ישיבת מליאה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 296, 2002-04-08 00:00

אברהם בורג: חברי הכנסת וחברותיה, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנס המיוחד של הכנסת.

אברהם בורג: היום יום שני, כ"ו בניסן התשס"ב, 8 באפריל 2002.

אברהם בורג: הנושא הראשון בדיון משולב – הודעה מדינית מפי ראש הממשלה, והודעה על החלטת ראש הממשלה לצרף שרים לממשלה.

אברהם בורג: בטרם אקרא לראש הממשלה למסור את הודעתו, אני מבקש לומר מלה אחת כהודעת היושב-ראש.

אברהם בורג: בישיבת הכנסת הקודמת, שהתכנסה כאן במהלך הפגרה, בחלק הישיבה שלצערי לא נכחתי בו, לא נכחו בו רבים מחברי הכנסת, הביע אחד מחברי הכנסת את דעתו על המתרחש בישראל במועל יד.

אברהם בורג: היום, ערב יום השואה, אני רוצה להגיד, שבעיני הדבר הזה הוא אחד הדברים המגונים ביותר שנעשו באולם הכנסת.

אברהם בורג: כל תחושה של עוולה, כל תחושה של אי-צדק, של פגיעה ברגשות, לא יכולה להיות מלווה בהבעה שיש בה משום פגיעה רגשית אמוציונלית וסמלית במישהו אחר.

אברהם בורג: אני מאוד מאוד מקווה, שאותו חבר כנסת, מלבד הדיון הנעשה בוועדת האתיקה, ימצא גם את הדרך להביע את חרטתו על הנושא הזה, גם בפומבי וגם כאן באולם המליאה.

זאב בוים: הוא ממש שומע אותך, אדוני היושב-ראש, הוא אפילו לא נמצא, חבל על המלים.

אברהם בורג: אדוני ראש הממשלה, בבקשה.

אריאל שרון: אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי חברי הכנסת, הנה מוטלים מתינו בשורה ארוכה, נשים וילדים, צעירים וזקנים, ואנו עומדים מולם, מול החלל שהותירו בהירצחם, ללא מלים.

אריאל שרון: בליל הסדר האחרון, בעודי יושב עם בני משפחתי לסדר הפסח, הגיעה אלי הידיעה המרה על הטבח הנורא שנערך ביושבי הסדר בנתניה.

אריאל שרון: אין בכהונתו של ראש ממשלה רגע ארור יותר מהרגע הזה, שבו צלצול הטלפון, או הפתק המוכנס לישיבה מביא בשורת איוב.

אריאל שרון: ואז עולים התמונות והקולות, מראה החורבן, זעקות הפצועים, יללת הסירנות, ואחריהן השקט הנורא של ההלוויות, הפנים והסיפורים האנושיים שניבטים אלינו מעל דפי העיתונים.

אריאל שרון: פניה של רחל קורן, שבעלה ושני בניה נקברים ביום אחד, זה לצד זה, ובמרחק נגיעה ממנה, פניה של כרמית רון, שנפרדת לעולם מבעלה, מבתה בת ה-21, מבנה בן ה-17.

אריאל שרון: פניה של עדי שירן, זיכרונה לברכה, שמובאת למנוחת עולם בעוד שני הוריה מחוסרי הכרה ונאבקים על חייהם בבית-החולים.

אריאל שרון: פניה של זהבה וידר, גיבורה אמיתית של עם ישראל, ששכלה בליל הסדר את בעלה, את בתה ואת חתנה, ובעיצומם של ימי השבעה הסכימה לתרום את איברי בעלה להצלת אם משפחה פלסטינית משועפאט, סמל לכך שגם ברגע הנורא מכול איננו מוכנים לאבד את צלם האדם שבנו.

אריאל שרון: קורבנות של דו-קיום, אלה שעולמם חרב עליהם, שישבו לאכול במסעדה ערבית בחיפה, כשדמם מתערב בדם ערבים ישראלים שישבו עמם.

אריאל שרון: משפחות שלמות, יהודיות וערביות, נגדעות בלהט הטירוף הרצחני שאחז בשכנינו הפלסטינים.

אריאל שרון: וכך רוצים הרוצחים ושולחיהם לגדוע את התקווה לשלום, התקווה לעתיד, התקווה לחיים נורמליים תחת השמש.

אריאל שרון: אין זו יד מקרית, חברי הכנסת, אין זו יד גורל אכזר.

אריאל שרון: לכנופיות הרצח יש ראש, יש מטרה, יש יד מכוונת ושולחת.

אריאל שרון: השליחות היא אחת, לסלק אותנו מכאן, לסלק מכל מקום, מהבית באלון-מורה ומהסופרמרקט בירושלים, מבית-הקפה בתל-אביב ומהמסעדה בחיפה, מבית-הכנסת בנצרים, שם שחטו הרוצחים שני מתפללים בני יותר מ-70, אחד מהם היה בן 79, בהולכם עטופים בטלית לתפילת שחרית, ומשולחן הסדר בנתניה.

אריאל שרון: ויש שולח אחד – ראש הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת.

אריאל שרון: זה האיש שהתחייב בשורת הסכמים לזנוח את דרך הטרור, להימנע מהרצח ולמנוע אותו בכוחותיו.

אריאל שרון: הוא בגד בכל הבטחותיו.

טלב אלסאנע: מה עם הכיבוש?

מיכאל איתן: תשתוק.

אברהם בורג: תודה רבה, חברי הכנסת.

אברהם בורג: הקריאה נשמעה, חבר הכנסת אלסאנע, התגובות נשמעו.

אברהם בורג: תודה.

טלב אלסאנע: הכיבוש אשם.

קריאות: – – –

מיכאל איתן: לא יהיה לזה סוף פעם?

מיכאל איתן: לא יעשו סדר אתם פעם אחת?

אברהם בורג: חבר הכנסת איתן.

מיכאל איתן: מה קורה בבניין הזה?

מיכאל איתן: איפה אנחנו נמצאים?

מיכאל איתן: אין גבול לשום דבר.

מיכאל איתן: היום ערב יום השואה, תשתקו.

אברהם בורג: תודה רבה, חבר הכנסת איתן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

אברהם בורג: עבד-אלמאלכ דהאמשה.

מיכאל איתן: – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת איתן, אנא.

טלב אלסאנע: – – –

מיכאל איתן: תשתקו.

אברהם בורג: חבר הכנסת איתן, תודה רבה.

אברהם בורג: בואו נמשיך.

קריאות: – – –

טלב אלסאנע: – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אברהם בורג: אדוני ראש הממשלה ימשיך.

אריאל שרון: משום הבטחותיו הסכימה ישראל להקמת הרשות הפלסטינית.

אריאל שרון: לכן הסכימה ישראל למסירת האחריות הביטחונית לשטחים שנמסרו לידיה.

אריאל שרון: לכן הסכימה ישראל להקמת מנגנוני ביטחון פלסטיניים.

אריאל שרון: קיווינו שהפלסטינים יבינו, כפי שהתחייבו, ששלטון אין פירושו רשיון להרוג, אלא קבלת האחריות למניעת ההרג.

אריאל שרון: אבל מה שהיה בתחילה חשש והתעצם לחשד, הפך עובדה מוצקה, שאיש אינו יכול להכחיש אותה.

אריאל שרון: ערפאת הקים בשטחי שלטונו משטר טרור, שבאופן ממלכתי ומאורגן מכשיר טרוריסטים, מסית – –

מוחמד ברכה: הכיבוש הוא אבי אבות הטרור.

מיכאל איתן: נאצי, תלך מפה.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, שמענו.

אברהם בורג: תודה.

אריאל שרון: – – מצייד ומחמש אותם, ושולח אותם לפעולות הרג ברחבי ישראל.

אריאל שרון: העדויות על כך רבות מספור ומקובלות על כל גורם רציני ברחבי העולם.

אריאל שרון: כך, למשל, במסמך מצמרר שנתפס במשרדיו של ערפאת, מוצג התעריף של הטרור, כך וכך לפעולת התאבדות – מי שלא ראה, הנה המסמכים.

אריאל שרון: הנה המסמכים לנגד עיניכם, הנה המסמכים.

יוסף יצחק פריצקי: לא מציגים מסמכים מעל דוכן הכנסת.

זאב בוים: זה לפי דיני ראיות, פריצקי?

קריאות: – – –

נסים זאב: – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת זאב, ראש הממשלה מסתדר יפה מאוד בלעדיך.

נסים דהן: – – –

אברהם בורג: שר הבריאות, תאפשר לראש הממשלה להמשיך.

אברהם בורג: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

אברהם בורג: עבד-אלמאלכ דהאמשה, תודה רבה.

אברהם בורג: אדוני ראש הממשלה, בבקשה.

טלב אלסאנע: – – –

אברהם בורג: טלב אלסאנע, אני מבקש ממך.

אברהם בורג: יש עוד יום ארוך היום.

אריאל שרון: אדוני היושב-ראש, אכן ביום רגיל אין להציג מסמך בפני הכנסת, אבל האימה והזדון והאכזריות והשקר שמתגלים כאן – אני מודה, עשיתי כאן דבר שלא מקובל לעשותו בכנסת – אבל מעניין מה כתוב גם בנייר הזה.

אריאל שרון: עכשיו אני לא אראה אותו, אבל להקריא, אני מבין, מותר, אדוני היושב-ראש.

אריאל שרון: יש כאן מכתב שחתום עליו יאסר ערפאת, על-פי חתימתו – לכבוד הנשיא הלוחם, האח אבו-עמאר, ישמרהו האל, שלום רב.

אריאל שרון: אבקשך להואיל בטובך להקצות סיוע כספי בסך 2,500 דולר עבור האחים הבאים: ראאד אל-כרמי – אני מקווה שאתם עוד זוכרים אותו, כן – זיאד מוחמד דעאס, עומר קעדאן – – ––

יצחק גאגולה: הם זוכרים אותו.

טלב אלסאנע: זוכרים למה החיסול שלו גרם.

אברהם בורג: טלב אלסאנע, בבקשה.

אריאל שרון: רבותי, יש גם מסמכים מאותם גורמי טרור רצחניים – חלקם, בזכות מערכת הביטחון שלנו, אינם מסוגלים עוד להזיק.

אריאל שרון: יש גם מכתב חתום על-ידי מרואן ברגותי: לכבוד האח הנשיא אבו-עמאר, ישמרהו האל, שלום רב.

אריאל שרון: אבקשך להורות על הקצבת 1,000 דולר לכל אחד מהאחים הלוחמים.

אריאל שרון: זו אותה רשימה של שמות שהזכרתי קודם.

מוחמד ברכה: כשאתה מפגיז מחנה פליטים, אתה גם – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, ראש הממשלה שמע את שאלתך והוא ודאי יענה לה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: אדוני ראש הממשלה, בבקשה.

מוחמד ברכה: עכשיו מתנהל טבח במחנה הפליטים ג'נין.

אברהם בורג: מייד ראש הממשלה יענה לך.

אברהם בורג: תודה.

מוחמד ברכה: – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, השאלה נשמעה.

אברהם בורג: תודה.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, למה ברכה צועק ומפריע?

אברהם בורג: חבר הכנסת נהרי.

אברהם בורג: חבר הכנסת כנעאן.

אברהם בורג: חבר הכנסת נהרי, לא, תשמע מה ראש הממשלה אומר.

מוחמד ברכה: – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: בואו נמשיך.

אברהם בורג: בבקשה, אדוני ראש הממשלה.

אריאל שרון: ויש עוד מסמך מעניין המראה כמה עולה לגרום לרצח יהודי.

אריאל שרון: יש לנו מסמך, דוח כספי מ"גדודי חללי אל-אקצא", ההולך אל מי שעמד מאחורי הקשר בין ערפאת לבין האירנים, פואד שובאכי.

אריאל שרון: הוא מקבל דוח מ"גדודי חללי אל-אקצא", ובו יש פירוט כספי, וגם הסברים.

אריאל שרון: הם מסבירים, שעלות חגורת נפץ היא 700 שקלים, ומה שהם צריכים: "...

אריאל שרון: אנו זקוקים מדי שבוע לחמישה עד תשעה מטענים לחוליות באזורים השונים".

אריאל שרון: יש פה פירוט מלא כמה עולה כל כלי משחית שנועד לרצוח בדם קר אזרחים חפים מפשע.

מוחמד ברכה: – – –

קריאות: – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, זו לא ועדת חקירה כאן.

אברהם בורג: ראש הממשלה הקריא מסמך.

אברהם בורג: אתה רוצה להתווכח?

אברהם בורג: תתווכח בתורך, תודה.

האשם מחאמיד: – –

אברהם בורג: האשם מחאמיד, אני אפילו לא שומע.

אברהם בורג: אני לא שומע, אני קורא אותך לסדר.

האשם מחאמיד: – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת האשם מחאמיד.

אברהם בורג: אי-אפשר לשמוע בצעקות האלה, אתה רק מפריע.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: אדוני ראש הממשלה, תמשיך, בבקשה.

קריאה: אדוני היושב-ראש – – –

אברהם בורג: לא מקשיב ולא שומע.

אברהם בורג: בבקשה.

אריאל שרון: כך וכך לפעולת התאבדות – –

דוד טל: – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת דוד טל, אתה מפריע לראש הממשלה.

אריאל שרון: – – כך וכך למטען, כך וכך לחגורת נפץ, ועל המסמך התחשבנות דמים בכתב היד של גזברו של ערפאת, זה האיש ששילם על ניסיון ההברחה של "קטיושות" וטילים, זה שיושב היום עם ערפאת במוקטעה ברמאללה ונהנה מחסותו האישית.

אריאל שרון: זה חשבון מחירם של חיי היהודים בידי ביורוקרטיית הרצח המאורגנת של יאסר ערפאת.

אריאל שרון: חברי הכנסת, זה שנה וחצי מצויה ישראל תחת התקפת דמים מרה, שבה פתחו שכנינו הפלסטינים.

אריאל שרון: שילמנו ואנו משלמים מחיר דמים כבד רק בגלל רצוננו הכן לחיות אתם בשלום ואמונתנו שגם הם רוצים בשלום, כמונו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

צבי הנדל: אולי תשתוק – – –

אריאל שרון: מערכת הטרור נגד ישראל – – –

קריאות: – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, קריאתך נשמעה, תודה.

אברהם בורג: אנחנו נמשיך.

אברהם בורג: מיצית את קריאת הביניים.

טלב אלסאנע: – – –

אברהם בורג: טלב אלסאנע, זו כבר הפרעה מתמדת.

אברהם בורג: אני מבקש.

אריאל שרון: מערכת הטרור נגד ישראל החלה עוד לפני כהונת הממשלה הנוכחית.

אריאל שרון: מטרתה המרכזית של ממשלת האחדות הלאומית היתה להגיע להפסקה של האלימות וההסתה כתנאי חיוני, הכרחי, לחידוש המאמץ להגיע להסדר שלום באזור.

אריאל שרון: זו מהותה של ההסכמה הלאומית שעומדת בבסיס קיומה של הממשלה.

אריאל שרון: כבר ביומי הראשון בתפקיד שלחתי מכתב אישי לערפאת, תשובה על מכתב ברכה ששלח אלי.

אריאל שרון: הצעתי לו הצעה מעשית להפסקת האלימות.

אריאל שרון: הבהרתי לו את רצוננו בשלום.

אריאל שרון: הבטחתי לו שאין בכוונתנו לפגוע באוכלוסייה הפלסטינית האזרחית, והצעתי לו דרכים להקל על סבלה.

אריאל שרון: הושטתי לו יד לשלום, והיד הושבה ריקם.

אריאל שרון: מאז עשינו מאמצים אין ספור להגיע להפסקת הטרור.

אריאל שרון: ניסינו להקל בצעדים הביטחוניים, ובכל פעם שהסרנו סגר, פתחנו ציר והסגנו את צה"ל לאחור, נענינו מייד בפיגועים נוראיים.

אריאל שרון: קיבלנו את תוכנית מיצ'ל, שבה כלולים ויתורים כואבים לישראל.

אריאל שרון: קיבלנו עלינו את המתווה של טנט.

טלב אלסאנע: – – –

אברהם בורג: טלב אלסאנע, אני קורא לך לסדר.

אברהם בורג: פעם שנייה.

אברהם בורג: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני פעם שנייה קורא לך, פעם שנייה.

נסים זאב: – – – אתה לא מתבייש.

אריאל שרון: ויתרנו אפילו על הדרישה האלמנטרית ביותר לשבעה ימי שקט, ולא קיבלנו אפילו שבע שעות ללא ניסיון לפיגוע רצחני.

אריאל שרון: שיתפנו פעולה עם מאמציו של הגנרל זיני – ואני מבקש להודות לו מכאן על מאמציו הנמשכים – וערפאת דחה את כל הצעותיו והמשיך בטרור.

אריאל שרון: נהגנו בסבלנות ובמתינות, גם כשזוועה רדפה זוועה, אף שידענו היטב שבכוחנו לפעול.

אריאל שרון: ייחלנו לכך שלא ניאלץ להפעיל את כוחנו, ודחינו הצעות קיצוניות שניחתו עלינו מעברים שונים.

אריאל שרון: נתנו את מלוא ההזדמנות למנהיגי העולם, אלה שערבו לנו שוב ושוב שביכולתם להביא להפסקת הטרור על-ידי שכנוע והפעלת לחץ מדיני על ערפאת.

אברהם פורז: רק גדר אתם לא בונים.

שאול יהלום: מה אתה רוצה, להפלות בין דם לדם?

אבשלום וילן: – – בעזה מפלים בין דם לדם.

אריאל שרון: לא נואשנו מהידברות ישירה, שתביא לקץ האלימות.

האשם מחאמיד: – – – פשע – – –

אברהם בורג: שאול יהלום, תודה.

אברהם בורג: שאול יהלום, אתה מפריע לראש הממשלה.

קריאות: – –

אברהם בורג: אדוני ראש הממשלה ימשיך, בבקשה.

אברהם בורג: חבר הכנסת איתן, אתה מפריע לראש הממשלה.

אריאל שרון: שמעון פרס לא חסך מאמצים בניסיון למצוא פרטנר להידברות.

אריאל שרון: אני, אישית, אירחתי בביתי כמה מראשי הרשות הפלסטינית, ולא פעם אחת, וחזרתי על הצעותינו להפסקת הטרור ולחידוש המשא-ומתן המדיני.

אריאל שרון: הצגתי בשיחות עם מנהיגים שונים בעולם את הרעיונות שלנו לדמות ההסדר המדיני שיתאפשר לאחר הפסקת הטרור.

אריאל שרון: הצגנו את רצונה הכן של ישראל בשלום, שיביא כבוד, שגשוג וביטחון לשני העמים.

אריאל שרון: אבל ערפאת בחר בדרך אחרת.

אריאל שרון: אנו יודעים מה היא דרכו.

אריאל שרון: האיש הזה חשב, ועדיין חושב, שהוא יוכל להכניע את ישראל ולשבור את רוחה.

אריאל שרון: הוא רואה ברגישות שלנו לקדושת חיי האדם ובפתיחות שלנו לוויכוח פוליטי – – –

מוחמד ברכה: רואים את זה עכשיו בג'נין, הטבח שמתנהל עכשיו בהוראות שלך – – –

נעמי בלומנטל: נציג הרוצחים בכנסת.

נסים זאב: – – – צריך לחסל אותם.

אברהם בורג: חבר הכנסת זאב.

אברהם בורג: בבקשה.

אריאל שרון: הוא רוצה, באמצעות הדם והזוועה, להביא את ישראל לנסיגה חד-צדדית לגבולות 1967, לרבות ירושלים, ובכך להשיג את מטרותיו באמצעים אלימים, והוא אינו בוחל בשום אמצעי בדרכו זו.

תמר גוז'נסקי: נסיגה מהשטחים זה תנאי לשלום, מה הבעיה שלך?

זאב בוים: היית חסרה לנו, תמר גוז'נסקי, ברוך בואך.

אריאל שרון: לכן החליטה ממשלת ישראל להורות לצה"ל, ואתו לשאר זרועות הביטחון, לצאת למבצע "חומת מגן", שמטרתו אחת: פירוק תשתיות הטרור שבנה ערפאת כדי להמשיך ולפגוע בנו.

תמר גוז'נסקי: שלום הגליל, שלום הגליל.

אברהם בורג: חברת הכנסת גוז'נסקי, בבקשה.

אריאל שרון: לחיילי צה"ל ולמפקדיו ניתנו הוראות ברורות: להיכנס לערים ולכפרים שהפכו מקלט לטרוריסטים; לתפוס ולעצור מחבלים, ובעיקר את שולחיהם ואת אלה המממנים אותם ונותנים להם חסות; לתפוס ולהחרים נשק ואמצעי לחימה שמיועדים לפגוע בישראל; לחשוף ולהשמיד מתקני טרור, מעבדות חבלה, מפעלי ייצור נשק ומתקני מסתור.

אריאל שרון: הפקודות הן ברורות: לפגוע בכל מי שיאחז בנשק ולשתק כל מי שינסה להתנגד לפעולת הכוחות ולסכן אותם – –

טלב אלסאנע: – – – בתי-חולים, מסגדים.

אברהם בורג: טלב אלסאנע, אני אוציא אותך מן האולם.

אריאל שרון: – – ולהימנע מפגיעה באוכלוסייה האזרחית.

אריאל שרון: את כל אלה היתה צריכה לעשות הרשות הפלסטינית, על-פי ההסכמים עם ישראל, וכשם שדרשו ממנה כל המנהיגים האחראיים בעולם.

אריאל שרון: רק כשהתברר שהרשות הזאת איננה מוכנה לקיים את התחייבויותיה, שהיא נגועה בטרור מעל לראשה ושהיא הפכה לרשות שלטונית שעוסקת בטרור באופן פעיל – רק אז, בלית בררה, נאלצנו לפעול במלוא כוחנו.

מוחמד ברכה: תראו מי מדבר על טרור.

אריאל שרון: עד היום נחל צה"ל הצלחות מזהירות, בזכות תבונת מפקדיו ובזכות אומץ לבם, נחישותם ודבקותם במטרה של לוחמיו.

אריאל שרון: צה"ל תפס את השטחים על-פי התכנון.

אריאל שרון: נעצרו למעלה מ-1,500 מבוקשים, ובהם למעלה מ-500 שדם אזרחים ישראלים על ידיהם – –

מוחמד ברכה: כל העם הפלסטיני מבוקש.

אריאל שרון: – – ממובילי הטרור ומבצעי פעולות הרצח האכזריות ביותר.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

זאב בוים: לא, זו פעם שנייה, אדוני היושב-ראש.

אריאל שרון: נחשפו ונהרסו עשרות רבות של מתקני טרור.

אריאל שרון: מנגנוני הטרור חדלו לתפקד כרגע, ופעיליהם נסים על חייהם.

אריאל שרון: כשאני אומר "כרגע", כל עוד כוחות צה"ל פעילים שם.

אריאל שרון: הם עלולים עוד לחזור, אבל גם בזה נטפל.

טלב אלסאנע: ועוד הכיבוש נמצא.

עסאם מח'ול: אתה מייצר טרור.

עסאם מח'ול: אתה תשתית לטרור.

זאב בוים: אתה תשתוק.

זאב בוים: מי שמצביע פה במועל יד, שישתוק.

זאב בוים: הוא לא צריך להיות פה בכלל.

אברהם בורג: חבר הכנסת בוים, בבקשה.

אריאל שרון: פעיליהם נסים על חייהם ונרדפים עד צוואר.

אריאל שרון: סיכלנו תוכניות פיגוע תוך כדי התהוותן ומנענו הרוגים רבים נוספים בלב הארץ.

אריאל שרון: בימים אלה עם ישראל נגלה במיטבו.

אריאל שרון: עם גאה, שלא ייתן לשבור את רוחו; עם שנחוש להגן על ביתו גם בעת שהוא מושיט את ידו לשלום.

אריאל שרון: בכל יום אנו נתקלים בגילויים חדשים של עוז רוח.

אריאל שרון: אזרחים מגלים רוח התנדבות ועזרה הדדית.

אריאל שרון: מכאן אני מבקש להביע את רגשות ההוקרה הפשוטים לחיילים ולמפקדים, אנשי הסדיר והמילואים; למשפחות בעורף, שהן הגב האמיתי של הצבא; לאנשי זרועות הביטחון עלומי השם; לשוטרי ישראל וללוחמי משמר הגבול; ליחידות החילוץ וההצלה האזרחיות – מגן-דוד-אדום, מכבי אש, אנשי זק"א – זיהוי קורבנות אסון – ואחרים; למאבטחים; למתנדבי המשמר האזרחי, ולכל אחד ואחת מאתנו, שנושכים שפתיים למרות הדאגה, למרות הפחד המובן לכולם, וממשיכים הלאה בשגרת החיים.

אריאל שרון: לכולכם הלב אומר: תודה.

אריאל שרון: חברי הכנסת, פעולת צה"ל תוכננה מראש כפעולה זמנית, לפרק הזמן שדרוש כדי להשלים את המשימות שתיארתי כאן.

ענת מאור: כמו בלבנון תסבך אותנו.

אריאל שרון: המשימות הללו עדיין לא הושלמו – – –

תמר גוז'נסקי: 35 שנה זמניות.

זאב בוים: 120 שנה, למה 35 שנה?

האשם מחאמיד: – – –

אברהם בורג: חברת הכנסת גוז'נסקי, תודה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, את החשבון ההיסטורי בזמן אחר, בבקשה.

אריאל שרון: המשימות הללו עדיין לא הושלמו, וצה"ל ימשיך לפעול במהירות האפשרית, עד שתושלם המשימה, עד שיפורקו תשתיות הטרור של ערפאת ועד שייתפסו הרוצחים המתבצרים במקומות שונים, לרבות כנסיית המולד בבית-לחם.

אריאל שרון: מאחר שאין בכוונתנו לחלל את קדושת המקום, כפי שעושים הרוצחים שתפסו את המקום ולקחו את אנשי הדת כבני-ערובה – –

מוחמד ברכה: זה שקר.

מוחמד ברכה: אתה יודע שזה שקר.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, דבריך נשמעו.

אברהם בורג: תודה.

אריאל שרון: – – אנו מצפים שהקהילה הבין-לאומית תדרוש מהם להניח את נשקם ולעזוב את המקום הקדוש.

אריאל שרון: עד אז יישאר צה"ל בעמדותיו וימנע מהם לחמוק מידי הצדק.

מוחמד ברכה: צדק.

אריאל שרון: אין ולא היה בכוונתנו לכבוש מחדש את הערים הפלסטיניות כיבוש של קבע.

טלב אלסאנע: אז מה אתם עושים שם?

מרדכי משעני: הורסים את תשתיות הטרור.

מרדכי משעני: מה עושים שם, אתה שואל?

אריאל שרון: לאחר שישלים צה"ל את משימותיו, הוא ייסוג על-פי הנחיית הממשלה לאזורי ביטחון מוגדרים.

אריאל שרון: בשיחותי עם הנשיא בוש ובהכירי את שאיפתו הכנה לשלום באזורנו, הבטחתי שאנו עושים כל מאמץ אפשרי כדי להאיץ את מהלכינו הצבאיים ולהסיג את כוחותינו מהמקומות שפעולותינו הסתיימו בהם.

אריאל שרון: באזורי הביטחון ייערכו הכוחות כדי להוות חיץ בין השטחים הפלסטיניים לשטחינו, למנוע חדירה ליישובים ישראליים ופגיעה בתושבי ישראל ולסכל איומים על ביטחוננו.

אריאל שרון: במקביל יהיו הכוחות ערוכים לפגוע באופן יזום וממוקד בכל מי שינסה להמשיך את מלחמת הטרור נגדנו, ואחת היא מי הוא ומה מעמדו ותפקידו.

תמר גוז'נסקי: מלחמה מתגלגלת עד הודעה חדשה.

אריאל שרון: צה"ל יבצע את משימותיו מתוך אזורי הביטחון, מתוך ניסיון אמיתי להפריד בין מחוללי הטרור ומבצעיו לבין האוכלוסייה האזרחית, שאין פניה למלחמה בנו.

אחמד טיבי: ברופאים אתם פוגעים.

אריאל שרון: אין לנו מלחמה עם העם הפלסטיני – –

תמר גוז'נסקי: ראינו.

אריאל שרון: – – ואנו רוצים לראות אותו חי בשלום, בביטחון ובכבוד, ממש כמונו.

זהבה גלאון: מלחמת שולל פרק ב'.

מוסי רז: ראש הממשלה, איפה התוכנית שלך?

מוסי רז: מה אתה עושה?

אברהם בורג: חבר הכנסת רז, תודה.

אברהם בורג: תשאל את השאלה הזאת בתום הנאום, לא בעיצומו.

אברהם בורג: תודה.

מוסי רז: עד עכשיו הוא אמר היסטוריה, הוא לא אמר מה הוא רוצה לעשות.

אריאל שרון: אבל, השלום הזה מותנה בכך שבאזורים שנפנה נמצא מולנו מנהיגות פלסטינית אחראית – –

תמר גוז'נסקי: – – –

נעמי חזן: – – –

אריאל שרון: – – שתקבל על עצמה את האחריות הראשונה של כל שלטון – – –

אברהם בורג: חברי הכנסת.

קריאות: – – –

אברהם בורג: חצי דקה של הפסקה מתודית לצעקות.

אברהם בורג: אדוני ראש הממשלה, רק רגע.

אברהם בורג: זהו?

אברהם בורג: נגמרו הקריאות?

אברהם בורג: עוד מישהו רוצה, שלא קרא קריאת ביניים, שלא שמענו?

זהבה גלאון: – – –

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: עוד קריאת ביניים.

אברהם בורג: חברת הכנסת זהבה גלאון, תודה רבה.

אברהם בורג: תמה ההפסקה המתודית.

אברהם בורג: אדוני ראש הממשלה ימשיך.

אברהם בורג: בבקשה.

אריאל שרון: – – – שתקבל על עצמה את האחריות הראשונה של כל שלטון – –

זהבה גלאון: – – –

אריאל שרון: – – למנוע שימוש בשטחה למסעות רצח והרג של שכניה.

אריאל שרון: המשא-ומתן לשלום יכול להתחיל ולהתקדם אך ורק לאחר שתופסק אש הטרור.

יאיר פרץ: – – –

אברהם בורג: על דאטפת אטפוך.

יאיר פרץ: – – –

אברהם בורג: אתה מפריע לו עכשיו.

אברהם בורג: על דאטפת אטפוך.

אברהם בורג: חבר הכנסת האשם מחאמיד.

תמר גוז'נסקי: אין לו זכות – – –

האשם מחאמיד: – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת האשם מחאמיד.

אברהם בורג: תודה.

מוחמד ברכה: חסר לך – – – ג'מאייל.

אברהם בורג: חבר הכנסת מוחמד ברכה, יש עוד הרבה נאום של ראש הממשלה כאן.

אברהם בורג: אתה לא תספיק לשמוע אותו.

קריאה: – – –

מוחמד ברכה: תסתום את הפה.

מוחמד ברכה: פאשיסט.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, אני לא יודע מה אתה צועק.

אברהם בורג: אני לא שומע.

אברהם בורג: אני מבקש ממך להפסיק עם זה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: בבקשה.

מוחמד ברכה: חסר לך באשיר ג'מאייל.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, אני קורא לך – – –

קריאה: – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, תודה.

אברהם בורג: אדוני ראש הממשלה, בבקשה.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, אי-אפשר כך להמשיך.

אברהם בורג: מה אתה אומר?

זאב בוים: שאתה לא מחזיק את הכנסת.

אברהם בורג: מה אתה אומר?

זאב בוים: ואתה לא דואג.

אברהם בורג: תשב בבקשה.

זאב בוים: תוציא אותי אם אני מפריע.

אברהם בורג: אתה רוצה לנהל את הישיבה?

זאב בוים: אתה לא מנהל אותה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אדוני, בבקשה.

זאב בוים: אתה לא נותן לראש הממשלה לדבר.

זאב בוים: יש לי חשש שאתה לא מתאמץ לעשות את זה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אדוני ראש הממשלה, תמשיך, בבקשה.

מוחמד ברכה: מגיע לו – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, מספיק, די.

דליה איציק: מייצג הרוצחים.

מיכאל איתן: הוא באמת חושב שהוא בעל-הבית פה.

מיכאל איתן: – – –

קריאה: אין בעל-הבית פה.

אברהם בורג: בבקשה.

מיכאל איתן: פשוט לא ייאמן.

זאב בוים: רוצים פה לשמוע את נאום ראש הממשלה.

אברהם בורג: חבר הכנסת זאב בוים.

מיכאל איתן: העם שונא את הכנסת בגלל התופעות האלה.

אברהם בורג: חבר הכנסת מיכאל איתן, לא עכשיו את החשבון.

תמר גוז'נסקי: – – –

מיכאל איתן: אתה לא יודע מה שאתה עושה.

מיכאל איתן: אתה לא יודע מה קורה.

אברהם בורג: תודה.

מיכאל איתן: אני לא רואה את הגבולות השכליים – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת מיכאל איתן, תודה רבה.

אברהם בורג: אתה רוצה שאני אפסיק את הישיבה?

מיכאל איתן: זו לא ליברליות.

מיכאל איתן: זה טמטום.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: אדוני ראש הממשלה, בבקשה.

מיכאל איתן: אתה יודע?

מיכאל איתן: עכשיו אתה אפילו לא יכול להוציא אותי, כי אתה לא הוצאת אותו.

אברהם בורג: אני יכול לעשות מה שאני רוצה.

אברהם בורג: אני רוצה להוציא אותך – אני אוציא אותך.

מיכאל איתן: אתה לא יכול.

מיכאל איתן: תראה לאילו מגבלות אתה מגיע.

אברהם בורג: חבר הכנסת איתן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: אדוני ראש הממשלה, בבקשה.

איוב קרא: – – – לצאת לרמאללה.

אריאל שרון: בכך ישראל נענית – –

האשם מחאמיד: – – –

מוחמד ברכה: – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת האשם מחאמיד.

אריאל שרון: – – ליוזמתו החשובה של נשיא ארצות-הברית ג'ורג' בוש ומקבלת אותה בברכה.

אריאל שרון: מאז אירוע הדמים הנורא בספט

אריאל שרון: מבר בניו-יורק, בדיוק שנה לאחר פרוץ מתקפת הטרור הפלסטיני נגד ישראל – –

מוחמד כנעאן: – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת כנעאן.

אריאל שרון: – – מנהיגה ארצות-הברית את העולם כולו במאבק הירואי לעקירת הטרור והמשטרים שתומכים בו ונותנים לו חסות.

אריאל שרון: ישראל גאה בידידותה עם ארצות-הברית ובמנהיגותה של ארצות-הברית בקרב המוסרי וההיסטורי, המדיני והצבאי נגד כוחות הרשע שקמו על העמים בני התרבות.

טלב אלסאנע: – – –

שאול יהלום: – – –

אריאל שרון: מאז ספטמבר השותפות של ישראל, של ישראלים – –

צחי הנגבי: – – –

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, אי-אפשר כך.

