ישיבת מליאה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 310, 2002-05-28 00:00

אברהם בורג: חברי הכנסת וחברותיה, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

אברהם בורג: היום יום שלישי, י"ז בסיוון התשס"ב, 28 בחודש מאי שנת 2002.

אברהם בורג: הודעה למזכיר הכנסת.

א' האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 12), התשס"ב–2002, שהחזירה הוועדה לקידום מעמד הילד; הצעת חוק איסור פתיחת בתי-עינוגים בתשעה באב (הסמכה מיוחדת) (תיקון), התשס"ב–2002, שהחזירה ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

א' האן: מסקנות ועדת החינוך והתרבות בעקבות החלטה על דיון מהיר בנושא: הפגיעה בחופש האקדמי במדינת ישראל בעקבות הסרבנים.

א' האן: תודה רבה.

אברהם בורג: נתחיל בנאומים בני דקה.

אברהם בורג: ראשון – חבר הכנסת אורי אריאל.

אברהם בורג: אחריו – חבר הכנסת מוסי רז.

אברהם בורג: דקה לכל אחד.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, היום התקדמנו צעד אחד קדימה: ועדת הכנסת החליטה להמליץ בפני המליאה להגביל את תנועותיו של חבר הכנסת אחמד טיבי.

תאופיק חטיב: עוד צעד אחד.

אורי אריאל: זה צעד אחד קדימה – –

תאופיק חטיב: לתהום.

אורי אריאל: – – וזה תקדים נכון, שראוי ליישמו כנראה על עוד כמה חברי כנסת – –

אחמד טיבי: צורה לעם ישראל.

אברהם בורג: לא להפריע בנאומים בני דקה.

נואף מסאלחה: – – –

אורי אריאל: – – שנכון יהיה – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת מסאלחה, לא מפריעים בנאומים בני דקה.

האשם מחאמיד: רק משפט.

אברהם בורג: רבותי חברי הכנסת, כל מי שידבר, לא ידבר אחרי כן.

האשם מחאמיד: – – –

אברהם בורג: אתה לא מדבר.

אברהם בורג: נמחקת מן הרשימה.

האשם מחאמיד: שתקתי.

אברהם בורג: מי שמפריע בנאומים בני דקה, מפריע לדקה של מישהו אחר.

אברהם בורג: נמחקת, מחאמיד.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, אני מבקש, שמי שמפריע, הזמן שלו יעבור לטובתי.

אברהם בורג: חס וחלילה, יש גבול.

אורי אריאל: יש תנועה בשם "יש גבול", אבל אנחנו הרי בעד גדר הפרדה, היושב-ראש.

אברהם בורג: אנחנו בעד "זו ארצנו".

אורי אריאל: ברשותך, היושב-ראש, יש עוד חברי כנסת שכנראה ראוי להחיל עליהם את התקדים הנכון הזה, ואולי לא רק בתחום הזה אלא בתחומים נוספים, כדי להגן על הדמוקרטיה.

אורי אריאל: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת מוסי רז.

אברהם בורג: אחריו – חבר הכנסת יגאל ביבי.

תמר גוז'נסקי: להכניס אותם ללול תרנגולות ולסגור את השער.

אברהם בורג: מי שמפריע לא מדבר.

אברהם בורג: חבר הכנסת מוסי רז.

אברהם בורג: אחריו – חבר הכנסת יגאל ביבי.

אברהם בורג: הרשימה נעולה.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, לפני שמונה ימים הבטיחו שר הביטחון וראש הממשלה, כי חיילי המילואים שגויסו בצו-8 לצורך אבטחת יישובים, אבטחת התנחלויות בשטחים, ישוחררו לאלתר.

מוסי רז: אני רוצה להפנות את תשומת הלב של המליאה ושל כל הציבור לכך, שלא היה ולא נברא.

מוסי רז: אותם 500 חיילים שגויסו לפני שבוע עדיין מאבטחים יישובים, עדיין שומרים בהתנחלויות, עדיין מסכנים את חייהם.

מוסי רז: איש לא שחרר אותם.

מוסי רז: כרגיל, הפירו את ההבטחות.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת יגאל ביבי.

אברהם בורג: אחריו – חבר הכנסת מוטי משעני.

יגאל ביבי: כאזרח מדינת ישראל אני בוש ונכלם על התנהגותה של משטרת ישראל כלפי אלוף-משנה עמאד פארס, מח"ט גבעתי.

יגאל ביבי: אני פשוט לא יכול להירגע מהזעזוע, שקצין מבריק כזה, מסור כזה, כובלים את ידיו בכוח, אף שהוא מתריע והוא אומר להם שהוא בא למטרה מסוימת.

יגאל ביבי: עדיין לא שמעתי שזרקו את השוטרים חסרי האחריות האלה.

יגאל ביבי: לא שמעתי ששר המשטרה הגיב עוד באותו לילה, לבער את הבושה והחרפה הזאת, שהתנהגו כך כלפי קצין שמקדיש את ימיו ולילותיו למען ביטחון עם ישראל.

יגאל ביבי: אני מבקש שכל הכנסת תדרוש משר המשטרה להסיר את החרפה הזאת ואת הקלון הזה ממשטרת ישראל.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת מוטי משעני.

אברהם בורג: אחריו – חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

מרדכי משעני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שמעתי אתמול בהפתעה על הרעיון ה"גדול" של שר התחבורה, להפעיל קזינו מעופף.

מרדכי משעני: אני חושב שהכוונה לתת רשיון למפעילי מטוס כזה לא ראויה, היא עוקפת חוק, היא עוקפת כנסת, וראוי לרעיון הזה להיגנז לאלתר.

מרדכי משעני: שמחתי לשמוע את דברי היועץ המשפטי לממשלה, שגם הוא, כמוני, הופתע לחלוטין מתוכניתו של שר התחבורה ושלל אותה, הן מההיבט העקרוני והן מההיבט המינהלי והנוהלי.

מרדכי משעני: לסיום, אני רוצה לחזק את ידיו של היועץ המשפטי לממשלה בהתנהגות זו.

מרדכי משעני: אני מאחל ומקווה שהוא יצליח; ואם לא, נצטרך אנחנו, חברי הכנסת, לעשות זאת בחקיקה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

אברהם בורג: אחריה – חבר הכנסת נואף מסאלחה.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בימים אלה שבהם הועברה תוכנית החירום הכלכלית לדיון במין ועדה מיוחדת לצורך עקיפת ועדת הכספים, אני רוצה להסב את תשומת לב המליאה לגזירות שהתוכנית הזאת כבר כוללת בתוכה, ושיהיו עוד יותר גרועות.

תמר גוז'נסקי: כך, למשל, 14 ילדים מהמשפחות הכי עניות בירושלים, שמקבלים שירות של מועדונית אינטנסיבית, לרבות ארוחת צהריים, וכן טיפול וסיוע – המועדונית נסגרת.

תמר גוז'נסקי: הדבר השני הוא אוכלוסיית המפגרים.

תמר גוז'נסקי: סוכם לפי התוכניות של משרד העבודה והרווחה, נוכח הקיצוצים, שמפגרים המוחזקים במוסדות יזכו רק להחזקה ולא יזכו לתעסוקה ולשיקום.

תמר גוז'נסקי: זה המחיר הנורא שתוכנית החירום הכלכלית הזאת כבר גובה, והיא תגבה עוד יותר מהחברה הישראלית.

תמר גוז'נסקי: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת נואף מסאלחה.

אברהם בורג: אחריו – חבר הכנסת אילן גילאון.

נואף מסאלחה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני בוודאי מגנה כל פיגוע ופגיעה באזרחים, כמו מה שקרה אתמול.

נואף מסאלחה: אבל אני גם נגד השגרה, שהחיילים נכנסים לאזור A יום-יום, לילה-לילה, ואנחנו בכנסת מקבלים את זה; גם, מצד אחד, פיגוע, וגם, מצד שני, כניסה לשטח A.

נואף מסאלחה: אני קורא לראש הממשלה, למנהיגות הפלסטינית וגם לנשיא ארצות-הברית, לפתוח במשא-ומתן מדיני עם הפלסטינים להסכם ולשיתוף פעולה כלכלי וביטחוני.

נואף מסאלחה: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אנחנו המחוקק, וכל החלטת ועדה או כנסת מקובלת עלי, גם אם אני מתנגד.

נואף מסאלחה: אבל אני חושב, שהגבלת חסינותו של חבר הכנסת אחמד טיבי היתה טעות פטאלית, גם בעזרתה האדיבה של מפלגת העבודה, שאף אחד מהם לא הלך והצביע נגד לפחות.

נואף מסאלחה: אני מקווה שזה לא יהיה תקדים להגבלת חסינותם של חברי הכנסת.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: עתה חבר הכנסת אילן גילאון, ואחריו – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אתה יודע שבדרך כלל אני מתעניין בדברים היותר-קטנים.

אילן גילאון: מה שדווקא צד את עיני זה התפריט ב"דינר", שאני מקווה שאדוני לא החמיץ אתמול, שהתקיים במלון "דייוויד אינטרקונטיננטל" בתל-אביב.

אברהם בורג: היושב-ראש לא סמך על הכשרות.

אילן גילאון: היו שם מניפת אנטיפסטי, סלמון במטבל גואקמולה ובקר ברוטב מעוטר פלפל.

אילן גילאון: אדוני, זו התנועה "אל המעיין", ובאנגלית: To the spring, שעשתה אתמול "דינר" – התנועה החברתית.

אילן גילאון: בזמן שאנשים מתגוללים ברחובות כי זורקים אותם מהבתים ואין להם מה לאכול במדינת ישראל, הם היו ב"דינר".

אילן גילאון: חוץ מחבר הכנסת דוד טל, שכנראה הוא היחיד ששרד את העניין, אינני רואה את חברי הכנסת של ש"ס, כי יכול להיות שאחרי ה-party over החבר'ה האלה ב-חבל שהחמצנו את זה.

אילן גילאון: מצד שני, אני ממש לא נעלבתי שזו פעם שלישית שאני לא מוזמן לדבר הזה.

סופה לנדבר: – – –

קריאה: הם לא היו.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: עתה חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו – חבר הכנסת האשם מחאמיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להתריע מפני הסחף השוביניסטי תחת הכותרת: הגנת הדמוקרטיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דבריו של חבר הכנסת אוריאל הם הוכחה לכך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה שקרה היום בכנסת – נטילת חסינותו או נטילת זכותו לתנועה חופשית של חבר הכנסת טיבי – בעניין הזה, זה גם סממן נוסף.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב, שחברי הכנסת מהצד הימני של הבית, אשר באופן שוביניסטי וגזעני מוצאים שיש להם רוב להעביר כל מיני החלטות בזמן האחרון, חייבים לעשות חושבים ולעצור רגע אחד לפני הדקה התשעים, שכן הסיכון הוא סיכון הדמוקרטיה עצמה, וההחלטות האלה והסחף הזה הם המסכנים את הדמוקרטיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מציאותו של חבר הכנסת טיבי בכנסת כחבר כנסת חופשי היא הוכחה לדמוקרטיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היום הדמוקרטיה נפגעה, והוכחנו שהדמוקרטיה שלנו חסרה ומתחילה להיות חסרה יותר ויותר כנראה בכיוון הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: עתה חבר הכנסת האשם מחאמיד, ואחריו – חבר הכנסת מקסים לוי.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, אני בוש ונכלם בגלל הרבה דברים, אבל יש שני דברים, ואחד מהם הוא נטילת החסינות של חבר הכנסת טיבי.

האשם מחאמיד: אני ממש בוש ונכלם שעושים דבר כזה.

האשם מחאמיד: בנוסף, נאמר קודם על-ידי אחד מחברי הכנסת, שכנראה הוא דורש לבטל את החלטות הכנסת ולהתחיל להקים ועדות חדשות במקום ועדות אחרות כדי לנטרל כמה חברי כנסת.

האשם מחאמיד: דבר שלישי – אני בוש ונכלם בגלל התנהגות אנשי מג"ב אתמול בעירי אום-אל-פחם.

האשם מחאמיד: קיבלתי כמה טלפונים בהולים מאום-אל-פחם, אומרים לי שאנשי מג"ב ליד "הקו הירוק", ליד העיר שלי, מתנכלים ומשפילים ומתנהגים בצורה לא מוסרית ולא נכונה כלפי אזרחים ובמיוחד אזרחיות של העיר שלי.

האשם מחאמיד: אדוני, אני רוצה שהשר לביטחון פנים ישמע את זה וישליט קצת סדר וקצת מוסר.

האשם מחאמיד: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת מקסים לוי – איננו.

אברהם בורג: עתה חבר הכנסת שמואל הלפרט, ואחריו – חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אתמול התבשרנו ששר התחבורה העניק אישור הפעלת קזינו באוויר, ועל-פי התכנון יטוס מטוס הימורים "בואינג 747", יפעל מנתב"ג שלוש פעמים ביום ויטיס כ-230 איש.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, אין ספק שבתי-קזינו בישראל הם אסון מבחינה מוסרית וכלכלית.

שמואל הלפרט: בתי-קזינו גורמים להרס משפחתי וכלכלי.

שמואל הלפרט: אנשים עלולים להפסיד את כל רכושם בטיסה אחת.

שמואל הלפרט: לפני שבועות מספר התאבד אדם צעיר אחרי שהפסיד את כל רכושו ביום אחד.

שמואל הלפרט: אני פונה לשר התחבורה לגנוז את ההחלטה האומללה ולהתחיל בביעור בתי-הקזינו הבלתי-חוקיים הפועלים ברחבי המדינה.

שמואל הלפרט: תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת הלפרט, השאלה היא האם בשבת הוא יטוס במטוסים של "סאן דור".

שמואל הלפרט: "סאן דור" – נטפל בהם לחוד.

שמואל הלפרט: זה תיקון נפרד.

אברהם בורג: אני הבנתי.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: עתה חבר הכנסת מוחמד כנעאן, ואחריו – חבר הכנסת אבשלום וילן.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, שמעתי את דברי חבר הכנסת אורי אריאל, שטוען שהחלטת ועדת הכנסת היא הגנה על הדמוקרטיה.

מוחמד כנעאן: אני חושב, שזו תעודת עניות לדמוקרטיה הישראלית, לוועדת הכנסת וגם לבית-המחוקקים, שמשתמשים בסמכות הסרת חסינותו או הגבלת תנועתו של חבר כנסת, ובמקרה שלנו חבר הכנסת אחמד טיבי.

מוחמד כנעאן: אני חושב שזה יום שחור לדמוקרטיה הישראלית.

מוחמד כנעאן: אני חושב שזו תעודת עניות לדמוקרטיה ולוועדת הכנסת.

מוחמד כנעאן: אני מאוד מקווה שמליאת הכנסת לא תקבל את ההחלטה הזאת.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: עתה חבר הכנסת אבשלום וילן, ואחריו – חבר הכנסת אליעזר כהן.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חושב שב-24 השעות האחרונות הכנסת צועדת במדרון מסוכן מאוד מבחינת שמירת הזכויות הדמוקרטיות הבסיסיות.

אבשלום וילן: אתמול החלטנו על ועדה עוקפת יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת יעקב ליצמן.

אבשלום וילן: לא יכולנו לנמק את הימנעותנו כי לא היה דיון, אבל אני אומר פה ב-20 השניות שנשארו לי, שזה מעשה אנטי-פרלמנטרי מובהק.

אבשלום וילן: שר האוצר היה צריך להסתדר עם יושב-ראש הוועדה.

אבשלום וילן: לא הסתדר – תחליפו.

אבשלום וילן: יש דרכים פרלמנטריות.

אבשלום וילן: המעקפים האלה הם מדרון כנסת מיותר.

אבשלום וילן: כך גם ההחלטה של ועדת הכנסת היום להגביל את תנועתו של חבר הכנסת אחמד טיבי.

אבשלום וילן: זה יתחיל בטיבי וייגמר בביבי.

אבשלום וילן: אסור לכנסת ישראל לקבל הצעות נלוזות מסוג כזה.

אבשלום וילן: הוויכוח עם חבר הכנסת אחמד טיבי הוא ויכוח פוליטי.

אבשלום וילן: מנהלים אותו בדרכים פוליטיות, ולא בהגבלת החסינות המהותית, שהיא אות קלון לכנסת אם אכן תאשר את זה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: עתה חבר הכנסת אליעזר כהן, ואחריו – חבר הכנסת תאופיק חטיב.

אליעזר כהן: כמה חברי כנסת לפני עמדו פה בושים ונכלמים, ואני גאה להכריז שצה"ל מצא נשק אישי מצוין, נשק סודי ביותר, נגד חבר הכנסת מוסי רז.

אליעזר כהן: חבר הכנסת מוסי רז אובססיבי נגד ההתנחלויות, ההתיישבות היהודית בארץ-ישראל.

אליעזר כהן: צה"ל מצא טיל מילואים מוסי רז – גייס את חבר הכנסת מוסי רז למילואים כדי לשמור על התנחלויות.

אליעזר כהן: אני מוצא שזו הברקה של צה"ל.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אני בטוח שכולם ירדו לסוף דעתך.

אברהם בורג: עתה חבר הכנסת תאופיק חטיב, ואחריו – חברת הכנסת סופה לנדבר.

תאופיק חטיב: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, ההידרדרות שהחברים פה הצביעו עליה חסרה במקצת את נוכחותו של השר לשעבר, חבר הכנסת בניזרי, שיצא עם רעיון מקורי למנוע את הקיצוץ בקצבאות הילדים.

תאופיק חטיב: לדעתי, עצם הרעיון מצוין, אבל תשמעו רק את החלופה שלו.

תאופיק חטיב: מאחר שהקיצוץ נוגע לערבים ולחרדים במיוחד, הוא רוצה לבטל את הקיצוץ הזה, ואת החלופה למצוא אצל הסטודנטים הערבים באוניברסיטאות.

תאופיק חטיב: אני לא מבין עד מתי יכולה ש"ס להתגאות בחברים כאלה כמו השר בניזרי שמייצג אותה, אבל אין פלא.

תאופיק חטיב: אם אפי איתם נכנס לממשלת ישראל, על אחת כמה וכמה השר בניזרי.

האשם מחאמיד: – – –

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: עתה חברת הכנסת סופה לנדבר, ואחריה – חברת הכנסת חוסניה ג'בארה.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו דיברנו כאן על קזינו, על מטוס ועל אישור של שר התחבורה.

סופה לנדבר: אני חושבת שעוד מעט אנחנו נצטרך לבקש משר התחבורה למצוא מקום במטוס המעופף לפי-גלילות.

סופה לנדבר: היום ישבנו כרגיל בוועדה לפניות הציבור.

סופה לנדבר: הוועדה חוזרת על עצמה ומדברת על פי-גלילות.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, אתה יודע שהעניין לא נפתר.

סופה לנדבר: אנחנו נעמוד מול טרגדיה, חלילה וחס, הטרגדיה הזאת נמצאת כאן ובמדינת ישראל.

סופה לנדבר: אני חושבת שהדרישה שלנו ממדינת ישראל, מממשלת ישראל, היא לפתור את הבעיה ולפטור אותנו מהבעיה הזאת.

סופה לנדבר: אני חושבת שאף אחד מאתנו לא היה רוצה לפקוח את העיניים ולראות בחצר הפרטית שלו – באשדוד, בראשון-לציון, בבאר-שבע, בירושלים ובכל מקום ומקום – את פי-גלילות.

סופה לנדבר: אני חושבת שבגלל זה ממשלת ישראל צריכה להחליט באופן דחוף לאן, מתי ואיך היא מעבירה את פי-גלילות.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: עתה חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, ואחריה – חבר הכנסת דוד טל.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, יש שני דברים שצריכים לבייש כל אחד מאתנו.

חוסניה ג'בארה: הדבר הראשון הוא, זה יום שחור לדמוקרטיה בישראל, זה מתחיל בחברי הכנסת הערבים ומסתיים בחברי כנסת יהודים מהשמאל.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, זה מה שרוצה הימין הקיצוני?

חוסניה ג'בארה: – מלחמת אזרחים במדינת ישראל.

חוסניה ג'בארה: הדבר השני שממש מבייש אותי, שהשר לביטחון פנים והמשטרה הציעו פיוס בינם לבין היהודים בחברון, החרדים בחברון, הם רוצים לעשות יום כיף לילדים, והמתנחלים בחברון סירבו לזה.

חוסניה ג'בארה: זה ממש מבייש.

חוסניה ג'בארה: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: עתה חבר הכנסת דוד טל, ואחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, ביציע כאן יושבים אתנו תלמידי כיתה ח' מבית-הספר על שם טבנקין בבת-ים, שזכו בתחרות הכיתה הלא-מעשנת.

דוד טל: בתחרות השתתפו כ-600 כיתות שתלמידיהן התחייבו לא לעשן ולא להתחיל לעשן בשלושת החודשים הקרובים.

