ישיבת מליאה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 246, 2001-11-13 00:00

אברהם בורג: רבותי חברי הכנסת וחברותיה, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

אברהם בורג: היום יום שלישי, כ"ז בחשוון התשס"ב, 13 בנובמבר 2001.

אברהם בורג: סעיף ראשון בסדר-היום – הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

ד' לב: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – דין-וחשבון תאונות הדרכים בישראל לשנים 2000-1995, מטעם משרד התחבורה והרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

ד' לב: דין-וחשבון של ועדת החקירה הממלכתית בעניין פרשת היעלמותם של ילדים מבין עולי תימן בשנים 1954-1948.

ד' לב: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 22), התשס"ב–2001.

ד' לב: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: הקטל בדרכים

אברהם בורג: הנושא הבא בסדר-היום: המאבק הלאומי בתאונות דרכים – דיון משולב; גם על-פי בקשת סגן שר התחבורה, המסתמך על חוק המאבק הלאומי בתאונות דרכים, וגם בעקבות הצעות לסדר-היום על הקטל בדרכים.

אברהם בורג: רבותי חברי הכנסת, גבירותי ורבותי, באי יום הבטיחות בדרכים, אורחים יקרים, נציגי הרשויות הממשלתיות וההתנדבותיות העוסקים בדבר, וכמובן בראש ובראשונה בני ובנות, נציגי ונציגות המשפחות השכולות – באנו לכאן כדי לקרוא תיגר על מעגל הדמים המיותר בכבישי ישראל.

אברהם בורג: הקדשנו את שעות היום, בכנסת ובמקומות אחרים, כדי לדון בדרכי המלחמה בקטלן העיקרי של המדינה – הרצח בכבישים, חשבון הדמים הנורא שלנו.

אברהם בורג: כ-500 איש נספים מדי שנה בישראל בתאונות דרכים.

אברהם בורג: כל אחד מאתנו, או מילדינו או מיקירינו, יכול להיות קורבן לתאונה, חס וחלילה.

אברהם בורג: בכל פעם שאחד מאתנו קורא את הנתונים, רואה את התמונות, אנחנו מזדעזעים מחדש, ולעתים אנחנו כבר לא מזדעזעים, כי, לא עלינו, רבים יותר מדי מאתנו התרגלו.

אברהם בורג: ולנו אסור, אנחנו לא רשאים להשלים עם תופעה זו של כבישים ורחובות אדומים מדם.

אברהם בורג: אני יודע היטב כי תהיה זו אשליה לחשוב שבעזרת חוקים יותר טובים אפשר לתקן דפוסי התנהגות של אנשים או דפוסי נהיגה של אנשים.

אברהם בורג: חקיקה, גם בנושאי נהיגה, חייבת להישען על חינוך הנהג מילדות, מקטנות, מהבית, מהרחוב, מהמשפחה, מבית-הספר, על תרבות רחוב בכלל, תרבות חברתית בכלל, על תרבות נהיגה ועל מחויבות חברתית והתחשבות בזולת בפרט.

אברהם בורג: דרושה לנו מידה גדולה של הבנה והתחשבות בין איש לרעהו.

אברהם בורג: נימוסים בדרכים אינם נופלים בחשיבותם מחוקים.

אברהם בורג: אני חושש, כי בקרב האוחזים בהגה בישראל רווחת תופעה של חברמניות ישראלית: אני פה, אני על הכביש, אני בעל הבית, אף אחד לא יגיד לי כיצד לנהוג – והמחיר הוא מחיר נורא: הרג, פציעה, קטילה, אלמנות, יתמות, שכול, סבל, סתם.

אברהם בורג: משפחות רבות, רבות מדי, נושאות עמן את היגון הנורא על מות יקיריהן בתאונות דרכים.

אברהם בורג: האבל והכאב על אובדן החיים משותפים למשפחות שיקיריהן נפלו במערכה ולאלה שיקיריהן נהרגו בכביש.

אברהם בורג: אחרי האסון, חייהן, חייכם, חיינו, לא ישובו להיות אותם חיים.

אברהם בורג: אומרים על החברה הישראלית שהיא חברה מורכבת ורבת ניגודים, רב-תרבותית וסוערת.

אברהם בורג: בדרכים אין אפליה, המתים באים מכל שסעי החברה.

אברהם בורג: אנחנו לא יכולים לקבל שום הסבר כהצדקה, כהכשר, כהיתר להמשך המלחמה בדרכים.

אברהם בורג: אנחנו חייבים להתמודד עם מגפת תאונות הדרכים.

אברהם בורג: את עקרונות הנהיגה הנכונה נקנה עוד בבית-הספר.

אברהם בורג: לימודי הנהיגה חייבים להיכלל במסגרת לימודי החובה, ממש כפי שלומדים אצלנו חשבון או ספרות, או כישורי חיים.

אברהם בורג: לצערי הרב, וזו עובדה השאובה מדוח מבקר המדינה, רק 29% מכלל הכיתות זכו במינימום זמן ההדרכה הנדרש – שעה שבועית.

אברהם בורג: יש מוסדות חינוך שאינם מקצים כלל שעות ללימוד ולהוראת נושא הזהירות בדרכים.

אברהם בורג: אני מקבל את הצעתו של סגן שר התחבורה אבי יחזקאל, ואת הצטרפותו של שר התחבורה אפרים סנה לקריאה להפוך את היום הזה ליום קבוע בסדר-יומה של הכנסת.

אברהם בורג: אחת לשנה נתכנס, אחת לשנה נעלה את הנושא על סדר-יומנו, אחת לשנה נתחייב, אחת לשנה ניתן לעצמנו דין-וחשבון מה עשינו, ועוד יותר – מה לא עשינו בשנה שחלפה.

אברהם בורג: זהו אתגר לאומי המשותף לכולנו.

אברהם בורג: אנחנו רוצים לחזור הביתה בשלום, אנחנו רוצים שיקירינו יחזרו הביתה בשלום.

אברהם בורג: ועד שכל גופי השלטון האחרים – הממשלה ורשויות הביצוע האחרות – לא יעשו את שלהם, הכנסת תהיה הכתובת לכל אלה שהם חסרי כתובת בתחום הזה ובנושא הזה.

אברהם בורג: יהי זכרם של הנקטלים בדרכים ברוך, ושאו אתם ברכה על עמלכם למניעת עוד הרג, קטל, מוות ושכול.

אברהם בורג: אדוני סגן שר התחבורה, בבקשה.

אברהם בורג: אחריו – חבר הכנסת נחום לנגנטל, יושב-ראש ועדת המשנה לענייני המאבק בתאונות דרכים.

אברהם יחזקאל: אדוני היושב-ראש, כנסת שוממה – בשמך אני מבקש להודות לך אישית.

דוד מגן: כך אתה מתייחס אלינו?

אברהם יחזקאל: סליחה, תרשה לי.

אברהם יחזקאל: אם היית מקשיב לדברי עד הסוף – – –

האשם מחאמיד: – – –

אברהם יחזקאל: אז תשמע בדיוק מה אני הולך לעשות.

אברהם יחזקאל: אני מבקש בשם השכול, בשם הפעילים, להודות לך, אדוני שר התחבורה, על כך שבאת לכאן היום ונתת גיבוי לפרלמנט, לכנסת, להתחיל לעסוק בסוגיית השכול ותאונות הדרכים.

אברהם יחזקאל: אני מודה לשר שרנסקי שהגיע.

אברהם יחזקאל: אני מודה לאפי אושעיה, חברי ורעי, שבא לחזק את המאבק.

אברהם יחזקאל: אני מודה לחברי ורעי אופיר פינס.

אברהם יחזקאל: אני מודה לחבר הכנסת הפעלתן שהגיש את ההצעה הדחופה, לחבר הכנסת דוד מגן.

אברהם יחזקאל: אני מודה לחבר הכנסת דהאמשה ולחבר הכנסת אורלב ולחבר הכנסת האשם מחאמיד, ולאחי למאבק חברי הכנסת נחום לנגנטל ותאופיק חטיב ולחבר הכנסת אברהם רביץ ולחבר הכנסת אליעזר כהן ולחבר הכנסת זאב בוים ולחבר הכנסת משעני, שבאתם.

אברהם יחזקאל: רבותי, אנא, קחו את המאבק האישי הזה ועשו אותו למאבק ציבורי.

אברהם יחזקאל: לא ייתכן שאנחנו מגיעים למצב שבו אותה אוכלוסייה נהדרת של חברי הכנסת – כפי שאמר אברום בורג, יושב-ראש הכנסת, יש גם מתי מעט שבאים לדיונים האלה.

אברהם יחזקאל: יש גם מי שנותן את לבו ודעתו למאבק הזה.

אברהם יחזקאל: נכון, לא כל 120 חברי הכנסת עוסקים בסוגיה הזאת.

אברהם יחזקאל: יש להם כנראה סוגיות חשובות מאלה.

אברהם יחזקאל: אבל לכם, אחד אחד, לפי שמו, אני מבקש להודות ולהצדיע, וזה מה שעשיתי בפתיחת דברי.

אברהם יחזקאל: אני מבקש לברך את מנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות יצחק אשל על כך שהואיל ליטול על עצמו את התפקיד הקשה הזה, שהרי גם כאיש מקצוע, וגם כאנשי ציבור, אנחנו כל הזמן צריכים להתגונן, בעיקר כשיש סופי שבוע טרגיים, שפתאום מתים לנו 12 אנשים.

אברהם יחזקאל: אם זה אחד או שניים או שלושה, זו לא כותרת, זה אפילו לא בעמוד הראשון בעיתון יומי ממוצע.

אברהם יחזקאל: אבל כשיש 12 הרוגים, מתקשרים לאשל, אומרים לו: תסביר למה.

אברהם יחזקאל: מתקשרים ליעקב רז ואומרים לו: תסביר למה.

אברהם יחזקאל: גם לאבי יחזקאל, ולפעמים גם לשר.

אברהם יחזקאל: אני בא ואומר: נמאס לנו להסביר, צריך להביא תוצאות.

אברהם יחזקאל: כבר אסור לנו להסביר.

אברהם יחזקאל: 50 שנה של הסברים לא הצליחו.

אברהם יחזקאל: יש לנו כ-25,000 איש שנרצחו בכביש, מעשה ידינו, כל האוכלוסיות, אם אתה שמאל ואם אתה ימין, אם עולה או ותיק, אם אתה צעיר או גמלאי, אם אתה ערבי או יהודי – כולם נקטלו במוות הזה.

אברהם יחזקאל: ואני, ולצדי השר ולצדי אתם באים לכאן, ועם קצת כאב – ואל תכעסו עלי, קשה לי לראות, ואני יודע שאברום, יושב-ראש הכנסת, ניסה לגייס עוד אנשים, ואלוהים עדי, אינני נוזף, אני מאחרוני חברי הכנסת שיטיפו מוסר, אבל בסופו של דבר, כשהיציעים מלאים בשכול ובאנשי מקצוע וכשאנחנו נמצאים כאן, אז יש איזה טעם לפגם, כי זה מוות, זה פצע.

אברהם יחזקאל: מי לא היה ב"בית לוינשטיין"?

אברהם יחזקאל: מרביתנו.

אברהם יחזקאל: מי לא היה ביחידת טראומה ב"רמב"ם"?

אברהם יחזקאל: מרביתנו.

אברהם יחזקאל: רבותי, משפחות נהרסות.

אברהם יחזקאל: אני חושש, שמהבחינה הזאת, רק מהבחינה הזאת – החל מהשבוע הבא ועדת השרים למאבק בתאונות דרכים תכונס אחת לחודש.

אברהם יחזקאל: זו בקשתי, אדוני השר, וזו תהיה תביעתי מראש הממשלה – אחת לחודש.

אברהם יחזקאל: יש להקים מטה חירום שייתן דיווח חודשי לציבור, לכנסת, לכם – מה עשינו; לא הסברים – מה עשינו, מה הפתרונות.

אברהם יחזקאל: רבותי, אנחנו נמצאים בשנה קשה מאוד.

אברהם יחזקאל: אמי אומרת לי שאין לי מזל בפוליטיקה.

אברהם יחזקאל: הגשתי לה תפקיד – פתאום התחילה עקומת המתים לעלות.

אברהם יחזקאל: אמר אמנון שחק, שעזב את תפקיד שר התחבורה, שהוא לא יודע להסביר את הירידה, הוא חושב שזו אלילת המזל.

אברהם יחזקאל: כנראה מזלי שלי קצת שחור.

אברהם יחזקאל: אבל לא המזל.

אברהם יחזקאל: אסור לתת למזל לעשות את שלו.

אברהם יחזקאל: העובדות צריכות לדבר, המעשים צריכים לדבר.

אברהם יחזקאל: מה, אם יש לי מזל פתאום ימותו לי פחות ואם אין לי מזל ימותו לנו יותר?

אברהם יחזקאל: זה נראה הגיוני?

אברהם יחזקאל: זה נראה סביר?

אברהם יחזקאל: לא אצלנו.

אברהם יחזקאל: אצלי, בכל אופן, זה לא יעבוד.

אברהם יחזקאל: יש לנו בשנת 2001 עלייה של 13% ב"קו הירוק".

אברהם יחזקאל: יש לנו עלייה של כ-6% כולל יהודה, שומרון וחבל-עזה.

אברהם יחזקאל: יש לנו תאונות עצמיות.

אברהם יחזקאל: יש עלייה דרסטית בכמות התאונות העצמיות.

אברהם יחזקאל: כלומר, הנהג עצמו נכנס במעקה.

אברהם יחזקאל: משהו מתוח במדינה הזאת, וזה משפיע גם על הנהג הישראלי.

אברהם יחזקאל: יש לנו בעיה קשה מאוד שקשורה בהיערכות של מערכת החינוך למאבק הזה.

אברהם יחזקאל: יש לנו בעיה קשה מאוד שקשורה באכיפה, ופה אני לא מאשים את המשטרה.

אברהם יחזקאל: אבל, אדוני השר, אתמול היתה מסיבת עיתונאים של השר לביטחון פנים, ואני אומר את זה פה לפרוטוקול, ושאלו אותו: מה סדר העדיפויות שלך?

אברהם יחזקאל: הוא אמר בהוגנות – עוזי לנדאו הוא איש הגון – הוא אמר: ביטחון ואלימות.

אברהם יחזקאל: אדוני השר לביטחון פנים, ביטחון זה מוות, וגם אלימות זה מוות, אבל תאונות דרכים היית צריך להגיד אתמול.

אברהם יחזקאל: היית צריך להנחות את המפכ"ל שלך, שייתן ליעקב רז עוד חצי מיליארד שקל.

אברהם יחזקאל: את זה הוא לא אמר.

אברהם יחזקאל: ויסלח לי אלוהים על כך שאני כאילו "משמיץ", אבל זו היתה מסיבת עיתונאים.

אברהם יחזקאל: אני לא רוצה שנעמוד כאן בעוד שנה ויעקב רז יסתכל עלי בעיניים עצובות ויגיד: לא הצלחנו להשיג עוד כסף.

אברהם יחזקאל: ואז הוא יבוא לאשל ויגיד לו: עוד 5 מיליוני שקל, או עוד 7.

אברהם יחזקאל: זה בטל בשישים.

אברהם יחזקאל: בטווח הקצר יש לנו בעיה עם מערכת המשפט, אדוני היושב-ראש.

אברהם יחזקאל: אברום, אתה סייעת ליעל דיין להעביר כאן חוק לעונשי מינימום למאבק באלימות במשפחה.

אברהם יחזקאל: אני תובע לחשוב אולי על הטלת עונשי מינימום במאבק שקשור במוות שנובע מתאונות דרכים.

אברהם יחזקאל: מה קרה?

אברהם יחזקאל: למה לא?

אברהם יחזקאל: כי זה פחות IN?

אברהם יחזקאל: פחות מתוקשר?

אברהם יחזקאל: אני מבקש מכם סיוע לעניין הזה.

אברהם יחזקאל: אנחנו הולכים להקים מרכז מידע לאומי לבטיחות בדרכים.

אברהם יחזקאל: אין מידע עדכני.

אברהם יחזקאל: יש במשטרה, יש בטכניון, אלף גופים עוסקים בעניין הזה.

אברהם יחזקאל: אין פתרונות.

אברהם יחזקאל: אני מודיע פה רשמית: החל משנת הלימודים הזאת, תלמידי כיתה י"א, לפחות מחציתם בשנה הזאת, יחזרו ללמוד ובסוף השנה יעשו מבחני תיאוריה בבית-הספר.

אברהם יחזקאל: העניין הזה הופסק לפני כשנתיים-שלוש שנים.

אברהם יחזקאל: אשל, אנוכי והמשרד מנסים לאתר תקציב, ואנחנו נביא את בוחני הרישוי לכיתות עצמן בתום למידה בכיתה י"א, יחד עם רחל רותם ומערכת החינוך.

אברהם יחזקאל: אנחנו חושבים שיש לטפל באוכלוסיות הנהגים הצעירים.

אברהם יחזקאל: רבותי, אתם יודעים מה הטרגדיה?

אברהם יחזקאל: כשאמא שולחת את הבן ביום שישי בערב, היא אומרת לו: בני, תיזהר בקניון מאירוע ביטחוני.

אברהם יחזקאל: אבל כשהיא נותנת לו את המפתחות היא לא מצפה לזה, אנחנו לא מצפים לזה, אבל יוצא מצב שהסיכוי שלו להיהרג או להגיע לבית-חולים בדרך לקניון גדול יותר מפיגוע בקניון.

אברהם יחזקאל: אבל למה חונכנו?

אברהם יחזקאל: למה חינכו אותנו?

אברהם יחזקאל: חינכו אותנו הביטחוניסטים, המערכות הממשלתיות, שיש להיזהר מפיגוע בקניון, שזה חשוב כשלעצמו, אבל הדרך אל הקניון פחות חשובה.

אברהם יחזקאל: יש בעיה, לא?

אברהם יחזקאל: בתקופתי כיושב-ראש ועדת הכלכלה העליתי הצעה, שיהיה חצי שנה נהג מלווה, וההצעה עברה.

אברהם יחזקאל: זה ירד לחודשיים.

אברהם יחזקאל: מישהו שכח במשרד התחבורה – לא בתקופת השר סנה ובתקופתי – להאריך בוועדת הכלכלה את התקנה לחובת נהג מלווה לחצי שנה.

אברהם יחזקאל: פשוט שכחו.

אברהם יחזקאל: זה מדהים, לא? לו זה היה בראש סדר העדיפויות, לא היו שוכחים את זה.

אברהם יחזקאל: עכשיו אנחנו מתכוונים לאמץ את הגישה שקשורה ברשיון נהיגה מדורג לצעירים.

אברהם יחזקאל: אנחנו מתכוונים לטפל באוכלוסיית הנהגים המקצועיים.

אברהם יחזקאל: כפי שאומרים ואמר אשל, יש היום תעודת מקצוע לחרט, לנגר, למסגר, אבל לנהג מקצועי אין תעודה, אין הכשרה ראויה.

אברהם יחזקאל: איך אתם מסבירים את זה?

אברהם יחזקאל: והמעורבות של הנהגים המקצועיים בתאונות דרכים גדולה עשרת מונים משיעורם באוכלוסיית הנהגים.

אברהם יחזקאל: למה?

אליעזר כהן: מה עם רשיון הנהיגה?

אליעזר כהן: רשיון הנהיגה הוא לא תעודה?

אברהם יחזקאל: רשיון נהיגה לנהג מקצועי צריך חיזוקים, צריך גיבוי.

אברהם יחזקאל: אני לא מדבר על נהג רגיל, אני מדבר על נהג שמסתובב הרבה על הכביש.

אברהם יחזקאל: היום אתה יכול להוציא רשיון לאוטובוס, לא לנהוג 20 שנה, לחדש אותו כל חמש שנים וכעבור 20 שנה לנהוג באוטובוס.

אברהם יחזקאל: איפה המיומנות?

אברהם יחזקאל: יש בעיה של מגזרים, ואני משבח את אומץ לבם של חברי מהמגזר הלא-יהודי, המגזר הישראלי, שיודעים שיש בעיות גם בגלל התשתיות.

אברהם יחזקאל: במגזר הערבי יש בעיה קשה מאוד של תשתיות ברשויות המקומיות.

אברהם יחזקאל: אתם מכירים את המושג "תאונות חצר" – הן קורות בעיקר במגזר הערבי, וצריך לשפר את המצב בעניין הזה.

אברהם יחזקאל: אנחנו מתכוונים להתמקד ברשויות המקומיות, מתכוונים לעסוק בסוגיות של הסברה עם פתיחת השנה, ואני מודיע שעם פתיחת השנה אני אבקש, יחד עם אשל ועם השר, קמפיין שבו יואילו יושב-ראש הכנסת, שהרי הוא כבר מחויב, ונשיא המדינה וראש הממשלה ושר התחבורה ועוד אנשי ציבור וחברי כנסת וסלבריטאים למיניהם, לבוא לרדיו ולומר בקולם, שתהיה שנת 2002 שנה של מחויבות שלנו, אנשי הציבור, למאבק בתאונות הדרכים.

אברהם יחזקאל: תודה רבה לכם.

אברהם בורג: תודה רבה, סגן השר.

אברהם בורג: לא, אין מחיאות כפיים באולם הכנסת.

אברהם בורג: ראשון הדוברים, חבר הכנסת עופר חוגי – לא נמצא.

אברהם בורג: אחריו – מנכ"ל משרד התחבורה לשעבר, יושב-ראש ועדת המשנה לענייני תאונות דרכים, חבר הכנסת נחום לנגנטל.

אברהם בורג: בבקשה.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, עמיתי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים בימים קשים מאוד מבחינת המאבק בתאונות הדרכים, קשים מאוד משתי סיבות.

נחום לנגנטל: הסיבה האחת: דברים מסוימים שאנחנו החלטנו בבית זה, באולם זה, בתחושות נעלות, כשכבר נשמנו אוויר פסגות יחד עם אותן משפחות שכולות שהיו שותפות אתנו בחוקים מסוימים – עדיין החוקים תקועים בבית הזה.

נחום לנגנטל: הם תקועים, בפרט או בייחוד בגלל התנהגותה של הממשלה.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, אינני אומר את זה משום שאני איש אופוזיציה היום.

נחום לנגנטל: את החוק למרכז סיוע לנפגעי תאונות דרכים, שבא לדאוג למשפחות השכולות, העברנו בקריאה ראשונה – ביום עיון דומה ליום העיון הזה, שהיה באודיטוריום, יחד אתך, אדוני היושב-ראש, יחד עם אנשי הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, יחד עם ההורים השכולים – היו כאן 400 הורים שכולים – ויחד עם חברי כנסת שנאמו בפניהם.

נחום לנגנטל: העברנו את הצעת החוק בקריאה טרומית והכנו אותה לקריאה ראשונה בוועדת הכלכלה.

נחום לנגנטל: יש פה חברי כנסת שהם בני משפחות שכולות, וחבר הכנסת מוחמד ברכה היה שותף אתנו בחקיקה הזאת, כי המלחמה בתאונות הדרכים, לדאבוננו, איננה נחלתו של מגזר אחד באוכלוסייה, של ציבור אחד באוכלוסייה, אלא היא חותכת את כל הציבורים, את כל האמונות, את כל הדתות, את כל המינים, את כל מה שיש במדינת ישראל.

נחום לנגנטל: הבאנו את הצעת החוק להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, והדבר הזה נתקע, אדוני היושב-ראש, משום שאף משרד ממשרדי הממשלה לא הסכים שהחוק הזה יהיה באכסניה שלו.

נחום לנגנטל: אף משרד לא הסכים שהדבר הזה יהיה במשרדו, על מנת שהוא ידאג למימוש החוק הזה.

נחום לנגנטל: אפילו האוצר הקציב את הכסף, דבר נדיר, ואמר שאין לו התנגדות שהחוק הזה יעבור, ומצאנו את עצמנו מחזרים על הפתחים ודופקים על הדלתות ומבקשים שאחד ממשרדי הממשלה יסכים שהחוק הזה יהיה.

נחום לנגנטל: החוק הזה היה כבר מונח כאן, בעידודו של סגן שר התחבורה אבי יחזקאל, על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, וברגע האחרון הוא נמשך בגלל התנגדותו של משרד התחבורה לעניין.

מוחמד ברכה: למה משרד התחבורה לא לוקח את זה?

נחום לנגנטל: חבל שמשרד התחבורה לא לקח את זה.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, תקציב משרד התחבורה גדל השנה בתקציב הפיתוח, ואני מאוד מברך על כך, כי מדינת ישראל נמצאת בפיגור נוראי מבחינת התשתיות של הכבישים ושל מסילות הרכבת ושל תעופה ושל ספנות.

