, של חברי הכנסת תמר גוז'נסקי, זבולון אורלב, ענת מאור, נחום לנגנטל וקבוצת חברי הכנסת – קריאה ראשונה.

נעמי חזן: תציג את הצעת החוק חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

נעמי חזן: גברתי.

תמר גוז'נסקי: גברתי היושבצ-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבדת להציג בפני הכנסת לקריאה ראשונה את הצעת חוק עברייני מין (הגנה על הציבור).

תמר גוז'נסקי: כפי שאמרה היושבת-ראש, הצעת החוק הזאת הוגשה ביוזמתם של חברי הכנסת תמר גוז'נסקי, זבולון אורלב, ענת מאור, נחום לנגנטל, וכן חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול, חוסניה ג'בארה, אילן גילאון, אבשלום וילן ונעמי חזן.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, ההצעה שמונחת בפניכם מבוססת על עקרונות ותפיסה שגובשו בהתייעצות במשך תקופה ארוכה עם משרד המשפטים ועם מומחים בתחומים שונים, לרבות האגודה לזכויות האזרח, המרכז לסיוע לנפגעי תקיפה מינית, המועצה הלאומית לשלום הילד וכו'.

תמר גוז'נסקי: הצעת החוק הזאת באה במקומן של הצעות חוק שנקראו בקריאה הטרומית בשם חוק היידוע, וכן הצעת חוק של חבר הכנסת לנגנטל, שעוסקת בעניין מתן תרופות לדיכוי היצר.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, יש לנו חוק פלילי שעוסק בעבריינים, אבל החוק הזה אינו מספיק לטיפול בבעיה המיוחדת של עברייני המין.

תמר גוז'נסקי: ההגנה על החברה, ובמיוחד ההגנה על ילדים מפני עברייני מין, דורשת טיפול מיוחד, מאחר שמדובר בעבירה שנושאת אופי מיוחד.

תמר גוז'נסקי: לפי כל המחקרים שנעשו, עבריין המין נמצא בעצם במצב של עבריינות כרונית, והסיכוי שהוא יחדל או יוכל להיחלץ מהמצב הזה הוא קלוש ביותר.

תמר גוז'נסקי: פירוש הדבר שאנחנו מדברים על בעיה של קבוצה מסוימת של אנשים, שנוטים לחזור ולבצע את העבירות, ולא אחת גם נוטים להגביר את התכיפות של העבירות האלה ולעבור למעשים חמורים יותר.

תמר גוז'נסקי: הניסיון גם לימד, שעברייני מין לא נוטים לשתף פעולה עם מהלכי שיקום, והרבה פעמים הם מכחישים שהם עברייני מין.

תמר גוז'נסקי: במצב הקיים היום, כאשר עבריין מין מורשע ונידון למאסר ויוצא מן הכלא, הוא יוצא כמו כל עבריין אחר, בלי שום מגבלות, בלי שום גוף חיצוני שינסה לעצור אותו מלחזור על העבירות האלה.

תמר גוז'נסקי: לכן אנחנו עדים היום למצב הקשה והנורא, שבו עברייני מין מועדים חוזרים ותוקפים ילדים, חוזרים ותוקפים נשים, חוזרים ותוקפים בלי שהחברה תעשה משהו חוץ מאשר שוב להעמיד אותם לדין ושוב לכלוא אותם בכלא והמעגל חוזר.

תמר גוז'נסקי: אנחנו גם יודעים מהניסיון, שעברייני מין נעזרים הרבה פעמים בתכסיסים ותרגילים ופועלים באופן מאוד מניפולטיבי כלפי הקורבנות שלהם.

תמר גוז'נסקי: לכן, מדובר בעבריינים מתוחכמים, שמתכננים את מעשיהם.

תמר גוז'נסקי: מה ניתן לעשות?

תמר גוז'נסקי: הצעת החוק שבפניכם מציעה גישה אחרת לגמרי, שלא היתה קיימת עד היום.

תמר גוז'נסקי: ההצעה מציעה, אם אפשר לומר, שיהיה משולש לטיפול בנושא הזה: מצד אחד מעקב ופיקוח, מצד שני שיקום, והדבר השלישי החשוב הוא הערכת מסוכנות.

תמר גוז'נסקי: במעקב ופיקוח הכוונה היא שעבריין מין שהשתחרר מהכלא יהיה תחת מעקב ויצטרך לדווח על מקום הימצאו, על מקום מגוריו, על מקום עבודתו וכל דיווח אחר שיידרש ממנו, והוא יצטרך להתייצב בפני מי שמפקח עליו.

תמר גוז'נסקי: הדבר השני הוא השיקום, לתת לעבריין המין אפשרות להתגבר או ללמוד לשלוט בדחפים שלו, וזאת על-ידי טיפול פסיכולוגי וטיפול תרופתי, הכול על-פי המקרה הנדון.

תמר גוז'נסקי: הדבר השלישי, ההנחה היא שאף שעבריינות מין היא עבריינות בעלת אופי כרוני, בכל זאת כל מערכת השיקום מיועדת להביא למצב שבו עבריין המין יוכל לחיות בחברה בלי כל הליווי הזה, ולכן צריך להעריך את המסוכנות שלו לחברה ובהתאם לכך לקבוע מה הוא צריך לעשות.

תמר גוז'נסקי: מובן שכל המערך הזה של השיקום, של הבקרה ושל הערכת המסוכנות מותנה בכך, שאם עבריין מין מפר את התנאים, הוא חוזר לכלא.

תמר גוז'נסקי: לכן מדובר בכך שצריך לתת לו מצד אחד עידוד ותמריץ להשתקם, ומצד שני אם בשום אופן הוא לא יסכים לשתף פעולה, הוא יחזור לכלא.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, אנחנו יודעים שהיום למשל טיפול תרופתי ניתן רק ברצונו של אדם, וזה חלק מזכויות האזרח.

