ישיבת מליאה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 312, 2002-06-03 00:00

אברהם בורג: אדוני ראש הממשלה, אדוני יושב-ראש האופוזיציה, חברי וחברת הכנסת, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

אברהם בורג: היום יום שני, כ"ג בסיוון התשס"ב, 3 ביוני שנת 2002.

אברהם בורג: ראשית, הודעה למזכיר הכנסת.

אברהם בורג: בבקשה.

א' האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

א' האן: הצעת חוק מס קנייה (טובין ושירותים) (תיקון – הפחתת מס על רכב וחלפים לרכב), התשס"ב–2002, מאת חברי הכנסת יורי שטרן ואליעזר כהן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – שאלון אימות), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תגמול משרת המילואים ב-90 הימים שקדמו למילואים), התשס"ב–2002, מאת חברי הכנסת מוסי רז וזבולון אורלב; הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – חובת דיווח משרדי וגופי ממשלה), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת איתן כבל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פדיון מניה של חבר אגודה שיתופית לתחבורה), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת אברהם יחזקאל; הצעת חוק בנק ישראל (תיקון – תקופת צינון), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת אברהם יחזקאל; הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – הנחה מארנונה), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת אברהם יחזקאל; הצעת חוק בנק ישראל (תיקון – תקופת צינון של עובדי בנק ישראל), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת אפי אושעיה; הצעת חוק סיוע לבן משפחה הסועד נפגע פעולות טרור, התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת אברהם הירשזון; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – גיל הבוחר), מאת חברי הכנסת מוחמד כנעאן ותאופיק חטיב; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – גיל הבוחר), מאת חבר הכנסת מוסי רז; הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון – ועדה מיוחדת), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון – הגבלה על הטלת מסים), מאת חבר הכנסת יוסף לפיד וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (פרסום עברו הפלילי של אסיר), התשס"ב–2002, מאת חברי הכנסת מוסי רז, משה גפני ואורי יהודה אריאל; הצעת חוק הספורט (תיקון – מתן ביטוי הולם לייצוג נשים), התשס"ב–2002, מאת חברת הכנסת יעל דיין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – היעדרות מעבודה של אם מאמצת), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת עמיר פרץ; הצעת חוק-יסוד:

א' האן: משאל עם, מאת חברי הכנסת יורי שטרן ואליעזר כהן; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – זכויות ראש הממשלה לאחר סיום כהונה), מאת חברי הכנסת יורי שטרן ואליעזר כהן; הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון – זכויות מעוכב), התשס"ב–2002, מאת חברי הכנסת יורי שטרן ואליעזר כהן; הצעת חוק-יסוד: נשיא המדינה (תיקון – זכויות נשיא המדינה לאחר סיום כהונה), מאת חברי הכנסת יורי שטרן ואליעזר כהן; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – הגבלת סמכויות הממשלה), מאת חברי הכנסת יורי שטרן ואליעזר כהן; הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון – פומביות הדיון בתובענות אזרחיות בין בני משפחה), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק סדרי השלטון והמשפט (העיר ירושלים), התשס"ב–2002, מאת חברי הכנסת יורי שטרן ואליעזר כהן; הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון – מען שבט בדואי), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת טלב אלסאנע; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ביטוח אבטלה לעובד עצמאי), התשס"ב–2002, מאת חברות הכנסת סופה לנדבר ונעמי חזן; הצעת חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה (תיקון – הגדרת שפות פתקי הצבעה והודעה לבוחר), התשס"ב–2002, מאת חברי הכנסת יורי שטרן ואליעזר כהן; הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (הגבלת קשר של אסירים עם כלי התקשורת), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק העונשין (תיקון – איסור מכירת כרטיסי הגרלה לקטין), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת יחיאל לסרי; הצעת חוק איסור קבלת תרומות ממדינות זרות, התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת אורי יהודה אריאל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק נישואין וגירושין, התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק החברות, התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת יוסף פריצקי וקבוצת חברי הכנסת.

א' האן: חוברת הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים של משרד התחבורה בנושא: תאונות דרכים בישראל בשנים 2001-1995.

א' האן: דין-וחשבון של ועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא משק המים.

א' האן: לידיעתכם, חברת הכנסת נחמה רונן ביקשה להסיר מסדר-יומה של הכנסת את הצעת החוק להגנת חיית הבר (תיקון – בעל חיים ימי), התשס"א–2001, מטעמה.

א' האן: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה, אדוני המזכיר.

אברהם בורג: יש לנו דיון משולב, שעניינו הודעת ראש הממשלה על צירוף שרים – הודעה אחת, והצעת סיעות חד"ש–רע"ם–עמ"ל–בל"ד–תע"ל להביע אי-אמון בראש הממשלה בשל כיתור הערים הפלסטיניות ומדיניות הממשלה בנושא הריסת בתים.

אברהם בורג: את הודעת ראש הממשלה ימסור ראש הממשלה, אחריו – יושב-ראש האופוזיציה, אחריו ינמק את האי-אמון חבר הכנסת עזמי בשארה, ולאחר מכן – דיון משולב והצבעות נפרדות.

אברהם בורג: אדוני ראש הממשלה, בבקשה.

אריאל שרון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להודיע לכנסת, כי בהתאם לסעיף 33(ה) לחוק-יסוד: הממשלה, החלטתי לצרף כשרים לממשלה את חבר הכנסת אליהו ישי, בתפקיד סגן ראש הממשלה ושר הפנים; את חבר הכנסת שלמה בניזרי – בתפקיד שר העבודה והרווחה; את חבר הכנסת נסים דהן – בתפקיד שר הבריאות; ואת חבר הכנסת אליהו סויסה – בתפקיד שר, אחראי לענייני ירושלים.

יוסף (טומי) לפיד: הם אפילו לא מכבדים אותך בנוכחותם, אדוני ראש הממשלה.

אברהם בורג: הם כל כך מופתעים...

נעמי חזן: אני הייתי מפסיקה את ההודעה הזאת.

דני נוה: הדאגה שלכם לש"ס – – –

אריאל שרון: בהתאם לסעיף 3(ג) לחוק-יסוד: הממשלה, אני מבקש את אישור הכנסת למינויים אלה.

אברהם בורג: אדוני ראש הממשלה ותיק בבית, דומני – מעולם לא נשבע אותו שר שלוש פעמים באותה קדנציה, נכון?

אריאל שרון: אני מניח שהמידע הזה ודאי מצוי בידך יותר מאשר אצלי, יושב-ראש הכנסת.

אברהם בורג: לא, זה נראה לי סטטיסטית ממש – – – תודה רבה, אדוני ראש הממשלה.

אריאל שרון: תודה.

אברהם בורג: אדוני יושב-ראש האופוזיציה.