אברהם בורג: חבר הכנסת בני אלון, שב, בבקשה.

צחי הנגבי: תנהל את הישיבה.

צחי הנגבי: תנהל את הישיבה.

תמר גוז'נסקי: איזה טרור.

תמר גוז'נסקי: איזה טרור.

אברהם בורג: השר צחי הנגבי – – –

צחי הנגבי: – – –

אברהם בורג: צחי הנגבי, תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת עסאם מח'ול, תודה רבה.

אברהם בורג: אדוני ראש הממשלה, רגע.

מיכאל איתן: די להבלגה.

צחי הנגבי: תנהל את הישיבה.

האשם מחאמיד: – – –

מיכאל איתן: די להבלגה.

מיכאל איתן: זה נמאס.

מיכאל איתן: נמאס לנו כבר.

אברהם בורג: חבר הכנסת האשם מחאמיד, אני קורא לך לסדר פעם שנייה.

אברהם בורג: תודה רבה.

תמר גוז'נסקי: – – –

מיכאל איתן: אתה רוצה להישאר רק אתם בבית הזה?

מיכאל איתן: – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת מיכאל איתן.

אברהם בורג: חבר הכנסת מיכאל איתן, תודה רבה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, תירגעו.

אברהם בורג: יש צעקות משני הצדדים.

אברהם בורג: זו לא ישיבה קלה.

מיכאל איתן: אין שני צדדים.

מיכאל איתן: אתה לא מהאו"ם.

מיכאל איתן: אין שני צדדים.

אברהם בורג: חבר הכנסת מיכאל איתן, אני מבקש ממך: אל תנהל דיאלוג אישי אתי.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ראש הממשלה, תמשיך, בבקשה.

זהבה גלאון: – – –

אילן גילאון: – – –

צחי הנגבי: אתה מבייש את המליאה.

צחי הנגבי: אתה לא מבין את זה?

אברהם בורג: השר צחי הנגבי, אני מבקש ממך להירגע.

האשם מחאמיד: – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת האשם מחאמיד, אני קורא לך לסדר פעם שלישית.

האשם מחאמיד: אני?

אברהם בורג: כן, שלישית.

אברהם בורג: אני מבקש ממך לעזוב את האולם.

אברהם בורג: חבר הכנסת מחאמיד, נא לעזוב את האולם.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: (חבר הכנסת ה' מחאמיד יוצא מאולם המליאה.) אדוני ראש הממשלה, בבקשה.

זהבה גלאון: השר צחי הנגבי – – –.

זהבה גלאון: מה קורה פה?

אברהם בורג: חברת הכנסת גלאון, תודה רבה.

זהבה גלאון: – – – מה קרה?

אריאל שרון: – – הפכה, לצערנו, לשותפות הדמים של קורבנות הטרור.

אריאל שרון: אנו שותפים לעיקרון שטבע הנשיא בוש בנאומו האחרון: "הטרור חייב להיפסק.

אריאל שרון: אף אומה איננה יכולה לשאת ולתת עם טרוריסטים – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכיבוש גורם הכול.

אריאל שרון: – – כי אי-אפשר לעשות שלום עם אלה שמטרתם היחידה היא מוות".

צבי הנדל: – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת הנדל.

ראובן ריבלין: אוי ואבוי אם – – –.

ראובן ריבלין: תנו להם לצעוק.

אריאל שרון: אם תקום מנהיגות פלסטינית אחראית כזאת, היא תמצא בישראל יד מושטת לשלום ולהידברות.

טלב אלסאנע: וזאבי גם?

טלב אלסאנע: או גם יהלום?

אברהם בורג: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

אברהם בורג: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

אברהם יחזקאל: תוציא אותו כבר.

אברהם בורג: חבר הכנסת אבי יחזקאל.

זאב בוים: רמאללה משותקת.

זאב בוים: מה היא צריכה – – –?

אברהם בורג: אדוני ראש הממשלה, תמשיך.

זאב בוים: שיהיה סדר פה באמת.

אברהם בורג: חברי הכנסת, תודה רבה.

אברהם בורג: אני מודה לכל היועצים.

אברהם בורג: אדוני ראש הממשלה, תמשיך, בבקשה.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש – – –

אריאל שרון: דווקא אני, שעברתי את כל מוראות המלחמה ואת כל אימיה – –

אברהם יחזקאל: – – – יש גבול.

אברהם בורג: חבר הכנסת אבי יחזקאל.

אברהם בורג: חבר הכנסת יחזקאל.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, תודה.

אילן גילאון: יש גבול.

אילן גילאון: בזה אתה צודק.

אריאל שרון: – – אינני מוכן לכבות את התקווה לשלום – –

זהבה גלאון: עד מתי?

זהבה גלאון: עד מתי?

אריאל שרון: – – ואת האמונה שהצד הפלסטיני יתפכח ממיתוס הדמים שכפו עליו מנהיגיו הנוכחיים וימצא את הדרך לשכנות טובה בשלום.

אריאל שרון: השלום חשוב לישראל, אבל לא רק לה.

אברהם בורג: חבר הכנסת רן כהן, נא לשבת.

אריאל שרון: השלום חשוב לפלסטינים, כי רק בשלום הם יוכלו למצוא את דרכם לקיום לאומי של כבוד ושגשוג.

אריאל שרון: השלום חשוב לכל עמי המזרח התיכון, כי המשך הטרור והאלימות מעודדים חוגים קיצוניים ומשטרים קיצוניים לנסות ולהשיג את מטרותיהם בדרך אלימה.

אריאל שרון: ישראל תעשה כל שביכולתה כדי להדוף איומים אלה, למנוע הסלמה ולשמור על היציבות האזורית.

אריאל שרון: ברוח זו אנו מבחינים גם בניצנים ראשונים של התפכחות מהמגמה הערבית ארוכת-השנים לשלול את עצם קיומה של מדינת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל, יש חידושים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש יוזמת שלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

אריאל שרון: למרות הדרישות הקיצוניות שנכללו בהחלטות כינוס מנהיגי מדינות ערב בביירות, אני מקדם בברכה את העובדה שמנהיג ערבי חשוב כמו הנסיך עבדאללה מסעודיה הכיר לראשונה בזכותה של מדינת ישראל להתקיים בגבולות בטוחים ומוכרים.

טלב אלסאנע: אתה מקבל את היוזמה?

טלב אלסאנע: אתה מקבל אותה?

אריאל שרון: ביוזמה הסעודית – – –

יגאל ביבי: – – –

ראובן ריבלין: – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת אלסאנע.

אברהם בורג: חבר הכנסת אלסאנע, אני קורא אותך לסדר.

אברהם בורג: אתה מפריע לישיבה.

אברהם בורג: אני מבקש ממך לצאת.

אברהם בורג: זו פעם שלישית.

אברהם בורג: אני מבקש ממך לצאת.

אברהם בורג: תודה רבה.

דליה איציק: – – –

טלב אלסאנע: – – –

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אלסאנע, בבקשה.

אברהם בורג: אתה תשמע את התשובה בחוץ, בבקשה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אלסאנע, אתה תשמע את התשובה בחוץ.

אברהם בורג: (חבר הכנסת ט' אלסאנע יוצא מאולם המליאה.) השר ריבלין, השר ריבלין, תודה.

אברהם בורג: ראש הממשלה, בבקשה.

אריאל שרון: ביוזמה הסעודית יש מרכיב חיובי, אבל הפרטים צריכים להיות נדונים בין הצדדים עצמם.

תמר גוז'נסקי: – – –

אריאל שרון: במשא-ומתן לשלום לא ניתן לקבל תכתיבים.

אריאל שרון: הוא צריך להתבסס על כבוד הדדי ועל ניסיון כן להגיע לפשרה.

אריאל שרון: יוזמה זו תישאר ריקה מתוכן ממשי בלי הידברות חופשית בין הצדדים על הפרטים.

אריאל שרון: אף צד אינו יכול לכפות על השני תנאים חד-צדדיים.

אריאל שרון: החלטות האו"ם 242 ו-338 קובעות את זכותה של ישראל לחיות, כמו כל מדינות האזור, בשלום, בגבולות מוכרים ובטוחים, חופשייה מכל איום צבאי.

אריאל שרון: על גבולות אלה ועל הדרך להבטיח את ביטחונה של ישראל מכל איום צבאי או טרוריסטי, חייב להתנהל משא-ומתן ישיר בין הצדדים.

אריאל שרון: ישראל אינה יכולה לדון בחזרת פליטים ערבים לגבולותיה, פליטים שהם תוצאות מלחמה שכפו הערבים על ישראל, שכן משמעות הדבר היא חיסולה של מדינת ישראל כמדינה יהודית.

אריאל שרון: לכן הצעתי לצאת לביירות, כדי להיפגש עם מנהיגי מדינות ערב.

מוחמד ברכה: עוד פעם – – –

אריאל שרון: אין משמעות לנכונות לשלום ללא נכונות למפגש – –

נעמי חזן: – – –

אברהם בורג: חברת הכנסת חזן, זה מפריע.

אריאל שרון: – – להידברות ולמשא-ומתן.

קריאות: – – –

אריאל שרון: אני מחדש כאן היום את קריאתי לקיים מייד מפגש כזה ביני לבין המנהיגים המתונים והאחראיים של המזרח התיכון.

אריאל שרון: אני מוכן לבוא לכל מקום, ללא שום תנאי משום צד ולדבר על שלום.

תמר גוז'נסקי: כיבוש זה תנאי.

אריאל שרון: ארצות-הברית יכולה וצריכה להיות גורם מניע ומוביל ביוזמה שכזאת, כשם שהובילה את המגעים לקראת כינוס ועידת השלום במדריד לפני כעשור.

אריאל שרון: השבוע יבוא לאזור מזכיר המדינה קולין פאואל.

אריאל שרון: אני מתכוון לדון עמו בדרכים להביא להפסקת הטרור ולקידום היוזמה שאני מציג כאן כיום, למפגש עם מנהיגי האזור, שיתניע מחדש תהליך של הידברות על המסגרת לשלום במזרח התיכון.

חוסניה ג'בארה: – – – שום תוכנית הידברות.

אריאל שרון: מהו המתווה שבו אפשר להתקדם לשלום כולל במזרח התיכון?

אריאל שרון: כלשעצמי, אני ספקן ביחס לסיכוי לקפוץ ישירות מהסכסוך האלים שקיים היום להסדר קבע שישים קץ סופי ומוחלט לסכסוך.

אריאל שרון: גישה כזאת עלולה להחזיר אותנו במהירות למבוי סתום.

אריאל שרון: ככלות הכול, הפלסטינים דחו הצעות של הממשלה הקודמת, שכללו ויתורים מופלגים, סירבו להתדיין עליהם ובחרו לנסות ולכפות על ישראל את רצונם בכוח הטרור.

אריאל שרון: רק ברגע שיהיה ברור להם שניסיון זה נכשל נוכל להגיע להפסקת אש אמיתית, ומשם אני מציע להתקדם להסדר ביניים ארוך טווח, שיקבע את דמות יחסי השכנות בין ישראל ובין הפלסטינים.

אריאל שרון: במצב זה יוכלו הפלסטינים לבנות חברה עצמאית מכיבוש, מסממניו, לשקם את כלכלתם ההרוסה – ואנו יכולים ומוכנים לסייע להם רבות בכך – ולהכין את עמם לחיי שלום ושכנות טובה.

אריאל שרון: הסדר ביניים כזה ישים קץ לסבל הנמשך של האוכלוסייה הפלסטינית, זו שרוצה לחיות בשלום, לשגשג ולפרוח.

אריאל שרון: ככל שיתק

אריאל שרון: דמו היחסים בין ישראל לפלסטינים, ככל שנעמיק את הדו-קיום ונדחק הצדה את היסודות הפנאטיים, שרוצים להרוס אותו, כך נגיע מהר יותר למצב שבו נוכל לקבוע את גבולות הקבע בינינו לבינם – –

תמר גוז'נסקי: – – – אתה מדבר על פנאטים?

אברהם בורג: חברת הכנסת גוז'נסקי.

אריאל שרון: – – ולמצוא פשרה מוסכמת בכל השאלות שעומדות פתוחות.

אריאל שרון: ההיסטוריה של היחסים המדיניים בינינו לבין מדינות ערב הוכיחה את יתרונה של הגישה המדורגת.

אריאל שרון: היינו במצב מלחמה קשה עם מצרים.

אריאל שרון: חמש מלחמות נוראות עברנו.

אריאל שרון: המלחמה הסתיימה בהפסקת אש על-פי החלטות מועצת הביטחון 338 ו-339, בהסכמת שני הצדדים.

אריאל שרון: מאז הפסקת האש לא נורה כדור אחד בין צבאות ישראל ומצרים.

מוחמד ברכה: בגלל זה – – – השלום עם מצרים.

מוחמד ברכה: נכון?

אריאל שרון: משם עברנו בתוך זמן קצר להסדרי ביניים ארוכי טווח, שהובילו לתחילת משא-ומתן ישיר ולהסדרי קבע בין הצדדים.

אריאל שרון: השלום עם מצרים נשמר – –

אופיר פינס-פז: אתה הצבעת בעדו?

תמר גוז'נסקי: – – – ההתנחלויות.

אריאל שרון: – – משום שהוא נכון על יסודות יציבים של ביטחון, לצד ויתורים כואבים.

מוחמד ברכה: – – –

תמר גוז'נסקי: – – – ההתנחלויות.

אברהם בורג: חבר הכנסת ברכה, חברת הכנסת גוז'נסקי, תקשיבו, זה מעניין.

אברהם בורג: בבקשה.

תמר גוז'נסקי: זה מעניין – – –

מוחמד ברכה: – – –

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: יש תשובה באולם.

אריאל שרון: המצב בינינו לבין הפלסטינים מסובך יותר, והשאלות הפתוחות הן קשות יותר, ומשקעי הדם והמרירות גדולים יותר – –

אברהם בורג: חבר הכנסת רמון.

אריאל שרון: – – אולם אנחנו יכולים יחד לבנות חזון של עתיד טוב יותר לשני עמינו.

אריאל שרון: חברי הכנסת, אני פונה מכאן היום לעם הפלסטיני כולו, בכל מקום ואתר.

אריאל שרון: בשם העם בישראל כולו אני אומר לכם: אין לנו מלחמה אתכם.

אברהם בורג: חבר הכנסת רמון.

אריאל שרון: איננו רוצים לשלוט בכם ולהכתיב את גורלכם.

קריאות: – – –

אריאל שרון: אנו רוצים לחיות אתכם בשלום, צד אל צד, כשכנים טובים, מתוך כבוד ועזרה הדדית.

אריאל שרון: אבל לשם כך אתם יכולים וצריכים לקחת את גורלכם בידיכם.

אריאל שרון: אם רצונכם לתפוס מקום של כבוד בקהיליית העמים, מוטל עליכם להקיא מקרבכם את הטרור, את רצח הילדים והזקנים, את האלימות הנוראה, את ההסתה והשנאה הרצחניות.

אריאל שרון: אל תיכנעו לקולות בתוככם שהמיטו עליכם אסון אחר אסון ב-55 השנים האחרונות.

תמר גוז'נסקי: – – –

אברהם בורג: חברת הכנסת גוז'נסקי, בבקשה.

אריאל שרון: כי אותם כוחות, הם ולא אנחנו, ימיטו עליכם את האסון הבא.

אריאל שרון: אני פונה מכאן אל מנהיגי המזרח התיכון: הטרור מאיים, לא רק עלינו אלא גם עליכם.

אריאל שרון: הוא אינו מוביל לשלום.

אריאל שרון: הטרור הוא אויב השלום והיציבות.

אריאל שרון: אני מפציר בכם לקבל את יוזמתי למפגש בינינו בחיוב, כשם שאני מוכן לראות גם את החיוב שבהחלטתכם האחרונה, ולא רק את השלילה.

אריאל שרון: אני פונה מכאן למנהיגי העולם החופשי: עליכם לזכור שסלחנות כלפי מחוללי הטרור היא מתן אור ירוק לטרוריסטים, ואלה כבר הוכיחו בעבר, שאינם מבחינים בין דם לדם, בין קורבן יהודי לקורבן אחר.

אריאל שרון: אי-אפשר להילחם בטרור במקום אחד ולגנות את קורבנות הטרור במקום שני.

אריאל שרון: במלחמה נגד הטרור אין גזירה שווה בין מי ששולח ילדים מתאבדים להרוג ולרצוח לבין מי שמתגונן בפניהם ומנסה לעקור את תשתית הטרור מהשורש.

אריאל שרון: רק התייצבות שלכם נגד הטרור והפעלת סנקציות אמיתיות נגד מחולליו ברשות הפלסטינית, ובראשם ערפאת, תאפשרנה לכם לתרום תרומה ממשית לקידום השלום במזרח התיכון.

אריאל שרון: אני רוצה לפנות מכאן לעם בישראל: המערכה שאנו עומדים בפניה לא תהיה קלה.

אריאל שרון: לצערי, אינני יכול להבטיח שלא נדע עוד קורבנות, שלא נדע, כדברי השיר: מכאוב ושכול, שלכת וסתיו, אבל אנו נוכל לאתגר הזה, ואנו נעמוד בו.

אריאל שרון: קודם כול, כי אנו עם עתיק יומין, יודע סבל, תלאות ומכאובים, שהתגבר על הגדולות שבטרגדיות.

אריאל שרון: ושנית, כי אנו מאוחדים ועומדים יחד.

אריאל שרון: עם אחד אנחנו.

אריאל שרון: נכון, יש בקרבנו דעות שונות, אהבות ושנאות, אבל יש הרבה יותר שמאחד אותנו.

אריאל שרון: מתוך ראיית המשבר הזה נאבקתי להקמת ממשלת אחדות לאומית, ולמענה אני מוכן למחול על כבודי לעתים, כדי לשמור על האחדות.

אריאל שרון: זו אינה חולשה – זה הכוח האמיתי.

אריאל שרון: אני עושה כל מאמץ כדי לשמור על האחדות הזאת ולצרף אליה גורמים ציוניים נוספים.

אריאל שרון: לפיכך, אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להודיע לכנסת, כי בהתאם לסעיף 33(ה) לחוק-יסוד: הממשלה, החלטתי לצרף כשרים נוספים לממשלה את מר אפרים איתם בתפקיד שר – –

טלב אלסאנע: היידר.

עסאם מח'ול: – – –

קריאות: – – –

אברהם בורג: חברי הכנסת, תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת מח'ול, אני קורא אותך לסדר לפני שאתה מתחיל לצעוק.

אחמד טיבי: ממשלה של היידר.

אברהם בורג: אחמד טיבי, תודה רבה.

אברהם בורג: ראש הממשלה שמע את הערותיכם.

אריאל שרון: – – את הרב יצחק לוי בתפקיד שר – –

אחמד טיבי: ממשלה של היידרים.

אריאל שרון: – – ואת חבר הכנסת דוד לוי בתפקיד שר.

אריאל שרון: ובהתאם לסעיף 3(ג) לחוק-יסוד: הממשלה, אני מבקש את אישור הכנסת למינויים אלה.

מוסי רז: אתה לא מבקש סליחה מאלה שצריכים – – –

אריאל שרון: זו תוספת חשובה לממשלה, ובפרט בעת הזאת.

אריאל שרון: סיעות המפד"ל וגשר גילו אחריות לאומית, כאשר בהתחשב במערכה המתנהלת ובאתגרים הצפויים שבפתח, נעתרו לפנייתי והצטרפו לממשלה ולקואליציה.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, איפה ההסכמים הקואליציוניים?

אברהם בורג: אבו וילן, הוא יסיים את דבריו, יכול להיות שהוא יציג אותם.

אברהם בורג: חכה רגע.

אברהם בורג: ראש הממשלה, תמשיך.

אריאל שרון: לשרים המצטרפים – לכל אחד מהם – יש גם משקל סגולי אישי, שיתרום, ללא ספק, לממשלה.

אריאל שרון: חברי דוד לוי, שאני חש כלפיו הערכה עמוקה, הוא בעל ניסיון רב מכהונתו בממשלות ישראל במשך שנים רבות ובעל שיקול דעת בסוגיות מדיניות, שבוודאי יסייע בידינו בהכרעות המורכבות שלפנינו.

אריאל שרון: הרב יצחק לוי, שכיהן כשר בכמה ממשלות בעבר, הוא איש ציבור ערכי, מנאמניה של ארץ-ישראל.

אריאל שרון: מר אפי איתם, איש צבא לשעבר,יוכל לתרום תרומה חשובה מניסיונו הביטחוני.

אברהם יחזקאל: מהפכה אחת הוא כבר עשה – במפד"ל.

תמר גוז'נסקי: – – –

אברהם בורג: אבי יחזקאל, תודה.

אברהם בורג: תמר גוז'נסקי, תודה.

אילן גילאון: מה עם מפלגת העבודה?

אילן גילאון: גם היא מצטרפת?

אריאל שרון: כמו כן, אדוני היושב-ראש, בהתאם לסעיף 37(א) לחוק-יסוד: הממשלה, הנני מתכבד להודיע לכנסת, כי מיניתי את חברת הכנסת נעמי בלומנטל לתפקיד סגנית שר במשרד התשתיות הלאומיות, וזאת במקום תפקידה כסגנית שר במשרד ראש הממשלה.

תמר גוז'נסקי: אין לכם בושה, מפלגת העבודה?

אברהם בורג: זה לא הדיון הזה, חברת הכנסת גוז'נסקי.

אחמד טיבי: למה לא מצרפים את כל הכנסת לממשלה?

קריאות: – – –

אברהם בורג: אחמד טיבי, אני קורא אותך לסדר.

אברהם בורג: חבר הכנסת בן-מנחם, ראש הממשלה מדבר.

אחמד טיבי: העבודה אבודה, לא רואים אתכם.

אברהם בורג: אחמד טיבי, אני קורא אותך עוד פעם לסדר.

אברהם בורג: תודה.

אריאל שרון: האחדות היא הנכס הגדול ביותר שלנו במאבק שנכפה עלינו, בדרך שתוביל אותנו לביטחון ולשלום, דרך לא קלה אבל הכרחית – –

משה גפני: בעזרת השם, אדוני ראש הממשלה.

אריאל שרון: – – ולכן, אני קורא היום לכל אחד ואחת לשמור על האחדות, לא למתוח את חבל הוויכוח – –

אבשלום וילן: אפי איתם – – –?

אברהם בורג: אבו וילן, תודה רבה.

אריאל שרון: – – היריבות והמדון, אלא להיפך, להגביר את תחושת היחד, לתמוך במתקשים, לגלות התנדבות ורצון טוב כלפי כל אחד.

אריאל שרון: יחד יכול נוכל, ויחד, בעזרת השם, ננצח.

אריאל שרון: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה, ראש הממשלה.

אברהם בורג: אחריו – יושב-ראש האופוזיציה, ואחריו – דיון.

אברהם בורג: תודה לראש הממשלה.

אברהם בורג: ראש הממשלה יושב לקראת דבר יושב-ראש האופוזיציה.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה, עד שאחרון השרים ילחץ את ידו של ראש הממשלה, אני אמתין.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה, כמו ראש הממשלה הכנתי נוסח כתוב ומסודר, אבל אחרי ששמעתי את נאומו של ראש הממשלה, אני מניח את הנוסח הכתוב והמסודר בצד ואני אנסה להתייחס לדבריו של ראש הממשלה, עד כמה שאפשר, ולדאגות העמוקות שמלוות אותי, ואני מניח שלא רק מלוות אותי אלא מלוות כל אזרח ואזרח במדינת ישראל.

יוסי שריד: לפני כן, אדוני היושב-ראש, הרשה לי להעיר, כאחד מוותיקי הבית – נדמה לי שאני עכשיו שלישי בתור הוותק – שהישיבות, גם בזמנים מתוחים ורגישים וסוערים ונסערים, הישיבות האלה בין מביכות למבישות.

יוסי שריד: אני לא שותף לרבות מקריאות הביניים, שיש בהן מידה עצומה של התלהמות.

יוסי שריד: הישיבות האלה מתכנסות כדי לקיים כאן דיון, והדיון יכול להיות קשה, מן הסתם הוא גם יהיה קשה.

יוסי שריד: אבל נדמה לי, שלהפוך כל ישיבה מן הסוג הזה לקטטה או לתגרה כמו תגרת רחוב, זה לא מוסיף שום דבר, זה גם לא מועיל לשום דבר, ואני לא חושב שזה גם משרת איזה עניין חשוב שמישהו מאתנו רוצה ביקרו.

יוסי שריד: ראש הממשלה פתח את דבריו לפי דעתי בקטע אפילו מרגש על ליל הסדר, ואני רוצה להחליף עם ראש הממשלה חוויות.

יוסי שריד: גם אנחנו עורכים בביתנו, במשפחתנו, את סדר הפסח, אפילו כהלכתו, אנחנו קוראים לפני האוכל ואחרי האוכל, ופתאום הגיעה הידיעה המרה והנמהרת.

יוסי שריד: הצלחנו לאסוף כוח לחלק הראשון של הסדר ולא אספנו כוח לחלק השני שלו.

יוסי שריד: הרבה מאוד שנים ליוותה באופן מתמיד את העם היהודי עלילת הדם על כך שיהודים אופים את מצותיהם מדם של ילדים, ילדים נוצרים, אולי ילדים מוסלמים, עלילת דם נוראה ואיומה, וחשבתי לעצמי באותו ליל הסדר, ראש הממשלה, שהנה יש כאן ההיפוך הגמור של עלילת הדם, אומנם מצות טבולות בדם, אבל הן טבולות בדם יהודי.

יוסי שריד: זה מה שחלף במוחי באותו ערב.

יוסי שריד: ראש הממשלה אמר בדבריו, שהוא מוכן בכל מקום, בכל פורום, לדבר על שלום.

יוסי שריד: ראש הממשלה, זה לא מספיק לדבר על שלום.

יוסי שריד: לדבר על שלום אתה דווקא מדבר, הבעיה איננה בדיבור, שלום צריך לעשות ולא לדבר.

יוסי שריד: וגם כאשר מדברים, זה לא כל כך מספיק לומר שאני מוכן לעשות ויתורים מכאיבים, אנחנו כבר מכירים את האמירה הזאת, במובן מסוים היא כבר היתה לזרא; השאלה, אם היא אמירה שיש בה ממש, או שהיא איננה מחזיקה דבר וחצי דבר.

יוסי שריד: אמרתי שאני רוצה לדבר על הדאגות שלי, ואני מוכרח לומר, שהנאום שלך, ראש הממשלה, אף שהיה ערוך כהלכה, לא רק שלא שיכך את דאגותי, אלא העצים אותן עד מאוד.

יוסי שריד: דבר אחד עיקרי עקרוני אולי אתה לא מביא בחשבון.

יוסי שריד: אתה צודק בהחלט כאשר אתה אומר, שהטרור הנפסד, המגונה הזה, שהוא תמיד מגונה, תמיד מגונה ואין לו לעולם שום הצדקה, גם לא כיבוש, גם לא דיכוי, טרור רצחני שמכוון כלפי אזרחים הוא לעולם פסול.

יוסי שריד: אתה אומר, הטרור הזה לא יכניע אותנו, ואתה בהחלט צודק, ובכלל הם לא יכניעו אותנו.

יוסי שריד: וכל נאום שלך אתה גם מסיים בהבטחה הטובה הזאת שאנחנו ננצח.

יוסי שריד: אני רוצה לומר לך, ראש הממשלה, הם לא יכניעו אותנו, אבל תביא בחשבון שאתה גם לא תכניע אותם.

יוסי שריד: במלחמה הזאת אין מנצחים.

יוסי שריד: ודאי שהם לא ינצחו אותנו, אבל אתה, ראש הממשלה, גם לא תנצח אותם, משום שביסודו של כל העניין מונח הכיבוש, מונחת הבעיה הפלסטינית, והיא עמוקה, והיא פצע, והיא שותתת דם הבעיה הזאת, והיא מחכה לפתרונה.

יוסי שריד: ובכל הנאום שלך, הערוך כהלכה, לא היה אפילו רמז לאיך אתה מתכוון לפתור את הבעיה הפלסטינית, כאשר ביסוד הפתרון חייב לבוא קץ לכיבוש הישראלי שמתמשך יתר על המידה, 35 שנה.

יוסי שריד: אדוני ראש הממשלה, דיברת על מנהיגות פלסטינית אחראית.

יוסי שריד: אני רוצה לספר לך – הנה ביטוי לאחדות לאומית, אני שותה מאותה כוס של ראש הממשלה – המנהיגות הפלסטינית בראשות יאסר ערפאת, נקרא לאנשים בשמם, אין שום ספק שגם ידם במעל ואין שום ספק שגם ידם היתה בטרור, ואני מניח שאפשר היה להגיע בקלות יחסית להסכמה על טיב ההנהגה הזאת, אבל אני רוצה לומר לך, ההנהגה הזאת, למרות כל הביקורת שיש לנו עליה ואנו מביעים אותה חזור והבע, היא ההנהגה של העם הערבי הפלסטיני, קודם כול משום שהיא נבחרה, ושנית משום שיאסר ערפאת, אם נרצה ואם נמאן, אם זה מוצא חן בעינינו, אם זה לא מוצא חן בעינינו, הוא לא רק המנהיג הנבחר של העם הערבי הפלסטיני, הוא גם הגיבור של הערבי הפלסטיני, ועכשיו, בזכותך, כנראה, הוא יותר גיבור מתמיד, ועד שאתה בא לבודד אותו, התוצאה בפועל, שתיכף נדבר עליה, שהוא בודד אותנו.

יוסי שריד: אתה רצית לבודד אותו, אבל הוא בינתיים בודד את ישראל, כי ישראל מבודדת, מה לעשות.

יוסי שריד: ולכן גם מן האשליה הזאת צריך להיפטר.

יוסי שריד: יאסר ערפאת לפי שעה, אינני יודע עד מתי, הוא המנהיג של העם הערבי הפלסטיני ולעובדה הזאת אתה מוכרח להסתגל.

יוסי שריד: זה מוצא חן בעינינו, זה לא מוצא חן בעינינו, זו שאלה לגמרי אחרת.

יוסי שריד: יש דברים שהם בגדר מציאות, וכאשר אתה אומר שאתה מצפה – – –

מיכאל קליינר: אדוני ראש האופוזיציה, גם אדולף היטלר היה מנהיג נבחר, זה עושה אותו צדיק?

יוסי שריד: כאשר אתה מצפה, אתה לא מצפה באופן סביל למנהיגות מתונה פלסטינית, הלוואי, זה הרי מזכיר לכל אחד ואחד מאתנו את הניסיון הקודם שלך, ולמה לך להזכיר ניסיונות קודמים שלך, שלמרבה הצער, צערך, אבל גם צערנו, לא עלו יפה.

יוסי שריד: הרי אתה רצית גם לכונן מנהיגות אחרת בלבנון, ולכונן סדר חדש בלבנון, ולכונן סדר חדש במזרח התיכון, והמאמץ הזה לא עלה יפה.

יוסי שריד: אתה זוכר בדיוק מה עלה בגורלם של אלה שאתה רצית להעמיד אותם כמנהיגים, והם לא היו מנהיגים, רק אתה חשבת שאתה יכול לקבוע אותם כמנהיגים.

יוסי שריד: כל המחשבה הזאת היא מחשבה שאין לה שום אחיזה במציאות, היא מטעה, מתעתעת, וצריך להיזהר ממנה, כי היא מובילה לשגיאות, שגיאה רודפת שגיאה.

מיכאל קליינר: אדוני ראש האופוזיציה, גם היטלר היה מנהיג נבחר, זה עושה אותו צדיק?

אברהם בורג: הבהרת את הנקודה, חבר הכנסת קליינר.

אברהם בורג: תודה, שמענו בפעם השלישית.

יוסי שריד: אמרתי שאני רוצה לדבר על הדאגות שמלוות אותי עכשיו, הן בוודאי מלוות גם אותך, כל אחד מאתנו, כל אדם בישראל, והדאגה הראשונה היא הדאגה מן הצפון.

יוסי שריד: וכאן אני רוצה לומר דברים לגמרי ברורים, לא שבעניינים אחרים הדברים פחות ברורים.

יוסי שריד: בצפון מילאה ישראל את חובתה עד תום, וכל האחריות לכל מה שקורה שם היא אחריות המוטלת על ה"חיזבאללה" ועל אלה שמושכים בחוטים של ה"חיזבאללה"; מושכים יותר, מושכים פחות.

יוסי שריד: אין שם שום טענה.

יוסי שריד: בלבנון אין עם כבוש, אין עם משועבד, אין עם מדוכא, אין התנחלויות, זו תוקפנות לשמה.

יוסי שריד: ישראל מילאה את חובתה, היא נסוגה עד המילימטר האחרון, באיזשהו מקום אפילו חצו שם קבר, כי כל המזרח התיכון הזה חי הרבה יותר מדי בקברים, אז זה קבר שלי אבל הוא גם שלך, אז היו צריכים לחצות את הקבר, חצו את הקבר.

יוסי שריד: הלוואי שהיו דואגים כל כך לחיים כפי שדואגים לקברים.

יוסי שריד: מילאנו שם את חובתנו, ולא זו בלבד אלא שאפילו ארגון האומות המאוחדות נתן גושפנקה רשמית לכך שישראל עשתה את שלה והיא נסוגה, וכל העניין הזה של חוות-שבעא הוא עניין בטל ומבוטל, עניין נלעג, לא רק שהוא איננו סיבה לתוקפנות, הוא איננו אפילו יכול לשמש עילה או תירוץ לתוקפנות.

יוסי שריד: וברור לגמרי, אני חושב שבמובן הזה הממשלה עושה מאמצים – אני מפציר בממשלה להתמיד במאמציה – מאמצים מדיניים ומאמצים דיפלומטיים, כי אם נגזר שהעימות הזה חלילה וחס יפרוץ, אז אין צורך למהר, גם אם נתמהמה הוא יבוא, וצריך לעשות כל מאמץ, אבל ברור לגמרי וחשוב שהדברים ייאמרו גם מכאן.

יוסי שריד: גם מצדנו ברור לגמרי, שכל חשיפה של יישובים בצפון הארץ לפגיעות – מרגליות ואביבים ודוב"ב ומשגב-עם ומנרה וקריית-שמונה, מובן מאליו – חשיפה של היישובים האלה לפגיעות לא תוכל להימשך, זה בוודאי ייצור מציאות שעל-פי כל היגיון והגינות היא תהיה מציאות בלתי נסבלת.

יוסי שריד: הדאגה השנייה, שזו צריכה להיות דאגתך העיקרית, לפי דעתי, והיא צריכה להדריך עכשיו את כל מעשיך, ראש הממשלה, היא הדאגה מן המתרחש בעולם הערבי.

יוסי שריד: זה לא מספיק להיתקע, בכל הכבוד ובכל החשיבות, ותיכף נדבר גם על זה, במחנה הפליטים של ג'נין.