תמר גוז'נסקי: הכוונה של החוק הזה איננה לשנות את המצב המשפטי הזה, אבל ההערכה היא, שבמסגרת מערכת שלמה של שיקום וטיפול, ניתן יהיה לטפל גם בנושא של התרופות.

תמר גוז'נסקי: שאלה נוספת היא איפה צריך השיקום להתחיל – האם השיקום צריך להתחיל רק כאשר העבריין יוצא מן הכלא, או כשהוא בכלא.

תמר גוז'נסקי: מובן שהדבר הטוב ביותר הוא שהשיקום יתחיל מהרגע שבו הוא נכלא, כדי לנסות לבצע חלק מפעולות השיקום כבר כשהוא נמצא בתוך הכלא ואחר כך להמשיך בתוך הקהילה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מעריכים שיהיו עוד ויכוחים לגבי הגופים שיעסקו בזה באופן מעשי – יש שירות בתי-הסוהר, יש רשות לשיקום האסיר ויש גופים אחרים שעוסקים בנושאים אלה.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שבין הקריאה הראשונה לבין הקריאה השנייה והשלישית יידונו גם השאלות האלה.

תמר גוז'נסקי: החשיבה היא שגם תקופת המינימום של השיקום תהיה לפחות שנתיים ימים, וההערכה היא שאפשר יהיה להמשיך את השיקום.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, בחוק מופיעים כל הפרטים, ולא אפרט יותר.

תמר גוז'נסקי: אבל אני רוצה להדגיש ולומר, שהמקרים הקשים שמתפרסמים מדי פעם לגבי עברייני מין, לרבות המקרים שקרו בדרום תל-אביב ובמקומות אחרים בארץ, הם דבר שהחברה לא יכולה לעבור עליו לסדר-היום, והיא לא יכולה להסתפק במראית עין, שלפיה מרחיקים את העבריין מהקהילה לשנה, לשנתיים, לשלוש שנים, כאשר אנחנו יודעים במפורש שהוא יחזור על העבירות.

תמר גוז'נסקי: הכנסת כבר חוקקה כמה חוקים בכיוון הזה, כמו למשל חוק שמגביל עברייני מין מלעסוק במקצועות שקשורים בילדים.

תמר גוז'נסקי: עשינו צעד חשוב בנושא הזה.

תמר גוז'נסקי: ההערכה שלי היא, שהצעת החוק שמונחת בפניכם תעשה את המהלך הגדול והמכריע בנושא הזה.

תמר גוז'נסקי: משרד המשפטים עובד על הצעת חוק מקבילה, שאני מניחה שהעקרונות שלה הם אותם עקרונות, ואני מאוד מקווה שניפגש בכנסת עם הצעת החוק הממשלתית.

תמר גוז'נסקי: בכל מקרה, חברי הכנסת שיזמו את הצעת החוק הזאת יעשו הכול כדי שעד תום המושב הזה נוכל להשלים את החקיקה.

תמר גוז'נסקי: תודה, גברתי.

נעמי חזן: אני מאוד מודה לך.

נעמי חזן: אנחנו עוברים לדיון; שלוש דקות לנואם ומי שלא נמצא לא ידבר.

נעמי חזן: מי ששומע אותי גם במערכת הכריזה ורוצה להתבטא – – –

ענת מאור: – – –

נעמי חזן: גברתי, את הראשונה.

ענת מאור: אני מוותרת על זכות הדיבור אם האחרים מוותרים.

ענת מאור: אם כולם ידברו – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת לנגנטל, אתה בתור.

נעמי חזן: יש רשימה של חברי כנסת שזכותם – – –

זהבה גלאון: אולי יאמצו את הצעת החוק – – –

נעמי חזן: חברת הכנסת גלאון, אני לא אוכל להבטיח את כולם.

נעמי חזן: חבר הכנסת נחום לנגנטל.

נעמי חזן: מי שנמצא פה ומי שלא נמצא כדאי לו לעיין בהצעת החוק הזאת, היא מורכבת והיא נראית מאוד מקצועית.

נחום לנגנטל: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, הסוגיה שמונחת כרגע לפנינו, התווכחנו עליה הרבה מאוד, והדבר נדון בינינו לבין משרדי הממשלה.

נחום לנגנטל: אני מדבר אל חברת הכנסת גלאון, שיצא לי לדבר אתה גם בסוגיה הזאת כשהנושא הגיע לכאן לקריאה טרומית, והיא הסוגיה של הסירוס הכימי.

נחום לנגנטל: אני אומר את הדברים בביטוי הכי קיצוני, כי זה לא בדיוק סירוס כימי.

ענת מאור: הביטוי לא נכון.

נחום לנגנטל: התווכחנו על סירוס כימי, והגענו למסקנה שאנחנו נגדו.

נחום לנגנטל: אלא מה?

נחום לנגנטל: יש טיפול תרופתי שיכול להביא אותו אדם למצב מסוים, אלא בתהליך שבו הוא משתקם, באותו רגע שבו מחליטים בבית-הסוהר עם האנשים הכי מקצועיים שבעולם ואתו – – –

ענת מאור: עם הבן-אדם.

נחום לנגנטל: עם הבן-אדם ובהסכמתו ואומרים לו: בוא ביחד נעשה את הטיפול כדי לשקם אותך, על מנת שלא תהיה רצידיביסט.

נחום לנגנטל: מה הבעיה של האנשים האלה?

נחום לנגנטל: אני אומר את זה במונחים משפטיים: זה כמעט מצב שיש דחף לאו בר-כיבוש.

נחום לנגנטל: אם זה היה ממש דחף לאו בר-כיבוש הוא בכלל לא היה עומד לדין.

נחום לנגנטל: פה מדובר על אדם שעומד לדין כי הוא לא עומד בקריטריון של דחף לאו בר-כיבוש, שאין לו שיקול דעת, אלא שהוא לא שולט ביצרו ולכן הוא רצידיביסט ונכנס ויוצא ונכנס ויוצא מבית-הכלא וכל פעם שהוא יוצא לחופשה – אנחנו בעד חירויות האדם ובעד שהוא יצא לחופשה – הוא מבצע את זממו .