דוד טל: התחרות התקיימה במסגרת קמפיין גדול שארגנו משרדי הבריאות והחינוך עם האגודה למלחמה בסרטן ו"שירותי בריאות כללית" לרגל יום ללא עישון, המצוין היום.

דוד טל: נוכח העובדה שכ-9.9% מכלל תלמידי י'–י"ב מעשנים, חובה על מערכות החינוך והבריאות להילחם בנגע העישון, בעיקר על-ידי הסברה וחינוך.

דוד טל: ואני לא יכול, אדוני היושב-ראש, שלא לשאת פה ברכה למכון התקנים הישראלי, למנכ"לית הגברת זיוה פתיר וליושב-ראש מר ברקוביץ, על הרצון והמאמץ לקדם את התעשייה הישראלית במסגרת הקמפין של כחול-לבן.

דוד טל: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, יש שני נושאים שאני רוצה להתייחס אליהם.

טלב אלסאנע: הנושא הראשון הוא הכישלון של ועדת הכנסת להתמודד במסגרת הוויכוח הפרלמנטרי, וזה מוכיח שאי-אפשר לתת לוועדה פוליטית לשפוט את חבריה.

טלב אלסאנע: ומה שהיה היום, כשמגבילים את התנועה של חבר הכנסת אחמד טיבי, לדעתי זו פגיעה קשה במהות של הפרלמנטריזם ובאפשרות של חבר הכנסת למלא את תפקידו, וזה חלק מהשורה האחרונה של חוקים – סתימת פיות ומניעת ייצוג פוליטי, ועכשיו הגבלת התנועה.

טלב אלסאנע: בזה, לדעתי, הכנסת כורתת את הענף שעליו היא יושבת.

טלב אלסאנע: זה דבר חמור ומסוכן וזו פגיעה קשה מאוד, לא בחבר הכנסת טיבי אלא בכנסת ובמעמדה.

אברהם בורג: תודה.

טלב אלסאנע: הדבר השני, כבוד היושב-ראש – דבר חיובי, דבר שאני רואה אותו בחיוב – הוא תיקון העיוות שהיה בוועדה המיוחדת האמורה לדון בתוכנית הכלכלית, בכך שמוסיפים ייצוג למפלגות הערביות, תיקון שיזם חברי חבר הכנסת דהאמשה ותמך בו יושב-ראש הכנסת, ואני מודה לו על התמיכה.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אחמד טיבי, ואחריו, אחרון – חבר הכנסת יעקב ליצמן.

מוחמד ברכה: עדיין אפשר?

אברהם בורג: לא, לא, סגרתי את הרשימה.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: (חבר הכנסת א' טיבי ניגש למיקרופון ושותק.

אברהם בורג: )

אברהם בורג: אחמד טיבי, בבקשה, חבר הכנסת טיבי.

אברהם בורג: אה, לקחנו את הזמן.

קריאות: – – –

אברהם בורג: אחמד טיבי, לדעתי תהיה הסכמה רחבה על הדברים האלה, לראשונה מאז – – –

קריאה: – – –

אברהם בורג: לא, זה יהיה תקדים.

אברהם בורג: חבר הכנסת ליצמן, אתה רוצה גם כן להגיד באותו סגנון?

קריאה: – – –

אחמד טיבי: מגבילים רק ערבים.

מוחמד ברכה: – – –

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להעיר רק הערה אחת.

יעקב ליצמן: פורסם בעיתונות ש-18% מהעובדים עובדים בשבת.

יעקב ליצמן: באבטלה גואה כמו שיש היום, כשיש הרבה מובטלים, אני חושב שהיה מן הנכון להוריד את העבודה בשבת.

יעקב ליצמן: זה היה חוסך לנו 300% במשכורת של האנשים הללו ומאפשר להעביר את זה יותר למובטלים, שתהיה להם לפחות קצת פרנסה באמצע השבוע ושיתאפשר להם להתפרנס בכבוד.

יעקב ליצמן: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אנחנו נעבור לנושא הבא בסדר-היום: הודעת יושב-ראש ועדת הכנסת על הרכב הוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק תוכנית החירום הכלכלית וכו' וכו'.

אברהם בורג: אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, ברשותך, אני רוצה להודיע, אם אפשר, שתי הודעות קצרות: הריני מתכבד להודיע בזאת, כי במקום הפנוי לסיעת עם אחד בוועדה לענייני מחקר ופיתוח מדעי וטכנולוגי יכהן חבר הכנסת חיים כץ.

אברהם בורג: יש הסכמה על זה בסיעה?

): אני מבקש להודיע בזאת על חילופי אישים בוועדת הכספים כדלקמן: א.

): מטעם סיעת יהדות התורה – במקום חבר הכנסת מאיר פרוש יכהן חבר הכנסת יעקב ליצמן; ב.

): מטעם סיעת העבודה-מימד – 1.

): במקום הפנוי לסיעת העבודה בוועדת הכספים עקב כניסתו של חבר הכנסת ליצמן מטעם יהדות התורה תבוא חברת הכנסת קולט אביטל.

אברהם בורג: מה זאת אומרת, יעקב ליצמן ממש ייצג את יהדות התורה?

): 2.

): במקום חבר הכנסת משה גפני, שכיהן על חשבון סיעת העבודה-מימד – –

משה גפני: אני הבטחתי לייצג את מפלגת העבודה.

): – – יבוא חבר הכנסת אפי אושעיה.

משה גפני: עכשיו יש למפלגת העבודה שישה חברים בוועדת הכספים ולליכוד – שניים.

אברהם בורג: אז מי ייצג את מפא"י באמת אם גפני לא שם?

ישראל כץ: סליחה, אבל סיכמנו שהדברים האלה יהיו בהסכמה.

משה גפני: – – –

אברהם בורג: לא, חבר הכנסת כץ, לא מתווכחים עם הבמה ויכוח פוליטי.

ישראל כץ: – – –

אברהם בורג: לא, לא מתווכחים ויכוח פוליטי עם הבמה.

): אני מבקש להבהיר, אני רציתי להביא את ההודעה מחר כדי לאפשר לסיעות לנהל דיון ענייני בנושא.

): קיבלתי חוות דעת משפטית, שהסמכות שלי בעניין הזה היא סמכות טכנית ואני לא יכול להפעיל את שיקול דעתי.

): אי לזאת הבאתי את זה.

משה גפני: – – –

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: מקסימום, מחר נביא שינוי אחר.

נואף מסאלחה: גפני, למה אתה אומר שמפלגת העבודה לא קיימת?

משה גפני: לא, היא קיימת.

משה גפני: בוועדת הכספים יש לה שישה חברים, ולליכוד – שניים.

ישראל כץ: שלושה.

זאב בוים: – – – reshuffle בוועדות.

קריאות: – – –

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: די, חברי הכנסת.

אברהם בורג: בבקשה.

): בהמשך לדיון שהתקיים אתמול ולאישור הוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק תוכנית החירום הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2002 ו-2003), התשס"ב–2002, התקיים – ביוזמתו של יושב-ראש הכנסת ובעקבות יוזמה של סגן יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת נואף מסאלחה – דיון חוזר בוועדת הכנסת, והוחלט ברוב קולות, שלוועדה המיוחדת ייתוספו שני חברי כנסת: הראשון, חבר הכנסת אלי כהן, נציג הליכוד; השני, חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, נציג הסיעות הערביות בכנסת, וממלא-מקומו יהיה חבר הכנסת מוחמד ברכה.

מוחמד ברכה: עסאם מח'ול.

): אני מצטער, אבל זו לא ההודעה שנמסרה לנו.

אברהם בורג: זה מה שהוא יודע.

אברהם בורג: יהיה שינוי, יודיע על שינוי אחר.

): אנחנו נתקן את זה.

אברהם בורג: זו הודעה אחת.

): חבר הכנסת גנדי ריגר, שהיה חבר בוועדה המיוחדת על חשבון סיעת הליכוד, יהיה חבר בוועדה מטעם סיעת ישראל בעלייה.

): בסך הכול תמנה הוועדה המיוחדת 21 חברים.

): אני מבקש את אישורה של הכנסת לתיקון הזה.

אברהם בורג: להודעות הקודמות לא צריך אישור, נכון, חבר הכנסת כץ?

): לא, לא.

אברהם בורג: אם כן, אנחנו נעמיד את זה להצבעה בהרמת יד.

אברהם בורג: זה אפשרי.

אברהם בורג: יש מי שמתנגד?

קריאות: לא, לא – – –

אברהם בורג: בבקשה, נעמיד להצבעה את ההצעה של יושב-ראש הוועדה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 2 בעד הודעת יושב-ראש ועדת הכנסת – 17 נגד – 3 נמנעים – 4 הודעת יושב-ראש ועדת הכנסת בדבר הרכב הוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק תוכנית החירום הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2002 ו-2003), התשס"ב–2002, נתקבלה.

אברהם בורג: 17 בעד, שלושה נגד, ארבעה נמנעים, אושרה הצעתו של יושב-ראש הוועדה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: יום האיכות

אברהם בורג: נעבור לנושא הבא בסדר-היום.

אברהם בורג: לכבוד יום האיכות שחל כאן

אברהם בורג: היום יש לנו הצעות לסדר-היום מס' 6412, 6413 ו-6414, בנושא: יום האיכות.

אברהם בורג: ההצעה הראשונה היא של חברת הכנסת קולט אביטל.

אברהם בורג: בבקשה, חברת הכנסת אביטל, ואחריה – חבר הכנסת דוד טל.

אברהם בורג: איהו?

אברהם בורג: הוא בסביבה, רק נבדוק איפה, ואחריו – חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ההצעה שלי נוגעת לנושא כלכלי.

קולט אביטל: עד שנות ה-90 נהגו מדינות לאמץ תקנים, תקנות ונהלים שמטרתם העיקרית היתה להגן על התוצרת המקומית.

קולט אביטל: מראשית שנות ה-90, כשהתחיל תהליך הגלובליזציה ועם התפתחותם של ארגוני סחר וכלכלה בין-לאומיים, החלו מדינות העולם לאמץ תקנים בין-לאומיים ואזוריים.

קולט אביטל: תקנים אלה הוכנו בקפידה רבה, והם מתווים דרישות וסטנדרדים ספציפיים לגבי אופן החדרתם של מוצרים למדינות שונות.

קולט אביטל: ישראל נחשבת למדינה מאוד ליברלית בעולם באימוץ תקינה זרה.

קולט אביטל: כיוון שאנחנו בעצם לא שייכים לאף גוש, אבל יש לנו הסכם אסוציאציה עם אירופה, מצד אחד, והסכם סחר חופשי עם ארצות-הברית, מצד אחר, חלק גדול מהתקנים שלנו מותאמים עכשיו לדרישות אירופיות, וחלקם גם לאלה הנהוגים בארצות-הברית.

קולט אביטל: האישורים על תקינה נדרשים על-ידי גורמים שונים, ממשלתיים או ציבוריים, ובעיקר על-ידי הלקוחות עצמם.

קולט אביטל: במצב הנוכחי ישראל מכירה באורח חד-צדדי בתעודות ובאישורים הניתנים על-ידי רשויות באירופה ובארצות-הברית, אבל הרבה מדינות והרבה חברות לא מכירות בתעודות הניתנות בישראל.

קולט אביטל: זהו מכשול גדול ליצוא, ולכן אני מציעה, אדוני היושב-ראש, כי יוטל על משרדי הממשלה הרלוונטיים ועל מכון התקנים ליזום פעילות שמטרתה להביא לידי הכרה הדדית של תעודות ואישורים ישראליים וזרים, וזאת צריך לעגן בהסכמים.

קולט אביטל: אני סבורה שזהו צעד חיוני כדי לקדם גם את התעשייה הישראלית וגם את היצוא, ובמצב הכלכלי הנוכחי יפה שעה אחת קודם.

קולט אביטל: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת דוד טל, ואחריו – חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, הצרכן הישראלי זכאי למוצרים ולשירותים איכותיים.

דוד טל: היום יותר מתמיד, בעידן הגלובליזציה והסחר החופשי, הצרכן הישראלי חשוף למגוון רחב של מוצרים, חלקם באיכות טובה וגבוהה וחלקם באיכות ירודה, חלקם תוצרת מקומית וחלקם מיובאים.

דוד טל: כיצד, אדוני היושב-ראש, ידע הצרכן מהו מוצר איכותי?

דוד טל: כיצד ידע להבחין בין טוב ורע?

דוד טל: מוצר נחות באיכותו יכול להיות זול ברכישה ויקר מאוד לאורך חייו, בבחינת "קונה בזול – משלם ביוקר".

דוד טל: על כן, על הממשלה, אדוני היושב-ראש, לעודד מוצרים ושירותים איכותיים בישראל.

דוד טל: מעל במה זו אני רוצה לקרוא לממשלה שתעשה את זה בצורה אגרסיבית, כמו שהיא יודעת לעשות דברים אחרים בצורה אגרסיבית, ואני לא רומז לשום כלום, אדוני.

דוד טל: במכרזי רכש של משרדי הממשלה, רשויות ציבוריות וחברות ממשלתיות יידרשו מוצרים תקניים, ובקריטריונים של המכרזים ייכללו תמיד דרישות איכות.

דוד טל: בייבוא מוצרים תובטח איכותם על-ידי הבטחת עמידת המוצרים בתקנים הרלוונטיים, על-ידי בחינתם בארץ המוצא או בכניסה למדינת ישראל.

דוד טל: הממונה על התקינה במשרד התעשייה והמסחר יגביר את פעילות האכיפה של מכירת מוצרים תקניים על-ידי הרחבת הבדיקות בשוק והגשת תלונות כנגד החורגים מהתקנים.

דוד טל: ארגוני הצרכנים ייחדו חלק ניכר מפעילותם להבטחת מוצרים ושירותים איכותיים על-ידי פעילויות יזומות לעידוד איכות, כמו בדיקות וסקרים בשוק, וגם על-ידי טיפול אגרסיבי בתלונות הצרכנים על איכות ירודה.

דוד טל: בדיון שהיה היום בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, אדוני היושב-ראש, הציע המתדיינים, על מנת לעודד מפעלים וארגונים להצטיין באיכות, למסד את הפרס הלאומי לאיכות על שם יצחק רבין ולעודד ארגונים ומפעלים להשתתף בו.

דוד טל: בין היתר מוצע, אדוני היושב-ראש, שהאקדמיה תקים מערך מדד איכות לאומי, שיכלול, בין השאר, הערכה השוואתית של שביעות רצון לקוחות-צרכנים ממוצרים והשירותים הנמכרים בישראל, הערכת עלויות אי-איכות.

דוד טל: אני מבקש לשלוח מכאן ברכה למכון התקנים הישראלי, לתעשייה הישראלית ולכל מי שעושה כדי לקדם את התעשייה הזאת ולקיים אותה.

דוד טל: בנפשנו הדבר.

דוד טל: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בתחילת דברי אני רוצה לברך את הנציגים של מכון התקנים, ארגוני הצרכנים וארגונים אחרים שנמצאים פה אתנו ביום שמוקדש לאיכות המוצרים הישראליים, בעצם איכות החברה הישראלית.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, כשאנחנו מדברים על איכות, הרבה פעמים אנחנו מדברים – האם המוצר הוא תקין, האם הוא בעל תכונות בטיחותיות והאם השירות נדיב או אדיב.

תמר גוז'נסקי: אבל אנחנו חייבים לזכור, שכל היצרנים ונותני השירותים צריכים גם לבדוק את עצמם פנימה.

תמר גוז'נסקי: לאחרונה קראתי, שגברת גליה מאור, מנכ"ל בנק לאומי, תרמה – כנראה בשם הבנק שלה – 5 מיליוני שקלים לילדים שיש להם בעיות לימודים.

תמר גוז'נסקי: אני תוהה אם גברת גליה מאור חשבה איך מדיניות הריבית של הבנקים, בכלל זה של בנק לאומי, גרמה לרבבות משפחות מצוקה כספית קשה ביותר, בגלל הריבית הגבוהה על משיכות היתר, ומצוקה גדולה מאוד באותן משפחות, שאחר כך כאילו באים לעזור לילדים שלהן.

תמר גוז'נסקי: לכן אני חושבת, שהנושא של המבחן של אותו ארגון, חברה או מפעל או גוף אחר הטוען שהמוצרים שלו והשירות שלו טובים, המבחן שלו הוא אם תנאי העבודה של העובדים שלו הם ברמה הנכונה, אם מבוצעים כלשונם וכרוחם כל התקנות וכל החוקים הקיימים בנושא הזה, באיזו מידה העובדים מעורבים.

תמר גוז'נסקי: באותה מידה אנחנו יכולים לדבר על איכות העבודה גם בהיבט של תנאי בטיחות וגם בדאגה לעובדים עצמם.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שהמקרים בעולם שבהם חברות מתיימרות לייצר את המוצרים הכי טובים בעולם, אבל מנצלות כוח עבודה זול של ילדים, של נשים, בתנאי עבודה מחפירים – התופעות האלה מחייבות אותנו לתשומת לב, לראות איך זה קורה אצלנו.

תמר גוז'נסקי: נושא חשוב אחר שקשור לאיכות, והוא באחריות החברות והמפעלים – נושא איכות הסביבה.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, הקרבות על איכות הסביבה נוגעים במידה רבה למדיניות של חברות ומפעלים, כאשר מדובר גם בחברות גדולות כמו "חיפה כימיקלים" ושאלת זיהום הקישון והים, או כשמדובר במפעלים קטנים הקשורים ברכב ומדובר בזיהום של שמנים מרכב שעוברים לביוב הכללי וכן הלאה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מדברים על איכות הסביבה לא רק במובן הזה שהחברה תואיל בטובה לצבוע את המפעל בצבע ידידותי לסביבה, אלא שכל המדיניות שלה לא רק לא תזיק לסביבה, אלא תועיל לסביבה שבה היא פועלת; לא שהחברה תזהם את המקום שבו היא עובדת, ולעומת זה היא תתרום לחברה להגנת הטבע כדי לשמור על הנשרים ברמת-הגולן, אבל במקום שהמפעל נמצא בו יש זיהום בלתי פוסק.

תמר גוז'נסקי: אנחנו נמצאים במצב שבו רוב הנחלים בארץ סובלים היום מזיהום קשה ביותר, והזיהום העיקרי הוא הזיהום ממפעלים.

תמר גוז'נסקי: לכן, חברי הכנסת, אני חושבת שההצעה המעניינת שהוגשה על-ידי מכון התקנים, ארגוני הצרכנים וגופים אחרים לאחריות חברתית ומעורבות בקהילה היא הצעה שראויה בהחלט לדיון.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת, שכשנבין שאיכות זה לא רק איכות המוצר והשירות אלא גם איכות בתוך המפעל עצמו וההתייחסות של המפעל או של החברה לסביבה המקיפה אותו, גם במובן הסביבתי הישיר וגם במובן החברתי, רק אז נוכל לדבר על איכות.

תמר גוז'נסקי: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אנחנו נעבור לנושא הבא בסדר-היום.

אברהם בורג: נשלח ברכה לאנשי האיכות של ישראל – – –

חיים רמון: סגן השר צריך להשיב.

אברהם בורג: אה, זה לא כתוב לי.

אברהם בורג: סגן השר, אנא, יעלה ויבוא ויגיע וייראה ויירצה ויישמע.

אברהם בורג: זה לא כתוב, ואני מתנצל, חבר הכנסת בן-מנחם.

אלי בן-מנחם: אדוני היושב-ראש, אני בטוח שזה לא נעשה בכוונה.

אברהם בורג: זה נשמט מנגד עיני.

אלי בן-מנחם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, דווקא בימים קשים אלה שבהם המשק הישראלי מצוי במיתון קשה, אני רואה חשיבות רבה בקיומו של שבוע האיכות הנוכחי, ומודה ליושב-ראש על שיתוף הפעולה בכל הפעילויות השוטפות שמטרתן להגביר את האיכות בכלכלה ובחברה הישראלית.

אלי בן-מנחם: העמידה על האיכות איננה אופציה.

אלי בן-מנחם: האיכות היא חובה המוטלת על כל מי שמספק מוצרים ושירותים והיא גם זכות שווה של כל ציבור מקבלי השירותים.

אלי בן-מנחם: אני רוצה להזכיר את אסון "אולמי ורסאי", ואם אינני טועה היום מלאה שנה בדיוק לאסון.

אלי בן-מנחם: באסון הזה היו 23 קורבנות ועשרות פצועים.

אלי בן-מנחם: האסון הזה משמש לכולנו כתובת זיכרון כואבת ולקח טרגי.

אלי בן-מנחם: דמם של ההרוגים והפצועים צריך להזכיר לכל אחד מאתנו, ובעיקר למהנדסים, לטכנאים ולקבלנים, כי הוויתור על האיכות גובה מחיר יקר – מחיר דמים.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת רמון, מצד אחד אתה מבקש תמיכה ומצד שני אתה מפריע לי?

אלי בן-מנחם: מה קורה לך?