יוסי שריד: זה לא חזות הכול וזה לא חזות העולם, וראש ממשלה מחויב שתהיה לו ראייה יותר רחבה ויותר מעמיקה.

יוסי שריד: יש לחץ כבד מאוד על המשטרים הערביים המתונים.

יוסי שריד: ואני אומר לך, ראש הממשלה, אין לך זכות להרוס את מפעל החיים של מנחם בגין, שכונן שלום עם מצרים, ואין לך גם הזכות להרוס את מפעל החיים – בעצם מפעל חיינו – של יצחק רבין, שכונן שלום עם ירדן.

מיכאל קליינר: האסון הבין-לאומי.

יוסי שריד: יש שתי אפשרויות, אולי שלוש: או שהמשטרים יתמוטטו תחת הלחץ של ההמונים, ואנחנו רואים את זה לנגד עינינו; זאת אומרת שזה לא עניין של נבואה או תחזית, אנחנו רואים את זה לנגד עינינו, ואנחנו לא יכולים לומר: אנחנו לא רואים ואנחנו לא יודעים ואנחנו לא קוראים ולא מבינים מה קורה שם.

יוסי שריד: או שכדי להציל את עורם ולהציל את המשטרים שלהם, המנהיגים הערבים המתונים יצטרכו להתייצב בראש התוקפנות כלפי מדינת ישראל.

יוסי שריד: אני יודע שכל מיני למדנים וחוקרים ופרשנים מסבירים לנו, שקרוב לוודאי שזה לא יקרה.

יוסי שריד: למה?

יוסי שריד: כי האינטרס הירדני והאינטרס המצרי ואולי גם אחרים יותר רחוקים, המרוקנים, האינטרס שלהם הוא לא לצאת למלחמה נגד מדינת ישראל.

יוסי שריד: ואתם יודעים מה?

יוסי שריד: אני מוכן אפילו לקבל את הניתוח הזה וההערכה הזאת.

יוסי שריד: מה הבעיה?

יוסי שריד: אני אגיד לכם מה הבעיה.

יוסי שריד: הבעיה היא, שמלחמות במזרח התיכון, ואולי גם במקומות אחרים – שם אני פחות בקיא – אבל מלחמות במזרח התיכון פרצו לא אחת בלי שמישהו רצה אותן, בלי שמישהו התכוון למלחמות האלה.

יוסי שריד: אני חושב שהיום כבר אין ויכוח בין החוקרים, בין ימין לבין שמאל, שמלחמת ששת הימים למשל פרצה בלי שמישהו רצה בה.

יוסי שריד: המצרים לא רצו, הסורים לא רצו, אנחנו בוודאי לא רצינו, הירדנים לא רצו.

יוסי שריד: אף אחד לא רצה, אז למה היא פרצה?

יוסי שריד: כי כל צד תרם את השטויות שלו ואת המעשים חסרי האחריות.

יוסי שריד: המצב ביסודו יצא מכלל שליטה ופרצה מלחמה.

יוסי שריד: אני אומר, שגם כאן, במצב שנוצר – וזה צריך להדאיג אותך יותר מכל דבר אחר, יותר מהקסבה ומה קורה שם ויותר מן הניסיון לעשות פרסונליזציה של העימות, ערפאת וערפאת ושוב ערפאת.

יוסי שריד: זה לא העניין, ואתה כראש ממשלה לא יכול לראות את זה כך.

יוסי שריד: אני אומר, אם חס וחלילה וחס תהיה כאן התלקחות אזורית, אז מה הבצע במחנה הפליטים בג'נין, בכל הכבוד?

מיכאל קליינר: אז מה אתה רוצה, שיתחדש הטרור?

יוסי שריד: הדאגה השלישית – זה לא רק העולם הערבי.

יוסי שריד: בעצם הגענו למצב, והמצב הזה לא נפל מן השמים, הוא מעשה ידי אדם, נוצר מצב שהעולם נגדנו.

יוסי שריד: בעצם, כל העולם נגדנו.

אורי אריאל: אתה נגדנו.

יוסי שריד: אפשר כמובן להסביר את זה ולומר שהעולם אנטישמי.

יוסי שריד: יש מידה רבה של אנטישמיות בעולם, אבל זה לא ההסבר.

יוסי שריד: אפשר להסביר את זה כמובן בכך שההסברה הישראלית איננה מוצלחת, איננה עושה את פעולתה.

יוסי שריד: הרי זה דבר מגוחך, אני בכלל לא יודע מה זה הסברה.

יוסי שריד: הסברה זו מדיניות – או שהמדיניות מסבירה את עצמה או שהיא מדברת בעד עצמה או שההסברה היא משענת קנה רצוץ.

יוסי שריד: אבל נניח שאתם אומרים הסברה, אז הממשלה הזאת עם ה-900 שרים שלה – אני יודע כמה יש לכם שם – לא מסוגלת להתארגן להסברה?

יוסי שריד: אז גם זה מחדל גדול, אף שאני חוזר ואומר שזה לא קשור בהסברה.

יוסי שריד: העולם לא כולו אנטישמי.

יוסי שריד: טוני בלייר הוא לא אנטישמי.

יוסי שריד: בוש הוא לא אנטישמי.

יוסי שריד: יש למדינת ישראל, בזמנים אחרים, תחת ממשלות אחרות, הרבה מאוד ידידים ושוחרי טוב, ואתה יודע את זה.

יוסי שריד: עכשיו, אתה צריך לעשות לעצמך דין-וחשבון, איך אני, ראש ממשלת ישראל, הבאתי את מדינת ישראל למצב שכל העולם נגדנו.

יוסי שריד: וגם זו עובדה וגם על זה צריך למסור דין-וחשבון ולהסביר את זה.

זאב בוים: אולי יש אינטרסים למדינות האלה?

יוסי שריד: הדאגה הרביעית – – –

זאב בוים: אולי יש להן אינטרסים?

יוסי שריד: כן, בהחלט, יש אינטרסים.

יוסי שריד: זה גילוי מרעיש, ולפי דעתי יירשם גם ככזה בפרוטוקול הכנסת, שיש דבר שנקרא אינטרסים.

אברהם-בייגה שוחט: איזה אינטרסים יש לנורבגיה?

אברהם-בייגה שוחט: איזה אינטרסים יש לאוסטרליה?

זאב בוים: יש להם מוסר כפול.

יוסי שריד: מוסר כפול?

יוסי שריד: גם זה נכון.

יוסי שריד: הכול נכון.

אברהם בורג: חבר הכנסת בוים, בבקשה.

אברהם-בייגה שוחט: תישאר עם המוסר הכפול.

אברהם-בייגה שוחט: מדינת יהודים במצור.

יוסי שריד: הדאגה הרביעית נובעת מן המבצע עצמו.

יוסי שריד: דרך אגב, אתם נתתם למבצע הזה – אני מתפלא עליך – איזה שם אומלל "מבצע מתגלגל".

יוסי שריד: הרי זה בדיוק מסוג המבצעים שכבר ביצעת בעבר, שהם מתגלגלים.

יוסי שריד: מה זאת אומרת מתגלגלים?

יוסי שריד: אין לך תוכנית?

יוסי שריד: ומה זה מתגלגל?

יוסי שריד: לאן הוא מתגלגל?

יוסי שריד: מי מגלגל אותו?

יוסי שריד: עד איפה הוא יתגלגל?

יוסי שריד: מה זה "מבצע מתגלגל"?

יוסי שריד: מבצע שעל-פי הרוח הוא יקבל כיוון א' או כיוון ב'.

יוסי שריד: מה זה "מבצע מתגלגל"?

יוסי שריד: והוא באמת מתגלגל.

יוסי שריד: מה הבעיה במבצע המתגלגל הזה?

יוסי שריד: אני אגיד לך.

יוסי שריד: יש לו יעדים, אם יש לו.

יוסי שריד: ואני אנתח את היעדים האלה אחד לאחד.

יוסי שריד: יעד ראשון: לתפוס אמל"ח – אמצעי לחימה.

יוסי שריד: זה רציני?

יוסי שריד: פואד, זה רציני?

יוסי שריד: בוא אני אסביר לך למה זה לא רציני.

יוסי שריד: לא נעים לי כבר כלפי ראש הממשלה, אז עכשיו אני אדבר אתך.

יוסי שריד: נחליף כתובות, נחלק.

יוסי שריד: זה רציני?

יוסי שריד: אתמול הרמטכ"ל אמר, במקום שאמר, שתפסו עד עכשיו 2,000 כלי ירייה.

יוסי שריד: שישו בני מעי.

יוסי שריד: בסדר, אני שמח מאוד.

יוסי שריד: 2,000 כלי ירייה.

יוסי שריד: באותה נשימה הרמטכ"ל אמר שיש מאות אלפי – אני חוזר: מאות אלפי – כלי ירייה בגדה וברצועה.

יוסי שריד: זה מה שהוא אמר.

יוסי שריד: אתה יודע מה?

יוסי שריד: אני בשבילך מוכן להסתפק בעשרות אלפים.

יוסי שריד: זה מה שהוא אמר, מאות אלפים.

יוסי שריד: תפסו 2,000.

יוסי שריד: ואני שואל אותך, פואד בן-אליעזר, יקירנו ושר ביטחוננו, לכמה כלי ירייה לפי דעתך זקוקים הפלסטינים כדי לנהל נגדנו את מלחמת הטרור שלהם?

יוסי שריד: לכמה נפץ הם צריכים כדי להתקין את חגורות הנפץ שלהם?

יוסי שריד: דרך אגב, אומרים שנתנו להם רובים, אני לא זוכר שנתנו להם חגורות נפץ.

אורי אריאל: נתתם להם את הסכם אוסלו.

ציפי לבני: – – –

יוסי שריד: מטרה ראשונה היא אמצעי לחימה.

יוסי שריד: חוץ מזה, פואד, אתה חושב שאמצעי הלחימה האלה חיכו לכם כדי שתבואו ותתפסו אותם?

יוסי שריד: הרי על המבצע הזה הכריזו מבעוד מועד ועמדו שם בשערי הערים, והוסיפו ועמדו והשתהו.

יוסי שריד: אתה חושב שזה מחכה לכם שם?

יוסי שריד: הרי הגדה והרצועה מלאות סליקים שלעולם לא תגיעו אליהם.

יוסי שריד: אי-אפשר להשיג את זה.

מיכאל קליינר: איך הם הגיעו לשם?

מיכאל קליינר: באינתיפאדה הראשונה זה לא היה.

מיכאל קליינר: זה לא היה.

יוסי שריד: המטרה השנייה, שר הביטחון, היא להרוג מחבלים.

אורי אריאל: אתה מגלגל עיניים לשמים.

יוסי שריד: ואני שואל, פואד בן-אליעזר, נניח שאנחנו נהרוג 500 מחבלים, האם לא יקומו במקומם 1,000?

יוסי שריד: יקומו 2,000?

יוסי שריד: יקומו 5,000?

יוסי שריד: הרי מהו בית-החרושת הגדול ביותר לייצור מחבלים?

יוסי שריד: מה זה מחבלים?

יוסי שריד: אנשים מטורפים, אחוזי נקם, מסומאים, עיוורים מרוב שנאה, ורוצים לבוא ולעשות מעשה שלעולם לא ייעשה.

יוסי שריד: וכבר אמרתי, לעולם אין לו צידוק.

יוסי שריד: אתה חושב, אני שואל אותך, ממחנה הפליטים בג'נין יהיו עכשיו, לפי הערכתך, על-פי השכל הישר, יותר מחבלים או פחות מחבלים?

יוסי שריד: אני לא מדבר מהיום למחר.

יוסי שריד: יכול להיות שמהיום למחר יהיו פחות מחבלים, כי יהרגו שם 200 מחבלים.

יוסי שריד: אבל אנחנו לא חיים הרי מהיום למחר ומן היד אל הפה, והמבצע הזה הוא לא מבצע מתגלגל לזמן קצר, אלא הוא צריך להבטיח איזו מציאות שונה מן המציאות הנוכחית.

יוסי שריד: אז אתה באמת חושב שהמציאות הנוכחית, ילדים, אנשים צעירים, נערה, נער, שיושבים בתוך הבית ורואים את מה שמתרחש, הם מועמדים עכשיו יותר לפיגועי טרור נגד ישראל או פחות?

יוסי שריד: והסיפור הזה שראש הממשלה חזר עליו היום בנאומו, שאנחנו לא מנהלים מלחמה נגד אוכלוסייה אזרחית – ראש הממשלה, חשוב לי שאת הנקודה הזאת תשמע, על נקודות אחרות תוותר – הרי זו שטות גמורה, עם כל הכבוד והסליחה.

יוסי שריד: יכול להיות שזו הכוונה.

יוסי שריד: אני לא מדבר על כוונות, אני מדבר על דברים שקורים בפועל.

יוסי שריד: מלחמה – וזו מלחמה שמתנהלת בתוך אזורים צפופים של אוכלוסייה אזרחית – על-פי הגדרה היא מלחמה נגד אזרחים.

יוסי שריד: יש שם 3,500,000 פלסטינים, והמלחמה הזאת היא גם נגדם, והיא גורמת להם לסבל יומיומי, וכתוצאה מהסבל הזה וכתוצאה מהדברים הקשים שמתרחשים לנגד עיניהם, בעיקר של אנשים צעירים, אני מרשה לעצמי להניח שהטרור לא רק ייגרע, אלא יתעצם.

יוסי שריד: מספר הטרוריסטים לא יקטן, אלא יתגבר.

יוסי שריד: תחשבו על זה פעם, מה אכפת לכם?

יוסי שריד: זה חומר למחשבה.

יוסי שריד: הדבר השלישי, שהוא הדבר המופרך ביותר, זה עניין התשתית.

יוסי שריד: איזו תשתית?

יוסי שריד: התשתית היא במציאות שקיימת שם.

יוסי שריד: אם אתה רוצה, התשתית היא בכיבוש.

יוסי שריד: התשתית היא במוטיבציה.

יוסי שריד: המוטיבציה היא יותר מסוכנת מהרובה.

יוסי שריד: אתה יודע שרובה בלי מוטיבציה לא יורה, אבל עם מוטיבציה אפילו מטאטא יורה.

יוסי שריד: מה זאת התשתית הזאת?

יוסי שריד: התשתית הזאת היא בראש, התשתית הזאת היא בלב, איך אתה תנקה את התשתית הזאת?

יוסי שריד: והתשתית הזאת היא יותר קטלנית מכל דבר אחר.

יוסי שריד: האם את התשתית הזאת אתה תנקה?

יוסי שריד: מישהו יכול לנקות תשתית מראשה של נערה בגיל 16.5 שבאה לכאן כדי להתפוצץ?

יוסי שריד: תחשבו על זה, זה חומר למחשבה.

מיכאל קליינר: השאלה מי הסית אותה ומי שלח אותה.

מאיר פרוש: מה עם התשתית של ש"ס?

יוסי שריד: אתה וש"ס, מה לך ולש"ס פתאום?

מיכאל קליינר: – – –

יוסי שריד: מה אתה תוקע את עצמך פתאום עם ש"ס?

יוסי שריד: עכשיו אני רוצה לומר לציבור בישראל דבר אופטימי, ולמה?

יוסי שריד: כי הציבור בישראל לפעמים שרוי ברושם, שאין מה לעשות.

יוסי שריד: אומרים לו: אין מה לעשות, זו הדרך היחידה.

יוסי שריד: ואנחנו אומרים: לא, זו לא הדרך היחידה.

יוסי שריד: אנחנו אומרים לציבור בישראל, שיש הרבה מאוד מה לעשות, וזה דבר מאוד אופטימי, כי זה פותח סיכויים וזה פותח תקווה.

יוסי שריד: יש הרבה מאוד מה לעשות.

יוסי שריד: השאלה היא רק אם רוצים לעשות, אבל לא רוצים לעשות.

יוסי שריד: אני אתן דוגמה – ואתה הזכרת את זה בדבריך – למה שאפשר לעשות.

יוסי שריד: היוזמה הסעודית היא יוזמה חשובה מאין כמותה.

יוסי שריד: היא יוזמה היסטורית ודרמטית, מדוע?

יוסי שריד: משום שבפעם הראשונה מדינה כמו סעודיה, שמקבלת אחר כך גושפנקה של ועידת פסגה ערבית, מכירה, כפי שאמרת, בזכותה של ישראל להתקיים במסגרת של גבולות מוסכמים.

יוסי שריד: אני שומע שקרים שבאים מצד הממשלה בימים האחרונים, שאומרים כאילו ביוזמה הסעודית שאושרה בפסגה – – –

קריאה: – – –

יוסי שריד: אם יש לכם ישיבת סיעה, תחכו עוד שתי דקות.

יוסי שריד: הרי לא יישמעו שם דברים יותר חשובים.

יוסי שריד: תתקוטטו ביניכם לבין עצמכם, תבכו ותצביעו, מה יהיה כבר בישיבת הסיעה?

יוסי שריד: הרי אפשר לקיים את ישיבת הסיעה על-פי מחשב, אבל לא צריך לקיים אותה בפועל.

אופיר פינס-פז: ישבת שם – – –

יוסי שריד: כן, אני ישבתי שם בהחלט, עד שהחלטתי לקום וללכת.

יוסי שריד: אני אומר שזו יוזמה מהפכנית.

יוסי שריד: אתם לא הרמתם את היוזמה הזאת.

יוסי שריד: אומנם היום התייחסת אליה, כי אתה כבר יודע מה מצב הרוח העולמי ומה מאותתים מוושינגטון, אבל לא הרמתם את היוזמה הזאת.

יוסי שריד: השארתם אותה בצדי הדרך.

יוסי שריד: קודם כול, צריך להבהיר לציבור בישראל, שהיוזמה הסעודית איננה מדברת על מימוש זכות השיבה במסגרת הגבולות הריבוניים של מדינת ישראל, דבר שלעולם לא נוכל לקבל.

יוסי שריד: צריך לטפל בשאלת הפליטים, כפי שעלו פה ושם כל מיני הצעות, אבל ברור לגמרי שיישום זכות השיבה במסגרת הגבולות הריבוניים של מדינת ישראל לא בא בחשבון, והיוזמה גם לא מדברת על זה.

יוסי שריד: אגב, היו לחצים על הסעודים כדי שהיא תכלול את הפרק הזה, והסעודים – לשבחם צריך לומר – והמדינות הערביות האחרות עמדו בתוקף, כי הם ידעו שזה יחסל את היוזמה, והם אפילו הצליחו.

מאיר פרוש: עד האינתיפאדה הבאה.

יוסי שריד: לו אני הייתי אתה, לו הייתי ראש ממשלה בישראל, הייתי מבקש עכשיו, יוזם עכשיו – לא בקריאה חסודה כאן מעל דוכן הכנסת – ומבקש מהאמריקנים בשיחות הכי רציניות והכי דיסקרטיות: אנא בטובכם, תכנסו עכשיו ועידה בין-לאומית בוושינגטון או בכל מקום אחר, תזמינו לוועידה הזאת את עצמכם, כמובן האמריקנים, ברשות האמריקנים, תזמינו את האירופים, ומייד נאמר משהו על האירופים, תזמינו את הרוסים, תזמינו את המצרים, תזמינו את הירדנים, תזמינו את המרוקנים ותזמינו את הסעודים אם הם רק ירצו לבוא, ותזמינו את הישראלים ואת הפלסטינים מיותר לומר; ונקיים ועידה בין-לאומית על בסיס היוזמה הסעודית, שמבוססת על עיקרון מאוד מאוד נכון, כל השלום תמורת כל השטחים, ואין עיקרון אחר.

יוסי שריד: הסכסוך הישראלי-הפלסטיני לעולם לא ייגמר, אלא על-פי העיקרון הזה של כל השטחים תמורת כל השלום.

יוסי שריד: זה רציני.

יוסי שריד: לא צריך לצפות שיזמינו אותך, כי לא יזמינו אותך עכשיו.

יוסי שריד: הלוואי שיזמינו, אבל לא יזמינו אותך לא לביירות ולא למקום אחר.

יוסי שריד: לכן זו קריאה חסודה, שאין בה ממש.

יוסי שריד: יש עוד הרבה מה לעשות.

אריאל שרון: זו היתה בדיוק פנייתי גם לאמריקנים.

יוסי שריד: כן?

יוסי שריד: יפה מאוד, אז אני שמח לשמוע שאתה מוכן לקיים ועידה בין-לאומית על בסיס העיקרון של כל השטחים תמורת כל השלום.

יוסי שריד: אני חושב שזה יפה.

אריאל שרון: את זה אני לא אמרתי.

ראובן ריבלין: את זה הוא לא אמר.

יוסי שריד: אז אין יוזמה אחרת.

יוסי שריד: אם אתה רוצה על בסיס היוזמה הזאת, זאת היוזמה.

יוסי שריד: ראש הממשלה, אי-אפשר לקיים ועידה בין-לאומית על בסיס היוזמה שלך.

זאב בוים: למה?

זאב בוים: רק על היוזמה שלך?

זאב בוים: כל התורה של ניהול משא-ומתן שמורה אצלך?

מיכאל איתן: הם יעלו את מה שהם יעלו, ואנחנו נעלה את מה שאנחנו נעלה.

זאב בוים: למה צריך לקבל מראש תכתיבים כאלה?

יוסי שריד: זה לא תכתיב, זה הדבר שישראל חייבת לעשות למענה ולטובתה.

יוסי שריד: זה לא תכתיב, זה לא מישהו שכופה עלי, וזה הדבר הנכון.

זאב בוים: אבל האם זו פתיחה של משא-ומתן?

זאב בוים: האם אתה רוצה שזו תהיה הפתיחה של המשא-ומתן?

מיכאל איתן: גם שמיר כבר יצר את התקדים הזה.

יוסי שריד: מר זאב בוים הנכבד והמכובד, אני, בניגוד לך, תלמידו של מנחם בגין.

יוסי שריד: מנחם בגין הלך למשא-ומתן עם מצרים, לאחר שהוא הבטיח למצרים את כל סיני עד המילימטר האחרון, אחרת לא היה קם שלום עם מצרים, ואני חושב שזה דבר נכון.

זאב בוים: מה הגזירה השווה?

זאב בוים: האם אתה יכול להשוות בין מצרים לארץ-ישראל?

יוסי שריד: זו בדיוק גזירה שווה.

מיכאל קליינר: מנחם בגין חשב שהוא מציל את ארץ-ישראל, ולא מוכר את ארץ-ישראל.

דוד טל: חבר הכנסת קליינר וחבר הכנסת זאב בוים, אנחנו רוצים לחזור לסדר-היום.

מיכאל קליינר: שלא ישתמש בשם מנחם בגין.

יוסי שריד: בסדר, אני לא אשתמש בשם מנחם בגין.

ענת מאור: – – –

מיכאל איתן: – – –

מיכאל קליינר: הוא הרגע אמר שהוא הולך לוועידה בין-לאומית.

מיכאל איתן: גם שמיר הלך לוועידה בין-לאומית.

דוד טל: חבר הכנסת קליינר וחבר הכנסת מיקי איתן, אני קורא אתכם לסדר פעם ראשונה.

דוד טל: חבר הכנסת מיקי איתן וחבר הכנסת מיכאל קליינר, אני קורא אתכם לסדר פעם שנייה.

זאב בוים: – – –

דוד טל: חבר הכנסת בוים, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

רן כהן: אולי תעשו ועידה – – –

דוד טל: – – – חבר הכנסת רן כהן, אני לא רוצה לקרוא אותך לסדר.

זאב בוים: ככה פותחים משא-ומתן?

זאב בוים: אתה תגיע לגדה השמאלית של הירקון.

דוד טל: חבר הכנסת זאב בוים, אני מבקש ממך להפסיק.

דוד טל: אדוני יושב-ראש האופוזיציה, בבקשה.

יוסי שריד: תודה, אדוני, על העזרה.

יוסי שריד: אגב, ועידה כזאת שאנחנו מדברים עליה עכשיו היא גם ועידה שתאפשר לנו להיחלץ מכל מיני מלכודים שאנחנו לא יכולים להיחלץ מהם עכשיו, ואני מטיל ספק אפילו בשאלה האם מזכיר המדינה האמריקני יוכל לחלץ אותנו.

יוסי שריד: כל הדשדוש הזה במיצ'ל-טנט, טנט-מיצ'ל, זה כבר דשדוש שכנראה מיצה את עצמו.

יוסי שריד: ועידה בין-לאומית מהסוג הזה יכולה לאפשר להעתיק את העימות הישיר בינינו לבין הפלסטינים להידברות יותר רחבה עם כל העולם הערבי.

יוסי שריד: שם אפשר יהיה להציע הרבה מאוד סולמות גם לישראל וגם לפלסטינים כדי לרדת מהם, ויכול מאוד להיות ששם יכול להיווצר הבסיס גם להתדיינות שמביאה להפסקת אש.

יוסי שריד: הפסקת אש עכשיו, קרוב לוודאי, לא תושג, כי כבר אין גם מה שישיג אותה.

יוסי שריד: הרי הכול ממוטט.

יוסי שריד: חשוב לומר לציבור, שהמצב הוא לא כלאחר ייאוש ויש הרבה מה לעשות.

יוסי שריד: העיקר שיעשו.

יוסי שריד: הדבר השני שצריך לעשות: אתמול בערב, אמש, פתחתי את הרדיו – כל שעה פותחים רדיו ורק מתפללים שלא נשמע על איזו התפתחות איומה ונוראה – שמעתי שטוני בלייר, לא תאמינו, טוני בלייר אומר, שכנראה לא תהיה ברירה ויצטרכו לשלוח לכאן כוח בין-לאומי כדי להפריד בין ישראלים לבין פלסטינים.

יוסי שריד: אמרתי, יוצא מן הכלל.

יוסי שריד: הרי מה היתה הטענה כלפי הרעיון שלנו להפרדה של כוח בין-לאומי?

יוסי שריד: – מי ישלח כוח כזה, מי ירצה לשלוח כוח כזה, מי משוגע לשלוח למזרח התיכון כוח כזה.

יוסי שריד: הנה, טוני בלייר, שעד כמה שאני יודע ומכיר אותו הוא לא משוגע, הוא אדם אחראי, והוא ידיד ישראל, והוא אדם שוחר טוב, הוא אומר: כוח בין-לאומי.

יוסי שריד: כאשר הוא אומר כוח בין-לאומי, הוא צריך להביא בחשבון שאולי גם הוא יצטרך לתרום לכוח הבין-לאומי.

יוסי שריד: זו ההצעה השנייה.

יוסי שריד: אומרים שזו פגיעה בריבונות ישראלית.

יוסי שריד: שטויות.

יוסי שריד: קודם כול, זה לא כאן, זה בשטחים.

יוסי שריד: שנית, זו פגיעה בריבונות?

יוסי שריד: והאפשרות של כל מחבל להגיע לכאן באופן כמעט חופשי ולפגוע בנו ולפוצץ אותנו, זו לא פגיעה בריבונות?

יוסי שריד: אז זו לפחות פגיעה בריבונות שיכולה להרגיע את המצב.

יוסי שריד: לעומת זאת, החדירה היומיומית של המחבל, שהיא הפגיעה הבוטה ביותר בריבונות, זה בא בחשבון?

יוסי שריד: גם כן ססמה נבובה.

יוסי שריד: הדבר האחרון שאני רוצה לומר שיש לעשות: במצב שנוצר, כנראה שאנחנו בכוחות עצמנו יחד עם הפלסטינים כבר לא נגיע רחוק.

יוסי שריד: צריך גם להביא בחשבון, שכל הזמן המצב שם היה מצב איום ונורא.

יוסי שריד: אבל לאחר המלחמה הזאת הרי הכול נהרס.

יוסי שריד: אין שם אבן על אבן, אין שם תשתיות פיזיות, אין שם תשתיות אזרחיות, שלא לדבר על זה שאין רשות פלסטינית.

יוסי שריד: יקום שם מנדט בין-לאומי בראשות אמריקנית, שקודם כול ישקם את ההריסות של העם הערבי הפלסטיני ויאפשר לעם הזה לקום סוף סוף ולהתייצב על רגליו.

יוסי שריד: כל המדינות, או כמעט כל המדינות, ליתר ביטחון, שנולדו והגיחו אל עצמאותן, הגיחו מרחם של מנדט בין-לאומי.

יוסי שריד: לא צריך לדאוג.

יוסי שריד: אין סכנה שהעולם יתאהב במנדט הזה, ואין סכנה שארצות-הברית ואחרים ירצו להישאר כאן.

יוסי שריד: זה יהיה למשך שנה-שנתיים, הם יצטרכו להשקיע כאן הרבה מאוד משאבים כלכליים, כי אחרת מה?

יוסי שריד: אחרת נעזוב את השטח.

יוסי שריד: במועד כלשהו נעזוב את השטח.

יוסי שריד: הם צריכים להחליף את הכיבוש הישראלי.

יוסי שריד: השטח יהיה כפי שהוא עם אבטלה של 80%, 90%, 100%, אינני יודע כמה.

יוסי שריד: אז גם זה שורש פורה רוש ולענה, גם זה שורש פורה רוש וטרור, נכון?

יוסי שריד: זה מה שצריך לעשות.

יוסי שריד: יש הרבה מה לעשות.

יוסי שריד: במקום כל הדברים האלה, אדוני היושב-ראש, ואני חותר לסיום, במקום כל הדברים האלה, מה מציע ראש הממשלה?

יוסי שריד: ראש הממשלה מציע עכשיו לעולם כתשובה, נניח, ליוזמה הסעודית, את הממשלה החדשה שלו.

יוסי שריד: בשורה גדולה לעולם.

יוסי שריד: שקלתי, ראש הממשלה, אם להביא לכאן בפעם המי-יודע-כמה את נאום הנגרים, והחלטתי שהפעם זה יותר מדי רציני, אז נעזוב את נאום הנגרים, שצריך להתקין כבר שולחן חדש, לפי מה שהבטחת.

יוסי שריד: אני מקווה שהתנצלת בפני הנגרים על עורות הצבי של הכורסאות – – –

אריאל שרון: כשאתם תצטרפו, אני אתנצל.

יוסי שריד: אה, כשאנחנו נצטרף תתנצל בפני הנגר?

יוסי שריד: בסדר, זה שיקול.

יוסי שריד: אתה יודע, נגרים מילאו תפקידים מאוד מאוד חשובים באזור הזה.

יוסי שריד: יש להם כאן זכויות.

ראובן ריבלין: לא רק רפול.

יוסי שריד: לא התכוונתי לרפול.

יוסי שריד: התכוונתי לנגרים מלפני הרבה שנים, מלפני אלפיים שנה.

יוסי שריד: בעניין הנגר צריך להרהר ברצינות.

יוסי שריד: החלטתי הפעם לוותר על כורסאות הצבי, אבל בכל זאת, בתקופה כזאת, עוד שלושה שרים בלי תיק – – –

זאב בוים: חשבתי שאתה מוותר.

יוסי שריד: עוד שלושה שרים בלי תיק, וכבר שמענו היום על סגנית שר אחת, הרי יהיו בוודאי עוד סגני שרים ועוד מינויים פוליטיים, ויהיו כהנה וכהנה – – –

איוב קרא: היא היתה.

יוסי שריד: אבל אני רוצה לומר לך, אדוני ראש הממשלה, אני מתבייש כיהודי וכישראלי לחיות במדינה שבממשלה שלה חברים אנשים שמייצגים השקפות עולם גזעניות טרנספריסטיות, היידריות – – –

קריאה: תן דוגמה.

יוסי שריד: אני אתן הרבה דוגמאות.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, מה העניין הזה?

שאול יהלום: – – –

ענת מאור: – – –

יוסי שריד: ממשלה בעלת אופי משיחי, הייתי אומר משיחי-סהרורי, ואתם, כאנשים דתיים, הייתם צריכים להיזהר יותר ממשיחי שקר.

שאול יהלום: – – –

יוסי שריד: אין אדם שצריך להיזהר ממנו יותר מאשר אדם שמכריז על עצמו שהוא נולד ונועד להושיע את ישראל.

יוסי שריד: שמע לי, ראש הממשלה, מאנשים כאלה שמכריזים על עצמם, שמטבע בריאתם ומטבע לידתם הם נולדו כדי להושיע את עם ישראל, והוא רק לא יודע איך לא יגבה לבו; פשוט יש לו בעיה עכשיו, הוא ממש מתמודד עם העניין הזה, שלא יגבה לבו.

יוסי שריד: מה גובה לבבך בכלל?

שאול יהלום: – – –

אורי אריאל: – – –

נסים זאב: – – –

דוד טל: חבר הכנסת אריאל.

דוד טל: חבר הכנסת נסים זאב.

יוסי שריד: ומפלגת העבודה – אני לא רוצה להיכנס לזה, כי מיציתי, אני מניח, את הזמן, ואני כבר מסיים – מפלגת העבודה שעלתה עכשיו לישיבתה, יהיו שם דברים מרתקים, וכשתהיה שם טלוויזיה, זה יגיד כך וזה יגיד אחרת, אני מציע לה להאזין בכל זאת לדברים הכל-כך חשובים שהשמיע הבוקר יצחק בן-אהרון.

יוסי שריד: מפלגת העבודה תשב עם כל ה"היידרים" האלה והטרנספריסטים האלה ותספר לנו שהיא בולמת וחוסמת ויש לה השפעה בתוך הממשלה.

יוסי שריד: כבר מזמן אין לה השפעה, ועכשיו תהיה לה כנראה פחות מתמיד.

יוסי שריד: לסיום, אדוני היושב-ראש, בימים האחרונים מנסים ללמד אותנו פרק בפטריוטיזם, בטובת המדינה.

יוסי שריד: בכלל, מאלפים אותנו בינת פטריוטיזם.

יוסי שריד: אגב, אני מרגיש מבוכה, כי מי אנחנו לעומת אחרים?

יוסי שריד: עפר לרגליהם.

יוסי שריד: וכאילו האחדות הלאומית באה לידי ביטוי בחברות בממשלה: אם אתה לא חבר בממשלה, אתה לא באחדות לאומית.

יוסי שריד: אנחנו באחדות לאומית, רבותי.

יוסי שריד: אנחנו חיים כאן, אנחנו גרים כאן, הסכנות הן אותן סכנות, התקוות הן אותן תקוות.

יוסי שריד: אנחנו אומנם רחוקים ממטרות המלחמה, אבל אנחנו מאוד קרובים לחיילים שהולכים למלחמה העקרה והמיותרת הזאת.

יוסי שריד: יש בינינו הרבה אחדות.

זבולון אורלב: כשאתה אומר מלחמה עקרה ומיותרת – – –

יוסי שריד: אבל למה מציגים אחדות?

יוסי שריד: כי אני רוצה שתדעו, הפטריוטים הכי גדולים שרוצים את טובת המדינה, לא כמוכם, נניח, אנשי שינוי, מוכנים לקורבנות גדולים.

יוסי שריד: למשל, הם מוכנים להקריב את עצמם ולהצטרף לממשלה.

יוסי שריד: זה קורבן גדול לטובת המדינה.

יוסי שריד: מה אתם יודעים.