נחום לנגנטל: לכן, בהצעה שמונחת לפניכם מדובר על אותם אנשים שבעצמם מוכנים להיכנס לעניין ועוברים תהליך שיקומי עם כל אנשי המקצוע, זה יהיה חלק מהתהליך שבו אנחנו נעודד את האנשים על מנת שבסופו של דבר מה שיעמוד על כף המאזניים הוא חירותם של אותם אנשים מול אותם ילדים, חס וחלילה, שחייהם אינם חיים אחרי שעושים להם מעשים כאלה.

נחום לנגנטל: הורדנו בשלב זה את הכפייה ואמרנו שלא נכריח אדם להגיע לסירוס כימי, אבל אדם שמוכן לקחת את זה על עצמו כדי להשתקם באופן אישי – זה חלק מהחידוש של הצעת החוק, ואני חושב שצריך לברך מאוד על כך.

נחום לנגנטל: תודה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת משה גפני – לא נמצא.

נעמי חזן: חבר הכנסת עזמי בשארה – לא נמצא.

נעמי חזן: חבר הכנסת אופיר פינס-פז – גם כן לא נמצא.

נעמי חזן: חבר הכנסת אורי יהודה אריאל.

נעמי חזן: חבר הכנסת איוב קרא.

נעמי חזן: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, האם אתה רוצה להתבטא?

נעמי חזן: חברת הכנסת גוז'נסקי, לתשומת לבך, בנושא הזה יש קצת אולי אי-בהירות.

תמר גוז'נסקי: אפשר בין הקריאה הראשונה לשנייה לברר את העניין בוועדת חוקה.

נעמי חזן: בבקשה, אדוני.

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת המציעים, אני חושב שבסוגיה הזו שבאה לידי ביטוי בהצעת החוק הנוכחית, גם בהמשך לדברייך, גברתי היושבת-ראש – יש כאן כמה היבטים שצריך לברר, אני מקבל את ההערה של חברת הכנסת גוז'נסקי, בדיון לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

מוחמד כנעאן: אני חושב שהצעת החוק היא הצעה ראויה, היא באה לתת ביטוי לאותם אנשים שביצעו עבירה, אך עם זאת היא באה לתת תשובה איך אותם אנשים ישוקמו בעתיד, איך ניתן להוציא אותם מהמעגל האלים, שלא יחזרו על אותן עבירות, עבירות המין שבמקרים רבים הן עבירות קשות מאוד הגורמות נזק אדיר למעורבים, לחברה, לסביבה, לשכונה או למשפחה הנפגעת מהמקרים הללו.

מוחמד כנעאן: על כן אני חושב שהצעת החוק הזאת באה לתת פתרון הולם, שיקום, מעקב לפני ואחרי השחרור, הקמת רשות פיקוח על אותם אנשים, טיפול אישי, טיפול מניעתי שימנע בעתיד הישנות מקרים עם אותו עבריין, עם אותו אדם שנשפט ושוחרר לאחר שריצה את גזר-דינו.

מוחמד כנעאן: החשיבות היא למנוע מאותו עבריין מין לחזור על אותה עבירה, ובמקרים מסוימים העבירות החוזרות היו חמורות יותר וקשות יותר.

מוחמד כנעאן: אני חושב שכאן אפשר להוסיף נדבך נוסף על הטיפול בבעיות הקשות הללו, שלצערי הרב, יום-יום, שעה-שעה, שומעים וקוראים עליהן בכלי התקשורת השונים.

מוחמד כנעאן: יש מקרים רבים שאנחנו לא שומעים עליהם, ועל כן אני חושב, גברתי היושבת-ראש, שזאת הצעה ראויה, אני אתמוך בה היום וגם בהמשך.

מוחמד כנעאן: אני חושב שזו הצעה בהחלט חשובה וראויה.

מוחמד כנעאן: תודה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת האשם מחאמיד – לא נמצא כרגע.

נעמי חזן: חבר הכנסת תאופיק חטיב – גם כן לא.

נעמי חזן: חברי הכנסת גדעון עזרא, יגאל ביבי, אחמד טיבי, מיכאל קליינר, אליעזר זנדברג, מיכאל איתן, אברהם רביץ, שאול יהלום.

נעמי חזן: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

אבשלום וילן: מוותר.

נעמי חזן: אתה מוותר.

נעמי חזן: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק טובה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה להזכיר לכולנו, שבעניין הזה הטיפול הנכון הוא טיפול חינוכי מניעתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאשר אלוהים יצר את האדם הוא גם יצר עמו את היצרים שבו, ואלוהים גם הדריך אותנו איך לכוון את היצרים האלה לדרך נכונה, לדרך מקובלת, לדרך פורייה וטובה, ורק אלה שעוברים וממרים את פי צווי האלוהים וצווי המוסר הם שנופלים ומפילים אחרים בעבירות האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן הטיפול הוא בכיוון החינוכי, בכיוון המניעתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההצעה הולכת בכיוון הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היה לי קושי בעניין של הטיפול הכימי, וברגע שזה איננו בכפייה אלא על-פי הסכמתו של הנאשם, כנראה הבעיה הזאת לא תעמוד לרועץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בכל מקרה אתמוך בהצעת החוק, אלא אם כן יתברר שיש בה משהו שנוגד איזה צו הלכתי או צו מוסרי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש, ברשותך, הייתי רוצה לומר כמה דברים בוערים.