אברהם בורג: ניצל מעמדך, אדוני יושב-ראש האופוזיציה.

יוסי שריד: כן, הייתי מודאג שבוע ימים...

יוסי שריד: ראש הממשלה ביקש להתנצל כי יש לו משהו דחוף, ואצל ראשי ממשלות זה אפילו מובן.

יוסי שריד: שמתי לב – רק עכשיו קראתי, אני לא הייתי יומיים-שלושה בארץ, הייתי במרוקו ולא קראתי את הנוסח של המכתב שנשלח על-ידי יושב-ראש התנועה ש"ס לראש הממשלה – יש פה דבר, שמבחינה פסיכולוגית הוא מעניין.

יוסי שריד: כתוב כאן: "סיעת ש"ס ושריה בממשלה יתמכו בהצעת חוק תוכנית החירום הכלכלית וחוק יסודות התקציב, לאחר שסיעת ש"ס תמצה את זכותה כמקובל בכנסת ישראל" – שים לב למושג חדש שנטבע בעולמנו הפוליטי-הפרלמנטרי: "כמקובל בכנסת ישראל ביחס לסיעה נכבדה החברה בקואליציה".

יוסי שריד: אתה יודע מה זה סיעה נכבדה החברה בקואליציה?

מרינה סולודקין: – – –

יוסי שריד: סיעה נכבדה, זאת אומרת, ככה ניסו למצוא איזו מלה שבכל זאת תציל את פניה – –

אברהם בורג: ההיפך מנכבד זה – – –

יוסי שריד: – – החפויים.

יוסי שריד: אני לא ידעתי – קודם כול, זה מניח מיניה וביה שיש סיעות לא נכבדות בקואליציה, דבר שקשה להעלות על הדעת, אבל זה מעניין – סיעה נכבדה.

יוסי שריד: אני מוכרח לומר, אדוני היושב-ראש, שהידיעה על שובה של ש"ס לממשלה לא תפסה אותנו בלתי מוכנים, זאת אומרת, לא נפלנו מהכיסא מרוב הפתעה, וכאשר בשבוע שעבר באו אלינו אנשים מאוד-מאוד מודאגים וחשבו שאולי יושב-ראש ש"ס יתפוס את תפקידנו הנכבד כיושבי-ראש האופוזיציה, אז בדרך כלל נהגתי לשכך את הדאגות של המודאגים, כי לרגע לא חשבנו שזה מה שעומד לקרות.

יוסי שריד: ש"ס מחוץ לממשלה זו אנומליה, זה משהו שהוא מחוץ לגדר הטבע – ואתם יודעים שלפעמים דברים שהם מחוץ לגדר הטבע, יש עליהם אפילו סנקציות בספר החוקים של ישראל ושל מדינות אחרות.

יוסי שריד: זה פשוט לא בא בחשבון, כי איך תפרנס ש"ס את עסקניה אם היא תישאר מחוץ לממשלה?

יוסי שריד: הרי אנחנו מכירים את כל השיטות, הלוואי שהיינו מכירים גם את כל הצינורות – את השיטות אנחנו מכירים; צינורות ההזנה – אני לא בטוח שאנחנו מכירים את כולם.

יוסי שריד: איך למשל תערוך ש"ס "דינר" מפואר?

יוסי שריד: מאיפה לכם אגב העניין הזה של "דינר"?

יוסי שריד: ארוחת ערב לא מספיק?

יוסי שריד: מה זה, "וולדורף אסטוריה"?

יוסי שריד: "דינר", בש"ס רק רגילים ל"דינר", אני לא יודע.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני לא יודע שלית דין ולית "דינר"?

יוסי שריד: זה יפה – לית דין ולית "דינר", כפי שאומר חבר הכנסת יוסף פריצקי – –

אברהם בורג: דין ש"ס בדינר.

יוסי שריד: – – כדי להביא גאולה לעולם.

יוסי שריד: מנין לכם ה"דינר" הזה?

יוסי שריד: ואיך תקנה ש"ס לעובדיה יוסף מכונית חדשה ב-650,000 שקל?

נסים זאב: – – –

יוסי שריד: אתם יודעים שלעובדיה יוסף נקנתה מכונית לפני חודשיים ב-650,000 שקל?

יוסי שריד: אז אי-אפשר לקנות מכוניות ב-650,000 שקל ואי-אפשר לערוך "דינר" ואי-אפשר לפרנס עסקנים – קאדר של כמה אלפי עסקנים – בלי שיושבים בממשלה, כי בממשלה, על-פי המומחיות שלכם, אתם מתחברים לאותם צינורות, אמרו כבר יותר מפעם אחת: לאותם עטינים, ואתם חולבים, חולבים וחולבים.

יוסי שריד: אני מוכרח לומר שלא הצטערנו צער מיוחד כאשר ראש הממשלה אריאל שרון נהג בש"ס כפי שהוא נהג והביא אותם לידי זחילה, כי הרי אי-אפשר לתאר את זה אחרת – לידי זחילה בחזרה.

יוסי שריד: אומנם, כתוב פה מפלגה נכבדה – אתה ראית את המכתב הזה, חבר הכנסת רביץ?

יוסי שריד: תקרא, יש שם ביטוי נורא מעניין, אתה לא היית כאן.

יוסי שריד: כתוב כאן שהם יוכלו למצות את זכותם כמקובל בכנסת ישראל ביחס לסיעה נכבדה החברה בקואליציה.

יוסי שריד: מה אתה אומר, אתם סיעה נכבדה?

יוסי שריד: יש לך אישור לזה?

יוסי שריד: אז זו בעצם היתה זחילה בחזרה לממשלה, ואנחנו לא יכולים לומר שהצטערנו באופן מיוחד לראות את אנשי ש"ס זוחלים בחזרה לתוך הממשלה.

יוסי שריד: אם היה משהו שהצטערנו עליו, זה שראש הממשלה הקודם לא עשה את זה.

יוסי שריד: אלף פעמים אמרנו לו, תזחיל אותם פעם אחת וזה ייגמר.

יוסי שריד: לסחיטה יש טבע, אם אתה נכנע לסחיטה פעם אחת – – –

נסים זאב: בספר, הנחש נאמר עליך.

אברהם בורג: תודה, חבר הכנסת זאב.

יוסי שריד: תראו אם מה שאני אומר הגיוני: ברגע שאתה נכנע פעם אחת לסחיטה, אתה חוזר ונסחט, חוזר ונסחט, כמו עופר מקסימוב ברומניה: הוא סחט פעם אחת את אחותו – שם זו היתה סחיטה מרצון, בדרך כלל זו גם התופעה בממשלות, שנסחטים מרצון – הבעיה היא שהאחות כאן היא ממשלת ישראל.

יוסי שריד: ממשלת ישראל, אלה כספים של משלמי המסים.