נחום לנגנטל: אבל בעניין התקציב הנדרש על מנת שתהיה מלחמה ראויה לשמה למען בטיחות בדרכים לא עומדים בהחלטות הממשלה.

נחום לנגנטל: הממשלה קבעה שיוציאו לפחות 200 מיליון שקלים בכל שנה, ולגבי שנת 2002 היא קבעה שזה יהיה מעל 400 מיליון שקלים.

נחום לנגנטל: התקציב עומד השנה על 160 מיליון שקלים בלבד, וקול הזעקה לא נשמע.

נחום לנגנטל: יש כרגע פחות כספים על מנת להיאבק בתאונות הדרכים, ואחר כך נשאל את עצמנו, איך זה קורה, למה זה קרה.

נחום לנגנטל: לא סתם בחודשים האחרונים יש לנו עלייה בתאונות הדרכים יחסית לשנה שעברה.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, לא נוכל לומר: ידינו לא שפכו את הדם הזה, כי כולנו שותפים לעניין.

נחום לנגנטל: שותפה הממשלה בעשייה ואנחנו כחברי כנסת, שאנחנו לא מתריעים מספיק, שאנחנו לא עולים על בריקדות ואומרים שלא יהיה כדבר הזה שבמדינת ישראל יאושר תקציב שמקצץ במאבק בתאונות הדרכים, פשוטו כמשמעו.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, בשבועות האחרונים אנחנו עדים לעשרות הרוגים בדרכים.

נחום לנגנטל: בסופי שבוע במיוחד יש עלייה דרסטית, דרמטית.

נחום לנגנטל: אילו הדבר הזה היה קורה, חס וחלילה – וזה קורה לנו – בפיגועי ביטחון, מה לא היינו עושים?

נחום לנגנטל: אילו כינוסים ליליים הממשלה היתה עושה.

נחום לנגנטל: הזעקה הזאת עולה מכל פינה במדיה, בממשלה, בכנסת, כמה הצעות דחופות לסדר-היום – ובצדק הוא אומר "כנסת שוממה".

נחום לנגנטל: לכן אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, יש פה בעיה גדולה.

נחום לנגנטל: יש עוד צלע אחת שאנחנו לא מדברים עליה מספיק בנושא תאונות הדרכים, אבל זה דבר שלאחרונה הפך להיות אפילו כמדיניות.

נחום לנגנטל: זאת משמעות האכיפה והענישה בבתי-המשפט; עבריינים שמגיעים לדין אחרי שהם רצחו אנשים בכבישים, ובעקבות עסקות טיעון משונות ביותר מגיעים לעונשים של שלילת רשיון לשנים בודדות, של מאסרים על תנאי.

נחום לנגנטל: נפגשנו במסגרת הוועדה עם הנהלת בתי-המשפט ושאלנו אם יכול להיות כדבר הזה במדינת ישראל, והם אומרים שיש מדיניות שיפוטית ואי-אפשר לאכוף על השופט לתת פסקי-דין קשים.

נחום לנגנטל: אם אחרי כל מערכת האכיפה שהמשטרה מחזיקה בציפורניים – וקשה למשטרה, היא עומדת בפני משימות ביטחוניות קשות מאוד של מדינת ישראל, היא נזקקת לעשות המון דברים, וגם היא נאבקת בתאונות הדרכים באמצעים הדלים שיש ברשותה, והשוטרים עושים עבודת קודש, עבודה לא קלה – אחרי זה מביאים את העבריינים לדין בבתי-המשפט, ולאחר מכן יש גזרי-דין כל כך מגוחכים; שלא לדבר על כך שהשפיטה נעשית אחרי שנה או שנה וחצי מקרות האירוע.

נחום לנגנטל: איזה אלמנט יש בהרתעה, תשאלו את הקרימינולוגים.

נחום לנגנטל: לכן, אדוני היושב-ראש, הגשתי הצעת חוק לעונשי מינימום.

נחום לנגנטל: אין ברירה, חיכיתי שנה וחצי שהנהלת בתי-המשפט תרים את הכפפה.

נחום לנגנטל: זה דבר שאני יודע שהוא מסובך, אבל לפחות באותם מקרים שבהם אדם נרצח, שיש קביעה חד-משמעית על רשלנות של הנהג, שלא יהיה שיקול דעת, כי כאשר לשופט יש שיקול דעת, לדאבוני העבריינים יוצאים בזול.

נחום לנגנטל: שר התחבורה ציטט פה אתמול את חז"ל, שמי שמרחם על האכזרים סופו שמתאכזר לאותם אנשים שאת נציגיהם אתם יכולים לראות באולם כאן למעלה.

נחום לנגנטל: אני מקווה שבסופו של דבר נוכל להתלכד בעניין הזה, כי כאן – "המציל נפש אחת מישראל" פשוטו כמשמעו.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

אברהם בורג: במקורות לא כתוב "מישראל".

אברהם בורג: כתוב: המציל נפש אחת.

נחום לנגנטל: אני אומר: אזרח מישראל.

אברהם בורג: התיקון מקובל.

אברהם בורג: גם אזרחי חוץ זה בסדר.

ראובן ריבלין: גם סנהדרין – –

אברהם בורג: – – ההורגת אחת ל-70 שנה היתה סנהדרין קטלנית.

אברהם בורג: ראשון הדוברים, חבר הכנסת עופר חוגי – הוא עדיין לא נמצא.

אברהם בורג: חבר הכנסת דוד מגן.

אברהם בורג: שלוש דקות לכל דובר.

אברהם בורג: הרשימה נעולה.

דוד מגן: אדוני היושב-ראש, כזכור, אך לפני תקופה קצרה, ב-4 ביולי, כאשר היה נדמה כי גל תאונות הדרכים הולך ועולה ועל רקע פתיחת חופשת הקיץ של התלמידים, התרענו כאן, כמה חברי כנסת, וביקשנו לכלול את נושא תאונות הדרכים בסדר-היום של הכנסת, ואני רוצה לברך על כך את יושב-ראש הכנסת.

דוד מגן: על רקע תזוזה מסוימת בגרף תאונות הדרכים, מי שעוקב אחרי האסונות שאירעו בחודש אוקטובר החולף, כאשר אנחנו מונים 54 הרוגים, רואה שזו עלייה חדה במספר הנפגעים בתאונות הדרכים, במספר ההרוגים, וטוב עושה הכנסת שמייחדת דיון לנושא הזה.

דוד מגן: היום הוא יום חשוב, ואני מאמין שבסיכום ובהחלטות שנקבל על דעת רוב חברי הכנסת בוודאי נקבע דרך, תמרור וסימן במלחמה הקשה בתאונות הדרכים.

דוד מגן: התחלתי בברכה ליושב-ראש הכנסת.

דוד מגן: שמעתי כאן את הדוברים הקודמים, שמעתי את חבר הכנסת נחום לנגנטל, אשר כידוע כיהן כמנכ"ל משרד התחבורה ודיבר כאן כמקצוען.

דוד מגן: טוב שבמסגרת ועדת המשנה בפרלמנט הוא נרתם לעניין הזה ותורם מניסיונו.

דוד מגן: איש לא יחשוד בי שאני תומך במפלגה של אבי יחזקאל, אבל, אדוני שר התחבורה, מינית סגן שר משוגע לדבר, ואני עוקב אחריו.

דוד מגן: זה סימן מעודד שהפרלמנט יחד עם הממשלה יצליחו סוף-סוף לכופף את העקומה הגרפית הקשה, כאשר מאחורי כל נקודה באותו גרף מסתתרים קורבנות, וכידוע, כל אדם הוא עולם ומלואו.

דוד מגן: אני רוצה לברך אתכם על המינוי המושכל והחכם של תת-אלוף במילואים יצחק אשל ליושב-ראש הרשות לבטיחות בדרכים.

דוד מגן: אני יודע שבתקופה קצרה הוא הביא את הרשות ואת דברה לתודעת הרבה ראשי רשויות מקומיות.

דוד מגן: יצחק, במלחמה הקשה הזאת המחשבה לשתף פעולה עם הרשויות המקומיות ועם כל גורם בקהילה מותירה איזה סיכוי.

דוד מגן: צריך לזכור, שאנחנו, ובמיוחד אתם, מובילים את הקרב ומנהלים את המלחמה כשיש סכנה של זילות ערך החיים בציבור.

דוד מגן: לא כאן המקום לפרט, אבל מתנהלת מלחמה נגד ארגוני טרור, לצערנו הרב, ולאט לאט חלק מהאוכלוסייה – אנחנו צריכים לתקן ולהעיר – עלול לחשוב, שהפיגועים הם חלק משגרת החיים, ותאונות הדרכים הן חלק משגרת החיים, ובסך הכול תהיה אווירה של זילות ערך החיים.

דוד מגן: אני רוצה להגן כאן במידה מסוימת על השר לביטחון פנים.

דוד מגן: אם השר לביטחון פנים אומר מה ייעודה העיקרי של משטרת ישראל, אני רוצה להבין את דבריו, אדוני סגן השר.

דוד מגן: כאשר הוא אומר: ביטחון, ונגד אלימות, אני רואה את ההתנהגות בכבישים, את הנוהגים ואת ההולכים ברגל – כל הגורמים לתאונות הדרכים – נכנסים תחת ה-Title של אלימות.

דוד מגן: אם הקו המנחה בעניין הזה הוא של חינוך, של זהירות, של הפקת לקחים, אדוני סגן השר, רצוי להביא את עניין מבחן הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ויחד עם משטרת ישראל ללכת על אותו נדבך.

דוד מגן: אם משטרת ישראל תדווח לרשות לבטיחות בדרכים לא רק על 20% מהתאונות, הקטלניות, אלא לגבי כל תאונה שיש בה נפגעים, ושיתוף הפעולה יהודק, אני מאמין שהמלחמה תהיה מקצועית יותר והתוצאות תהיינה טובות יותר.

דוד מגן: אנחנו חיים בעידן שבו צריך לעבד לקחים בכל מקרה של תקלה.

דוד מגן: כאשר חודש אוקטובר מוגדר כחודש קטלני, יחסית, לא עוברים לסדר-היום, מעבדים לקחים, ואני בטוח שהצוות שמוביל את העניין, והרשות לבטיחות בדרכים בראשו, יחד עם סגן השר הפעלתן אבי יחזקאל, יובילו לכך, שבדיווח הבא – אני לא חושב שצריך לחכות עוד שנה, בעוד כמה חודשים אולי יהיה כדאי לסכם את החורף; כשנסכם את החורף נראה, בעזרת השם, שלא רק במלחמה בטרור אנחנו מנצחים, אלא גם במלחמה מול המוות שמשתולל בדרכים.

דוד מגן: גם שם נרשום ותרשמו הישגים, בעזרת השם.

רחמים מלול: תודה, חבר הכנסת מגן.

רחמים מלול: חבר הכנסת אפי אושעיה, בבקשה.

רחמים מלול: אחריו – חבר הכנסת אליעזר כהן.

אפי אושעיה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מכובדי שר התחבורה, השר שרנסקי, שמעתי הבוקר ברדיו, שסגן השר אבי יחזקאל רוצה להתפטר והוא הביע מחאה בעקבות העובדה שלא הקצו את המשאבים הנדרשים למלחמה בתאונות דרכים.

אפי אושעיה: לי לא זכור מתי קם סגן שר שמוכן לוותר על תפקידו, על מעמדו ועל כל השירותים הנלווים בגלל עיקרון שמתחייב מתפקידו כממונה על הנושא במשרד התחבורה, אם לא ימלאו אחרי רצונותיו והדרישות הכספיות המוצדקות, לטעמי, המשאבים שצריכה המדינה להעמיד לרשות הנושא הזה.

אפי אושעיה: אני מנצל את ההזדמנות הזאת לשבח כאן מעל דוכן הכנסת את סגן השר אבי יחזקאל.

אברהם רביץ: הוא התפטר?

קריאה: עוד לא.

אפי אושעיה: לעצם העניין, רבותי חברי הכנסת, בכל יום ראשון סופרים ומסכמים אצלנו הרוגים ופצועים בתאונות דרכים כמו אחרי מלחמה עקובה מדם או פיגוע טרור.

אפי אושעיה: מדברים על קציר דמים, כאילו מדובר באיזו תאונה חקלאית.

אפי אושעיה: ביום זה, שבו מצוין יום הבטיחות בדרכים, העומד בסימן הנתונים הקשים על עלייה במספר הקורבנות בתאונות דרכים קטלניות, אזכיר חלק מהתאונות הקשות שאירעו בימים האחרונים: שלושה צעירים, שניים מהם אחים תאומים בני 19, נהרגו בתאונת דרכים בצפון.

אפי אושעיה: תינוקת בת שנה וחצי נהרגה מפגיעת משאית.

אפי אושעיה: הולך רגל בן 88 מקריית-חיים אשר חצה את הכביש קיפח את חייו.

אפי אושעיה: מלבד ההרוגים יש עשרות פצועים במספר רב של תאונות דרכים שאירעו בשבוע החולף.

אפי אושעיה: מנתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה עולה, כי במהלך חודש ספטמבר בלבד קיפחו את חייהם 35 בני אדם ב-33 תאונות קטלניות ו-142 נפצעו קשה.

אפי אושעיה: בתשעת החודשים האחרונים אירעו 13,000 תאונות, שבהן נהרגו 365 בני אדם.

אפי אושעיה: תאונות הדרכים אינן פוסחות על איש ושומרות על העיקרון – "ללא הבדל דת, גזע, מין וגיל".

אפי אושעיה: ראוי להזכיר, שמאחורי הנתונים היבשים הללו מדובר במשפחות ובאנשים יקרים שאיבדו את היקר להם מכול וחייהם השתנו לבלי הכר.

אפי אושעיה: זה אולי הזמן להודות למשרד התחבורה, לרשות למלחמה בתאונות דרכים, למשטרה ולכל אלה שעוסקים בנושא שלמעשה בא להגן עלינו מעצמנו.

אפי אושעיה: המלחמה בכבישים עדיין בשיאה, ויש לנו יותר הרוגים ופצועים בה מאשר בכל פיגוע ומלחמה.

אפי אושעיה: בימים האחרונים מרבים לדבר אצלנו על גדר הפרדה ועל הפרדה חד-צדדית בינינו לבין שכנינו הפלסטינים.

אפי אושעיה: בנושאים הללו כולם מומחים, כולם מבינים, כולם יודעים מה לעשות, אבל לצערי מעט, מעט מדי נותנים את הדעת, שקודם כול צריך לבנות גדרות הפרדה בין שני חלקי הכביש, כבישים מסוכנים, כבישים שזקוקים לכך, ואנחנו לא עושים את המירב האפשרי להקצות את המשאבים הנדרשים.

אפי אושעיה: על כל משרדי הממשלה – תחבורה, משפטים, תשתיות, חינוך, בריאות וביטחון פנים – לגייס כוחות משותפים ולהילחם בקטל הנורא ולהציל ולו נפש אחת בישראל.

רחמים מלול: נא לסיים.

אפי אושעיה: התגייסות למלחמה בתאונות דרכים הינה חובה אישית המוטלת על כל אחד ואחת מאתנו.

אפי אושעיה: זהו צו השעה.

אפי אושעיה: תודה, אדוני.

רחמים מלול: תודה, חבר הכנסת אושעיה.

רחמים מלול: חבר הכנסת אליעזר כהן.

רחמים מלול: אחריו – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

אליעזר כהן: אדוני שר התחבורה, סגן השר, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להעלות כמה נקודות בקצרה.

אליעזר כהן: נקודה ראשונה, לסגן שר התחבורה.

אליעזר כהן: יכול להיות שזה גם מזל התקופה שבה אתה נמצא, ללא ספק יש בעניינים כאלה גם מזל, אבל ללא ספק אנחנו בשנת מלחמה.

אליעזר כהן: יש כאלה שמעדנים את המצב ואומרים: טרור.

אליעזר כהן: לכל דבר הם קוראים: טרור, אבל כשיורים והורגים בכל מקום בהרבה מאוד מקרים ליום – זו מלחמה.

אליעזר כהן: לשנת מלחמה זו ללא ספק יש אפקט חריף מאוד, חשוב מאוד, על ההתנהגות ועל הפסיכולוגיה ועל כל מה שקורה גם בכבישים.

אליעזר כהן: הנקודה השנייה שלי היא הספורט המוטורי.

אליעזר כהן: בהרבה מאוד מדינות התגלה, שהעוסקים בספורט המוטורי עושים את זה במתקנים הנכונים, בדרך הנכונה, בצורה המקצועית והנדרשת; מתכוננים לזה, עושים את זה כמו שצריך, מתלווה שם פורקן מתאים לנושא של הנהיגה, וכל מה שעושים בחוץ, בחראקות, בצורה לא מסודרת – עושים את זה במתקנים ספורטיביים.

אליעזר כהן: במדינות שבהן עושים את זה בצורה מסודרת, יש קורלציה ברורה בעלייה ברמת ההתנהגות בכבישים ועלייה ברמת המקצוענות והנהיגה של הצעירים, במיוחד אצל אותו גוף שאנחנו קוראים לו הצעירים.

אליעזר כהן: הצעירים גם נוהגים עם קצת יותר מדי בירה בגוף והם גורמים לתאונות בגלל זה, אבל הם עושים הרבה מאוד התפרעויות וחראקות גם כשאין להם בירה בגוף, וחלק מזה מתבטא בספורט המוטורי.

אליעזר כהן: נקודה נוספת, בעצם יש לי הערה אחת, ואני מצטרף לדעתו של חבר הכנסת מגן, שעדיין בתאונות דרכים נהרגים הרבה יותר אנשים ונפגעים ונפצעים יותר אנשים מאשר בטרור ובפיגועים; אסור לשכוח את זה, ולכן זה צריך להיות בראש העדיפויות הלאומיות שלנו.

אליעזר כהן: הנקודה האחרונה שלי היא דבר שאני אומר בכל הזדמנות ודיברנו עליו גם בעבר – זה קורה כשמפסיקים לנהוג.

אליעזר כהן: התאונות הקטלניות ביותר, רוב התאונות הקטלניות הן כשנהגים מפסיקים לנהוג מאיזו סיבה, לשנייה, לשלוש שניות – הם מרימים משהו מהצד, מזיזים את הילד, מסתכלים, מחפשים את הטלפון – כשהם מפסיקים לנהוג או שהם עוברים לנתיב ממול ועושים התנגשות מצח, אלה ההתנגשויות הקטלניות ביותר, מכל מיני סיבות, כמו שקרה אתמול כשמישהו ירד מהכביש ועלה על עץ.

אליעזר כהן: עייף, לא עייף, הפסיק לנהוג.

אליעזר כהן: המגמה הזאת של המלחמה של כל הרשויות באותה שנייה שמפסיקים לנהוג צריכה להיות בראש ההתעניינות של המקצוענים שעוסקים בזה.

אליעזר כהן: תודה רבה.

רחמים מלול: תודה, חבר הכנסת כהן.

רחמים מלול: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

רחמים מלול: אחריו – חבר הכנסת מיכאל קליינר, ואם הוא לא יהיה נוכח – חבר הכנסת זבולון אורלב.

זבולון אורלב: מי אחריו?

רחמים מלול: חבר הכנסת קליינר, ואם לא – אז אדוני.

רחמים מלול: בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, זה נושא שמאחד את כולנו, נרצה או לא נרצה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש כאלה שמוצאים גם פנים אחרות, ניתן; אבל נדמה לי שבנושא הזה חייבים, לא רק יכולים, כל קצוות הבית להתאחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תאונות הדרכים אינן פוסחות על איש והן פוגעות בכולנו פגיעה קשה וחמורה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה בעניין הזה לומר לאדוני סגן השר, עיינתי קמעה במה שהגשת לנו בדוח הזה, עבודה מבורכת, ואני מקווה שתהיה בסיס גם לעבודה פורייה בעתיד ובסיס איתן למלחמה בתאונות הדרכים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הייתי רוצה אולי לתרום לך גם רעיון מסוים בכיוון הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר היה לחקור גם היכן קורות התאונות הקטלניות ביותר; באיזו שכבת אוכלוסייה נמצא האחוז הגבוה ביותר של הנפגעים והמתים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רוצה להכריז פה על עניין של ערבים–יהודים, לא זאת הכוונה, אבל זאת מציאות שגם צריך ללמוד אותה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: במגזר הערבי, שהוא כ-20% מהאוכלוסייה, 35% אם אני לא טועה, 100 הרוגים מסך כל ההרוגים בתאונות דרכים; כמעט פי-שניים מהשיעור באוכלוסייה, וזה לא במקרה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק בימים האחרונים חמישה הרוגים במגזר הערבי בתאונות דרכים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשבוע האחרון זה יכול להיות מקרי בצורה כלשהי, אבל למעשה זה מסמן את הכיוון שלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק אתמול אמרתי, אדוני שר התחבורה, ואני מברך על זה שהתייחסת באהדה ובחיוב לבקשתי לדאוג לתשתיות והצבעת על זה שמקדישים עכשיו תקציב נוסף, תקציב מיוחד לשיפור התשתיות במגזר הערבי, במיוחד דרכי גישה ליישובים הערביים, כי למעשה המצב שם הוא מתחת לכל ביקורת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני דיברתי כדוגמה על עין-אל-סהלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התברר שאדוני מכיר את זה טוב מאוד, ואני מקווה שהתיקון לא רק בעין-אל-סהלה כדוגמה, אלא גם ביישובים האחרים, והיכן שיש צורך וכשאין כביש גישה, בין שזה ערבי ובין שזה יהודי, אף שזה על-פי רוב במגזר הערבי – חייבים לתקן את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה חלק מהמלחמה בתאונות הדרכים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לומר פה עוד דבר אחד: כל עוד נדון ונעשה סיכום דיון וכל אחד יוציא פה קיטור וילך הביתה – מספר תאונות הדרכים לא יקטן, תאונות לא תחסרנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בזה שאנחנו מדברים וכואבים וכועסים וכל אחד מביא את שלו – זה לא יקטין את מספר תאונות הדרכים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב, שהגיע הזמן לעשות בעניין הזה איזו תוכנית, איזו דרך פעולה, פשוט לשבת על המדוכה ולהילחם בתאונות האלה יום-יום, ללמוד את הנושא היטב ולמצוא את הדרך לצמצם את מספר התאונות בלי שהנושא ירד מסדר-היום של ועדה או של הכנסת או של איזו קבוצה שתיוחד לכך, שכל מרצה וכל מאמציה וכל ענייניה יהיו בכיוון הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מלה אחת אני חייב לשניים מקודמי, חברי הכנסת שנגעו גם בנושא הפוליטי וגם בנושא שאנחנו דנים בו פה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שאכן לא ניתן להתנתק לגמרי מהמציאות שבה אנו חיים, ואני חושב שאילו היינו חיים חיים נורמליים, בלי שבאזור הזה ובמדינה הזאת ואצל השכנים מסביב יהיו תנאים יוצאים מן הכלל – נושא של פגיעות ושל חיסולים ושל טרור וכל הדברים האלה הם דבר יוצא מן הכלל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מקווה, אני לא רוצה שאף אחד יתרגל לזה – – –

מרדכי משעני: איזה קשר יש לזה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אגיד לאדוני אם אדוני יאזין לעוד מלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם היינו חיים עכשיו חיים נורמליים, בלי שום מלחמה, בלי שנייחד מאמצים מיוחדים ורבים כל כך לנושא הזה, מן הסתם, חבר הכנסת, היה אפשר להפנות יותר משאבים ולמצוא – –

רחמים מלול: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – יותר כוח-אדם ויותר כוחות אנוש לטיפול בבעיה הזאת.

רחמים מלול: תסיים, חבר הכנסת דהאמשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה הקשר וזה, אגב, לא הקשר, מה ששני קודמי הצביעו עליו, ואני הייתי מצפה ממך לאותה הערה כאשר הצביעו על דברים שלדעתי, לעניות דעתי הם לא קשורים ישירות בנושא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל מה שאני אמרתי כן קשור.

רחמים מלול: תסיים, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

רחמים מלול: תודה, חבר הכנסת דהאמשה.

רחמים מלול: חבר הכנסת מיכאל קליינר – איננו.

רחמים מלול: יעלה ויבוא חבר הכנסת זבולון אורלב, ואחריו – חברי הכנסת אברהם שוחט, מקסים לוי, שאול יהלום.

קריאה: – – –

רחמים מלול: חבר הכנסת תאופיק חטיב, אם גם חבר הכנסת שאול יהלום לא יהיה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר, סגן השר, כל שנה נהרגים תלמידים המאכלסים כשלוש כיתות.