נעמי חזן: במסגרת הדקה ו-30 השניות שנותרו לך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דיברנו בעניין המדיני, אבל יש עניינים שלא יכולנו לדבר עליהם, אני מתכוון לחקלאים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת הנדל, תאר לך שבחממה שלך או בשדה שלך או איפה שאתה זורע פרי וירק יבואו אנשים ויגידו: אתה לא תקטוף את הפרי, אין לך מה לעשות, ואם אתה מעז להתנגד, צבא שלם יבוא לעזרתם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך היית רואה את המצב הזה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך אפשר להעלות על הדעת שאנשים בגדה המערבית, הפלסטינים בשכם ובכפרים מסביב לשכם, אנחנו קוראים על כך יום-יום, מוסקי הזיתים, זיתים שמגדלים, עשרות שנים הם מטפלים בזה, מטפלים בעץ כמו שהם מטפלים, ביד, זה רק לתפארת ולזכותם ייאמר שהם מצליחים להפריח את השממה בהרים, הרים קשים שבעמל כפיים מצליחים לגדל שם זיתים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: באים המתנחלים ומוסקים את הזיתים במקומם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה יעלה על הדעת?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דעת אנוש יכולה לסבול זאת?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הייתי רוצה לשמוע דווקא ממך, אתה כחקלאי, חבר הכנסת הנדל, שאתה תגיד פה שאנחנו נגד המעשים האלה, ולא יכול להיות שדברים כאלה יתרחשו, גם לא תחת אצטלה של כיבוש וממניעים לאומניים וגזעניים נאבד צלם אנוש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה, גברתי.

נעמי חזן: חבר הכנסת בייגה שוחט – לא נמצא.

נעמי חזן: חבר הכנסת מוחמד ברכה – מוותר.

נעמי חזן: חבר הכנסת יובל שטייניץ.

נעמי חזן: חבר הכנסת זאב בוים.

נעמי חזן: חברת הכנסת גלאון, את רוצה לדבר?

זהבה גלאון: לא.

נעמי חזן: חבר הכנסת עסאם מח'ול.

נעמי חזן: חבר הכנסת ישראל כץ.

נעמי חזן: חבר הכנסת אליעזר כהן.

נעמי חזן: תמר גוז'נסקי כבר התבטאה.

נעמי חזן: נותרו שניים.

נעמי חזן: חבר הכנסת נסים זאב, אתה רוצה להתבטא?

נעמי חזן: ואחריו – אחרון הנואמים, חבר הכנסת צבי הנדל.

נעמי חזן: ואז נעבור להצבעה.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, קודם כול אני רוצה לאחל הצלחה לראש הממשלה, אני מבין שהנסיעה חיונית ואפילו גורלית לקראת הכרעת הטרור בעולם כולו.

נסים זאב: ברשותכם, אעבור להצעת החוק.

נסים זאב: הצעת החוק באה להגן על הציבור מפני ביצוע עבירות מין חוזרות על-ידי עברייני מין, מה שנקרא שור מועד, והיא כוללת הוראות בדבר יצירת מכניזם להערכת מסוכנתו של עבריין המין ששוחרר ממאסר ובדבר הקמת מרכז שיקום, דהיינו, גוף שבמסגרתו ניתן שיקום מניעתי לעברייני מין על מנת לחולל שינוי פנימי בעבריין המין ולאפשר החזרתו לחיי החברה התקינים.

נסים זאב: יש לברך על הצעת החוק אשר מקימה את רשות המעקב והפיקוח הידועה במדינות שונות בעולם, אבל עם זאת, אני סבור שצריך להפריד באופן חד-משמעי בין עברייני מין רגילים לבין עבריינים קשים הנקראים פדופילים, כלומר, אנשים המבצעים עבירות מין בילדים.

נסים זאב: לצערי הרב, היום יש נטייה בעולם, ומדינת ישראל כלולה בתוכה, פשוט מגפה, בצורה מדאיגה – ההתפתחות וההתפשטות של הצרעת הממארת הזאת של עבירות מין נגד ילדים.

נסים זאב: אנו קוראים מדי יום ביומו על מעשים מזעזעים המבוצעים נגד ילדים על-ידי ילדים אחרים או על-ידי מבוגרים.

נסים זאב: הפשע המתועב הזה לא זוכה, לצערי, לטיפול מספיק על-ידי הרשויות, וגם העונשים אינם חמורים במידה מספקת.

נסים זאב: מדובר בעבירות חמורות הגורמות נזק שאין לו שיעור, והקורבנות הישירים של העבירות הם בני נוער או ילדים בגיל רך.

נסים זאב: אני מציע שעבירות פדופיליה יצאו מהעבירות הרגילות שבהן הם נקראים עברייני מין, והטיפול בהם יהיה מיוחד.

נסים זאב: אני יודע שבמדינות שונות בעולם יש רשימה של אותם עבריינים והם מפורסמים, וגם לאחר שהם משתחררים אנשים מכירים אותם.

נסים זאב: לדעתי יש צורך להזהיר את הציבור ולא לאפשר שאותם עבריינים יחזרו למקום עבודתם, ואני בהחלט אתייחס לזה בוועדה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת צבי הנדל, בבקשה.

צבי הנדל: גברתי היושבת בראש, חברות וחברי הכנסת המציעים והנוכחים, חברת הכנסת גוז'נסקי, יותר מדי פעמים אני מסכים אתך, זה מתחיל להדאיג אותי.

תמר גוז'נסקי: מדאיג אותך, הא?

צבי הנדל: החוק הזה הוא מצוין, ושמעתי את ידידי לנגנטל מתראיין על כך כמה פעמים בטלוויזיה, וכבר חיכיתי, לכן שאלתי איפה אנחנו עומדים, אם זו כבר קריאה ראשונה או עדיין טרומית, ואני שמח שמתקדמים וצריך לזרז את זה עוד יותר, וזה בא לפתור בעיה אחת בלבד.

ענת מאור: – – –

צבי הנדל: גם את שותפה לחוק ואני מכבד אותך על כך.

צבי הנדל: היא באה לפתור בעיה אחת, בעיה אחת של מישהו שהוא חולה, מודע למחלתו, אותו פדופיל שדיבר עליו קודמי חבר הכנסת זאב, והוא רוצה לקבל זריקה בשביל לפתור את הבעיה.