יוסי שריד: סוחטים וסוחטים.

יוסי שריד: לו היה ראש הממשלה הקודם נותן פעם אחת דפיקה על השולחן, למרות כל ההבדלים, המצב הפוליטי השונה, ושיעורי הכוח היחסיים שהם לא אותם שיעורי כוח, לו פעם אחת היה דופק על השולחן ואומר שהוא לא נסחט – הרי הייתם זוחלים בחזרה לממשלה, ובכך העניין היה נגמר.

יוסי שריד: אבל ראש הממשלה הקודם לא עשה את זה, למרבה הצער, ואז זה נמשך כפי שנמשך, ובמקום שאתם תצאו, מישהו אחר היה צריך לצאת, משום שהוא לא היה מוכן להיכנע לסחיטה, שגוררת עוד סחיטה.

דוד טל: מי יצא?

יוסי שריד: שמחנו על הזחילה, אבל אנחנו מאוד מצטערים על כך שכתוצאה מהזחילה הזאת, חברי הכנסת של ש"ס, התוכנית הכלכלית החדשה תאושר.

יוסי שריד: למה הצטערנו, כי לפי נתוני הביטוח הלאומי למדנו – ואפשר היה לשער את זה גם בלי הנתונים האלה – שכתוצאה מהתוכנית הכלכלית החדשה, עוד 20,000 משפחות במדינת ישראל ירדו אל מתחת לקו העוני.

יוסי שריד: מאין הן יורדות, דרך אגב?

יוסי שריד: אלה שכבות הביניים – לא מעמד בינוני גבוה, אלא מעמד בינוני.

יוסי שריד: מנין יורדים?

יוסי שריד: משם יורדים.

יוסי שריד: עוד 20,000 משפחות יורדות אל מתחת לקו העוני, עוד 100,000 ילדים על-פי נתוני הביטוח הלאומי – דרך אגב, אלה נתונים של המעטה, אני בטוח שהמספרים יהיו הרבה יותר גדולים – ואתם, ריבונו של עולם, שכל כך דואגים לשכבות האלה, רק משום שהוציאו אתכם מחוץ לממשלה, תתמכו בתוכנית הזאת.

יוסי שריד: הרי התוכנית הזאת נשארה אותה תוכנית.

יוסי שריד: אומנם כמפלגה מכובדת – – –

אברהם בורג: נכבדה.

יוסי שריד: תודה, היושב-ראש.

יוסי שריד: אומנם כמפלגה נכבדה אתם תוכלו להגיש השגות או דברים מסוג זה – נכבדה, נכבדה; אבל יש די ביזיון וקצף, עם כל הנכבדות הזאת.

יוסי שריד: אני יודע גם למי קוראים בדרך כלל "נכבדה".

יוסי שריד: היה פעם סרט ידוע על "נכבדה".

יוסי שריד: יש כל מיני מקצועות מפוקפקים, שמשום שהם מפוקפקים, אחר כך אומרים "נכבדה".

יוסי שריד: התוכנית תאושר, ובשבילנו זו לא הפתעה.

יוסי שריד: אני לא חושב שמישהו בבית הזה היה סבור ולו לרגע, שש"ס באמת דואגת את דאגתן של השכבות החלשות.

יוסי שריד: אף פעם לא חשבנו כך.

יוסי שריד: אבל יכול להיות שבציבור – אם כי גם שם לא מי-יודע-מה.

יוסי שריד: אף פעם לא הצטיירתם כתובעי עלבונן ומצוקתן של השכבות האלה, אבל אולי היה עוד מישהו שהאמין בכך.

יוסי שריד: מרגע זה ואילך, כל מה שתאמרו בעניינים אלה, לא יחזיק מים.

יוסי שריד: משקלו יהיה כמשקל נוצה.

יוסי שריד: ואם יש משהו פחות ממשקל נוצה – פחות ממשקל נוצה.

יוסי שריד: בושה וחרפה.

יוסי שריד: באמת, תתביישו לכם.

יוסי שריד: הסומק צריך לכסות את פניכם, עם המכתב הזה של "הנכבדה".

יוסי שריד: ש"ס הנכבדה.

יוסי שריד: אני רוצה לומר משהו לכתובתו של ראש הממשלה, שהתנצל ואיננו כאן; בדרך כלל הוא אדם בעל נימוסים טובים, והוא יושב ומקשיב, וזה בסדר גמור.

יוסי שריד: היתה התלהבות עצומה בשבועות האחרונים – רובי, זה לכתובתך, אתה כאן כממלא-מקום ראש הממשלה עכשיו – ממנהיגותו של ראש הממשלה.

יוסי שריד: התקשורת קשרה לו כתרים, לא היתה כמנהיגות הזאת, באמת כפתור ופרח.

יוסי שריד: יש כאן דבר מאוד מאוד מוזר ומעניין.

יוסי שריד: לא כל כך מוזר כמו מעניין: ראש הממשלה הקודם לקודם, מר נתניהו, כדי שלא תהיה אי-הבנה, היה זה שהביא לעולמנו הפוליטי את ההמצאה שנקראת "ספין".

יוסי שריד: הוא נחשב ל"מיסטר ספין".

יוסי שריד: למרבה הצער והבושה, הלך בעקבותיו גם ראש הממשלה הקודם אהוד ברק, שגם הוא היה ספינאי לא רע, ושניהם לימדו אותנו פרק בספינולוגיה.

יוסי שריד: אבל נדמה לי שדווקא ראש הממשלה הזה יכול ללמד אותם פרק בספינולוגיה.

יוסי שריד: הוא באמת דוקטור ספין.

יוסי שריד: הוא עושה את זה בדרכו שלו – יותר אלגנטי, לא כל כך תוקפני ומזדקר לעין, אבל הוא דוקטור ספין.

יוסי שריד: במקום לדבר על התוכנית הכלכלית, לא דיברו יותר על כלכלה ועל תוכנית, אלא דיברו אך ורק על סדרי שלטון תקינים.

יוסי שריד: כאשר יש משתפי פעולה כמו ש"ס, זה יוצא מן הכלל.

יוסי שריד: האנשים האלה שיחקו לידיו באופן יוצא מן הכלל, אלמלא היו צריכים אחר כך לזחול בחזרה.

יוסי שריד: איך זה אגב לזחול פה בכנסת?

יוסי שריד: אלמלא זחלו בחזרה, ניחא.

יוסי שריד: אבל בשיתוף פעולה כזה של ש"ס, כמעט כל אחד מאתנו יכול להיות ראש הממשלה.

יוסי שריד: אבל זה לא הספין היחיד.

יוסי שריד: היה לו ספין עם ביבי נתניהו במרכז הליכוד, מין מומחיות כזאת להפוך תבוסה לניצחון.