אברהם בורג: זה אותו צד אצלו.

אלי בן-מנחם: אמרתי לך שתיזהר מהיושב-ראש.

אלי בן-מנחם: חברי הכנסת, מה אומר לנו בעצם מושג האיכות?

אלי בן-מנחם: כאשר אנו מגדירים מוצר כלשהו כאיכותי, אין הכוונה שאין טוב ממנו.

אלי בן-מנחם: הכוונה היא, שהצרכנים שבעי רצון מהמוצר או מהשירות, ואילו היצרנים והסוחרים הסכימו עם רמת הציפיות של הצרכנים ועמדו בה.

אלי בן-מנחם: האיכות היא אחד המדדים המרכזיים לבחינת מידת המפותחות של מדינה.

אלי בן-מנחם: כמידת האיכות מידת ההצלחה של המדינה, של הארגונים ושל הגופים הפועלים בה.

אלי בן-מנחם: אני מאמין שתקני איכות צריכים להתקיים גם, ואולי בעיקר, בכל הנוגע לאחריות חברתית ומעורבות של עסקים בקהילה.

אלי בן-מנחם: ארגונים עסקיים צריכים לתרום לקהילה, ועל-ידי כך לסייע לסגירת הפערים החברתיים, פערים ההולכים ומתרחבים ומאיימים על שלמותה של החברה הישראלית לא פחות מהאיומים הביטחוניים.

אלי בן-מנחם: אני מקווה שבתקופה הקרובה יקודם נושא תו התקן החברתי וישמש מודל לפעילות אנשי עסקים ולתרומתם לקהילה שבה הם פועלים.

אלי בן-מנחם: כאן אני רוצה להודות למכון התקנים.

אלי בן-מנחם: יושבים כאן למעלה עמוס ברקוביץ, יושב-ראש המכון, ומנכ"ל מכון התקנים הגברת זיוה פתיר, שצמחה בתוך המכון.

אלי בן-מנחם: הם עושים עבודה נפלאה, והם אחראים לכל מה שקשור ליום האיכות וגם לכל מה שקשור לביטחון הקניין או הצרכן הקטן במדינת ישראל.

אלי בן-מנחם: ההגנה החזקה והטובה שלהם היא זאת שתורמת לכל מה שאנחנו עוסקים בו היום.

אלי בן-מנחם: מכון התקנים מוביל את התקן החברתי, שהוא בעל חשיבות עליונה, אדוני היושב-ראש.

אלי בן-מנחם: התקן הזה הוא ייחודי בעולם.

אלי בן-מנחם: התקן החברתי הוא תקן הניתן לארגונים התורמים לקהילה.

אלי בן-מנחם: אני מקווה שבקרוב נוכל להעניק תו תקן לארגונים שיעמדו בקריטריונים המחמירים של מכון התקנים ויתרמו לחברה.

אלי בן-מנחם: אני את שלי הודעתי היום בוועדת הכלכלה.

אלי בן-מנחם: אני אמרתי, שמבחינתי, תו תקן חברתי ראשון צריך להינתן לגברת רעיה שטראוס, על התרומה הנפלאה שהיא תורמת לערי הפיתוח ולשכונות, וכן ירבו כמוה.

אלי בן-מנחם: נושא התרומה לקהילה הוא נושא חשוב מאוד, במיוחד היום.

אלי בן-מנחם: זהו צורך השעה.

אלי בן-מנחם: לא מספיק לתרום לקהילה, צריך לדעת גם לדאוג לרווחת העובדים, לשעות העבודה, לתנאי העבודה ולשכר נאות.

אלי בן-מנחם: לא מספיק להצהיר על מעורבות בקהילה, חייבים לפעול באמת ועכשיו.

אלי בן-מנחם: לא מספיק לתרום, צריך לוודא שלא מזהמים את הסביבה ולא מעסיקים ילדים בתנאים נחותים.

אלי בן-מנחם: אני רוצה לקוות שארגונים נוספים ייקחו דוגמה מאלו שכבר תורמים לקהילה ויעודדו ארגונים אחרים.

אלי בן-מנחם: תרומה לקהילה חוזרת בסופו של דבר בצורה חיובית לתורם.

אלי בן-מנחם: בסיורים שאני עורך בערי הפיתוח אני מקשר בין הקהילה, העירייה, מערכות החינוך, לשכות התעסוקה והמפעלים הגדולים הקיימים במקום, כדי להביא את המפעל לתוך העיר ואת תושבי העיר לתוך המפעל.

אלי בן-מנחם: אדוני היושב-ראש, אני לא יכול שלא להתייחס לחלק השני של הדברים, ולכן כבר אענה על חלק מההצעות לסדר-היום.

אלי בן-מנחם: רבותי, אנחנו נמצאים היום במצב כלכלי קשה ביותר, כאשר מפעלים נסגרים ופועלים נשלחים הביתה.

אלי בן-מנחם: התוצרת הישראלית חשופה לתחרות קשה של מוצרים מיובאים, ואני אחראי במשרד על כל מה שקשור ליבוא.

אלי בן-מנחם: המוצרים המיובאים גם מסובסדים בחלקם הגדול על-ידי אותן מדינות, כמו צרפת, ספרד, שמסבסדות במים ובמשכורות את החקלאים שלהן, מה שאנחנו עשינו לפני 30 ו-40 שנה והפסקנו לעשות; ומצד שני, אנחנו חשופים לתחרות של הסכמי סחר עולמיים.

אלי בן-מנחם: שמעתי פה את חברי הכנסת, ואני רוצה לומר שאנחנו חשופים, ואנחנו גם חייבים לפעול על-פי הסכמים שאנחנו חותמים עליהם.

אלי בן-מנחם: אנחנו נוכל להתמודד עם העולם בעיקר על-ידי השקעה באיכות המוצר הישראלי.

אלי בן-מנחם: רק כך נוכל לגבור על אחרים ולהתחרות אתם גם כאן וגם בחוץ-לארץ.

אלי בן-מנחם: משרד התעשייה והמסחר, בשיתוף התעשיינים, פתח בקמפיין גדול של "ישראל קונה כחול-לבן", "בשבילי רק ישראלי", כפי שראיתם בטלוויזיה וברדיו; וזאת כדי להילחם באבטלה ולהוסיף מקומות עבודה ומקומות תעסוקה, בעיקר באזורים החלשים, ערי הפיתוח והשכונות.

אלי בן-מנחם: מטה שבוע האיכות הלאומי, יחד עם פתיר וברקוביץ, בחר השנה לשים דגש מיוחד בנושא איכות כחול-לבן.

אלי בן-מנחם: רבותי, אני רוצה שתבינו, שלי אישית הרבה יותר נוח להשתמש רק בכחול-לבן.

אלי בן-מנחם: מצד שני, אדוני היושב-ראש, אני גם ממונה על הגנת הצרכן במשרד, ולכן אנחנו צריכים ללכת בין הטיפות.

אלי בן-מנחם: ההסכמים הם הסכמים דו-צדדיים, כי גם הצד השני נהנה וגם חברות ישראליות נהנות במדינות אחרות בעולם.

אלי בן-מנחם: יש מדינות שאתן אין לנו הסכמי סחר, אני מבין שצריך להקשות עליהן, אבל לגבי מדינות שיש לנו אתן הסכמים, כמו טורקיה ומדינות אחרות, שמייצרות עבורנו ואנחנו מייצרים אצלן, ההסכם הדו-צדדי יצטרך להביא למצב שמפעלים ישראליים יהיו מוכנים – ואלה לא הסכמים שנערכים מהיום להיום, לפעמים לוקח לערוך אותם שש ושבע שנים, והתעשיין הישראלי יודע שהוא חייב להכין את עצמו להסכמים האלה.

אלי בן-מנחם: לשמחתי, חלק גדול מהתעשיינים הכינו את עצמם ליום הזה של הסכמי הסחר עם העולם.

אלי בן-מנחם: חלקם עדיין חיים בתקופה הקודמת, שלפני ההסכמים עם העולם, כשהם רגילים לקבל מהמדינה כספי ציבור, והם מאיימים שאם לא יינתנו להם כספים הם יסגרו את המפעל ויפטרו 200 ו-500 עובדים.

אלי בן-מנחם: אנחנו כבר מעבר לזה, אנחנו היום עושים הכול כדי להגן על הציבור הישראלי, ומצד שני גם להכין את המפעלים לפתור בעיות נקודתיות, ולא לפתור את הבעיה בצורה של היטלים כאלה או אחרים ולפגוע באלפי עובדים.

אלי בן-מנחם: כי כשמייבאים ופותחים עסקים וחנויות בארץ, אותו עובד במעלות, בשלומי או בדימונה מהווה עבורי מקום תעסוקה לא פחות חשוב ממי שמקבל שכר מינימום במפעל טקסטיל כזה או אחר, שעושה עבודת ייצור מעבר ל"קו הירוק", בירדן, בלי להעסיק פועלים ישראלים.

אלי בן-מנחם: לכן, הנושא הזה הוא נושא מאוד מאוד רגיש.

אלי בן-מנחם: אני מצפה מהמפעלים שהזכרתי להביא בחשבון שאין דרך אחרת, כי אני גם רוצה שהאזרח יוכל ליהנות ממחירים זולים.

אברהם בורג: תודה, אתה צריך לסיים.

אלי בן-מנחם: אדוני, אני ביקשתי להתייחס ליום האיכות וגם להצעות לסדר-היום, ולכן זה ייקח לי עוד שתי דקות.

אלי בן-מנחם: אני דיברתי על כך עם מזכיר הכנסת, והוא אישר לי.

אלי בן-מנחם: בשנה שעברה היתה פה השרה, וכסגן השרה אני מבקש שתיתן לי לפחות שלושת-רבעי הזמן שניתן לה.

אלי בן-מנחם: רבותי, אני אעבור להצעות לסדר-היום.

אלי בן-מנחם: אני אתחיל בהצעה לסדר-היום של חבר הכנסת דוד טל.

קולט אביטל: מה עם שלי?

אלי בן-מנחם: בואו נתחיל עם חברת הכנסת קולט אביטל.

אלי בן-מנחם: לגבי ההצעה לסדר-היום של קולט אביטל – גברתי חברת הכנסת, מדינת ישראל פועלת זה שנים להורדת חסמים הקשורים לבדיקות התאמה, לבדיקות טכניות ולזרימה קלה של סחורות בין המדינות.

נסים זאב: צריך לתרגם לאנגלית את הדברים שאתה אומר.

צבי הנדל: לא כל דבר שש"ס מבקשת אתה צריך לעשות, אתה יכול להמשיך.

אלי בן-מנחם: לא, ש"ס בדרך כלל לא מבקשת, רק חבר הכנסת נסים זאב מבקש.

אלי בן-מנחם: כל הזמן יש לו בקשות מיוחדות.

אלי בן-מנחם: גברתי חברת הכנסת, מדינת ישראל מעוניינת להגיע להסכמי הכרה הדדיים עם מדינות רבות ככל האפשר.

אלי בן-מנחם: לפעמים עוברות שנים עד שההסכמים האלה נחתמים.

אלי בן-מנחם: אני חתמתי על הסכמים עם בולגריה.

אלי בן-מנחם: שלוש שנים משכו את הסיפור הזה, עד שסיכמו הסכם בספר עב כרס, שמשקלו 15 קילו.

אלי בן-מנחם: להכין דבר כזה, זה לא פשוט.

אלי בן-מנחם: הדרישות המופיעות בהסכמים האלו מקובלות בכל המדינות המפותחות בעולם, ובמרכזן הבטחת בטיחות ובריאות הציבור והגנה על איכות הסביבה.

אלי בן-מנחם: כיום, כבעבר, משרד התעשייה והמסחר עושה מאמצים להגיע להסכמי הכרה הדדיים עם העולם.

אלי בן-מנחם: הקושי העיקרי בחתימה על הסכמים בין המדינות אינו מצוי דווקא בצד המקצועי, אלא בעיקר בצד המדיני, שבו אנו נתקלים בכמה בעיות.

אלי בן-מנחם: יש לציין שהיישום של הסכמים מעין אלו אורך זמן רב.

אלי בן-מנחם: לגבי ההצעה לסדר-היום של חבר הכנסת דוד טל, אני רוצה להתייחס בכמה מלים להצעתו החשובה של דוד טל ולציין כי אני רואה חשיבות רבה בהגנה על הצרכנים.

אלי בן-מנחם: באחרונה הקמתי ועדה ציבורית, שבראשה עומד פרופסור סיני דויטש, מומחה ידוע בתחום הצרכנות ובעל ניסיון רב, והיא דנה בנושא הגברת האכיפה וההיבטים הרחבים של תחום התקינה במדינת ישראל.

אלי בן-מנחם: מאז כניסתי לתפקיד שמתי דגש בנושא האכיפה וסייעתי לממונה על התקינה.

אלי בן-מנחם: לאחרונה יזמנו את תיקון מס' 6 לחוק התקנים, המגביר את הענישה לגבי אלה הפוגעים בצרכן.

אלי בן-מנחם: לגבי ההצעה לסדר-היום של חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, אני בהחלט תומך בקידום התקינה החברתית, ואשמח לאמץ כל הצעת החלטה שעשויה לתרום לנושא.

אלי בן-מנחם: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה לסגן השר.

אברהם בורג: אני מאוד מודה לך.

אברהם בורג: תודה לאנשי האיכות, לאנשי מכון התקנים, גם לאנשי הציבור וגם לאנשי המקצוע.

אברהם בורג: נתראה בשנה הבאה ביום האיכות בכנסת.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אדוני חבר הכנסת חיים רמון.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, נדמה לי שאני צריך להבהיר בראשית דברי, שאני מחויב כולי לכך שיהיה משא-ומתן ונגיע לרגע שבו יהיה לנו פרטנר שנוכל לדבר אתו.

חיים רמון: אני מאמין, שבסופו של דבר, הסכם שלום יהיה אך ורק במשא-ומתן ובתהליך מדיני.

חיים רמון: העובדה שמזכירים לי את זה כמעט מעליבה, אותי לפחות.

חיים רמון: אני חושב שכל דקה וכל שנייה צריך לחתור לכך שיימצא הפרטנר.

חיים רמון: אבל נדמה לי שאין היום מנהיג אחראי במדינת ישראל שיכול להתעלם מהשאלה מה יקרה אם כל הניסיונות וכל הרצון הטוב לא יביאו לכך שיהיה עם מי לדבר, כפי שהמציאות נראית כרגע – אני מדגיש: כרגע – ונראית לעתיד הנראה לעין.

חיים רמון: מה נעשה אז?

חיים רמון: וכאשר אני מדבר על העניין של הפרדה חד-צדדית, היא באה ועונה על השאלה – כפי שבשנה וחצי האחרונה לא היה תהליך מדיני, לא היה עם מי לדבר, לא היה על מה לדבר, אף שבעבר הוצעו הצעות מאוד מרחיקות לכת – – –

אורי אריאל: השר שמעון פרס לא מנהל משא-ומתן מדיני?

חיים רמון: אתה שמעת בוועדת החוץ והביטחון מה דעתי על מה שעושה שר החוץ שמעון פרס, ואני לא מסכים לחזור עליה כאן.

חיים רמון: אתה יכול לצטט את מה שאמרתי בוועדת החוץ והביטחון.

אורי אריאל: אני לא מדליף מישיבות הוועדה.

חיים רמון: עובדה היא, שבמשך שנה וחצי, למרות כל הניסיונות, בכלל זה של שר החוץ, המציאות היא שהטרור נמשך ונמשך ונמשך, ואפילו המבצע החשוב שהביא לפגיעה בתשתיות הטרור לא הביא באמת להפסקה משמעותית של הטרור לאורך זמן.

חיים רמון: ואז שואלים, מה יקרה?

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, למעשה יש כרגע שתי אפשרויות, שתיהן חד-צדדיות, וכל אחד מאתנו צריך להחליט באיזה צד חד-צדדי הוא תומך.

חיים רמון: לא באיזה משא-ומתן הוא תומך, כי כך היושב-ראש ואני באותו צד של המתרס, אלא כאשר המציאות למעשה מציבה שתי חלופות ריאליות, אחת למעשה שאנחנו נכבוש את כל השטחים, נפרק את הרשות הפלסטינית, יותר ממה שהיא מפורקת כרגע, נסלק את ההנהגה שלה מכאן, או שאנחנו נציב גבול בינינו לבינם גם כן באופן חד-צדדי.

מוחמד ברכה: יש אופציה שלישית, לפרק את ההתנחלויות ולסגת מהשטחים.

חיים רמון: תיכף אני אגיד.

חיים רמון: זה חלק ממה שאני מציע.

חיים רמון: אלה שתי האפשרויות, ואני אפרט מהי בעיני הפרדה חד-צדדית.

חיים רמון: אלה שתי האפשרויות, אין אחרות ריאליות.

חיים רמון: כל האחרות תלויות בתקווה שהפלסטינים בכל זאת יילחמו בטרור ובכל זאת יביאו לכך שיהיה משא-ומתן, ויש תקווה שהקהילה הבין-לאומית תתגייס בכל כוחה ותבוא לפה.

חיים רמון: גם אלה תקוות, אבל כל איש ציבור אחראי היום צריך לתת את התשובה על השאלה מה יקרה אם לא, והיו דברים מעולם, וההערכות הן שהסיכויים לכך בעתיד הנראה לעין אינם מבטיחים.

חיים רמון: ומה יקרה אז?

חיים רמון: במה כל אחד מאתנו תומך דה-פקטו, כי אלה האופציות?

חיים רמון: הרי ברור שכאשר, חס וחלילה, יקרה פיגוע רב-נפגעים, יכבשו את הגדה.

חיים רמון: זאת הבעיה המרכזית.

חיים רמון: כלומר, המדיניות של ממשלת ישראל תלויה במספר הנפגעים בפעולות טרור.

חיים רמון: אם, חס וחלילה, היה מצליח הפיגוע בפי-גלילות, אין ספק מה היה קורה כבר.

חיים רמון: זו המדיניות שאומרת: אנחנו נגיע לזה, אבל אנחנו רוצים לגייס קונסנסוס בעקבות פיגועים.

חיים רמון: במקום לנהל מדיניות של היגררות של חלק, ושל כוונה של חלק אחר, אני אומר: במקום להיכנס לעזה נצא מעזה.

חיים רמון: במקום להיכנס לרמאללה נצא מרמאללה.

חיים רמון: זה מה שצריך לעשות, בגדול, וליצור גבול בינינו לבינם, שבו ייכללו גושי ההתנחלות הגדולים, ונגן על מדינת ישראל מהגבול.

חיים רמון: רבותי חברי הכנסת, אינני רוצה לעסוק דווקא בעניין הזה.

חיים רמון: הוא ידוע, וחלק מחברי הכנסת שמעו אותי לא פעם אחת ולא פעמיים.

חיים רמון: אבל אני רוצה לומר משהו רק על המחדל הביטחוני הגדול ביותר של ממשלת ישראל בשנה וחצי האחרונה.

חיים רמון: יש ויכוח: גדר תעזור, גדר לא תעזור, ובינתיים, לצערי, ראש הממשלה, מטעמים פוליטיים אידיאולוגיים, ושר הביטחון, מכיוון שהוא מתנגד לקונספציה של גדר – ביטחונית, אני מתכוון – לא עשו דבר וחצי דבר לחסום את קו התפר.

חיים רמון: אני רוצה למסור לחברי הכנסת כמה נתונים מה קורה, מבחינה ביטחונית בלבד, היכן שיש גדר, ברצועת-עזה, ומה קורה מבחינה ביטחונית כאשר אין גבול והכול פרוץ.

חיים רמון: 81 מתאבדים ביצעו פעולות התאבדות מ-29 בספטמבר 2000.

חיים רמון: עשרה ביצעו פיגועי התאבדות באיו"ש, באזורי יהודה ושומרון.

חיים רמון: 16 בתוך עזה, בעיקר על הגדר, בניסיון לחצות את הגדר.

חיים רמון: כמה פעולות פיגוע היו בתוך מדינת ישראל ומהיכן?

חיים רמון: 55 פיגועי התאבדות בוצעו בתוך מדינת ישראל, מיהודה ושומרון.

חיים רמון: כלומר, מתאבדים שהגיעו מיהודה ושומרון.

חיים רמון: חברי הכנסת, כמה פעולות פיגוע של מתאבדים בתוך "הקו הירוק" הגיעו מרצועת-עזה?

חיים רמון: חבר הכנסת שריד, יש לך הערכה?

יוסי שריד: אפס.

חיים רמון: אפס פיגועי טרור מעזה.

חיים רמון: אפס פיגועי התאבדות – – –

צבי הנדל: לא נכון, כולל ראשון-לציון.

חיים רמון: חבר הכנסת הנדל, אני נותן עכשיו נתונים שנמסרו היום על-ידי ראשי מערכת הביטחון.

חיים רמון: הרי אני לא מצטט.

חיים רמון: גם המתאבד שחשבו בהתחלה שהוא בא מעזה לראשון-לציון, התברר שלא.