צבי הנדל: עדיין יש הרבה כאלה שהם או חולים, או שהמוח מעוות, או שהם לא רוצים להתרפא.

צבי הנדל: מתקדמים צעד אחר צעד, אבל אסור בשום אופן להסתפק בחקיקה הזאת.

צבי הנדל: חשוב מאוד להעביר את החוק הזה, וחשוב לא פחות מזה, מייד לאחר שסיימנו את זה, לעשות תיקוני חקיקה נוספים כדי לסגור את המרחב הזה שהוא פרוץ, כואב, קורע לב ממש, למי שנתקל במצב כזה ומכיר את הילד או הילדה שבהם מדובר.

צבי הנדל: משפט אחד על חשבוני לחבר הכנסת דהאמשה.

צבי הנדל: תראה, המלחמה הזו, מעבר לוויכוחים בינינו, מזמנת לנו דברים מטורפים.

צבי הנדל: יש לי חבר, לא אגיד את שמו ולא אגיד את שם היישוב – בעצם את שם היישוב אני יכול להגיד, ביישוב שלי – שיש לו 10 דונמים חממות, וביום בהיר אחד הגיע הצבא ואמר לו: ידידי היקר, מהיום אתה לא נכנס לחממות האלה.

צבי הנדל: והחממות היו כבר בשלב של הבשלה לקראת קטיף.

צבי הנדל: וכל זה למה?

צבי הנדל: כי האזור הזה הוגדר כשטח צבאי סגור, והוא מסוכן כי יורים.

צבי הנדל: אז כשנבנה קיר, אם נבנה, וכו', האדם הפסיד.

צבי הנדל: הוא תובע, אני לא יודע אם מישהו יפצה אותו.

צבי הנדל: אני אומר לך שהמלחמה מביאה לנו מצבים מסובכים.

צבי הנדל: אם הבנתי נכון, אני לא מכיר את המקרה, דרך התקשורת שמעתי, אם הבנתי נכון, גם שם הצבא החליט על שטח צבאי סגור.

צבי הנדל: אבל אין לי ספק שוודאי שלא עולה על הדעת שמישהו אחר יקטוף את הפרי וייהנה ממנו.

צבי הנדל: בזה אין לי ספק, כי זה אומנם לא קורע לב כמו המקרה של הילדים שדיברנו עליהם, אבל כחקלאי, כמושבניק, אני יודע מה זה זיתים, וזה מרגיז.

צבי הנדל: תודה.

נעמי חזן: מסתבר שחבר הכנסת טלב אלסאנע נרשם לדבר.

נעמי חזן: לא נמסר לי.

נעמי חזן: זכותו.

נעמי חזן: בבקשה, אדוני, ואחר כך אנחנו באמת נעבור להצבעה.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק הזו דנה בסוגיה שהיא ייחודית.

טלב אלסאנע: עברייני מין שונים מעבריינים אחרים בתחום של הרכוש או של האלימות, ועצם הרחקתם מהחברה בשלב ראשון על-ידי מעצר איננה פותרת את הבעיה.

טלב אלסאנע: כי בסופו של דבר הם יחזרו לחברה, הם יצטרכו לחיות ולהתמודד עם בעיות נפשיות ודחפים שמהם הם סובלים.

טלב אלסאנע: ולכן, הם גם עבריינים, אבל גם אנשים שסובלים מבעיה אמיתית שצריך לטפל בה, להתמודד אתה.

טלב אלסאנע: ולכן, הצעת החוק נותנת מכניזם מסוים כדי לסייע בידי העבריין עצמו מצד אחד ולהגן על החברה מצד שני.

טלב אלסאנע: אני מברך על הצעת החוק, ואני תומך בה.

טלב אלסאנע: בהזדמנות הזאת, גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה להתייחס לנאום ההודעה המדינית של ראש הממשלה.

טלב אלסאנע: בהודעה הזאת היתה כותרת של סיכום של שנה וחצי של הכהונה של ראש הממשלה בתפקידו כראש ממשלה, וגם מה הוא צופה, או התוכניות העתידיות.

טלב אלסאנע: במהלך הנאום לא שמענו שום דבר על ההישגים שהיו בעבר.

טלב אלסאנע: ואם הנאום משקף את המציאות, אז המציאות היא איומה, היא נוראית.

טלב אלסאנע: ראש ממשלה שבמשך שנה וחצי לא יכול כאן מעל הדוכן להצביע על הישג אחד, הן בתחום המדיני והן בתחום הכלכלי – לדעתי יש בזה הודאה חד-משמעית בכישלון.

טלב אלסאנע: והדבר השני, הוא לא נתן לנו שום תקווה לגבי העתיד.

טלב אלסאנע: הוא לא אמר איך הוא הולך להשיג את השלום שאותו הוא מבטיח.

טלב אלסאנע: הוא אומנם פנה לעם הפלסטיני, אמר שהיד שלו מושטת, אבל אתם יודעים איזו יד מושטת?

טלב אלסאנע: היד שלו המושטת היא יד שכל יום מדכאת אזרחים, ביישובים כמו יאטה, שהיא עיר בעצם, יש בה 30,000 נפשות, ויישוב נוסף, דהרייה, כפר נוסף שיש בו עוד 25,000.

טלב אלסאנע: 50,000 פלסטינים סובלים מהעדר מי שתייה במשך יותר מחודש – אלה שידו מושטת להם לשלום.

טלב אלסאנע: על איזה שלום הוא מדבר?

טלב אלסאנע: אנשים שמובילים חלב בחברון, אחד שמגדל פרות, את החלב מוציאים כדי לחלק לאוכלוסייה.

טלב אלסאנע: איך החיילים בודקים אם בתוך המכלים יש חלב או משהו אחר?

טלב אלסאנע: הם יורים במכלים, וזו הדרך שלהם לבדוק.

טלב אלסאנע: הם יורים בגלגלים של המשאיות.

טלב אלסאנע: איזו יד מושטת ולמי היא מושטת ובאיזו דרך היא מושטת?