יוסי שריד: הוא יכול ללמד את שני הדרדקים האלה, ביבי וברק, פרק בספינולוגיה.

יוסי שריד: מה זה מפריע לי, למה עיני צרה?

יוסי שריד: הרי מצדי בסדר גמור, מה אכפת לי?

יוסי שריד: הבעיה היא רק שלא מטפלים בשום בעיה אמיתית של מדינת ישראל.

יוסי שריד: זה מה שמפריע לי.

יוסי שריד: שום דבר, כישלון מוחלט.

יוסי שריד: אם אומרים לנו אתמול שעד סוף השנה – ואני חושב שזו הערכה ממעיטה – 8,000 עסקים ינעלו את שעריהם, הרי זו פשיטת רגל של המשק.

יוסי שריד: ראש הממשלה אומנם הרגיע אותנו; אוי לאותה הרגעה.

יוסי שריד: הוא אמר אתמול, נדמה לי, וצוטט היום: המשק לא בהתמוטטות.

יוסי שריד: בדרך כלל ראשי ממשלות אומרים: המשק במצב טוב, המשק בפריחה, המשק לא בהתמוטטות.

יוסי שריד: זה צריך לנחם אותנו.

יוסי שריד: המשק בהתמוטטות, המשק ממש בהתמוטטות; 8,000 עסקים עומדים להיסגר עד סוף השנה.

יוסי שריד: כל מי שניבא, לרבות כל המומחים המפורסמים, שיעור אבטלה של 10%, 11% או 12%, כמובן שטעות היתה בידם.

יוסי שריד: זה יהיה יותר, זה יהיה 15%.

יוסי שריד: וש"ס, בזחילה שלה, תיתן תמיכה לכל זה.

יוסי שריד: ואחר כך, כאשר יתפרסמו הדוחות על העוני, נשמע שוב את שוועת התן – – –

אברהם בורג: שוועת העניים.

יוסי שריד: כן, שוועת העניים, שוועת התן של ש"ס, שממש תקרע את לבבנו בכל מה שקשור למצב העוני ולמצב העניים בארץ.

יוסי שריד: לא מטפלים בשום שאלה מרכזית, וראש הממשלה פופולרי.

יוסי שריד: יש לו משת"פ אחד – ש"ס.

יוסי שריד: כבר אמרנו מה שאמרנו: הם אפשרו לו להעביר את התוכנית הזאת, כאילו לא היתה תוכנית, כאילו אין בה בעיות, כאילו לא יהיה יותר עוני ולא תהיה יותר אבטלה.

יוסי שריד: יש לו משת"פ שני – שמעון פרס, מפלגת העבודה ופואד בן-אליעזר.

יוסי שריד: אלה מאפשרים לראש הממשלה לא לעסוק בשום שאלה אמיתית; לא לפתוח ולו פתח הכי קטן לאיזו התדיינות מדינית.

יוסי שריד: מחדשים את הכיבוש, בונים מחדש התנחלויות, חוזרים בכלל לימים הטובים.

יוסי שריד: רק מה, אלה ימים מאוד-מאוד רעים.

יוסי שריד: תאמינו לי, חזרתי עכשיו ממרוקו, הייתי שם פעמיים-שלוש לפני כן.

יוסי שריד: אני יודע מה היה לפני כמה שנים ואני יודע מה עכשיו.

יוסי שריד: יש סכנה גדולה מאוד גם למשטרים המתונים הערביים, אנחנו משחקים ממש באש.

יוסי שריד: בן-אליעזר שולף לנו כל מיני תוכניות, למפלגת העבודה יש כבר אלף תוכניות מדיניות וכבר אי-אפשר לדעת מי זה מי ומי עוקף את מי מימין ומשמאל.

יוסי שריד: בפועל מחדשים את הכיבוש הישראלי בשטחים, אבל כיבוש בלי אחריות.

יוסי שריד: קודם היינו כובשים והיינו אחראים לכל מה שמתנהל שם, ועכשיו אנחנו סתם כובשים, כבר לא אחראים לשום דבר – לא לחינוך, לא לרווחה, לא לתעסוקה, לא לבריאות ולא לשום דבר.

יוסי שריד: מקימים התנחלויות.

יוסי שריד: היום מקימים שכונה נוספת בירושלים.

יוסי שריד: אתה יודע למה מקימים שכונה נוספת בירושלים?

יוסי שריד: אני לא יודע.

אורי אריאל: אתה נגד?

יוסי שריד: בוודאי.

יוסי שריד: חד-משמעית אני נגד.

יוסי שריד: בוודאי, מה זאת אומרת?

יוסי שריד: אין שום ספק.

רן כהן: במזרח-ירושלים.

יוסי שריד: במזרח-ירושלים, ודאי במזרח-ירושלים.

יוסי שריד: זה כל כך ברור.

אורי אריאל: ככה אתם נראים.

יוסי שריד: בירושלים המערבית שיבנו כהנה וכהנה, שיבנו את ירושלים לתלפיות.

ראובן ריבלין: יש רק ירושלים אחת.

ראובן ריבלין: יש רק ירושלים אחת.

רן כהן: בירושלים לא בונים דירות לכל מחוסרי הדיור.

אורי אריאל: יבנו, בעזרת השם, למרות – – –

יוסי שריד: ש"ס, באיוולתם, מאפשרים לו להעביר תוכנית כלכלית; בן-אליעזר ושמעון פרס, באיוולתם, מסייעים כמשתפי פעולה נאמנים של אריאל שרון להחזיר את הימים הישנים והרעים לקדמותם ואת הכיבוש לקדמותו בלי שום סימן – הרי אין שום סימן ולא תהיה שום תזוזה מדינית.

יוסי שריד: כל הזמן עוסקים ברפורמות של הרשות הפלסטינית.

יוסי שריד: הרפורמטור הגדול, ראש הממשלה, הרפורמטור – שיעשה כאן רפורמה.

יוסי שריד: שילך לפתור את בעיית החירשים, לעזאזל, במקום לבוא ברפורמות מרחיקות לכת של הרשות הפלסטינית.

יוסי שריד: החירשים 30 יום בחוץ.

יוסי שריד: זה אפילו לא כסף, זו סתם רשעות ואטימות.

יוסי שריד: אני לא יודע אם ראש הממשלה צריך לפתור את זה בעצמו, אבל יש לו, ברוך השם, הממשלה הכי גדולה, ועכשיו היא תהיה עוד יותר גדולה.

יוסי שריד: יש לו המון שרים ויש לו המון שרים בלי תיק.

יוסי שריד: הנה דני נוה, שר בלי תיק, למה שלא יהיה שר לענייני החירשים אד הוק, עד שיפתרו את העניין הזה?

יוסי שריד: מה הרשעות הזאת?

יוסי שריד: הרי זה אפילו לא כסף.