חיים רמון: מה לעשות?

חיים רמון: אפס פיגועים מעזה.

חיים רמון: ואחר כך עוד מתווכחים.

חיים רמון: אני לא נכנס עכשיו לשום סוגיה פוליטית.

חיים רמון: יש חילוקי דעות בעניין, אבל אפס פיגועים מהיכן שיש גדר, שהיא איננה גדר משוכללת, היא איננה גדר שמצריכה תקציבים, וכולם נדפקו על הגדר או מייד בסמוך כשהם עברו, בשעה שמיהודה ושומרון היו 55 פיגועי התאבדות, מול אפס.

חיים רמון: רבותי חברי הכנסת, זה מצמרר, ומי שאחראי למחדל הזה כאשר הוא יודע את הנתונים האלה, אחראי לכך שהוא לא מנע פיגועים.

חיים רמון: מובן שהוא לא אחראי לפעולות טרור.

אורי אריאל: מי זה?

חיים רמון: אמרתי, ראש הממשלה ושר הביטחון.

בנימין אלון: מי עצר את הפיגועים האלה?

חיים רמון: אני חוזר ואומר, מי שלא מנע כאשר הוא ידע את הנתונים הללו, כאשר הוא ידע שאין ספק שאם היו בונים גדר ביטחונית מספר הפיגועים היה קטן יותר, ומספר הנפגעים היה קטן יותר.

בנימין אלון: האמינו שיהיה שלום.

חיים רמון: ודאי שצריך לפעול גם בצד התקפי, על כך אין מחלוקת, אבל הממשלה חייבת להגן על אזרחיה, והיא ידעה שאם היא היתה מקימה גדר מספר הפיגועים היה קטן יותר, ומסיבות פוליטיות ואידיאולוגיות נמנעה הקמת הגדר הזאת.

חיים רמון: גם היום, לצערי הרב, כל ההכנות – ובתקופה זו מדובר על הקמת גדר ביטחונית – נעשות בעצלתיים לטווחים מאוד ארוכים.

חיים רמון: אף אחד מהמופקדים על הנושא הזה איננו פועל במהירות הנדרשת על מנת לעצור את הדלת הפתוחה בפני מחבלים מתאבדים.

חיים רמון: אני קורא לראש הממשלה ולשר הביטחון להקים לאלתר את הגדר הביטחונית, שאין עליה מחלוקת – יש מחלוקת אחרת, אבל לא על הקמת הגדר הזאת – ולעשות את זה בקצב המהיר ביותר, כי כל יום עיכוב עולה בחיי אדם.

חיים רמון: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: ראשית, הצעת סיכום של סיעות רע"ם ומע"ל, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעה לסיכום הדיון בעניין הקמת גדר כפולה מטעם סיעות הרשימה הערבית המאוחדת והמפלגה הערבית הלאומית: 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לממשלה לשקול שוב את המדיניות, שהפכה לשגרה, של כניסה לשטחי הרשות הפלסטינית, ולהגיע להסכם מדיני עם הרשות הפלסטינית, אשר יחסוך דם חפים מפשע בשני הצדדים ויאפשר לתושבים משני צדי "הקו הירוק" עתיד טוב יותר שהם זכאים לו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לממשלה לתאם את עניין הגדר עם הרשות הפלסטינית, כך שאם היא תוקם היא תהיה בתוואי מוסכם ובתנאים שיתקבלו על דעת שני הצדדים ובגבולות השטחים שנכבשו בשנת 1967.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 3.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת מדגישה שוב, כי רק פתרון מדיני, אשר יבטיח לשני העמים בשתי המדינות את זכותם להגדרה עצמית, כל אחד במדינתו: מדינת ישראל בגבולות 1948 ומדינת פלסטין בשטחים שנכבשו בשנת 1967, ומילוי אחרי החלטות האו"ם והמשפט הבין-לאומי, יוכלו להיות ישימים ונזכה לחיים ארוכים ולשלום יציב ובר-קיימא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת צבי הנדל, בשם אלומת סיעות.

צבי הנדל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת סיכום בשם הליכוד, ש"ס, מפד"ל והאיחוד הלאומי – ישראל ביתנו: 1.

צבי הנדל: הכנסת מחזקת את הממשלה במלחמתה בטרור על מנת להבטיח את שלומם וביטחונם של כל אזרחי ישראל.

צבי הנדל: 2.

צבי הנדל: הכנסת תומכת בתוכנית להקמת מרחבי חיץ על-פי החלטות הממשלה, לרבות מכשולים קרקעיים וגדרות לפי הצורך בתוואי שטח שבהם יש צורך ביטחוני בלבד.

צבי הנדל: 3.

צבי הנדל: הכנסת מתנגדת להקמת גדר בגבולות 1967, שמניעיה הם קביעת עובדות מדיניות בלתי הפיכות.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת מוסי רז בשם סיעת מרצ, בבקשה.

מוסי רז: הצעת סיכום של סיעת מרצ: 1.

מוסי רז: הכנסת רואה בחומרה את ההידרדרות הביטחונית המתאפיינת בעיקר בפיגועי התאבדות בתוך "הקו הירוק".

מוסי רז: 2.

מוסי רז: הכנסת קוראת לממשלת ישראל להקים גדר ביטחונית לאורך "הקו הירוק" מהר ככל האפשר, תוך פינוי כל ההתנחלויות ברצועת-עזה ופינוי מסיבי של התנחלויות בגדה המערבית, שהן נטל ביטחוני כבד מנשוא.

מוסי רז: 3.

מוסי רז: הכנסת קובעת, כי בגלל שיקולים אידיאולוגיים פסולים של הממשלה נפגע ביטחון ישראל.

מוסי רז: 4.

מוסי רז: הכנסת קוראת לממשלה להתחיל במשא-ומתן מדיני על בסיס היוזמה הסעודית, שפירושה כל השטחים תמורת כל השלום והרעיון של שתי מדינות לשני העמים.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: סיעת חד"ש, אחרונה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת סיכום מטעם סיעת חד"ש לסיכום הדיון על הקמת גדר כפולה: 1.

מוחמד ברכה: הכנסת קובעת, ששום הפרדה חד-צדדית באמצעות גדר, כזאת או אחרת, לא תביא את השלום והביטחון לעם בישראל ולעמי האזור.

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: הכנסת קוראת לממשלה לחזור למשא-ומתן מיידי עם הרשות הפלסטינית, תוך הבעת נכונות להקמת מדינה פלסטינית עצמאית בשטחים שנכבשו בשנת 1967, שבירתה ירושלים המזרחית.

מוחמד ברכה: 3.

מוחמד ברכה: הכנסת קוראת לממשלה לחזור למשא-ומתן עם הסורים, תוך הסכמה על נסיגה כללית לגבולות 4 ביוני 1967, תמורת נורמליזציה מלאה.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, אם כך, ניגש להצבעה בסדר הפוך לסדר ההצעות.

אברהם בורג: ראשית נצביע על הצעת הסיכום של סיעת חד"ש.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 3 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת מ' ברכה – 7 נגד – 21 נמנעים – 1 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת מ' ברכה לא נתקבלה.

אברהם בורג: שבעה בעד, 21 נגד, אחד נמנע.

אברהם בורג: אם כן, הצעת סיכום זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על הצעת הסיכום של סיעות רע"ם ומע"ל.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 4 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ע' דהאמשה – 7 נגד – 22 נמנעים – אין הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ע' דהאמשה לא נתקבלה.

אברהם בורג: שבעה בעד, 22 נגד, אין נמנעים.

אברהם בורג: הצעת סיכום זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על הצעת סיעת מרצ.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 5 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת מ' רז – 10 נגד – 17 נמנעים – 5 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת מ' רז לא נתקבלה.

אברהם בורג: 17 נגד, עשרה בעד, חמישה נמנעים.

אברהם בורג: גם הצעה זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על הצעת הליכוד, האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו, ש"ס ומפד"ל.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 6 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת צ' הנדל – 16 נגד – 13 נמנעים – 1 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת צ' הנדל נתקבלה.

אברהם בורג: 16 בעד, 13 נגד, אחד נמנע.

אברהם בורג: הצעה זו נתקבלה.

אברהם בורג: אני בטוח שחבר הכנסת רמון מבסוט מתוצאות הדיון.

אברהם בורג: חבר הכנסת רמון, בשם מחנה השלום אני מודה לך על תוצאות הסיכום של הדיון בכנסת.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם בורג: אנחנו נעבור לנושא הבא: הצעת חוק המים (תיקון מס' 15).

אברהם בורג: יושב-ראש ועדת הכלכלה, בבקשה.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, את הצעת חוק המים (תיקון מס' 15), התשס"ב–2002.

אברהם פורז: הצעת חוק זו נדונה בכנסת בקריאה ראשונה ביום כ"ט בשבט התשס"ב, 11 בפברואר 2002, והועברה לוועדת הכלכלה.

אברהם פורז: סעיף 21 לחוק המים, התשי"ט–1959, מסמיך את שר התשתיות הלאומיות לקבוע נורמות לכמות המים, לאיכותם, למחירם, לאספקתם ולשימוש בהם במסגרת מטרות המים, וכן לקבוע כללים לניצולם היעיל והחסכוני.

אברהם פורז: הפיקוח על ביצוע הנורמות והכללים שנקבעו מכוח סעיף זה נתון בידי נציב המים.

אברהם פורז: מאחר שמספר הפקחים הכפופים לנציב המים קטן ביותר ולא מאפשר פיקוח יעיל על ההוראות שנקבעו, ובעיקר על הוראות לעניין השקיית גינות בקיץ, בכוונת הנציב להסמיך את פקחי הרשויות המקומיות לפקח על ביצוע הנורמות והכללים הקובעים הוראות בדבר חיסכון במים.

אברהם פורז: אני רוצה להזכיר לכנסת, שבשעתנו לא קיבלנו את ההצעה של שר התשתיות, שהוצעה ערב הקיץ הקודם, לאיסור מוחלט של השקיית גינות.

אברהם פורז: אבל קבענו מגבלות – החל ממגבלות של השקיה בלילה ומגבלות של איסור נטיעת גינות חדשות.

אברהם פורז: ככל שהמשבר במשק המים יימשך, אני חושב שיהיה צורך בלית ברירה להנהיג הגבלות אלה גם השנה.

אברהם פורז: כאשר מערכות ההתפלה ומערכות הייבוא יגיעו לתפעול, קרי, יהיה ייבוא מים מחוץ-לארץ, או תהיינה מערכות התפלה יותר משוכללות שתתחלנה לעבוד – נוכל אז אולי להתיר במעט את הרצועה.

אברהם פורז: אבל עד אז, נצטרך גם השנה לקראת הקיץ לחסוך במים.

אברהם פורז: בהעדר הוראה אחרת בחוק, כספי הקנסות מועברים לקופת המדינה, אף אם הקנס הוטל בידי עובד הרשות המקומית.

אברהם פורז: בהצעה שלפני

אברהם פורז: כם מוצע לתקן את החוק כך שקנסות שהוטלו עקב הפעלת סמכות בידי עובד רשות מקומית בשל עבירה לפי חוק המים ישולמו לקופת הרשות המקומית.

אברהם פורז: עם זאת, על מנת לעודד שיפור וקידום של משק המים ברשויות המקומיות ולמנוע הטלת קנסות רק במטרה להעשיר את קופתן של הרשויות המקומיות, החליטה ועדת הכלכלה כי קנסות אלה יהיו קנסות ייעודיים, שישמשו לשיפור ולפיתוח משק המים בתחומי הרשות המקומית שבה הוטל הקנס, ולא למטרות אחרות.

אברהם פורז: כאן אני רוצה להזכיר, שהכנסת אישרה לפני למעלה משנה את חוק תאגידי מים וביוב, והמטרה היא שבמהלך כמה שנים יפרידו הרשויות המקומיות את משק המים והביוב מהמשק העירוני הכללי.

אברהם פורז: זאת תהיה קופה נפרדת, תאגידים נפרדים, והכספים הנגבים למטרות אלה, קרי, מים וביוב, ישמשו למטרות מים וביוב, ולא יהוו כלי להעברת כספים מהמים והביוב לכיסוי מטרות והוצאות אחרות של הרשות המקומית.

אברהם פורז: בהזדמנות זו אני רוצה להודות לחברת הכנסת נחמה רונן, שניהלה את ועדת הכלכלה בישיבה שהתקיימה בעניין הזה.

אברהם פורז: לו היתה היום פה הייתי גם מבקש ממנה להציג את החוק.

אברהם פורז: היא איננה, ולכן אני מודה לה על מאמציה ותרומתה.

אברהם פורז: להצעת החוק הוגשו כמה הסתייגויות, ואני מציע לדחותן.

אברהם פורז: אני מציע לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ושלישית, מתוך אמונה שהרשויות המקומיות, כאשר הן ידעו שהקנסות ילכו לקופתן – הגם שזה לענייני מים – תדאגנה לאכיפה יותר משמעותית.

אברהם פורז: אנחנו צריכים לקבוע נורמות סבירות, לא נורמות דרקוניות.

אברהם פורז: נורמה של ייבוש גינות היא נורמה מוגזמת, אבל כל נורמה שנקבע, אנחנו צריכים לדאוג לכך שהיא גם תיאכף, ולא, החוק הוא צחוק וחבל.

אברהם פורז: תודה.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת פורז.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, יש הסתייגויות להצעת החוק.

שמואל הלפרט: ראשונת המסתייגים היא חברת הכנסת נחמה רונן, שאיננה נוכחת.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני חושב שהצעת החוק הזאת היא הצעה ראויה, ויש לה מקום במיוחד לאחר התיקונים שהוכנסו בהצעת החוק המקורית בוועדת הכלכלה.

מוחמד ברכה: כפי שאמר יושב-ראש הוועדה, את הדיון ניהלה חברת הכנסת נחמה רונן, תוך שימת דגש מאוד משמעותי, לדעתי, בכך שהכסף שייגבה על-ידי עובדי הרשות המקומית כקנסות יועבר לשיפור תשתית המים ופיתוח משק המים בתחום הרשות המקומית עצמה.

מוחמד ברכה: אני חושב שבמצב שאנו עדים לו ברשויות המקומיות, נוכח המשבר הכלכלי שעוברות הרשויות המקומיות בכל רחבי הארץ, יכול להיווצר מצב שדווקא פיתוח משק המים בתחום הרשות יקבל עדיפות נמוכה.

מוחמד ברכה: עצם העובדה שהקנסות יהיו ייעודיים, לצורך פיתוח תשתית המים ומשק המים בתוך היישוב עצמו, ראויה כשלעצמה.

מוחמד ברכה: הדבר לא היה קיים בהצעה המקורית, וההצעה באה לידי ביטוי בישיבת ועדת הכלכלה, והיא מובאת כפי שמובאת בפני מליאת הכנסת.

מוחמד ברכה: לכן ההסתייגות שלי היא הסתייגות טכנית, ומבחינה מהותית אני תומך בהצעת החוק.

מוחמד ברכה: ביקשתי את רשות הדיבור על מנת להעלות נושא אחר שקשור למשק המים, והוא הנושא של ניתוק מים בגין קנסות.

מוחמד ברכה: אני חושב שהדבר פסול מיסודו.

מוחמד ברכה: יש כל מיני מנגנוני ענישה על-פי חוק העונשין וחוקים אחרים.

מוחמד ברכה: אפשר להעניש אנשים שאינם ממלאים את חובתם או אינם משלמים בעד שירותים שהם מקבלים.

מוחמד ברכה: העונשים כוללים הוצאה לפועל, קנסות וכו'.

מוחמד ברכה: אבל העונש של ניתוק מים הוא עונש בלתי סביר לחלוטין, אפילו אם בעל משק הבית הספציפי לא שילם את הכסף.

מוחמד ברכה: בסופו של דבר, זו הענשה של כל המשפחה, וזו פגיעה בצרכים אלמנטריים מאוד, שאי-אפשר להתקיים בלעדיהם.

מוחמד ברכה: המנגנון של ניתוק מים בגין קנסות או פיגור בתשלומים הוא דבר בלתי מתקבל על הדעת, והוא עונש אכזרי גם כלפי הילדים, הנשים והמשפחה כולה, שאינו עולה בקנה אחד עם העבירה – שהיא בהחלט עבירה – של אי-תשלום עבור מים.

מוחמד ברכה: על אחת כמה וכמה אמורים הדברים כאשר "מקורות" מנתקת מים ליישוב שלם בגלל פיגורים או בגלל ניהול כושל או ניהול לא נכון של הרשות המקומית ובגלל חוב של הרשות ל"מקורות".

מוחמד ברכה: לפעמים החוב נובע מהמצב הכספי הרעוע ואי-הזרמת תקציבים על-ידי הממשלה לרשות המקומית.

מוחמד ברכה: לא מתקבל על הדעת להשאיר יישוב שלם ללא מים, עם כל הצרכים שלו, שלפעמים גובלים בפיקוח נפש.

מוחמד ברכה: הנחתי הצעת חוק פרטית בנושא זה על שולחן הכנסת.

מוחמד ברכה: אני חושב, שראוי, גברתי סגנית השר חברת הכנסת בלומנטל, שמשרד התשתיות עצמו ייזום הצעת חוק שתפסול לחלוטין את השימוש בכלי של ניתוק מים גם לבית פרטי וגם ליישוב שלם.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה עונש שלא ראוי להשתמש בו בעת הזאת במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת ברכה.

שמואל הלפרט: סגנית השר, גברת נעמי בלומנטל, בבקשה.

נעמי בלומנטל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מאמינה שהכנסת תתמוך בתיקון לחוק המים, ואני רוצה להודות על כך.

נעמי בלומנטל: אני רוצה להודות גם לשר לשעבר אביגדור ליברמן.

נעמי בלומנטל: בזמננו, כאשר נתקלנו באותה בעיה של מחסור רציני מאוד במים, שהמדינה מתמודדת אתה זמן רב, חשבנו שיהיה זה בלתי אחראי שירחצו מכונית בצינור מים, במקום להשתמש בדלי ובסמרטוט, או במקום ללכת למקום שיש בו מים מושבים.

נעמי בלומנטל: בן-אדם עומד עם צינור, המים זורמים במשך חמש דקות, או עשר דקות.

נעמי בלומנטל: המכונית תהיה באמת מבריקה, אבל בינתיים מקורות המים מידלדלים.

נעמי בלומנטל: לפיכך הציע השר ליברמן כמה הצעות די קשות: למשל, הטלת קנס של 2,000 שקל על מי שמנקה את רכבו בצורה בלתי אחראית.

נעמי בלומנטל: זו אחת הדוגמאות.

נעמי בלומנטל: שאלנו מי יאכוף את תשלום הקנס, או מי יאמר לאותו אזרח שהוא אינו יכול לעשות זאת.

נעמי בלומנטל: אם שכן שלי ינהג בצורה בלתי אחראית, מה אוכל לעשות?

נעמי בלומנטל: לפיכך קבענו, שפקחי הרשות המקומית הם אלה שיהיו אמורים לאכוף את התיקון בחוק ואת הטלת הקנס.

נעמי בלומנטל: מה יהיה התמריץ של הרשות המקומית לבקש מהפקחים שלה לעשות זאת?

נעמי בלומנטל: אמרנו שיהא זה הגיוני מבחינת הרשות המקומית, מבחינת משק המים, שאת הקנס שייגבה נעביר לידי הרשות המקומית.

נעמי בלומנטל: אני רוצה לברך את חבר הכנסת פורז, יושב-ראש ועדת הכלכלה.

נעמי בלומנטל: אנחנו, כמשרד שאמון על נושא המים, עושים מאמץ אדיר כדי לקדם את כל הנושאים שקשורים בחיסכון במים ובשימוש נאות יותר בהם.

נעמי בלומנטל: אני רוצה להודות לך על כך.

נעמי בלומנטל: כאמור, ניתוסף כאן תיקון שחברת הכנסת רונן חשבה עליו, זה תיקון שתואם את ההצעה שלנו, שמדברת על תאגידי מים ברשויות המקומיות.

נעמי בלומנטל: זאת אומרת, ברשות מקומית יש לך כאילו משק סגור, והכסף שאתה גובה בשביל השימוש במים, מלבד מה שאתה משלם ל"מקורות", לשאר החברות ולכל מה שקשור בעלויות המים, יהיה רק לצורכי שיפור תשתית המים באותו יישוב ופיתוח משק המים באותה רשות מקומית.

נעמי בלומנטל: כל ההצעות האלה טובות וראויות.

נעמי בלומנטל: אני רוצה להודות גם לך, אדוני היושב-ראש, לכנסת ישראל, כי אני בטוחה שכולכם מסכימים שזה תיקון טוב וראוי.

נעמי בלומנטל: תודה.

שמואל הלפרט: תודה לסגנית השר נעמי בלומנטל.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, נעבור להצבעה.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת מוחמד ברכה מוריד את ההסתייגות, ולכן אנחנו נצביע על כל החוק בקריאה שנייה.