זבולון אורלב: כ-90 תלמידים נהרגים מדי שנה בכל הקטגוריות, אם כנהגים בכיתות הגבוהות של החינוך העל-יסודי, אם כהולכי רגל, על אופנוע, על אופניים – שלוש כיתות פחות כל שנה.

זבולון אורלב: והנתונים לא רק שלא הולכים ומצטמצמים, אלא שבשנת 2000, לפי הנתונים שהונחו בפנינו, גם יש גידול.

זבולון אורלב: ברור שקיצוץ התקציב הוא איום ישיר על החינוך לזהירות בדרכים במערכת החינוך.

זבולון אורלב: סגן השר אבי יחזקאל, שאני משבח את פעולתו בנושא הזה, היה שותף בכיר וממובילי המאבק למנוע את כוונת המשטרה לבטל את משמרות הזה"ב, הזהירות בדרכים.

זבולון אורלב: ניהלנו מאבק קשה נגד כל מיני מחשבות לקחת את 36.5 התקנים ולשים במקומם מתנדבים, כל מיני פתרונות סרק או פתרונות שווא.

זבולון אורלב: אבל לאחר שהשר לביטחון פנים שוכנע, באיחור באו הדברים, פחות או יותר, על תיקונם, ושנת הלימודים הנוכחית, ברוך השם, נפתחה כשתלמידי כיתות ו', כ-80,000 תלמידים במחזור, מקיימים את משמרות הזה"ב, שהן פעולות מצילות חיים מהדרגה הראשונה, והערך שלהן הוא לא רק ערך בטיחותי אלא ערך חינוכי רב.

זבולון אורלב: אני שואל את עצמי, אדוני השר, אם יש קיצוץ בזהירות בדרכים, אם יש קיצוץ בתקציבים שקשורים בבטיחות, במלחמה בתאונות הדרכים, ומשמרות הזה"ב של המשטרה נשענות בחלק כזה או אחר על אותם תקציבים – נדמה לי שכמחצית התקציב באה ממשרד התחבורה – האם אנחנו שוב צריכים להוריד את האבק מעל השלטים ולחדש את המאבק?

זבולון אורלב: תאמרו לנו, נתחיל לעשות את זה כבר עכשיו, כי אנחנו רואים בסוגיה הזאת ערך בסיסי בשמירת החיים של תלמידים.

זבולון אורלב: די לנו שאנחנו צריכים לקבור כל שנה שלוש כיתות.

זבולון אורלב: איננו רוצים לקבור עוד תלמידים.

זבולון אורלב: אני רוצה לומר עוד משהו שקשור בזהירות בדרכים.

זבולון אורלב: למדנו, אדוני השר, אני חושב שאפתיע אותך, שהשלט שהתלמידים מחזיקים במעבר החצייה הוא שלט בלתי חוקי.

זבולון אורלב: אין לו שום תוקף חוקי.

זבולון אורלב: כי על-פי החוק, שר התחבורה רשאי לקבוע תמרור שקשור למקום.

זבולון אורלב: האישור של תמרור קשור למקום ספציפי.

זבולון אורלב: מעולם בעלי הסמכות, ועל-פי הבנתי זה שר התחבורה, לא נתנו שום היתר ושום סמכות, והשלטים שהילדים נושאים לא עברו את הליך האישור של תמרור, והם בעצם נושאים שלטים לשווא.

זבולון אורלב: אנחנו לא רוצים לחנך ככה את הילדים.

אפרים סנה: למה לשווא?

זבולון אורלב: לשווא.

זבולון אורלב: זה תמרור שנראה כמו תמרור חוקי אבל הוא תמרור חינוכי.

אברהם רביץ: מותר להם להחזיק את זה?

זבולון אורלב: לא אמרתי שיש איסור.

זבולון אורלב: אמרתי שאין לו שום תוקף חוקי.

זבולון אורלב: התלמיד, אגב, חושב שהוא מחזיק תמרור חוקי.

זבולון אורלב: אני חושב שהוא צריך להחזיק תמרור חוקי, ואם הוא שם שלט "עצור", הדין שלו כמו של תמרור "עצור".

אפרים סנה: זה תמרור שהנהגים מכבדים.

זבולון אורלב: אני מסכים עם אדוני השר, שברוך השם, נהגי ישראל מכבדים את משמרות הזה"ב, אבל אני חושב שגם צריך להסדיר את החוקיות של התמרור.

זבולון אורלב: מה הבעיה?

אליעזר כהן: הפעילות חשובה.

זבולון אורלב: אדוני השר יודע שאני בוגר שירות המדינה, ואני מעולם לא נתקלתי בתכתובת כל כך ענפה כמו בסוגיה הזאת, ואני לא מצליח להבין מדוע לא מסדירים את חוקיות התמרור.

זבולון אורלב: אם בחוקיות יש אולי משהו לתרום כדי לחזק את משמרות הזה"ב ולהציל עוד חיים, אנא, טפלו בזה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אורלב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-יומנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש רשימת דוברים ארוכה, כמובן, ורק אלה שנוכחים באולם יוכלו לנצל את זכותם לדבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלה שלא יהיו, יאבדו את הזכות להשתתף בדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אברהם שוחט – איננו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מקסים לוי, חבר הכנסת שאול יהלום – אינם נוכחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת תאופיק חטיב, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו, אם יהיו באולם, ידברו חברי הכנסת צבי הנדל, איוב קרא, האשם מחאמיד, אחמד טיבי, ויצמן שירי ומוחמד ברכה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת תאופיק חטיב, בבקשה.

תאופיק חטיב: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, חברי הכנסת, כבוד האורחים והנוכחים, אני אמשיך בכיוון שהחל בו חבר הכנסת אורלב, הנושא החינוכי.

תאופיק חטיב: אני חושב שהטיפול בנושא תאונות הדרכים והקטל בדרכים נעוץ בראש ובראשונה באלמנט החינוכי, החל בגני-הילדים, לא מכיתה ו', מבתי-הספר, מהמשפחה, מהבית, מהרחוב, תרתי משמע, וכלה בממשלה ובראשה.

תאופיק חטיב: מדוע אני אומר את זה?

תאופיק חטיב: כי אם נושא תאונות הדרכים והקטל בדרכים היה בראש מעייניה של ממשלת ישראל, היינו רואים כאן את ראש הממשלה ואת ממשלתו; כמו שהם מתגייסים להעביר איזה חוק, שולי ולא שולי, היו מוכנים להתגייס ולהראות את חשיבות הנושא ואת הדאגה שלהם לנושא הזה.

תאופיק חטיב: אני מבטיח לכם, בלי ציניות, שאם הייתם מתכנסים כאן לרגל אירוע ביטחוני שנפצעו בו שלושה אנשים, גם הממשלה וגם הכנסת כולה היו מתכנסות כאן להראות נוכחות.

תאופיק חטיב: שוב, זה נעוץ באלמנט החינוכי.

תאופיק חטיב: שידורי ישראל היו נקטעים בשתי הרשתות, גם ערוץ-1 וגם ערוץ-2 ואולי גם ערוץ-3, והיו מפנים ישר את השידורים בשידור ישיר לכמה שעות לאותו אירוע.

תאופיק חטיב: גם אם נהרגים חמישה אנשים בתאונת דרכים, אף אחד לא יודע על זה עד למחרת בבוקר, אולי קוראים על זה באיזו פינה בעיתון, או שומעים על כך באיזו מהדורת חדשות, שבמקום כזה וכזה יש עומס תנועה כי יש תאונת דרכים.

תאופיק חטיב: דרך העומס מגיעים לתאונת הדרכים.

תאופיק חטיב: בלי לספר הרבה מדי, זה החינוך שיש, כך הממשלה נוהגת, כך הציבור מחונך וכך התקשורת נוהגת.

תאופיק חטיב: לכן אותם 100 הרוגים או 150 הרוגים, שהם הרבה מאוד, שהצביע עליהם צ'יטה כהן עכשיו, ואמר שאנחנו בשנת מלחמה ואי-אפשר לזלזל, נכון, אבל ב-500 הרוגים צריך לזלזל, כי הם לא נהרגו במלחמה.

תאופיק חטיב: זה החינוך.

תאופיק חטיב: כך חונכתם, כך אתם ממשיכים לחנך גם כממשלה, בוודאי גם כתקשורת.

תאופיק חטיב: ככה זה.

תאופיק חטיב: אותם 500 הרוגים לא רק שאין אליהם תשומת לב, גם לא למשפחות שלהם.

תאופיק חטיב: הטראומה שהמשפחות עוברות, הן נושאות אותה לבד.

תאופיק חטיב: משפחה שיש לה הרוג מאירוע ביטחוני נתמכת על-ידי מאה ואחד גורמים, וזה טוב.

תאופיק חטיב: אבל משפחה שיש לה הרוג או יותר בתאונת דרכים נושאת את הטראומה, הסבל והטיפול לבד, ואני לא יודע אם היא משיגה משהו בסופו של דבר.

תאופיק חטיב: כי כך חונכתם.

תאופיק חטיב: לכן אני אומר, בראש ובראשונה החינוך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת תאופיק חטיב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת צבי הנדל, איוב קרא, האשם מחאמיד, טלב אלסאנע, אחמד טיבי, ויצמן שירי – אינם נוכחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חברי הכנסת מוחמד כנעאן, אליעזר זנדברג, אופיר פינס-פז, מרדכי משעני, משה גפני, והרשימה ארוכה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: אדוני יושב-ראש הישיבה, כבוד השר, סגן השר, חברי הכנסת, נוכחים נכבדים, ראשית אדבר בשפה הערבית, ולאחר מכן אעבור לעברית, בנושא שעל סדר-היום – תאונות הדרכים.

מוחמד ברכה: אני פונה בפרט למאזינינו מחוץ לאולם זה, בעניין הגורם צער וכאב לכל החברה הישראלית, הערבים והיהודים, מכל אזורי המגורים ומכל שכבות האוכלוסין.

מוחמד ברכה: אנו יכולים לדבר בלי סוף על הסיבות האובייקטיביות לתאונות הדרכים ועל התשתיות, וכן יכולים אנו לדבר על המרחק שהתושבים חייבים לעבור בשביל להגיע למקומות עבודתם; דבר זה מאלץ אותם לשהות בדרכים פרקי זמן ארוכים ובכך להיחשף לתאונות דרכים במידה רבה יותר.

מוחמד ברכה: אולם אני רוצה לפנות לכל הציבור, ובפרט לציבור הערבי, ולדבר על מה שמעבר לסיבות האובייקטיביות, משום שהדבר כרוך גם בהחלטה פנימית, והוא נוגע לחינוך בחברה בכללה.

מוחמד ברכה: אני קורא לכל התושבים לחנך לעירנות בדרכים ולדאוג לעצור את מרחץ הדמים המתמשך בכבישי הארץ, ובפרט ששיעור התושבים הערבים המעורבים בתאונות אלו עולה בהרבה על שיעורם בכלל האוכלוסייה.

מוחמד ברכה: כל יום טומן בחובו טרגדיות, ואחת הטרגדיות האחרונות, אולי לא האחרונה שבהן, אולם המזעזעת ביותר בתקופה האחרונה, היא מותם בטרם עת של שלושת תושבי הכפר מע'אר.

מוחמד ברכה: בהזדמנות זו אני מוסר את תנחומי לכל המשפחות השכולות אשר איבדו את יקיריהן; גם אני בן למשפחה כזו, של קורבנות הדרכים.

מוחמד ברכה: ) אדוני היושב-ראש, ב-19 בפברואר התקיים דיון דומה למה שקורה היום והתקבלו הצעות סיכום על-ידי הכנסת, בהן הצעת סיכום של סיעת חד"ש.

מוחמד ברכה: לקראת הישיבה היום עיינתי בהצעת הסיכום ומצאתי, שכל מלה שנאמרה אז, אפשר להגיד אותה עכשיו, ויכול להיות שכל מלה שנאמרה לפני שנה אפשר להגיד אותה היום.

מוחמד ברכה: אני חושש, שכל מה שאנחנו אומרים היום, אנחנו עלולים להגיד בעוד שנה.

מוחמד ברכה: כך נאמר אז, והכנסת קיבלה את הצעת הסיכום: "הכנסת תובעת מהממשלה להקצות תקציבים הולמים לשיפור תשתית הדרכים, שיורידו את רמת הסיכונים לגרימת תאונות דרכים.

מוחמד ברכה: חמור במיוחד מצב תשתיות הדרכים במגזר הערבי".

מוחמד ברכה: לקראת התקציב של 2002 אנחנו מתבשרים, שלא רק שאין העלאה בהקצבה, אלא יש ירידה.

אפרים סנה: זה לא נכון.

אפרים סנה: בדקת את זה?

מוחמד ברכה: כן.

אפרים סנה: זה לא נכון.

מוחמד ברכה: סגן השר שלך אמר היום כאן.

מוחמד ברכה: הוא אמר: אפס.

מוחמד ברכה: אתה זוכר?

אפרים סנה: ההקצבה למאבק בתאונות דרכים לא עלתה – – –

מוחמד ברכה: על זה אני מדבר.

אפרים סנה: אתה מדבר על ההקצבה לתשתיות פיתוח.

אפרים סנה: בזה יש הגדלה.

מוחמד ברכה: יש הגדלה?

אפרים סנה: יש הגדלה משמעותית יחסית לשנה שעברה ויש על זה עוד תוספת של 10%.

מוחמד ברכה: אני מניח שאתה תדבר בסוף ותפרט.

מוחמד ברכה: בנושא של ה"אפס" של אבי יחזקאל, זה אפס שהוא תמרור אדום בפני הכנסת.

מוחמד ברכה: אי-אפשר לבוא היום ורק לנאום כאן ולהשתפך ולבכות ואחר כך לחזור לשגרה.

מוחמד ברכה: דיברנו על כך ש"הכנסת קוראת למשטרה להתמקד בנהיגה – – –", אני לא אחזור על כל הדברים, הם נמצאים בפרוטוקולים של הכנסת.

מוחמד ברכה: אבל, רבותי, לא ייתכן שלא נצא היום ביוזמה להגיש הסתייגויות משותפות, של כלל חברי הכנסת מכל הסיעות, לתקציב המדינה ולהביא אותן להצבעה.

מוחמד ברכה: אם הכנסת באמת עומדת מאחורי המלים של חבריה ואלה לא רק מלים לצורך צרכנות-צרחנות, אז אנחנו נעמוד במבחן.

מוחמד ברכה: ולכן, רבותי, אנחנו מתבקשים היום לעשות מעשה.

מוחמד ברכה: תקציב המדינה אמור להיות מאושר עד 31 בדצמבר שנה זו.

מוחמד ברכה: היום יש הזדמנות לעשות משהו.

מוחמד ברכה: אם משרד האוצר לא רוצה, אז בבקשה, אנחנו נבקש את עזרת השר וסגן השר.

מוחמד ברכה: אם הם לא יכולים בגלל המחויבות הקואליציונית, חברי הכנסת צריכים להרים את הכפפה ולפעול ולעשות משהו כדי להפסיק את שפיכות הדמים הלא-נפסקת בכבישים.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מוחמד ברכה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו ידבר חבר הכנסת האשם מחאמיד, שימציא לי סיבה משכנעת למה הוא נעדר בשעת קריאת שמו לפני חמש דקות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת כנעאן.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, מכובדי השרים, בראשית דברי אני רוצה לברך את סגן השר אבי יחזקאל, שעשה ועושה.

מוחמד כנעאן: שמעתי אותו כשנאם כאן וגם קודם לכן בנושא הקטל בדרכים.

מוחמד כנעאן: לצערי הרב, הנושא הזה נדון בכנסת בשנה האחרונה יותר משלוש פעמים.

מוחמד כנעאן: התוצאות, כבוד השר, לא מאחרות לבוא, ואנחנו שומעים על עוד קטל ועוד קטל ועל עלייה במספר ההרוגים, במספר הפצועים.

מוחמד כנעאן: תמיד נשאלת השאלה מה עושים.

מוחמד כנעאן: האפשרות לעשות היא בידי משרד התחבורה ובידיך, אדוני השר.

מוחמד כנעאן: אתה שימשת בתפקידים שונים, ואני משוכנע שאתה מכיר, שאתה מעורה מאוד במה שנעשה ונמצא בכל רחבי הארץ, ובמיוחד בתשתיות.

מוחמד כנעאן: לפעמים, אדוני השר, אני נתקל – לפחות זאת תחושתי – בכך שעושים עבודה רצינית מאוד, יסודית מאוד, בקטע מסוים מכבישי הארץ, אך כשמגיעים ליישוב ערבי, העבודה פשוט מופסקת.

מוחמד כנעאן: למשל, באזור משגב–סח'נין, אזור שאתה היית מעורב בו כסגן שר הביטחון, אזור ידוע ומוכר, העבודה להרחבת הכביש הגיעה עד שם, והופסקה ולא נמשכה כמו שצריך.

מוחמד כנעאן: כך גם הקטע בין עראבה לדיר-חנא, למשל.

מוחמד כנעאן: בכביש שנכנס לעיר שלי, תמרה, רק בשנה האחרונה היו יותר מארבע תאונות דרכים.

מוחמד כנעאן: יש שם מהמורות ולא ניתן לעבור.

מוחמד כנעאן: אם אדוני יבקר בעיר תמרה וירצה להגיע לעירייה, במקום שזה ייקח לו חמש דקות, זה ייקח לו חצי שעה, בגלל כביש גרוע מאוד.

מוחמד כנעאן: לצערי הרב, זה המצב במרבית היישובים הערביים.

מוחמד כנעאן: אני לא אומר שלא חלה תזוזה ולא חל שינוי ואין פיתוח, אבל, לצערי, אדוני השר, יש עוד הרבה לעשות.

מוחמד כנעאן: אני פונה אליך ומבקש, ואני מסכים לדברי חברי, שתעשה כמיטב יכולתך במסגרת התקציב, כי לא ייתכן שמצד אחד נדבר על פתרון לקטל בדרכים ומצד שני יקצצו בנושא הזה בתקציב המדינה או בתקציב משרד התחבורה.

מוחמד כנעאן: אני מניח שתמצא בבית הזה הרבה חברי כנסת שיתמכו בך, יתמכו בהצעות שתביא לכנסת על מנת לפתור את הבעיות האלה.

מוחמד כנעאן: אני מניח שיש צורך ברפורמה מסוימת.

מוחמד כנעאן: אני מסכים עם סגן השר שדיבר על נהגים צעירים, שלצערי הרב הם מעורבים במרבית התאונות.

מוחמד כנעאן: אני לא חושב שליווי ההורים צריך להיות רק במשך חודשיים, אלא במשך שישה חודשים.

מוחמד כנעאן: אני לא בטוח שזה יעזור, אבל אולי זה יעזור.

מוחמד כנעאן: עם זאת, אני חושב שצריך גם לחשוב על דרכים ועל אמצעים שלא הופעלו עד עכשיו ולנסות אותם, אולי בכל זאת אפשר להגיע למצב שנוכל בהחלט להילחם בנושא הזה, שהוא כל כך כאוב – מעבר לאנשים שנהרגים ולאנשים שנפצעים יש גם הכאב של המשפחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

מוחמד כנעאן: אדוני השר, לצערי הרב, רק לפני יומיים – ביום ראשון בבוקר – התבשרנו על תאונה בקטע שבין "גני תמרה" לתחנת "פז" באעבלין, שבה נהרגו שלושה אנשים מהכפר מע'אר בחזרתם מהעבודה, ולא בדיוק כמו שנאמר בכלי התקשורת; הם לא חזרו מבילוי.

מוחמד כנעאן: בקטע הזה עובדים כבר למעלה משנה.

מוחמד כנעאן: למעלה משנה עובדים בקטע הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מוחמד כנעאן.

מוחמד כנעאן: זה פשוט בלתי אפשרי שבצירים מרכזיים, ראשיים, ימשיכו לעבוד כל כך הרבה זמן, דבר שגורם לפעמים – נרצה או לא נרצה – לתאונות דרכים, קטלניות או לא קטלניות, אבל זה המצב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה.

אפרים סנה: – – –

מוחמד כנעאן: כן, לכביש 70, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מזמן סיימת.

מוחמד כנעאן: משפט אחרון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר, סיים.

מוחמד כנעאן: לכן, אדוני השר, אנחנו פשוט נתמוך בכל צעד שכבודו יציג בכנסת על מנת לפתור את הבעיה, לנסות לפתור אותה או לצמצם את הבעיה הכאובה של כולנו, בלי יוצא מן הכלל, אם בצפון, אם במרכז ואם בדרום.

מוחמד כנעאן: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מוחמד כנעאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת האשם מחאמיד, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו ידברו לפי התור והסדר חברי הכנסת אליעזר זנדברג, אופיר פינס-פז, מרדכי משעני, משה גפני, עזמי בשארה, תמר גוז'נסקי ועוד, לפי סדר הרשימה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת מחאמיד.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך.

האשם מחאמיד: אני גם רוצה לברך את סגן השר, שאיננו כאן בינתיים, אבל אני רוצה להעיר איזו הערה, אדוני היושב-ראש.

האשם מחאמיד: נדמה לי שעד לפני כמה דקות התמונה היתה שהאנשים שישבו ביציע הם שיכלו להיות דוגמה לכנסת, ולא הכנסת לאנשים בחוץ.

מרדכי משעני: צודק, צודק.

האשם מחאמיד: אני צודק, כי אני ראיתי את התמונה.

האשם מחאמיד: כנראה אנחנו עוד לא מעכלים – – –

זבולון אורלב: הגיע סגן השר.

מרדכי משעני: הוא לא מדבר על סגן השר.

האשם מחאמיד: איפה הוא?

זבולון אורלב: סגן שר.

האשם מחאמיד: אדוני, אני מצטער, אני חייב להמשיך לדבר.

האשם מחאמיד: בינתיים השעון דופק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, תמשיך, בבקשה.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, פשעים – זה פשע – קורים יום-יום בכבישים, עשרות אנשים נפצעים ונהרגים כל שבוע, ואנחנו מדברים ומדברים ומביאים פה כל מיני הצעות חוק מצחיקות ובכלל לא נותנים תשומת לב לקטל הזה, לפשעים האלה.

האשם מחאמיד: אדוני, במשטרת התנועה נאמר לי, שמשטרת התנועה ציינה 23 כבישים בצפון שהם כבישים מסוכנים החוצים את היישובים הערביים והלא-ערביים בצפון – 23 כבישים מסוכנים שהם לא תקינים – ואחרי כן אנחנו מתפלאים שיש אסונות ויש תאונות דרכים ויש מתים ויש פצועים.

האשם מחאמיד: אדוני, אני גם רוצה להזכיר לשר ולאחרים ולשאול אותם כמה אנשים נוהגים בלי רשיון.

האשם מחאמיד: בית-המשפט שולל רשיון נהיגה, אבל כל כך הרבה אנשים נוהגים גם בלי רשיון נהיגה.

האשם מחאמיד: הרבה אנשים נוהגים בלי ביטוח.

האשם מחאמיד: מה שהולך פה זה בלגן אחד שלם.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, אתמול הזכרתי את כביש 444.

האשם מחאמיד: אדוני השר, אתמול הדגשתי את הכביש הזה, שמוביל מטירה ועד כביש ואדי-עארה–ברקאי.

האשם מחאמיד: אתה יודע מה?

האשם מחאמיד: אני לא רוצה לחכות לשבוע הבא כדי להגיד לך שהיתה שם תאונה.

האשם מחאמיד: עובדים שם, בחתיכת כביש, כבר מעל לשנתיים.

האשם מחאמיד: הסימונים בכלל לא ברורים.

האשם מחאמיד: אני נוסע שם תמיד, ואני בכלל לא יודע איפה לנהוג – סימן אדום וסימן כתום וצהוב ולבן, ואני לא יודע איך נוהגים, איך לנהוג שם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: משפט מסכם.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר, שבעצם אנחנו חייבים למצוא תשובה על כל הטבח הזה שקורה בכבישים, ונכון אמר חברי תאופיק חטיב, אדוני השר – אילו נפגע מישהו על-ידי כדור, כל השרים היו נמצאים פה.

האשם מחאמיד: אבל כיוון שאנשים נהרגים בתאונות, אנחנו לוקחים את זה בקלות, כאילו אנחנו מבדילים בין מוות למוות.

האשם מחאמיד: תודה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מחאמיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אליעזר זנדברג – אינו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אופיר פינס, בבקשה.

ראובן ריבלין: אני פה בשעה וחצי האחרונה.

ראובן ריבלין: אתה לא היית פה.

ראובן ריבלין: השר אפרים סנה נמצא מהתחלה.

האשם מחאמיד: אני יודע.