יוסי שריד: לא מטפלים בשום בעיה יסודית, אלא אך ורק בקצף על פני המים, אך ורק ב"ספינים".

יוסי שריד: וזה עומד לעלות ביוקר, משום שהמשק הישראלי במשבר.

יוסי שריד: הוא בהתמוטטות.

יוסי שריד: המשק הישראלי בהתמוטטות.

יוסי שריד: המצב המדיני גם יחמיר את המצב הכלכלי, אבל המצב המדיני הוא מסוכן מאין כמוהו.

יוסי שריד: ממש משחקים כאן באש.

יוסי שריד: אין שום סיכוי לאיזו התקדמות, ואני כבר לא מדבר על פריצת דרך.

יוסי שריד: מכיוון שאין שום התקדמות בשום עניין ואין שום טיפול רציני, וזאת הממשלה שהיא הכישלון הכי גדול בתולדות הממשלות במדינת ישראל, חיים מ"ספין" ל"ספין", והתקשורת חוגגת כמה ראש הממשלה פופולרי.

יוסי שריד: מעניין אם גם המשבר המדיני-הביטחוני ואולי המלחמה הבאה והמשבר הכלכלי גם הם יהיו פופולריים באותה מידה.

יוסי שריד: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת עזמי בשארה להצעת האי-אמון בשם הסיעות, בבקשה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, פעם אמרו: "אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה", וזה שתי קדנציות אומרים: חברי חברי הכנסת.

עזמי בשארה: אני זוכר שבפרוטוקולים תמיד קראתי "כנסת נכבדה", ועכשיו שמענו פרספקטיבה חדשה ל"כנסת נכבדה", המורכבת מסיעות נכבדות.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, היום בשעה 02:30 נכנסו מאות שוטרים לכפר מג'ד-אל-כרום.

עזמי בשארה: אומנם כשהגשתי את הצעת האי-אמון הדבר הזה עוד לא היה, אבל תושבי הכפר העירו אותנו ב-03:00 כאשר מאות שוטרים סגרו את הכפר בכוונה להרוס תשעה בניינים לא חוקיים, לפי המשטרה ולפי מושל המחוז, כאשר עניינם עומד בבית-המשפט לדיון.

עזמי בשארה: המשטרה הצליחה להרוס בית אחד ולא יכלה להרוס את שאר שמונת המבנים, כי תושבי הכפר התנגדו.

עזמי בשארה: גם אחרי חצות התנגדו למעשה הזה של המשטרה.

עזמי בשארה: בעצם, המראה שהיה הבוקר במג'ד-אל-כרום קשור לנושא האי-אמון, כי אני הגשתי אותו אחרי הרושם שהותיר המעשה באדמות בנגב, עם פינוי משפחת אל-טורי מאדמתה.

עזמי בשארה: הגשתי הצעת אי-אמון בנושא הריסת בתים לא חוקיים במגזר הערבי נוסף על הידוק המצור בשטחים, כי אני חושב שהעניינים קשורים וקשורים מאוד.

עזמי בשארה: אנחנו עדים לכך, שאחרי הכיבוש מחדש של שטחי הרשות הפלסטינית ב-29 במרס והמיני-מלחמה שהתפתחה לאחר מכן, היתה נסיגה של הכוחות הישראליים מהשטחים של הרשות והקמת משטר אפרטהייד דה-פקטו.

עזמי בשארה: מי שהיה בדרום-אפריקה יודע, שהוא מזכיר את הימים הגרועים של דרום-אפריקה, אם דבר כזה היה בכלל בדרום-אפריקה, כי בדרום-אפריקה תמיד היה מצב חוקי של separation, כאשר יש מה שנקרא pass laws, כאשר יש מה שנקרא חוקי מעבר.

עזמי בשארה: האזרח בדרום-אפריקה בכל צבע שהוא ידע מה זכויותיו ומה חובותיו, ולא על-פי שרירות הלב של המחסום, של הפקיד או של שר הביטחון דאז.

עזמי בשארה: בעצם היו pass laws, וכל אחד ידע מתי מותר לו לנסוע, איך מותר לו לנסוע וכו'.

עזמי בשארה: מה שקרה בשטחים אחרי אפריל זה משטר אפרטהייד דה-פקטו בלי pass laws, כאשר השטחים מחולקים ל-13 אזורים במצור טוטלי.

עזמי בשארה: אני מציע לתושבי רמאללה כבר עכשיו לכתוב שלט אחרי המחסום, וממש הצעתי להם: WELCOME TO GHETTO RAMALLAH, כי זה ממש גטו שנסגר ב-19:00.

עזמי בשארה: אם אני נוסע ברמאללה לפני 19:00, אני צריך ללון שם.

עזמי בשארה: אין אפשרות לצאת משם אחרי 19:00.

עזמי בשארה: זה בעצם גטו.

ראובן ריבלין: כשיפסיקו לבוא רוצחים מרמאללה, תוכל לעבור.

ראובן ריבלין: איך אתה לא מתבייש?

ראובן ריבלין: רוצחי ילדים באים משם, רוצחי ילדים.

עזמי בשארה: יש 13 קנטונים בשטחים.

עזמי בשארה: הצבא הישראלי בעצם במצב כוננות סביב הערים האלה, והוא כבר נכנס ויוצא במין ריצ'רץ' – מתי שבא לצבא הישראלי.

עזמי בשארה: הוא עוצר את מי שבא לו, הורס בתים אם בא לו.

עזמי בשארה: ואני לא זוכר שבדרום-אפריקה, במצבים הכי גרועים, היה מצב כזה.

עזמי בשארה: השאלה היא, אם זה מצב של אפרטהייד ממושך או אם זה מצב ארעי עד מה שמכונה ועידה בין-לאומית, כאשר הוועידה הבין-לאומית יכולה להיות פתיחה של ועידה בין-לאומית, כפי שאני מבין עכשיו, ולא באמת משא-ומתן רציני, כי אין בסיס למשא-ומתן רציני.

עזמי בשארה: אפילו הוויתורים של מצרים, כמעט ויתורים של מצרים, בענייני יוזמת השלום הערבית, הניסיון לפרוט אותה לחלקים, כך שישראל תבלע חלקים מיוזמת השלום הערבית, גם זה לא מקובל על ישראל.

עזמי בשארה: אני לא רואה איזו ועידה בין-לאומית תהיה ואיך תהיה ועידה בין-לאומית.

עזמי בשארה: בעצם יכולים להיות במשטר אפרטהייד לתקופה ארוכה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, משטר אפרטהייד צריך בסיס אידיאולוגי בשביל ליצור את עצמו מחדש כל יום; חוץ מהעניין של רוצחי ילדים, כי מתברר שרוצחי ילדים או לא רוצחי ילדים – המדיניות הזאת לא מפסיקה את הבעיה הזאת.