שמואל הלפרט: אפשר להצביע.

שמואל הלפרט: מי בעד?

שמואל הלפרט: מי נגד?

שמואל הלפרט: הצבעה מס' 7 בעד סעיף 1 – 13 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

שמואל הלפרט: רוב של 13 בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

שמואל הלפרט: אני קובע שחוק המים התקבל בקריאה שנייה.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו לקריאה שלישית.

שמואל הלפרט: אפשר להצביע.

שמואל הלפרט: הצבעה מס' 8 בעד החוק – 11 נגד – אין נמנעים – אין חוק המים (תיקון מס' 15), התשס"ב–2002, נתקבל.

שמואל הלפרט: רוב של 11 בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

שמואל הלפרט: אני קובע שחוק המים (תיקון מס' 15) התקבל בקריאה שלישית.

שמואל הלפרט: (קריאה ראשונה)

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק שכר מינימום (תיקון – הגברת האכיפה), התשס"ב–2002.

שמואל הלפרט: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת דוד טל.

שמואל הלפרט: בבקשה.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני מתכבד להעלות לקריאה ראשונה את הצעת חוק שכר מינימום (תיקון – הגברת האכיפה).

דוד טל: הצעת החוק שבפני

דוד טל: כם מחמירה באופן ניכר מאוד את הענישה על מעסיק המפר את הוראות חוק שכר מינימום.

דוד טל: לפי ההצעה, שיעור הקנס על אי-תשלום שכר מינימום המוטל על המעסיק יוכפל פי-15 משיעורו הנוכחי, ובמקום 9,500 ש"ח יוטל על המעסיק שלא עמד בדרישות חוק שכר מינימום קנס בגובה של 150,000 ש"ח.

דוד טל: במקביל תועלה תקופת המאסר בגין עבירה זו מחצי שנה לשנה.

דוד טל: שר העבודה והרווחה לשעבר יזם תיקונים ששולבו בהצעת החוק שלנו.

דוד טל: על-פי הצעתו, שולבה בהצעה העברת נטל ההוכחה מן העובד התובע את מעסיקו בגין הפרת חוק שכר מינימום אל המעביד.

דוד טל: שינוי זה יקל על המפקחים, שתפקידם לאכוף את החוק, ועל העובדים התובעים את מעסיקיהם בגין הפרתו.

דוד טל: החוק קובע גם, כי מעביד יציג במקום בולט לעין כרזה שבה יפורטו זכויות העובד לפי חוק זה, לרבות גובה שכר המינימום, וכן כתובת וטלפון של האגף לאכיפת חוקי עבודה במשרד העבודה והרווחה, שאליו יוכל לפנות.

דוד טל: רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק קובעת במפורש, כי זכות עובד של קבלן כוח-אדם לתשלום שכר מינימום תחול גם כלפי המעסיק בפועל של אותו עובד, בתנאים שאותם קובע החוק.

דוד טל: בין השאר: העובד מסר למעסיק בפועל הודעה בכתב, שלפיה מסר דרישה לקבלן כוח-האדם לתשלום שכר מינימום, וחלפו 21 ימים מיום מסירת ההודעה למעסיק בפועל ושכר המינימום לא שולם על-ידי קבלן כוח-האדם עד תום תקופה זו.

דוד טל: הודעת העובד תכלול העתק של הדרישה שמסר.

דוד טל: אותה זכות של העובד של קבלן כוח-אדם לתשלום שכר מינימום תחול גם במקרה שמפקח העבודה מסר למעסיק בפועל הודעה בכתב כי יש לו מידע שלפיו עובד של קבלן כוח-אדם המועסק אצלו לא קיבל שכר מינימום, ושכר המינימום לא שולם עד תום 21 יום ממועד מסירת ההודעה; וכן במקרה שהעובד הגיש תובענה בגין הפרת חוק זה נגד קבלן כוח-האדם ונגד המעסיק בפועל, גם אם לא נמסרה קודם לכן הודעה כפי שפירטתי לעיל ושכר המינימום לא שולם, גם כאן, עד תום 21 יום מיום מסירת התובענה למעסיק בפועל.

דוד טל: רבותי, החוק כולל תיקון חשוב נוסף, והוא איסור התקשרות של גוף ציבורי עם תושב ישראל בעסקה למכירת נכס או למתן שירות מאותו גוף ציבורי, אם אותו תושב ישראל, ובעל זיקה אליו, הורשע בפסק-דין חלוט בעבירה לפי חוק שכר מינימום בשנה שקדמה למועד ההתקשרות, ואם מדובר ביותר מהרשעה אחת – שההרשעה האחרונה לא היתה בשלוש השנים שקדמו למועד ההתקשרות.

דוד טל: יש לציין שמדובר בעסקאות שמחירן עולה על 35,000 שקלים חדשים.

דוד טל: מחד גיסא, אין עוררין על חשיבותו של חוק שכר מינימום בהגנה על הזכויות הבסיסיות של העובד, ומאידך גיסא ברורים לכול הקשיים שבאכיפתו.

דוד טל: מטרת הצעת החוק שבפניכם לתקן את החוק על מנת להגביר את האכיפה ובכך להוסיף עוד נדבך בעל חשיבות עליונה בהגנה על העובדים, ובמיוחד החלשים ביותר שבהם, במדינת ישראל.

דוד טל: אני מודה לחברי שיזמו יחד אתי את הצעת החוק, חברת הכנסת תמר גוז'נסקי וחבר הכנסת צבי הנדל, וכן לפורום הארגונים לאכיפת שכר מינימום, שהצעת החוק נולדה בעצם בזכות דחיפתו הבלתי-נלאית את הנושא.

דוד טל: אני מבקש לאשר את ההצעה בקריאה ראשונה.

דוד טל: תודה, אדוני.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת דוד טל, יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה.

שמואל הלפרט: ראשונת המשתתפים בדיון, חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה.

שמואל הלפרט: אחריה – חבר הכנסת צבי הנדל.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לברך את חבר הכנסת דוד טל, שהשקיע מאמץ רב כדי להביא לכאן הצעת חוק שבאה לחזק את הברגים, להדק את הברגים, בנושא יישום חוק שכר מינימום.

תמר גוז'נסקי: אני מוכרחה לומר לעצמנו ולך, חבר הכנסת דוד טל, שכל עוד הממשלה, משרד העבודה והרווחה וכל המערך לא ייקחו את הדברים ברצינות, לא יאכפו, לא יבדקו ולא יקדישו לנושא הזה יותר כוח-אדם, אנחנו יודעים שהדברים לא ייעשו.

תמר גוז'נסקי: לכן החשיבות של הסעיפים שמופיעים פה תיבחן בביצוע על-ידי משרד העבודה והרווחה ולא בכך שאנחנו מצהירים הצהרות.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לומר, שההפרה הבוטה של חוק שכר מינימום הפכה היום להיות אופנה, במיוחד בתנאים של האבטלה המתרחבת והמתפשטת.

תמר גוז'נסקי: מרוב לחץ אנשים מסכימים לתנאי עבודה גרועים, ואז כופים עליהם, בין היתר, לעבוד נניח עשר שעות תמורת שכר מינימום, או לעבוד שעות נוספות, או לא לקבל תנאים, או שירשמו להם בתלוש שבפועל הם עבדו פחות שעות.

תמר גוז'נסקי: השיטה הזאת נהוגה גם כלפי עובדים ערבים, גם כלפי עובדים זרים, גם כלפי עולים, כלפי כל מי שחלש בשוק העבודה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו יכולים להעריך, שבין 400,000 ל-500,000 עובדים לא מקבלים היום את מלוא הזכויות שלהם לפי החוק – אני לא מדברת על הסכמי עבודה – ולא מקבלים את הזכות לשכר מינימום.

תמר גוז'נסקי: בזמנו תיקנו כמה תיקונים חשובים בהקשר של שכר מינימום, כמו למשל שכאשר מקבלים דמי אבטלה לא יקבלו פחות משכר מינימום ותיקונים חשובים כאלה שהיו בעבר.

תמר גוז'נסקי: אבל עדיין יש ניסיונות חוזרים ונשנים של המעבידים לעקוף את החוק ולעבור עליו.

תמר גוז'נסקי: לכן חשוב שהחוק קובע גם ענישה יותר חמורה וקובע במפורש את האחריות גם של מזמין העבודה וגם של המעסיק בפועל וכו'.

תמר גוז'נסקי: דבר אחרון: אנחנו מדברים הרבה, חבר הכנסת דוד טל, על הניצול האכזרי של עובדים זרים, בעיקר אלה שנמצאים פה ללא אישורים.

תמר גוז'נסקי: בין היתר, זה נעשה בצורת שכר – או שבכלל לא משלמים לו שכר ומעיפים אותו, או שמשלמים לו שכר הנמוך משכר המינימום.

תמר גוז'נסקי: הדרך היחידה להגן על העובדים הישראלים מהתחרות מצד עובדים שמקבלים שכר כל כך נמוך היא בהקפדה על החוק.

תמר גוז'נסקי: בלי הקפדה על החוק כל יתר השיטות הן חסרות שחר, גם החלטות על גירוש העובדים הזרים, שום דבר אמיתי לא יצא מאותן החלטות.

תמר גוז'נסקי: לכן אני חושבת שיש לנו חובה מוסרית, חובה אזרחית וחובה חברתית לקדם את החוק של שכר מינימום, לחזק אותו, לתת לו יותר שיניים ולהביא לכך שהוא יתבצע – עד כמה שנוכל – וכל הנשים, הגברים, יהודים וערבים וכל מי שמועסק בארץ יקבלו את הזכות לשכר מינימום.

תמר גוז'נסקי: תודה רבה.

שמואל הלפרט: תודה לחברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת צבי הנדל.

שמואל הלפרט: אחריו – חבר הכנסת משה גפני, אחריו – חבר הכנסת ויצמן שירי, ואחריו – חבר הכנסת עזמי בשארה.

צבי הנדל: אדוני היושב בראש, אדוני יושב-ראש הוועדה, חברי חברי הכנסת, נושא שכר המינימום עולה בבית הזה לעתים מכיוון אחר.

צבי הנדל: בשעתם העלו נציגי ההסתדרות כאן בבית דרישה, ששכר המינימום יהיה גבוה יותר ממה שהוא היום.

צבי הנדל: דיברו, נדמה לי, על 1,000 דולר, והיום זה קרוב ל-5,000 שקל.

צבי הנדל: היה לחץ גדול ולובי חזק, ואני, בצורה עיקשת ולמרות כאב לב גדול שיש לי על אלה שמשתכרים פחות מזה, התנגדתי, כי אמרתי שבסופו של דבר יש אחריות ציבורית, ואתה לא יכול רק לצורך מאמר יפה בעיתון, או כדי למצוא חן בעיני מישהו, ללכת על חקיקה כאשר אתה יודע שמצד אחד היא תגרום לפיטורי הרבה עובדים, כי המעסיק לא יוכל לשלם שכר כזה לכל פועליו, ומנגד להרבה יותר כאלה שעוברים על החוק.

צבי הנדל: אתה תחוקק מה שאתה רוצה, אבל 5,000 שקל אני לא יכול לשלם ואני לא משלם.

צבי הנדל: המעסיק כאילו אומר: אני מגיע להבנה עם העובד, שהוא מסכן ורעב לפת לחם, שהוא יעבוד אצלי בקיוסק או בחנות הבגדים או בכל מקום אחר, ואני אומר לו בשקט שאני לא משלם את שכר המינימום, אלא משלם פחות.

צבי הנדל: ראיתי שנכון עשה ידידי, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת טל, שהתמקד בנקודה הספציפית הזאת.

צבי הנדל: שלפחות את שכר המינימום, שכולנו מסכימים שהוא נמוך אבל אין ברירה כרגע, שאותו לפחות ישלמו.

צבי הנדל: שמי שכבר עובד, יקבל את השכר הזה.

צבי הנדל: לכן החוק הזה, אם יקבל שיניים, הוא לטעמי הרבה יותר חשוב מאשר העלאת שכר המינימום.

צבי הנדל: כולנו תפילה שיגיע, בעזרת השם, היום שבו המצב הכלכלי יהיה כזה והתנופה הכלכלית תהיה כזאת שנוכל גם להגיע לדרישה של שכר מינימום גבוה יותר.

צבי הנדל: אבל השאיפה שלנו היא להצליח בחקיקה הזאת ולהביא לידי כך שכל מי שעובד יקבל שכר מינימום.

צבי הנדל: אני אומר לכם, שיש עשרות אלפים שלא מקבלים היום שכר מינימום.

צבי הנדל: לא מדובר על בודד פה או בודד שם, או על כמה מאות, אלא על אלפים ועשרות אלפים שעובדים בעסקים קטנים כגדולים ולא מקבלים שכר מינימום.

צבי הנדל: אם החוק הזה יביא לידי כך שכל מי שעובד יקבל את שכר המינימום, זה שכרנו.

צבי הנדל: תודה לאדוני יושב-ראש הוועדה; תודה ליושב-ראש.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת צבי הנדל.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת משה גפני וויצמן שירי – אינם נוכחים.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

שמואל הלפרט: אחריו – חבר הכנסת זבולון אורלב.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, זהו חוק חשוב במיוחד בזמני משבר חברתי, כאשר יש אפשרות רחבה של לחיצת ציבור העובדים בגלל מחסור בעבודה, כיוון שיש ביקוש לעבודה בזמנים אלה, כשאין הרבה עבודות, ובגלל האיום שמרחף מעל ציבור העובדים, האפשרות של ייבוא עובדים כל הזמן.

עזמי בשארה: אני חושב שחוק כזה בולט בחשיבותו עכשיו יותר מאשר בזמנים אחרים, ואני חושב שזמני משבר הם הזמנים הכי חשובים בהגנה על ציבור העובדים, מכיוון שאלה הזמנים שיש בהם נטייה של ציבור העובדים להתפשר על זכויותיהם בגלל מחסור בעבודה.

עזמי בשארה: אלה הזמנים שבהם הרשות המחוקקת, יחד עם האיגודים המקצועיים, צריכים לעמוד על זכויות העובד, במיוחד על הזכות לשכר המינימום וגם על שאר זכויותיו.

עזמי בשארה: כפי שאני מבין, יש סעיפים בחוק הזה המדברים על כך שהמעביד צריך לשים כרזה במקום בולט במקום העבודה ולרשום עליה את זכויות העובדים.

עזמי בשארה: בדרך כלל אני לא כל כך בעד התערבות המדינה במשק בכל תנאי ותחת כל תנאי, אבל בכל מה שנוגע לזכויות עובדים בזמן העבודה, תנאי העבודה, תנאים סוציאליים, רווחה וכו', אין ספק שאנחנו צריכים להיות בכיוון הזה, בכיוון הסוציאל-דמוקרטי.

עזמי בשארה: אני חושב שהחוק הזה הוא בכיוון הזה.

עזמי בשארה: בזמני משבר יש צורך יותר מאי-פעם בהתערבות המדינה במשק בגלל האיום הזה על ציבור העובדים, ויש דרכים שונות ומשונות ללחוץ את השכר מתחת לשכר המינימום.

עזמי בשארה: יש אפשרות לתת לאנשים לחתום על כך שהם בחצי משרה ולתת להם שכר של חצי משרה, כאשר בעצם הם עובדים בשלושת-רבעי משרה או במשרה שלמה, וכך לעקוף את חוק שכר המינימום.

עזמי בשארה: אני מכיר את הפרקטיקות האלה, והעובדים שותקים כי אין עבודה ואנחנו בזמני אבטלה.

עזמי בשארה: זה בדיוק הזמן שבו המחוקק צריך לעמוד על המשמר.

עזמי בשארה: יש לנו כפרים שיש בהם 30% מחוסרי עבודה, מתוכם הרבה נשים שלא היו עומדות על שכר המינימום, במיוחד כאשר המעסיק ערבי.

עזמי בשארה: כאשר זה קורה בתוך-תוכי החברה, לא עומדים על שכר המינימום כיוון שיש משבר אמיתי ואנשים צריכים את העבודה.

עזמי בשארה: אני חושב שאסור להתפשר בנושאים האלה.

עזמי בשארה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת עזמי בשארה.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת זבולון אורלב, נחום לנגנטל, שאול יהלום, אברהם שוחט, אופיר פינס-פז ואחמד טיבי – אינם נוכחים.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

שמואל הלפרט: אחריו – חבר הכנסת איוב קרא.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת היא הצעה במקומה, היא הצעה ראויה, וחשוב שהיא באה בעת הזאת.

מוחמד ברכה: הצעת החוק והקפדה על ביצועה בהחלט לא יפתרו את בעיית האבטלה, כי בעיית האבטלה נובעת ממשבר עמוק מאוד ושורשי מאוד בכלכלה הישראלית ובשיטה הכלכלית בישראל, אבל אין ספק שזה יכול לתרום לצמצום מסוים בממדי האבטלה.

מוחמד ברכה: אחד הדברים שהאבטלה צומחת עליהם הוא ייבוא של עובדים זרים, שמעסיקים אותם בשכר שהוא מתחת לשכר המינימום.

מוחמד ברכה: אם תהיה הקפדה על ביצוע חוק שכר מינימום וייקבעו עונשים למי שלא ממלאים אחרי הוראות החוק, זה יהווה מנגנון הרתעה ורתיעה של המעסיקים.

מוחמד ברכה: אם המעסיקים יצטרכו להביא עובד זר בשכר מינימום, סביר להניח שהם יעדיפו עובד אזרח ישראלי בשכר מינימום.

מוחמד ברכה: הצעת החוק הזאת גם יכולה להילחם בתופעת העבדות הקיימת במשק ובכלכלה הישראלית בהעסקת עובדים זרים בשכר מאוד מאוד נמוך ובתנאי עבדות, ללא שום התייחסות וללא שום משמעות לחוק שעות עבודה ומנוחה וכו'.

מוחמד ברכה: לכן אני חושב שהצעת החוק הזאת בהקשר זה מאוד ראויה, אבל הבעיה היסודית, שהיא שכר המינימום, תישאר.

מוחמד ברכה: שכר המינימום הוא כל כך מינימלי, עד שהוא לא מהווה פיתוי להרבה אנשים ללכת ולמצוא עבודה.

מוחמד ברכה: לדעתי בהתמודדות שלו מול דמי אבטלה, לא בטוח שהשכר הזה הוא המנצח.

מוחמד ברכה: לכן הגיע הזמן לא רק לחוקק חוקים על אכיפת שכר מינימום, אלא גם לקדם את החקיקה שנמצאת על שולחן הכנסת בכל מה שנוגע להעלאת שכר המינימום בצורה משמעותית, כך שיאפשר חיים בכבוד לאנשים שמתפרנסים ממנו.

מוחמד ברכה: הסעיף הראשון בהצעת החוק גם הוא סעיף מאוד חשוב.

מוחמד ברכה: לא כל עובד הוא אשף בחוקי העבודה ויכול לדעת מה הן זכויותיו ומה הן חובותיו, ולכן עצם העובדה שיהיה פירוט של זכויות העובד בכל מקום עבודה, זה דבר שיכול להוות מדד אמיתי, נגיש וזמין לכל עובד על מנת לדעת את זכויותיו, לדרוש אותן ואפילו להילחם עליהן.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת מוחמד ברכה.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת איוב קרא, ישראל כץ, האשם מחאמיד – אינם נוכחים.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, במצב הכלכלי הקיים היום מעסיקים רבים מנצלים את המצוקה של העובדים, את הרצון שלהם שלא להיות מובטלים, ומחייבים אותם לעבוד בתנאים קשים מאוד, הן מבחינת השכר והן מבחינת התנאים האחרים.

טלב אלסאנע: ידוע על מקרה של עורך-דין שהעסיק מתמחה ללא תשלום שכר.

טלב אלסאנע: לדעתי, תופעה זו קיימת לא רק לגבי אותו עורך-דין, אלא לגבי הרבה עורכי-דין שמעסיקים מתמחים ומנצלים את המצוקה והרצון שלהם לעבור את ההתמחות, ושוללים מהם את הזכות הבסיסית לקבל את שכרם.

טלב אלסאנע: הוא הדין לגבי חברות כוח-אדם, שהרווח שלהן הוא בהפרש בין השכר שמקבלים מהמעסיק בפועל לבין השכר שמשלמים לאותו עובד של חברת כוח-אדם.

טלב אלסאנע: ככל שהם מנצלים את העובד יותר, הרווח שלהם גבוה יותר.

טלב אלסאנע: לכן חשוב מאוד החוק הזה על מנת לעמוד על זכויותיו של העובד, להבטיח שהמעביד ישלם את מלוא שכר המינימום, שבא להבטיח הכנסה מינימלית, הכנסה שתשמור על קיום חיים מכובדים לאותו עובד ולמשפחתו.