ראובן ריבלין: אתה לא היית – – –

האשם מחאמיד: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד השר, תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, חבר הכנסת מחאמיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תנו לחבר הכנסת פינס לומר את דבריו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אדוני שר התחבורה, אדוני שר התקשורת וחברי חברי הכנסת, אני רוצה קודם כול לברך את סגן השר אבי יחזקאל על יוזמת הדיון.

אופיר פינס-פז: אני חושב שזה נכון.

אופיר פינס-פז: זה לא מספיק, כמובן, זה לא יפתור את הבעיות, אבל ראוי שהכנסת תעסוק בנושא באופן מסודר ושיטתי וחברי הכנסת יוכלו להתבטא.

אופיר פינס-פז: אני שמעתי את ההודעה של אבי יחזקאל לפני כמה ימים, שהוא רוצה להתפטר בגלל המדיניות של הממשלה.

אופיר פינס-פז: קודם כול, המדיניות של הממשלה בעניין תאונות הדרכים היא, לצערי, מאכזבת מאוד.

אופיר פינס-פז: שנית, אני קורא לך, אבי יחזקאל, שלא להתפטר.

אופיר פינס-פז: אני קורא לך שלא להתפטר משום שאתה הרי יודע שבהתפטרויות לא פותרים בעיה.

מוחמד כנעאן: אבל שייתנו תקציב – – –

אופיר פינס-פז: נכון.

אופיר פינס-פז: התפטרות לא פותרת את הבעיה, ואם תתפטר, נו, אז מה, כעבור יומיים המדיניות תשתנה?

אופיר פינס-פז: אני מציע לך שלא לעזוב אלא להיאבק ולהילחם על כך שהמאבק בתאונות הדרכים ייעשה טוב יותר, בהשתתפותך.

אופיר פינס-פז: בעיני זה מאבק מאוד מאוד חשוב.

אופיר פינס-פז: ואני רוצה לומר לכם, גם לאבי יחזקאל וגם לאפרים סנה: אני ממליץ לכם לנקוט דרכים בלתי שגרתיות במאבק הזה.

אופיר פינס-פז: אני, למשל, הצעתי הצעת חוק שהיא קשה.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע אם הכנסת תסכים לה, ואפילו קשה לי אתה באופן אישי, והיא תבוא להצבעה.

אופיר פינס-פז: אני מציע עונשי מינימום, שהם דבר קשה.

מרדכי משעני: כבר יש.

אופיר פינס-פז: כן, אבל בלי המגבלה.

אופיר פינס-פז: במקרים שבהם הורשעו אנשים בהריגה כתוצאה מנהיגה צריך להיות עונש מאסר בפועל.

אברהם יחזקאל: מאה אחוז.

אופיר פינס-פז: ואני יודע שזה קשה ואני יודע שזה בעייתי, אבל אין ברירה.

אפרים סנה: זה מאוד בעייתי.

אופיר פינס-פז: מאוד בעייתי, אבל אין ברירה.

אופיר פינס-פז: חברים, אי-אפשר לנקוט גישות שגרתיות.

אופיר פינס-פז: אני אומר את זה לחברי הכנסת.

אופיר פינס-פז: יש כאן בישראל מציאות קשה מאוד.

אופיר פינס-פז: יש מדינה קטנה, כבישים לא קלים, המון נהגים, ואין משמעת ואין סדר מבחינת המנטליות שלנו, ואם אנחנו לא ניקח את הדברים האלה בצורה מאוד שיטתית ונחושה ובלתי מתפשרת – אולי אפילו לא פופולרית – נשלם במחיר נוסף בקטל בכבישים.

אופיר פינס-פז: ומי שינקוט מדיניות קשה ולא פשוטה, ושאול יהלום היה שר התחבורה ועשה כמה דברים לא פשוטים ולא קלים – איפה שאול יהלום?

אופיר פינס-פז: אני חושב שהוא עשה כמה דברים נכונים.

קריאה: – – –

אופיר פינס-פז: כן, אני רואה פה כמה חברים מהמפד"ל.

זבולון אורלב: 60%.

אופיר פינס-פז: תעבירו לו את הדברים.

אופיר פינס-פז: נחום לנגנטל היה מנכ"ל המשרד בתקופה הזאת.

אופיר פינס-פז: אני חושב שצריך להתמיד במדיניות מאוד מאוד נחושה, ואני חושב שלאנשי המקצוע יש לא מעט פתרונות, רק צריכים מנהיגות, צריך שיחליטו שמיישמים את הפתרונות האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

אופיר פינס-פז: אם אתה מחליט כמה החלטות קשות בתחום הזה, יכול להיות שחלק מהציבור יראה את זה כדבר לא פשוט, אבל אני אומר לכם, רוב הציבור במדינת ישראל מוכן ללכת רחוק מאוד כדי שתפחת רמת ההרג ותרד כמות הפציעות הקשות בתאונות הדרכים.

אברהם יחזקאל: – – –

אופיר פינס-פז: בשמחה רבה.

אופיר פינס-פז: תמשיכו בכוחכם זה, ואני מקווה – – –

אפרים סנה: אין ברירה, צריך לעשות דברים דרסטיים – – –

אופיר פינס-פז: אין ברירה.

אופיר פינס-פז: מאה אחוז.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר פינס.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מרדכי משעני, בבקשה.

מרדכי משעני: אדוני היושב-ראש, אדוני שר התחבורה, סגן שר התחבורה – האם אבי יחזקאל נמצא?

מרדכי משעני: – נציגי המשפחות, מנכ"ל הרשות איציק אשל, אני רוצה להצטרף לברכות ליוזמי הדיון היום.

מרדכי משעני: אני רוצה לומר, שבשבועות האחרונים המצב בכבישים ומכת תאונות הדרכים הפכו להיות בלתי נסבלים.

מרדכי משעני: אני לא יודע אם אני אספיק לדבר על זה, אבל חברי הכנסת כבר עמדו על הנתונים הקשים של שנת 2001 ועל הנתונים הקשים מאוד של חודש אוקטובר.

מרדכי משעני: עלייה של 13% במספר ההרוגים היא עלייה גדולה מאוד.

מרדכי משעני: חשוב לקיים את הדיון הזה, אבל, רבותי חברי הכנסת, הדיון הזה לא היה צריך להיות דיון יוצא דופן, משום שהכנסת חוקקה בשנת 1997 חוק שנקרא חוק המאבק הלאומי בתאונות דרכים.

מרדכי משעני: והנה בסעיף 2 לחוק הזה כתוב: "ראש הממשלה ידווח לכנסת, שלוש פעמים בשנה לפחות, על ההתקדמות בהשגת מטרות החוק".

מרדכי משעני: האם אתם שמעתם את ראש הממשלה או ראיתם אותו פועל בנושא הזה?

מרדכי משעני: תשעה חודשים הוא מכהן, ופעם אחת לא שמעתם אותו.

מרדכי משעני: אז בשביל מה חוקק הסעיף הזה?

מרדכי משעני: למה?

מרדכי משעני: כדי שנגיד שיש לנו סעיף כזה?

מרדכי משעני: כדי שנגיד שדיברנו על הנושא?

מרדכי משעני: אבל אני רוצה לומר יותר מזה, אדוני שר התחבורה.

מרדכי משעני: כתוב: "הממשלה תדון בתוכנית השנתית ובתקציבה, לגבי כל שנת תקציב, לפני שהיא דנה בתקציב המדינה לאותה שנה; הממשלה תאשר את התוכנית ואת תקציב התוכנית, במסגרת אישור תקציב המדינה".

מרדכי משעני: האם התקיים בכלל בממשלה דיון בנושא של המלחמה בתאונות הדרכים?

מרדכי משעני: גם זה אני חושב שלא נעשה.

מרדכי משעני: אז אנחנו באים היום ואומרים: זה דיון מיוחד ויוצא דופן.

מרדכי משעני: להיפך, לאור חומרת המצב, החוק הזה אומר באופן חד-משמעי: אם כולכם תתגייסו למאבק, החל מראש הממשלה שיבוא לפה לדווח שלוש פעמים בשנה, וכל עם ישראל יראה אותו, וגם כולנו נדבר, נאיים ונרתיע, זה ישפיע גם על ציבור הנהגים.

מרדכי משעני: אדוני השר, מכאן אני רוצה לעבור לכמה הערות.

מרדכי משעני: מדברים הרבה על הגורם האנושי.

מרדכי משעני: זה נכון שהגורם האנושי הוא גורם מכריע, ואולי המכריע, אבל מלבדו יש גורמים נוספים.

מרדכי משעני: אחד הגורמים, אולי השני בחשיבותו, שמשפיע על מכת התאונות, הוא מצב הכבישים.

מרדכי משעני: אדוני שר התחבורה, אתה גם מופקד על מע"צ, שהיא בעצם הקבלן הראשי לתשתיות ולכבישים.

מרדכי משעני: מצב הכבישים בארץ לא טוב.

מרדכי משעני: יותר מזה, המצב נעשה חמור יותר, למרות כל הבנייה של מחלפים וכבישים, משום שמספר כלי הרכב באופן יחסי לאורך הכבישים שנסללים עולה ועולה.

מרדכי משעני: במקום ללכת קדימה, אנחנו הולכים אחורה.

מרדכי משעני: הסטטיסטיקה תלמד כל אחד מאתנו, שככל שמספר כלי הרכב על קילומטר של כביש יהיה רב יותר, מספר התאונות יגדל.

מרדכי משעני: לכן אני חושב שצריך לעשות בנושא הזה.

מרדכי משעני: אמר שר האוצר בנוגע לתקציב – ואני חושב שזה רק תרגיל שהוא עשה – שיש 12 מיליארד שקל שמופנים לתשתיות.

מרדכי משעני: אני לא מאמין שהממשלה תוכל לממש 12 מיליארד שקל אלה בתשתיות.

מרדכי משעני: אני לא חושב שמשרד התחבורה ומע"צ מוכנים.

מרדכי משעני: אני חושב שצריך לשים דגש רב בנושא התשתיות.

מרדכי משעני: תודה.

אפרים סנה: למה?

מרדכי משעני: משום שגם בשנה שעברה – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת משעני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בינתיים נשמע הכרזה מסגן מזכיר הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

ד' לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת החלטות ועדת הכספים לגבי הצווים הבאים: צו היטלי סחר (היטל בטחה על ייבוא טובין להגנה על הייצור המקומי) (הוראת שעה) (מס' 3), התשס"א–2001; צו היטלי סחר (היטל בטחה על ייבוא טובין להגנה על הייצור המקומי) (הוראת שעה) (מס' 3), התשס"א–2001 (תיקון), התשס"ב–2001.

ד' לב: ההחלטות האמורות יקבלו תוקף בתום שבעה ימים מיום הנחתן, אם לא יודיע חבר הכנסת לפני כן על רצונו שהכנסת תבטל אותן.

ד' לב: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לסגן מזכיר הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הקטל בדרכים

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-יומנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת משה גפני – איננו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עזמי בשארה – איננו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד שר התקשורת ביקש להתערב בדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אף שלפי התקנון רק שר מייצג יכול להתערב בדיון, אני ארשה לאדוני לדבר, מפני שיש גם נוהג כזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו תדבר חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, כבוד שר התחבורה, חברותי וחברי חברי הכנסת, ביקשתי להתערב בדיון והייתי נוכח בדיון משום שאני רואה חשיבות לאומית בהשתתפות הכנסת כולה והממשלה בדיון חשוב כזה.

ראובן ריבלין: אני יודע שרבים מחברי הכנסת, כמו חברי הממשלה, עסוקים בסדר-יומם, ואני באתי לומר רק כמה דברים כתגובה.

ראובן ריבלין: אני יודע שהנושא הוא כל כך כואב וכל כך מבקש מענה.

ראובן ריבלין: הוא מבקש מענה יום-יום בימים אלה, בימים עברו, בשנים עברו.

ראובן ריבלין: כל הזמן אנחנו במדינת ישראל נאבקים בטרור.

ראובן ריבלין: יושב אני כאן בכנסת ישראל זו השנה ה-14, ונדמה לי שכבר היו איזה ארבע ועדות שביקשו להביא מסקנות לגבי הדרך שבה יש להילחם בתאונות הדרכים.

ראובן ריבלין: כולן צדקו גם במסקנותיהן.

ראובן ריבלין: היה כאן דוד מגן, היה כאן חבר הכנסת לנגנטל.

ראובן ריבלין: נדמה לי שאפילו חבר הכנסת אמנון רובינשטיין, למרות עיסוקיו הרבים, עסק גם בנושא תאונות הדרכים.

ראובן ריבלין: כוונת כולם היא כמובן טובה.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר, שתחת שרביטו של שר התחבורה הנוכחי, אנחנו מבקשים להילחם בתאונות הדרכים בצורה הנכונה ביותר.

ראובן ריבלין: מלחמה בתאונות הדרכים אינה מתבטאת דווקא בהקמת מועצה כזאת או אחרת, היכולה כמובן ללוות את המאבק, אבל אם ננתח את תאונות הדרכים, המאבק האמיתי הוא על מניעת אותן תאונות.

ראובן ריבלין: יושב כאן שר תחבורה, שמיום שנכנס לתפקידו, ובעזרת ראש הממשלה המלווה אותו בעניין זה כמעט יום-יום, הוא דואג להשקיע השקעות רבות בתשתיות.

ראובן ריבלין: אני מדבר על מצב הכבישים בארץ, גידול האוכלוסייה וצמצום המעברים, כי היום אנחנו לא נוסעים ביהודה ובשומרון.

ראובן ריבלין: מתבייש אני לומר, שלטבריה היום לא נוסעים רבים עוד דרך הבקעה; צריכים הם לנסוע דרך שפלת החוף.

ראובן ריבלין: וארץ-ישראל והדרכים העוברות בה הולכות ומצטמצמות, ואני מקווה שעוד מעט ייפסקו הפרעות וכל תושבי ארץ-ישראל יוכלו לנסוע לבטח בכבישי ארץ-ישראל.

ראובן ריבלין: לא יהיה מצב שהפלסטינים ייסעו לבטח, ובישראל נשאל איפה אפשר לנסוע; גם בוואדי-עארה.

עסאם מח'ול: גם בנושא הזה צריך להתלהם?

ראובן ריבלין: גם בוואדי-עארה, חבר הכנסת מח'ול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חשבתי שאתה רוצה לומר שכל תושבי ארץ-ישראל יוכלו לנסוע בכל הדרכים.

ראובן ריבלין: כל תושבי ארץ-ישראל ללא הבדל דת, כולנו ניסע בארץ-ישראל שלנו.

ראובן ריבלין: אני מדבר על מצב שבו כולם ייסעו בבטחה, גם ללא תאונות דרכים וגם ללא אלימות של אלה כלפי אלה.

ראובן ריבלין: עם אלימות אנחנו יכולים להתמודד, אבל תאונות דרכים הן גזירה.

ראובן ריבלין: כיוון שכל כך הרבה מכוניות נוסעות בכבישים, יש צורך בהרחבתם של הכבישים ובהוספת תוואים, ובעיקר במעברים שבהם יוכלו אנשים להשאיר את מכוניותיהם ליד בתיהם ולנסוע ברכבות.

ראובן ריבלין: כך גם חוסכים זמן וגם לא יוצרים פקקי תנועה, שמביאים בסופו של דבר גם לעייפות וגם לטעויות אנוש האחראיות לכל אותם אסונות ולכל אותן אנדרטאות.

ראובן ריבלין: אני מדבר על התחושה הנוראית כשמתרחש אסון.

ראובן ריבלין: אנחנו עומדים ואומרים שאין מה לעשות, וכל יום נופל על ראשנו אסון, כאילו זה דבר שבשגרה.

ראובן ריבלין: אחזקת הכבישים: כל מי שנוסע היום בכבישי הארץ רואה עד כמה מע"צ ומשרד התחבורה עוסקים באחזקת כבישים, בתיקונם ובהכנתם לחורף.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר לחברי הטוב, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, שעונש מינימום לא יגרום לכך שאדם לא יחזור על תאונה שעשה.

ראובן ריבלין: רוב אלה שעושים תאונות לא מתכוונים לעשותן.

ראובן ריבלין: אם חלילה הם מתכוונים לעשותן, והם בבחינת אותם פוחזים אשר יודעים מה יכולה נהיגתם לעשות והם אפאתים כלפי התוצאה – לא יהיה בית-משפט שלא יכניסם למאסר.

ראובן ריבלין: תנו את שיקול הדעת לבית-המשפט, אל תקבעו עונשי מינימום כאיזה מקסם אשר יכול להביא להפסקת תאונות הדרכים.

ראובן ריבלין: צריך לומר לבתי-המשפט להחמיר עם האכזרים, וזאת כמסר.

ראובן ריבלין: עונשי המינימום הם עונשים שלא יביאו לידי גאולה, שלא יפסיקו את הדבר הנורא שנופל על ראשנו מדי יום.

ראובן ריבלין: צריך למצוא את הפתרונות האמיתיים.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שלממשלת ישראל ולעם ישראל יש היום שר תחבורה שנוהג כך.

ראובן ריבלין: אני מברך גם את סגן שר התחבורה, שהנושא הוטל עליו באופן אישי.

ראובן ריבלין: אני מודה לאדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לשר התקשורת, חבר הכנסת רובי ריבלין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריה ידברו, אם יהיו נוכחים באולם, חברי הכנסת זאב בוים, יגאל ביבי, זהבה גלאון ואחרים.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שר התקשורת פרש.

תמר גוז'נסקי: בראשית דברי רציתי דווקא להתייחס להתחייבות שלו שכולם ייסעו לבטח בכבישי ישראל.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שאין זה מקרה שיש עלייה במספר תאונות הדרכים, שבאה גם על רקע הגידול בחוסר הביטחון, בעצבנות ובהתנהגות הדורסנית והאלימה של אזרחים ועל הרקע הכללי שאנו חיים בו.

תמר גוז'נסקי: נכון ששום דבר הוא לא על בסיס של אחד לאחד, נכון שלא למחרת כל החרפה במצב קורית תאונת דרכים, אבל יש אווירה ציבורית.

תמר גוז'נסקי: יש דבר שקוראים לו אווירה ציבורית.

תמר גוז'נסקי: האווירה הציבורית, חוץ מכבישים וחוץ מנושאים אחרים, היא אחד הגורמים.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת, שבמדינה רגועה, שאנשים חיים בה לבטח, במובן העמוק של המלה, קל יותר להיאבק במכה הזאת של תאונות דרכים.

תמר גוז'נסקי: ללא ספק יש קשר בין המבוי הסתום בנושא השלום וההסדר עם הפלסטינים לבין מה שקורה אצלנו.

תמר גוז'נסקי: ברשותכם, אני רוצה להתעכב על שתי נקודות נוספות.

תמר גוז'נסקי: נקודה אחת נוגעת לדרכי הנהיגה או לאופן ההתנהגות בכביש.

תמר גוז'נסקי: הסיפור הבא הוא לא סיפור מקורי במיוחד, אני מניחה שהוא קורה שוב ושוב, אבל זה קרה לי אתמול, ואני מוכרחה לומר שעד היום אני לא מפסיקה לחשוב על כך.

תמר גוז'נסקי: נסעתי ברחוב שאני גרה בו, לא הרחוב הכי סואן במדינה.

תמר גוז'נסקי: בצד עמד זוג עם תינוק בעגלה, והם רצו לעבור את הכביש במעבר חצייה.

תמר גוז'נסקי: מאחר שלא נסעתי מהר, עצרתי ונתתי להם לעבור.

תמר גוז'נסקי: הם ירדו לכביש והתחילו לעבור, ואז עקף אותי מישהו משמאל במהירות אדירה.

תמר גוז'נסקי: במזל לא הגיעה המשפחה עם העגלה בדיוק למקום הזה, והם לא נדרסו.

תמר גוז'נסקי: אתה עומד אחר כך המום ושואל, סליחה, לאן אתה ממהר?

תמר גוז'נסקי: ראית מישהו עוצר, אולי תבדוק אם יש סיבה, אולי מישהו ירד לכביש.

תמר גוז'נסקי: זה חלק מאיזו תפיסה מאוד-מאוד אגרסיבית, שלפיה לי מגיע הכול ואני בעל הבית בכביש.

תמר גוז'נסקי: לכך צריך לחנך מהגן, אדוני השר.

תמר גוז'נסקי: לא בשום מקום אחר, רק מגן-הילדים.

תמר גוז'נסקי: נקודה שנייה מתייחסת לעבודות בכבישים.

תמר גוז'נסקי: אני לא יודעת למה עבודות בכבישים נמשכות כל כך הרבה זמן, ולמה כבישים שלמים משותקים לא כמה חודשים, לפעמים אפילו שנים.

תמר גוז'נסקי: אתה לא מבין, למה לא מסיימים את העבודה בכביש, ולמה כל הזמן צריך את ההתפתלויות האלה.

תמר גוז'נסקי: האם זו בעיה כספית, שאינה מאפשרת לסיים את העבודה בכביש?

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שהדברים האלה גורמים להרבה מאוד בעיות בכבישים; אולי לא לתאונות קטלניות, אבל לתאונות בכלל.

תמר גוז'נסקי: רציתי להוסיף את שתי הנקודות האלה.

תמר גוז'נסקי: תודה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת גוז'נסקי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת זאב בוים – איננו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יגאל ביבי, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חברי הכנסת זהבה גלאון, שמואל הלפרט, רחמים מלול, נחמה רונן, אברהם רביץ ועסאם מח'ול.

יגאל ביבי: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, מכובדי השר, בהלכה יש ארבעה אבות נזיקין; שור, מבעיר, בור, אלה אבות נזיקין.

יגאל ביבי: אני חושב שאילו החכמים היו צריכים לפרש באיזו קטגוריה נמצאות תאונות הדרכים, הם היו קובעים שהן אבי-אבות הנזיקין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זהו השור המועד.

יגאל ביבי: ויש שוורים מועדים רבים כאלה.

יגאל ביבי: התורה מסבירה לנו איך נוהגים בשור מועד.

יגאל ביבי: לא אחת אני קורא בעיתון, שנהג ביצע כל כך הרבה עבירות לפני שביצע עבירה שבה הרג רבים.

יגאל ביבי: יש דרכים לטיפול בשור מועד.

יגאל ביבי: אני מצטרף להצעה להטיל עונשי מינימום בעיקר לגבי השוורים המועדים – אדם שכבר התרו בו והתרו והוא ממשיך להרוג ולגרום לנזקים.

יגאל ביבי: אני רוצה לומר לשר, אתמול דיברתי על הכבישים ותכנונם.

יגאל ביבי: מדברים תמיד על מאות מיליונים ועל תקציבים של מיליארדים, אבל יש דברים קטנים כמו שילוט.

יגאל ביבי: כאשר אני נוסע לטבריה בלילה דרך הבקעה, אני חושב, כמה היה עולה להציב שלטים קטנים מאירים?

יגאל ביבי: 5 שקלים לשלט?

יגאל ביבי: אם היית מציב אותם בעקומות, אדם לא היה מאבד את הסיבוב.

יגאל ביבי: דברים קטנים כאלה היית יכול להציב בכל הארץ במיליון שקל לשנה.

יגאל ביבי: אדוני שר התחבורה, לא נעים להגיד את זה, ההרגשה שלי היא, שאו שאדם טיפש אחראי לנושא הזה, או שהוא מקבל משהו.

יגאל ביבי: אני לא יודע, אני לא רוצה להגיד.

יגאל ביבי: בכל העולם הכבישים מסומנים בחומר שחורטים אותו בכביש, חומר שמחזיק שלוש-ארבע שנים.

יגאל ביבי: בישראל צריך לצבוע כל שלושה-ארבעה חודשים את כל הכבישים.

יגאל ביבי: האם "טמבור" משלמת למישהו?

יגאל ביבי: אני לא מבין מה קורה, מדוע לא עושים את זה.

יגאל ביבי: אין מדינה בעולם המערבי שבה צובעים כל שלושה חודשים את כל הכבישים.

יגאל ביבי: כבר עשר שנים אני כותב על כך.

יגאל ביבי: שאלתי פעם קבלן, למה הוא לא מייבא את החומר הזה מאירופה, והוא אמר לי שלא נותנים לו.

יגאל ביבי: אני אומר להם שזה חומר טוב, אבל יש מישהו במשרד התחבורה שלא רוצה.

יגאל ביבי: אדוני השר, תרשום לך את הדברים.

יגאל ביבי: אני לא מבין למה באירופה זה טוב וכאן זה לא טוב.

אפרים סנה: – – –

יגאל ביבי: היית פעם באירופה, אדוני השר?

יגאל ביבי: שם צובעים כל שלושה חודשים את הכבישים?

אפרים סנה: לא שמתי לב.