עזמי בשארה: היא לא מפסיקה אותה.

עזמי בשארה: אתה צריך איזה מין אידיאולוגיה למשטר האפרטהייד, והאידיאולוגיה ברורה, כי הרי אתם לא תמציאו את הגלגל מחדש, אדוני היושב-ראש.

עזמי בשארה: אנחנו, הכנסת, העם הזה לא ימציא את הגלגל מחדש.

עזמי בשארה: קוראים לה גזענות.

עזמי בשארה: הגזענות תהיה אידיאולוגיה רשמית במדינה הזאת, אין דרך אחרת.

עזמי בשארה: ואם הגזענות תהיה אידיאולוגיה רשמית במדינה הזאת, היא גם תחדור פנימה.

עזמי בשארה: אתה לא יכול לשלול משטר אפרטהייד בשטחים, כאשר הערבים בישראל יהיו בעלי פריווילגיות.

עזמי בשארה: הערבים בישראל יסבלו תחת האפרטהייד, וראינו כבר כמה הרוגים מאזרחי המדינה הערבים, כיוון שהם ערבים.

עזמי בשארה: זה קרה בכל מיני מחסומים, לרבות האשה מהכפר זמר, ממשפחת זיידאן.

עזמי בשארה: שר הביטחון אפילו התקשר והתנצל על המקרה אחרי שיום לפני כן הוא אמר שפלסטינים רצחו אותה.

עזמי בשארה: מובן שגזענות ושקר ילכו יחד, ושקר גם יהיה חלק מהאידיאולוגיה הרשמית.

עזמי בשארה: אבל בסך הכול נייבא למדינת ישראל משטר אפרטהייד.

עזמי בשארה: אנחנו רואים את זה בכך שיש ניסיון חזק, אינטנסיבי, ולדעתי עם מקהלה מתוכננת, לנצל את האווירה הזאת בשביל לעשות רגרסיה בזכויות של האזרחים הערבים במדינת ישראל, לרבות בנושאים כגון אדמות והריסת בתים.

עזמי בשארה: אנחנו ראינו שכל הכנסת הזדעזעה פתאום, כי יש חלקים שהיו עוד עם המנכ"לית הישנה.

עזמי בשארה: מה פתאום מרססים אדמות, רעל?

עזמי בשארה: מרססים אדמות כאשר העניין עומד בבג"ץ.

עזמי בשארה: רק חודש אחרי כן מפנים את האנשים שיושבים על האדמות האלה בכוח, משפחת אל-טורי.

עזמי בשארה: הריסוס היה ב-14 בפברואר.

עזמי בשארה: הפינוי הראשון היה ב-8 במאי; כלומר, שלושה חודשים אחרי שהזדעזעו פה בכנסת מהריסוס, וב-28 במאי שוב פינו את התושבים והרסו 19 אוהלים של בעלי אדמות, כאשר העניין תלוי ועומד בהליך משפטי.

עזמי בשארה: משטרת ישראל מצפצפת על ההליך המשפטי.

גדעון עזרא: זה לא נכון.

גדעון עזרא: אתה אומר לא אמת.

עזמי בשארה: אותו דבר במג'ד-אל-כרום, יש הליך משפטי בעניין הבתים האלה, ומשטרת ישראל מצפצפת.

עזמי בשארה: איך נראה כפר בגליל כאשר כובשים אותו מחדש, והוא לא נראה חלק ממדינת ישראל?

עזמי בשארה: לדעתי, יש היום מגמה בימין הישראלי לדחוק את האוכלוסייה הערבית החוצה גם בנושא הייצוג הפוליטי – דה-לגיטימציה של הייצוג הפוליטי.

עזמי בשארה: זו כמעט אידיאולוגיה בכנסת הזאת מאז 1996, מאז עמד פה נתניהו ונשבע אמונים, ומאז נרצח יצחק רבין והרוצח שלו אמר – בריאיון היחיד שהוא נתן לאילנה דיין, הוא מנה שתי סיבות להירצחו של רבין: הראשונה – דין מוסר, והשנייה – שהוא סמך על קולות הערבים, והיו אנשים שהבינו מזה שצריך לעשות דה-לגיטימציה של הייצוג הפוליטי הערבי.

עזמי בשארה: מאז 1996 יש דה-לגיטימציה של הייצוג הפוליטי הערבי ושל הקול הפוליטי הערבי.

עזמי בשארה: זה לא יכול להיות רק ציניות מפלגתית בשביל למנוע מהבלוק הזה בכנסת – –

אברהם בורג: שר האוצר.

אברהם בורג: שר האוצר.

עזמי בשארה: – – זה חייב גם לנמק את עצמו מוסרית ואידיאולוגית, והוא חייב, הוא צריך גזענות.

עזמי בשארה: הוא לא יכול בלי גזענות.

עזמי בשארה: לכן אנחנו עדים לכך שיש הסתה גזענית מצטברת נגד האוכלוסייה הערבית בכל הנושאים, בכל תחומי החיים.

עזמי בשארה: חוקי כץ, אחרי כן הקיצוץ בתקציבים של מי שלא שירת בצבא; הבנים שלו צריכים לסבול מכך.

עזמי בשארה: ועמד פה שר ואמר: לא רק שיש אפליה בין מי ששירת ובין מי שלא שירת; צריכה להיות אפליה.

עזמי בשארה: זאת אומרת, זה כבר אידיאולוגי, זה לא עניין שיש אפליה ואנחנו צריכים לתקן אותה, או יש אפליה אבל בירדן או בסוריה לא יותר טוב לכם.

עזמי בשארה: לא, זו אידיאולוגיה.

עזמי בשארה: יש אפליה וצריכה להיות אפליה.

עזמי בשארה: אי-אפשר לעשות זאת, אדוני היושב-ראש, בלי הגמוניה של אידיאולוגיה גזענית בצלה של הממשלה הזאת.

עזמי בשארה: גם בענייני האדמות בנגב, גם בענייני היום בבית של עלי סלאמה במג'ד-אל-כרום, שהצליחו להרוס אותו.

עזמי בשארה: ואני מודיע לכם עכשיו, אדוני היושב-ראש, שכבר אספו 200,000 שקל תרומות וכבר בונים את הבית הזה מחדש בכפר.

עזמי בשארה: מכיוון שאי-אפשר לפתור את הבעיה של תקרה מעל ראשי הילדים בלי לעסוק עמוק בנושא תכנון ובנייה במגזר הערבי והקצאת קרקעות לבנייה.

עזמי בשארה: אי-אפשר לעשות זאת דרך הריסה.

עזמי בשארה: אתה לא יכול לפתור את הבעיה של מחסור קרקעות במגזר הערבי ואת בעיית הבנייה הלא-חוקית, והיא קיימת, אדוני היושב-ראש.

עזמי בשארה: נכון, היא קיימת.