יוסי שריד: אתן שתי הצעות שיכולות להיות מבחן לפטריוטיזם.

יוסי שריד: ניתן מבחן, נראה אם עומדים בו.

יוסי שריד: הצעה אחת – יקומו מי שצריך לקום ויאמרו, כל אלה שממיתים את עצמם באוהלה של תורה יתייצבו עכשיו לצבא, או לשירות אזרחי שמתחייב מתוקף הנסיבות.

יוסי שריד: אהה, זה כבר יהיה סימן של פטריוטיזם – טובת המדינה.

יוסי שריד: לא רק להצטרף לממשלה, שזה קורבן אדיר, אני מודה.

יוסי שריד: יש לי עוד הצעה: למשל, יקומו אנשי ימין ויגידו, אתם יודעים מה?

יוסי שריד: העומס עכשיו הוא כל כך גדול והמצוקה היא כל כך עמוקה, אנחנו מציעים שכמה התנחלויות נעזבות, נידחות, שמרתקות לפעמים גדוד שלם של חיילים, אנחנו מציעים עכשיו לפנות.

יוסי שריד: זה פטריוטיזם.

אורי אריאל: תגברנו אותם.

יוסי שריד: אבל זה שאתם מצטרפים לממשלה, "ביג דיל"; שמע, איזו הקרבה, ממש לבי מלא התפעמות.

יוסי שריד: פטריוטיזם אמיתי זה לומר את האמת על-פי הניתוח שלך, על-פי מיטב ההכרה והמצפון שלך, לומר את האמת לציבור, גם בתקופות קשות.

יוסי שריד: זה שהולכים בסך באיזשהו מצעד של איוולת, זה ממש לא עידוד לפטריוטיזם.

דוד טל: תודה רבה, אדוני.

דוד טל: אני מודה לך מאוד.

דוד טל: חבר הכנסת טומי לפיד.

דוד טל: אחריו – חבר הכנסת אופיר פינס.

דוד טל: אחריו – חברי הכנסת רן כהן ומיכאל איתן.

דוד טל: חבר הכנסת טומי לפיד, לרשותך שש דקות.

דוד טל: בבקשה.

יוסף (טומי) לפיד: אדוני ראש הממשלה, כנסת נכבדה, אדוני היושב-ראש, יש משהו סמלי בכך שהדיון הזה נערך ערב יום השואה, כי זה מה שהפלסטינים היו רוצים להכין לנו עכשיו.

יוסף (טומי) לפיד: אין זה מקרה, אפילו מבחינה פסיכולוגית, שחבר כנסת ערבי הצדיע פה לפני כמה ימים במועל יד, הצדעה נאצית.

יוסף (טומי) לפיד: רבותי, הוא מתגעגע להיטלר, כי היטלר היה הרבה יותר יעיל מערפאת.

יוסף (טומי) לפיד: זו המשמעות של ההצדעה במועל יד, של חבר הכנסת מח'ול, וזה מתחבר ליום השואה.

יוסף (טומי) לפיד: אני אומר לך, אדוני ראש הממשלה, גם אם ערפאת לא הודיע על כך, הוא נטש את החלטת אלג'יר מ-1988, על פתרון שלום עם היהודים ועם הישראלים, וחזר לדרך של מלחמה בלתי מתפשרת והרסנית עד חורמה נגד היהודים ונגד המדינה היהודית.

יוסף (טומי) לפיד: ולכן, חשוב שאת הדיון הזה אנו מקיימים ביום שבו אנו זוכרים את השואה.

יוסף (טומי) לפיד: הזמנת אותי ואת חברי פורז להצטרף לממשלתך, ואנחנו סירבנו מפני שאנחנו לא יכולים להתעלם מהחוליים החברתיים שמסתתרים מאחורי צלצולי המלחמה, ואנחנו לא יכולים לשבת עם מנהיג של מפלגה שקורא – ואני פחות או יותר מצטט אותו – להילחם בים, ביבשה ובאוויר, ורק דואג לכך שחסידיו, נאמניו, תומכיו ומצביעיו לא יישאו נשק.

יוסף (טומי) לפיד: יכול להיות שאם באמת תהיה מלחמה all out, נשקול להצטרף לממשלה.

יוסף (טומי) לפיד: בינתיים, אנחנו מספיק לויאליים למאמץ הנעשה עכשיו, כדי שמהאופוזיציה לא נצביע נגד הממשלה.

יוסף (טומי) לפיד: נצביע רק נגד צירוף השרים החדשים, בייחוד אחרי שקראנו את הריאיון המשיחי של השר אפי איתם, שהעביר צמרמורת בחוט השדרה של כל אזרח ליברלי ושפוי במדינה.

צבי הנדל: כי הוא דתי, הא?

יוסף (טומי) לפיד: רבותי, יחד עם כל הבית הזה, מלבד כמה חברי כנסת ערבים, אני שולח מכאן את ברכותי לצה"ל ולמאמציו, ובוכה על אלה שנפלו.

יוסף (טומי) לפיד: אני שולח גם איחולי החלמה לפצועים.

יוסף (טומי) לפיד: אדוני ראש הממשלה, שמחתי לשמוע שהתייחסת בפעם הראשונה בכובד ראש וברצינות להצעה של הנסיך עבדאללה כבסיס לדיון על שלום עם העולם הערבי, אם כי ההצעה שלך לנסוע לאיזשהו מקום, נשמעת קצת יותר מדי ראוותנית בשלב זה.

יוסף (טומי) לפיד: מה שחסר היום לציבור הישראלי, ותרשה לי להציע אותו לך, הוא שכנוע פנימי שפני הממשלה הזאת באמת לשלום.

יוסף (טומי) לפיד: הציבור יכול לחיות בתנאים הקשים ביותר, והוא מוכיח בימים אלה באמת יציבות ואיתנות נפש, ושמענו השבוע מהרמטכ"ל שהגיוס למילואים הוא יותר ממאה אחוז.

יוסף (טומי) לפיד: הדבר שבלעדיו הציבור לא יכול לחיות, זו התקווה.

יוסף (טומי) לפיד: הציבור אינו מקבל דרך מסומנת, דרך מדויקת, דרך מיועדת לתקווה, שלמה שקורה היום יהיה סוף.

יוסף (טומי) לפיד: הוא שומע על ביעור הטרור, וזה בסדר, הוא שומע על הריסת התשתיות, וזה רצוי.

יוסף (טומי) לפיד: הוא לא רואה איפה, היכן וכיצד אתה וממשלתך מובילים את המדינה הזאת להסדר של שלום.

יוסף (טומי) לפיד: אתה את הנאום שלך היית צריך להתחיל בהסדר לשלום, ומשם ללכת בחזרה אל המצב הנוכחי, כדי שנדע שהתווית לעצמך את היעד המדויק שאליו אתה רוצה להוביל את האומה הזאת.

יוסף (טומי) לפיד: אני אומר לך, שאם תעשה זאת, הרוב המכריע של הציבור במדינת ישראל, יעמוד מאחורי הממשלה שלך.

יוסף (טומי) לפיד: תודה רבה לך.

דוד טל: אני מודה לך מאוד.

דוד טל: חבר הכנסת אופיר פינס.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לפתוח, ברשותכם, בשתי הערות, אומנם לשני אנשים שאינם נמצאים כאן, אבל הם חלק מאתנו.

אופיר פינס-פז: הראשונה – לחבר הכנסת עסאם מח'ול.

אופיר פינס-פז: אני אומר לחבר הכנסת עסאם מח'ול, ההצדעה הנאצית, מקומה לא יכירנו לא בבית הזה ולא בשום מקום אחר במדינת ישראל ובחברה הישראלית.

אופיר פינס-פז: יש קווים אדומים שאותם לא עוברים.

אופיר פינס-פז: ערב יום השואה, אני מצפה מחבר הכנסת עסאם מח'ול לבוא לכאן, להתייצב על הבמה ולהתנצל בפני כל חברי הכנסת, בפני כל עם ישראל ובפני הציבור בישראל על המעשה שלא ייעשה.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת ברכה, הייתי מבקש שתעביר את דברי לחבר הכנסת עסאם מח'ול מסיעתך.

אופיר פינס-פז: אני מבקש שהוא יתנצל בפני כולנו.

אופיר פינס-פז: יש גבול לשיח הציבורי, יש קווים אדומים שאני כיהודי שומר אותם.

מוחמד ברכה: הדברים נאמרו, והוא יעשה כך.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: לחבר הכנסת גדעון עזרא, שגם הוא אינו נמצא אתנו – האמירות של חבר הכנסת, סגן השר עזרא אתמול, היו פוגעות, מסיתות, מיותרות, מזיקות, מפלגות ומסוכנות.

אופיר פינס-פז: לא צריך לנסות להטיל דופי בציבור שלם.

מוחמד ברכה: – – –

דוד טל: חבר הכנסת ברכה, אדוני קיבל רשות לדבר?

מוחמד ברכה: הדברים ייאמרו ערב יום השואה.

אופיר פינס-פז: טוב.

אופיר פינס-פז: נמצא כאן השר ריבלין, נמצא כאן מיקי איתן, אני מבקש מכם, גדעון עזרא צריך לחזור בו מהניסיון להסית כלפי השמאל בישראל.

אופיר פינס-פז: גם אני חלק מהשמאל בישראל.

אופיר פינס-פז: נשמעו בהפגנה של השמאל, שלא השתתפתי בה, דברי בלע שצריך לגנות אותם בכל תוקף.

אופיר פינס-פז: אבל מכאן ועד לשילוח השב"כ באנשי השמאל בישראל ולאמירה שהם על סף בגידה יש מרחק רב.

אופיר פינס-פז: אני מצר מאוד על החלטתו של ראש הממשלה לצרף את המפד"ל ואת גשר לקואליציה.

אופיר פינס-פז: יש לי תחושה שמדובר במעשה שנועד לא לעצור את ערפאת אלא לבלום את נתניהו.

אופיר פינס-פז: המשחק הזה של תפוס כפי יכולתך, כאשר נתניהו תפס את ליברמן, וראש הממשלה ממהר לתפוס את אפי איתם ואת דוד לוי, זה משחק ציני, זה משחק פוליטי.

אופיר פינס-פז: שיחכה עם המשחק הזה לבחירות.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לעוץ עצה ממש בחינם לראש הממשלה.

אורי אריאל: אז למה פואד מסכים לכך?

אופיר פינס-פז: הסיכוי של ראש הממשלה להיבחר שנית, חבר הכנסת אריאל, לא תלוי במשחק הפוליטי העסקני הזה.

אופיר פינס-פז: הסיכוי שלו להיבחר שוב תלוי בעמידתו בהבטחה לציבור להביא ביטחון ושלום.

אופיר פינס-פז: לא הפוליטיקה הקטנה הזאת תתרום לו דבר וחצי דבר.

אורי אריאל: אז למה פואד מסכים?

אופיר פינס-פז: פואד מתנגד.

אורי אריאל: מה זאת אומרת מתנגד?

אופיר פינס-פז: יושב-ראש מפלגת העבודה מתנגד לצירוף המפד"ל וגשר לקואליציה.

אופיר פינס-פז: אני אומר את זה כאן מעל בימת הכנסת, בסמכות וברשות.

אופיר פינס-פז: מפלגת העבודה מתנגדת בתוקף.

יורי שטרן: למה?

אופיר פינס-פז: משום שאנחנו מפירים את האיזונים המאוד עדינים ומאוד רגישים בתוך הקואליציה.

אופיר פינס-פז: סוף סוף ממשלת אחדות בין הליכוד לעבודה, סוף סוף יצאתם, האיחוד הלאומי יצא, תנו לנו לנהל ממשלה בשעה קשה זו.

קריאות: – – –

אופיר פינס-פז: חברים, תאפשרו לי.

אופיר פינס-פז: היושב-ראש מבקש ממני לסיים.

אופיר פינס-פז: ואני אומר: צר לי עליכם, חברי מהמפד"ל.

אופיר פינס-פז: לבי לבי עליכם, חברי מהמפד"ל, זיכרונה לברכה.

אופיר פינס-פז: אתם גמרתם.

אופיר פינס-פז: אתם הפקדתם את גורלכם בידי משיח, בידי נביא שקר.

אופיר פינס-פז: בושו והיכלמו.

אופיר פינס-פז: מה, איבדתם את הביטחון העצמי שלכם?

אופיר פינס-פז: מה קרה לכם?

אופיר פינס-פז: הייתם מפלגה מפוארת, מפלגה דמוקרטית.

אופיר פינס-פז: מה, המלכתם עליכם מלך?

אופיר פינס-פז: משחתם מלך?

יגאל ביבי: – – –

אופיר פינס-פז: אוי ואבוי לאן הגעתם.

דוד טל: תודה רבה, חבר הכנסת ביבי.

אופיר פינס-פז: ומלה אחרונה לראש הממשלה.

אופיר פינס-פז: ראש הממשלה לקח היום אחריות גדולה על כתפיו.

אופיר פינס-פז: ראש הממשלה מראה לנו את הדרך החוצה.

אופיר פינס-פז: ראש הממשלה מראה לנו את הדלת.

אופיר פינס-פז: ראש הממשלה עשה היום צעד גדול לפירוק ממשלת האחדות הלאומית, לפירוק השותפות, וכל האחריות על כתפיו.

דוד טל: תודה רבה, אדוני.

דוד טל: חבר הכנסת רן כהן – שש דקות.

דוד טל: אחריו – השר אלי ישי.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברות וחברי הכנסת, אני כבר חזרתי מעל כל במה והוקעתי את תנועת מועל היד הנאצית שעשה חבר הכנסת מח'ול, ואני מצטרף בכל פה לדברים שאמרו כאן יושב-ראש הכנסת וחבר הכנסת אופיר פינס.

רן כהן: נדמה לי, שהיום, ערב יום השואה, אי-אפשר שלא לחזור ולהביע את הסלידה מהתועבה הזאת בתוך כנסת ישראל, בתוך מדינת ישראל, בלב ירושלים.

רן כהן: נדמה לי שאולי זה גם יום מאוד מיוחד, כדי שלא יהיה צל צלו של ספק.

רן כהן: ההתאחדות סביב המלחמה בטרור חייבת להיות כללית, משותפת לכל אדם שרגש מוסרי אלמנטרי פועם בלבו.

רן כהן: ולכן, המלחמה בטרור היא הכרח והיא חובה.

רן כהן: כאשר מדובר בפצצות אדם מטורפות שבאות בימי חול ובימי חג לרצוח באנשים ללא הבחנה – אין ולא יכולה להיות מחלוקת לגבי הצורך וההכרח להילחם בטרוריסטים.

רן כהן: אלא שהמפגעים הנאלחים של ליל הסדר, וגם למחרתו, אגב, היו אנשי ה"חמאס", ובמלחמה הזאת – האחרונים שנלחמים נגדם הם אנשי ה"חמאס".

רן כהן: לא נלחמים למעשה, כמעט, נגד אנשי ה"חמאס".

רן כהן: המלחמה היא ברשות הפלסטינית, ולמעשה זו הפכה להיות מלחמה בעם הפלסטיני כולו.

רן כהן: עד כדי כך, שבסיכומו של דבר, כאשר שאלנו אתמול גם בוועדת החוץ והביטחון, וגם שמענו כאן את ראש הממשלה – מה שיישאר אחרי המלחמה הזאת הוא תוהו ובוהו ואנרכיה.

רן כהן: הרי בסיכומו של דבר, אדוני השר ריבלין, עם מי אפשר יהיה לדבר לאחר מכן?

רן כהן: הרי לא יישאר עם מי לדבר.

רן כהן: כלומר, כל הפנייה של ראש הממשלה, שלאחר מכן נדבר – היא חסרת משמעות, כי לא יהיה עם מי לדבר.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, מלבד חוסר התוחלת הביטחונית שבמלחמה הזאת – והרי ברור, הרמטכ"ל אמר אתמול שהטרור יימשך.

רן כהן: אם הטרור יימשך גם אחרי המלחמה הזאת, אז מה הועילו חכמים בתקנתם?

רן כהן: כלומר, הפתרון לא יבוא מן המלחמה הזאת.

רן כהן: למלחמה הזאת גם אין יעד מדיני.

רן כהן: אין מלחמה הגיונית, הכרחית, אלמנטרית, שאין לה יעד מדיני.

רן כהן: מלחמה ללא יעד מדיני היא שפיכות דמים סתם.

רן כהן: המלחמה הזאת היא חסרת יעד מדיני משתי סיבות: האחת, צה"ל – צריך לזכור את זה, השר ריבלין – יכול וחייב להגן על מדינת ישראל.

רן כהן: בהגנה הזאת, צה"ל יכול וחייב, במקרים שצריך, לכבוש שטחים ולהשתלט על אויבים.

רן כהן: צה"ל לא יכול רק דבר אחד: הוא לא יכול לכבוש את הלב הפלסטיני, הוא לא יכול לכבוש את האמון הפלסטיני.

רן כהן: ולכן, צה"ל לא יכול לכבוש הסדר, הוא לא יכול לכבוש שלום.

רן כהן: במקרים האלה, מי שצריך לכבוש שלום והסדר זה מדינאים, ולא טנקים.

רן כהן: אבל הממשלה הזאת נראית כממשלה שמשלחת טנקים, לא משלחת מסרים מדיניים.

רן כהן: ולכן, אין שום סיכוי בעולם שהיא תביא את הפתרון המדיני.

רן כהן: הסיבה השנייה – משום שיש פתרון מדיני, והוא אחד ויחיד.

רן כהן: הפתרון המדיני הזה של יצירת שתי מדינות לשני עמים לאורך "הקו הירוק" עם תיקונים – זה המתכון האחד והיחיד שאפשר לאמץ אותו כדי להביא לפתרון.

רן כהן: אז מה מועיל ראש הממשלה כשהוא בא לכאן לקרוא למדריד-2?

רן כהן: – מדריד-2 היא מסגרת, טובה, אולי.

רן כהן: אולי אפשר להתחיל בה, אבל ראש הממשלה יכול לעשות את זה בתנאי שהוא אומר לפני כינוס מדריד-2 שהוא הולך להציע פתרון עם סיכוי.

ראובן ריבלין: מדריד-2 זה מושג.

ראובן ריבלין: מדוע?

ראובן ריבלין: משום שבמדריד לא היתה ועידה בין-לאומית כפי שראש האופוזיציה – – – פה הצעה.

ראובן ריבלין: להבדיל מוועידה בין-לאומית שבה מנסים לכפות על הצדדים איזשהו הסדר, במדריד היה משא-ומתן ישיר בין הצדדים, על אפו ועל חמתו של – – –

רן כהן: השר ריבלין, אני לא מתנגד למדריד-2, אבל בתנאי אחד – – –

דוד טל: השר ריבלין, הוספתי דקה לחבר הכנסת רן כהן.

דוד טל: אם אדוני יפריע שוב – אני אוסיף לו עוד דקה.

רן כהן: השר ריבלין, כל טענתי היא רק אחת: איזה מסגרת שלא תכנס, מדריד-2, ועידה בין-לאומית, ועידה אזורית – מה שהכרחי כדי שהיא תתכנס ותצליח זה שממשלת ישראל תאמר מלכתחילה מה היא הדמות של הפתרון העתידי, ואין פתרון עתידי ללא שתי מדינות בערך בגבולות "הקו הירוק".

רן כהן: ממשלת ישראל לא אומרת את זה לא משום שהיא לא יודעת את זה.

רן כהן: הממשלה לא רוצה בפתרון של שתי מדינות, משום שהיא רוצה להישאר בשטחים ולהשאיר בהם את ההתנחלויות ולקיים אותן.

רן כהן: מי שרוצה לקיים את ההתנחלויות ולשלוט בשטחים לא מציע פתרון של שתי מדינות לשני עמים.

רן כהן: עוד משפט אחד, ברשותך, אדוני היושב-ראש.

רן כהן: הלוא אי-אפשר שלא לומר היום באמת, שהממשלה הזאת, בצירוף שהיא מצרפת היום את אפי איתם, לא עושה מהלך שיש לו גם כיוון מדיני.

רן כהן: את מי נשאר לראש הממשלה שרון לצרף לממשלה שלו?

רן כהן: הוא ממש עכשיו צריך להקים לתחייה את הרב מאיר כהנא, כדי לצרף אותו בעתיד גם לממשלה שלו.

רן כהן: אף אחד בימין לא נשאר מלבד הרב מאיר כהנא.

רן כהן: אבל, אם ראש הממשלה רוצה באמת שיהיה פתרון, אני קורא לו לקיים דבר פשוט: הוא דיבר פה על התוכנית הסעודית, על היוזמה הסעודית?

רן כהן: – אנא, לא לקיים ממשלה רחבה עד אין סוף, אלא לעשות משאל עם לגבי היוזמה הסעודית.

רן כהן: אני בטוח שיש רוב עצום בעם כדי לאמץ את היוזמה הסעודית, כדי להתחיל מכאן להתקדם לפתרון של שתי מדינות.

רן כהן: אני רק תמה, ואולי זה יפתיע אותך, אדוני היושב-ראש, אם כאשר ראש הממשלה יעלה באוב את הרב מאיר כהנא ויצרף אותו לממשלה, האם גם אז תישאר מפלגת העבודה בממשלה?

דוד טל: תודה רבה, אדוני.

דוד טל: השר אלי ישי, ואחריו – חברי הכנסת יורי שטרן ועסאם מח'ול.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ועת צרה היא ליעקב, וממנה ייוושע.

אליהו ישי: עם ישראל בשעות קשות יודע להתאחד ולהתלכד, ורק כך עם ישראל יכול, בעזרת השם, להתגבר על כל אויביו ולהכניע אותם, בעזרת השם, דווקא בשעות האלה.

אליהו ישי: זה לא סוד שבתקופה האחרונה, בחודשים האחרונים, עשיתי מאמצים גדולים ואדירים לצרף יותר ויותר חברים לקואליציה.

אליהו ישי: יש כאלה שאומרים: הרי אתה מחליש את כוחך בקואליציה.

אליהו ישי: היום אתה לשון מאזניים.

אליהו ישי: מה אתה צריך לשתף ולהכניס עוד מפלגות?

אליהו ישי: זה בדיוק ההבדל בין שיקולים פוליטיים ואינטרסים צרים לבין האינטרס של מדינת ישראל, של עם ישראל.

אליהו ישי: פעלתי בכל כוחי, ועדיין אני ממשיך לפעול עם השר לשעבר איווט ליברמן – נכנס עכשיו לכאן צבי הנדל – ובשיחות ארוכות מאוד עם חברי סיעתו, עם רבנים שיש להם השפעה על הסיעה ובשיחות עם איווט באופן אישי.

אליהו ישי: אני מאוד מקווה, שבעזרת השם בימים הקרובים נראה גם את איווט ליברמן ואת בני אלון וחברי סיעתם מצטרפים לקואליציה.

אליהו ישי: בשעות קשות העם בישראל חייב להתאחד.

אליהו ישי: אזרחי המדינה מביטים בנו ורואים כיצד אנחנו מתנהגים – איך אנו, כמנהיגים, מקבלים את ההחלטות, מה אנחנו עושים ואיך אנו פועלים על מנת לאחד את העם.

אליהו ישי: זה מה שהציבור רוצה: שמאל וימין כאחד.

אליהו ישי: אני לא יודע את מי מייצג השמאל הקיצוני פה.

אליהו ישי: אני חושב, שרוב רובו של העם בישראל, הרוב היהודי מאזרחי מדינת ישראל רוצה ממשלת אחדות.

אליהו ישי: לכן, המשימה חשובה.

אליהו ישי: אני מודה לקב"ה שבאמת עלה בידינו להיות שותפים לצירוף הסיעות שהצטרפו היום.

אליהו ישי: אני מקווה מאוד, שבקרוב גם תצטרף סיעתו של איווט ליברמן.

ראובן ריבלין: ובני אלון.

אליהו ישי: ובני אלון.

אליהו ישי: כרגע הם כסיעה אחת.

אליהו ישי: לעצם העניין ולעצם הבעיה שאנחנו נמצאים בה היום, בשעות כל כך קשות היום ראינו נאום שאני חושב שלא הוסיף כבוד לכנסת, לבית הזה, ואולי להיפך – גרם לריחוק ולסלידה של אזרחי מדינת ישראל מההתנהגות בתוך הבית.

אליהו ישי: אבל, העם בישראל מבין את העובדה שלא יכולנו פה, חברי הכנסת, לעמוד מנגד ולשמוע את ההתבטאויות הקשות והחמורות של חברי כנסת מהסיעות הערביות שאמרו דברים שאי-אפשר לעבור עליהם לסדר-היום.

אליהו ישי: לכן, חברי הכנסת שאמרו מה שאמרו והתבטאו ופעלו כפי שמצאו לנכון – הדבר הזה היה מחויב המציאות, ונעשה פה מה שנעשה.

אליהו ישי: אבל, כבוד גדול זה לא הוסיף.

אליהו ישי: דווקא בשעות האלה, דווקא ברגעים האלה ודווקא כאשר יש כל כך הרבה מאבקים, גם פנימיים, כולנו צריכים להתגבר ולדעת, שמעל הכול עתיד העם, טובת אזרחי מדינת ישראל, הם לנגד עינינו.

אליהו ישי: אם כך נפעל ואם כך נעשה, אין ספק שנצליח.

אליהו ישי: מי שרוצה להתווכח, יש לכך זמן אחר כך.

אליהו ישי: קודם כול, נשמור על הבית, נילחם על הבית.

אליהו ישי: המאבק הוא מאבק קיומי, ואין פה עניין של ימין ושמאל וימין קיצוני.

אליהו ישי: פתאום מדברים על המפד"ל שהם קיצונים, או על אפי פיין, תת-אלוף בצבא.

אליהו ישי: אותה מפד"ל היתה חברה בממשלתו של אהוד ברק בכנסת הנוכחית וניהלה משא-ומתן – וגם איווט ליברמן – עם אהוד ברק.

אליהו ישי: בתקופה של שלום זה היה אולי כן טוב, ולקראת תהליך מדיני, ובמלחמה דווקא זה הזמן להתווכח ולומר שאי-אפשר לאחד אותם או לצרף אותם?

אליהו ישי: אלה דברים מיותרים וחמורים, שבאמת לא הייתי רוצה להיכנס אליהם.

אליהו ישי: אם רוצים לעשות דין-וחשבון, יש זמן.

אליהו ישי: כרגע, צריך לדעת איך להשאיר את הדברים האלה מאחורינו.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, אני חייב לומר דבר אחד נוסף לסיום.

אליהו ישי: בינינו, ברוך השם, רואים את האחדות בעם ורואים גם את המוטיבציה ואת המורל הגבוה של אזרחי מדינת ישראל ולוחמי צה"ל, סדירים ומילואימניקים וזרועות הביטחון כאחד – מוסד, שב"כ, משטרה, מג"ב וצה"ל.

אליהו ישי: כולם כאחד פועלים להגן על אזרחי מדינת ישראל.

אליהו ישי: יש מוטיבציה שכמוה כמעט לא ידענו.

צבי הנדל: תגיד שזה כולל את מצביעי ש"ס.

אליהו ישי: תרשה לי.

אליהו ישי: תשמע גם את זה עוד דקה אחת.

אליהו ישי: ברוך השם, זה רק מעיד עד כמה העם הזה מאוחד ואכפת לו בשעות הקשות, והוא יודע להתלכד ולהתאחד ולהגן על אזרחי מדינת ישראל.

אליהו ישי: אף אחד לא יכול לעמוד מול האירועים הקשים האלה: בהלוויות, בפיגועים, בפיצוצים, בהרס ובחורבן שאותם אנשים ברשות, והיושב-ראש בראשם, מנסים לזרוע פה.

אליהו ישי: לכן, האחדות שלנו היא הדבר החשוב ביותר כדי להביא, בעזרת השם, לניצחון.

אליהו ישי: מפה אעבור לנקודה שלצערי הרב מרבים לדבר עליה.

אליהו ישי: יש אנשים שבאמת לא הייתי רוצה לרדת לרמתם, ולא הייתי רוצה להתייחס באופן אישי ואינני רוצה להזכיר שמות, אבל בכל רגע נתון, בכל ריאיון, בכל שיחה ובכל דקה, אם אפשר לזרוק ארס, לקרוע את העם ולהכפיש קבוצות באוכלוסייה במקום לאחד וללכד בשעות האלה – הם עושים זאת.

אליהו ישי: קודם כול, מעל הבמה הזאת אני בא ואומר, שאני קורא לכולם, גם לאותם אנשים, להתאחד.

אליהו ישי: אני קורא לכולם, בלי יוצא מן הכלל.

אליהו ישי: כל יהודי הוא יהודי, ואין דתי וחילוני.

אליהו ישי: יש יהודים.

אליהו ישי: כולנו יהודים.

אליהו ישי: יש שומרי תורה ומצוות ויש פחות, אבל כולנו יהודים.

אליהו ישי: אם נדע לשמור על עצמנו ובאמת להיות חזקים ביחד ולהשאיר את כל המחלוקות בצד בשעות הקשות ולהתגבר, להצליח ולנצח – בעזרת השם, נוכל באמת להמשיך וגם להתגבר.

אליהו ישי: בעניין כל ההתבטאויות הקשות לגבי ש"ס, כן מצביעים או לא מצביעים, אני רוצה לציין רק נתון אחד או שני נתונים.

אליהו ישי: מתוך 430,000 מצביעי תנועת ש"ס, קרוב ל-99% או אף למעלה מ-99% משרתים בצה"ל בסדיר ובמילואים.

אליהו ישי: הנה, בנו של חבר הכנסת סבן התגייס בצו-8 והוא נמצא כרגע בחברון.

אליהו ישי: כך גם עוד חברי כנסת מאתנו.

אליהו ישי: איך אפשר לבוא, להעז ולדבר דברים כאלה?

אליהו ישי: כל אנשי ש"ס קיבלו צווי מילואים.

אליהו ישי: אלא מה?

אליהו ישי: יש כאלה שחושבים שש"ס טובה אולי להצביע בעד תהליך מדיני, כלומר זה כן.

אליהו ישי: אותם אנשים לא קמו ואמרו שערביי ישראל חברי הכנסת אסור להם להצביע בעד החזרת שטחים.

אליהו ישי: אולי ההערה לגיטימית ואולי זה בצדק.

אליהו ישי: למה לכאורה באצבע של חבר כנסת הוא יכול להצביע עבור החזרת שטחים?

אליהו ישי: לכאורה, זו סכנה.

אליהו ישי: זה מקרב את הטרור.

אליהו ישי: אסור להחזיר שטחים.

אליהו ישי: האצבע שלהם לגיטימית.

אליהו ישי: זו דמוקרטיה.

אליהו ישי: זה דמוקרטי.

אליהו ישי: כרגע, אני לא נכנס לפולמוס הזה.

אליהו ישי: אבל, זה לגיטימי.

אליהו ישי: אם אני רוצה לבוא חשבון, אם אקח עכשיו את חברי סיעת העבודה – מתוך 24 חברים, שניים לא שירתו בצה"ל.

אליהו ישי: באחוזים זה יותר מאשר בש"ס.

אליהו ישי: אצלנו כולם שירתו בצה"ל.

אליהו ישי: לגבי המצביעים בכנסת, תיקחו ותראו את מצביעי ש"ס בכנסת, את מצביעי מרצ או את מצביעי העבודה בכנסת.

אליהו ישי: כמה מצביעים ערבים יש להם?

אליהו ישי: תסתכלו כמה, מספרית, יש למרצ חברי כנסת שלא שירתו בצה"ל, או במפלגת העבודה, כמה מצביעים יש להם באחוזים ששירתו בצה"ל, ותמצאו את ש"ס מובילה גם בדבר הזה.

אליהו ישי: אז עד להיכן אפשר להגיע עם החוצפה.

אליהו ישי: חיילי צה"ל בצווי מילואים וחיילים סדירים נמצאים כאחד בש"ס ובכל המפלגות, ללא שום הבדל.

אליהו ישי: יש קבוצה שתורתם אומנותם, וזו קבוצה קטנה מאוד.

אליהו ישי: זה הקיום של עם ישראל, תורת ישראל.

אליהו ישי: בלי תורת ישראל אין קיום לעם היהודי.

יגאל ביבי: כן ירבו.

יגאל ביבי: כן ירבו.

אליהו ישי: בראש מורם נוביל את המאבק לשמור על תורת ישראל.

אליהו ישי: מי ששמע את הרב עובדיה יוסף במוצאי שבת, שגם עשה "מי שבירך" לכל חיילי צה"ל, הוא קרא לכולם לשוב ללימודים.

אליהו ישי: לא ייתכן, שחיילי צה"ל, שבנינו, אזרחי מדינת ישראל, נמצאים בקרב, ובישיבות יש חופש עד ראש חודש.

אליהו ישי: כולם חוזרים מייד ללימודים.

אליהו ישי: הרב ביקש והדגיש, שכל הלימודים והתפילות יהיו מוקדשים להצלחת חיילי צה"ל – שיהיו בריאים, שיצליחו במשימות ושיחזרו הביתה בשלום ללא יוצא מן הכלל.

אליהו ישי: כל בוקר יושבים ולומדים להצלחתם, לרפואתם, שיצליחו במשימות ושיחזרו הביתה בריאים ושלמים.

אליהו ישי: זה, בדיוק, היופי של העם היהודי.

אליהו ישי: להבדיל, אפילו פרעה ידע ואמר ליוסף הצדיק: בכוהנים אל תיגע.

אליהו ישי: אל תהפוך אותם לעבדים.

אליהו ישי: את כולם תעשה עבדים במצרים, ורק את הכוהנים – לא.

אליהו ישי: פרעה ידע מה זה כוהני הדת.

אליהו ישי: פרעה ידע מה זה אנשים שצריכים לשמור על הדת שלהם.

אליהו ישי: אנו, כעם יהודי – מה ששמר את עם ישראל לאורך כל ההיסטוריה זה תורת ישראל.

אליהו ישי: על מה אנחנו מתווכחים?

אליהו ישי: אפילו אם כל מצביעי ש"ס לא היו משרתים בצבא, אילו ש"ס היתה מנדט אחד או שני מנדטים והכול לא משרתים בצבא, או אפילו חמישה או עשרה – גם אז היה צריך לשמור על הגחלת, על "תורתו אומנותו".

אליהו ישי: אבל, אנחנו לא מגיעים לסוגיה הזאת.

אליהו ישי: אני אומר במפורש, שרוב מצביעי תנועת ש"ס, ביחס למפלגות אחרות – אין שום מפלגה שיש לה יותר מצביעים או נציגי ציבור שמשרתים בצבא מאשר לש"ס.

אליהו ישי: לכן, הנתון הזה היה נתון חשוב כדי להסביר לעם ישראל.

אליהו ישי: אבל, אני באמת לא חושב שצריך להאריך הרבה בפולמוס ובוויכוח הזה.

אליהו ישי: הנתונים הם ברורים, ואפשר ללכת, לראות אותם ולקרוא אותם.

אליהו ישי: אלה נתונים מבוססים.