יגאל ביבי: אתה שר התחבורה, אתה צריך להתחיל לשים לב.

יגאל ביבי: כאן צובעים בכל מקום.

יגאל ביבי: ריבונו של עולם, צריך לצבוע פעם בשלוש שנים.

יגאל ביבי: אמרו לי שבמדינה שלנו חם ושם קר.

יגאל ביבי: תנער מישהו במשרד התחבורה.

יגאל ביבי: אני נוסע דרך הבקעה, שם שמו, בחריטה, סימונים צהובים, רוטטים, כדוגמת אירופה.

יגאל ביבי: כבר שנה-שנתיים שהם שם.

יגאל ביבי: אם הם עומדים בחום הבקעה, למה שלא יחזיקו בירושלים ובתל-אביב?

יגאל ביבי: הקדוש-ברוך-הוא, אדוני שר התחבורה, בודק מנהיגים בדברים הקטנים.

יגאל ביבי: כאשר אתה נוסע, אל תנהג אלא תן לנהג לנהוג ותסתכל על הדברים הקטנים.

יגאל ביבי: אם הדברים הקטנים שלא עולים כסף רב אינם בסדר, מה עם הדברים הגדולים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת יגאל ביבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת זהבה גלאון, שמואל הלפרט, רחמים מלול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת נחמה רונן, בבקשה.

נחמה רונן: אדוני היושב-ראש, אדוני שר התחבורה, סגן שר התחבורה, חברי הכנסת, אדוני השר, דוברים קודמים לי עלו לכאן והעלו הרבה מאוד רעיונות, איפה צריך להשקיע בתשתיות, איפה צריך להשקיע בדברים אחרים.

נחמה רונן: עם כל ההשקעות בתשתיות ועם כל מה שמשרד התחבורה עושה, עדיין אין מענה לאותם ילדים – ילדים, מה לעשות, הם בני 18, 19, ואפילו אם הם בני 20 – שבסופי שבוע נוסעים עם החברות והחברים שלהם, או עם בני משפחתם, נרדמים על ההגה והורגים ונהרגים.

נחמה רונן: זו תופעה, שככל שתשקיעו בתשתיות, שום דבר לא יעזור.

נחמה רונן: כל יום ראשון אנחנו פותחים את העיתונים ומתבשרים על עוד חיילים, נערים ונערות שקיפחו את חייהם מפני שהנהג נרדם על ההגה, כי חזרו מאוחר, כי שתו – אלף סיבות יש לעניין הזה.

נחמה רונן: זו תופעה שאני לא יודעת איך אנחנו נתמודד אתה.

נחמה רונן: אני לא יודעת מה עושים בשביל להתמודד אתה.

נחמה רונן: נכון שזה חינוך, נכון שזה הורים, נכון שזה בית-ספר וצבא – כולם כולם, אבל עובדה היא שכל שבוע חלק מהתאונות נגרמות משום שהנהגים נרדמים על ההגה.

נחמה רונן: לכן אני חושבת, שעם כל ההשקעות הגדולות בתשתיות – יש מה לעשות, ועושים, משרדך עושה, ומרגע שנכנסת לתפקיד אתה בוודאי ובוודאי מקדיש זמן, ואנחנו שומעים ורואים – עדיין צריך לעשות דבר בנושא החינוך, מבית-הספר התיכון ואילך.

נחמה רונן: יכול להיות שצריך לגייס גם את הצבא למאמץ הזה, משום שפעמים רבות קורות תאונות כי היה משהו בכביש והחליקו, או שהיה מזג אוויר קשה.

נחמה רונן: יש הרבה מאוד סיבות לתאונות, אבל לא צריכות להיות תאונות משום שאנשים נרדמים על ההגה.

נחמה רונן: ובוודאי לא צריכות להיות תאונות שבהן אנשים דורסים ילדים שנמצאים מאחורי המכונית משום שהם לא הסתכלו ולא שמו לב.

נחמה רונן: הרי יש תאונות נוראיות, שקשורות בחוסר תשומת לב מינימלית שאנחנו דורשים מנהג.

נחמה רונן: הדבר השני שאני רוצה להתריע עליו, וגם קודמי דיברו עליו, הוא אותם נהגים שיש להם 20 ו-30 עבירות תנועה בטרם קורית התאונה הקטלנית שבגינה הם מגיעים לבית-הסוהר.

נחמה רונן: איך זה שנותנים לנהג עם כל כך הרבה עבירות – ואני מדברת על נהגי אוטובוסים או משאיות – איך זה שלמשרד התחבורה אין שום כלי לאתר דרך המחשב את הנהגים האלה ולהוריד אותם מהכביש בצורה כלשהי?

נחמה רונן: מדוע צריך לחכות לתאונה הקטלנית ואז לראות שלאותו נהג היו 30 עבירות קודמות?

נחמה רונן: נקודה שלישית: למרות דברי שר התקשורת, אני מצטרפת לדברי חבר הכנסת לנגנטל וחברים אחרים בנושא עונשי המינימום.

נחמה רונן: אנחנו רואים, אדוני השר ואדוני סגן השר, שגם בנושא אלימות כנגד נשים הועלתה אותה טענה, שלא טוב לבוא לבית-המשפט עם עונשי מינימום, שצריך להשאיר לשופטים את שיקול הדעת.

נחמה רונן: ראינו מה קורה עם שיקול הדעת הזה.

נחמה רונן: עם כל הכבוד לשופטים ולשיקול דעתם, אני חושבת שצריך להנהיג עונשי מינימום גם בנושא הרג אנשים בתאונות דרכים.

נחמה רונן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת רונן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני סגן השר חבר הכנסת אברהם רביץ, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת עסאם מח'ול.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, לפני תחילת הדיון ניסיתי להשיג אינפורמציה שבשבילי היא מאוד חשובה.

אברהם רביץ: לא הצלחתי כל כך, ואני מקווה להצליח לקבל אותה בתוך כמה ימים.

אברהם רביץ: הגעתי לנקודת המשטרה שהציגה את הממצאים שלה, ושאלתי אותם אם הם יוכלו להחכים אותי ולומר לי מה היא הסיבה, יותר מכל סיבה אחרת, שגורמת לתאונות קטלניות במיוחד.

אברהם רביץ: הם לא יכלו לתת לי תשובה ואמרו לי להתקשר לדובר המשטרה.

אברהם רביץ: התקשרתי ללשכת דובר המשטרה, הם חיפשו שם ואחר כך אמרו לי: אנחנו לא יכולים, הבקשה שלך צריכה להגיע אלינו דרך המפכ"ל.

אברהם רביץ: אין לי הסיבה לפני, אבל אני בטוח שאפשר להשיג אותה.

אפרים סנה: סטייה מהנתיב ואי-ציות במשולש – – –

אברהם רביץ: אבל למה אדם סוטה מהנתיב?

אפרים סנה: – – –

אברהם רביץ: יכול להיות.

אברהם רביץ: אני אומר שזה חשוב מאוד, ואגיד לך מדוע.

אברהם רביץ: כי דבר אחד אני יודע בבירור – – – דרך אגב, רציתי להתחיל דווקא עם סגן השר אבי יחזקאל ולבקש ממך, אל תתפטר.

אברהם רביץ: אתה יודע למה?

אברהם רביץ: הרי אנחנו באותה קליקה, גם אני סגן שר, ואני רוצה לומר לך שאני מתקנא בך, כי אתה אולי היחיד מסגני השרים שקיבלת בקעה להתגדר בה.

אברהם רביץ: השר אומר לך: הנה יש לך תחום, תעבוד בו, וזה מקור לקנאה לעשרה סגני שרים.

אברהם רביץ: יש לך ג'וב טוב, השר היה לארג' כלפיך.

עסאם מח'ול: יש צפיפות בכבישי הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש פה רמיזה מסוימת, חבר הכנסת רביץ, אבל נניח לזה.

אברהם רביץ: כן.

אברהם רביץ: אני מסכים שתתרמז.

אברהם רביץ: על כל פנים, חשוב מאוד לדעת את הדבר הזה.

אברהם רביץ: כי בסך הכול למדתי שהמלחמה בתאונות דרכים כרוכה בהרבה מאוד כסף, ואנחנו צריכים להחליט פעם אחת ולתמיד איפה אנחנו משקיעים את המשאבים שלנו במלחמה הזאת.

אברהם רביץ: במלחמה כמו במלחמה, ובאותם מקומות שבהם הסכנה גדולה יותר אנחנו צריכים לטפל ראשונה.

אברהם רביץ: אני יושב כאן ומאזין לחברי הכנסת.

אברהם רביץ: בדקות האחרונות שמעתי מחברת הכנסת נחמה רונן שיעור אחד על אלה שנרדמים על ההגה, והיו כאן הרבה מאוד שיעורים.

אברהם רביץ: אני חושב שצריך שיהיה גוף שיחליט מהי הסכנה הגדולה ביותר ולהתחיל עם הדבר הזה, עד הסוף.

אברהם רביץ: נתבקשתי על-ידי משרד החינוך לומר מהו מצבו של המשרד מול המלחמה הזאת.

אברהם רביץ: אינני יודע אם זה הרבה או מעט, אבל אנחנו מדברים על תקציב של 78.7 מיליון שקל שמשרד החינוך מוציא בחלקו למלחמה בתאונות הדרכים; 22 מיליון שקל מקבל המשרד מתקציב הקרן לבטיחות בדרכים, ואת כל השאר – 56 מיליון שקל – הוא מוציא מתקציבו שלו.

אברהם רביץ: אני מאוד חושש מה יקרה השנה עם הקיצוץ בתקציב.

אברהם רביץ: אתה יודע שבשעות לימוד אי-אפשר לפגוע, במשכורות אי-אפשר לפגוע, ונפגעים דברים מאוד חשובים שנמצאים בצד.

אברהם רביץ: אני מקווה שהנושא הזה לא ייפגע.

אברהם רביץ: אסיים במשפט אחד שלא כל כך נוגע לעניין, אבל כשאני מדבר על 78 מיליון שקל, אני רוצה לומר, שהמגזר החרדי פרופר – לא נעים תמיד להזכיר את זה, ואני לא מדבר על הדפסות שעושים לכולם – מקבל 450,000 שקל, שלפי חשבוני זה 0.54% למערכת חינוכית שלומדים בה כ-19%.

אברהם רביץ: צריך לחשוב על זה גם כן, אלה מספרים מזוויעים.

אברהם רביץ: אולי סומכים עלינו שאנחנו נתפלל לקדוש-ברוך-הוא, ובעצם לא צריך שייכנסו מורים ושוטרים לבתי-הספר.

אברהם רביץ: זה ייעשה כנראה מאליו.

אברהם רביץ: אבל אנחנו כממשלה חילונית לא צריכים לסמוך על נסים.

אברהם רביץ: תודה רבה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגן שרת החינוך חבר הכנסת אברהם רביץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עסאם מח'ול, אחריו – חבר הכנסת נסים זאב, ואחריו – אחרון הדוברים, אם הוא יהיה נוכח, חבר הכנסת איוב קרא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, אחרי ששמעתי את ההתערבות של שר התקשורת ריבלין חשבתי שאולי נקודת המוצא היא שאנחנו צריכים לנסות פעם אחת, אחרי 53 שנים של רצון להילחם בתאונות הדרכים, להתעסק קצת בלוגיסטיקה ולהציע לא מלחמה בתאונות הדרכים אלא שלום בדרכים.

עסאם מח'ול: אני חושב שבסמנטיקה הזאת אולי אנחנו נתחיל לחשוב ברמה כוללת בצורה אחרת.

עסאם מח'ול: מה עוד שאני חושב שיש יותר מ-100,000 אזרחי המדינה שאינם יכולים בימים אלה, גם אחרי שאנחנו כבר באלף השלישי, לנוע בחופשיות בכבישי מדינת ישראל, דווקא לא מסיבות של איבה ועוינות בין עמים, אלא מכיוון שפשוט אין להם כביש גישה ליישובים שלהם, כי היישובים שלהם הם בלתי מוכרים.

עסאם מח'ול: חלקם הוכרו בעשור האחרון, אבל עד היום לא זכו לקבל כביש גישה, דוגמת עין-חוד, למשל, או עשרות כפרים בלתי מוכרים שקיימים כיום בנגב.

עסאם מח'ול: האמת היא שהנושא הוא יותר רציני ויותר מעשי, כי הוא מחייב אותנו לשאול את השאלה: האם אנחנו באמת חברה רגישה לחיי אדם כאשר מדובר בתאונות דרכים, או שאנחנו חברה עצבנית מדי והחיים זולים בה יותר ממה שאנחנו מצפים ומוכנים להודות?

עסאם מח'ול: אחרת אנחנו צריכים לשאול את השאלה, אחרי שאנחנו דנים מדי שנה מעל במה זו ומזדעקים, מה נעשה בפועל.

עסאם מח'ול: יש כל מיני סיבות שמסומנות, שמודגשות כסיבות שמובילות לתאונות דרכים, וקודם כול השאלה של תשתיות.

עסאם מח'ול: שכבות שלמות בחברה הישראלית צריכות לנוע למרחקים גדולים כדי ללכת למקום העבודה או כדי להגיע לאיזו עיר או לאיזה מוקד שאפשר לקבל בו גם שירותים אזרחיים, גם קשר עם השלטון, עם משרדי הממשלה, או בכלל תרבות ומצרכים אחרים.

עסאם מח'ול: אני חושב שבמדינה קטנה כמו מדינת ישראל צריך להתגבר על המרחקים האלה גם בתשתיות.

עסאם מח'ול: סביר להניח שזה קל הרבה יותר ממקומות אחרים להתגבר גם על השאלה של התשתיות הרעועות, וגם על הבאת השירותים ומקומות העבודה לקרבת היישובים והשכבות החלשות, שדווקא הן משלמות את המחיר הכבד ביותר של תאונות הדרכים.

עסאם מח'ול: מה שצריך לקבל כמוסכמה, כדבר שמובן מאליו, הוא שתאונות הדרכים הן לא מכה משמים.

עסאם מח'ול: הן תוצר ידינו, הן תוצר של מדיניות, הן תוצר של גישה, הן תוצר של מודעות של חברה שלמה.

עסאם מח'ול: אני חושב שאנחנו חייבים למצוא את הדרך, נוסף על כל הדברים האובייקטיביים, לאפשר מנטליות, לאפשר תרבות, לאפשר אווירה ציבורית שמוקיעה את תאונות הדרכים ואת המעורבים ביצירת תאונות דרכים, כי בסופו של דבר הלחץ החברתי הזה יכול להיות יעיל ויכול להשפיע, אחרת אנחנו נמשיך להיות חלק משפיכות הדמים הבלתי-פוסקת הזאת, וחוסר המעש כאן כמוהו כשותפות ביצירת המציאות הקשה הזאת.

נחמה רונן: תודה רבה, אדוני.

נחמה רונן: חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

נחמה רונן: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, רבותי חברי הכנסת, אם יש נושא שהוא קשה מאוד, כואב מאוד, אבל ההתייחסות אליו היא כלאחר-יד והוא איננו זוכה לחשיבות המגיעה לו ואינו עולה על סדר-היום הציבורי, זה הנושא של תאונות הדרכים.

טלב אלסאנע: מדי חודש עשרות מקפחים את חייהם על הכבישים, מאות מקפחים את חייהם מדי שנה, וכולם מבטאים כאב ותחושה קשה כשרואים את התוצאה, את התאונה הקטלנית, אבל עוברים לסדר-היום כאילו זו גזירה משמים.

טלב אלסאנע: אחת התופעות או הסיבות שאני רוצה להתייחס אליהן היא עניין החינוך להתנהגות בכביש.

טלב אלסאנע: לא מספיק שעל מנת שאדם יקבל רשיון נהיגה הוא יעבור את שיעורי הנהיגה ואת הטסט.

טלב אלסאנע: לדעתי צריך להכניס את זה למערכת החינוך, לחנך איך לנהוג על הכביש ואיך להתייחס בצורה אחרת, כי אנחנו מפקידים בידי אותו נהג מכשיר קטלני.

טלב אלסאנע: רכב זה כמו נשק, וצריך לנהוג משנה זהירות כשמפקידים נשק, קל וחומר לגבי רכבים, שכשהם מעורבים בתאונה התוצאות קשות.

טלב אלסאנע: כבוד השר, אני רוצה להתייחס לבעיית תשתית הכבישים במגזר הערבי.

טלב אלסאנע: לאחרונה ביקרתי ביישובים ג'דידה-מכר.

טלב אלסאנע: יש כביש דמים, הרבה הרוגים; בתאונה אחת שלושה הרוגים, שניים מהיישוב שיח'-דנון ואחד מירכא.

טלב אלסאנע: סיפרו לי שהכביש בין צומת-אחיהוד לצומת-כברי הוא כביש שמועד לתאונות.

טלב אלסאנע: מדוע לא מפתחים, מדוע לא מקצים משאבים לפיתוח, הרי התאונות גורמות לתוצאות קשות.

אפרים סנה: רק לפני חודשיים – – –

טלב אלסאנע: יפה מאוד.

טלב אלסאנע: אבל יש הרבה יישובים אחרים, למשל, כל הצמתים בכניסה ליישובים הערביים צריכים להיות מוארים, צריך להציב רמזורים – כמו מוסמוס וכביש ואדי-עארה.

טלב אלסאנע: לאחרונה חנכו את הכביש שמחבר בין רהט לבאר-שבע, צעד חשוב, אבל הכבישים רהט–בית-קמה ורהט–באר-שבע לכיוון משמר-הנגב – כל הכבישים הצרים האלה גורמים לתאונות קטלניות.

טלב אלסאנע: אנחנו מודעים לצורך לקצר את המרחק וגם לחסוך בזמן.

טלב אלסאנע: כדי להתגבר על המרחק הגיאוגרפי, אנשים מנסים לנסוע במהירות.

טלב אלסאנע: כשנוהגים במהירות בכבישים עם תשתית רעועה, זה מרשם בטוח לתאונות.

טלב אלסאנע: לכן, על מנת לקצר את המרחקים צריך לתכנן וצריך לסלול כבישים רחבים המחברים בין ערים.

טלב אלסאנע: לדעתי צריך גם לנסות לעשות כבישים עוקפי ערים כמו באר-שבע או תל-אביב או ערים אחרות.

טלב אלסאנע: אדם שנוסע לא חייב לעבור בתוך עיר צפופת אוכלוסין.

טלב אלסאנע: הדבר הזה גורם לתאונות.

טלב אלסאנע: דבר אחרון, כבוד היושב-ראש: בתוך הרשויות המקומיות, בתוך היישובים הערביים אתה רואה הרבה חפירות.

טלב אלסאנע: הכביש חצי סלול, חצי לא סלול, חצי פיתוח של הכבישים, והתוצאה היא תאונות קטלניות, אנשים מקפחים את חייהם ולאחר מכן המשפחות הופכות לנטל גם על קופת המדינה.

טלב אלסאנע: במקום להוציא הרבה כספים, הרבה תקציבים כדי להתמודד עם ההשלכות של התאונות, צריך להוציא אותם מבעוד מועד, לפתח את התשתית בתוך היישובים על מנת לשפר את התשתית הפיזית של היישובים.

טלב אלסאנע: מלה אחרונה.

טלב אלסאנע: התקשר אלי מישהו מבקה, קוראים לו אבראהים ג'נאים.

טלב אלסאנע: הוא אמר לי שהיתה מעורבות מבורכת של סגן שר התחבורה אבי יחזקאל ביישוב בקה.

טלב אלסאנע: לכן מגיעה לך תודה על המעורבות שם, שהביאה לפיתוח התשתית באותו קטע שהיה מועד לתאונות, בין ג'ת לבין בקה-אל-ע'רביה.

טלב אלסאנע: אם עושים דברים טובים צריך להזכיר אותם.

טלב אלסאנע: אני חושב, שהתמודדות משמעותה לא נסיגה, לא בריחה.

טלב אלסאנע: ההתפטרות שלך זו נסיגה, זו בריחה.

טלב אלסאנע: לא מתאים לך.

טלב אלסאנע: אני מכיר אותך כמי שמאמין ברעיונות ומוביל אותם עד הסוף.

טלב אלסאנע: בעניין תאונות הדרכים, צריך להתמודד עם הבעיה הזאת הן בתחום החינוך, הן בתחום התשתית והן בתחום הפיזי.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – אחרון הדוברים, חבר הכנסת איוב קרא.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, המאבק הלאומי בתאונות הדרכים הוא למעשה מאבק באינתיפאדה לאומית.

נסים זאב: יש לנו שני סוגי אינתיפאדות: יש אינתיפאדת אל-אקצא, שבה פלסטינים מנסים לטבוח ביהודים בכוונה תחילה, אבל יש טרור מסוג אחר, יש טרור שאנחנו משלימים אתו ולא נלחמים בו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על כל דבר יש לך אינתיפאדה משלך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין דבר שאתה לא עושה ממנו אינתיפאדה.

נסים זאב: הלוואי שהיינו משקיעים את המשאבים הראויים באותה אינתיפאדה, שהיא אינתיפאדה לאומית, כפי שמשקיעים באינתיפאדת אל-אקצא.

נסים זאב: אנחנו יודעים שבמסגרת התקציב הבא אנחנו עומדים להוסיף למעלה מ-4 מיליארדי שקלים כדי להיאבק בטרור.

נסים זאב: זה גם טרור.

נסים זאב: זה טרור מסוג אחר.

נסים זאב: אני חש את הכאב, את הזעם ואת התסכול של המשפחות השכולות, הפצועים, הנפגעים הרבים, נוכח חוסר האונים המתגלה בטיפול השלטונות בנושא כאוב זה.

נסים זאב: אנחנו פשוט משלימים עם העובדות ובעצם לא עושים שום דבר רציני.

נסים זאב: לא ייתכן להשלים עם מציאות מחרידה של תאונות קשות, שבה מתקפחים חייהם של אנשים רבים, בממדים חסרי תקדים, והתופעה רק הולכת ומתגברת ואין רואים את האור בקצה המנהרה החשוכה שבה אנו שרויים.

נסים זאב: אני רואה שאין צורך בחקיקה.

נסים זאב: שום חקיקה נוספת לא תוסיף ולא תגרום להפחתת התאונות.

נסים זאב: יש גופים שהוקמו מכוח חוק המאבק בתאונות דרכים משנת התשנ"ז–1997.

נסים זאב: יש מכניזם יעיל לתפעולו של החוק.

נסים זאב: יש אפשרות לגייס תקציב הולם.

נסים זאב: יש להניח שאילו היה החוק מופעל ביעילות והרשות היתה מתפקדת להגשמת מטרותיו, שהן מניעה וצמצום תאונות דרכים, לא היינו עדים לממדים המפלצתיים הנוכחיים של תאונות הדרכים, כפי שאנחנו רואים היום.

נסים זאב: אני רוצה לומר דבר שמאוד מפריע לי.

נסים זאב: דיבר פה סגן שר החינוך הרב רביץ על 27 מיליון שקלים שמשרד החינוך מקצה להסברה.

נסים זאב: אתם יכולים לראות, למשל – ואני אומר זאת כי אני עובר יום-יום בשכונת גאולה, ברחוב שרי-ישראל – שכל בוקר חוצים בשכונה זו את הכבישים למעלה מ-6,000 ילד.

נסים זאב: אתה לא רואה שם אפילו שוטר אחד.

נסים זאב: אני לא מדבר על כך שאין שם רמזור.

נסים זאב: עוד בתקופת כהונתי כסגן ראש עיריית ירושלים ראיתי את הנחיצות הרבה שבהצבת רמזור שם, לפחות רמזור להולכי רגל.

נסים זאב: הפקק שם הוא אדיר.

נסים זאב: כמעט כל בוקר יש פקק תנועה באזור, שנמשך שעה וחצי.

נסים זאב: המשאבים הדרושים להשקעה ברמזור אחד בודד, שייתן אפשרות לאותם אלפי תלמידים לעבור בבטחה, לחצות את הכביש, הם לא רציניים.

נסים זאב: יש השקעות שלא מחייבות משאבים רבים.

נסים זאב: אנחנו מדברים על תשתיות.

נסים זאב: אני מבין שהממשלה מגדילה באופן רציני את תקציב התשתיות, אבל אם לא ישקיעו במקביל את המינימום המתחייב במלחמה בתאונות דרכים, לא יהיה שום ערך למאבק הלאומי בתאונות הדרכים.

נסים זאב: אנחנו חייבים לגייס כספים ולפחות להמשיך באותו תקציב שהיה בשנים עברו.

נסים זאב: לכן, אני פונה בהזדמנות זו לממשלה.