עזמי בשארה: אי-אפשר לפתור אותה אלא פתרון תכנוני אשר ייגש לנושא של האוכלוסייה הערבית בישראל כחלק מהמדינה הזאת, שהיא לא רק מכשול בפני התכנון אלא היא חלק מהתכנון ומהבנייה.

עזמי בשארה: לא רק בניית התנחלויות והפקעת אדמות ובניית יישובים כחלק מייהוד הגליל, אלא לראות את האוכלוסייה הערבית כחלק מהתוכנית, לא כמכשול בפני התוכנית – שצריך להפקיע לה את האדמות, או שצריך להרוס לה את הבתים.

עזמי בשארה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: תשובת השר – בבקשה, השר נוה.

אברהם בורג: עד שהשר יעלה לדוכן, הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

א' האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו על שולחן הכנסת מכתבו של מזכיר הממשלה בתוספת מכתבו של יושב-ראש תנועת ש"ס, חבר הכנסת אליהו ישי, לקראת חזרתה של תנועת ש"ס לממשלה.

א' האן: תודה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: כבוד השר, בבקשה.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, האמת היא שהחלק המסקרן והצבעוני ביותר בדבריו של ראש האופוזיציה בדיון כאן היה תרומתו למומחיות בתחום הספינינג.

דני נוה: ספינינג זה הביטוי, אדוני היושב-ראש, שהשתמש בו ראש האופוזיציה.

דני נוה: האמת היא שעקבתי בשקיקה רבה אחר דבריך, חבר הכנסת שריד – – –

אברהם בורג: מדברים כאן על שפינוזה.

דני נוה: בנושא הספינולוגיה.

דני נוה: אכן נושא תקשורתי מעניין, שראוי שיילמד אולי גם בבתי-ספר לתקשורת.

אברהם בורג: אני יכול לתת לכם את הספר שנתתי לברק בנושא הזה.

דני נוה: הוא כנראה למד אותו ושינן אותו היטב.

דני נוה: אבל אחרי ששמעתי את דבריו של ראש האופוזיציה, חבר הכנסת שריד, ואת דברי השבח יוצאי הדופן למומחיותם של שני ראשי ממשלה קודמים בתחום ה"ספין", אני חייב לומר שראש האופוזיציה מתעלה על כולם.

דני נוה: אני חייב לומר זאת במיוחד אחרי ששמעתי את דבריו של חבר הכנסת שריד כאן וקו ההתקפה הציבורי שבו הוא בחר בנאומו היום במליאה, שכולו מלאכת מחשבת של ספינולוגיה.

דני נוה: מה היא ספינולוגיה?

דני נוה: למי שאיננו יודע במה מדובר – אנחנו משתמשים פה, אדוני היושב-ראש, בביטוי שאני לא בטוח שרוב הצופים, או רוב הציבור יודע מה הוא.

דני נוה: הניסיון לסובב או להטות את הנושא לכיוון הרצוי לך מבחינה תקשורתית – זו משמעות הביטוי, פחות או יותר.

דני נוה: והנה, ראש האופוזיציה התעלה כאן היום על כולם.

דני נוה: כי הרי בסופו של דבר, מה שצריך היה לעסוק בו היום, כשמדובר בהודעת ראש הממשלה על צירוף שרים חדשים-ישנים לממשלתו, זה הרקע האמיתי לעניין.

דני נוה: הרי ראש הממשלה יכול היה לומר: אני מוכן ללכת בעת הזאת לבחירות; אני מוכן לגרור את עם ישראל לבחירות, ולעשות זאת מתוך ידיעה ותחושה – עד כמה שאפשר, בפוליטיקה אף פעם אי-אפשר לדעת – שהוא יזכה לאמון גורף ורחב של הציבור כראש ממשלה בקדנציה הקרובה, קדנציה נוספת.

דני נוה: ראש הממשלה החליט שלא לגרור את העם לבחירות, החליט בצדק שזו איננה השעה לבחירות מוקדמות.

דני נוה: במקום שראש האופוזיציה יקום פה ויאמר: אני מסיר את הכובע בפני ראש הממשלה – אולי במידה מסוימת היה צריך ראש האופוזיציה לומר לראש הממשלה תודה, כי הרי אילו נערכו היום בחירות, קרוב לוודאי שסיעתו של ראש האופוזיציה היתה נשארת סיעת שוליים בבית הזה, בשמאל הישראלי.

דני נוה: ובמקום לקום ולומר את זה, הוכיח לנו ראש האופוזיציה מומחיות, אני חייב לומר ראויה לציון, בתחום הספינולוגיה.

דני נוה: במקום לדבר על החלטתו הנכונה של ראש הממשלה שלא לגרור את העם לבחירות, הוא מצא לנכון לעשות ספינולוגיה ולהטות את הנושא לכיוון אחר לגמרי.

אברהם בורג: ראש האופוזיציה הוא תלמיד מובהק של שפינוזה.

דני נוה: הוא מורה גדול בספינולוגיה.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, עוד נקודה אחת שראוי להתייחס אליה כאן היא נושא הבנייה בירושלים, שפורסמה היום.

דני נוה: שמעתי את ראש האופוזיציה מתקן את דבריו, כי בהתחלה הוא התייחס לבנייה בירושלים ולאחר מכן הוא הקפיד לתקן ולומר מזרח-ירושלים.

דני נוה: קודם כול, הרי ברור לכולנו – יש ירושלים אחת, מערב-ירושלים ומזרח-ירושלים, ורציתי לשאול שאלה אחת: שכונת תלפיות-מזרח בירושלים, או כפי שהירושלמים נוהגים לכנות אותה ארמון-הנציב, זו מזרח-ירושלים או מערב-ירושלים?

דני נוה: הרי בסופו של דבר, מי שלא מכיר אולי את מפתה של ירושלים ולא יודע במה מדובר – מדובר בבנייה ברצף לשכונת תלפיות-מזרח בירושלים, שכונה שנבנתה לאחר שחרור ירושלים ב-1967 ואיחודה של העיר מחדש.

דני נוה: תלפיות-מזרח בעיני מרצ, זה שטח כבוש?

דני נוה: זה מזרח-ירושלים או שזה חלק מירושלים?

זהבה גלאון: ג'בל-מוכבר – – –

דני נוה: אני חייב לומר שלא כל כך הבנתי את העניין הזה מדבריו של ראש האופוזיציה.

יוסי שריד: הבנייה היא לא בשטח של מזרח-ירושלים.

דני נוה: זאת אומרת, שאם בונים בשכונת גילה או בנווה-יעקב או בתלפיות-מזרח, זה פסול בעיניכם, כי הרי זה מזרח-ירושלים, זה שטח שנבנה אחרי 1967.