טלב אלסאנע: מה שעושה הממשלה הזו, היא מחסלת את השלום.

טלב אלסאנע: היא זורעת שנאה, היא זורעת איבה.

טלב אלסאנע: הדבר הזה איום ונורא.

טלב אלסאנע: אילו היו מדברים על כך שיש לנו בעיה עם יאסר ערפאת, עם הרשות הפלסטינית, אפשר להבין.

טלב אלסאנע: אני רק עכשיו שומע שאפילו מוחמד דחלאן לא מסכים לרשות הפלסטינית.

טלב אלסאנע: זה ויכוח לגיטימי אפילו בקרב העם הפלסטיני.

טלב אלסאנע: אני לא רוצה להגיד ששרון הוא גרוע יותר מבחינת הגישה שלו לשלום.

טלב אלסאנע: בהיסטוריה שלו הוא מעולם לא חתם על הסכם שלום אחד.

טלב אלסאנע: לפחות ערפאת חתם על הסכמי אוסלו, אבל גם על ערפאת יש ביקורת.

טלב אלסאנע: אבל לדעתי עם שרון לעולם לא יהיה שלום.

טלב אלסאנע: זו אשליה.

טלב אלסאנע: הוא מרמה את כולנו.

טלב אלסאנע: הוא מרמה את העם.

טלב אלסאנע: הוא חושב שאנשים כאן "פראיירים".

טלב אלסאנע: הוא מדבר על שלום כשהוא מתכוון למלחמה.

טלב אלסאנע: זה מה שעשה בלבנון, זה מה שהוא עושה היום.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק עברייני מין (הגנה על הציבור), התשס"ב–2002, של חברי הכנסת גוז'נסקי, אורלב, מאור, לנגנטל וקבוצת חברי הכנסת.

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – 2 ההצעה להעביר את הצעת חוק עברייני מין (הגנה על הציבור), התשס"ב–2002, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה .

נעמי חזן: רוב של 14 תומכים, ושני נמנעים.

נעמי חזן: אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ומוחזרת לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

נעמי חזן: ברכות למציעים בנושא המורכב מאוד הזה.

נעמי חזן: (קריאה ראשונה)

נעמי חזן: אנחנו עוברים לסעיף האחרון על סדר-יומנו:

נעמי חזן: הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 16) (עידוד נשים בעסקים), התשס"ב–2002, של חברת הכנסת ענת מאור – קריאה ראשונה.

נעמי חזן: בבקשה, גברתי.

נעמי חזן: חברי הכנסת, עם סיום דבריה של המציעה אני סוגרת את רשימת הנואמים.

נעמי חזן: מי שרוצה, ייגש בבקשה וידאג להירשם.

ענת מאור: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, קודם כול אני רוצה לברך מאוד את הבית על אישור הצעת חוק כל כך חיונית בנושא הגנה על זכויות אזרח של קורבנות, של ילדים, ותוך שמירה על איזונים.

ענת מאור: הצעת החוק נדונה כבר ארבע שנים.

ענת מאור: בעצם היא התחילה את דרכה בכנסת הארבע-עשרה.

ענת מאור: אני מאמינה שוועדת החוקה, חוק ומשפט תעשה את מלאכתה, ואני מקווה שהממשלה תמשיך ללוות את הצעת החוק ולהסכים לה למרות עלותה, ונביא בשורה גדולה מאוד לכל כך הרבה קורבנות ובני משפחותיהם, שסבלו מהנושא לאורך שנים.

ענת מאור: אני עוברת להצעת חוק חובת המכרזים (עידוד נשים בעסקים).

ענת מאור: זה חוק בתחום אחר, אבל גם הוא חוק שאמור להביא למפנה מאוד חשוב, שכן קידום נשים אין בו די אם הכנסת, החברה, הממשלה, רואות בנשים רק מעוטות יכולות שצריך תמיד להגן עליהן במין פטרנליזם.

ענת מאור: אין ראש ממשלה שנבחר ואינו מתחיל את כהונתו בביקור במקלט לנשים מוכות.

ענת מאור: אין ספק שהמאבק למניעת אלימות כלפי נשים הוא חשוב ביותר, אבל ראשי ממשלות, שרי אוצר, שרי תעשייה ומסחר והחברה כולה צריכים לדאוג שנשים תהיינה בקדמת החברה, הכלכלה, המדע, ואז יהיה מודל הזדהות גם לבנות וגם לגברים, ואשה לא תיתפס עוד כגורם שאפשר רק לפגוע בו.

ענת מאור: לכן באה הצעת החוק.

ענת מאור: חברות וחברי הבית, החוק הזה קיים בארצות-הברית מ-1965, יותר מ-35 שנה, והוא יצר מיליוני מקומות עבודה לנשים ולשחורים.

ענת מאור: אגב, הוא קיים גם בפינלנד, בנורבגיה, בגרמניה ובצרפת.

ענת מאור: משמעותו לא לתת קביים לנשים אלא לאפשר למדינה לנצל פוטנציאל אדיר של יזמות, של כשרון, של מסירות, שלא בא לידי ביטוי, וזה פוגע בכלכלה.

ענת מאור: הצעת החוק התברכה בתרומה מאוד חשובה של השרה ציפי לבני, שהיתה, לפני היבחרה לשרה, יושבת-ראש ועדת משנה לקידום נשים בעבודה ובכלכלה, וקיבלתי את עצתה להעביר זאת מחוק עידוד נשים בעסקים, שדיבר על קרן מיוחדת לעסקי נשים, לחוק חובת המכרזים.

ענת מאור: לדעתי, ההצעה היתה מאוד נכונה, ואני רוצה להדגיש שלכן היא גם לא עולה אף פרוטה.

ענת מאור: משמעות ההצעה היא, שבאותו מכרז, כאשר אשה וגבר שניהם מתאימים ומביאים רעיון מאוד מוצלח וזוכים פחות או יותר בשקלול שווה של ההצעה, תועדף ההצעה של האשה.