נסים זאב: אנחנו נצא בקריאה משותפת כדי שהממשלה הזאת תעשה כמיטב יכולתה, ולא רק בהצהרות בעלמא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחרון הדוברים, חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר מכן תהיינה הצעות לסיכום הדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת קרא, בבקשה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראשית אני רוצה לשלוח מכאן הרבה תנחומים למשפחות הנו ועזאם במע'אר.

איוב קרא: בתאונה הקשה נקטלו תאומים, אחים, ממשפחת הנו, ובחור ממשפחת עזאם.

איוב קרא: אלה בחורים צעירים, שנהרגו על לא עוול בכפם בתאונת דרכים מחרידה.

איוב קרא: תאונה זו מזכירה לי, שרק לפני עשרה ימים אירעה תאונה דומה בצומת-כברי, שבה קיפחו את חייהם שני בחורים משיח'-דנון, ובחור, שהוא אחד הבחורים הטובים של העדה הדרוזית, בשם ג'מאל כנעאן.

איוב קרא: אני מקווה שמרגע זה לא נראה עוד תאונות כאלה, אלא נביא בשורה בדיון החשוב הזה, כאשר יושבים פה שר התחבורה והממונים על כל מה שקשור בסוגיה הזאת, שהיא סוגיה חשובה מאוד.

איוב קרא: חברים, מדינת ישראל מנהלת מלחמות שונות, אבל, לדעתי, עם כל כובד הראש והחשיבות שנותנים למלחמה בתאונות הדרכים, אין לי ספק שעוברים לסדר-היום בכל זאת, עם כל הקטל הזה, שבעצם מביא אסון, אולי האסון הכבד ביותר כיום.

איוב קרא: זה אפילו אסון גדול יותר מהנושא המדיני.

איוב קרא: הפיגועים כואבים לכל אחד מאתנו, אבל כואב לי יותר כאשר נפגעים אנשים בתאונות דרכים וכאילו הסירה נוסעת, הקבינט מחזיק חזק בהגה, הכול אפשרי, ולא יוצאים ומזדעזעים הרבה יותר או לא פחות ממה שקורה במישור המדיני.

איוב קרא: חיי בני-אדם הם חשובים, ולא חשוב באיזו סיטואציה הם נגמרים.

איוב קרא: אני רוצה לומר, ש-461 הרוגים בשנת 2000, אדוני היושב-ראש, זה דבר מזעזע.

איוב קרא: אתה רואה בני-אדם חפים מפשע שהולכים לעולמם בגיל צעיר.

איוב קרא: רוב התאונות הללו נגרמות מהשתוללות של צעירים בעיקר ושל אנשי מקצוע שהנהיגה היא פרנסתם.

איוב קרא: לדעתי, נעשתה בשנים האחרונות רוויזיה גדולה והוקדשה מחשבה רבה לסוגיה הזאת.

איוב קרא: אני מברך את משרד התחבורה, שהביא לכך שיש היום בעצם איגודים, או אי-אפשר לנסוע כ"חאפר" ולקבל תעסוקה בנושא הזה של ניהול הסעות וכו'.

איוב קרא: יש היום ביקורת טובה מאוד במשרד התחבורה על הסוגיה הזאת, אדוני היושב-ראש.

איוב קרא: אי-אפשר למנות את הדברים הטובים שנעשו, ונעשו הרבה דברים טובים, אבל לא ראינו שנעשה משהו דרסטי שהביא לירידה במפלס תאונות הדרכים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

איוב קרא: אומנם המשטרה, אדוני היושב-ראש, עושה מלחמה.

איוב קרא: אבל, לדעתי, המלחמה צריכה להתמקד בנושא החינוכי ובתרבות של הנהג.

איוב קרא: לכן, עם כל הכבוד לתשתיות שצריך לפתח, יש עוד דברים.

איוב קרא: אדוני השר, אין פרופורציה בין מצב התשתיות לבין מאסת הרכב שעולה על הכבישים מדי שנה.

איוב קרא: אין פרופורציה.

איוב קרא: לדעתי, מפלס הרכבים הוא הרבה יותר גבוה מההשקעה התשתיתית שנעשית במשרד התחבורה מבחינה תקציבית, ואולי אתה לא אשם.

איוב קרא: אבל אני הייתי רוצה לראות את משרד החינוך ביחד עם משרד התחבורה מכניסים לבתי-הספר התיכוניים, לדוגמה, הרצאות בנושא התחבורה, בנושא הולכי הרגל, בנושא האופניים, וגם בתרבות ובצפי – – –

אופיר פינס-פז: הכנס של הבדואים כבר התחיל.

איוב קרא: או.

איוב קרא: קיי.

איוב קרא: אני מייחל לרגע הזה שנראה גם התייחסות בבתי-הספר התיכוניים לסוגיה הזאת של תרבות הנהיגה והחינוך לנהיגה.

איוב קרא: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת קרא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להודעות לסיכום הדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראשון המסכמים – חבר הכנסת נחום לנגנטל, אשר יציג הצעת סיכום בשם סיעות מפד"ל, ש"ס, המרכז, יהדות התורה, האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, אני מוסיף גם את סיעת הליכוד ואת סיעת גשר להצעת הסיכום.

נחום לנגנטל: הכנסת רואה במאבק בתאונות הדרכים מאבק עליון, הבא להציל חיי אדם.

נחום לנגנטל: הכנסת רואה בחומרה את העובדה שהממשלה לא הקצתה בתקציב המדינה תקציב ראוי למאבק בתאונות הדרכים.

נחום לנגנטל: הכנסת קוראת לממשלה לחזק את הרשות הלאומית למאבק בתאונות הדרכים ולתקצב אותה בהתאם, ככתוב: ונשמרתם מאוד לנפשותיכם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת לנגנטל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת סיכום נוספת, של סיעת העבודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את ההצעה סגן השר אבי יחזקאל, בבקשה.

איוב קרא: צריך להודיע שהליכוד וגשר נוספו להצעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: להודעת הסיכום של חבר הכנסת לנגנטל היתוספו שתי סיעות: הליכוד וגשר.

אברהם יחזקאל: אדוני היושב-ראש, אני אישית אתמוך, גם על דעת השר, בכל הצעות הסיכום, כי לדעתי אסור לעשות מחלוקת.

אברהם יחזקאל: הצעת העבודה, שר התחבורה ואנוכי: הכנסת מחליטה לבקש מהממשלה לשקול מחדש את מבנה התקציב לבטיחות הלאומית ולהגדיל את התוכנית הרב-שנתית ל-420 מיליון שקל.

אברהם יחזקאל: הכנסת ממליצה לוועדת המשנה למאבק בתאונות הדרכים להמליץ על חקיקה ועל חקיקת משנה בתחומי נהגים צעירים, נהגים מקצועיים, מעמד קצין הבטיחות ורכז הבטיחות בנושא האכיפה, סיום הדיון בנושא שיטת הניקוד החדשה והארכת תקופת הנהיגה בליווי לשישה חודשים – תקנה.

אברהם יחזקאל: סגן שר התחבורה יציג בפני הכנסת עד סוף חודש דצמבר 2001 את תוכנית העבודה לשנת 2002.

אברהם יחזקאל: הכנסת ממליצה, כי משרד התחבורה יגדיל את התקציב המיועד לשיפור בטיחות בתשתית מתוך תקציבי הפיתוח של משרד התחבורה, על-פי תוכנית שתאושר ותבוקר על-ידי הרשות הלאומית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגן השר, חבר הכנסת אבי יחזקאל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים להצעת סיכום שלישית, של סיעות חד"ש ורע"ם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג אותה חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד שהוא יגיע – הודעה לסגנית מזכיר הכנסת, בבקשה.

ר' קפלן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית – הצעת חוק החיילים המשוחררים (החזרה לעבודה) (תיקון מס' 12), התשס"ב–2001, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

ר' קפלן: הצעת ועדת הכנסת להחלפת סעיף 135 לתקנון, על-פי סעיף 151 לתקנון הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגנית מזכיר הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הקטל בדרכים

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מח'ול, בבקשה.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, הצעת הסיכום הזאת הוגשה בעצם ב-19 בפברואר שנה זו על-ידי סיעת חד"ש בדיון דומה.

עסאם מח'ול: היום היא מוגשת כהצעת סיכום מטעם סיעות חד"ש ורע"ם בתום הדיון המשולב בנושאים: המאבק הלאומי בתאונות דרכים והקטל בדרכים.

עסאם מח'ול: 1.

עסאם מח'ול: הכנסת רואה בדאגה את המשך הקטל בדרכים, הרס משפחות רבות, אם במקרה של אובדן חיי אדם אם במקרה של פגיעות שגורמות לנכויות קשות.

עסאם מח'ול: 2.

עסאם מח'ול: הכנסת תובעת מהממשלה להקצות תקציבים הולמים לשיפור תשתית הדרכים, שיורידו את רמת הסיכונים לגרימת תאונות דרכים.

עסאם מח'ול: חמור במיוחד מצב תשתית הדרכים במגזר הערבי.

עסאם מח'ול: 3.

עסאם מח'ול: הכנסת קוראת למשטרה להתמקד בנהיגה המונעת ולא להסתפק במדיניות ענישה, שאומנם מהווה מקור הכנסה והרתעה אולם לא מרתיעה די הצורך מפני נהיגה מסוכנת.

עסאם מח'ול: 4.

עסאם מח'ול: הכנסת קוראת להקמת אזורי תעשייה ומקומות עבודה בסמוך ליישובים השונים בישראל על מנת לצמצם במידת האפשר את הנסיעות שגורמות לעומס מיותר בכבישים ולהגברת הסיכונים לתאונות דרכים.

עסאם מח'ול: יש להפנות תשומת לב מיוחדת בעניין זה ליישובים הערביים.

עסאם מח'ול: 5.

עסאם מח'ול: הכנסת קוראת לממשלה להקציב תקציבים לצורך בניית מערך של תחבורה ציבורית, ובמיוחד רכבות, וכן לשים לב במיוחד למצב העגום ביישובים הערביים.

עסאם מח'ול: 6.

עסאם מח'ול: הכנסת מטילה על יושב-ראש הכנסת ועל הוועדה למלחמה בתאונות הדרכים לעבד תוכנית למעורבות חברי כנסת ולשילובם במאמץ הציבורי למלחמה בתאונות הדרכים.

עסאם מח'ול: 7.

עסאם מח'ול: הכנסת קוראת לשר התחבורה למנות לאלתר מנכ"ל לרשות לבטיחות בדרכים ולהקצות את התקציבים הדרושים לפעילותה היעילה.

אברהם יחזקאל: יש, לפני חודשיים.

עסאם מח'ול: אז אנחנו מקבלים בברכה את מינויו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: סעיף אחד בוצע, והלוואי שכל הסעיפים יבוצעו בהקדם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לך, חבר הכנסת מח'ול.

ראובן ריבלין: בלי שנתקבלה החלטה בכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הלוואי שבכל הנושאים תקדים אותנו הממשלה והיא תתקן לפני שאנחנו מגיעים לזה בכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעות הסיכום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההצעה הראשונה היא הצעת סיעות חד"ש ורע"ם לסיכום הדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 1 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ע' מח'ול – 15 נגד – אין נמנעים – 1 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ע' מח'ול נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של 15 תומכים, אפס מתנגדים ונמנע אחד, הצעת סיעות חד"ש ורע"ם לסיכום הדיון התקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההצעה הבאה לסיכום הדיון היא הצעת סיעת העבודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 2 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת א' יחזקאל – 15 נגד – אין נמנעים – אין הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת א' יחזקאל נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של 15 תומכים, אפס מתנגדים ואפס נמנעים, גם הצעה זו אושרה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההצעה השלישית והאחרונה היא הצעת סיעות הליכוד, ש"ס, מפד"ל, המרכז, יהדות התורה, האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו וגשר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 3 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת נ' לנגנטל – 13 נגד – אין נמנעים – אין הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת נ' לנגנטל נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של 13 תומכים, אפס מתנגדים ואפס נמנעים גם הצעה זו אושרה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, הצעה לסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עוד לא הרשיתי לך.

אברהם יחזקאל: אדוני, אפשר משפט?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא יודע למי להרשות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר, אני מאשר לחבר הכנסת יחזקאל לסכם את הדיון במשפט אחד מהמקום.

אברהם יחזקאל: אני מבקש להודות לשר התחבורה, לחברי הכנסת, לחברים ביציע ולמנכ"ל הרשות הלאומית.

אברהם יחזקאל: תודה רבה לכם וערב טוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לסגן השר חבר הכנסת יחזקאל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת פינס, בבקשה ובקצרה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, בדרך כלל חצי השעה של נאומים בני דקה היא מהשעה 16:00.

אופיר פינס-פז: חברי הכנסת, יש כאן חקיקה חשובה לקריאה ראשונה, שתי הצעות חוק, השעה כבר 18:30, ואני מציע להקדים את הצעות החוק האלה, ומי שרוצה לנאום במסגרת נאומים בני דקה – נעביר את זה לסוף סדר-היום.

אופיר פינס-פז: בואו נדון בשתי הצעות החוק בקריאה ראשונה, הרי כל חבר כנסת יכול להירשם ולדבר שלוש דקות.

אופיר פינס-פז: אני מציע שזה מה שנעשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת פינס.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, יש פה סדר-יום, וסדר-היום לא ישתנה גם אם חברי הכנסת ירצו לשנות אותו.

איוב קרא: אל תירשמו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה יכול לפנות אל חבריך שלא ידברו, או שלא ידברו הרבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא: נאומים בני דקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שרוצה להשתתף בדיון יואיל להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כולכם תהיו מרוצים, חברי הכנסת, יש עשרה מצביעים משתתפים, ובהם חבר הכנסת פינס, שכנראה לא רוצה לאבד את רשות הדיבור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, מייד נתחיל בנאומים בני דקה, ועד שתגיע אלי הרשימה אנצל את הזמן הזה ואומר גם את דברי במסגרת דקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשעה הזאת ממש מתקיים בכנסת דיון בעניינם של היישובים הבדואיים, במיוחד בעניין החינוך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שמח שיושב-ראש ועדת החינוך נמצא כאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה להזכיר לאדוני, שרק בשבוע שעבר קיימנו בוועדת החינוך דיון בעניין שני בתי-ספר בפורעה ו"נווה דקלים" – ואחת אל-נח'יל – ששובתים יותר מחודש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הבעיה היתה אמורה להיפתר עד סוף השבוע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני אמר מפורשות, שאם העניין לא ייפתר הוא ייכנס לעניין בכל כובד משקלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מקווה לשמוע עכשיו מאדוני בשורה משמחת בעניין הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראשון המשתתפים בנאומים בני דקה יהיה חבר הכנסת איוב קרא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבקש לשמור על הזמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו ידבר חבר הכנסת זבולון אורלב.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מצב החקלאות והחקלאים בארץ רע מאוד.

איוב קרא: אין ידיים עובדות, אין חלוקה של העובדים הזרים שהובטחו להם.

איוב קרא: צר לי שאנשים שרויים במצוקה קשה, גם פיננסית וגם מבחינת התעסוקה והעסקה בשטח.

איוב קרא: אני חושב, ששר העבודה והרווחה צריך להקצות מייד לחקלאים את כל המשאבים, בכלל זה ידיים עובדות.

איוב קרא: תפוח העץ, הפרי שעל העץ לא יחכה, הוא יירקב.

איוב קרא: נזק כבד ייגרם לכל אזרחי ישראל, וחבל, חבל מאוד כי זה בעוכרינו.

איוב קרא: זו הרגשה רעה מאוד שאנחנו נוטעים ברחוב.

איוב קרא: זו גם מצוקה שיכולה להביא לא רק לאסון כלכלי, אלא למצב שלא תהיה חקלאות בארץ הזאת.

איוב קרא: די לנו שקרס ענף התיירות – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

איוב קרא: – – אנחנו לא רוצים שיקרוס ענף נוסף.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לחבר הכנסת קרא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה, ואחריו ידבר חבר הכנסת יחיאל לסרי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, בתי-הספר באל-אטרש ובפורעה – קיבלנו בשבוע שעבר הודעה מד"ר איציק תומר, שהגיעו להבנות כדי שהלימודים יתחדשו כבר בשבוע שעבר, שבאל-אטרש תצא העמותה ותקיים את הפעילות שלה להורים שמעוניינים בכך מחוץ לכותלי בית-הספר, ואשר לבית-הספר בפורעה – המנהל יתחיל בעבודתו תוך פיקוח צמוד של מפקחת המחוז; נמסר לנו בכתב ששני הדברים האלה הוסכמו עם ועד ההורים.

זבולון אורלב: להפתעתי קיבלתי דיווח בכתב מכמה חברי כנסת, שאשר נמסר לי בכתב איננו מקוים בשטח.

זבולון אורלב: בינתיים נשיאות הכנסת, שאדוני חבר בה, אישרה שני דיונים מהירים בוועדת החינוך והתרבות, וכנראה נקיים בשבוע הבא דיון מהיר בנושא.

זבולון אורלב: עכשיו לעניין שרציתי לומר עליו משהו ב-20 שניות.

זבולון אורלב: התבשרנו בשורה רעה בסוף השבוע, שלבית-הכנסת בשדה-בוקר נכנס אדם, שרף ספרי קודש, גנב ספר תורה וגרם לחילול נוראי בבית-הכנסת.

זבולון אורלב: אני, אגב, בטוח, שלו היה הדבר נעשה מחוץ לכותלי מדינת ישראל, היתה הארץ מזדעזעת.

זבולון אורלב: הואיל וזה בתוך המדינה ובין יהודים – זה איכשהו עובר.

זבולון אורלב: אני חושב שראוי להתריע, ואני מאוד מקווה שהמשטרה והפרקליטות ימצו את כל חומרת הדין על מנת שיהודי ידע לנהוג בכבוד ובקדושה בבית-כנסת ובספר תורה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יחיאל לסרי, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת שמואל הלפרט.

יחיאל לסרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מצטרף לקריאה של חבר הכנסת איוב קרא להעניק סיוע דחוף וחיוני לחקלאים, אבל בנושא אחר שנוגע לחקלאים אני חושב שהם פחות צודקים.

יחיאל לסרי: בג"ץ דן השבוע בנושא הפשרת הקרקעות החקלאיות של הקיבוצים והמושבים לבנייה פרטית והחליט מה שהחליט.

יחיאל לסרי: במקביל הגיש שר החקלאות הצעה, ש-15% מהתמורה שהמדינה תקבל בעד הפשרת הקרקעות ילכו לאיזו קרן שתסייע ליעדים חברתיים בעיירות פיתוח, 20% לחקלאים עצמם ו-65% למדינה.

יחיאל לסרי: אני חושב, שההצעה הזאת לא הוגנת, היא אפילו צינית במידה לא מבוטלת – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

יחיאל לסרי: 20% ילכו לחשבונות בנק אישיים של חקלאים – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת לסרי, זה במסגרת דקה.

יחיאל לסרי: – – ו-15% של עיירות הפיתוח יילכו לאיזו קרן, כשהמדינה ממילא אמורה לתת להם?

יחיאל לסרי: לא הוגן.

יחיאל לסרי: אני חושב שצריך להתחלק שווה בשווה – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לאדוני.

יחיאל לסרי: – – מדובר ברכוש משותף של כולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת שמואל הלפרט, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת אפי אושעיה.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, השבוע קרה דבר נורא, מזעזע ונפשע במדינת ישראל.

שמואל הלפרט: נער יהודי העז לשרוף בשדה-בוקר ספר תורה, את קודש הקודשים של העם היהודי.

שמואל הלפרט: בנוסף גם רשם דברי חירוף וגידוף.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, תאמינו לי, אנו היינו צריכים לקרוע קריעה על הדבר המזעזע והנוראי שנעשה על-ידי נער יהודי.

שמואל הלפרט: הדבר נעשה בליל הזיכרון ל"ליל הבדולח", כאשר לפני 63 שנים האויב הנאצי יימח שמו העלה באש למעלה מ-1,000 בתי-כנסת בגרמניה.

שמואל הלפרט: כבר אמרו חז"ל: ישראל כשהם עולים – עולים עד לרקיע, כשהם יורדים – יורדים עד לתהום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אפי אושעיה, ואחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

אפי אושעיה: אדוני היושב-ראש, אני מצטרף לקריאה של חבר הכנסת הלפרט.

אפי אושעיה: אני מגנה בכל תוקף את המעשה הנפשע ואומר לבחור שעשה את זה – הוא אמר: טיפשים, אין אלוקים, אני אומר לו: אתה טיפש, מנוול ורשע שהעזת לפגוע בנו כך.

אפי אושעיה: לעצם העניין, ביקשתי לדבר על העובדה, שהמצוקים בעיר נתניה, לחופי הים התיכון, מידרדרים ומסכנים את המבקרים בחופי הים, ואני קורא מכאן למשרד לאיכות הסביבה: יפה שעה אחת קודם שיהיה אסון המוני בחופי נתניה.

אפי אושעיה: המצוקים מידרדרים, צריך לייצב אותם בדחיפות, צריך את עזרת הממשלה לעירייה, צריך להתגייס לטובת העניין הזה.

אפי אושעיה: כאן, מעל במת הכנסת, אני קורא את הקריאה הזאת, כי אנחנו מרגישים, כתושבי העיר, את הסכנה.

אפי אושעיה: מיום ליום יותר קשה – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

אפי אושעיה: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אושעיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת נסים זאב, ואחריו – חבר הכנסת מרדכי משעני.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתייחס – – –

נחום לנגנטל: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני נמצא, אל תדאג.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא כעסתי עליך, נכון?

נחום לנגנטל: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תקבע לי את הסדר גם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כן, בבקשה, אדוני.

נסים זאב: אני רוצה להתייחס לנאומו של שר החוץ באו"ם ולתגובה שהוא צריך להגיב על נאומו של יאסר ערפאת בנושא זכות השיבה והזכות של העם הפלסטיני, כפי שאנחנו רואים וחשים שהתיאבון הולך וגדל מיום ליום.

נסים זאב: מדובר פה על זכות שיבה של 3.5 מיליוני ערבים.

נסים זאב: זאת אומרת, בעצם אנחנו מוחקים את זכותה וקיומה של מדינת ישראל הדמוקרטית כיהודית.

נסים זאב: זאת אומרת, בעצם אנחנו חייבים היום לשאת את המאבק – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

נסים זאב: – – ואת דגל המאבק בכל הנושא שנקרא – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: – – זכות שיבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מרדכי משעני, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת נחום לנגנטל.

מרדכי משעני: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ביום חמישי האחרון סיימתי שירות מילואים בהתנדבות בן 12 יום בקו התפר.

מרדכי משעני: אני רוצה לנצל דקה זו ולשלוח מכאן ברכת חזק ואמץ למארגנים, לצה"ל ולתק"ם ולכל המתנדבים.

מרדכי משעני: מדובר באזרחים שבאו מכל קצוות הארץ, מהעיר, מהמושב ומהקיבוץ, בהם בעלי מקצועות חופשיים, שכירים ופנסיונרים, מבוגרים יותר ומבוגרים פחות, ולכולם אותה מטרה – לסייע לצה"ל ולהקל מעט את העומס המוטל על חיילי הסדיר והמילואים.

מרדכי משעני: מג"ד הסדיר שעמו שירתנו תמצת את מעשה ההתנדבות במלים האלה: ההתנדבות חשיבותה בכך שנתנה לנו, חיילי הסדיר, תחושה של שותפות.

מרדכי משעני: אני קורא לכל מי שחש שעדיין הוא מסוגל לעשות זאת, להתנדב.

מרדכי משעני: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לחבר הכנסת משעני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת נחום לנגנטל, ואחריו – אחרון הדוברים, אם יהיה נוכח , חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, לדאבוני התבשרתי היום, כי כל אולפני הגיור במדינת ישראל עומדים להיסגר.

נחום לנגנטל: זו היתה הוראה של שרת החינוך, כבר נשלחו מכתבים לכל המורים, ומכתבי הפיטורים, ולא יהיו עוד אולפני גיור, ומי שרוצה להתגייר בבתי-דין רבניים – שוב לא יוכל לעשות זאת, והגזירה הזאת מתחילה מ-1 בינואר.

נחום לנגנטל: אדוני השר, אני מנצל פשוט את הדברים האלה כשאתה יושב כאן ליד השולחן, אני באופוזיציה, אתה בקואליציה – מדובר פה בכמה מיליוני שקלים בודדים.

נחום לנגנטל: אין לי ספק שאתה מבין את החומרה הנוראה בכך שכל אולפני העברית יפסיקו להיות אולפני גיור.