אליהו ישי: עם זאת, בשעות האלה אני קורא לכולנו, כל חברי הבית, להתאחד סביב הממשלה, סביב העומד בראשה, סביב צבא-הגנה לישראל.

אליהו ישי: צריך לחזק את הצבא, את זרועות הביטחון, את השב"כ, את המוסד, את המשטרה ואת משמר הגבול, את כולם ביחד, שבורא עולם באמת יעזור להם והם ישובו הביתה בריאים ושלמים; שכל כוחותינו יחזרו הביתה בריאים ושלמים, בעזרת השם, ושהמשימה תצליח.

אליהו ישי: החשוב ביותר הוא שתמיד מדברים ואפשר להוקיע את הטרור, אבל אי-אפשר לרסק ולהשמיד את כל ארגוני הטרור.

אליהו ישי: אני רוצה לומר מעל דוכן זה, שעצם העובדה שאנחנו נכנסים פנימה ומחרימים אלפי רובים, מאות טילים, אר.

אליהו ישי: פי.

אליהו ישי: ג'י, חגורות נפץ, חומר מודיעיני ומעבדות חומרי חבלה – עצם ההרס – –

נסים דהן: מבוקשים.

אליהו ישי: – – ועצירת מבוקשים ומחבלים, עצם הפעולה הזאת מצמצמת בצורה משמעותית ביותר את הטרור.

אליהו ישי: חובתנו לפעול ולהגן על אזרחינו – הממשלה עושה את זה, הצבא עושה את זה, ובעזרת השם, נתפלל כולנו לבורא עולם.

אליהו ישי: והעיקר הוא בשעות אלה להתפלל לקדוש ברוך הוא.

אליהו ישי: אם אנחנו נדע בשעות כאלה להרים את עינינו לבורא עולם ולהתפלל, ודאי נצליח.

אליהו ישי: משה רבנו, שיצא להילחם בעמלקים, הרים את ידיו לבורא עולם, ובזה יהושע תמך בו.

אליהו ישי: ביד ימין וביד שמאל תמכו בו להרים את הידיים לבורא עולם.

אליהו ישי: ושאלו: וכי ידיו של משה עושות מלחמה?

אליהו ישי: משה רבנו מרים את הידיים, וגבר ישראל; משה רבנו מוריד את הידיים, וחלילה וחס עמלק גובר.

אליהו ישי: וכי ידיו של משה עושות מלחמה?

אליהו ישי: אלא שמסתכלין כלפי שמיא – רובי ריבלין, תשמע את הדברים האלה, אתה, גם יש לך אמונה – – –

יגאל ביבי: – – –

אליהו ישי: דווקא רובי ריבלין אוהב את זה, מכיר את זה, גם מאמין בזה.

דוד טל: הוא נבהל, רובי ריבלין, כשהוא אומר דבר תורה מעל הדוכן.

אליהו ישי: וכי ידיו של משה עושות מלחמה, אלא שמסתכלין כלפי מעלה – כשמתפללים לבורא עולמים כולנו, ראש הממשלה, שרי ישראל, חברי הכנסת, העם בישראל, נתפלל לקדוש ברוך הוא, ודאי שננצח.

אליהו ישי: אני מציע אפילו ללכת לכותל המערבי.

אליהו ישי: אני אציע את זה לראש הממשלה, שהממשלה תבוא לכותל.

אליהו ישי: לבוא לכותל המערבי ולהתפלל ולהגיד סליחות.

אליהו ישי: להתפלל לבורא עולם.

אליהו ישי: אין ספק שבעזרת השם, בכוח התפילות, באחדות שלנו, ובחזרה לאבינו שבשמים וחיזוק התורה, ודאי שבעזרת השם ננצח ונכניע את כל אויבינו ושונאינו.

אליהו ישי: תודה רבה.

דוד טל: תודה רבה, אדוני השר.

דוד טל: אני מודה לך מאוד.

דוד טל: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

דוד טל: עד סיום ההודעה יעלה ויבוא חבר הכנסת עסאם מח'ול.

ר' קפלן: תודה רבה.

ר' קפלן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת:

ר' קפלן: הצעת חוק יישום הסכם הביניים בדבר הגדה המערבית ורצועת עזה (הגבלת פעילות) (תיקון מס' 3), התשס"ב–2002, שהועברה מוועדת החוץ והביטחון של הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ר' קפלן: החלטת גמלאות לנושאי משרה ברשויות השלטון (חברי הכנסת ושאיריהם) (תיקון מס' 2), התשס"ב–2002.

ר' קפלן: תודה רבה.

דוד טל: חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, על אף הפשעים שמבצעת ממשלת שרון בשטחים, מקובל עלי שלא היה מקום למועל יד ולאנלוגיה עם החיה הנאצית.

עסאם מח'ול: הדברים נכונים שבעתיים בימים של ערב יום השואה.

עסאם מח'ול: היה כאן מעמד מוגזם של בוטות בצל סערת רוחות, והייתי רוצה למחוק את זה מהפרוטוקול.

עסאם מח'ול: מיותר לציין שלא עלה בדעתי לפגוע במי מניצולי השואה, שיחסי אליהם היה תמיד כאל גיבורים, שצריך לגונן על הלקחים של מאבקם ההירואי ומה שהוא מייצג, נגד נאצים ונגד פאשיזם באשר הוא, ובכל מקום שהוא מופיע ובכל צורה שהוא מופיע ועל-ידי מי שלא יהיה.

עסאם מח'ול: חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, לפני שבוע ליוויתי בדרכו האחרונה, בחיפה, ידיד טוב, דב צ'רנוברודה, שנהרג במסעדת "מצה".

עסאם מח'ול: יום לפני זה ליוויתי את הקורבן השני מטורעאן, עלי סוהיל עדאווי.

עסאם מח'ול: היום אני עד, יום-יום ושעה-שעה, לחלקי גופות, שמדווח עליהם, הפרוסות בסמטאות מחנה ג'נין ומתחת להריסות.

עסאם מח'ול: אני רוצה להגיד, שדמם של דב צ'רנוברודה ושל סוהיל עדאווי ושל עשרות אנשים, ילדים ונשים וגברים במחנה הפליטים בג'נין – –

נסים זאב: איפה היית כש-27 אנשים – –

דוד טל: חבר הכנסת זאב, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

נסים זאב: – – נהרגו בליל הסדר?

דוד טל: חבר הכנסת זאב, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

נסים זאב: נבל מנוול.

דוד טל: חבר הכנסת זאב, אל תאלץ אותי להוציא אותך החוצה.

דוד טל: חבר הכנסת זאב, עוד מעט יגיע זמנך, תאמר את דברך.

עסאם מח'ול: – – דמם של האנשים האלה, כולם, של קורבנות הטירוף, קורבנות הכיבוש, הם בראשו של ראש הממשלה ובראשה של ממשלת הטבח המתגלגל מדחי אל דחי ומנקודה אל נקודה ומעם אל עם.

עסאם מח'ול: דמם של יהודים ודמם של פלסטינים הוא בראשה של הממשלה הזאת והעומד בראשה.

צבי הנדל: יאללה, תצא כבר.

צבי הנדל: די.

עסאם מח'ול: ראש הממשלה, לפני הפעולה האכזרית בנתניה, האזנו לו – – –

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, זה כבר לא קריאות ביניים, זו בריונות.

מוחמד ברכה: אי-אפשר לעמוד בשער ולקרוא קריאות.

דוד טל: חבר הכנסת ברכה, אני מודה לך על ההערה, אל תבקש ממני שאני אדקדק עם כל אחד בקוצו של יו"ד.

דוד טל: זה טוב לשני הצדדים.

דוד טל: אני משתדל למצוא את דרך הביניים.

צבי הנדל: – – –

עסאם מח'ול: אתה יכול לחזור ארצה, ותשתוק בינתיים.

דוד טל: חבר הכנסת הנדל.

עסאם מח'ול: האזנו לראש הממשלה שאמר, עוד לפני הפיגוע האכזרי בנתניה, שאם ערפאת לא יקבל את התכתיבים שהעביר אליו זיני מטעם שרון, הוא יפתח במלחמה.

עסאם מח'ול: אז מה הוא עומד ובוכה על אותו דם שהוא שפך, של ישראלים ושל פלסטינים?

עסאם מח'ול: מגיע לציבור בישראל שיגידו לו את האמת: ראש הממשלה, שיצא לפני 20 שנה לעשות סדר מדיני חדש בלבנון, מנסה לעשות סדר מדיני חדש כיום בפלסטין.

עסאם מח'ול: אנחנו רואים את התוצאות של הסדר המדיני הזה – כנסיית המולד בבית-לחם נשרפת על-ידי הסדר המדיני הזה של שרון, בשכם נהרס המסגד העתיק ביותר בעיר הזאת.

עסאם מח'ול: בדיוק יחס דומה ליחס באפגינסטן לפסלים של בודהא.

עסאם מח'ול: אדוני, אין כאן מלחמה נגד התשתית של הטרור.

עסאם מח'ול: התשתית של הטרור מגולמת בעצם הכיבוש ובעצם המלחמה הזאת.

עסאם מח'ול: כאן יש מלחמה אכזרית בתשתית האזרחית הפלסטינית – מתקפת חיסול נגד תשתית הבריאות, נגד המים, נגד מערכת החשמל, נגד החיים היומיומיים, נגד הכבישים.

עסאם מח'ול: יש כאן ניסיון לחסל את התשתית האזרחית הפלסטינית ולא את התשתית הצבאית.

עסאם מח'ול: זאת האמת.

צבי הנדל: נגד הרוצחים.

עסאם מח'ול: המדיניות הזאת היא מדיניות הבנויה קודם על האסטרטגיה של השפלת העם הפלסטיני והכנעתו, היא בנויה על אסטרטגיה שהצד השני של המטבע בה הוא הכנעת הדמוקרטיה הישראלית לפאשיסטים, שמכניסים אותם אחד אחרי השני ומצופפים את הממשלה בהם, מחזקים את ספסלי הממשלה, ועוד מעט לא יהיה זכר לשום ערך דמוקרטי במדינה הזאת ולשום זכויות אדם.

צבי הנדל: אתה מדבר על פאשיסטים?

דוד טל: ומשפט אחרון.

צבי הנדל: תרד, די כבר.

דוד טל: חבר הכנסת הנדל.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, הניסיון של שרון ושל בוש ושל פאואל לחפש פתרון ומוצא על-ידי העברת השאלה הפלסטינית, חיסולה והעברתה לידיים של מלך כזה או נשיא אחר בעולם הערבי, ולהחזיר אותה לעולם הערבי, לא יצלח.

עסאם מח'ול: הם לא יעבירו את השאלה הפלסטינית ואת פתרונה לעולם הערבי.

עסאם מח'ול: הם יעבירו את האינתיפאדה לעולם הערבי, ולא יישאר משטר על משטר.

צבי הנדל: יאללה, אוסקוט.

צבי הנדל: די.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, ניצחונו של העם הפלסטיני במאבקו נגד המלחמה הנואלת הזאת הוא ניצחון שישחרר את העם הפלסטיני ויחזיר לו את זכויותיו, אבל הוא גם ניצחון שישחרר את העם בישראל מהכיבוש.

צבי הנדל: תשחרר אותנו מהרוצחים.

עסאם מח'ול: אתה קטן.

עסאם מח'ול: גמד.

דוד טל: תודה רבה.

דוד טל: חבר הכנסת יורי שטרן, בבקשה.

דוד טל: אחריו – חבר הכנסת יגאל ביבי, ואחריו – חבר הכנסת מאיר פרוש.

דוד טל: חבר הכנסת יורי שטרן, בבקשה, במסגרת של שש דקות.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת ונציגי הממשלה החסרים, בימים אלה כולנו מאוחדים, רוב רובו של העם מאוחד סביב הצבא, גם סביב הממשלה, שסוף סוף החזירה לעצמנו באיחור חלק מהכבוד העצמי שלנו.

יורי שטרן: האיחור הזה עלה לנו בלא מעט חיי אדם, זה עלה לנו בבדידות הבין-לאומית המיותרת, כי אם היו עושים זאת לפני כן היתה הבנה רבה יותר למה שאנחנו עושים, אפילו באירופה.

יורי שטרן: אבל אנחנו עושים את זה היום, וכולנו מאוחדים מאחורי החיילים והמפקדים שלנו, שעושים את העבודה החשובה והמסוכנת כל כך של המלחמה בטרור.

יורי שטרן: אנחנו גם מקווים, שהממשלה וראש הממשלה לא ייסוגו מהמשך הלחימה, כי אם תיעצר המלחמה, אם ייעצר המבצע, אז לחינם הלכו החיילים ולחינם בזבזנו כסף וכוח.

יורי שטרן: אנחנו קוראים לממשלת ישראל לעמוד איתנה בתבונה, בהידברות עם האמריקנים, ולעמוד כנגד כל דרישה לעצירת המבצע בטרם השיג את מטרתו.

יורי שטרן: עם זאת, סיעתנו, האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו לא מצטרפת כעת לשורות הקואליציה ולא מצטרפת גם לשולחן המתרחב של שרי ממשלת ישראל.

אליעזר כהן: תהיה פה קומה שנייה של שרים.

יורי שטרן: הבעיה כעת היא לא בכמות השרים, אלא – – –

ראובן ריבלין: השרים ישבו במקום חברי הכנסת וחברי הכנסת ישבו במקום השרים.

יורי שטרן: אני מברך את השר רובי ריבלין, שמייצג את הממשלה.

יורי שטרן: אז אל תפריע.

דוד טל: ביקשת שהוא יבוא, הוא בא ומכבד אותנו בנוכחותו.

יורי שטרן: לכן אני שמח שהוא הגיע.

דוד טל: מעטים השרים היעילים כמו רובי ריבלין.

יורי שטרן: אנחנו עדיין לא משיבים מלחמה של ממש.

יורי שטרן: יש לנו מבצע צבאי מאוד חשוב, רחב, אך לא מספיק.

יורי שטרן: מהי מלחמה?

יורי שטרן: המלחמה היא איחוד כוחות, מצב חירום וצעדי חירום בכל החזיתות.

יורי שטרן: אמריקה, שהיא מדינה לא קטנה וקצת יותר חזקה מאתנו גם במעמד הבין-לאומי שלה, לפני שתקפה באפגניסטן היא דאגה ליצור גיבוי מדיני, לגייס את כל כוחות ההסברה, לגייס את כל הכוחות בכל החזיתות על מנת לתקוף את בן-לאדן באפגניסטן, ואנחנו נלחמים בחזית אחת ולא משיגים את המטרות שלנו.

יורי שטרן: למה?

יורי שטרן: כי אפילו במבצע הצבאי הזה, ההישג הסמלי החשוב ביותר, לתפוס את ראשי הטרור, את ברגותי, את טיראווי, את שובאכי, שנתן את הכסף עבור נשק וטילים, ואת הרוצחים של השר גנדי, שאותם התחייב ראש הממשלה לתפוס, אפילו אותם אנחנו לא משיגים.

יורי שטרן: אם ייסוג צה"ל מהשטחים, מה יישאר לנו?

יורי שטרן: איפה אותו מאמץ סמלי?

יורי שטרן: אני לא מדבר על החובה האישית, האנושית והמוסרית, איפה ההישג הסמלי שנישאר אתו אחרי שצה"ל ייסוג?

יורי שטרן: לכן גם במישור הצבאי אין מספיק.

יורי שטרן: אם אנחנו מסתכלים במישורים האחרים, אין עשייה, אפילו מול האוכלוסייה הפלסטינית אנחנו לא מנהלים את קרב התעמולה שלנו.

יורי שטרן: מה שהאמריקנים עשו באפגניסטן, הם דאגו להפיץ כרוזים ולשדר תוכניות רדיו, לשדר בטלוויזיה, על מנת לשכנע את העם האפגני שה"טליבאן" נגדו.

יורי שטרן: יש לנו מסר לפלסטינים – ממה הם סובלים, מהיהודים?

יורי שטרן: לא.

יורי שטרן: הם סובלים מערפאת ומהקליקה שלו.

יורי שטרן: אבל אנחנו לא מסבירים את עצמנו.

יורי שטרן: אנחנו לא מסבירים את השחיתות הפלסטינית, אנחנו לא מסבירים את חוסר התבונה שלהם, את הניצול הציני של עמם על-ידי הנציגים שלהם.

יורי שטרן: אנחנו לא עושים תעמולה נגדם, אנחנו לא עושים הסברה בחו"ל.

יורי שטרן: ישב כאן שר החוץ, הרי הבדידות הפכה לאיום אסטרטגי על מדינת ישראל.

יורי שטרן: אנחנו נאלצים לנקוט צעדים מאוד שליליים, שפוגעים בנו כיוון שאין לנו למי לפנות בעולם.

יורי שטרן: איך הגענו לזה?

יורי שטרן: זה כישלון טוטלי של המערך הדיפלומטי וההסברתי של מדינת ישראל.

יורי שטרן: איפה הממשלה, איפה צעדי החירום שלנו, איפה גיוס העם היהודי?

יורי שטרן: הצלחנו לקצץ 80 מיליון שקל בתקציב משרד החוץ, וזה פוגע בהסברה ובנציגויות.

יורי שטרן: כעת, בעת מלחמה, כאשר הבדידות חונקת אותנו, אנחנו מקצצים את ההסברה שלנו.

יורי שטרן: אנחנו לא נותנים לסגן השר מלכיאור לעשות את העבודה החשובה שלו במישור הבין-דתי, כי אין לו כסף.

יורי שטרן: זה הרי טמטום אחד גדול.

יורי שטרן: אנחנו מצפים מממשלת ישראל להתגייס ומראש הממשלה לגבש תוכנית מקיפה בכל התחומים, תוכנית חירום, תוכנית חירום כלכלית, תוכנית חירום הסברתית, תוכנית חירום מדינית, ואז גם אנחנו נהיה שותפים בממשלה.

יורי שטרן: לא אכפת לי שהממשלה תתרחב עוד בכמה שרים ושיהיה גם שר שייצג את האוכלוסייה הדרוזית הנאמנה למדינת ישראל, ושלא נשמע רק את הצעקות של נציגי אש"ף בכנסת.

יורי שטרן: כל זה יקרה אחרי שתהיה אסטרטגיה למדינת ישראל.

דוד טל: חבר הכנסת יורי שטרן, אני מודה לך מאוד.

דוד טל: חבר הכנסת יגאל ביבי, ואחריו – כאמור, חברי הכנסת מאיר פרוש, מרינה סולודקין, נחמה רונן, עבד-אלמאלכ דהאמשה, נציג גשר, עמיר פרץ, רומן ברונפמן, מוחמד כנעאן, מיכאל קליינר, הרב דרוקמן, נסים זאב, יוסי כץ ומיכאל איתן.

דוד טל: בבקשה, חבר הכנסת יגאל ביבי.

יגאל ביבי: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לברך את חברי, שעוד מעט ישבו כשרים, חברינו, יושב-ראש התנועה החדש שלנו, אפי איתם, ואת הרב יצחק לוי, שהצטרפו בשעת חירום זו לממשלת ישראל, יהי רצון שיזכו לפעול לביטחון ישראל, לחיזוק המדינה שלנו.

יגאל ביבי: המפד"ל ידעה תמיד לאחד את העם בעתות משבר.

יגאל ביבי: נכנסנו לממשלה ללא תנאים, יש לנו רק מטרה אחת, איחוד העם, שמירה על העם ואהבת ישראל.

יגאל ביבי: אני רוצה לומר לחברי הכנסת אופיר פינס, אברהם בורג, רן כהן, לכל החברים האלה: שמעתי אתכם מדברים על תת-אלוף בצה"ל, שאת כל חייו נתן לביטחון ישראל, שהיה קצין שראוי לחיקוי של אלפי בני נוער, אדם שמדבר בצורה עקרונית, רוחנית, ואני נדהם מהדברים שלכם.

יגאל ביבי: אני רוצה לומר לאופיר פינס, הוא גדל על ברכי תנועת העבודה, הוא חניך עין-גב, אולי תחשוב, אופיר, שאפי איתם מייצג את מה שייצגו החלוצים שלכם פעם.

יגאל ביבי: אתם מזייפים, אתם חרגתם מערכי תנועת העבודה.

יגאל ביבי: היתרון של אפי, שהוא מייצג ערכים רוחניים שהוא ספג ב"מרכז הרב", נוסף על הערכים החלוציים שספג בהתיישבות בקיבוץ עין-גב.

יגאל ביבי: מלה אחד אתם לומדים, משיחיות.

יגאל ביבי: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, המנהיגים הצעירים של מפלגת העבודה, לא כמו אבותיהם, הם לצערי בורים ועמי-ארצות.

יגאל ביבי: אם אדם אומר דבר תורה, אם אדם מצטט פסוק, אם אדם מדבר בשם העם היהודי, בשם מורשתו, תרבותו, הם קוראים לזה משיחיות.

יגאל ביבי: פשוט האוזניים שלהם לא רגילות לשמוע חידושי תורה, יהדות, ערכים.

אליעזר כהן: יותר גרוע מזה, הם אומרים שזו גזענות.

יגאל ביבי: הם לא מבינים.

יגאל ביבי: הם לא מבינים.

יגאל ביבי: פשוט, הם לא מבינים.

יגאל ביבי: לכו ללמוד.

יגאל ביבי: אני בטוח שאם היו כאן קלינטון או בוש – האבא או הבן – הם היו קוראים להם משיחיים.

יגאל ביבי: מה לעשות, כשבוש מתחיל מלחמה, הוא קודם כול הולך לחדר הסגלגל וקורא – – –

ראובן ריבלין: הם קיבלו את זה – – – שהכומר של קלינטון אמר לו שהוא ראה בחלום שהוא צריך לשמור על ישראל.

יגאל ביבי: את זה הם קיבלו, זה לא משיחי.

יגאל ביבי: כשקלינטון עמד פה וציטט פסוקים, דיבר, התרגש שהלך לכותל – הם היו קוראים לו משיחי.

יגאל ביבי: כשבוש האב התחיל את מלחמת עירק וקרא לכל ראשי הדתות והכניס אותם לחדר הסגלגל לתפילה – הם היו קוראים לזה משיחיות.

ראובן ריבלין: קלינטון לא משיח אצלם, כי הוא אומר לחזור משטחי ארץ-ישראל.

דוד טל: אדוני השר, אתה נוטל פעם אחר פעם את רשות הדיבור ללא רשותו של היושב-ראש.

יגאל ביבי: מותר לו לסייע.

יגאל ביבי: אנחנו נילחם נגד הבורות שלהם.

יגאל ביבי: יושב-ראש הכנסת חייב לחזור בתשובה, לא רק מבחינה דתית, אלא מבחינות רבות.

דוד טל: לערכי מפלגת העבודה.

יגאל ביבי: אדוני השר, לא קרה מאז קום המדינה, שיושב-ראש כנסת, שהוא ממלא מקום הנשיא, ילך להפגנות, לא של ימין ולא של שמאל ולא בעתות משבר.

יגאל ביבי: הוא מייצג אותנו, הוא מייצג את הפרלמנט.

יגאל ביבי: בושתי ונכלמתי על שממלא מקום הנשיא הלך להפגנה, והוא שומע שם שפואד רוצח ילדים וממשיך להיות בהפגנה, וזה החבר שלו, היושב-ראש שלו.

יגאל ביבי: דבר כזה לא היה בכנסת.

יגאל ביבי: דבר אחרון, אדוני היושב-ראש.

יגאל ביבי: בור ששתית ממנו מים, אל תזרוק בו אבן; ראשון הצעקנים, שמכנה את המפד"ל – מפלגה שאבא שלו היה 40 שנה המנהיג שלה, שר מטעמה, שספג ממנה, שהיה ב"בבני עקיבא" – גזענית.

יגאל ביבי: תן להם, יש הרבה צעקנים אצלך במפלגה.

יגאל ביבי: אתה קופץ?

יגאל ביבי: מה אתה קופץ?

יגאל ביבי: אני מקווה, שהיום, יום השואה, יושב-ראש הכנסת לא יעשה לנו בושות כמו שהוא עשה לנו בנאום לפני שנה, כשהוא בא ואמר "מדינה של כל אזרחיה".

יגאל ביבי: אני חושב, שאם הוא ימשיך את הבושות האלה, הכנסת תצטרך לשקול איך היא מגינה על עצמה.

דוד טל: תודה רבה, אדוני.

דוד טל: חבר הכנסת מאיר פרוש, במסגרת של שש דקות.

דוד טל: אחריו – חברת הכנסת מרינה סולודקין, גם כן שש דקות.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני אישית סבור, שבדיוק כמו שיש יעד שצריך לשרש את הטרור, בדיוק כמו שיש יעד לשרש תשתיות, צריך שיהיה לנו יעד לשרש את המינוח שאלה הם שטחים כבושים.

מאיר פרוש: אלה לא שטחים כבושים.

מאיר פרוש: זה לא שטח כבוש.

מאיר פרוש: השמאל צריך לדעת את זה, הימין צריך לדעת את זה.

מאיר פרוש: גם כאשר אנחנו אומרים שנשרש את הטרור, אנחנו יודעים בלבנו פנימה שעדיין יהיו מעשי טרור, אבל צריך לשרש את הטרור וצריך גם לומר לעצמנו שאלה לא שטחים כבושים, כי אם אנחנו יודעים ומאמינים שאלה הם שטחים כבושים, כבר בעמדת הפתיחה מצבנו גרוע מאוד, כפי שהוא גרוע כיום.

מאיר פרוש: כולם יודעים את זה, והעולם הגדול והנאור, כמאמינים בדת הנוצרים, בוודאי ובוודאי יודעים מה שכתוב בתורה, שהארץ הזאת מובטחת לנו על-ידי הקדוש ברוך הוא, לאברהם, ליצחק וליעקב ולמשה רבנו, וכך דור אחר דור.

מאיר פרוש: ורק מכיוון שאנחנו רואים ומאמינים במה שנתפס אצל השמאל כשטחים כבושים, אנחנו מוכנים לוותר.

מאיר פרוש: וכשאנחנו מוותרים, אנחנו מבקשים לוותר עוד.

מוחמד ברכה: אתם מבתרים, ולא מוותרים.

מאיר פרוש: אנחנו יודעים ומאמינים, שהארץ הזאת היא שלנו, רק שמפני חטאינו גלינו מארצנו ונתרחקנו מעל אדמתנו.

מאיר פרוש: כשאנחנו בגלות, חבר הכנסת ברכה, אנחנו גם נמצאים בחסות האו"ם וגם נמצאים במערכת קשרים ידידותית עם ארצות-הברית ועם אנגליה ועם עוד מדינות בעולם.

מאיר פרוש: ולכן, ורק בגלל זה, אנחנו במשא-ומתן עם הפלסטינים, וגם להם יש חלקים בארץ-ישראל, אבל ארץ-ישראל מובטחת לנו.

מאיר פרוש: אני לא מדבר על המוסלמים, אבל הנוצרים בוודאי מאמינים במה שכתוב בתורה ויודעים שהארץ הזאת הובטחה לנו.

מאיר פרוש: השמאל צריך לדעת וכולם צריכים לדעת, ששונאים אותנו ומחפשים דרך ועילה איך לפגוע בנו, איך להקיז דם יהודי בכל פינה בארץ-ישראל.

מאיר פרוש: תמיד תהיה עילה, אם זה לקבוצה כזאת בעולם המוסלמי אם לקבוצה אחרת.

מאיר פרוש: לדעתי, כיום, מלבד הערבים בבית הזה, אנחנו בקונסנסוס, שבכל מה שקשור ללבנון, אנחנו עשינו את כל מה שמוטל עלינו.

מאיר פרוש: אבל, לצערי הגדול, כפי שאני זוכר לפני 20 ו-30 שנה, אז איש לא העלה על דעתו לומר, שכל השטחים, לרבות ירושלים, תמורת כל השלום.

מאיר פרוש: מי יודע אם באינתיפאדה השלישית לא יבואו ויאמרו לנו, שאם רוצים את כל השלום, גם צריך לחזור לאותה החלטה של זכות השיבה.

מאיר פרוש: יבוא יום, ואני בטוח בכך, שאותו שמאל שהיום מדבר על כל השטחים וכל השלום, יאמר לנו שגם בהר-דוב צריכים להתקפל, כי אחרת המזרח התיכון בסכנה.

מאיר פרוש: שריד, כיושב-ראש האופוזיציה, עמד כאן קודם וקונן מעל הדוכן על כך שישראל מבודדת.

מאיר פרוש: כן, אנחנו יודעים ש"הן עם לבדד ישכון", ש"הלכה היא שעשיו שונא ליעקב", אבל זה לא אומר, שאם אנחנו מבודדים, אנחנו צריכים להתקפל ולוותר על עמדות ועל מעמד שיש לנו.

מאיר פרוש: הרי גם שריד יודע היטב, שכשברק כיהן כראש ממשלה והציע כמעט את הכול, ואולי את הכול, קיבלנו אינתיפאדה תמורת הצעותיו.

מאיר פרוש: אנחנו צריכים לשנן לעם ולומר שוב ושוב, שאין זו שאלה מה זה יועיל אם אנחנו נשרש את הטרור, מה זה יועיל אם אנחנו נהיה באותם שטחים ונקעקע את המחבלים ואת הטרור.

מאיר פרוש: צריך לדעת, שאם חלילה לא נעשה את מה שעושים בימים אלה, לא רק מה שהיה לנו בחג הפסח יהיה פה חס וחלילה, אלא גם אלה ועוד, חס וחלילה.

מאיר פרוש: גם כאשר השמאל מציע את מה שהוא מציע והימין לא מאמין בזה, וגם כאשר הימין מציע את מה שהוא מציע והשמאל לא מאמין בזה, לאורך כל התקופה אנחנו יודעים שיש לנו עסק עם שונאים שמחפשים כל דרך איך לפגוע ואיך להקיז דם יהודי.

מאיר פרוש: אנחנו צריכים ללכת בדרך המסורה לנו מדור לדור, להמשיך ולהתחזק בדרכי השם, להתחזק באמונה, כי לא הפתרון הזה יציל אותנו ולא הפתרון הזה יועיל ויציל אותנו.

מאיר פרוש: אני פונה מעל במה זו, בימים קשים אלה, בואו נחזור למקורות, בואו נחזור ונחזק את המסורת היהודית, כי מה שנשאר לנו זה להתחזק באמונה וללכת בדרכי השם.

מאיר פרוש: בסיום דברי אני רוצה לברך את המצטרפים לממשלה, גם מסיעת המפד"ל וגם מסיעת גשר, את החברים הרב יצחק לוי, מר אפי איתם ומר דוד לוי.

מאיר פרוש: תודה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חברת הכנסת מרינה סולודקין, ואחריה – חברת הכנסת נחמה רונן.

נעמי חזן: חברות הכנסת, אני מבקשת שתקפידו על הזמן.

נעמי חזן: שש דקות זה הרבה זמן.

מרינה סולודקין: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר המייצג את ממשלת ישראל, חבר הכנסת רובי ריבלין, חברי הכנסת, אני רוצה לומר לכם, שסיעת ישראל בעלייה מברכת על מבצע "חומת מגן" כתגובה נכונה וצודקת, וכן את כל התהליכים שהיו לפני זה.

מרינה סולודקין: אני רוצה להדגיש, שלא מדינת ישראל ולא כוחות הביטחון יזמו את המשבר שיש לנו עכשיו.

מרינה סולודקין: ממשלת אהוד ברק, שאנחנו היינו חברים בה, התקרבה למצב שהציעה את הסדר הקבע וקיבלה את התשובה שקיבלה, כלומר סירוב מוחלט של הרשות הפלסטינית והתחלה של הטרור.

מרינה סולודקין: בזמנים קשים כל כך חשובה מאוד האחדות לא רק בעם, אלא גם האחדות בממשלה.

מרינה סולודקין: סיעת ישראל בעלייה תומכת מכל הלב בממשלת האחדות ובהרכבה.

מרינה סולודקין: כשאנחנו שומעים כאילו סיעת גשר או סיעת המפד"ל לא מתאימות להיות בקואליציה ובממשלת ישראל, אנחנו מופתעים.

מרינה סולודקין: למה?

מרינה סולודקין: אנחנו היינו די טובים – – –

ראובן ריבלין: הם יכולים להיות בקואליציה רק כשמפלגת העבודה בשלטון.

מרינה סולודקין: כן, זה מה שאני רוצה לומר.

מרינה סולודקין: היינו די טובים להיות חברים בקואליציה, להיות בממשלת ברק, גם ישראל בעלייה וגם גשר וגם המפד"ל, אבל עכשיו, כשיש ממשלת אחדות שבראשה ראש ממשלה מהליכוד וגם חברים ממפלגת העבודה, זה לא נכון.

מרינה סולודקין: אני חושבת שיש כאן שמץ של סילוף, וזה דבר שאני לא מקבלת.

מרינה סולודקין: כסיעה של מרכז לאומי פוליטי אנחנו חושבים, שהתרומה של גשר, שהיא מפלגה חברתית, וגם התרומה של מפלגת המרכז וסיעת המפד"ל תהיה מאוד מאוד חשובה לממשלה הנוכחית.

מרינה סולודקין: אני קוראת מהבמה הזאת לכל הסיעות והמפלגות הציוניות להצטרף לממשלה בראשות אריאל שרון.

מרינה סולודקין: אני מדברת גם על סיעת מרצ וגם על סיעת שינוי, שאנחנו, ישראל בעלייה, רוצים לראות בממשלה הזאת.

מרינה סולודקין: זה יהיה הביטוי הכי טוב לאחדות העם.

מרינה סולודקין: אני חוזרת ומדגישה, שאנחנו מברכים את השרים החדשים, ואנחנו מחזקים את ידיו של שר הביטחון בנימין בן-אליעזר, גם את ידי ראש הממשלה אריאל שרון, הרמטכ"ל וכל כוחות הביטחון, קצינים וחיילים.

מרינה סולודקין: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך, גברתי.

נעמי חזן: חברת הכנסת נחמה רונן, ואחריה – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

נחמה רונן: תודה.

נחמה רונן: גברתי היושבת-ראש, אדוני שר התקשורת, חברי וחברות כנסת, ערב ליל הסדר ישבתי כמו רבים מחברי הבית הזה, וכמו רוב בית ישראל ליד שולחן הסדר, רק שאולי בהבדל מאחרים, ניידות המשטרה עברו ליד ביתי, משום שהטבח הנוראי היה בנתניה, ואנחנו פשוט התחלנו לשמוע את הסירנות והבנו שמשהו לא טוב קורה.

נחמה רונן: אחרי חמש דקות התפתינו לפתוח את הטלוויזיה, וגם הבנו למה כל כך הרבה ניידות משטרה עוברות, וכל החשק להמשך הסדר פשוט יצא באותו רגע.

נחמה רונן: איכשהו זחלנו כמו כולם עד האוכל, ואני מודה ומתוודה שבקטע הזה עזבנו את קריאת ההגדה.