טלב אלסאנע: רבותי, אני אתמוך בחוק זה, ובהזדמנות זו אני רוצה לציין אירוע שהיה ביום חמישי שעבר.

טלב אלסאנע: צעיר מהנגב בשם באסם אבו-סביית היה ביום חמישי בשעה 12:25 באזור התפר שבין באר-שבע לדהריה, ממש מאות מטרים בצד של הגדה המערבית לכיוון דהריה.

טלב אלסאנע: הוא נתבקש על-ידי המשטרה לעצור.

טלב אלסאנע: הוא עצר.

טלב אלסאנע: הם תפסו את הרכב שלו.

טלב אלסאנע: הוא הרגיש שהוא מאוים על-ידי השוטרים ונס על נפשו.

טלב אלסאנע: הוא לא היה מצויד בשום נשק, לא חם ולא קר, ולא סיכן חיים של איש.

טלב אלסאנע: שוטרים שהיו במקום ירו בו שתי יריות – אחת פגעה בראש והשנייה בלב.

טלב אלסאנע: הכדור שפגע בלב, פגע בלבו של המנוח, באסם אבו-סביית, אבל גם בלבם של מאות אלפי אנשים שמעוניינים בחיים מכובדים ובתקווה להמשיך ולחיות בשלום כאן.

טלב אלסאנע: באווירה המטורפת שאנחנו חיים בה יש חובה גדולה, לדעתי, במיוחד מצד המשטרה, לנהוג בזהירות.

טלב אלסאנע: לדעתי, הגישה הזאת של יד קלה על ההדק, מייד לשלוף ולירות, זה דבר מסוכן.

טלב אלסאנע: קודם יורים, אחר כך חושבים ואחר כך שואלים שאלות.

טלב אלסאנע: על מנת שלא להכתים את כל המשטרה באחריות לאותו יורה או יורים, אני מפנה קריאה לשר לביטחון פנים ולשר המשפטים לפעול באופן מיידי על מנת לחקור ולעצור את היורים ולהעמיד אותם לדין על עבירה של הריגה, אם לא יותר חמור מזה.

טלב אלסאנע: אזרח שיצא מביתו בריא ושלם, זכותו לחזור לביתו בריא ושלם.

טלב אלסאנע: אנחנו לא מוכנים לעבור בשתיקה על מקרים כגון אלה, ואסור לנו, לכולנו, ערבים ויהודים כאחד, לעבור לסדר-היום על אירועים קשים וחמורים כאלה.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת אורי יהודה אריאל – אינו נוכח.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

שמואל הלפרט: אחריו – חברי הכנסת יגאל ביבי, עסאם מח'ול ותאופיק חטיב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, זו הצעת חוק טובה, ואנחנו נתמוך בה, כמובן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לציין, שמדובר במיוחד בתיקונים אשר יבטיחו שכל מעביד יהיה חייב להציג במקום העבודה את זכויותיו של העובד לפי חוק שכר מינימום, ואם יהיו חילוקי דעות לגבי אי-תשלום שכר מינימום, חובת ההוכחה תהיה על המעביד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה גם חשוב מאוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא רק זאת, אלא שלפי הצעת החוק, מעביד שלא יקיים את התחייבויותיו לפי חוק זה יהיה צפוי לענישה פלילית, לרבות מאסר או קנס נכבד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בנוסף מוצע, שכל התנאים של החוק יהיו תנאים שנכתבו בחוזה ההתקשרות בין העובד למעביד, וכי כל ההליכים לפי חוק זה, אם יהיה צורך בהם, יהיו בדיון מהיר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל הנקודות האלה טובות ומצוינות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני אומר את עיקר הדברים שלי בשפה הערבית, למאזינינו דוברי שפה זו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום, חברי המאזינים במגזר הערבי, שלום עליכם ורחמי האל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: החוק אשר אנו דנים בו הוא חוק הבטחת תשלום מינימום לכל העובדים, כך שלא יהיה ניתן להעסיק עובד ללא מתן תשלום מינימום זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שיפר את החוק הזה, יהיה נתון להליכים פליליים ולעונשים בבתי-המשפט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא רק זאת, אלא שעל כל מעסיק לתלות במקום נגיש מודעה פומבית שתסביר ותיתן לכל העובדים אפשרות להתוודע לזכויותיהם לפי החוק, וכן לזכותם לקבל את שכר המינימום ולא פחות מכך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת ועוד, במקרה שקיים סכסוך סביב תשלום או אי-תשלום משכורת בגובה שכר המינימום הנדרש, חובת ההוכחה היא על המעסיק; כלומר, עליו להוכיח שהוא אכן שילם את המשכורת בגובה שכר מינימום ומעלה, ואין חובת ההוכחה על העובד שהוא לא קיבל את המשכורת הנדרשת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לצד כל זאת, כאשר המעסיק לא מבצע צעדים וחובות אלו, הרי שהוא מבצע עבירה פלילית, שבעקבותיה עלול הוא להישלח לכלא, לתקופה של עד שנה תמימה, או שיושתו עליו קנסות גבוהים מאוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: צעדים אלו הם לפי החוק, ומי שיפר אותו יינקטו נגדו הליכים מהירים יותר מההליכים האחרים בבתי-המשפט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נשארה נקודה נוספת בעניין זה, והיא שכל מה שמוצע בחוק זה יהפוך, גם זאת לפי החוק, לחלק מההסכם בין המעסיק לעובד, כך שהתניות אלו יחייבו את שני הצדדים; וביסודן הן מחייבות את המעסיק, בשל החובה המוטלת עליו להוציא לפועל צעדים אלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לכולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת דהאמשה.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת יגאל ביבי – אינו נוכח.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת עסאם מח'ול – אינו נוכח.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת תאופיק חטיב – אינו נוכח.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

שמואל הלפרט: אחריו – חבר הכנסת אליעזר זנדברג, ואחריו – חברי הכנסת גדעון עזרא, זאב בוים, יובל שטייניץ ואבשלום וילן.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חושב שהצעת החוק שמונחת לפנינו היום לקריאה ראשונה היא הצעת חוק טובה, אפילו טובה מאוד, והיא באה לתקן דברים שלא היו ברורים למספר גדול של עובדים, שלא ידעו את זכויותיהם וחובותיהם במקום העבודה.

מוחמד כנעאן: הצעת החוק באה לתקן דבר זה על-ידי חיוב המעביד להציג במקום העבודה כרזה ובה פירוט זכויות העובד לפי החוק.

מוחמד כנעאן: אני חושב שטוב עשו מציעי החוק.

מוחמד כנעאן: בין יתר הזכויות של העובד מופיע הנושא של שכר המינימום, אשר, לצערי הרב, בהרבה מקומות עבודה אין משלמים אותו ומנסים להתחמק ממנו ולעקוף אותו.

מוחמד כנעאן: כאשר יש כרזה כזאת שבה מפורטות כל הזכויות, יש בכך כדי לאפשר לעובד לדעת את זכויותיו.

מוחמד כנעאן: אני חושב שכאשר מדובר במאסר של שנה או קנס לפי סעיף 61(א)(4), זה אולי ירתיע הרבה מעסיקים מהפרת החוק או מאי-מילוי תנאי חוק זה.

מוחמד כנעאן: היום, לאור המצב הכלכלי הקשה ולאור הגזירות הכלכליות של הממשלה, שהולכות ומכבידות יום-יום ושעה-שעה על המשפחות ברוכות הילדים, על השכבות החלשות, על הפריפריה, על היישובים הערביים, אני חושב שיש מקום לעמוד על כך שהעובדים יקבלו את שכרם כמקובל בחוק.

מוחמד כנעאן: על כן, אדוני היושב-ראש, אני אתמוך בהצעת החוק הזאת, ואני מקווה שהיא אכן תקדם ותשפר את מצב העובדים ותעמיד אותם על זכויותיהם בכל מקומות העבודה בארץ.

מוחמד כנעאן: תודה.

שמואל הלפרט: תודה רבה לחבר הכנסת מוחמד כנעאן.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת אליעזר זנדברג – איננו נוכח.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת גדעון עזרא, זאב בוים, יובל שטייניץ, אבשלום וילן, אלי כהן, מיכאל קליינר, אברהם רביץ, אברהם הירשזון, מיכאל איתן, זהבה גלאון וחוסניה ג'בארה.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת נסים זאב, ואחריו – חבר הכנסת מאיר פרוש, ואם הוא לא יהיה – חבר הכנסת עסאם מח'ול.

עסאם מח'ול: – – –

שמואל הלפרט: לפנים משורת הדין.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, החוק בא להגן על זכויות ציבור העובדים, ובעקבות כך הוא בא לחייב את המעביד להציג כרזה הבולטת לעין, שבה יפורטו זכויות העובד, לרבות גובה שכר המינימום, והשר גם יקבע את השפות שבהן תפורסם הכרזה.

נסים זאב: לדעתי, יש כאן אשליה שהחוק יצמצם את ממדי האבטלה.

נסים זאב: תוכנית החירום הכלכלית של ראש הממשלה ושר האוצר תמשיך להמיט אסון כלכלי, האבטלה הגואה תמשיך לעלות כלפי מעלה ומספר המובטלים במדינת ישראל, שכבר מתקרב ל-300,000, ימשיך לעלות.

נסים זאב: לפי תוכנית החירום הכלכלית, לא נצמצם לא את ממדי העוני ולא את ממדי האבטלה.

נסים זאב: בנושא זכויות העובד, כולנו בעד שמירת זכויות העובד, אבל אני רוצה לומר לכם מה מתפתח פה, במדינת ישראל, ולא נחיה באיזו אשליה.

נסים זאב: תראו מה קורה בחברות כוח-אדם.

נסים זאב: פעם כמעט 90% מהעובדים בחברות כוח-אדם היו חוקיים-רשמיים.

נסים זאב: היום רוב העובדים בחברות כוח-אדם הם בלתי ליגליים, כלומר אין צורך בדיווחים.

נסים זאב: אני בעד זה שנשמור על זכויות העובד ושהעובד יקבל את שכר המינימום, אבל אני מודיע לכם, שמה שיקרה בחברות כוח-אדם, שהיום כולנו משתמשים בהן כי זה שוק זול, הוא שרוב העובדים יהיו לא ליגליים, העובדים הזרים יתרבו.

נסים זאב: כשראש הממשלה מדבר על רשמיים, על עוד 6,000 תאילנדים, צריכים לזכור שעוד 60,000 באים מסין, ולנו אין שליטה על אותם עובדים ועל אותם מספרים.

נסים זאב: האסון הגדול ביותר הוא שהסינים מגיעים לכאן עם בני משפחותיהם, ואם אנחנו מדברים על רוב יהודי במדינת ישראל – בתוך עשר שנים, בלי שום קשר ל"קו הירוק" או לפלסטינים, אם הם מחוברים אלינו או לא, ריבוי העובדים הזרים במדינת ישראל והתלות בהם ייצרו מצב של רוב לא-יהודי במדינת ישראל, וזה לא משנה אם הם פה טוריסטים, עובדים זרים או תושבים.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת נסים זאב, נא לסיים.

נסים זאב: אני רוצה להתייחס רק לנקודה אחת ויחידה, והיא חשובה: לדעתי, יש הגזמה בהצעת החוק – להטיל שנה מאסר בפועל על מעביד שלא עמד בתשלום שכר המינימום.

תמר גוז'נסקי: למה?

תמר גוז'נסקי: כמה מעבידים כבר ישבו בכלא על זה שהם לא שילמו שכר מינימום?

נסים זאב: אני לא יודע.

נסים זאב: אני חושב שאף אחד לא ישב.

תמר גוז'נסקי: אף אחד.

נסים זאב: נכון.

נסים זאב: אז לא צריכים כל כך להגזים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם עכשיו – – –

נסים זאב: אני מקבל את הקנס, כלומר מ-9,500 שקל ל-15,000 שקל.

נסים זאב: אבל, להגזים – – –

תמר גוז'נסקי: כמה זה קנס?

תמר גוז'נסקי: קנס של 90,000 שקל – בסדר?

נסים זאב: לא.

נסים זאב: אני לא חושב.

נסים זאב: גם לא צריכים להגזים.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך, שמה שיקרה – וזה החשש שלי, ואת תראי את זה בפועל, והיום זה במציאות – הוא שיותר ויותר עובדים לא ליגליים, זה מה שיהיה בחברות כוח-אדם.

נסים זאב: זה מה שיהיה במדינת ישראל.

נסים זאב: את אולי תגני על ציבור עובדים מסוים, אבל אין פה שום הגנה על זכויות העובד, כי לא יהיו עובדים ליגליים.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

שמואל הלפרט: סגן השר חבר הכנסת הרב מאיר פרוש, ואחריו – חבר הכנסת עסאם מח'ול.

דוד טל: אין סגן שר.

שמואל הלפרט: עוד יהיה.

מאיר פרוש: חבר הכנסת.

טלב אלסאנע: למה אתה מעליב אותו?

שמואל הלפרט: על שם העבר ועל שם העתיד.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני כמובן אשמח להצטרף לאלה שיצביעו בעד החוק שמוגש כאן, אבל אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולהתייחס למה שקרה היום כאן במליאת הכנסת – מעשה שלדעתי לא ייעשה, והפעם זה נעשה על-ידי מפלגת העבודה.

מאיר פרוש: בשבוע שעבר נעשו דברים על-ידי הליכוד, והיום זה נעשה על-ידי מפלגת העבודה.

מאיר פרוש: היום אני רוצה להתייחס לנושא הזה.

מאיר פרוש: אנחנו כבר שכחנו, אבל לפני שלוש שנים היו בחירות, ומי שניצח בבחירות ההן היה אהוד ברק.

מאיר פרוש: הוא נבחר להיות ראש הממשלה.

מאיר פרוש: מאחר שהוא הרכיב קואליציה כפי שהוא הרכיב אותה, יהדות התורה אמרה שהיא לא מצטרפת לקואליציה ולא לוקחת תפקידים.

עזמי בשארה: אז לא היה משחן?

מאיר פרוש: זה היה לפני המשחן.

מאיר פרוש: במסגרת הדברים שנעשו אז, מפלגת העבודה נתנה ליהדות התורה את שלושת המקומות בוועדת הכספים.

שמואל הלפרט: שני מקומות.

מאיר פרוש: מתקן אותי היושב-ראש: שני מקומות.

מאיר פרוש: מקום אחד הגיע ליהדות התורה, ושני מקומות – על חשבונה של מפלגת העבודה.

מאיר פרוש: אני חייב לומר, שזו היתה זכות למפלגת העבודה, שבמקום שניים מטעמם ישבו שני נציגים של יהדות התורה, נוסף על אלה מש"ס – שלושה שישבו מש"ס – ואולי עוד חברים טובים.

מאיר פרוש: זו בהחלט זכות למפלגת העבודה, שבמקום נציגיהם ישבו שני נציגים של יהדות התורה.

מאיר פרוש: לדעתי, הם עשו דברים טובים למען עם ישראל, למען החברה בישראל, ואולי גם הגנו מפני דברים מסוימים שאולי פוגעים גם בתורת ישראל.

מאיר פרוש: זו זכות בשביל מפלגת העבודה.

מאיר פרוש: אני לא יודע משום מה – באמת שאני לא יודע משום מה, ולא שמפלגת העבודה היא זו שמנהיגה היום את הממשלה, היא לא מנהיגה את הקואליציה – אבל כנראה מסיבות קנטרניות, מסיבות של אמוציות מסוימות, כנראה כדי להתנגח, להתנקם ולפגוע, באו היום, ואף שיושב-ראש מפלגת העבודה בנימין בן-אליעזר צלצל לאחראים פה בבניין מטעם מפלגת העבודה ואמר להם לא לפגוע באותם שני חברים של יהדות התורה, חבר הכנסת יוסי כץ, יושב-ראש ועדת הכנסת, קיבל הוראה מפורשת אחרת מיושב-ראש סיעת העבודה אפי אושעיה, והוא עלה לדוכן לפני כשעה וחצי והודיע על חילופין.

מאיר פרוש: לקחו מיהדות התורה את שני המקומות של מפלגת העבודה, וישבו במקומם נציגים ממפלגת העבודה.

מאיר פרוש: אף שעברו כמעט כשלוש שנים מאז המקרה הזה ונעשו דברים טובים על-ידי נציגי יהדות התורה, כנראה ליהדות התורה יש עוד זכויות.

מאיר פרוש: הזכויות שיש ליהדות התורה הן שהם באמת התנתקו ממפלגת העבודה.

מאיר פרוש: העובדה היא שמפלגת העבודה פגעה בנו, ולדעתי ללא כל סיבה, כי אם רצו להתנקם בנו כבר היו להם מספיק סיבות, כאשר פרשנו מהקואליציה וכאשר הצבענו עבור שרון.

מאיר פרוש: אבל, לדעתי, היום עשו את זה מסיבות אחרות, כי ליהדות התורה, לאגודת ישראל ולדגל התורה, יש זכויות רבות, שגרמו לנו להתנתק ממפלגת העבודה.

מאיר פרוש: אני אומר את זה בדיון על הנושא הזה.

מוחמד ברכה: – – –

מאיר פרוש: כנראה אני גם אצטרך לומר שיש ליהדות התורה זכויות על כך שהליכוד מתנתק מאתנו.

מאיר פרוש: תודה רבה.

מוחמד ברכה: לא להצביע ברק – הם יכולים עוד למחול לכם.

מוחמד ברכה: אבל לא לשרת את שרון?

מוחמד ברכה: השתגעתם?

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת הרב מאיר פרוש.

שמואל הלפרט: עתה חבר הכנסת עסאם מח'ול, אחרון הדוברים.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, האזנתי לדברי חבר הכנסת נסים זאב וחשבתי: מה פתאום הוא מתנפל בצורה כזאת על האינטרסים של הציבור החלש, הספרדי והחרדי, שמצביע דווקא בשבילו?

עסאם מח'ול: מה פתאום הוא מחפש את האינטרס של בעלי חברות כוח-אדם, ומנסה לחשוב כביכול במטרה לצמצם את התופעה של עבודה זרה, תופעה של אנשים לא-יהודים שיגיעו למדינה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא עבודה זרה.

מוחמד ברכה: עובדים זרים, ולא עבודה זרה.

עסאם מח'ול: עובדים זרים, כן.

עסאם מח'ול: זה נכון מבחינת השפה, אבל אתם מדברים על הקונטקסט התרבותי של – – –

עזמי בשארה: יש להם עבודה זרה פה בארץ-ישראל.

עסאם מח'ול: בכל זאת אני חושב שהוא טועה ומטעה בעניין הזה, כיוון שדווקא הדאגה לציבור העובדים ודווקא הדאגה לשכר המינימום ולאכיפה – בסופו של דבר יש חוק צודק, ואנחנו נאבקים על זה שיאכפו אותו, ורק על-ידי אכיפת החוק הזה אפשר לייצר מציאות שבה אין צורך לייבא עובדים זרים ואין צורך לחפש עבודה זולה, אלא אפשר לטפל בבעיה של אותם מובטלים שיש בארץ.

עסאם מח'ול: במקרה הזה לא משנה – ואני מתפלא עליך, שדווקא כשאתה מתייחס לנושא הזה, אתה מתייחס ליהודי וערבי ולא-ערבי ולא-יהודי ועובדים זרים וכו' – נקודת המוצא חייבת להיות נקודת מוצא של צדק חברתי.

עסאם מח'ול: כל זמן שאתה פוגע בזכויות העובדים, כל זמן שאתה מייצב מצב של אבטלה קבועה, מבנית, אתה מייצר את תשתית הפגיעה באותן שכבות חלשות, השארתן במקום שלהן, הנצחת העוני שלהן, הנצחת המצב הבלתי-נסבל שהן נמצאות בו.

שמואל הלפרט: נא לסיים, חבר הכנסת מח'ול.

עסאם מח'ול: ולכן, לדעתי, צריך לראות בהצעת החוק הזאת עוד חגורת ביטחון שתבטיח שלא רק שלא ייפגעו המובטלים, אלא שגם לא ייפגעו העובדים, כי הממשלה שלנו, הממשלה שישנה, הממשלה הקודמת והממשלות בישראל משתמשות באבטלה המבנית הזאת כדי לפגוע בתנאי העבודה של אלה שעובדים.

עסאם מח'ול: זו בדיוק הנקודה שבה מתחבר החוק הזה, זו בדיוק הנקודה שבה בא החוק לטפל, כדי לאפשר חיים בכבוד תוך הבטחת עבודה בכבוד.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת עסאם מח'ול.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק שכר מינימום (תיקון – הגברת האכיפה), התשס"ב–2002, של חברי הכנסת דוד טל, תמר גוז'נסקי וצבי הנדל.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה.

שמואל הלפרט: מי בעד?

שמואל הלפרט: מי נגד?

שמואל הלפרט: מי נמנע?