ענת מאור: החלטנו בוועדה גם למנוע כל פרצה אפשרית, ולכן הנשים והגברים, בני-הזוג, צריכים להביא תצהיר שהעסק הוא בשליטת אשה, על מנת שאם יש זיוף ניתן יהיה להעמיד לדין, וזה בהחלט מקובל גם עלי כמציעה וגם על הוועדה כולה.

ענת מאור: אני מסכמת.

ענת מאור: חברות וחברי הכנסת, לדעתי נוכל לתרום בזה תרומה גדולה מאוד, קודם כול לכלכלה במדינה, לאחר מכן לנשים ואחר כך לבנות, שיהיה להן מודל הזדהות של נשים מצליחות.

ענת מאור: אני מקווה שהכנסת תאשר את ההצעה בקריאה ראשונה הערב, כך שנוכל לסיים את החקיקה גם אם הבחירות יוקדמו, כפי שאני מקווה שיקרה.

ענת מאור: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך, גברתי.

נעמי חזן: נעבור לדיון.

נעמי חזן: חברי הכנסת, מי שלא נמצא לא מתבטא.

נעמי חזן: חברי הכנסת נחום לנגנטל, משה גפני, זבולון אורלב, אחמד טיבי, זאב בוים, אברהם שוחט, אופיר פינס-פז, שאול יהלום, מיכאל קליינר, אבשלום וילן, עסאם מח'ול, ישראל כץ, מוחמד ברכה, אלי כהן, יובל שטייניץ, יהודה גלעד, יגאל ביבי – לא נמצאים.

נעמי חזן: גם חבר הכנסת טלב אלסאנע לא נמצא.

נעמי חזן: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

נעמי חזן: אנחנו מתחילים עכשיו סדרת סטטיסטיקה חדשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש, אין לי ספק שהצעת החוק יכולה להיות באמת טובה מאוד, ואינני חשוד, חס וחלילה, כמי שאינו רוצה שנשים תוכלנה להיות בעלות עסקים ותקבלנה את זכויותיהן, לפחות כמו הגברים, כמו כל הסקטורים בחברה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רק חושש מתגובה שונה או מהבנה אחרת שתהיה לזה בציבור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם נתחיל לעשות עכשיו העדפות של נשים ושל סקטורים כאלה ואחרים בחברה, הדבר יתפרש באופן שלילי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם לא כן, אין לי בעיה עם הצעת החוק, וכמובן אצביע בעדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, אומר את הדברים בשפה הערבית למאזינינו הערבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היום הכנסת פותחת את כנס החורף, ואני מברך בברכת ברוך הבא את כל המאזינים ואת כל בני עמי המאזינים לדיונים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנו דנים היום בהצעת חוק הנותנת עדיפות לנשים כאשר יש כמה מתחרים במכרז מסחרי, על מנת לעודד את המגזר הנשי להיכנס לתחום החיים הכלכליים ולהגיע להישגים כלכליים בחברה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: באופן כללי, אין בהצעת החוק משום נזק או בעיה, אלא שברצוני להזהיר מאפשרות של תגובות והבנה מוטעית של הנושא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ייתכן שהדבר יוביל לתגובות שליליות, שתגרומנה לפילוג בקרב הציבור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

נעמי חזן: אני מאוד מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חבר הכנסת האשם מחאמיד – לא נמצא.

נעמי חזן: חברי הכנסת אורי אריאל ואליעזר זנדברג – גם הם לא נמצאים.

נעמי חזן: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: אני מוותרת.

נעמי חזן: תודה לך, גברתי.

נעמי חזן: חבר הכנסת יורי שטרן ביקש אבל הוא לא נמצא.

נעמי חזן: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

נעמי חזן: נותרו שלושה נואמים.

איוב קרא: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני חושב שהצעת החוק היא מאוד טובה ואתמוך בה בכל מאודי.

איוב קרא: אני חושב שהיא מתקנת מצב נתון, וגם תוקפת בעיה שלדעתי משליכה על כל המשק ועל כל הציבור בישראל.

איוב קרא: אבל צריך להביא בחשבון, חברת הכנסת ענת מאור, שיכול גם להיות מצב של ניצול ציני של החוק, כפי שאת מבינה.

איוב קרא: אני קצת בקיא בדיני המכרזים, לא אחת קורה בחברות, שכתוצאה מעבר פלילי של בעל או של קרוב או שותף, מכניסים פיקטיבית אשה לתוך זה.

איוב קרא: צריך לדאוג שבאמת תהיינה נשים ראויות שיכולות לתת מענה לקיפוח המתמשך במגזר הזה.

איוב קרא: אגב, על אותו בסיס צריך ללכת למגזרים אחרים.

איוב קרא: כי בגלל מה שקרה במשך למעלה מ-50 שנה, מן הצדק לקבל חוקים כאלה במגזרים המופלים, מכל מיני סיבות.

איוב קרא: אבל אין לי ספק שהחוק ראוי ואנחנו נתמוך בו.

איוב קרא: כל הכבוד.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, ואחריו – חבר הכנסת נסים זאב, שיהיה אחרון הנואמים.

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, חברת הכנסת המציעה ענת מאור, בראשית דברי אני רוצה לברך אותך על הצעת החוק הזאת.

מוחמד כנעאן: אני חושב שיש מקום לעודד נשים בעסקים קטנים או גדולים, ונתקלתי בפניות של נשים מהמגזר הערבי שלצערי הרב לא מצאו אוזן קשבת במשרד התעשייה והמסחר, או מישהו שיעודד אותן.

מוחמד כנעאן: כי זו תופעה נדירה, גברתי היושבת-ראש, שאשה במגזר הערבי מובילה עסק או שיש לה עסק, שמתחיל קטן, אבל עם עזרה או תמיכה ממשלתית הוא יזכה אכן להתפתחות ויעסיק יותר מאוחר מספר גדול של עובדים.