נחום לנגנטל: זה אומר שבעצם אנחנו הולכים למנוע מאותם אנשים שכן רוצים להיות חלק מהחברה הישראלית וחלק מהעם היהודי לעשות זאת, בעצם הולכים ומונעים את זה תחת שבט חיתוך תקציבי – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

נחום לנגנטל: – – חסר משמעות.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לחבר הכנסת לנגנטל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התשס"ב–2001

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא:

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת חוק לתיקון פקודת החברות (מס' 11) (מגבלות על ניהול עסק), התשס"ב–2001, קריאה ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את ההצעה חבר הכנסת אפי אושעיה.

אפי אושעיה: אדוני היושב-ראש, הצעת חוק לתיקון פקודת החברות (מס' 11) (מגבלות על ניהול עסק).

אפי אושעיה: תכליתה של הצעת החוק למנוע את התופעה של שרלטנים שמקימים חברה חדשות לבקרים ואחר כך סוגרים אותה ומשאירים את החובות לנושים, לפועלים ולאחרים.

אפי אושעיה: הצעת החוק אושרה על-ידי הממשלה, נדונה בוועדת החוקה.

אפי אושעיה: לשמחתי הרבה, יושב-ראש ועדת החוקה היעיל והנמרץ, שלא נמצא פה, הביא לחקיקה מהירה בעקבות הצורך בעניין, ואני שמח שההצעה הגיעה למליאת הכנסת לאישור בקריאה ראשונה.

אפי אושעיה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אפי אושעיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לנו רשימה ארוכה של מתדיינים, ואתחיל לקרוא את השמות לפי סדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמובן, רק חברי כנסת נוכחים יוכלו להשתתף.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראשון המתדיינים, חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו ידברו, לפי הסדר, חברי הכנסת משה גפני, ויצמן שירי, זאב בוים, אברהם שוחט, עזמי בשארה, האשם מחאמיד ועוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת פז, בבקשה.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, ראשית אני רוצה לשבח את חברי, חבר הכנסת אפי אושעיה, על הצעת החוק שלו.

אופיר פינס-פז: לא בהרבה מקרים יוצא לי כיושב-ראש ועדת החוקה לקדם הצעת חוק בהסכמה כל כך רחבה, גם בין חברי הכנסת וגם עם הממשלה.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק הזאת באה לסתום פרצה חמורה, שלצערי היו גם מי שניצלו אותה לרעה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהפתרון המוצע הוא פתרון טוב, יעיל, פשוט, שיסתום את הפרצה בחוק, שכאמור נוצלה לרעה.

אופיר פינס-פז: אני מציע לחברי הכנסת, כמובן, לתמוך בהצעת החוק בקריאה ראשונה, וכשהיא תגיע חזרה לוועדת החוקה, חוק ומשפט, אנחנו נקדם אותה לקריאה שנייה ושלישית, כדי שהיא תיכנס לספר החוקים של המדינה מהר ככל שניתן.

אופיר פינס-פז: תודה, אדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר פינס-פז.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אני ממשיך את רשימת המתדיינים: חברי הכנסת משה גפני, ויצמן שירי, זאב בוים, אברהם שוחט, עזמי בשארה, האשם מחאמיד, מוחמד ברכה, שאול יהלום, עסאם מח'ול, איוב קרא – אינם נוכחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו ידברו, אם יהיו נוכחים, חברי הכנסת מרדכי משעני, צבי הנדל, אחמד טיבי, אליעזר זנדברג, תאופיק חטיב ואחרים.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני חושב שטוב עושה חבר הכנסת אפי אושעיה בהצעת החוק הזאת שהוא דואג להגנתו של הציבור מפני אנשי עסקים ששותפים לתרמית ובסופו של דבר הם גנבים של כספים, בדרכי מרמה, בדרך כלל של אנשים פשוטים וישרי דרך.

זבולון אורלב: הבעיה היחידה בהצעת החוק הזאת היא, שאני שואל את עצמי איך בסופו של דבר ידע הציבור להיזהר מפני האנשים האלה.

זבולון אורלב: איך ידע הציבור?

זבולון אורלב: או.

זבולון אורלב: קיי.

זבולון אורלב: , לפי הצעת החוק הזאת תהיה לשופט סמכות להורות שהוא לא יוכל לשמש דירקטור של חברה.

אפי אושעיה: הוא גם לא יכול לפתוח חברה.

זבולון אורלב: אבל הוא יכול להיות שותף סמוי.

זבולון אורלב: כל האיסורים האלה, אני כמעט בטוח שעורכי-דין מפולפלים ימצאו בהם כל מיני פרצות.

זבולון אורלב: הפרסום שווה את הכול.

זבולון אורלב: אם יוסדר שההחלטות האלה תפורסמנה ברשומות, כלומר, דירקטורים שנפסלו על-ידי בתי-משפט יפורסמו שמותיהם שהם שותפים לכל הדברים האלה, אזי, אני חושב, תהיה הגנה ראויה לציבור, מבחינה זו שאדם לפני שנכנס לעסק, הוא הולך לרשומות.

זבולון אורלב: כמו אנשים שמוגבלים בשיקים, שאדם יכול לברר אם חתימתו על ההמחאה שווה חתימה.

זבולון אורלב: גם כאן יכול להיות ריכוז של מידע על אנשים שרימו, שהוליכו שולל, שגנבו כספים, שלא עושים אתם עסקים.

זבולון אורלב: והרי מדובר פה בהחלטה של בית-משפט, זו לא החלטה של כל אדם.

זבולון אורלב: אם בית-משפט מחליט שאדם פסול מלייסד חברה כיוון שהיה שותף לרמאות, כדאי מאוד ששמו יהיה חשוף לציבור, בבחינת ידע הציבור להיזהר.

זבולון אורלב: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אורלב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת מרדכי משעני, צבי הנדל, אחמד טיבי – אינם נוכחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אליעזר זנדברג, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו ידברו, אם יהיו נוכחים, חברי הכנסת תאופיק חטיב, אברהם הירשזון, גדעון עזרא, יגאל ביבי, טלב אלסאנע, יובל שטייניץ ועוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הבעיה שמעלה חבר הכנסת אפי אושעיה היא בעיה אמיתית.

אליעזר זנדברג: הקושי הגדול הוא כיצד להתמודד.

אליעזר זנדברג: בעצם מה אנחנו רוצים לעשות?

אליעזר זנדברג: אנחנו רוצים למנוע מעשים של ניצול לרעה, של ההפרדה בין אישיותו המשפטית, היותו של האדם אדם, לבין החברה כחברה.

אליעזר זנדברג: שלא יצא שאדם מקים עשרות חברות, ובסופו של דבר כשיש חובות הוא בא ואומר: אני לא משלם.

אליעזר זנדברג: למה?

אליעזר זנדברג: כי זה החוב של החברה, זה לא החוב שלי.

אליעזר זנדברג: השאלה היא אם זו הדרך הנכונה.

אליעזר זנדברג: אגב, בהצעת החוק שנדונה בזמנה, ועמדתי בראש ועדת המשנה של חוק החברות החדש, הנושא הזה היה מאוד מרכזי – כיצד אנחנו מתגוננים ומהם האיזונים.

אליעזר זנדברג: כי יש גם חששות אחרים, ואני יכול למנות אותם כאן, בעיקר של פירמות גדולות, בכל מיני שאלות, כמו האם בכלל להיכנס למדינה שבה יש חוקים נוקשים וכדומה.

אליעזר זנדברג: מדובר בחברות ציבוריות.

אליעזר זנדברג: אבל אני חושב שההצעה שלך, חבר הכנסת אושעיה, מתייחסת בדרך כלל לעסקים קטנים, לאנשים בודדים וכו'.

אליעזר זנדברג: למה אני אומר את הדבר הזה?

אליעזר זנדברג: כי צד אחד הוא למנוע את האפשרות לשכפל את החברה או להקים חברות רבות נוספות וליהנות מהעקרונות של הפרדת האישיות המשפטית, ויכול להיות שדרך אחרת צריכה להיות להחמיר בכללים שמטילים אחריות על הדברים שכבר עשית, שקוראים לזה הרמת מסך, ורבים המתנגדים לגישה הזאת.

אליעזר זנדברג: אולי צריכים לקבוע דינים שונים למי שהוא גוף גדול ולמי שהוא גוף קטן לעניין הזה.

אליעזר זנדברג: כל מה שאמרתי עד עכשיו הוא סימני שאלה, ואני רוצה להעלות עכשיו שתי נקודות.

אליעזר זנדברג: האחת, איך נמנע את הייסוד בעקיפין.

אליעזר זנדברג: למה אני מתכוון?

אליעזר זנדברג: אדם יכול להקים חברה ואשתו תהיה רשומה בה כבעלת המניות, כמנהלת, ובפועל הוא ימשוך בחוטים.

אליעזר זנדברג: אתה יכול אולי לומר, שאנחנו נאסור עליו לרשום את אשתו.

אליעזר זנדברג: אז מה עם ילדו?

אליעזר זנדברג: מה עם בן דודו?

אליעזר זנדברג: זאת אומרת, לאן נגיע.

אליעזר זנדברג: ההגדרה היא בעייתית, ואם אנחנו משאירים את העניין פרוץ, יכולה להיות סיטואציה שכל מיני בעלי עניין, נאמר מתחרים של אדם שעשה את הדברים לא למעשי תרמית, ינסו לרוץ לבית-המשפט ובכל מיני דרכים למנוע את הפעלתן של חברות שקשורות לקרוביו בצורה כלשהי, בטענה או בתואנה שמדובר במעשה שקשור למרמה.

אליעזר זנדברג: הבעיה השנייה: כשאנחנו דורשים מבית-המשפט במהלך פירוק – כי כך הבנתי המנגנון שאתה מציע – לקבוע שנעשה מעשה תרמית, האם בסיטואציה שאתה מציע כאן אנחנו לא נגרום לכך שהדיונים בבקשות הפירוק יהיו ארוכים יותר, כי בעצם זו שאלה נפרדת, שאלת התרמית, שאולי לא תמיד צריכה להיות נדונה.

אליעזר זנדברג: יש שאלה של מידת ההוכחות, של מידת המעורבות של הצדדים שנוגעים לשאלת הפירוק, וזו סוגיה מורכבת מאוד.

אליעזר זנדברג: אבל הבעיה היא בעיה אמיתית וצריך לדון בה, בכפוף לסימני השאלה האלה.

אליעזר זנדברג: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת זנדברג.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת תאופיק חטיב, אברהם הירשזון, גדעון עזרא, יגאל ביבי, טלב אלסאנע, יובל שטייניץ, מקסים לוי, ישראל כץ, מיכאל איתן, יוסי פריצקי, חוסניה ג'בארה, מוחמד כנעאן – אינם נוכחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יחיאל לסרי, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו, אם יהיו פה, ידברו חברי הכנסת עופר חוגי ונחום לנגנטל, ובזה מסתיים הדיון.

נסים זאב: סליחה, אני גם רשום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה לא רשום.

נסים זאב: נרשמתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת לסרי, בבקשה.

יחיאל לסרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני חושב שהצעת החוק של חבר הכנסת אפי אושעיה היא הצעת חוק ראויה, גם במישור העקרוני וגם במישור המעשי.

יחיאל לסרי: כולנו מכירים את התופעה, שחברה פושטת רגל, עוברת תהליך של פירוק על-פי חוק, ובעל החברה או אחד המנהלים שלה חוזר למחרת לחיים רגילים, מתחיל את חייו העסקיים מחדש כשהוא משאיר מאחוריו שובל ארוך של נפגעים.

יחיאל לסרי: למרבה הצער, בהרבה מקרים מדובר באנשים שהפכו את התופעה הזאת למקצוע.

יחיאל לסרי: כך שהחידוש בהצעת החוק הוא שהיא סותמת פרצה מאוד חמורה בכך שהיא מחייבת את בית-המשפט לקבוע אם היתה תרמית, ולא משאירה את זה לגילוי אקראי במהלך הפירוק של החברה.

יחיאל לסרי: כמובן, מה שמתחייב מכך, למנוע מאותו דירקטור להמשיך ולהיות מעורב בעסקים אחרים.

יחיאל לסרי: אני חושב שהצעת החוק הזאת מקבלת משנה חשיבות במצב כלכלי וחברתי רעוע, כמו בתקופה שלנו, של אבטלה גבוהה, של יחסי עבודה גרועים במשק.

יחיאל לסרי: מקרים כאלה, ואני מבין שהם לא כל כך מעטים, מערערים את רמת האמון בשוק ומחמירים עוד יותר את המצב החברתי.

יחיאל לסרי: התיקון בחוק בהחלט סותם פרצה חמורה והופך את החוק למרתיע.

יחיאל לסרי: בכל זאת, אני חושב שלקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית צריך לשקול אם לא כדאי לעשות את החוק לגורף יותר בשני מובנים: א.

יחיאל לסרי: לקבוע שבית-המשפט, אחרי שקבע שהיתה תרמית בניהול – לא רק רשאי בית-המשפט להורות, אלא לקבוע שיורה בית-המשפט.

יחיאל לסרי: כלומר, לא להשאיר את זה לשיקול דעת, כי ברור שאם היתה תרמית צריך לתקן את העניין ולחסום את המשך המעללים.

יחיאל לסרי: ב.

יחיאל לסרי: להשליך את קביעת בית-המשפט על כל חברי הדירקטוריון ולא רק לגבי מי שהוכח שידע על התרמית, כי בהרבה מקרים לא קל להוכיח את הידיעה הזאת.

יחיאל לסרי: אני חושב, שקביעה כזאת תדרבן חברי דירקטוריון להיות ערים יותר, להקפיד יותר ולשמור שהמנהלים לא מנצלים את התמימות שלהם ומנסים לעשות הון על גבם.

יחיאל לסרי: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת לסרי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עופר חוגי – אינו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת נחום לנגנטל, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו, לאחר שתוקן הרישום, בגלל טעות קטנה שהיתה, ידבר חבר הכנסת נסים זאב, והוא יהיה אחרון הדוברים.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, החוק המונח לפנינו הוא חוק ראוי וטוב, ואני מאוד משבח את המציע, חברי אפי אושעיה, על שהביאו בפנינו.

נחום לנגנטל: בסופו של דבר יש רבים שהנושא של הקמת חברה והאחריות הפלילית שלהם – הם מקימים את החברה על מנת שייווצר מסך כבד, קשה ועבה מאוד בינם לבין העבירה שנעשית על-ידי החברה.

נחום לנגנטל: הניצול לרעה שהאדם עושה בחברה – או כדירקטור או כמנכ"ל או כנושא תפקיד בה – זו פרצה שקראה לגנבים.

נחום לנגנטל: לכן, אדוני היושב-ראש, מה שאני מציע ומבקש – ואני חושב שצריך לאשר את הצעת החוק הזאת, משום שהמהות שלה באה ואומרת, שאותו אדם שהיה שותף לדבר הזה ייקנס, במובן הזה שחמש שנים הוא לא יוכל לשאת בשום תפקיד.

נחום לנגנטל: אני חושב שזה מאוד ראוי ומאוד מבורך, ויהיה ברוך מגיש ההצעה.

נחום לנגנטל: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת לנגנטל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת נסים זאב, אחרון הדוברים, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר שיסיים חבר הכנסת זאב, אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק לתיקון פקודת החברות בקריאה ראשונה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השר, אני בהחלט מצטרף לברכות לחבר הכנסת אפי אושעיה, אבל יש לי הערות להצעת החוק.

נסים זאב: מעבר לברכות, צריך לזכור שיש אנשים שבאמת פשטו רגל לא בגלל רמאותם ולא כיוון שרצו להונות את הציבור.

נסים זאב: אני חושב, שצריך להפריד בין אדם שמלכתחילה פתח חברה פיקטיבית, ניפח את העסק שלו, יצא אפילו לבורסה, ואחרי כן מתברר שהמניות שוות הרבה פחות – אנחנו יודעים שאותה חברה קורסת באופן דרסטי והציבור שקנה את המניות אכן הולך שולל.

נסים זאב: אבל אם ניקח לדוגמה קבלן שפשט רגל, עסק בבנייה והשוק אילץ אותו לפשוט רגל, משום שהוא לא הצליח למכור כמו שהוא חשב כשהשקיע, הוא חשב שהשוק ער ופתאום התברר שהאינתיפאדה עשתה את שלה והשוק ירד ואין מכירות, האם אותו קבלן, כיוון שהוא פשט את הרגל, נאסור עליו במשך חמש שנים לפתוח חברה אחרת?

אפי אושעיה: רק אם הוכח שהיתה תרמית.

נסים זאב: אם הוכח בבית-המשפט.

אפי אושעיה: כן.

נסים זאב: אם הוכח בבית-המשפט, אני בהחלט שותף לזה.

נסים זאב: אבל אם לא הוכח – – –

אפי אושעיה: אני מסכים אתך.

נסים זאב: אם החוק אומר שבאמת ניתן לפתוח חברה חדשה, אני בהחלט תומך בחוק הזה ומברך עליו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת זאב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אושעיה ביקש להשיב למתדיינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני ארשה לו לעשות זאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר מכן נעבור להצבעה.

אפי אושעיה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שמעתי את ההערות של חבר הכנסת זנדברג, שהיה יושב-ראש ועדת המשנה לחוק החברות, את ההערות של חבר הכנסת אורלב, של חבר הכנסת זאב ושל חבר הכנסת לסרי.

אפי אושעיה: קיבלתי את ההערות שלכם, ובוועדת החוקה, בהכנה לקריאה שנייה ושלישית, אכן נתחשב בהערות ונתקן על-פי רוח הדברים שנשמעו כאן.

אפי אושעיה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אושעיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לתיקון פקודת החברות (מס' 11) (מגבלות על ניהול עסק), התשס"ב–2001, בקריאה ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת החברות (מס' 11) (מגבלות על ניהול עסק), התשס"ב–2001, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של עשרה תומכים, אפס מתנגדים ואפס נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה ראשונה)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא:

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת חוק שירות התעסוקה (תיקון מס' 13) (איסור אפליה בשליחת נכים לעבודה), התשס"ב–2001, קריאה ראשונה – של חבר הכנסת אילן גילאון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את ההצעה חבר הכנסת גילאון, בבקשה.

אילן גילאון: אפשר לעשות "בליינד חוק", אני לא מנמק וכולם מצביעים בעד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה יכול לנמק מהמקום בשתי מלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: את זה אני יכול להרשות לך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם אין מתדיינים, אנחנו נעבור להצבעה.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שמעתי רק הערה אחת מצד הממשלה, כאילו חלק מהחוק אולי מיותר ומופיע בחוק אחר.

אילן גילאון: אני יכול להבטיח לממשלה, שאם קורה דבר כזה, נתקן את זה בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית.

אילן גילאון: מדובר בסך הכול בדבר שהוא מובן מאליו, באי-אפליית נכים במקומות העבודה, בתעסוקה, כאשר לשכת התעסוקה שולחת אותם למקומות עבודה.

אילן גילאון: אני יודע שחברים שלי מאוד בקיאים בנושא, אבל אני רוצה שנעשה מה שנקרא "בליינד חוק".

אילן גילאון: משום שזה חוק שאפשר להעביר אותו "בליינד", אני לא אמשיך לנמק.

אילן גילאון: כולם פרופסורים בעניין.

אילן גילאון: אני אבקש את תמיכת הכנסת בחוק הזה ונמשיך בעבודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת גילאון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני קשור לתקנון, ואם לא יהיו חברי כנסת שירצו לדבר, אנחנו נעבור להצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל אם יש מתדיינים שנוכחים באולם ומבקשים לדבר, אני כמובן ארשה להם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם יש חבר כנסת שמבקש להתדיין?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: אני באופן עקרוני רוצה לדבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נשמור על התקנון, וכל חבר כנסת שירצה להתדיין זכותו לעשות כן, אבל אם מוותרים, נעבור להצבעה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת אילן גילאון, יש לך חוק חשוב, תקבל גיבוי מהכנסת, תשמע גם עצות.

זבולון אורלב: אני לא מציע לוותר.

זבולון אורלב: לא לחינם תקנון הכנסת קובע דיון פתוח בקריאה ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שמוותר, מוותר על זכותו לדבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התקנון נשמר, חבר הכנסת אורלב, עובדה שאתה מדבר עכשיו.

זבולון אורלב: לכן אני לא מעיר ליושב-ראש, היושב-ראש נהג כשורה.

זבולון אורלב: אני מבין שלפעמים ממהרים קצת.

זבולון אורלב: ראשית, אני רוצה לברך אותך על החוק הזה, הוא בוודאי חוק חשוב.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר לך, שלצערי המלים הכתובות לא יפתרו את הבעיה.

זבולון אורלב: כלומר, הבעיה היא לא שיש אפליה לרעה; הבעיה היא שאין העדפה מתקנת.

זבולון אורלב: בדרך הטבע, לאנשים עם מוגבלויות יש קושי גדול יותר להשתלב בתעסוקה.

זבולון אורלב: יש עיסוקים שלמים שהם סגורים בפניהם, בגלל מגבלות כאלה ואחרות.

זבולון אורלב: ולכן, צריכים לחפש את הדרך לא להסתפק במלים יפות, שבחוק שירות התעסוקה יהיה איסור אפליה בגלל מוגבלות, אלא לחפש את אותם ענפים, שהשר יחליט עליהם, שבדרך הטבע אנשים בעלי מוגבלויות יכולים למלא בהם את התפקיד בדיוק באותה איכות ובאותה רמה כמו אנשים רגילים.

זבולון אורלב: לתת העדפה מתקנת, כי אחרת הקיפוח ילך ויימשך.

זבולון אורלב: אני מציע, לקראת קריאה שנייה וקריאה שלישית, לתת את הדעת – בעיקר לפי סוגי ענפים, ואני חושב שהענפים האלה ידועים וברורים.

זבולון אורלב: יושב אתנו גם רופא, ד"ר לסרי, והוא בוודאי יכול לומר שיש תחומים שלמים שבהם המוגבלות הפיזית לא צריכה להפחית כהוא זה מאיכות העבודה שייתן המוגבל, אבל בדרך הטבע, מעסיקים נרתעים מלקבל מוגבלים לעבודה.

זבולון אורלב: וצריך לומר את זה בבירור, ולכן צריכים להסדיר גם העדפה מתקנת.

זבולון אורלב: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אורלב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אני שוב שואל: יש בין הנוכחים מי שרוצה להתדיין?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שרוצה להתדיין, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל אלה שירצו ידברו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבין שגם חבר הכנסת ביבי רוצה.

זבולון אורלב: יהיה צלצול?

זבולון אורלב: יש עוד שני דוברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד עכשיו, עוד שניים, חוץ מחבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לדעתי, הצעת החוק בדבר איסור אפליה בשליחת נכים לעבודה היא בעצם דקלרטיבית, כיוון שהחוק כבר קיים.

נסים זאב: יש הוראות מלאות לגבי איסור אפליה בעניין קבלה לעבודה בין דורשי עבודה מחמת מוגבלותם, ובלבד שהם כשירים לתפקיד או למשרה, וזאת על-פי חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח–1998.

נסים זאב: בסעיף 8 לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות נקבע מפורשות איסור האפליה בתעסוקה לא רק בעניין הקבלה לעבודה אלא גם בעניינים נוספים חשובים, וזאת במסגרת עקרונות היסוד של חוק שוויון הזכויות למוגבלים, שמגדירים את מטרות החוק, דהיינו, להגן על כבודו וחירותו של אדם עם מוגבלות ולעגן את זכותו להשתתפות שוויונית ופעילה בחברה בכל תחומי החיים.

נסים זאב: אני רוצה לומר מה הדבר שאני חושש ממנו בהצעת החוק.

נסים זאב: לדעתי, הוא גם תיקון קצת בלתי סביר, כי בעצם חבר הכנסת גילאון מבקש לקבוע בחוק שירות התעסוקה, שאין להפלות אדם עם לקות פיזית, נפשית או שכלית בעניין קבלתו לעבודה.

נסים זאב: בהצעת החוק לא נקבע שהאפליה מותרת אם דורש העבודה המוגבל הוא בלתי כשיר לתפקיד או למשרה – – –

אילן גילאון: – – –

נסים זאב: אתה בעצם לא מבחין בין מוגבל למוגבל, בהנחה שלאדם יש ליקוי שכלי או פיזי והוא באמת מוגבל ולא מסוגל – – –

אילן גילאון: – – –

נסים זאב: הייתי רוצה אולי לשמוע את תשובתך בעניין הזה, ואשמח להתייחס בהתאם גם בהצבעתי בעניין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת זאב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יגאל ביבי, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת יחיאל לסרי, שיהיה כנראה אחרון המתדיינים בחוק הזה.