שמואל הלפרט: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 20 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שכר מינימום (תיקון – הגברת האכיפה), התשס"ב–2002, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, רוב של 20 תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים – אני קובע, שהצעת חוק שכר מינימום (תיקון – הגברת האכיפה), התשס"ב–2002, אושרה בקריאה ראשונה, והיא עוברת לוועדת העבודה והרווחה להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

שמואל הלפרט: (קריאה ראשונה)

שמואל הלפרט: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 6) (עובד העומד בראש משפחה חד-הורית), התשס"ב–2002, של חברת הכנסת תמר גוז'נסקי וקבוצת חברי הכנסת.

שמואל הלפרט: תציג את הצעת החוק חברת הכנסת גוז'נסקי.

שמואל הלפרט: בבקשה.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבדת להציג בפני הכנסת לקריאה ראשונה את הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 6) (עובד העומד בראש משפחה חד-הורית).

תמר גוז'נסקי: הצעת החוק הזאת הוצעה על-ידי חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול, ענת מאור, נעמי חזן ואנוכי בשלוש הצעות חוק נפרדות, שאוחדו בוועדה.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, המשפחות החד-הוריות הן ללא ספק אחת הקבוצות הנפגעות ביותר מהקיצוצים בתקציב – גם מהקיצוצים שכבר היו בחודש פברואר וגם מהקיצוצים שנכללים עכשיו בתוכנית החירום.

תמר גוז'נסקי: המשפחות האלה יסבלו מהקיצוץ בקצבאות הילדים, מהקיצוץ בהבטחת הכנסה, משחיקת שכר המינימום, מהקיצוץ החריף בסיוע בשכר דירה, וכמובן מהירידה ברמת שירותי הבריאות והחינוך, שתפגע בהן כמשפחות מקופחות יחסית גם בשל העובדה שיש מפרנס אחד – אם ראש המשפחה, האם או האב, עובד – וגם בשל העובדה שבדרך כלל מדובר במשפחות שיש להן עבר של בעיות חברתיות ואישיות.

תמר גוז'נסקי: אני מדברת על משפחות של נשים גרושות, אני מדברת על נשים אלמנות ועל בעיות קשות אחרות.

תמר גוז'נסקי: לפעמים אנחנו נמצאים בדילמה, האם נוכח ההחמרה במצבן של השכבות המקופחות, ובכלל זה המשפחות החד-הוריות, על-ידי מערכת שלמה של מדיניות ממשלתית שפוגעת בהן כמעט בכל התחומים וגורמת להן לסבול ממצוקה גוברת – ומשפחות רבות בקרב המשפחות האלה נמצאות בעשירונים התחתונים וגם מתחת לקו העוני – אנחנו נעסוק בתיקונים שבאים לשפר את מצבן של המשפחות האלה, אבל לאו דווקא בתחומים הגורליים האלה.

תמר גוז'נסקי: ואני מוכרחה לומר שזו דילמה לא קלה ולא פשוטה.

תמר גוז'נסקי: יצא כך שדווקא השבוע, לאחר שהכנסת אישרה בקריאה ראשונה את התוכנית החמורה של הקיצוצים והגזירות, אנחנו מביאים לקריאה ראשונה הצעת חוק שכבר נדונה בקריאה טרומית לפני חודשים ורק עכשיו הגיעה לקריאה ראשונה, והיא עוסקת בעצם בעניין דמי מחלה.

תמר גוז'נסקי: לפי החוק הקיים, עובד שיש לו ילד שטרם מלאו לו 16 שנה יכול לזקוף עד שמונה ימי היעדרות מעבודה בשל מחלת הילד, כאשר ב"ימי מחלה" מדובר על ימי המחלה הצבורים של אותו עובד במקום העבודה.

תמר גוז'נסקי: החוק הזה לא הביא בחשבון את מצבן המיוחד של משפחות חד-הוריות, שבהן בעצם ראש המשפחה – בדרך כלל האם – ממלא בפועל את התפקיד של שני ההורים.

תמר גוז'נסקי: לכן הצעת החוק שמונחת לפניכם מציעה, שהורה יחיד יוכל לזקוף, במקום שמונה ימים, עד 12 יום בשנה של היעדרות בשל מחלת הילד.

תמר גוז'נסקי: אני מוכרחה לומר, שגם כשהצעת החוק הזאת תעבור, היא תעזור במידה מסוימת לקבוצה מסוימת של משפחות חד-הוריות, אבל אנחנו נתקלים בקשיים רבים מאוד כאשר מדובר בילדים שיש להם מחלות כרוניות או מחלות ממאירות או ילדים עם נכויות קשות, ולא אחת אם חד-הורית לילד כזה לא יכולה בעצם לעבוד, כי שום מקום עבודה לא מוכן להחזיק אותה.

תמר גוז'נסקי: כך שבעצם אנחנו יכולים לעזור לחלק מהנשים – בדרך כלל נשים – שעומדות בראש משפחה חד-הורית, שהן גם מועסקות וגם צוברות ימי מחלה וגם יכולות לנצל את ימי המחלה האלה.

תמר גוז'נסקי: לכן, חברי הכנסת, אני מבקשת שתתמכו בהצעת החוק הזאת, שתחזור לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

תמר גוז'נסקי: תודה רבה.

שמואל הלפרט: תודה לחברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

שמואל הלפרט: ראשון הדוברים – חבר הכנסת מוחמד ברכה.

שמואל הלפרט: אחריו – חבר הכנסת עסאם מח'ול.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אחד היתרונות של החברה המסורתית היה בכך שהיא יכלה למלא כל מיני תפקידים כלפי ילדים במצבים של נזקקות לטיפול או לתשומת לב.

מוחמד ברכה: הנקודה השלילית בחברה המסורתית, העובדה שהאשה סמוכה באופן מוחלט על שולחנו של הגבר, גם עיכבה תמיד כל מיני מהלכים של עצמאות של נשים וכו', ולכן לתופעה החיובית הזאת של עצמאות האשה יש כנראה גם תוצאות של התרחבות מה שקרוי מוסד הגירושין מול מוסד הנישואין והתא המשפחתי, והתופעה הזאת הולכת ומקבלת ממדים חברתיים שאסור להתעלם מהם.

מוחמד ברכה: הצעת החוק באה קודם כול כדי להגן על ילדים.

מוחמד ברכה: אנשים מבוגרים יכולים לבחור בכיוון חייהם, לאן הם ילכו ואיך הם יחיו ועם מי הם יחיו, אבל אסור שהילד ישלם את המחיר.

מוחמד ברכה: לכן הצעת החוק הזאת, שבאה לתת תשומת לב לילד בזמן שהוא חולה וכשהוא זקוק להורה שלו, ההורה היחיד במקרה שאנחנו דנים בו, שהוא יעמוד לצדו – הצעת החוק הזאת באה במקום ובזמן הנכון.

מוחמד ברכה: המצב של ילדים ושל שירותים רפואיים ושל הצטמקות סל הבריאות, אלה גורמים שמכבידים מאוד על הציבור בכלל, אבל על ציבור הילדים בפרט, על אחת כמה וכמה כאשר מדובר על כך שסל הבריאות היום, שהוא המינימלי, הוא מנת חלקם של הרבה אנשים שחיים על שכר מינימום, אנשים שמקבלים דמי אבטלה, ולכן לפחות תשומת הלב האנושית הזאת נדרשת ונחוצה בימים האלה.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת מוחמד ברכה.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת עסאם מח'ול.

שמואל הלפרט: אחריו – חברת הכנסת ענת מאור.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת חשובה, אבל היא חשובה במיוחד כאשר היא באה בימים אלה, שבהם אנחנו עדים בצורה מוחשית ביותר למתקפה מתמשכת על אותו חלק בציבור, אותה שכבה חלשה בציבור, שאיננה יכולה ואיננה מסוגלת לקיים את עצמה או להגן על זכויותיה, וזה ציבור הילדים, שברפורמה האחרונה, ובכלל בתקציב שהבית הזה אישר לפני כמה חודשים, היינו עדים למתקפה ולהתעמרות בזכויותיהם, בקצבאות הילדים ובהטבות שמגיעות לילדים.

עסאם מח'ול: הכול מותקף, הכול ננגס והכול הופך להיות הדבר הראשון שמקצצים בו.

עסאם מח'ול: אני מקווה שגם אחרי שנאשר את הצעת החוק הזאת, לא נגיע בתוך כמה חודשים לבכות ולצעוק ולזעוק כאן שלא יקצצו את ההישג הזה שאנחנו משיגים.

עסאם מח'ול: במקרה הזה אנחנו לא מדברים על ילדים מעטים.

עסאם מח'ול: אנחנו לא מדברים על משפחות מעטות.

עסאם מח'ול: אנחנו מדברים על תופעה רצינית ומוחשית בחברה הישראלית, כאשר מדובר היום בכ-12% מהמשפחות שיש להן ילדים, שהן משפחות חד-הוריות.

עסאם מח'ול: החוק הזה בא לענות על צורך בחיי היום-יום לטפל בילד או בילדים במקרה של מחלה.

עסאם מח'ול: אני חושב שזה חוק ראוי, זה חוק שאפילו אי-אפשר להתנגד לו.

עסאם מח'ול: זה חוק שחייבים לתת דרכו איזו תקווה לאותן משפחות קשות-יום, שאין להן הרבה אלטרנטיבות אחרות.

עסאם מח'ול: תודה רבה.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת עסאם מח'ול.

שמואל הלפרט: חברת הכנסת ענת מאור – אינה נוכחת.

שמואל הלפרט: חברת הכנסת נעמי חזן וחבר הכנסת משה גפני – אינם נוכחים.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת נחום לנגנטל, ואחריו – חבר הכנסת אליעזר זנדברג.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת, שבאה בעצם להבטיח את ההבנה או הידיעה של העובדים את זכויותיהם, היא הצעה מאוד ראויה.

נחום לנגנטל: אבל אני רוצה לומר לכם, חברי חברי הכנסת, איזו הערה – – –

שמואל הלפרט: אנחנו כבר דנים בחוק אחר, חבר הכנסת לנגנטל.

שמואל הלפרט: אתה מדבר על החוק הקודם שנדון.

נחום לנגנטל: אז הטעו אותי.

נחום לנגנטל: יש כאן חברים בכנסת שהטעו אותי.

שמואל הלפרט: לא משנה, אתה יכול לדבר על מה שאתה רוצה.

נחום לנגנטל: אני רוצה לומר משהו עקרוני לגבי יחסי עובד ומעביד.

נחום לנגנטל: אני אומר את זה לחברי ההסתדרות, שעדיין סופרים את קולותיהם הנכונים, המזויפים והלא-מזויפים, מלפני שבועיים.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, המצב הזה שקיים היום במשרדי הממשלה, שבו נאלצים לקחת חברות כוח-אדם, ובכלל מעבידים שמחליטים לא להעסיק עוד עובדים, זה חלק מהעניין החמור שאנחנו ערים לו של העדר כושר ניהולי של המנהלים במדינת ישראל.

נחום לנגנטל: מה שקורה הוא, שכל האנשים שהיום מנהלים במדינת ישראל, אינם יכולים להזיז או להסיט עובד גם אם העובד מסרב לעשות את מה שהמעביד אומר לו, לא עושה את המוטל עליו, או אפילו מאחר והולך תמיד על הגבול העדין של יש או אין עילות מספיקות על מנת לפטרו מהעבודה.

נחום לנגנטל: ברוב המקרים ועדי העובדים וההסתדרות מגינים, עומדים על רגליהם האחוריות, ואינם מאפשרים לנהל את הדברים האלה.

נחום לנגנטל: מה התוצאה?

נחום לנגנטל: בגלל העדר הגמישות הניהולית של מנהלים, אין להם ברירה והם צריכים למצוא משהו שיעקוף את הנושא של מסגרת ועדי העובדים וההסתדרות.

נחום לנגנטל: לכן אין ברירה, וכך משתמשים בחברות כוח-אדם.

נחום לנגנטל: אני אומר, שאם ההסתדרות לא תבין שהיא לא צריכה להגן אוטומטית על כל העובדים, ואם ההסתדרות וועדי העובדים לא יבינו שהם לא צריכים לתת מטרייה לכל עובד, גם אם הוא עושה מעשים שלא צריכים להיעשות, שלא ילינו אחר כך על המעבידים או על השירות הממשלתי שהם לוקחים אנשים לא ראויים או שהם לוקחים אנשים דרך חברות כוח-אדם.

נחום לנגנטל: זה חלק מתהליך, ואם אתה רוצה שתהיה גמישות ניהולית, אתה צריך לאפשר למנהל לעשות את הדבר הזה.

נחום לנגנטל: אם אתה מאפשר למנהל לעשות את מה שהוא יכול לעשות, ממילא הוא יוכל לקחת עובדים בתקן, שיהיו חלק מוועדי העובדים ושיוכלו אחר כך גם לבחור.

נחום לנגנטל: זה דבר שצריך לקחת אותו לתשומת לבנו אם אנחנו רוצים באמת לשמר יחסי עובד ומעביד על-פי כל החוקים שאנחנו חוקקנו פה בכנסת, ולא רק תמיד להיזקק לחברות כוח-אדם שבאופן טבעי אנחנו גם נגד העסקתן.

נחום לנגנטל: תודה רבה, אדוני.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת לנגנטל.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת אליעזר זנדברג – אינו נוכח.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת זבולון אורלב – אינו נוכח.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת עזמי בשארה.

שמואל הלפרט: אחריו – חבר הכנסת האשם מחאמיד.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אגב הדיון על החוקים האלה נראה שיש ממש סוגיות אידיאולוגיות בכנסת.

עזמי בשארה: חבר הכנסת נסים זאב מדבר על כך שעיגון יתר על המידה של זכויות עובדים בחוק עלול לתרום לכוחן של חברות כוח-אדם, מכיוון שכך המעבידים יתחמקו מהחוק.

עזמי בשארה: אני חושב, שאם החקיקה היא חלקית, אומנם יש סכנה כזאת, אבל אם יש כוונה שהחקיקה באמת תסדיר יחסי עובד-מעביד, אחד החוקים שצריכים היו להתקבל הוא ביטול חברות העובדים, כי אי-אפשר להמשיך כך ואחר כך לתת מפלט לאנשים ללכת ולעשות חוקי עובדים.

עזמי בשארה: עכשיו אנחנו מדברים על חוק ראוי של זכויות של מי שעומד בראש משפחה חד-הורית, שיוכל לקחת 12 מימי המחלה שהצטברו לזכותו.

עזמי בשארה: זו כמובן התקדמות גם עם שכר המינימום ועם שעות העבודה, ואולי צריך להפחית את מספר ימי העבודה כמו במדינות מתוקנות, ולהפחית את שעות העבודה השבועיות כאחד מפתרונות בעיית האבטלה, ויותר לתת דחיפה לכוחות הייצור בזמן שאתה מפחית את שעות העבודה בתהליך הייצור כשיטה להילחם באבטלה.

עזמי בשארה: יש מענה אידיאולוגי לעמדה האידיאולוגית של חבר הכנסת נסים זאב, שאומר שאם אתה מכביד יותר מדי על המעבידים בזכויות, הם בעצם יעדיפו לא לקחת עובדים מוסדרים וללכת לקבלני כוח-אדם.

עזמי בשארה: זו לדעתי אמירה בנאלית של אנשי שוק חופשי מהסוג הגרוע ביותר ומהסוג הפרוע ביותר.

עזמי בשארה: אני חושב שאלה חוקים ראויים.

עזמי בשארה: אני חושב, שכל כיוון של הסדרת יחסי העבודה לטובת העובד ואי-מתן נושאים כמו רווחה, שעות עבודה, הורות וכו' לכוחות השוק – זו התקדמות בכיוון הנכון, וכמובן אנחנו מצביעים בעד זה.

עזמי בשארה: תודה.

שמואל הלפרט: תודה.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח.

שמואל הלפרט: חברת הכנסת נעמי חזן, בבקשה.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת שאול יהלום וישראל כץ – אינם נוכחים.

שמואל הלפרט: אחריה ידבר חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

נעמי חזן: אדוני היושב-ראש, חברתי וחברי חברי הכנסת, אני מודה לך על הסבלנות הכפולה שלך, אדוני היושב-ראש.

נעמי חזן: אני באה ברגע זה, אדוני היושב-ראש, מהשדולה למען משפחות חד-הוריות, לאחר שניהלנו בשדולה דיון ממצה על ההשפעות של תוכנית החירום הכלכלית, במרכאות כפולות, על משפחות חד-הוריות.

נעמי חזן: אני רוצה לומר, שאין ספק שמשפחות חד-הוריות ייפגעו יותר מכל קבוצה אחרת מהגזירות הכלכליות המתוכננות.

נעמי חזן: אם איחרתי ורצתי, זה מהסיבה הזאת, כי היינו חייבים לפתח אסטרטגיה כיצד למנוע ולבלום חלק מהצעדים האלה, ובעיקר את הפגיעה הישירה בסיוע בשכר דירה.

נעמי חזן: אם הגזירה הזאת, הפחתה של 50% מהסיוע בשכר דירה, תעבור, יהיו עשרות אלפי משפחות חד-הוריות ללא קורת-גג במדינת ישראל, ואני אומרת את זה באופן חד-משמעי.

נעמי חזן: כדאי שאנשים ידעו במה מדובר.

נעמי חזן: נקודה שנייה – כמובן, הקיצוץ המתוכנן בקצבאות יפגע דווקא באותן משפחות, שכיום חיות על גבול הפרנסה בכבוד, במרכאות כפולות.

נעמי חזן: הקיצוץ הזה יוריד אותן אל מתחת לקו העוני.

נעמי חזן: על כן, אני מתנצלת על האיחור, אבל הסיבה היתה טובה, והיא נוגעת ישירות להצעת החוק שאנחנו דנים בה.

נעמי חזן: פה יש הצעה לאפשר להורה יחיד ליטול עוד ארבעה ימי חופשה בשל מחלת ילד.

נעמי חזן: זאת הצעת חוק שהוגשה בנפרד על-ידי חברי כנסת אחדים, בהם גם אנוכי.

נעמי חזן: כשאני הגשתי בפעם הראשונה את הצעת החוק הזאת, בקדנציה הקודמת, הציעה את הצעת החוק עורכת-הדין ציפי ברקוביץ.

נעמי חזן: אני חושבת, שהמעט שאנחנו יכולים לעשות היום זה לפחות לתת קצת הרגשה טובה ולהעביר את הצעת החוק הזאת פה-אחד, ולסיים את הליך החקיקה במהרה.

נעמי חזן: זה דבר הגיוני, סביר, וחבל שלא חשבנו לקדם את הנושא קודם.

נעמי חזן: תודה רבה.

שמואל הלפרט: תודה לחברת הכנסת נעמי חזן.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

שמואל הלפרט: אחריו – חבר הכנסת איוב קרא, אם הוא לא יהיה – חבר הכנסת אלי כהן, ואם גם הוא לא יהיה – חבר הכנסת אורי יהודה אריאל.

תמר גוז'נסקי: חברת הכנסת נעמי חזן, אנחנו חשבנו גם חשבנו איך לקדם את הנושא, אבל זה היה תקוע, וגברתי יודעת היכן – במשרד הידוע, שבו תקועות הצעות חוק רבות ומשונות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק היא טובה וראויה, ולא אאריך בדברים עליה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל, כמנהגם של חברי כנסת בבית הזה, אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולהתריע על דברים קשים, תופעה מאוד רצינית וחמורה שפשתה בארצנו, בתקופה האחרונה במיוחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לציין את דברי חברי, חבר הכנסת טלב אלסאנע, לפני זמן לא רב בעניין הריגתו – הייתי אומר רציחתו, אף שאני לא אוהב להשתמש במושג הזה, במיוחד כאשר משתמשים או מתריסים במושג של רצח, כאשר הקורבן הוא מהצד האחר של הגבול; כל פלסטיני נגרם מותו, או בצורה כלשהי – –

עסאם מח'ול: מוצא את מותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – מוצא את מותו, וכל ישראלי נרצח, לא משנה מה, איך, מי ובאילו נסיבות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דרך אגב, אנחנו לא רק נגד רציחות ושפיכות דמים, אלא אנחנו גם נגד "מציאת מוות", חבר הכנסת מח'ול, ונגד גרימת מוות לכל אדם באשר הוא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרנו וחזרנו ואמרנו, ואנחנו חוזרים ואומרים בכל רגע ובכל הזדמנות, שאת חיי האנשים, את חיי האזרחים החפים מפשע, חייבים לשמור מכל משמר, ואם היוצא מן הכלל – גם לפי הבנתנו וגם לפי הבנת התרבות שלנו – שקוראים לו "מלחמה" הוא מחויב המציאות, גם למלחמה הזאת יש גבולות, וגם לנטילת חיי אדם יש הגבלות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש מלחמה ויש שדה קרב בצורה כלשהי, לפי הסכמים בין-לאומיים ותרבות בני-אדם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בהגבלות האלה, אפשר לסבול את המצב הזה, ואפשר לומר זאת בסוגריים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל לקדם את תופעת היד הקלה על ההדק?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא עובר יום, אדוני היושב-ראש, שלא נרצח פלסטיני אחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין יום שעובר בלי שהמחסומים יביאו להריגתם של תושבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה הפך זה שבועיים-שלושה למעשה יומיומי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המעשה של רציחתו של הצעיר בסאם אבו-סביית על הכביש הראשי ליד המחסום מחברון לכיוון באר-שבע היה המעשה האחרון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היה לי הכבוד להיות אצל המשפחה ולנחם אותה, לראות במו עיני עד כמה הפגיעה הזאת היא חמורה, ולשמוע איך החיילים מנעו מאדם שבמקרה הזדמן למקום להגיש עזרה לאותו פצוע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ירו בו באופן מכוון בחזה, וכתוצאה מכך הוא דימם למוות במשך דקות ארוכות, בלי שאפשרו גם לאדם שהזדמן למקום, לרועה צאן חברוני, להגיש לו עזרה כלשהי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אסיים, אדוני, במשפט אחד מסכם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני נתתי רק דוגמה לתופעה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו ערים למקרים שקרו באום-אל-פחם, בבקה-אל-ע'רביה, בבסמת ובזמר בשבוע האחרון.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת דהאמשה, זמנך תם.