מוחמד כנעאן: אני חושב שהגיע הזמן לעשות, לא רק במלים, לא רק בהבטחות של ראשי ממשלה או של מועמדים לראשות ממשלה או של מועמדים לשרים או ראשי מפלגות שמתבטאים התבטאויות, שמשלמים מס שפתיים, אבל בפועל, כשהם נכנסים למשרדים ומנהלים משרדים וקובעים מדיניות של משרד מסוים, הם לא עושים די בנושא הזה.

מוחמד כנעאן: אם תרשי לי, גברתי המציעה, חברת הכנסת ענת מאור, המצב יותר חמור, יותר קשה במגזר הערבי לגבי נשים ערביות שיש להן השכלה, יש להן כוח, יש להן אמצעים, יש להן יכולת מינהלית, ניהולית, עסקית, יש להן ראש כלכלי, הן יכולות לנהל ולהיות שותפות לניהול עסקים ולניהול חברות או להיות, כמו שהגדרת בהצעת החוק, לא רק בעסקים, אלא גם במוסדות שונים, בתפקידים בכירים ולא רק בתפקידים זוטרים, ועובדה שיש היום נשים בתפקידים בכירים, הן מצליחות מאוד, וממלאות אותם בצורה יפה מאוד.

מוחמד כנעאן: עם זאת, אם אשה תתפוס מעמד בכיר במקום כלשהו, במשרה כלשהי, גם היא צריכה להתחשב בזה שאותו מקום מיועד לגברים ולנשים יחד, ולא להשתלט על הנושא הזה, אף שזה רחוק אצלנו במגזר הערבי.

מוחמד כנעאן: עדיין יש פער אדיר, פער עצום בין נשים לגברים, ויש הרבה מה לשפר שם.

מוחמד כנעאן: אני מאוד מקווה שהצעת החוק הנוכחית שאת מביאה, שאני תומך בה, אכן תשפר את המצב, אפילו קצת, והממשלה הנוכחית או הממשלה שתבוא או כל ממשלה אחרת תקיים פעם אחת דיון מהותי, ענייני, מקצועי, על מעמדן ומקומן של הנשים בישראל.

מוחמד כנעאן: תודה, גברתי.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: אנחנו מנהלים דיונים כאלה יום-יום בפורומים הנכונים.

ענת מאור: דיון בממשלה.

נעמי חזן: חבר הכנסת נסים זאב הוא אחרון הנואמים.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, אני חושב שהצעת החוק יוצרת אפליה נגד גברים.

נסים זאב: בעצם העלאת ההצעה המיועדת לעודד מעורבותן של נשים בעסקים על חשבון בני המין השני – יש בזה אפליה.

נסים זאב: שכחנו מה תפקידה של האשה.

נסים זאב: האשה היא עזר כנגדו.

נסים זאב: מה לעשות?

נסים זאב: הסקרים מראים נכון, שיש יותר בעלי עסקים גברים מאשר נשים.

ענת מאור: אני מקווה שאתה לא מאמין למה שאתה אומר.

נסים זאב: האשה היא העזר לבעל, ועדיין תפקידו של הבעל לשאת באחריות הכלכלית של הבית.

נסים זאב: גברת ענת, אני מאמין שיש לך כתובה.

נסים זאב: מי אחראי לכתובה, הבעל או האשה?

נסים זאב: אי-אפשר לבוא ולהפוך את היוצרות.

נסים זאב: אני לא מבין מדוע נשים לא תתמודדנה על מקומן בעולם העסקים בתנאים שווים לאלה הנדרשים מגברים.

נסים זאב: מה פתאום לאשה יש תנאים מיוחדים?

נסים זאב: היא כזאת מסכנה, היא לא מסוגלת להתמודד?

נסים זאב: האם מדובר פה בהצעת חוק שבאה להגן על נשים בנושאים שהן זקוקות בהם להגנה?

נסים זאב: פה רוצים ליצור מין יצירה כזאת, לתת להן תנאים להתעשר ולתת להן העדפה בקנה-מידה מאוד משמעותי.

נסים זאב: מכאן ועד להצעה מרחיקה לכת, לדעתי, הדרך ארוכה.

נסים זאב: אני חושב שאין מקום בספר החוקים שלנו לחוק מן הסוג הזה.

נסים זאב: ההצעה איננה דמוקרטית באשר יש בה עידוד לחוסר שוויון ולאפליה.

נסים זאב: שאלה לי אלייך, חברת הכנסת ענת.

נעמי חזן: חברת הכנסת מאור.

נסים זאב: תגידי לי, מה קורה עם דנה אינטרנשיונל?

נסים זאב: האם הוא עדיין בעדיפות כאשה או כגבר?

נסים זאב: אני חושב שאין מקום לכל הנושא הזה.

נסים זאב: אני מאמין שכל מי שיש ביכולתו ויש לו הכישורים המתאימים – – –

ענת מאור: אני רואה שאתה לא מאמין לדברים של עצמך.

נסים זאב: אני מאמין למה שאני אומר, ואני חושב שכל הצעת החוק הזאת מיותרת, ואשה שיש לה הכישורים המתאימים ויש לה היכולת לנהל עסקים לא צריכה את הצעת החוק הזאת.

נעמי חזן: אני מודה לחבר הכנסת נסים זאב.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 16) (עידוד נשים בעסקים), התשס"ב–2002, של חברת הכנסת ענת מאור.

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13 נגד – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 16) (עידוד נשים בעסקים), התשס"ב–2002, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של 13 תומכים, מול שני מתנגדים, אין נמנעים, הצעת חוק זו עברה בקריאה ראשונה ומוחזרת לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

נעמי חזן: חברי הכנסת, תם סדר-יומנו.

נעמי חזן: ישיבת הכנסת הבאה – מחר, יום שלישי, 15 באוקטובר 2002, ט' בחשוון התשס"ג, בשעה 16:00.

נעמי חזן: ישיבת הכנסת נעולה.