נחמה רונן: אני חושבת, גברתי היושבת-ראש, שלא אטעה אם אומר, שאחרי הטבח הנוראי שהיה בליל הסדר בנתניה, כמעט כל הציבור הישראלי חי בתחושה, שאי-אפשר להמשיך כך עוד, ורוב רובו של הציבור, אני חושבת, נותן גב ונותן תמיכה לממשלה במדיניות שלה ובתגובה שלה ובניסיון לשים קץ למצב הבלתי-נסבל הזה, כשכל יום מתפוצצים במקום אחר במדינת ישראל.

נחמה רונן: אבל אותי מטריד, גברתי היושבת-ראש, מה קורה ביום שאחרי.

נחמה רונן: אני תומכת בראש הממשלה, אני תומכת במהלכי הממשלה, אבל – לאן זה הולך, מה קורה יום אחרי?

נחמה רונן: הרי להישאר בשטחים לא נוכל, גם אם אנחנו נורא רוצים; ואני יודעת שיש פה חברים בכנסת שחושבים שצריך להישאר שם, אבל לא נוכל להישאר שם.

נחמה רונן: ואז השאלה היא אם עוד פעם יכפו עלינו הסדר, אם עוד פעם נצטרך לעשות משהו בלחץ, כי האמריקנים והאירופים והחלטת האו"ם יכפו עלינו, או שאולי סוף סוף אחרי 35 שנה יהיה לנו שכל להתחיל לעשות מהלכים, להתחיל לעשות מה שטוב לנו ולאינטרסים שלנו, ולא לקבל תכתיבים כל פעם, כי אנחנו לא יודעים לעשות אף פעם שום דבר בזמן.

נחמה רונן: תמיד זה מאוחר מדי, תמיד זה מעט מדי.

נחמה רונן: שמעתי פה מראש הממשלה, גברתי היושבת-ראש, כי הוא מדבר על אזורי חיץ, או בלשונו הוא קורא לזה אזורי ביטחון מוגדרים.

נחמה רונן: אולי שר התקשורת יוכל להסביר לנו למה הכוונה, כי לא הצלחתי להבין מראש הממשלה מה זה אזורי ביטחון מוגדרים.

נחמה רונן: כמה זמן לוקח להכין אזורים כאלה, חודשים, שנים, כמה כסף, האם זו גדר?

נחמה רונן: הרי אני שומעת כל הזמן, שהממשלה מתנגדת להצבת גדר, ולו מהטעמים האידיאולוגיים.

ראובן ריבלין: במקום שצריך יהיו מכשולים.

נחמה רונן: מכשולים זו מלה מעניינת.

נעמי חזן: אדוני, זה אזור חיץ מוגדר?

ראובן ריבלין: כן.

נחמה רונן: אולי הממשלה תציב את המכשולים האלה גם תוך כדי קביעת עובדות בשטח – של פינוי מקומות מבודדים?

נחמה רונן: אני רוצה, אדוני שר התקשורת, לנצל אולי, ברשותך, גברתי היושבת-ראש – – –

ראובן ריבלין: זה כבר נושא מדיני.

נחמה רונן: אני רוצה לספר לך, אדוני שר התקשורת, בעלי נקרא בצו לשירות מילואים בשכם, והוא עם חבריו עושים שמירות באזור תפוח.

נחמה רונן: כקילומטר מתפוח הקימו שני חברים מהיישוב תפוח התנחלות בודדים, או התיישבות בודדים – שמו קרוון עם עשר עזים, ויש התיישבות חדשה.

נחמה רונן: על ההתיישבות הבודדת הזאת שומרת כיתת חיילים וקצין.

נחמה רונן: בערב פסח, אדוני שר התקשורת, הם לא היו שם.

נחמה רונן: הם יצאו לחוג את החג.

נחמה רונן: אבל כיתת החיילים והקצין נשארו לשמור שם על העזים ועל מבנה הקרוון שנשאר שם.

נחמה רונן: אז אולי הממשלה, במסגרת אזורי החיץ ואזורי הביטחון המוגדרים, גם יכולה לשקול שיקול מה נכון לחיילי צה"ל, על מי הם צריכים לשמור ועל מי הם לא צריכים לשמור, על מי הם צריכים לסכן את נפשם ועבור מי הם לא צריכים לסכן את נפשם.

נחמה רונן: אני רוצה, אדוני שר התקשורת, לומר גם כמה מלים על התרחבותה של הממשלה, כי בזאת עסקינן.

נחמה רונן: אני אומרת בלב כבד מאוד, בייחוד שנכנס חברי, חבר הכנסת דוד לוי, שאני מאוד שמחה על כך שהוא יהיה חלק מהממשלה הזאת, אבל, אדוני שר התקשורת, רבע מהכנסת הופכת להיות ממשלה.

נחמה רונן: אני חושבת שזה מצב לא תקין לחלוטין.

נחמה רונן: אני חושבת, שאם צה"ל טוען שאין לו כסף לקנות אפודים לחיילים, לא ברור לי מאיפה פתאום יש כסף לעוד שלוש לשכות וצוות שלם שהצטרף אליהן.

נחמה רונן: אלה סדרי העדיפויות של הממשלה הזאת?

נחמה רונן: אין לה סדר עדיפויות אחר?

נחמה רונן: צריך להרחיב את הממשלה?

נחמה רונן: מדוע היא לא יכלה להמשיך לקבל את התמיכה שלה, כמו שהיא קיבלה עד עכשיו, בין מאנשי גשר, בין מאנשי המפד"ל, מכל אלה שהיא רוצה לצרף אותם?

נחמה רונן: זו העת להרחיב את הממשלה?

נחמה רונן: ואולי עוד מלה, גברתי היושבת-ראש.

נחמה רונן: אני אמרתי, שאם משהו מעודד אותי זה שחבר הכנסת, השר המיועד, יהיה חלק ממנה, אבל היושב-ראש החדש של המפד"ל – המליכו יושב-ראש חדש, רצונם-זכותם, כמובן שלא אתערב בשיקולי מפלגה אחרת, הם בוודאי יודעים מה טוב להם – אבל אותו יושב-ראש חדש של המפד"ל אומר, ואני מצטטת מדברים שאמר, לא מפרשנות: לא תיתכן עוד ריבונות נוספת בין הים לירדן, חוץ מהריבונות הישראלית.

נחמה רונן: מה לדעת יושב-ראש המפד"ל החדש נעשה עם 3 מיליוני פלסטינים שחיים שם?

נחמה רונן: האם כמו שהוא אמר בטלוויזיה: אני מזמין אותם, אהלן וסהלן, יוכלו לגור אתנו; יתנהגו יפה, נתנהג אתם יפה, לא יתנהגו יפה, אז נדע גם מה לעשות בהם?

נחמה רונן: נחזיק כמשטר האפרטהייד 3 מיליוני פלסטינים תחת כיבוש, או תחת איזו נוסחה חדשה שיש ליושב-ראש המפד"ל החדש?

נחמה רונן: האם שלטון האפרטהייד בדרום-אפריקה זה המודל הנכון למדינת ישראל, זה מה שהוא רוצה להביא לנו?

נחמה רונן: ודבר נוסף, שלא פחות מקומם אותי – אפי איתם מדבר על מדינת ישראל כמדינת תשובה.

נחמה רונן: אולי ידע יושב-ראש המפד"ל החדש, שרוב רובה של מדינת ישראל הוא ציבור חילוני או ציבור שומר מצוות.

נחמה רונן: זה לא ציבור שרוצה לראות את מדינת ישראל מדינת תשובה.

נחמה רונן: אני לא שמעתי אף אחד מראשי המפד"ל, מחברי הכנסת של המפד"ל המכהנים בבית הזה, מדבר על רצונו להפוך את מדינת ישראל למדינת תשובה.

נחמה רונן: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה לומר, שסיעת המרכז תתמוך בצירוף השרים לממשלה.

נחמה רונן: אני באופן אישי אצביע נגד.

נחמה רונן: תודה.

נעמי חזן: אני מודה לגברתי.

נעמי חזן: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו – חבר הכנסת דוד לוי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש, מכובדי השר, גם השר שבדרך, חברי הכנסת, יום קשה לעם, ולעם בצד האחר של הגבול, ואין בשורות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שמענו את ראש הממשלה, שמענו אותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כנראה אפילו לראש הממשלה יש דעה שיש פה אנשים שרמתם ורמת ההבנה שלהם היא פחותה, או ירודה או לקויה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא אומר: אני הייתי מוכן ללכת לביירות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יפה, לאחר שהלכת פעם לביירות ולא נתנו לך, בפעם ההיא הממשלה לא נתנה לו להגיע לביירות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בפעם הזאת הוא ראש ממשלה, אין ממשלה שתמנע בעדו, אבל כנראה שהאנשים בביירות כמובן יתייחסו לדבר בצורה המתאימה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה זה ללכת לביירות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה רוצה להיות חבר מן המניין בליגה הערבית?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין שום בעיה, תוכל להיות, אבל קודם כול תהיה חבר מן המניין במשפחת העמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תהיה חבר מן המניין במדינות השפויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תהיה חבר מן המניין כראש ממשלה סביר במדינת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא מוליך את כולנו מדחי אל דחי, מדם ליותר דם, מכוח ליותר כוח, וכאילו בסיס אחד מדריך אותו בכל צעדיו – מה שלא הצליח עד עכשיו בכוח, יצליח בעוד יותר כוח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאן נגיע?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדברים על 1,500 עצורים, פלוס מינוס, על 500 הרוגים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמה יש לך עוד, מר שרון, עד שתגיע?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפי התיאוריה שלך, כמה עוד צריך להרוג, וכמה עוד צריך לעצור, כמה עוד צריך לכלות, והדרך הזאת לאן היא תוביל?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פעם שמעתי את השר לוי אומר, שהטיסה הזאת מובילה לשום מקום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הממשלה הזאת לא רק שהיא לא הולכת לשום מקום, היא הולכת למקום מאוד גרוע, הרבה יותר גרוע, השר לוי, מאותה ממשלה שלפי הגדרתך היתה הולכת בטיסה לשום מקום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פה הטיסה היא למקום גרוע ביותר, תהיה יותר שפיכות דמים, יהיה יותר מרחץ דמים, יותר דיכוי, יותר עוני, יותר אכזריות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראש הממשלה אומר: אני דיברתי אתם על שלום, ואחרי זה נדבר על שלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה זה לדבר על שלום?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כולם יודעים לדבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כולם מוכנים במליצות יפות לעשות כך כל בוקר וערב, אבל השאלה מה עושים, לא מה מדברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה עושה הממשלה הזאת, מה עושה מר שרון, כדי להוציא את כולנו משפיכות הדמים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יותר התנחלויות, יותר דיכוי, יותר התאכזרות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: להיכנס למחנה ג'נין ולערים הפלסטיניות ולשכם ולכל מקום, כשזה עולה בדם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נכון שהיחס הוא כמעט מבוטל, אולי אחד לעשרה, אחד למאה, לפי היחס של הכניסה לערים הפלסטיניות – אחד למאה, אבל בכל זאת זה דם של אנשים, זה דם של בני אדם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך אפשר להתייחס לשפיכות הדמים הזאת בכזאת זילות ובכזאת התכחשות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איפה המסר המדיני?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה אדוני ראש הממשלה מוכן לעשות כדי להגיע באמת לשלום, לא רק לדבר ולא רק להצהיר הצהרות יומרניות שאינן משכנעות אפילו ילד קטן, שאדוני מוכן ללכת ולשבת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני הלכת וישבת, מה עוד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש פה יוזמה של כלל המדינות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני, הגבולות של 1967 הם 22% משטח המדינה בסך הכול, תמורת שלום מלא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא אץ על זה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא תפס את זה בחוזקה, הוא אמר באמת יש פה פתח?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא לא רוצה את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כולכם יודעים שהוא לא רוצה את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כולכם יודעים שהוא רוצה עוד יותר התנחלויות, עוד יותר כיבוש, עוד יותר דיכוי, ואין דרך אחרת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי הוא מהמר על דבר אחד, מהמר על הבלתי-אפשרי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא מהמר על כך, שאם הוא מעליב את ערפאת, ואם הוא באופן אישי פוגע באיש הזה, ואם הוא באופן אישי אולי בתאונה, תאונת עבודה, תאונת צבא – ערפאת בצורה כלשהי ימוגר או יגורש או ייהרג, אז מה פתרת, לאן הבאת?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו המטרה, זה היעד, זו המדיניות שאתה מוליך בה אותנו, ואתה אומר שאתה מושיט יד לשלום?

ראובן ריבלין: אתה חושב שיש פה אנשים שלא מבינים – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני בדיוק אמרתי את הדברים הנכונים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל טיפת דם יקרה, וכל הרוג נוסף הוא יקר, והוא בלתי נחוץ, וחייבים לשים לזה קץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: וזו דעתי כל הזמן, ואתה יודע את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל השאלה היא איך יוצאים מזה, זו השאלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה שאתה תענה וגם ראש הממשלה שלך, איך יוצאים מזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על-ידי זה שמנדים את ערפאת ומגרשים אותו ופוגעים בו?

ראובן ריבלין: לא רק את ערפאת, את כל הטרוריסטים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על-ידי זה שעומדים פה מעל הדוכן הזה ומצהירים הצהרות גלובליות: הושטת יד לשלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מתי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי אתה היחיד במדינה הזאת שנתפס בהצהרתו, שאמר שלעולם לא ילחץ את ידו של ערפאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך תעשה שלום?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עם מי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למי אתה מושיט יד לשלום?

מיכאל קליינר: אל העם, אל אנשים חפים מפשע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לעם הזה יש מנהיג, הוא גם נבחר, והוא גם גיבור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז אתה רוצה לעשות שלום עם העם הזה, אתה עושה את זה דרך המנהיג הבלתי-מעורער שלו, דרך המנהיג ששרון עזר לו להיות הגיבור הבלתי-מעורער.

נעמי חזן: חבר הכנסת דהאמשה, זמנך תם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היו כאלה שחלקו עליו ולא הסכימו לדרכו, והאשימו אותו בכל מיני מעשים גרועים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה שומע אותם היום?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא תשמע ילד פלסטיני אחד שאומר מלה רעה על ערפאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל מה שהממשלה הזאת עושה בכוונה, אבל במרמה כלפי העם, ממש מביא להיפך הגמור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומר, שלא צריך לצרף שרים חדשים לממשלה, צריך את כל הממשלה הזאת לסלק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם יש לכם אומץ, שהעם יאמר את דברו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת דוד לוי, אולי תסביר בשלוש הדקות שעומדות לרשותך, איך אתה מצליח פעם אחר פעם?

דוד לוי: אני אוכל אולי לתת שיעור לעוד כמה על מהי אחריות וגם מה זה עיקרון בחיי אדם.

דוד לוי: בעיקרון אתה צריך להיות שלם עם עצמך, להסיק את המסקנה כאשר הדבר המשותף והמוסכם מופר, שהכיסא לא ישנה אותך.

דוד לוי: אחריות היא לעת הזאת.

דוד לוי: כאשר יש מצב חירום, צריך לשים את הכול בצד ולקיים את חובתך האזרחית, זאת אני עושה.

דוד לוי: משום ששאלת, גברתי היושבת-ראש, אז זו תשובתי.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: אתה רוצה עכשיו להתחיל את הנאום מההתחלה?

דוד לוי: ברשותך.

נעמי חזן: אבל תדע שיש לך שלוש דקות.

נעמי חזן: ואני כבר מכירה אותך, הדקה הראשונה זה להתחמם ואחר כך יש עוד עשר.

נעמי חזן: אתה כמעט שר, יהיה לך המון זמן בהמשך.

נעמי חזן: תתחיל מחדש, בבקשה.

דוד לוי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, לא כדי להגן על משהו או על מישהו אני מרגיש חובה לומר, שבדיון היום היינו עדים לדבר שלא היה לו תקדים בכנסת, אלא אולי במקרה נדיר אחד, שונה לחלוטין.

דוד לוי: ראש ממשלה עולה על דוכן הכנסת ביום כזה כדי לתת הודעה מדינית לכנסת, ודרכה לעם ולעולם, ולא יכול להתבטא בגלל השתוללות שכזאת?

דוד לוי: אני חושב, שכל אזרח אשר צפה בנו התבייש, אם לא התקומם.

דוד לוי: אני חייב לומר, שיושב-ראש הכנסת היום אפשר טרור מילולי בפרלמנט של ישראל.

דוד לוי: אני מקווה, שכל אחד יעשה את חשבון הנפש, כדי שדבר זה לא יישנה עוד.

דוד לוי: גברתי היושבת-ראש, זה שנה ומחצה עובר על מדינתנו גל של טרור, השוטף בדם נקיים את ערינו ואת יישובינו.

דוד לוי: במשך שנה מאז הקמתה של הממשלה הזאת היינו עדים לדרך של הבלגה, של איפוק ושל חריקת שיניים.

דוד לוי: התוצאה היתה מרחץ דמים, קורבנות של ילדים, נשים, זקנים וצעירים, שבר בעם, אובדן תחושת הביטחון וחרדה בכל בית בישראל.

דוד לוי: היום אנחנו מקיימים דיון מדיני, ואני לא יכול שלא "להתפעל" מן ההיתממות של חברים מסוימים כאן, כאילו היו מנותקים ולא היו אתנו, לא חוו את מה שחווינו, לא כאבו את מה שכאבנו, והם מיתממים.

דוד לוי: כל קרב, כל מלחמה, כשנופלים חללים ובני-אדם, זה דבר כואב עד מאוד.

דוד לוי: האם זה לא נכפה עלינו?

דוד לוי: איך זה קרה?

דוד לוי: קמנו להגן על נפשנו.

דוד לוי: האם למישהו יש פטנט לאופן שבו אפשר היה לבלום את הגל הנורא הזה ולהגן על אזרחינו?

דוד לוי: האם על-ידי הטפה?

דוד לוי: הרי נוסו כל הדרכים: הבלגה, איפוק, ויתורים שלא היו כמותם כמעט על הכול, ומה היתה התוצאה?

דוד לוי: מה נותר לממשלה הנושאת את השם הזה, ממשלה האחראית לביטחון אזרחיה?

דוד לוי: למה נועד צבא-הגנה לישראל, אם לא לעת הזאת?

דוד לוי: כדי לקיים את ההגנה על האזרחים.

דוד לוי: ביקרנו את הממשלה הזאת על מדיניותה, שאם היתה נמשכת, היתה מביאה לשיברון לב ולשבר נורא שלא היה כמותו, וכל אחד התחיל לשאול אל עצמו: החסרי אונים אנחנו?

דוד לוי: האם אבודים אנחנו?

דוד לוי: אמהות דואגות לילדים, והילדים לא יוצאים החוצה.

דוד לוי: גברתי היושבת-ראש, זוהי המציאות המרה והנוראה.

דוד לוי: אני שואל, האם אלה המדברים, בכנות, בינם לבין עצמם, עם משאלות לבם והשקפת עולמם, אבל הם עם עצמם, האם הם יכולים לבוא לכנסת ולעם ולומר היום: יש לנו עם מי לדבר?

דוד לוי: האם יש מי ששומע את מה שאנחנו אומרים?

דוד לוי: האם יש מי שמוכן ללכת לפשרה כלשהי?

דוד לוי: אין בנמצא.

דוד לוי: יודעים זאת.

דוד לוי: ישראל עומדת בפני אחת מן השתיים: או שתיכנע טוטלית ותסכן את עתידה, או שתעמוד ותגן על עצמה עד שישתנו הנסיבות.

דוד לוי: זוהי הברירה הנוראה שיש לה, ואין נוראה ממנה.

דוד לוי: בין להיכנע ולסכן את עתידנו, לבין לעמוד על זכותנו להגן על חיינו, הגנת החיים קודמת.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת עמיר פרץ, ואחריו – חבר הכנסת רומן ברונפמן.

נעמי חזן: חבר הכנסת לוי, בכל זאת דיברת פי שניים מהזמן שהוקצה לך, אבל אי-אפשר לעצור אותך – לא אותך ולא את יוסי שריד.

זאב בוים: היא ישר עשתה גזירה שווה.

נעמי חזן: עשיתי גזירה שווה.

עמיר פרץ: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, זו שעה של חשבון נפש ושעה שבה הסיעות אומרות את דברן, אף שייתכן מאוד שלעת הזאת היתה יפה השתיקה.

עמיר פרץ: אבל אם כולם מדברים על ההרג ועל המתים ועושים את חשבון הנזקים, אני הייתי רוצה לדבר קצת על החיים.

עמיר פרץ: הייתי רוצה לדבר על החיים עכשיו, והייתי רוצה לדבר גם על החיים יום אחרי המלחמה, ויסלחו לי אם אני אשמע מנותק ממה שהולך בכנסת, אבל אני רוצה שידעו – ולמרות כל חילוקי הדעות, יש דבר אחד שכולנו מוכרחים להסכים עליו – המלחמה הזאת גורמת נזק קשה מאוד למאות אלפי אנשים ואזרחים ולמשק הישראלי.

עמיר פרץ: אני רוצה לעמוד על כמה מהעובדות שמנוצלות בעת מלחמה.

עמיר פרץ: קודם כול, אם יש שעה שבה מוכרחים לדבר על הפערים החברתיים בישראל, זו השעה הזאת.

עמיר פרץ: אין מדינה שעומדת במבחן שבו היא דורשת מהאזרחים שלה להקריב את חייהם באופן שווה בחזית, והפערים כל כך גדולים בעורף.

עמיר פרץ: מחפשים רגע כדי לבוא ולומר לכולם: אל תשכחו, יש יום אחרי המלחמה, ויום אחרי המלחמה יחזרו אזרחי ישראל ובניהם, יחזרו הבנות והבנים, וימצאו את עצמם מתמודדים מחדש על הזכות להתקיים בכבוד, על הזכות להתפרנס בכבוד ועל הזכות לקבל את ההזדמנות השווה במדינה הזאת.

עמיר פרץ: אני בכלל מאמין, שאם ערך האדם היה הדבר המרכזי שעליו היינו נאבקים, יכול להיות שהאווירה במדינת ישראל היתה אווירה שונה, שהיתה יוצרת תשתית הרבה יותר טובה ובעזרתה יכולנו להגיע להסדרים גם עם שכנינו.

עמיר פרץ: אני מאמין, שאם גם בצד הפלסטיני היו שוקדים על הזכות להתפרנס, היו רואים את האדם הפלסטיני שצריך לקיים את משפחתו, ואם כל מדינות המזרח התיכון היו רואות באזור שהן חיות בו מקום שבו כל בני-האדם באשר הם צריכים להתקיים בכבוד, להפרות אחד את השני ולהיות יצירתיים יותר באשר לניצול הנתונים הבלתי-רגילים שיש למזרח התיכון, אילולא הוא היה כל כך מסוכסך, האווירה היתה שונה.

עמיר פרץ: אבל אני רוצה קודם כול לעמוד על כמה בעיות שנוגעות למדינת ישראל.

עמיר פרץ: ראשית, אני רוצה לפנות לשר הביטחון.

עמיר פרץ: יש תופעה מאוד קשה, שאנשי מילואים שגויסו בצו-8, שוחררו כמה ימים לאחר שגויסו.

עמיר פרץ: כנראה שהמערכת לא ערוכה להנפיק להם את כל האישורים הנדרשים.

עמיר פרץ: הם מגיעים הביתה, ולוקח להם שבועות לקבל את אותם תשלומים קטנים שהם צריכים לקבל מהביטוח הלאומי.

עמיר פרץ: לכן אני פונה לשר הביטחון.

נסים דהן: עוד לא עברו כמה שבועות.

נסים דהן: המלחמה כולה נמשכת עשרה ימים.

עמיר פרץ: תתפלא שיש כאלה שגויסו לפני עשרה ימים וכבר שוחררו.

נסים דהן: בסדר, אבל לא עברו שבועות.

עמיר פרץ: תתפלא, יש כבר חיילי מילואים שגויסו – – –

נסים דהן: אני מסכים עם כבודו, אבל זה לא שבועות, זה ימים.

עמיר פרץ: לא, מרגע שאתה משתחרר.

עמיר פרץ: אם אתה לא מקבל את האישור שלך ביום השחרור, יעברו לפחות חודשיים עד שתקבל את התשלום.

עמיר פרץ: אם קיבלת באותו יום, התשלום שלך יינתן בתוך כמה שבועות.

עמיר פרץ: כי אם אתה מקבל את האישור ביום השחרור, הביצוע נכנס לתוקף.

עמיר פרץ: לכן אני מקדים תרופה למכה.

עמיר פרץ: אני לא צריך זעקה גדולה של עשרות אלפים בעוד חודש, שכולם פתאום במשבר בגלל בעיה ביורוקרטית טכנית.

דוד לוי: ואז זה יהיה בשבועות.

עמיר פרץ: יכול להיות.

עמיר פרץ: אני משתדל לבוא ולהתריע לפני.

נעמי חזן: אני לא מפריעה לך, אבל בכובע האחר שלי, כיושבת-ראש ועדת משנה של ועדת החוץ והביטחון לכוח-אדם בצה"ל, אני אבדוק את העניין.

עמיר פרץ: אני מודה לך מאוד, גברתי.

עמיר פרץ: אני בהחלט רוצה לפנות בבקשה נוספת.

עמיר פרץ: דיברתי עם יושב-ראש לשכת התיאום ועם ראשי התאחדות התעשיינים בישראל, ואני רוצה לפנות למעסיקים בישראל בשתי בקשות.

עמיר פרץ: בקשה ראשונה: לא לנצל בשום פנים ואופן את המצב הביטחוני הקיים.

עמיר פרץ: היום פתאום לכל אחד קשה, לכל בעל מפעל קשה.

עמיר פרץ: גם כאלה שכל הייצור שלהם הוא ליצוא בלבד, פתאום כולם רוצים לצמצם, רוצים לייעל.

עמיר פרץ: אם מדברים על אחריות לאומית, האחריות הלאומית מוטלת על כולנו.

עמיר פרץ: זו לא העת שבה אנשים יגויסו למילואים, יחזרו למקום העבודה וימצאו שאין להם לאן לחזור.

עמיר פרץ: זו לא העת ליצור תחושה של אי-ודאות, כשכולם מרגישים מין תחושת חירום ורצון לתת כמיטב יכולתם.

עמיר פרץ: לכן אני פונה למעסיקים, גם מי שחושב שהוא צריך לעשות היום תוכנית הבראה, תוכנית לפיטורים, האחריות הלאומית שמוטלת עליכם היא לדחות את התוכניות שלכם עכשיו.

עמיר פרץ: דבר נוסף שאני רוצה לבקש: אנחנו יודעים, שאנשי מילואים רבים עוזבים את ביתם לא ערוכים, הם לא ציפו לכך שבן-לילה יקראו להם – כי זו לא הודעה שמקבלים אותה בנוהל רגיל, אלה הודעות של צו-8, ואנחנו בהסתדרות מתכוונים להקים חדר מצב שיטפל באנשי מילואים אלה – אני פונה לכל הגורמים במשק, להתחשב במצב המיוחד שעובדים האלה נמצאים בו, כי היום זו שעת מבחן לכולם.

עמיר פרץ: כפי שאמרתי לא אחת, המבחן של מדינת ישראל הוא בעמידה על החוסן החברתי, והוא הערובה ליכולתנו ולעמידתנו ולחוסן הביטחוני שלנו בשעת משבר.

עמיר פרץ: תודה רבה.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: חבר הכנסת רומן ברונפמן – לא נמצא.

נעמי חזן: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, ואחריו – חבר הכנסת עזמי בשארה.

נעמי חזן: אם לא יהיה – חבר הכנסת אחמד טיבי, ואחריו – חבר הכנסת מיכאל קליינר.

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, שמעתי היום את נאומו של ראש הממשלה, שאיננו מבשר אלא את המשך הכיבוש, המשך ההרג, המשך הטבח בעם הערבי הפלסטיני.

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, כרגע קיבלתי טלפון ממחנה הפליטים בג'נין.

מוחמד כנעאן: לא רק שהרסו כ-50 בתים על תושביהם, אלא שכ-100 צעירים הופשטו ונותרו כביום היוולדם וגירשו אותם רגלית לכפר רומאנה.

מוחמד כנעאן: אומרים למה חבר כנסת זה ואחר אומרים כל מיני ביטויים.

מוחמד כנעאן: אני אומר את הדברים האלה ערב יום השואה, השואה שהיתה לעם היהודי.

מוחמד כנעאן: כנראה שיש אנשים שעדיין לא הבינו ולא תפסו מה שהיה אז במלחמת העולם השנייה, והם מנסים להפעיל אותן שיטות – –

מיכאל קליינר: גברתי היושבת-ראש – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת כנעאן – – –

מוחמד כנעאן: – – על העם הערבי הפלסטיני.

נעמי חזן: חבר הכנסת כנעאן, אל תשים אותי במצב שאני אצטרך להוריד אותך.

נעמי חזן: תיזהר.

מוחמד כנעאן: אני נזהר מאוד.

מוחמד כנעאן: מה אמרתי?

נעמי חזן: אני מבקשת.

נסים דהן: חבר הכנסת קליינר, שידבר לקיר.

נסים דהן: מה אתה עושה פה?

מוחמד כנעאן: עם כל הכבוד, נשמעו כאן דברים אחרים.

מוחמד כנעאן: דבר כזה אי-אפשר פשוט לתאר אותו.

מוחמד כנעאן: חבר הכנסת קליינר, אם כל כך אכפת לך, אתה צריך לצאת ראשון נגד מעשים מהסוג הזה.

מיכאל קליינר: אבל אל תשווה את זה לתאי גזים.

מוחמד כנעאן: תלמד את הדברים שלי.

מוחמד כנעאן: אמרתי שמשתמשים בשיטות.

מוחמד כנעאן: לא אמרתי כל השיטות.

נעמי חזן: זה היה על הגבול.

נעמי חזן: הזהרתי.

מוחמד כנעאן: על כן, גברתי היושבת-ראש, אני מזהיר את האנשים האלה.

מוחמד כנעאן: ציפיתי לשמוע מיוסף לפיד מלה אחת בגנות המעשים האלה, בגנות הטרור, הרצח הנפשע.

מוחמד כנעאן: הטענה שרוצים למגר את הטרור היא טענה נפסדת.

מוחמד כנעאן: בדרכים כאלה לא ממגרים שום דבר, רק ממגרים את הסיכוי האחרון לשלום.

מוחמד כנעאן: כי זו ממשלה נפשעת, והיום היא מצרפת אליה היידר שני.

צבי הנדל: אי-אפשר להעיף אותו מפה?

נעמי חזן: חבר הכנסת צבי הנדל, הדברים נאמרו קודם.

מוחמד כנעאן: אפי איתם הוא היידר שני.

אורי אריאל: אל תבלבל את הציבור.

מוחמד כנעאן: מי שכותב את הדברים האלו, מי שאומר על ערביי ישראל שהם סרטן בלב המדינה, הוא היידר, הוא סרטן כמוך.

צבי הנדל: (קורא בשפה הערבית)

מוחמד כנעאן: (קורא בשפה הערבית)

נעמי חזן: מה זה?

נעמי חזן: מה קורה כאן?

צבי הנדל: (קורא בשפה הערבית)

נעמי חזן: חבר הכנסת צבי הנדל, אולי תדברו כך שאני אוכל להבין?

צבי הנדל: תסתום את הפה.

מוחמד כנעאן: (קורא בשפה הערבית)

צבי הנדל: (קורא בשפה הערבית)

מוחמד כנעאן: (קורא בשפה הערבית)

נעמי חזן: חבר הכנסת הנדל, חבר הכנסת כנעאן – – –

מוחמד כנעאן: (קורא בשפה הערבית)

נעמי חזן: חבר הכנסת כנעאן – – –

יוסף יצחק פריצקי: אולי תתחילו ביריקות?

נעמי חזן: חבר הכנסת פריצקי, אני לא צריכה את עזרתך.

צבי הנדל: – – –

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, חייבים להוציא את צבי הנדל על מה שהוא אמר.

נעמי חזן: סליחה שלא הבנתי, כי לא שמעתי.

צבי הנדל: מה אמרתי?

אחמד טיבי: הוא חוזר על "סתום את הפה" בערבית.

נעמי חזן: תגיש נגדו תלונה, אדוני.

נעמי חזן: תרשה לי לנהל את הדיון.

מוחמד כנעאן: (קורא בשפה הערבית)

נעמי חזן: לא, חבר הכנסת כנעאן – – –

מוחמד כנעאן: (קורא בשפה הערבית)

נעמי חזן: חבר הכנסת כנעאן, תודה רבה, זמנך תם.

מוחמד כנעאן: לא תם זמני.

נעמי חזן: אתה לא תתבטא בצורה כזאת ולא תנצל לרעה.

מוחמד כנעאן: הוא התחיל עם זה.

נעמי חזן: תמצאו דרך לדבר בצורה מנומסת.

נעמי חזן: יש לך מסר פוליטי.

מוחמד כנעאן: אני לא דיברתי, הוא דיבר.

נעמי חזן: אתה כן דיברת.

נעמי חזן: שמעתי אותך, אדוני.

מיכאל קליינר: הוא אמר קללה חריפה, לא דומה למה שאמר הנדל.

נעמי חזן: אני לא צריכה את כל ההסברים האלה.

נעמי חזן: אתה תסיים את דבריך בתוך דקה.

נעמי חזן: כי אתה מדבר ארבע דקות ו-50 שניות.

מוחמד כנעאן: לא דיברתי, הפריעו לי.

נעמי חזן: אתה גם הפרעת.

נעמי חזן: אדוני, בתוך דקה.

מוחמד כנעאן: למה, עם כל הכבוד, לא הערת לו על המלה שלו?

נעמי חזן: הערתי לכולם.

מוחמד כנעאן: לא מספיק שהערת?

מוחמד כנעאן: מה את רוצה ממני?

נעמי חזן: אני רוצה שתסיים את דברך בתוך דקה.

מוחמד כנעאן: תני לי לדבר את הדברים שלי, את הזמן שלי.

נעמי חזן: אני מנסה לעשות את זה, אדוני.

מיכאל קליינר: הוא אמר:

מיכאל קליינר: סתום את פיך, ואתה קיללת.

נעמי חזן: חבר הכנסת קליינר.

מוחמד כנעאן: לא קיללתי.

מוחמד כנעאן: זה לא הזמן.

נעמי חזן: תתביישו.

נעמי חזן: אפילו בגן-ילדים המצב יותר טוב.

מוחמד כנעאן: זו הרמה של כל המתנחלים.

מוחמד כנעאן: זו הרמה של המתנחלים, של הנדל וחבריו.

מוחמד כנעאן: על כן הם עושים מה שעושים היום בעם הפלסטיני.

מוחמד כנעאן: אני רוצה להגיד לך, גברתי היושבת-ראש, למרות כל הטבח, כל הרצח, כל ההרס, אין כוח בעולם שיכול להשמיד את העם הפלסטיני.

מוחמד כנעאן: העם הפלסטיני רק יצא מחוזק ויותר מאוחד מהמצב הזה.

מוחמד כנעאן: העם הזה רוצה שלום, רוצה שלום אמיתי, לא רוצה כיבוש.