שמואל הלפרט: אני מאוד מבקש שתסיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מסיים, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל התופעות האלה הן רק דוגמאות למדיניות של יד קלה על ההדק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המדיניות הזאת היא מדיניות נפשעת, היא מדיניות פושעת, היא מדיניות שאין למצוא לה הצדקה כלשהי, ושלא יטמנו את הראש בחול ויגידו שיש פה איזו דרך של התגוננות מפני צעד כלשהו, מפני תוקף או אפשרות של פגיעה בחפים מפשע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהמאשה.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת איוב קרא – אינו נוכח.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת אלי כהן – אינו נוכח.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת אורי יהודה אריאל, בבקשה.

שמואל הלפרט: אחריו – חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת היא הצעה ראויה וטובה, ויישר כוח ליוזמים.

אורי אריאל: המצב של משפחות מהסוג הזה, שעליהן מדבר החוק, הוא קשה בהרבה מאוד מובנים.

אורי אריאל: לא מעט הצעות חוק עולות פה, וחלקן הגדול יורד בגלל התנגדות של משרד האוצר או של גורמים אחרים.

אורי אריאל: ראוי ונכון יהיה שנאשר את החוק הזה ונסייע במעט לאותן משפחות שסבלן כה רב.

אורי אריאל: תודה.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת אורי יהודה אריאל.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

שמואל הלפרט: אחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בראשית דברי אברך את המציעים על הצעת החוק הזאת, שלדעתי יש בה מן הצדק.

מוחמד כנעאן: היא הצעת חוק סוציאלית, שעוזרת מאוד, מה עוד שמדובר על הורה יחיד שאמור לפרנס את המשפחה וגם לטפל בילדים קטנים, שלעתים קרובות הם חולים ואז הם זקוקים למישהו שיטפל בהם.

מוחמד כנעאן: זה הוגן מאוד שיינתנו להורה 12 ימי מחלה על חשבון ימי המחלה השנתיים, דבר שבהחלט ישפר במקצת את המצב ויעזור לו לטפל בילדיו או בילדו החולה.

מוחמד כנעאן: על כן אני חושב שזו הצעת חוק טובה מאוד.

מוחמד כנעאן: יש הרבה דברים שצריך לתקן בנושאים אלה ובנושאים אחרים, ועל כן, אדוני היושב-ראש, אני תומך בהצעת החוק ואני בעד קידומה המהיר, כי היא תעזור מאוד במיוחד למשפחות חד-הוריות, והיום הן רבות מאוד בארץ, וחובתנו לעזור להן ולקדם את ענייניהן.

מוחמד כנעאן: על כן, אדוני היושב-ראש, אני תומך בהצעת החוק.

מוחמד כנעאן: תודה.

שמואל הלפרט: אני מודה לך מאוד, חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

שמואל הלפרט: אחריו – חברי הכנסת ויצמן שירי, יובל שטייניץ, יגאל ביבי, אבשלום וילן, וכך הלאה.

טלב אלסאנע: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להודות לחברי חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, מוחמד ברכה ועסאם מח'ול, יוזמי הצעת החוק.

טלב אלסאנע: אני סבור שהצעת החוק הזאת היא נכונה ומצביעה על רגישות חברתית ועל דאגה לשכבות החלשות, מה גם שמדובר במשפחות חד-הוריות.

טלב אלסאנע: לכן אני אתמוך בהצעת החוק הזאת.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, היום פורסם בתקשורת, ששני צעירים מהנגב קשרו קשר כדי לתקוף איש משטרה, ואז היתה התנפלות כללית.

טלב אלסאנע: אנחנו עדים לתופעה, שכל דבר שמתפרסם זוכה מייד לליבוי העניין על-ידי קבוצת חברי כנסת או אנשי ימין, והעניין מפסיק להיות אותם שני חשודים, זה הופך להיות פסטיבל אחד גדול כלפי כלל האוכלוסייה הערבית במדינת ישראל.

טלב אלסאנע: אני התקשרתי כדי לברר במה מדובר.

טלב אלסאנע: מתברר שמדובר בשני צעירים, אחד מהם קטין, למטה מגיל 18, שעבדו במשך חודשים אצל ישראלי יהודי שיש לו שתי חוות חקלאיות.

טלב אלסאנע: הוא ניצל אותם, עשק אותם ולא שילם להם את שכרם.

טלב אלסאנע: היה ויכוח בינם לבינו על רקע תשלום השכר המגיע להם, ואז הוא העליל עליהם שהם ניסו לתקוף אותו.

טלב אלסאנע: הם בכלל לא ידעו שהם עובדים אצל איש שב"כ.

טלב אלסאנע: הם ידעו שהם עובדים אצל אדם בשם סיני, שיש לו חוות חקלאיות.

טלב אלסאנע: הם לא זרים לו, הוא לא זר להם, ויש ביניהם מערכת יחסים של עובד-מעביד, ובמסגרת מערכת היחסים של עובד-מעביד הוא לא שילם להם את שכרם, ואז הוא העליל שהם ניסו לתקוף אותו.

טלב אלסאנע: נוסף על שני העובדים היה עוד אדם מרצועת-עזה, והוא אמר ששני אלה קשרו קשר עם האיש מעזה כדי לתקוף את השוטר הישראלי.

טלב אלסאנע: באווירה הקיימת, עצם העובדה שמדובר בשני ערבים, והשלישי מעזה, זו כבר ראיה מרשיעה.

טלב אלסאנע: מה גם שמדובר ביהודי, ומה גם שהוא איש שירותי הביטחון, ואז עוצרים אותם ומפרסמים באמצעי התקשורת: נתפסו שני צעירים שניסו לתקוף איש ביטחון.

טלב אלסאנע: לדעתי, האווירה המורעלת הקיימת מאפשרת לאנשים שרוצים להתחמק מתשלום חובם להעליל עלילה.

טלב אלסאנע: צריך לבדוק את הגרסה של שני הצעירים שלא קיבלו את משכורתם, ובמקום לעצור אותם, לדעתי צריך לשחרר אותם ולעצור את המעביד שלא שילם את שכרם וגם מעליל עליהם.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת ויצמן שירי, יובל שטייניץ, יגאל ביבי, אבשלום וילן, אופיר פינס-פז, מיכאל איתן, תאופיק חטיב, חיים כץ, צבי הנדל, מיכאל קליינר, אברהם רביץ, אברהם הירשזון – אינם באולם.

שמואל הלפרט: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, בבקשה.

שמואל הלפרט: אחריה – חבר הכנסת זבולון אורלב.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני חושבת שהצעת החוק הזאת היא הצעה ראויה.

חוסניה ג'בארה: אנחנו נמצאים במצב של אבטלה גואה והולכת, וחייבים לעגן את ההיעדרות של ראש המשפחה החד-הורית בחוק, וזה נכון, כי אם ראש המשפחה החד-הורית ייעדר ממקום העבודה בלי רשות, מהר מאוד בעלי העסקים ובעלי המפעלים יבקשו ממנו ללכת הביתה.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק אומרת, שצריך לתת הזדמנויות שוות בעבודה לאשה ולגבר, וזאת כדי לתת לאב רשות להיעדר ממקום העבודה כאשר הילד שלו חולה.

חוסניה ג'בארה: הרי אנחנו יודעים שילדים רבים בישראל יש להם מחלות כרוניות והם זקוקים לאחד ההורים שילווה אותם לבית-החולים או למרפאה, ומי קרוב יותר לילד מאשר אחד מהוריו?

חוסניה ג'בארה: לכן חשוב מאוד שאנחנו נתמוך בהצעת החוק.

חוסניה ג'בארה: חברת הכנסת גוז'נסקי וחברי כנסת אחרים יעגנו את הזכות הזאת בחוק כדי שבעל עסק לא יוכל לפטר אדם ממקום עבודתו.

חוסניה ג'בארה: הרי אנחנו צריכים לחשוב גם על הורדת שעת אב להורה, כמו שיש הורדת שעת אם לילד או לתינוק.

חוסניה ג'בארה: היינו עכשיו בכנס שיזמה חברת הכנסת נעמי חזן למשפחות חד-הוריות, ושם דובר על כך שחשוב מאוד שהאב יהיה בבית לפעמים לפני הילד, כדי להכין כל מיני דברים.

חוסניה ג'בארה: לכן, יש כמה חוקים שצריכים לתמוך בהם, ואני מברכת את חברי הכנסת על הצעת החוק הזאת, במיוחד את חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

חוסניה ג'בארה: תודה.

שמואל הלפרט: תודה לחברת הכנסת חוסניה ג'בארה.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נוכח.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

שמואל הלפרט: אחריו – אחרון הדוברים, חבר הכנסת נסים זאב.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מודה לאדוני על שלפנים משורת הדין אפשר לי לדבר.

זבולון אורלב: אני חושב שהכנסת באמת צריכה לעזור להשלים ולחוקק את החוק הזה שיזמה קבוצת חברי הכנסת בראשותה של חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד הילד, מפני שפה יכולות להיות דעות שונות.

זבולון אורלב: יכולים להיות בינינו חילוקי דעות מאוד מאוד עמוקים באשר למעמד של משפחה חד-הורית, של בני זוג שאינם משפחה.

זבולון אורלב: אני נמנה עם אלה שהיו רוצים מאוד לעודד משפחה שבני-הזוג נשואים כדת וכדין, כדת משה וישראל.

זבולון אורלב: אלא שחרף כל חילוקי הדעות האלה, מה שחשוב הוא טובתו של הילד, וזאת אחת הדוגמאות לכך שאנחנו צריכים לשים בצד כרגע את כל החשבונות האחרים ולהגיד, לא מוצא חן בעיני משפחות חד-הוריות וכדומה, אולי אני מעודד זאת – לא.

זבולון אורלב: אני חושב שברגע שצריך לעזור לילד, צריך לעזור לילד מפני שהוא חסר ישע.

זבולון אורלב: וילד חולה, בוודאי מישהו צריך להשגיח עליו.

זבולון אורלב: כיוון שיש לנו חשבונות עם ההורים נפגע בילד?

זבולון אורלב: אבות אכלו בוסר ושיני בנים תקהינה?

זבולון אורלב: לכן אני חושב, שמנקודת המבט המוסרית הנכונה לא צריך לעשות חשבונות עם הילד.

זבולון אורלב: כל חוק שמסייע לשמירת שלמותו, לשמירת בריאותו, לשמירת בטיחותו של הילד, אנחנו צריכים לסייע בכך, ואת הוויכוחים נשאיר לדיונים על החוקים הקובעים מהי משפחה, מה מעמד המשפחה.

זבולון אורלב: על כך נתווכח ויכוחים נוקבים מאוד.

זבולון אורלב: לכן, גם אני מצטרף לחברי הכנסת וקורא לחברי לתמוך בחוק.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת זבולון אורלב.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת הרב מאיר פרוש, ואחריו – חבר הכנסת נסים זאב, אחרון הדוברים.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, סגן שר שחוזר להיות חבר כנסת ונואם נאום ראשון, הדין הוא שאסור להפריע לו?

שמואל הלפרט: זה כבר לא הנאום הראשון.

זבולון אורלב: אם הוא חוזר כחבר כנסת רגיל, אז אולי – – –

עזמי בשארה: חבר הכנסת נסים זאב צריך לברך אותו.

נסים זאב: – – –

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני כמובן אתמוך גם בחוק הזה.

מאיר פרוש: הוא חוק מאוד חשוב.

מאיר פרוש: נשאלתי על-ידי חברים מה אמרתי בחוק הקודם ביחס למה שעשתה מפלגת העבודה ליהדות התורה היום, וביקשו ממני הסבר.

מאיר פרוש: חשבתי שאני אנצל את הבמה ואומר שוב.

תמר גוז'נסקי: – – –

מאיר פרוש: בבית שלנו לא רואים טלוויזיה.

תמר גוז'נסקי: צופים אחרים.

מאיר פרוש: מה שאני רוצה לומר – כאשר מפלגת העבודה נתנה ליהדות התורה שני מקומות בוועדת הכספים, זה היה חלק מאיזו התדיינות קואליציונית.

מאיר פרוש: הלוא אנחנו לא לקחנו תפקידים.

מאיר פרוש: הם נתנו לנו את המקומות האלה בוועדת הכספים.

מאיר פרוש: אבל אחר כך אנחנו הקנטנו את מפלגת העבודה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, איך היה קורא לזה שר המשפטים דאז ביילין?

מאיר פרוש: שאנחנו מצביעים עם הליכוד בחוקים מקניטים.

מאיר פרוש: מה זה חוקים מקניטים?

מאיר פרוש: כאשר רצו להחזיר את אבו-דיס, הצבענו עם הליכוד.

מאיר פרוש: זה היה חוק מקניט, כי לדעת מפלגת העבודה היו צריכים להחזיר את אבו-דיס.

מאיר פרוש: כאשר הצבענו על כך שבמשאל עם צריך להיות רוב בעלי זכות בחירה ולא רוב בוחרים, זה היה חוק מקניט.

מאיר פרוש: כאשר דיברנו על כך שאת ירושלים, למשל, אי-אפשר להחזיר אלא רק עם רוב של 61 חברי כנסת, זה היה חוק מקניט לדעת מפלגת העבודה.

מאיר פרוש: כאשר הצבענו על זכות השיבה, זה היה חוק מקניט לדעת מפלגת העבודה.

מאיר פרוש: אף שהקנטנו את מפלגת העבודה, הם לא פגעו בנו.

מאיר פרוש: יתירה מכך, גם כאשר הצבענו עבור שרון ובפועל אולי תרמנו לנפילתו הגדולה של ברק, גם כשאת זה עשינו לפני שנה ושלושה חודשים, מפלגת העבודה לא לקחה את שני המקומות האלה.

מאיר פרוש: לכן אמרתי, אם הגענו היום למצב שמפלגת העבודה, כנראה מסיבות קטנוניות ואמוציות אישיות, באה ולקחה מאתנו שני מקומות, כי יש לנו זכויות, ליהדות התורה יש זכויות על-ידי כך שמפלגת העבודה לא תוכל לבקש מאתנו:

מאיר פרוש: אנחנו חברים שלכם, נתנו לכם מקומות בוועדת הכספים, תהיו אתנו כאן, אל תפגעו בנו.

מאיר פרוש: אולי יבואו אלינו בעוד איזו התרפסות או יבקשו שנבוא לקראתם – יש לנו זכויות ומן השמים סובבו את זה כך, אף שעשינו דברים חשובים, אותם שני חברים שהיו בוועדת הכספים על חשבון מפלגת העבודה, אבל מן השמים סובבו את זה כך, כי יש לנו זכויות ואין למפלגת העבודה כל עילה לבוא אלינו ולומר לנו: הנה.

מאיר פרוש: אני אמרתי ואני אומר שוב, כנראה גם עם הליכוד זה הולך בדרך הזאת, שהם לא יוכלו לבוא ולומר לנו: נתנו לכם, תעזרו לנו.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת הרב מאיר פרוש.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

מוחמד ברכה: כמובן אתה כועס על מפלגת העבודה – – –

מאיר פרוש: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – – אתם עדיין עומדים להיות מחוזרים על-ידי הליכוד.

מוחמד ברכה: – – –

מאיר פרוש: יבוא יום.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, נתבקשתי לברך את חבר הכנסת הרב מאיר פרוש, מאחר שאני מדבר אחריו.

שמואל הלפרט: הוא חבר כנסת ותיק, הוא לא נכנס עכשיו לכנסת.

נסים זאב: איך נאמר?

נסים זאב: וישן מפני חדש תוציאו.

נסים זאב: עכשיו הוא יצא מהממשלה והוא חבר כנסת.

נסים זאב: אני רוצה לומר, שלא ירחק היום, כבר בימים הקרובים הרב פרוש, אני בטוח, יחזור לכהן על כיסא ממלכתו.

מאיר פרוש: הם עדיין לא רוצים – – –

נסים זאב: המזל היחיד שיש לו, שהוא לא יצטרך אולי להישבע עוד פעם שבועת אמונים לממשלה.

נסים זאב: הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 6) באה לקבוע, שעובד שהוא הורה יחיד כהגדרתו בחוק משפחות חד-הוריות, יהיה זכאי להיעדר עד 12 יום בשנה על חשבון ימי המחלה – משמונה ימים ל-12 יום, עד כמה שאני מבין.

נסים זאב: לדעתי יש יותר ויותר ניצול, לאו דווקא של משפחות חד-הוריות, יש בכלל ניצול בנושא הזה של עובדים, שמנצלים ממש בנקל את ימי המחלה שלהם ומביאים אישור היעדרות בעקבות מחלה.

נסים זאב: אני חושב שבנושא הזה כן צריך להקפיד.

מוחמד ברכה: איך אתה יודע?

נסים זאב: אני במקרה ממונה על עובדים, יש לי קשר עם עובדים.

נסים זאב: כשעובד רוצה להביא אישור, קל לו להביא היום אישור.

נסים זאב: מה גם שמדובר בילד.

נסים זאב: הרבה יותר קל להוכיח שהילד חולה.

נסים זאב: אין לי בעיה עם עצם החוק, ואם באמת יש ילד חולה במשפחה חד-הורית – אני חושב שאולי זה קצת מעודד את המשפחות החד-הוריות ללכת במתכונת חיים כזאת, אבל אני בעצם מתנגד לה.

נסים זאב: אני חושב שגם משפחות ברוכות ילדים זכאיות לאותה מתכונת, ואני אסביר את עצמי.

נסים זאב: משפחה שיש לה עשרה ילדים ושני ההורים עובדים – אין שום סיבה שמשפחה חד-הורית, שיש לה ילד אחד או שניים, תהיה יותר זכאית מאשר משפחה ברוכת ילדים שיש לה עשרה ילדים ושני ההורים עובדים, ואם ילד חולה ההורה לא יהיה זכאי לנצל את ימי המחלה, אם באמת הילד חולה.

נסים זאב: אני רוצה לסיים במשפט אחד.

נסים זאב: לא דיברנו על הפיגוע הנורא שהיה אתמול בפתח-תקווה.

נסים זאב: שמעתי פה את חברי הכנסת שהתייחסו לתקרית שהיתה בנגב.

נסים זאב: באמת זו תקרית מצערת, לירות בשגגה באזרח.

נסים זאב: אני מאמין שפעלו על-פי הנהלים.

נסים זאב: הוא היה חשוד בעיניהם ולכן ירו בו.

נסים זאב: אנחנו באמת מצטערים.

נסים זאב: אבל צריך לזכור שאתמול היתה טרגדיה של מתאבד.

נסים זאב: יותר ויותר אנחנו רואים מתאבדים ילדים, ואנחנו רואים שההסתה בכלי התקשורת הפלסטינית עושה את שלה.

נסים זאב: אני חושב שאתם אולי מוסיפים שמן למדורה בזה שכל פעם אתם עולים לבמה הזאת ומנצלים כל תקרית.

נסים זאב: אני אומר, שאם היתה תקרית וצה"ל בעצם מביע את צערו על אובדן חיים, אל תנצלו את זה ותהפכו את זה למדיניות של צה"ל או למדיניות של משטרת ישראל לרצוח ערבים חפים מפשע.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 6).

שמואל הלפרט: מי בעד, מי נגד – אפשר להצביע.

שמואל הלפרט: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 6) (עובד העומד בראש משפחה חד-הורית), התשס"ב–2002, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, ברוב של 14 בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה, והיא עוברת להכנה לקריאה ושלישית בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

שמואל הלפרט: הישיבה הבאה תתקיים, בעזרת השם, מחר, יום רביעי, י"ח בסיוון התשס"ב, 29 במאי 2002, בשעה 11:00.

שמואל הלפרט: ישיבת הכנסת נעולה.