יגאל ביבי: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לברך את חבר הכנסת גילאון, ואני רוצה לומר שהחוק הזה חשוב מאוד.

יגאל ביבי: ברור שבוועדה ישבו, ידונו ויתרגמו אותו יותר לשפת המעשה, כמו שאמר חברי חבר הכנסת אורלב, אבל אין לי ספק שחברה נבחנת בדאגה שלה לחוליות החלשות שבה.

יגאל ביבי: המעסיק הגדול ביותר הוא משרדי הממשלה ומוסדות שנסמכים על הממשלה.

יגאל ביבי: אם לפחות המוסדות והמפעלים האלה יקיימו את החוק – אם אכן יתקבל החוק של חבר הכנסת גילאון – אין לי ספק שתהיה מהפכה בנושא הזה.

יגאל ביבי: אני רוצה לברך אותך, ואנחנו, בעזרת השם, נתמוך בחוק הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת ביבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת לסרי, אחרון המתדיינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר מכן נעבור להצבעה.

יחיאל לסרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לברך את חברי חבר הכנסת גילאון לא רק על הצעת החוק הזאת, אלא גם על שורה ארוכה של הצעות חוק בתחום הזה של אנשים עם מוגבלות.

יחיאל לסרי: למרבה הצער, אני חושב שההתייחסות של החברה שלנו לאנשים האלה לוקה בחסר, ועם החוקים האלה אנחנו אמורים לשנות את ההסתכלות שלנו עליהם ולשפר לא רק את מצבם אלא גם את מצבה של החברה ואת המוסריות שלה.

יחיאל לסרי: להחוק עצמו, כאן אנחנו לא רק מונעים אפליה של אדם לרעה בתעסוקה מכל הסיבות שאנחנו מכירים ובגלל המוגבלות התפקודית שלו, אלא גם עושים איזו אפליה מתקנת – בהמשך לדבריו של חבר הכנסת זבולון אורלב – בכך שאנחנו מסמיכים את שר העבודה והרווחה ליזום ולקדם שילוב של אנשים עם מוגבלות באמצעות הכשרה, קליטה, מעקב אחרי הקליטה שלהם.

יחיאל לסרי: אני מסכים שאולי זה לא מספיק וצריך להדגיש את זה יותר בחוק, ולקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית גם לוודא שעניין האפליה המתקנת יותר ברור.

יחיאל לסרי: אין לי ספק שהצעת החוק הזאת תקדם את הנושא, ואני מקווה מאוד שהכנסת תאשר אותה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת לסרי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק שירות התעסוקה (תיקון מס' 13) (איסור אפליה בשליחת נכים לעבודה), התשס"ב–2001.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 11 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שירות התעסוקה (תיקון מס' 13) (איסור אפליה בשליחת נכים לעבודה), התשס"ב–2001, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של 11 תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להמשך הכנתה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה ראשונה)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, הנושא האחרון על סדר-יומנו הוא הצעת חוק המקרקעין (תיקון מס' 23) (אחזקת בתים משותפים), התשס"ב–2001, קריאה ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את ההצעה חבר הכנסת אמנון רובינשטיין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

אמנון רובינשטיין: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק הזאת נועדה לתקן פגם שנתגלה בחוק בתים משותפים על-ידי בית-המשפט העליון.

אמנון רובינשטיין: בית-המשפט העליון קבע, כי הסכם ניהול על-ידי חברת ניהול לא נכנס בגדר התקנון המשותף של בית משותף, כיוון שהניסוח של החוק לא מתאים להסכם עם חברה מתחזקת או עם מתחזק.

אמנון רובינשטיין: כתוצאה מכך קרו כמה דברים: קודם כול, התחילו סכסוכים בין בעלי דירות שונות לגבי חובת התשלום.

אמנון רובינשטיין: דבר שני, מפקחים שונים נתנו פרשנות שונה לעניין הזה, כך שאין אחידות בין האזורים – במקום אחד אוכפים את ההסכם הזה ובמקום אחר לא אוכפים אותו.

אמנון רובינשטיין: הצעת החוק הזאת לא נועדה לשנות את המצב הקיים.

אמנון רובינשטיין: היא נועדה רק להבהיר, שבמקום שהדיירים רוצים – הכוונה היא רק למקום שהדיירים רוצים – שהבית יתוחזק על-ידי גורם חיצוני, חל ההסכם כפי שהוא היה קיים אילו היה חלק מתקנון הבית המשותף.

אמנון רובינשטיין: זה הכול.

אמנון רובינשטיין: החוק הזה הוגש לקריאה מוקדמת בהסכמת הממשלה, וניסוחו הוא על דעת משרד המשפטים.

אמנון רובינשטיין: אני מבקש להעביר את הצעת החוק לוועדת החוקה, חוק ומשפט, כדי להכין אותה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אמנון רובינשטיין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לנו רשימת מתדיינים, אבל כנהוג, רק אלה שנוכחים באולם ויבקשו יוכלו להשתתף בדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אופיר פינס-פז מבקש להשתתף, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו נקרא את שמות יתר המשתתפים לפי הסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אופיר פינס, בבקשה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אני מתנצל שביקשתי קודם לבטל את הנאומים בני דקה.

אופיר פינס-פז: תאר לך שהיינו מבטלים גם אותם, היינו כבר מבטלים גם את הכנסת.

אופיר פינס-פז: אז אני מתנצל.

אופיר פינס-פז: כמי שניהל את הדיון על הצעת החוק של חבר הכנסת אמנון רובינשטיין אני רוצה לומר, ראשית, שמדובר בהצעת חוק שנותנת מענה על בעיות היום-יום של אנשים שגרים בבית משותף וצריכים לנהל אותו.

אופיר פינס-פז: הם צריכים לנהל אותו באיזה סוג של הסכמה, התקשרות או הידברות.

אופיר פינס-פז: לעתים אנחנו מוצאים את עצמנו נדרשים לחקיקה במקום שאנשים לא מצליחים להידבר ולהסתדר.

אופיר פינס-פז: היה עדיף לו היינו יכולים להימנע מכך מדי פעם, אבל יש מצבים שפשוט מחייבים אותנו לנקוט מעשה בעקבות תלונות של אנשים, של תושבים ושל אזרחים.

אופיר פינס-פז: אני מניח שאנשים פנו אל אמנון והפנו את תשומת לבו לבעייתיות הזאת, ומסתבר שהיא קיימת בלא מעט בתים משותפים, שבהם גרות עשרות משפחות, וחלק גם, אגב, בעלי נכסים, והעניין מורכב ביותר.

אופיר פינס-פז: אמנון מציע מכניזם, שנראה לי על פניו נכון וצודק.

אופיר פינס-פז: היה בינינו ויכוח בוועדה לא על הצעת החוק, אלא על הבסיס להצעת החוק.

אופיר פינס-פז: החוק עצמו אומר דבר שהוא בעיני בעייתי מבחינת חלוקת האחריות בין מחזיקי הנכסים לבין המתגוררים בפועל.

אופיר פינס-פז: יש כאן איזה יתרון למי שמחזיק בנכסים על פני אלה שגרים בנכסים עצמם, וזה דבר בעייתי, אבל העניין הזה הוא כל כך יסודי, שאם רוצים לשנות אותו, צריך לשנות, לפי דעתי, את החקיקה עצמה.

אופיר פינס-פז: יש לעניין הזה השלכות מכאן ועד אמריקה, וצריך לדון בהן בכובד ראש.

אופיר פינס-פז: בהנחה שמקבלים את הבסיס, הצעת החוק של אמנון בעיני היא הצעה ראויה.

אופיר פינס-פז: היא עושה סדר, היא "עושה שכל".

אופיר פינס-פז: אני מקווה שנשלים אותה במהירות גם כאן במליאה.

אופיר פינס-פז: זה נראה לי דבר די ברור שאנחנו נעשה את זה במהירות, נוכח מיעוט חברי הכנסת שנמצאים במליאה, באופן יחסי.

אופיר פינס-פז: אני גם אביא אותה במהירות לוועדה, כדי להכינה לקריאה שנייה ושלישית.

סופה לנדבר: חבר הכנסת ויצמן שירי – לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת משה גפני – לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת זאב בוים – לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט – לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת עזמי בשארה – לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת האשם מחאמיד – לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת מוחמד ברכה – לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת שאול יהלום – לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת עסאם מח'ול – לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה, אתה בסוף.

סופה לנדבר: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני תומך בהצעת החוק, אבל כמו שאמר לפני יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, יש לי שתי הערות קצרות.

זבולון אורלב: פעם אחת משתמשים במונח "בעלי הדירות", ופעם שנייה משתמשים במלים "בעלי הדירות שיותר ממחצית הרכוש – – –".

זבולון אורלב: השאלה היא מה אנחנו סופרים; האם אנחנו סופרים יחידות דיור או שאנחנו סופרים את היקף הרכוש?

אמנון רובינשטיין: זה החוק – – –

זבולון אורלב: אז אני רוצה לומר לך, שיש בעיות עם הדבר הזה.

אמנון רובינשטיין: יש בעיות.

זבולון אורלב: מכיוון שאדוני הוא פרופסור למשפטים, ואני מכבד אותו – לא הייתי מעיר את ההערה הזאת לכל אחד – ומכיוון שכל נושא הבתים המשותפים הוא אחת הרעות החולות בחברה הישראלית, ולכן אני תומך בתיקון שאתה רוצה לבצע, אני מציע באותה חגיגה לעשות סדר בדבר הזה.

זבולון אורלב: יש פה אנומליה, שהיא בלתי מתקבלת על הדעת.

זבולון אורלב: זה שיש לו רוב הנכס הוא במיעוט.

זבולון אורלב: נוצר מצב שיש לפעמים רוב של בעלי דירות שהם מיעוט בנכס – – –

אמנון רובינשטיין: – – –

זבולון אורלב: זה דבר בלתי אפשרי.

אמנון רובינשטיין: אחר כך יגידו שזה נושא חדש.

זבולון אורלב: לא יודע, אתה פרופסור למשפטים.

אמנון רובינשטיין: אולי כדאי ליזום הצעת חוק חדשה – – –

זבולון אורלב: אני אשמח להיות שותף לה, אדוני, אם כי אני מסופק אם מישהו יטען נושא חדש.

זבולון אורלב: הרי מישהו צריך לטעון טענת נושא חדש, ואולי אף אחד לא יטען, ואני מוכן להיות המסתייג בדבר הזה.

זבולון אורלב: הדבר השני שאני רוצה לומר לך, פרופסור רובינשטיין – מה שגם מבלבל זה שבדברים האלה לכל דבר יש רוב אחר.

זבולון אורלב: יש נושאים שצריכים 100% של בעלי הנכס, יש דברים שצריכים 75%, פה פתאום יש שני-שלישים ויש מחצית.

זבולון אורלב: הדברים האלה גם צריכים סדר.

זבולון אורלב: פעם אחת צריכים להחליט איך אנחנו רוצים לנהל את הרכוש המשותף.

זבולון אורלב: או שצריך 100% של כולם, מה שלא הגיוני, או שצריך 51%, דבר שלפי דעתי גם לא הגיוני.

זבולון אורלב: אולי שני-שלישים – – –

אמנון רובינשטיין: שני-שלישים.

זבולון אורלב: אבל צריך ללכת עם זה לאורך כל הדרך.

זבולון אורלב: זה גורם למריבות.

אמנון רובינשטיין: זה גרם במקרה אחד אפילו לרצח.

זבולון אורלב: אתה יודע מה?

זבולון אורלב: לא ידעתי, אתה יודע יותר טוב ממני.

זבולון אורלב: ולכן אני אומר באותה הזדמנות: אדוני, מכיוון שגילית רגישות, אנא השלם את המלאכה.

סופה לנדבר: תודה.

סופה לנדבר: חבר הכנסת מרדכי משעני – לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת צבי הנדל – לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת אחמד טיבי – לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת אליעזר זנדברג, בבקשה.

אליעזר זנדברג: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, חבר הכנסת רובינשטיין, אם כבר אנחנו מתדיינים על הנושא, עליתי כדי לשאול כמה שאלות ולהעלות כמה נקודות.

אליעזר זנדברג: אם אנחנו באים באמצעות הצעת החוק שלך לצלם את המצב הנתון, אני חושב שהדרך הנכונה לקבוע כיצד להתקשר היא צילום המצב שנדרש באותו בית על מנת לקבל את ההחלטה הקודמת, אף שבפועל נאמר שדינה היה יותר חלש מדינו של תקנון, או שהיא לא היתה נכללת על-פי פסיקת בג"ץ.

אליעזר זנדברג: הרי שהרוב שהיה נדרש לקבל את ההחלטה אז צריך להיות הרוב שיידרש היום.

אליעזר זנדברג: אם אנחנו קובעים קטגורית, שמדובר ב-50% או ביותר ממחצית, הרי שיכול להיות שבמקומות מסוימים אנחנו משנים את המצב הקיים, ואולי אפילו לרעה, תלוי כמובן באיזה צד אתה עומד.

אליעזר זנדברג: הנקודה השנייה שרציתי להעלות היא, מה דין שינויים בחוזה התחזוק.

אליעזר זנדברג: למה הכוונה?

אליעזר זנדברג: לא חידושו של חוזה או ביטולו, שהרי הדברים האלה כתובים כאן – התקשרות והחלפתו – אלא שינויים בתוך החוזה עצמו.

אליעזר זנדברג: למשל, יכולה להיות סיטואציה, שהמתחזק בא ומבקש תוספת, נניח כשיש איזה שינוי – משנים את סוג הגינה, שותלים דשא, מוסיפים מעלית, מחדשים.

אליעזר זנדברג: הוא אומר: עכשיו אני רוצה כספים נוספים.

אליעזר זנדברג: מה הדין של שינויים שכאלה?

אליעזר זנדברג: האם צריך להחזיר אותם לאישור המקורי וכדומה?

אליעזר זנדברג: אני חושב שזאת שאלה משמעותית מאוד, כי לא בכל מקרה אנחנו מחליפים את המתחזק, אלא שינויים מהותיים בחוזה עצמו יכולים להשפיע בצורה דרסטית ודרמטית על הדיירים, וכמובן על שיקול דעתם האם "ללכת מלכתחילה" או להמשיך את שיטת התחזוק.

אליעזר זנדברג: אני לא יודע האם הצעת החוק נוגעת בסוגיה הזאת.

אמנון רובינשטיין: זה החוק העיקרי.

אליעזר זנדברג: אבל אנחנו מדברים כאן על מצב שבו אתה מכשיר את החוזה, ואז אם אתה מכשיר את החוזה – – –

אמנון רובינשטיין: – – – אתה יכול לשנות מצב קיים.

אליעזר זנדברג: לכן ביקשתי להעלות כאן את הדברים.

אליעזר זנדברג: תודה.

סופה לנדבר: תודה לחבר הכנסת זנדברג.

סופה לנדבר: חבר הכנסת תאופיק חטיב – לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת אברהם הירשזון – לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת גדעון עזרא – לא נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת יגאל ביבי – לא נמצא.

סופה לנדבר: עכשיו נגיד מי נמצא.

סופה לנדבר: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, זו הצעת חוק שבאה לתקן מצב נתון, ואני מאמין שחבר הכנסת רובינשטיין רוצה כמובן לעזור לדיירים ולאנשים בבתים משותפים עד כמה שאפשר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מברך אותו על ההצעה, בלי שום ספק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שהעניין הזה של בתים משותפים מחייב אולי איזו חקיקה כוללת ומושלמת ומין ראורגניזציה כזאת, כשיש הרבה דברים שצריך לפתור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רואה שמדובר פה על מתחזק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני יודע שיש הרבה בעיות, או כמה סוגים של פעילות, ויש מתקנים ודברים שצריך לדאוג להם בעניין הרכוש המשותף, ואינני יודע האם לא היה רצוי שבעלי הבית יבחרו מביניהם אולי נציג אחד או שני נציגים, איזה גוף מצומצם שיוכל לדאוג לכל העניינים האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא ימונה על-ידם, ייבחר על-ידם, ואפשר יהיה להחליף מפעם לפעם את הגוף הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר יהיה גם להתנות זאת בכך שאותו גוף, נקרא לו גוף מנהל לעניין זה, יחזור בדברים חשובים ובדברים בסיסיים אל האספה הכללית או אל בעלי הבתים כולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שכך אפשר למצוא את דרך הביניים: מצד אחד לא לקפח את השותפים ברכוש, ומצד שני לא לתת למיעוט או לחלק מסוים באספות מזדמנות לקבוע לכל יתר הדיירים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, גברתי היושבת-ראש, אסכם את הדברים גם לחברינו דוברי השפה הערבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום, הנושא הוא חוק להסדרת האחזקה בבתים המשותפים ולקביעת מי שיתחזק בתים אלה וימלא את מקום כל הדיירים, בעלי המלאכה והחנויות בשוק ובעלי הדירות בבתים המשותפים לצורך זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לדעתי, הצעת החוק מהווה תפנית טובה וחיובית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הודיתי לחבר הכנסת רובינשטיין שהציע את החוק, אולם הוספתי מטעמי, שייתכן כי עדיף שיהיה סוג של רפורמות כוללות עבור כל בעלי הבתים המשותפים ובעלי הדירות בבתים המשותפים השונים, באופן שיהיה ועד מצומצם, שאותו כיניתי בשם ועד מינהלתי, שינהל את כל ענייני הנכסים האלה, ללא נוהל המצריך פנייה לבעלי הנכסים לצורך פגישות כלליות ועניינים פרטיים באופן מיוחד ומאורגן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לגברתי יושבת-ראש הישיבה ותודה לכולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

סופה לנדבר: תודה.

סופה לנדבר: חבר הכנסת יגאל ביבי, בבקשה.

יגאל ביבי: כבוד היושבת-ראש, באתי לברך את חבר הכנסת רובינשטיין.

יגאל ביבי: אנחנו עוסקים בדברים גדולים הנוגעים למדיניות ובחוקים בומבסטיים, אך שוכחים את מה שנוגע לאיכות החיים ולהסדרת היחסים בבתים משותפים.

יגאל ביבי: כאשר אתה מטייל במדינות המערב, במדינות הנאורות, אתה רואה את הבתים, את החלונות האחידים, את החזיתות, את הבתים המוחזקים, את הכניסות ואת הגינות, ואתה מקנא.

יגאל ביבי: זה אפשרי.

יגאל ביבי: אין לי ספק שהחוק הזה מסדיר את השותפות ואת ההבנה בין הדיירים.

יגאל ביבי: אמרתי כבר קודם, שקדוש-ברוך-הוא בודק אותנו בדברים הקטנים.

יגאל ביבי: החברה תקום או תיפול, חס וחלילה, בגלל הדברים הקטנים.

יגאל ביבי: אין לי ספק שהדברים הקטנים האלה הם הדברים הגדולים.

סופה לנדבר: תודה לחבר הכנסת ביבי.

סופה לנדבר: חבר הכנסת נסים זאב, ואחריו – חבר הכנסת איוב קרא.

סופה לנדבר: אנו מסיימים וניגשים להצבעה.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, בוועדת החוקה הארכנו בדיון בסוגיה זו, ואולי התפלפלנו לגבי רוב בעלי הדירות או רוב המחזיקים ברכוש המשותף.

נסים זאב: זו סוגיה קשה מאוד שהתלבטנו בה, ובסופו של דבר הגענו למסקנה, ששני-שלישים מהרכוש ב-99.9% מהמקרים הם רוב דיירי הבניין.

נסים זאב: לכן קבענו לא רוב המחזיקים בנכס, כפי שחברי זבולון אורלב אמר, אלא על-פי העיקרון של שני-שלישים מהבית המשותף, המהווים גם רוב הדיירים.

נסים זאב: עקרונית אני תומך בהצעת החוק ומברך את ידידי חבר הכנסת רובינשטיין.

נסים זאב: אני מאמין שהחוק יביא להבראת היחסים בין בעלי הדירות בבתים משותפים.

נסים זאב: אני רוצה להעיר הערה אחת, בהכירי את הסוגיה הזאת די טוב: נתקלנו בחברת "פרזות", שמחזיקה בניין.

נסים זאב: היא מחזיקה למעשה את רוב הנכס, כאשר חלק אחר מהדירות שייך לדיירים אחרים.

נסים זאב: הייתי אומר שזהו חלק קטן של הבניין, אך גרים בו רוב הדיירים, אף שהם מהווים חלק קטן מבעלי הדירות בבניין, בעוד חברת "פרזות" היא גוף אחד שמחזיק ברוב הנכס.

נסים זאב: אני מעלה את המקרה בעקבות התנגדויות של שכנים להרחבת הדיור שחברת "פרזות" יזמה בגלל צפיפות הדיור.

נסים זאב: איך אנחנו פותרים סוגיה כזאת, כאשר המחזיק בנכס הוא חברת "פרזות", ורוב הדיירים בעצם מתנגדים?

נסים זאב: אני רוצה להעלות נקודה נוספת הנוגעת לשכירות: לפעמים הקבלן לא מצליח למכור את הנכס, והוא משכיר את רוב הדירות.

נסים זאב: הייתי רוצה, שמי שמחזיק בנכס יהיה בעל זכות לקבוע, כמי שמשלם ארנונה.

נסים זאב: השוכרים הם אלה שמשלמים בפועל עבור אחזקת הבניין, ואני חושב שגם להם צריך לתת את הזכות לקבוע מי החברה שתנהל את הבניין.

נסים זאב: אפשר יהיה לקבוע זאת בכל שנה ושנה.

נסים זאב: תודה.

סופה לנדבר: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

סופה לנדבר: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

איוב קרא: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, כאשר אנחנו עוסקים אולי בדברים הכי חשובים, מוצא לו חבר הכנסת אמנון רובינשטיין דברים שאולי אינם בראש סדר-היום, אבל לדעתי הם מוסיפים נופך מאוד חיובי לדרך פעולתו של הבית הזה.

איוב קרא: אתמוך בחוק הזה כמובן.

איוב קרא: אני חושב שהחוק טוב.

איוב קרא: לא אחת אנחנו מוצאים את עצמנו בסיטואציות מוזרות, כאשר מדובר בניהול בית משותף.

איוב קרא: לא אחת הקנאה וההקנטה קיימות בין שכנים, לצערי הרב.

איוב קרא: אם יש חוק המסדיר וקובע מוסכמות לגבי ניהול בית משותף, אין לי ספק שהוא יכול ליישב סכסוכים הקיימים בדרך כלל בבתים משותפים.

איוב קרא: לא אחת הזדמנתי לבתים משותפים – – –

אופיר פינס-פז: בדליית-אל-כרמל?

איוב קרא: לאו דווקא.

איוב קרא: כמו שאתה יודע, בגלל הקיפוח הקשה של דליית-אל-כרמל, יוצא לי להסתובב בבתים משותפים רק בתל-אביב ובגבעתיים, ואני רואה את השוני הרב בין ניהול בתים משותפים שם לבין זה שלנו, כשאין לנו אפילו הדברים האלמנטריים האלה.

איוב קרא: אני מקווה שעוד יהיו לנו בתים משותפים ונוכל להסדיר בחקיקה את ההטבות סביב הנושא הזה.

איוב קרא: אני רוצה לומר לכם, שסוגית המקרקעין היא סוגיה מיוחדת.

איוב קרא: אם אמנון רובינשטיין נותן את דעתו על הסוגיות האלה, הוא עושה זאת משום שהוא יודע שדברים קרו בעבר, והחוק בא לתקן מצב נתון.

איוב קרא: בכל מה שנוגע לסוגיית הקרקעות, צריך הרבה תיקונים, במיוחד כאשר מדובר בפרצלציה של קרקעות.

איוב קרא: יש מחלוקות קשות בבתי-משפט, ואני חושב שטוב יהיה אם תתרום מניסיונך, פרופסור רובינשטיין, ותיתן את דעתך בכנסת הזאת גם לסוגיית הקרקעות, כדי למנוע מחלוקות בנושא הפרצלציה ודברים אחרים הקשורים לסוגיה הזאת.

סופה לנדבר: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק המקרקעין (תיקון מס' 23) (אחזקת בתים משותפים), התשס"ב–2001, והעברתה לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

סופה לנדבר: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק המקרקעין (תיקון מס' 23) (אחזקת בתים משותפים), התשס"ב–2001, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

סופה לנדבר: ברוב של עשרה בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים, הצעת החוק עוברת לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

סופה לנדבר: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

סופה לנדבר: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, כ"ח בחשוון התשס"ב, 14 בנובמבר 2001, בשעה 11:00.

סופה לנדבר: ישיבת הכנסת נעולה.