מוחמד כנעאן: התגובה של ראש הממשלה על החלטות ביירות היתה מלחמה כוללת, מלחמה כוללת על העם הערבי והפלסטיני, על החלטות המדינות הערביות שהושיטו יד לישראל בפעם הראשונה בהיסטוריה.

מוחמד כנעאן: פעם ראשונה שכל מדינות ערב רוצות בשלום, שלום אמת עם ישראל, אך ישראל וראש הממשלה דחו אותן.

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, היום מצרף ראש הממשלה לממשלתו שר שהצהיר ב"הארץ" ב-22 במרס 2002, בריאיון אתו, שערביי ישראל הם סרטן במדינה.

מוחמד כנעאן: הוא אמור להיות שר בממשלה, גברתי היושבת-ראש.

צבי הנדל: הוא אמר זאת אליך.

מוחמד כנעאן: הריאיון שלו מצוטט כאן.

מוחמד כנעאן: על כן, גברתי היושבת-ראש, הממשלה הזאת אינה ראויה לתפקד.

מוחמד כנעאן: אני קורא מעל הדוכן הזה למדינות האירופיות, למדינות העולם, לשים קץ להרג, להרס ולשכול בשני העמים בעת הזאת ולהתגבר על המצב הקשה שנוצר.

מוחמד כנעאן: אני קורא לחזרה בצורה כזאת או אחרת לשולחן המשא-ומתן.

מוחמד כנעאן: אני קורא למדינות העולם להסיר את המצור מעל היושב-ראש ערפאת, על מנת שיוכל לתפקד כיושב-ראש העם הערבי הפלסטיני וכיושב-ראש הרשות.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: חבר הכנסת עזמי בשארה – לא נמצא.

נעמי חזן: ועל כן – חבר הכנסת אחמד טיבי, ואחריו – חבר הכנסת מיכאל קליינר.

צבי הנדל: – – –

מוחמד כנעאן: – – –

אורי אריאל: היושבת-ראש, יש פה איומים.

נעמי חזן: אני לא שומעת אותם, כי אתה מפריע.

נעמי חזן: חבר הכנסת טיבי, שלוש דקות לרשותך.

נעמי חזן: חבר הכנסת כנעאן, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

נעמי חזן: חבר הכנסת כנעאן.

נעמי חזן: חבר הכנסת אורי אריאל.

נעמי חזן: חבר הכנסת אריאל, חבר הכנסת אריאל.

נעמי חזן: חבר הכנסת אריאל, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

נעמי חזן: ביקשתי ממך לשבת.

מוחמד כנעאן: אתה מתנחל עלוב.

נעמי חזן: חבר הכנסת כנעאן.

נעמי חזן: חבר הכנסת כנעאן, חבר הכנסת אריאל, פעם ראיתם את עצמכם?

נעמי חזן: האיומים והאיסור על איומים, כל זה הדדי.

נעמי חזן: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

אחמד טיבי: אני ער לרגשות של כל משפחה בארץ הזאת, משפחה יהודית ומשפחה ערבית, ישראלית ופלסטינית, שמאבדת את יקירה, את בנה.

אחמד טיבי: אני ער לזעזוע, לכאב, ואני ער למצב הבלתי-הפיך של איבוד בן משפחה בנסיבות טרגיות, בנסיבות קשות, קשות מנשוא אפילו.

אחמד טיבי: בימים הטרופים האלה, כאשר משפחות רבות מאבדות בן, בת, אב ואם, נדרשת מידה רבה של אחריות, כדי לנסות להתגבר על היצר, על הזעם ועל הזעזוע.

אחמד טיבי: נשאלת השאלה, מה הפתרון.

אחמד טיבי: אצל הפלסטינים שואלים מה הפתרון, ואצל הישראלים שואלים מה הפתרון.

אחמד טיבי: יש מצב יסודי של עם הנשלט על-ידי כוח צבאי, והמצב הזה מוביל לתוצאות הרות אסון, לרצון להתנתק מהכיבוש, רצון לומר "לא" לכוח.

אחמד טיבי: לעתים הזעקה נשמעת, ולעתים הדם נשפך.

אחמד טיבי: צר לי שבשבועות או בימים האחרונים, רק קול אחד נשמע, והוא קול התותחים, הטנקים, הנשק והמוות.

אחמד טיבי: אפילו במוות אין שוויון, חבר הכנסת פריצקי, כי יש כאלה שאפשר לקבור אותם, עם כל הכאב, ויש כאלה שאפילו לקבור אותם אי-אפשר.

אחמד טיבי: שמת לב שאני מדבר תוך התחשבות ברגשות של כל מי שאיבד בן יקר, יהודי וערבי.

נסים דהן: מדובר בשני הצדדים.

נסים דהן: אני ממשיך בקו שלך.

אחמד טיבי: אין ספק.

אחמד טיבי: אני מקווה שאתה מסכים אתי.

אחמד טיבי: אולי בנקודה אחת אנחנו חלוקים, שאין סימטריה בין מי שנמצא תחת כיבוש לבין הכובש.

אחמד טיבי: יש חזק, יש חלש – יש כובש, יש נכבש.

נסים דהן: רק שכפו על הכובש לכבוש לא מרצון, ועכשיו הוא צריך להתנצל על שניצח.

אחמד טיבי: אפילו אם אני מסכים אתך, ואני לא מסכים, אנחנו חייבים להגיע למודוס-ויוונדי, כדי לצאת מהמצב הזה.

אחמד טיבי: כדי לצאת מהמצב הזה, רבותי, אי-אפשר לשמוע רק את קולות התותחים והטנקים ואת הפיצוצים.

אחמד טיבי: אני לא יכול לקבל מצב שבו אשה ובנה נהרגים בתוך חדר בביתם בבית-לחם, ובמשך יומיים לא יכולה המשפחה היושבת בחדר השני לקבור אותם, וריחם מגיע אליה.

אחמד טיבי: זה מצב בלתי אנושי.

אחמד טיבי: אומרים לי שזו מלחמה, אבל יש דברים שאי-אפשר להסבירם במצב של מלחמה.

אחמד טיבי: אני מקבל עכשיו טלפון משכונת סבאח-אל-חיר בג'נין, ששניים-שלושה חיילים יורים במרפסות.

אחמד טיבי: זה דבר מיותר לחלוטין.

אחמד טיבי: אגב, כאשר מפוצצים מסעדה ונהרגים אנשים, זה דבר מיותר לחלוטין.

אחמד טיבי: פגיעה באזרחים היא דבר שאי-אפשר לקבל בשום פנים ואופן.

אחמד טיבי: לכן טבעתי את המושג, שצריך להוציא את האזרחים ממעגל האלימות.

אחמד טיבי: אבל אי-אפשר להסתפק בססמה הזאת, וכדי להוציא את כולם ממעגל שפיכות הדמים, חייבים לשים קץ למצב של שלטון על עם שרוצה להתנתק ולהיות חופשי כמו כל העמים.

אחמד טיבי: הכיבוש הישראלי הוא הכיבוש האחרון.

אחמד טיבי: קיבלתי פניות רבות מאנשים שאינם יכולים להוציא את ראשם למרפסת, גם בשכם וגם בג'נין.

אחמד טיבי: אגב, אומרים שרוצים לבודד את היושב-ראש ערפאת, אדוני השר, זו החלטה של הממשלה.

אחמד טיבי: יכול להיות שיש בממשלה אנשים שרוצים להרוג את יאסר ערפאת, לגרש אותו, או כמו שר הביטחון, לנתק אותו פוליטית.

אחמד טיבי: אני ואתה חלוקים בדעתנו על כך, אבל התוצאה של השפלת מנהיג של עם היא שמקוממים את כל העם.

אחמד טיבי: יאסר ערפאת הוא כיום המנהיג הפופולרי ביותר בעולם הערבי, אולי בעולם האסלאמי.

אחמד טיבי: יש בו תמיכה כמו בקדוש.

נסים זאב: גם היטלר היה מנהיג.

נסים זאב: היטלר לא היה מנהיג?

נעמי חזן: חבר הכנסת נסים זאב, חבר הכנסת טיבי עומד לסיים את דבריו.

מוחמד כנעאן: אתה לא מתבייש?

מוחמד כנעאן: אתה מתרעם על כך שמשווים, ואתה עושה זאת.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, כאשר מנתקים אספקת מים לצרכים אנושיים יותר משבוע, המטרה היא לא לבודד, המטרה היא להשפיל, לגרום למוות אטי או להשפלה הדרגתית, ואת זה לא עושים אפילו במלחמה.

אחמד טיבי: שר הביטחון אמר, החזרנו את המים.

אחמד טיבי: זה פשוט לא נכון.

אחמד טיבי: או שהוא לא אומר אמת לציבור, או שבצבא מטעים אותו.

אחמד טיבי: אסיים בכך שאומר שהמלחמה אינה נמדדת במי שהורג יותר.

אחמד טיבי: אגב, אנחנו יודעים, כוח האש של צה"ל גדול פי אלף.

אחמד טיבי: צה"ל יכול להרוג יותר, והוא הורג יותר במספרים.

אחמד טיבי: המלחמה היא מלחמת התודעה: מי ינצח במלחמת התודעה.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, לאורך ההיסטוריה תמיד עמים תחת כיבוש מנצחים במלחמת התודעה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

צבי הנדל: אם הם לא רוצחים ולא שקרנים.

תמר גוז'נסקי: שמעת מה עשה האצ"ל בזמנו?

תמר גוז'נסקי: שמעת על מכוניות התופת בשוק בחיפה?

צבי הנדל: מה את משווה?

נעמי חזן: חברת הכנסת גוז'נסקי, אולי כולנו צריכים ללמוד את ההיסטוריה, כן.

יוסף יצחק פריצקי: – – – אין שום – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת פריצקי.

נעמי חזן: אתם ממשיכים בשיעור ההיסטוריה, זה לא ייגמר בשלוש דקות.

נסים דהן: – – –

נעמי חזן: אדוני השר.

נעמי חזן: השר דהן.

נעמי חזן: חברת הכנסת גוז'נסקי, באמת.

נעמי חזן: חבר הכנסת קליינר מחכה כבר הרבה זמן לנאום.

נעמי חזן: באמת.

נעמי חזן: אדוני.

מיכאל קליינר: תודה רבה.

מיכאל קליינר: גברתי היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית, ברצוני לברך את הרב יצחק לוי ואת אפי איתם ואת ידידי חבר הכנסת דוד לוי עם כניסתם לממשלה.

מיכאל קליינר: אני מאחל להם הצלחה ומקווה שיהיו משקל נגד למגמות השליליות במדיניות ממשלת ישראל, כפי שהן באות לידי ביטוי בקווי היסוד של הממשלה.

מיכאל קליינר: אנחנו עכשיו בשעת מלחמה והממשלה זקוקה לחיזוק כדי לעמוד בלחצים האמריקניים, האירופיים והערביים ולהשלים את המשימות הצבאיות שעליהן החליטה.

מיכאל קליינר: אבל מדיניות הממשלה איננה נגמרת במערכה צבאית.

מיכאל קליינר: המלחמה הזאת, מלחמת אוסלו, היא מלחמה בלתי נמנעת, מלחמה כפויה, מלחמת הגנה עצמית.

מיכאל קליינר: היא מובנת מאליה.

מיכאל קליינר: הבעיה אינה אחדות העם ואחדות לאומית בשעת מלחמה.

מיכאל קליינר: כמעט כל הציבור משלים עם זה, למעט השוליים של זהבה גלאון, של יוסי ביילין.

מיכאל קליינר: הבעיה מתחילה ביום שאחרי המלחמה.

מיכאל קליינר: כשממשלת ישראל מגדירה את יעדיה כ "חיסול הטרור ויציאה משטחי הרשות הפלסטינית", היא אומרת הרי דבר והיפוכו, הן מבחינה מוסרית והן מבחינה מעשית.

מיכאל קליינר: מבחינה מעשית זו תהיה טעות חמורה לצאת משטחי הרשות הפלסטינית ולהפקיר את השטח לוואקום נורא שעליו ישתלטו בחזרה ארגוני הטרור.

מיכאל קליינר: הרי הרס התשתית הצבאית של הטרור – ובזה אני מסכים עם יוסי שריד – לא יחסל את המוטיבציה של אויבינו לכלותנו, ולכן הצורך לסיים את המשימה הצבאית ולצאת מהר משטחי הרשות הפלסטינית הם שורש הבעיה וההוכחה לכך שדרך אוסלו לא נזנחה.

מיכאל קליינר: דרך אוסלו חיה ונושמת לא רק בקווי היסוד של הממשלה, המחילים את החלטות האו"ם 242 ו-338 גם על הפלסטינים בפעם הראשונה; אפילו ברק לא הסכים לזה.

מיכאל קליינר: קווי היסוד של הממשלה למעשה קובעים את העיקרון של מדינה פלסטינית בגבולות 1967, וגם בכל הפעילות הצבאית.

מיכאל קליינר: את ערפאת שמו בתוך צמר גפן.

מיכאל קליינר: רוצח יהודים המוני מקבל אספקה של מזון וחשמל ושירותי טלפון לבונקר שלו במוקטעה.

מיכאל קליינר: בשביל מה שומרים את ערפאת אם לא בשביל לנהל אתו בחזרה משא-ומתן?

מיכאל קליינר: הרי כל עוד ערפאת חי ונושם על אדמתנו, דרך אוסלו מושלת בכיפה.

מיכאל קליינר: כל עוד מדברים על יציאה מהירה משטחי הערים הפלסטיניות – דרך אוסלו מושלת בכיפה.

מיכאל קליינר: הפעולה הצבאית של היום היא רק תקופת מעבר.

מיכאל קליינר: שהציבור לא יטעה: יום לאחר המלחמה יחזור הכול להיות כמו שהיה, וזאת אם אוסלו לא יבוטל, דה-יורה ודה-פקטו.

מיכאל קליינר: רק ממשלה שתפעל להחזרת הממשל הצבאי לשטחי יש"ע, תיפטר מערפאת, ותראה בשכם, בעזה, ביריחו, בחברון ובשאר השטחים שנמסרו באוסלו חלק בלתי נפרד מארץ-ישראל, שחייב וצריך להישאר בידיים יהודיות – רק אז ניפטר מהאסון הלא-מוסרי של אוסלו ונחזיר את השפיות לאזורנו.

נעמי חזן: אני מודה לחבר הכנסת קליינר.

נעמי חזן: חבר הכנסת מוטי משעני, בבקשה.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת דרוקמן, ואחריו – חבר הכנסת ברונפמן.

מרדכי משעני: גברתי היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה, ברשותכם, לפתוח בשליחת תנחומים למשפחות החיילים שנפלו בקרבות שצה"ל מנהל לביעור ולעקירה מן השורש של תשתיות הטרור ותנחומים למשפחות קורבנות הפיגועים.

מרדכי משעני: עברנו בימים האחרונים פיגועים קשים מאוד.

מרדכי משעני: אני שולח ברכות החלמה לפצועי צה"ל ולפצועי הפיגועים שהיו בימים האחרונים.

מרדכי משעני: אני רוצה להזכיר לכולנו, לכל חברי הכנסת, שעוד אנחנו פה מדברים – חיילי צה"ל, מילואים וסדיר, נלחמים בסמטאות הקסבה בשכם, במחנה הפליטים בג'נין, בטול-כרם, מלחמה קשה, קשה מאוד.

מרדכי משעני: זו מלחמה בשטח בנוי, עם הישגים יוצאים מן הכלל, תוך שמירה על מוסריותו של צה"ל ועל כך שלא תיפגע אוכלוסייה אזרחית.

מרדכי משעני: זה עושה את המלחמה בטרור הרבה יותר קשה, ועם כל זאת ההצלחות הן גדולות.

מרדכי משעני: ולכן, אני מבקש לשלוח ברכת חזק ואמץ לצה"ל, לעומד בראשו, לכל זרועות הביטחון, לחיילי המילואים והסדיר, שעושים כעת את ההגנה, את העבודה על הגנת מדינת ישראל ואזרחי מדינת ישראל.

מרדכי משעני: חבל מאוד שהממשלה לא התעשתה עוד קודם לכן ולא התחילה בפעולה הזאת לביעור נגע הטרור בעוד מועד.

מרדכי משעני: אמרנו זאת לא אחת, והיינו כאן אופוזיציה תוקפנית ביותר בכל הקשור במלחמה בטרור.

מרדכי משעני: אמרנו שמותר וצריך לומר שזו לא העת לדבר, זו העת להילחם בטרור.

מרדכי משעני: זו העת להביא לאזרחי מדינת ישראל ביטחון אישי – מה שלא היה בחודשים האחרונים.

מרדכי משעני: יש רגעים שבהם מותר לקבל החלטה, וצריך להגיד: עכשיו צריך לשים את האופק המדיני בצד, משום שהתגברות הטרור עברה כל גבול.

מרדכי משעני: הרי ראינו מה קרה כתוצאה מהאיפוק ומההבלגה – רק התגברות של טרור, טרור יותר קשה.

מרדכי משעני: ליל הסדר, הטבח בליל הסדר, הטבח בחיפה, במסעדה, באלון-מורה.

מרדכי משעני: עכשיו, משהחליטה הממשלה על המלחמה הזאת, אנחנו ראינו בזה צו-8, גם לנו, לפוליטיקאים, להצטרף לממשלה, לתת כתף, ואני מעריך מאוד גם את החלטתם של יצחק לוי ואפי איתם, וגם של חבר הכנסת דוד לוי, לשים הכול בצד, לא לעשות שום הסכם – אין הסכם, לא לבקש תפקידים מיוחדים, אלא להיכנס לממשלה כדי לתמוך במאבק של הממשלה להשגת ביטחון אישי לאזרחי מדינת ישראל.

מרדכי משעני: זה הדבר החשוב ביותר.

נעמי חזן: תודה.

מרדכי משעני: עוד משפט אחד.

מרדכי משעני: אנחנו כל הזמן אמרנו, שכשיפסיק צה"ל להתגונן ויביא לידי ביטוי את היכולת שיש לו בהתקפה על תשתיות הטרור, תבואנה התוצאות.

מרדכי משעני: ואומנם הן תבואנה.

מרדכי משעני: תודה, גברתי.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת חיים דרוקמן, ואחריו – חבר הכנסת רומן ברונפמן.

חיים דרוקמן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, לבנו עם חיילי צה"ל, בנינו ותלמידינו הנמצאים עתה בעיצומו של אחד המבצעים החשובים ביותר במלחמתנו בטרור המשתולל של אש"ף וחבר מרעיו.

חיים דרוקמן: אילו פעלנו כך מייד כשפרצה המלחמה הנוכחית, לפני שנה וחצי, או לפחות עם כינונה של הממשלה הנוכחית לפני כשנה, כל מצבנו כיום היה אחר.

חיים דרוקמן: חבל מאוד שהיינו צריכים להקריב כל כך הרבה קורבנות ולשפוך כל כך הרבה דם עד להחלטתה של הממשלה לנוע לכיוון הנכון.

חיים דרוקמן: אחרי כל הכישלונות המדיניים, שלאמיתו של דבר היו ידועים מראש, כי אלה היו רק אשליות שווא של המשך אסון אוסלו, יש אך ורק דרך אחת ויחידה להכניע את הטרור הפלסטיני – לכבוש מחדש את כל שטחי יהודה ושומרון וחבל עזה ולנקות אותם מהמחבלים המרצחים ומהמאגר העצום של כלי נשק למיניהם שנמצא שם בהתעצמות מתמדת מאז חתמנו על הסכם אוסלו האומלל.

חיים דרוקמן: בזה נחזיר לעצמנו גם את כוח ההרתעה שאיבדנו במשך השנים.

חיים דרוקמן: זה הנזק הקשה ביותר למדינת ישראל.

חיים דרוקמן: כוח ההרתעה שלנו מנע פיגועים עשרות בשנים, והוא שגרם לכך שעד לפני שנים לא רבות יכלו ישראלים להסתובב בטוחים בערים שהיו בשליטה פלסטינית – אומנם לא כמו ערבים בתל-אביב, אבל עובדה שישראלים הסתובבו שם בחופשיות.

חיים דרוקמן: גברתי היושבת-ראש, אני מקווה שכבר למדנו בדרך הקשה והנוראה, שאסור להפסיק מבצע זה באמצע, וצה"ל חייב להשלים אותו לחלוטין.

חיים דרוקמן: לפני כמה שבועות כבר נכנס צה"ל למחנות הפליטים ולערים שבשליטה פלסטינית, למבצע דומה.

חיים דרוקמן: הפעילות ההיא היתה מוצלחת ושיבשה פיגועים מתוכננים לא מעטים נוסף על פגיעה בתשתיות.

חיים דרוקמן: אבל פעילות זו נקטעה בעודה באבה עם הגיעו של הגנרל זיני לאזור.

חיים דרוקמן: צה"ל עזב את המחנות והערים והפסיק את פעילותו המוצלחת, וכתוצאה מזה עלתה עקומת הטרור לגבהים חסרי תקדים.

חיים דרוקמן: לדעתי, זה היה מהלך שגוי, שלצערי היה בו משום הימור בדם יהודי.

חיים דרוקמן: כיום אסור, בשום פנים, לחזור על מהלך דומה, אלא חייבים לתת לצה"ל להשלים את המהלך עד לניצחוננו המלא, גם אם דרך הניצחון לא תהיה קלה ולא תהיה קצרה.

חיים דרוקמן: אסור, בשום פנים, להוריד את צה"ל ממנה, לא בגלל לחצים חיצוניים ולא בגלל הזיות מדיניות כוזבות, כפי שזה נעשה בעבר.

חיים דרוקמן: גברתי היושבת-ראש, ברצוני לציין כי זה ממש טירוף מאין כמוהו, שהפושע מספר אחת, העומד בראש כנופיות הטרור הרצחני ומנהיג אותן, הארכי-רוצח ערפאת, שאחראי לכל מרחץ הדמים הנורא שמשתולל כבר שנה וחצי – מדינת ישראל מעניקה לו חסינות.

חיים דרוקמן: זה ממש אבסורד נוראי, שמי שבגללו יש במדינת ישראל הורים שכולים, יתומים ואין-ספור נכים, יושב בלשכתו יחד עם רוצחים נוספים, ובהם אלה שדמו של השר רחבעם זאבי הי"ד על ידיהם, והוא ממשיך להפיץ את שקריו, עלילותיו, וכל זה בחסות טוב הלב הישראלי.

חיים דרוקמן: אבסורד זה חייב להיפסק.

חיים דרוקמן: הפושע והמרצח ערפאת חייב לתת את הדין על כל פשעיו.

חיים דרוקמן: נעמיד אותו למשפט כפי שהעמדנו את אייכמן – הוא איננו טוב ממנו – ובית-המשפט הישראלי ישפוט אותו על כל מעלליו.

נעמי חזן: אדוני, אני מודה לך.

נעמי חזן: עתה, חבר הכנסת רומן ברונפמן, ואחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

צבי הנדל: יישר כוח.

צבי הנדל: אני השתכנעתי.

רומן ברונפמן: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני מאמין שהשאלה שמטרידה את כולנו, יהודים וערבים, שמאל וימין, היא אם המבצע הנוכחי יביא יותר ביטחון למדינת ישראל ולאזרחיה.

רומן ברונפמן: אנחנו ראינו מבצעים דומים – לא בהיקפים אבל בזמנים לא מעטים – שהביאו נזק לחברה, לביטחון וגם לעתיד היחסים בין העם בישראל לבין העם הפלסטיני.

רומן ברונפמן: אני יוצא מתוך הנחה, שאכן פעולות הטרור, כל עוד אנחנו עומדים בערים פלסטיניות, יפחתו אם לא ייעלמו באופן כללי.

רומן ברונפמן: אבל, התשובה הצבאית שאנחנו מנסים לתת היום לא נותנת תשובה ליום שבו ייסוג צה"ל משטחי הרשות.

רומן ברונפמן: איזו תשתית אנושית וחברתית תישאר בשטחים לאחר מכן?

רומן ברונפמן: מי יהיו השכנים שלנו?

רומן ברונפמן: איך נוכל לבנות יחסי שכנות עם מה שיישאר אחרי מבצע צבאי זה?

רומן ברונפמן: לי יש רושם, שלקבינט ולממשלה שהחלה במבצע אין תשובה.

מיכאל איתן: אתה – – –

רומן ברונפמן: אני הבנתי זאת גם מחילוקי הדעות בין הדרג המדיני לדרג הצבאי, שאומר – לא כמו בפעם הקודמת כאשר המבצע הסתיים בתוך כמה ימים, ודוח אמ"ן דיבר על כך שכל פעילויות צה"ל בחודשים ינואר-פברואר הביאו להגברת הטרור ולא לחיסולו.

רומן ברונפמן: אני טוען וחושב שהממשלה לא נתנה את הדעת על מעשיה לאחר סיום המבצע.

רומן ברונפמן: מהתקופה הזאת אני חושש מאוד.

רומן ברונפמן: לדעתי, פספסנו בחודשים האחרונים הזדמנות היסטורית שנפתחה ונפרסה בפני מדינת ישראל.

רומן ברונפמן: אני מתכוון ליוזמה הסעודית, שהפכה לפני כמה שבועות ליוזמה פאן-ערבית, שמציינת במקום שלושה לאווים למדינת ישראל, כפי שהיה בוועידת-חארטום ב-1967 – שלושה "כן" להכללת ישראל במרחב המזרח-תיכוני.

רומן ברונפמן: אבל, לא הממשלה, לא הכנסת ולא הציבור הרחב לא התייחסו לכך בכבוד הראוי, בתשומת הלב הראויה וברצינות הראויה לשינוי מהותי בעמדות מדינות ערביות מתונות.

רומן ברונפמן: הפספוס ההיסטורי הזה עוד יחזור אלינו ויגלגל את היוזמה הזאת ואת השאלה הזאת לפתחי הציבור הישראלי, והציבור יצטרך להחליט.

רומן ברונפמן: חברי כנסת יקרים, אני אומר לכם, שהציבור, בסופו של דבר, אחרי מבצעים אלה או אחרים, אחרי כניסות ויציאות, אחרי שנות כיבוש ארוכות מאוד, יגיד ליוזמת השלום: כן.

נעמי חזן: אני מודה לחבר הכנסת ברונפמן.

נעמי חזן: עתה, חבר הכנסת נסים זאב, ואחריו – חבר הכנסת יוסי כץ.

נעמי חזן: חבר הכנסת נסים זאב, כמו הבא אחריך יש לך ארבע דקות.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, בשעות גורליות וקשות אלה עם ישראל מתאחד ומתפלל להצלחתם ולשלומם של חיילינו, שיחזרו לביתם בריאים ושלמים.

נסים זאב: נשתתף באבלן של משפחות הקורבנות ונאחל החלמה מהירה לכל הפצועים.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, חשבתי לעצמי מדוע בחר רב-המרצחים ערפאת לבצע את הטבח הנורא דווקא בליל הסדר ומה נשתנה הלילה הזה מכל הלילות.

נסים זאב: בפרשת פרעה – הוא היה מתרחץ בדמם של תינוקות של עם ישראל, ופרעה, ערפאת של דורנו, היה רוצה להמשיך באותה מסורת, אבל הקב"ה יפר עצת אויבינו, וכל הקמים עלינו לרעה "חרבם תבוא בלבם וקשתותם תשברנה".

נסים זאב: מדינת ישראל נמצאת עתה בעיצומו של מבצע "חומת מגן", שהינו מבצע חיוני.

נסים זאב: עם ישראל מימין ומשמאל התאחד לעמוד כנגד אויבינו שבאו עלינו לכלותנו.

נסים זאב: מבצע זה הוא חיוני ביותר, כדי לשים קץ לרצח של מאות אנשים, נשים וטף.

נסים זאב: זה מבצע שכונה "מבצע להגנה על הבית", ויעדיו ברורים: בידודו של ערפאת, חיסול תשתית הטרור ואמצעי הלחימה ומעצר מבוקשים, תפיסת המחבלים וחיסול שולחיהם ותפיסת הנשק ומקורותיו.

נסים זאב: כידוע, ממשלת ישראל הגיעה להחלטה זו, שאין מנוס מהפעלת כוח צבאי להדברת הטרור, בעקבות מעשי הדמים הקשים והנוראיים אשר התרחשו לנגד עינינו למעלה משנה וחצי.

נסים זאב: במשך שנה וחצי היו פוגרומים רבים, שבהם היינו עדים לרציחת תינוקות וזקנים ומשפחות שלמות נעלמו.

נסים זאב: מעשי הרצח האכזריים הגיעו לשיאם בעיצומו של ליל הסדר, כאשר מחבל שפל עמד במרכז האולם שבו חגגו קהילות שלמות את חג הפסח ועמדו לקרוא את ההגדה של חג הפסח.

נסים זאב: זקנים, נשים וילדים חוסלו, משפחות שלמות נרצחו, והמחזה של שלוליות הדם שנקוו באולם בית-המלון לא ימוש מלבנו ומנגד עינינו.

נסים זאב: באותו מעמד נרצחו 27 איש ואשה, כאשר האחרונה שבהם היתה גברת שרה לוי-הופטמן הי"ד, שמתה מפצעיה אמש, לאחר שעברה את מחנה ההשמדה אושוויץ ויצאה משם בחיים, אך לא עלה בכוחה לעמוד בטרור שבוצע פה במדינת ישראל.

נסים זאב: הכאב המר וחוסר האונים של כל אחד ואחד מאתנו הם ללא נשוא.

נסים זאב: גם ביום חג הפסח עצמו נרצחה באלון-מורה משפחה שלמה, אחת המשפחות המפוארות שקמו לעם ישראל, משפחת גביש.

נסים זאב: נגדעו חייהם של ארבעה מבני המשפחה.

נסים זאב: בנס גדול נמנעה רציחתם של שאר בני המשפחה.

נעמי חזן: חבר הכנסת זאב.

נסים זאב: פעולות אלה מזכירות את פעולות הנאצים, וכך אומנם העידה וכך מעידות אותן אלמנות, שחשות פה את השואה במדינת ישראל, חלילה וחס.

נסים זאב: אני רוצה לסיים, ואני פונה בעיקר לשמאל: לאור המצב הקשה שאנו שרויים בו, מובעת בזאת תדהמתי נוכח עקשנותם המתמשכת של ארגוני השמאל ותומכיהם מבית ומחוץ, ובעיקר בתוך מערכת התקשורת שלנו, ואני פונה גם לחברי הכנסת שממשיכים בדרכם הקלוקלת ונותנים בשעות גורליות אלה גיבוי לאויבי ישראל, ועליהם אני קורא את הקריאה של הנביא ישעיהו: החירשים שמעו והעיוורים הביטו לראות.

נסים זאב: כמה עיוורון, כמה אטימות יש בכם, שאתם מגבים, גם בימים ובשעות גורליות אלו, את אויבי ישראל.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת יוסי כץ, בבקשה.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת מיכאל איתן, אחרון הנואמים.

צבי הנדל: אדוני חבר הכנסת נסים זאב, כשדיברת על השמאל, למה הסתכלת – – –?

מיכאל איתן: אתה שמאלני לעומתו.

נעמי חזן: חבר הכנסת יוסי כץ, אני מתריעה שאחרי ארבע דקות בדיוק אפסיק אותך.

יוסי כץ: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אנחנו משתתפים בדיון חריג, וחשוב שנאמר כמה אמיתות שכל אדם בר-דעת, כל בן אנוש שחי בארץ הזאת חייב להודות בהן.

יוסי כץ: הדבר הראשון הוא, שיש טרור.

יוסי כץ: הטרור הזה גובה מחיר דמים.

יוסי כץ: הוא מותיר שכול.

יוסי כץ: הוא לא אנושי.

יוסי כץ: גם בעירי הפוליטית, חיפה, פגע הטרור בצורה קשה ונוראית.

יוסי כץ: ביקרתי חלק מהמשפחות, ולאחרות שלחתי, ככל שאפשר, מכתבי תנחומים, וזה קשה.

יוסי כץ: אין לי ספק שאין מנוס ממלחמה בטרור.

יוסי כץ: כל העולם הנאור מבין שאסור להשלים עם הטרור וצריך להילחם בו.

מיכאל איתן: איפה הוא – העולם הנאור?

יוסי כץ: הטרור חותר תחת אושיות קיומנו כחברה.

יוסי כץ: טרור הוא טרור הוא טרור, ואין פשרה בעניין.

יוסי כץ: אבל, האמת השנייה היא, שיש גם כיבוש.

יוסי כץ: הכיבוש לא מוליד טובות.

יוסי כץ: כשאין לעם הנכבש תקווה, הוא פותח במלחמת עצמאות.

יורי שטרן: – – –

יצחק סבן: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת סבן, תודה.

יוסי כץ: אסור להשלים עם מעשי טרור, אבל מי ששולט בעם אחר צריך להבין, שאותו עם יילחם לעצמאותו, ואי-אפשר באמצעים צבאיים לדכא מוטיבציה של עם.

יוסי כץ: אני מצטט רבים וטובים ממני – –

יצחק סבן: לפני שנה וחצי נתנו לו את הכול.

נעמי חזן: חבר הכנסת סבן, אני מודה לך.

יוסי כץ: – – אלופים במילואים, שאמרו את זה ברחל בתך הקטנה.

יוסי כץ: האמת השלישית היא, שלטרור יש תגובה צבאית.

יוסי כץ: מדינה ששומרת על עצמה איננה יכולה שלא להגיב.

יוסי כץ: אבל פעולה צבאית כזאת גובה מחיר דמים מחיילינו ומהפלסטינים.

יוסי כץ: מי שלא מבין שמדינת ישראל קיימת וחזקה וחסונה רק בזכות היכולת המוסרית שלה, פשוט לא מבין היכן אנחנו נמצאים – –

צבי הנדל: טוב שאתה מבין.

יוסי כץ: – – ובאיזה מצב שרויה הארץ הזאת.

יוסי כץ: אני רוצה להתריע על תופעה חסרת תקדים, שלא התקיימה בכל מלחמות ישראל.

יוסי כץ: במלחמה צודקת – לא צריך להסתיר שום דבר.

יוסי כץ: חסימת התקשורת, כפי שנעשית במלחמה הזאת, היא חסרת תקדים.

יוסי כץ: אסור לנו להיקלע לסיטואציה שתהיה אפילו דומה במשהו לסברה ושתילה.

יוסי כץ: אסור לנו.

יוסי כץ: ראש הממשלה צריך לגלות רגישות גבוהה מאוד לעניין הזה, שהמשמעות הנוראית – – –

צבי הנדל: מה היה בפוקלנד?

בנימין אלון: כמו אמריקה באפגניסטן.

נעמי חזן: חבר הכנסת בני אלון.

צבי הנדל: אתה עושה – – –

יוסי כץ: רבותי, תקשיבו עד הסוף.

יוסי כץ: אני מודיע לכם: כתוצאה מכך שהתקשורת לא מכסה, אני ניזון רק מצד אחד.

יוסי כץ: אני ניזון משמועות ומרשתות תקשורת שמכסות – –

בנימין אלון: איך נוהגות דמוקרטיות אמיתיות?

נעמי חזן: חבר הכנסת אלון, נכנסת – התחלת לצעוק?

יוסי כץ: – – ומספרות על מאות הרוגים.

יוסי כץ: הן מספרות על גופות שמונחות בערמות ושלא נותנים לפנות אותן.

יוסי כץ: הדברים כל כך חמורים, שאם יתבררו כנכונים, כל אחד ואחד מאלה שיושבים כאן יתמלא בושה וכלימה על ששתק.

יוסי כץ: אם זה לא כך, מה יש להסתיר?

יוסי כץ: מדוע לחסום את התקשורת?

יוסי כץ: אני מסיים עוד מעט.

בנימין אלון: אולי יחסמו את ערוץ-33?

בנימין אלון: אפשר?

נעמי חזן: כבר עשו זאת בשבוע האחרון.

יוסי כץ: אני רוצה לסיים בשני דברים.

יוסי כץ: הדבר הראשון הוא, שיש היום שאחרי.

יוסי כץ: הפעילות הצבאית הזאת תסתיים.

יוסי כץ: מי שלא יציב תקווה מדינית לשני הצדדים – –

צבי הנדל: יש תקווה.

צבי הנדל: זו הארץ שלנו.

נעמי חזן: חבר הכנסת הנדל.

יוסי כץ: – – יעשה פשע גדול כלפי עם ישראל.

יוסי כץ: אשר לצירוף אפי איתם, המיועד לכהן כשר בממשלת ישראל, סיעת העבודה החליטה פה-אחד להתנגד בתוקף למינויו לשר בממשלה.

ראובן ריבלין: – – –

אורי אריאל: תתביישו לכם.

יוסי כץ: היא החליטה להתנגד בתוקף למינויו לשר הממשלה.

בנימין אלון: אתה לא מכיר אותו.

בנימין אלון: זו פסילה אישית.

בנימין אלון: אתה מכיר אותו?

בנימין אלון: שמעת אותו?

בנימין אלון: גמדים.

נעמי חזן: חבר הכנסת אלון.

יוסי כץ: מבחינה פוליטית, זו סטירת לחי לשר הביטחון.

יוסי כץ: יושב-ראש מפלגת העבודה פנה אל ראש הממשלה וביקש להימנע מהמינוי באמצע המלחמה.

יוסי כץ: זו סטירת לחי של ראש הממשלה לשר הביטחון – –

צבי הנדל: חוצפה.

יוסי כץ: – – וזו סטירת לחי לנו כסיעה.

נעמי חזן: תודה.

אורי אריאל: בושה וחרפה.

יוסי כץ: מבחינה אידיאולוגית, דעותיו של השר המיועד אינן קבילות עלינו, ואין צורך לפרט.

יוסי כץ: הדברים נאמרו.

בנימין אלון: אתם גמדים פוליטיים.

ראובן ריבלין: היושבת-ראש, הוא האחרון?

יוסי כץ: בקשה אחרונה – אני פונה אל שרי הקבינט, אני פונה אל שר הביטחון ואל ראש הממשלה: אם חלק מהשמועות נכונות, נא לאפשר הפוגה של שעתיים או שלוש שעות כדי לאפשר פינוי גופות.

יוסי כץ: זהו דבר נוראי.

יוסי כץ: אם יתברר שגופות מוטלות יום, יומיים או שלושה ימים ולא מאפשרים לפנותן, זה יהיה כתם מוסרי על מצחנו.

יוסי כץ: תודה רבה.

נעמי חזן: אדוני, אני מודה לך.

נעמי חזן: חבר הכנסת מיכאל איתן הוא הנואם האחרון.

נעמי חזן: סגן המזכיר, אפשר לצלצל.

צבי הנדל: סוף-סוף מישהו יגן גם על העם היהודי.

צבי הנדל: אבל, חבר הכנסת מיכאל איתן, בלי רחמנות.

צבי הנדל: אני מתחנן.

מיכאל איתן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, הערב יציין עם ישראל את יום השואה.

מיכאל איתן: בכל ערי ישראל יתקיימו עצרות.

מיכאל איתן: בכל בית יהודי תעבור רוח חרישית של עצב ויגון על ששת מיליוני היהודים שנטבחו בשואה.

מיכאל איתן: הרוח הזאת, גברתי היושבת-ראש, שתעבור הערב בכל בית יהודי, היא גם הרוח שתחשל אותנו, את האוד המוצל מאש, היא תקשה אותנו, תטביע בנו את הנחישות ואת המחויבות להמשיך את קיומו עתיק היומין של עמנו.

מיכאל איתן: אנחנו, עם הרוח הזאת, נמצאים היום באמצעות החיילים שלנו, באמצעות צבא-הגנה לישראל, בחזית מלחמה נגד טרור שהאנושות לא ידעה כמותו.

מיכאל איתן: הרוח הזאת מלווה את החיילים שלנו במלחמה לעקירת טרור שמאיים, לא רק עלינו, אלא על התרבות המערבית, על ערכי הדמוקרטיה, ומעל הכול, על קדושת החיים; טרור שכל מטרתו למדוד בליטרים את כמות הדם שהוא שופך, של ילדיו ושל אויביו.

מיכאל איתן: הטרור המטורף הזה, שמתחיל ב"אל-קאעידה", עובר דרך בן-לאדן, מגיע ל"חיזבאללה" ול"חמאס", מסתיים בערפאת ובחבר מרעיו.

מיכאל איתן: נגד הטרור הזה, אנחנו, עם ישראל, נמצאים היום בחזית, וברוח החזקה של עמנו, נלחמים פעם נוספת, מלחמת ערכים.

מיכאל איתן: עם קטן, חזקים ממנו ניסו להשמידו ולא יכלו.

מיכאל איתן: עם קטן שצריך לתת תשובה לזוכה פרס נובל, הסופר הפורטוגלי ז'וזה סאראמאגו, שאמר, שמה שצריך לעשות זה להתריע בעולם ולומר שמה שקורה בפלסטין הוא פשע שאנו יכולים לעצור, אנו יכולים להשוותו למה שהיה באשוויץ.

מיכאל איתן: האומנם?

מיכאל איתן: האומנם ניתן להעלות על הדעת השוואה כזאת?

מיכאל איתן: האם הטרור שמנהלים נגדנו הוא לא פשע שנגדו היה צריך להתריע?

מיכאל איתן: האם מדינת ישראל וחיילי ישראל הם התוקפים או המגינים?

מיכאל איתן: האם אי-פעם יהודים באיזה מקום בעולם נלחמו נגד השלטון, נגד המדינה שבה הם ישבו?

מיכאל איתן: כל מה שהעם היהודי ביקש, עם קטן, הוא לחיות בשלום בארצו, בין הגויים.

מיכאל איתן: מעולם הוא לא איים, הוא לא רצה לחסל, הוא לא הרים יד, הוא לא זרק אבנים, הוא לא הטמין פצצות.

מיכאל איתן: להשוות את מה שאנחנו עושים כאן היום למה שעשו הגרמנים?

מיכאל איתן: מלחמת אין-ברירה אנחנו נלחמים.

מיכאל איתן: שם לא היתה מלחמה.

מיכאל איתן: שם היה טבח חד-צדדי של אנשים.

מיכאל איתן: לבוא ולומר שמה שעושים היום חיילי צה"ל זה דומה?

מיכאל איתן: יש לזה אח ורע?

מיכאל איתן: מה עושים היום חיילי צה"ל?

מיכאל איתן: עוברים מבית לבית להילחם בטרוריסטים ומסכנים את חייהם על מנת למנוע שפיכות דמים.

מיכאל איתן: תראו לי עוד עם אחד בעולם שהיה נותן הוראה לחיילים שלו: תסתכנו, תיקחו על עצמכם סיכונים, אפילו שיישפך דם שלכם למען מטרה אחרת, שלא יישפך יותר מדי דם של אויבים.

מיכאל איתן: ראינו את ארצות-הברית.

מיכאל איתן: האם לישראל אין היכולת לחסל את ההתנגדות הפלסטינית על-ידי הפצצה?

מיכאל איתן: במלחמה כמו במלחמה.

מיכאל איתן: מטוסים לא יכולים לפוצץ את המוקטעה, לא יכולים להשמיד את הבתים בג'נין, כמו שעשו האמריקנים, המדינה המובילה?

מיכאל איתן: הטוב והרע ייספו גם יחד.

מיכאל איתן: אבל אנחנו, שמשווה אותנו הטיפש הזה, שקיבל פרס נובל, לנאצים, אנחנו שולחים את הילדים שלנו מתוך ידיעה שחלק ימותו על מנת שלא נגרום לכך שטובים ורעים ייספו יחדיו.

מיכאל איתן: אנחנו נחמץ לבנו כשאנחנו רואים ילדה פלסטינית שנהרגה בשוגג.

מיכאל איתן: אבל אנחנו חייבים לשאול את עצמנו את השאלה לגבי אותה ילדה שנשלחה להתפוצץ כאן.

מיכאל איתן: אם קדושת החיים כל כך יקרה לפלסטינים, איפה היא באה לידי ביטוי כשהם שולחים את הילדות שלהם להתפוצץ, והמטרה שהיא מקבלת וההנחיה: תתפוצצי, אבל תשפכי כמה שאפשר יותר דם יהודי?

מיכאל איתן: איפה קדושת החיים?

מיכאל איתן: לאחר הפיצוץ קמה אמא פלסטינית ולקול תשואות וצהלות אמרה: אני אשלח גם את שאר הילדים שלי, שיתפוצצו.

מיכאל איתן: איפה קדושת החיים?

מיכאל איתן: כואב לנו, אנחנו לא רוצים להרוג, אבל אנחנו גם לא ניתן שיהרגו בנו.

מיכאל איתן: אנחנו, עם רוח העם שלנו, שעבר את השואה, נשבענו: לא עוד.

מיכאל איתן: אם הברירה היא להיהרג או להרוג, אנחנו נבחר באפשרות השנייה.

מיכאל איתן: לא נלך כצאן מובל לטבח.

מיכאל איתן: אני רוצה להוסיף ולומר לאירופה, לנורבגיה הקוויזלינגית, שכרתה ברית עם היטלר, לצרפת שהצמיחה את פטן ווישי, להולנד ששלחה מתנדבים לגדודי האס.

מיכאל איתן: אס.

מיכאל איתן: – –

נעמי חזן: חבר הכנסת איתן, משפט מסכם.

נעמי חזן: זמנך תם.

מיכאל איתן: – – לצבועים בשאר ארצות אירופה, שהם לא יטיפו לנו מוסר.

מיכאל איתן: העם שלנו הוא עם שמעולם לא רצה לפעול כדת מיסיונרית נוצרית ולאכוף את דתו על אחרים.

מיכאל איתן: הוא לא הפעיל ג'יהאד כנגד כופרים במטרה לאסלמם.

מיכאל איתן: הוא רצה לחיות בשלום.

מיכאל איתן: "בכל דור", כמו שאנחנו אומרים בהגדה, "עומדים עלינו לכלותנו".

מיכאל איתן: אנחנו שואלים, למה?

מיכאל איתן: למה השנאה הזאת כלפי העם היהודי?

מיכאל איתן: מה רע הוא עשה?

מיכאל איתן: הנחיל מורשת תרבותית וערכים לעולם כולו.

נעמי חזן: חבר הכנסת איתן, אני מודה לך.

מיכאל איתן: "בכל דור ודור עומדים עלינו לכלותנו", יש לזה המשך, "אבל הקדוש ברוך הוא מצילנו מידם".

מיכאל איתן: הקדוש ברוך הוא זה המוסר שלנו, זה התרבות שלנו, זה הערכים שלנו, זו האמונה שלנו בנצח ישראל, ונצח ישראל לא ישקר.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אני אבקש מכל חברי הכנסת לשבת, אני רוצה להודיע על סדרי ההצבעה.

נעמי חזן: אנחנו קודם נשמע ואחר נצביע על הצעות סיכום הדיון בהודעה המדינית של ראש הממשלה, אחר כך, ורק אחר כך, נעבור להצבעה על ההודעה על צירוף שרים לממשלה.

נעמי חזן: עכשיו אנחנו בהודעות סיכום.

נעמי חזן: חבר הכנסת זאב בוים, הצעה לסיכום הדיון מטעם סיעות הליכוד, ש"ס, ישראל בעלייה, האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו, המרכז, המפד"ל וגשר.

זאב בוים: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, הצעת הסיכום על הודעת ראש הממשלה מטעם הסיעות שהוזכרו כדלקמן:

זאב בוים: הכנסת מחזקת את ממשלת ישראל בהחלטתה להורות את צה"ל לצאת למבצע "חומת מגן" כנגד תשתיות הטרור בשטחי הרשות הפלסטינית.

זאב בוים: הכנסת מחזקת את הממשלה על נחישותה להתמיד במבצע עד להשגת המטרה.

זאב בוים: הכנסת מברכת את חיילי צה"ל ומפקדיו וכל זרועות הביטחון על רוח הלחימה, אומץ הלב, הדבקות במטרה וההישגים שהם משיגים במבצע.

זאב בוים: הכנסת קובעת, כי לישראל כמו לכל מדינה בעולם מוקנית זכות ההגנה העצמית מול טרור אכזרי המופעל כנגדה ממרכזי טרור המצויים מרחק קילומטרים ספורים ממרכזי האוכלוסייה שלה.

זאב בוים: זכות זו מממשת ישראל באופן שאין לו אח ורע במוסריותו ובזהירות הננקטת על מנת להימנע מפגיעה באוכלוסייה אזרחית.

זאב בוים: המערכה בטרור הכרחית להגנה על אזרחי ישראל וחיונית כדי לסלול את הדרך לשלום.

זאב בוים: על העולם החופשי לתמוך בישראל במאבקה הקשה והמוסרי בטרור האכזרי ובמימוש זכותה להגנה עצמית.

זאב בוים: הכנסת רושמת בברכה את קריאתו של ראש הממשלה לעם הפלסטיני לחדול מהטרור והאלימות, וביחד עם מדינות ערב המתונות לפעול כדי להשיג שלום במזרח התיכון.

נעמי חזן: תודה, אדוני.

נעמי חזן: הצעה לסיכום הדיון מטעם סיעת העבודה-מימד – חבר הכנסת אושעיה, בבקשה.

אפי אושעיה: הצעת סיכום מטעם סיעת העבודה-מימד: הכנסת מחזקת את כוחות הביטחון במלחמתם בטרור.

אפי אושעיה: המערכה נגד הטרור הכרחית להגנה על אזרחי ישראל.

אפי אושעיה: יש לסיים את המבצע הצבאי בהקדם האפשרי.

אפי אושעיה: עם שוך הקרבות יש לסלול את הדרך לשלום.

אפי אושעיה: המערכה הצבאית אינה מהווה תחליף למשא-ומתן ולהסדרים מדיניים.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: הודעת סיכום מטעם סיעת מרצ – חברת הכנסת גלאון, בבקשה.

זהבה גלאון: גברתי היושבת-ראש, הודעת הסיכום של סיעת מרצ: הכנסת רושמת לעצמה את דברי יושב-ראש האופוזיציה, חבר הכנסת יוסי שריד.

נעמי חזן: אני מודה לך, גברתי.

נעמי חזן: הודעת סיכום מטעם סיעת יהדות התורה – חבר הכנסת גפני.

משה גפני: הודעת סיכום מטעם סיעת יהדות התורה לדיון על הודעת ראש הממשלה: הכנסת שולחת את תנחומיה למשפחות השכולות של החיילים, השוטרים והאזרחים, ומאחלת החלמה מהירה לפצועים.

משה גפני: הכנסת מחזקת את ידי הממשלה וכוחות הביטחון במאבק הקשה להפסקת הטרור.

משה גפני: הכנסת קוראת להרבות בתפילה לבורא עולם, שיתקננו בעצה טובה להביא להפסקת הטרור המביא לשפיכות דמים.

משה גפני: הכנסת קוראת למנהיגים ולפרלמנטים בעולם לפעול להפסקת גלי האנטישמיות, שבאו לידי ביטוי כנגד יהודים ומוסדות דת במדינות שונות.

משה גפני: חז"ל אומרים: "בניסן נגאלו ובניסן עתידין להיגאל".

משה גפני: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: הודעת סיכום מטעם סיעת חד"ש – חברת הכנסת גוז'נסקי.

תמר גוז'נסקי: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, הצעת סיכום מטעם סיעת חד"ש ותע"ל בנושא: הודעה מדינית של ראש הממשלה והודעת ראש הממשלה על צירוף שרים לממשלה – 1.

תמר גוז'נסקי: הכנסת דוחה את הודעת ראש הממשלה.

תמר גוז'נסקי: 2.

תמר גוז'נסקי: הכנסת קובעת, כי כיבוש השטחים מחדש, לרבות שטחי הרשות הפלסטינית, הפשעים הקשים המבוצעים נגד בני העם הפלסטיני, רצח מאות ופציעת אלפים, הריסת הבתים והשמדת התשתית של החברה הפלסטינית ושל הרשות הפלסטינית הם בגדר הפרה בוטה של האמנות הבין-לאומיות ושל ההסכמים החתומים בין ישראל לאש"ף ובגדר פשעי מלחמה.

תמר גוז'נסקי: ההרג וההרס שמתבצעים בעצם השעות האלה במחנה הפליטים בג'נין, לרבות העמסת נשים וילדים על משאיות והעברתם ליעדים בלתי ידועים, וכן הגופות המוטלות בסמטאות המחנה והפצועים שלא זוכים לפינוי לשם טיפול רפואי, כל זה מהווה התגלמות טרגית לנפשעות מלחמת שלום ההתנחלויות של שרון וחבורתו, מלחמה האחראית לקורבנות הישראלים והפלסטינים.

תמר גוז'נסקי: לכן: א.

תמר גוז'נסקי: הכנסת קוראת לממשלה לממשלה להפסיק לאלתר את הפעולות הצבאיות הנפשעות המבוצעות נגד העם הפלסטיני בשטחי הרשות הפלסטינית ובשטחים אחרים, וזה לפי החלטות מועצת הביטחון 1402 ו-1409 ועל-פי דרישת הקהילה הבין-לאומית; ב.

תמר גוז'נסקי: הכנסת קוראת לממשלה להסיג את הצבא מהשטחים ולהחזירו לתוך גבולות ישראל; ג.

תמר גוז'נסקי: הכנסת קוראת לממשלה להפסיק לאלתר את המצור על יושב-ראש הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת וכל פגיעה במעמדו ובמעמד עמיתיו להנהגת העם הפלסטיני.

תמר גוז'נסקי: על הממשלה להפסיק את ההתנהגות האלימה הקולוניאליסטית כלפי המנהיג הנבחר של העם הפלסטיני, שאתו יושג השלום.

תמר גוז'נסקי: 3.

תמר גוז'נסקי: הכנסת קוראת לממשלה להודיע על נכונותה המיידית לחזור לשולחן המשא-ומתן עם הרשות הפלסטינית, על בסיס כיבוד החלטות האו"ם, לרבות יישום החלטות מועצת הביטחון 242 ו-338.

תמר גוז'נסקי: היוזמה הסעודית שהתקבלה על-ידי הליגה הערבית מאפשרת את השגת השלום בין ישראל לבין העם הפלסטיני ועם כל המדינות הערביות.

תמר גוז'נסקי: הכנסת קובעת, שהשלום ייכון רק על כיבוד זכויות כל עמי האזור להגדרה עצמית, לרבות זכות העם הפלסטיני להקמת מדינתו העצמאית בשטחים שנכבשו ב-1967, ובירתה ירושלים המזרחית, בצדה של מדינת ישראל.

תמר גוז'נסקי: 4.

תמר גוז'נסקי: הכנסת קוראת לממשלה לחדש את המשא-ומתן עם סוריה, תוך הבעת הסכמה לנסיגה כוללת מרמת-הגולן, עד לגבולות 4 ביוני 1967, בתמורה להסכם שלום וליחסים נורמליים.

תמר גוז'נסקי: 5.

תמר גוז'נסקי: הכנסת מזהירה מפני הרפתקה צבאית שיוזמת הממשלה בגבול הצפון, הרפתקה העלולה לדרדר את האזור כולו למלחמה כוללת.

תמר גוז'נסקי: 6.

תמר גוז'נסקי: הרחבת הממשלה מבטאת בצורה מובהקת את מדיניות העמקת המלחמה והטרנספר, שהפכו בעידן ממשלת שרון ליעדים מקובלים.

תמר גוז'נסקי: על כן הכנסת דוחה את החלטת ראש הממשלה בדבר צירוף השרים החדשים לממשלה.

תמר גוז'נסקי: תודה.

נעמי חזן: אני מודה לחברת הכנסת גוז'נסקי.

נעמי חזן: הודעת סיכום מטעם סיעת רע"ם.

נעמי חזן: נשארו עוד שתיים.

נעמי חזן: חברי הכנסת, הודעות סיכום אינן נאומים, ואנא כתבו אותן להבא בתמצות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושבת-ראש, חברי הכנסת, הצעת סיכום מטעם סיעת הרשימה הערבית המאוחדת והמפלגה הלאומית הערבית: 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לממשלה להגיש את תוכניתה לשלום ואת הצעתה ליציאה ממרחץ הדמים הנמשך ומתמשך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לממשלה להיענות ליוזמת השלום של מדינות ערב ולהכריז על הסכמתה לעיקרון של כל השטחים תמורת כל השלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 3.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לממשלה, אם אין בדעתה להסכים למוצע לעיל, להגיש את התפטרותה ולחזור לעם שיאמר את דברו בבחירות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: הודעת סיכום מטעם סיעת חרות.

נעמי חזן: חבר הכנסת קליינר?

נעמי חזן: חבר הכנסת קליינר לא נמצא.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנחנו מתחילים בהצבעות.

נעמי חזן: חברי הכנסת, האזינו, כדי שלא יקרה מה שקרה בפעם הקודמת.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על הודעות סיכום הדיון בסדר ההפוך לסדר הצגתן, מהסיעה הקטנה ועד לסיעה הגדולה.

נעמי חזן: אם כן, ההצבעה הראשונה: מי בעד ומי נגד הצעת הסיכום של סיעת רע"ם?

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 1 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ע' דהאמשה – 9 נגד – 64 נמנעים – 8 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ע' דהאמשה לא נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של 65 מתנגדים, לרבות קולו של חבר הכנסת בני אלון, לעומת תשעה תומכים ושמונה נמנעים, הצעה זו לא נתקבלה.

נעמי חזן: הצבעה על הודעת הסיכום של סיעת חד"ש ותע"ל – ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 2 בעד הצעת הסיכום שהביאה חברת הכנסת ת' גוז'נסקי – 8 נגד – 69 נמנעים – 3 הצעת הסיכום שהביאה חברת הכנסת ת' גוז'נסקי לא נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של 70 מתנגדים, לרבות קולו של חבר הכנסת בני אלון, שמונה תומכים ושלושה נמנעים, ההצעה הזאת לא התקבלה.

נעמי חזן: הודעת הסיכום של סיעת יהדות התורה – ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 3 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת מ' גפני – 42 נגד – 27 נמנעים – 7 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת מ' גפני נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של 43 תומכים, לרבות חבר הכנסת בני אלון, לעומת 27 מתנגדים ושבעה נמנעים, הצעה זו עברה.

נעמי חזן: הודעת הסיכום של סיעת מרצ – ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 4 בעד הצעת הסיכום שהביאה חברת הכנסת ז' גלאון – 22 נגד – 52 נמנעים – 6 הצעת הסיכום שהביאה חברת הכנסת ז' גלאון לא נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של 53 מתנגדים לעומת 22 תומכים ושישה נמנעים, הצעה זו לא התקבלה.

נעמי חזן: הודעת הסיכום מטעם סיעת העבודה – ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 5 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת א' אושעיה – 24 נגד – 53 נמנעים – 4 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת א' אושעיה לא נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של 54 מתנגדים, 24 תומכים וארבעה נמנעים, ההצעה לא התקבלה.

נעמי חזן: הודעת הסיכום מטעם סיעות הליכוד, ש"ס, ישראל בעלייה, האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו, המרכז, המפד"ל וגשר – ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 6 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ז' בוים – 52 נגד – 24 נמנעים – 5 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ז' בוים נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של 53 תומכים, 24 מתנגדים וחמישה נמנעים, גם הצעה זו התקבלה.

נעמי חזן: התקבלו אפוא שתי הצעות, של מפלגות הקואליציה ויהדות התורה.

נעמי חזן: הן שונות, אדוני, במהותן.

נעמי חזן: חברת הכנסת גלאון – בבקשה, גברתי.

זהבה גלאון: גברתי היושבת-ראש, אני מבקשת שראש הממשלה יודיע לכנסת האם יש הסכמים חתומים עם הסיעות החדשות שמצטרפות לממשלה.

צבי הנדל: שאלה טובה, אנחנו נשקול אותה.

קריאות: – – –

נעמי חזן: אדוני ראש הממשלה, אם אני לא טועה, על-פי סעיף 17א לחוק-יסוד: הממשלה.

נעמי חזן: חבר הכנסת הנדל, נשאלה שאלה וראש הממשלה ישיב.

אריאל שרון: אין הסכמים חתומים.

נעמי חזן: אין הסכמים חתומים, גברתי.

נעמי חזן: חברת הכנסת גלאון, בבקשה.

זהבה גלאון: גברתי היושבת-ראש, אני לא דיברתי על הסכמים חתומים, אני דיברתי על הסכמים בכתב או בעל-פה.

זהבה גלאון: אני מבקשת לדעת מה הם ההסכמים שנחתמו או לא נחתמו עם הסיעות שמצטרפות לקואליציה.

נעמי חזן: אדוני ראש הממשלה, השאלה היא על הסכמים ולא על הסכמים חתומים.

אברהם-בייגה שוחט: הסכמים או הסכמות.

קריאה: אין הסכמים קואליציוניים.

אריאל שרון: אם אין הסכמים, ההצטרפות היא על בסיס קווי היסוד של הממשלה.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: לפרוטוקול, התשובה של ראש הממשלה היתה, שאין הסכמים, ההצטרפות היא על בסיס קווי היסוד של הממשלה.

נעמי חזן: חברת הכנסת גלאון, בבקשה.

זהבה גלאון: גברתי היושבת-ראש, במכתב של סיעת המפד"ל כתוב, שסיעת המפד"ל מצטרפת לקואליציה על בסיס ההסכמים הקואליציוניים של הממשלה.

זהבה גלאון: במכתב של סיעת גשר גם זה לא כתוב.

זהבה גלאון: על בסיס מה סיעת גשר מצטרפת לממשלה?

זאב בוים: היא רוצה להצטרף, מה קרה?

נעמי חזן: אני מבקשת מהיועצת המשפטית של הכנסת לעלות ולייעץ לי.

נעמי חזן: נאמר שאין הסכמים, אבל מצד שני כנראה שיש מכתבים.

נעמי חזן: יושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת בוים, בבקשה.

זאב בוים: גברתי היושבת-ראש, נדמה לי שיותר מפעם אחת קיבלה חברת הכנסת זהבה גלאון תשובות על השאלות שלה.

זאב בוים: אני לא חושב שצריך להטריד את המליאה עכשיו בשאלה נוספת דומה.

זהבה גלאון: גברתי היושבת-ראש, בכל הכבוד ליושב-ראש הקואליציה, הוא לא מנהל את הכנסת ושלא יגיד לנו במה אני צריכה לטפל ובמה לא.

קריאות: – – –

נעמי חזן: חברת הכנסת גלאון, אדוני יושב-ראש הקואליציה, רבותי חברי הכנסת, יש שני מכתבים שהגיעו למזכיר הכנסת מטעם ישראל מימון, בשם סיעת הליכוד.

נעמי חזן: מכתב אחד מתייחס להצטרפות המפד"ל לממשלה – – –

יוסי שריד: למה זה לא מונח על השולחן?

נעמי חזן: תיכף, אדוני, חבר הכנסת שריד.

נעמי חזן: במכתב הזה רשום, ש"סיעת המפד"ל, מתוך אחריות לאומית ועל רקע המערכה הביטחונית, נענתה לבקשתו של ראש הממשלה להצטרף ללא כל דרישות וללא תנאי לממשלה, וזאת על בסיס קווי היסוד של הממשלה" – כפי שהודיע בעל-פה ראש הממשלה – "ועל כן נבקש להבהיר כי לא נעשה כל הסכם בכתב לצירוף סיעת המפד"ל לממשלה.

נעמי חזן: עם זאת ולמען הסדר הטוב ראינו להביא בפניכם את האמור, אף שאין הדבר נדרש על-פי סעיף 17א לחוק-יסוד: הממשלה".

נעמי חזן: יש מכתב שני, שעוסק בהצטרפות גשר לממשלה.

נעמי חזן: במכתב זה כתוב: "עתה אנו מבקשים להוסיף, כי על רקע המערכה הביטחונית נענה חבר הכנסת דוד לוי, ראש סיעת גשר, לבקשת ראש הממשלה להצטרף לממשלה ולצירופה של סיעת גשר לקואליציה".

נעמי חזן: יש הבדל בניסוח, ואם הבינותי נכון, לזה התכוונת, גברתי.

זהבה גלאון: גברתי, ראשית התכוונתי לזה – – –

קריאות: – – –

נעמי חזן: חברי הכנסת, התקנון הוא תקנון, יש תקדימים.

נעמי חזן: בואו נעשה את העניין.

זהבה גלאון: גברתי היושבת-ראש, ראשית התכוונתי בדיוק למה שקראת עכשיו, אבל יש לי שאלה נוספת.

זהבה גלאון: האם סוכם במסגרת אותו הסכם שלא נחתם ולא סוכם, מי יהיו השרים שיצורפו לקבינט?

זהבה גלאון: זה גם סיכום בעל-פה.

זהבה גלאון: אנחנו מבקשים שהכנסת תדע מה היה הסיכום עם השרים המצטרפים.

נעמי חזן: האם ראש הממשלה, או מי מטעמו, מוכן לעלות ולהשיב על השאלה?

נעמי חזן: שר המשפטים, אנא גש למיקרופון.

מאיר שטרית: גברתי, צירוף שרים לקבינט איננו עניינה של הכנסת.

מאיר שטרית: הממשלה רשאית להחליט על כך, ואני מעריך שהממשלה בישיבתה הראשונה ביום ראשון תחליט מי השרים שיצטרפו.

מאיר שטרית: זה לא עניינה של הכנסת לדון בזה.

נעמי חזן: ולכן אין הסכם כלשהו.

זאב בוים: אין הסכם כתוב.

נעמי חזן: חבר הכנסת הנדל, ביקשת רשות דיבור.

צבי הנדל: אני מבקש מגברתי היושבת-ראש לא לתת במה למשחקי ילדים ולגשת להצבעה מייד.

צבי הנדל: תודה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: גברתי, האם את מסתפקת בהודעת השר, שאין הסכמים?

זאב בוים: מה זה האם היא מסתפקת?

זאב בוים: ואם היא לא מסתפקת?

זהבה גלאון: גברתי היושבת-ראש, אני מבינה את התשובה של שר המשפטים.

זהבה גלאון: עם כל הכבוד לחבר הכנסת הנדל, אנחנו לא מתערבים בשאלה מה תעשה ועדת השרים, אבל האם זה חלק מהסיכום מי יהיו השרים שיצורפו לקבינט?

זהבה גלאון: יכול להיות שלא במקרה לא נחתמו דברים כתובים, כי היתה הבנה שהוסכמה בעל-פה מי יצורף לקבינט.

זהבה גלאון: אנחנו מבקשים לדעת, האם היה סיכום כזה, בעל-פה, או בכל דרך אחרת, בהבנה או בגלגול עיניים לשמים, ואנחנו מבקשים לקבל תשובות הרבה יותר ברורות.

נעמי חזן: קיבלנו תשובה, גברתי.

ראובן ריבלין: – – –

נעמי חזן: לפרוטוקול אני מסכמת, שאין הסכמים בכתב ואין הסכמים בעל-פה, כך הודיע ראש הממשלה לכנסת לפני ההצבעה.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אם כך, נעבור להצבעה.

נעמי חזן: אנחנו נצביע על צירוף שלושת השרים ביחד, אלא אם מישהו מבקש להצביע בנפרד.

חיים רמון: – – –

ראובן ריבלין: הממשלה מבקשת להצביע על צירוף שלושת השרים ביחד.

נעמי חזן: תתקיים הצבעה אחת על צירופם של מר אפרים איתם, מר יצחק לוי וחבר הכנסת דוד לוי.

נעמי חזן: מי בעד?

נעמי חזן: מי נגד?

נעמי חזן: הצבעה מס' 7 בעד הודעת ראש הממשלה – 50 נגד – 31 נמנעים – 1 הודעת ראש הממשלה על צירוף שרים לממשלה נתקבלה.

נעמי חזן: רוב של 51 תומכים, לרבות חבר הכנסת אלון, 32 מתנגדים, לרבות חבר הכנסת אברהם בורג, ונמנע אחד.

נעמי חזן: אני קובעת שהודעת ראש הממשלה על צירוף שרים לממשלה התקבלה.

נעמי חזן: אנחנו עוברים עכשיו להצהרת אמונים.

נעמי חזן: אני מזמינה את השר אפרים איתם לעלות לבמה ולהצהיר אמונים לממשלה.

נעמי חזן: חברי הכנסת ואורחים, אין מוחאים כפיים במליאת הכנסת ולא ביציע.

נעמי חזן: אני מודה לכם.

אפי איתם: אני, אפרים איתם – – –

אחמד טיבי: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: – – – אתה השטן, זאת חוצפה.

נעמי חזן: חבר הכנסת טיבי, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

אחמד טיבי: אתה שטן, פאשיסט, היידר קטן.

נעמי חזן: חבר הכנסת טיבי, אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה.

יגאל ביבי: – – –

נעמי חזן: אדוני, בבקשה.

אפי איתם: אני, אפרים איתם לבית פיין, בן גרשון פיין, זכרו לברכה, ואסתר פיין, תיבדל לחיים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

אפי איתם: תודה רבה.

אפי איתם: (חותם על ההצהרה)

נעמי חזן: בהצלחה, אדוני.

נעמי חזן: אני מזמינה את השר יצחק לוי לעלות לבמה ולהצהיר אמונים לממשלה.

יצחק לוי: אני, יצחק לוי בן דניאל ואורה, זכרם לברכה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

יצחק לוי: (חותם על ההצהרה)

נעמי חזן: בהצלחה, אדוני.

נעמי חזן: אחרון אחרון חביב, אני מזמינה את השר דוד לוי לעלות לבמה ולהצהיר אמונים לממשלה.

נעמי חזן: השר דוד לוי, אתה יכול לעשות את זה באטיות.

דוד לוי: אני, דוד לוי, בן משה וסימה, זכרם לברכה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

דוד לוי: (חותם על ההצהרה)

נעמי חזן: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

נעמי חזן: ישיבת הכנסת נעולה.