דני נוה: אז אם זו גישתה החדשה של מרצ, שגילה, נווה-יעקב, תלפיות-מזרח, רמות – כל אלה מזרח-ירושלים, ושטח כבוש שאסור לבנות בו, טוב לדעת איפה מרצ מציבה את עצמה היום בדעת הקהל.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אשר להצעת האי-אמון בשם הסיעות הערביות בכנסת – ראשית, אני קצת תמה, שוב ושוב, על מה מלינים כאן.

דני נוה: הרי בסופו של דבר, כניסתם של כוחות צה"ל לשטחי הערים הפלסטיניות, כמו הכיתור שמבוצע סביב ערים פלסטיניות אחרות, יש להם מטרה אחת ויחידה, והיא מניעת כניסת מחבלים מתאבדים לשטחי מדינת ישראל.

דני נוה: ולא היו נדרשים להיכנס מחדש אחרי מבצע "חומת מגן", אלמלא מקרי טרור מזעזעים, אלמלא המקרה של סיני קינן, תינוקת בת שנה וחצי שנרצחה בפתח-תקווה, אלמלא מקרי הרצח המזעזעים של אנשים שישבו לתומם במדרחוב בראשון-לציון, משחקים שח ומוצאים את מותם על-ידי מחבל מתאבד.

דני נוה: מחבלים מתאבדים, שאת מרביתם, מי שלח, חבר הכנסת בשארה, או מי אחראי להם?

דני נוה: ארגון ה"פתח".

דני נוה: לא ה"חמאס" ולא "הג'יהאד".

דני נוה: מי שמוביל בפיגועי הטרור בחודשים האחרונים, גם אחרי מבצע "חומת מגן", זה ארגון ה"פתח", שכולנו יודעים שמפקדו העליון הוא יאסר ערפאת.

דני נוה: והיום ברור לכולם, וזו איננה אמירה פוליטית, זו אמירה עובדתית, שלא רק שאין שום מאמץ אמיתי לסיכול טרור על-ידי ערפאת והרשות הפלסטינית, אלא הגורמים העוסקים בטרור, לרבות ה"פתח" עצמו – שלא לומר ה"חמאס" ו"הג'יהאד האסלאמי" – לרבות ה"פתח" עצמו, ארגונו של ערפאת, יודעים שאין שום מסר מערפאת להפסיק את הטרור, שום מסר ברור מערפאת להפסיק את הטרור.

דני נוה: אז לבוא לפה ולהלין על כך שכוחות צה"ל נאלצים לחזור ולהיכנס לשם ולהציל חיי אדם ואולי למנוע פיגועי התאבדות נוספים?

דני נוה: מי שרצה, אדוני היושב-ראש, לקבל אולי ביטוי נוסף לאופיה של הרשות הפלסטינית, שחבר הכנסת בשארה כה מגן עליה פה, אני חושב שניתן למצוא זאת בהחלטת מה שקרוי – ואני אפילו מתבייש להשתמש לצורך העניין הזה בביטוי – "בית-המשפט" של הרשות הפלסטינית.

דני נוה: כי הרי מה שקרוי בית-המשפט של הרשות הפלסטינית מבזה כל מערכת משפטית באיזושהי מדינה או באיזושהי רשות מתוקנת.

דני נוה: ההחלטה של אותה מערכת, שיש מקום לשחרר את אחמד סעדאת, שהוא היום המנהיג של אותו ארגון שאחראי לרציחתו של חברנו השר רחבעם זאבי, זיכרונו לברכה, כמו החלטה של אותו בית-משפט רק לפני זמן קצר, שיש מקום לשחרר מן הכלא את פואד שובאכי, שהוא גזבר הטרור של ערפאת, האיש שאחראי להשגת הכספים או המימון והכוונת כספי הטרור מטעמו של יאסר ערפאת, זה מעיד יותר מאשר כל דבר אחר על אופיה של הרשות הפלסטינית.

דני נוה: אין ספק שזו החלטה חמורה ביותר.

דני נוה: אגב, ישראל מעולם לא ויתרה, וחשוב לציין זאת גם בהקשר זה, על זכותה על-פי המשפט הבין-לאומי וגם על-פי ההסכמים להסגרתם של אנשים שמעורבים בטרור, לרבות האנשים הללו: פואד שובאכי ואחמד סעדאת ואחרים, ואין לי ספק שהאנשים האלה בכל מקרה לא יינקו ולא יתחמקו מעונש.

דני נוה: אגב, יש לי איזו הרגשה, אדוני היושב-ראש, שיש פה עוד איזה תעלול מבית-מדרשו של ערפאת.

דני נוה: אחד הדברים שחוזרים על עצמם אצלו כל הזמן זה הניסיון למכור כל פעם אותה סחורה.

דני נוה: הוא כנראה הבין, שג'ורג' טנט, ראש ה-CIA, מגיע לאזור, והוא רוצה להיראות חיובי.

דני נוה: אז מה יותר קל מאשר מצב שבו יבוא אליו ראש ה-CIA ויגיד: אני מקווה שאתה לא מעלה על דעתך לשחרר את המנוולים האלה מהכלא.

דני נוה: וערפאת יגיד: אני, מה פתאום?

דני נוה: אני לא אשחרר אותם מהכלא.

דני נוה: הנה הוא כבר קיבל נקודות חיוביות בלי שעשה דבר.

דני נוה: אני מציע שנתפכח מאשליות בעניינו של ערפאת ושנקבל את הקביעה הפשוטה, שגם כשמדובר על תהליך של רפורמות כאלה ואחרות בצד הפלסטיני, הן לא תיתכנה.

דני נוה: והביטוי הזה "רפורמות אמיתיות", שאנחנו אולי היינו רוצים לראות אצל המנהיגות הפלסטינית, זה תרתי דסתרי.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, עוד הערה אחת, ברשותכם, להתייחסות לבנייה הבלתי-החוקית, ובהקשר ספציפי גם לאותה בנייה של משפחת אל-טורי, שבגינה הוגשה גם הצעת האי-אמון כאן, וחשוב להעמיד דברים על דיוקם.

דני נוה: מדובר בשטח אדמה של כ-3,000 דונם, שהוא בניהול מדינת ישראל זה עשרות שנים, ומינהל מקרקעי ישראל משכיר אותו לחוכרים שונים כבר שנים רבות.

דני נוה: אותה משפחה אומנם טוענת לבעלות על הקרקע הזאת, ובשנה שחלפה סילקה מתוכה את החוכרים כדין ופלשה לאותו שטח אדמה.

דני נוה: בסתיו 1999 הם סימנו את הקרקע ביתדות, וכתוצאה מכך הוגשה נגדם תביעה לבית-המשפט.

דני נוה: ביום 2 בדצמבר 1999 הוצא נגדם צו מניעה זמני, שמונע מהם להיכנס לשטח.

דני נוה: כעבור זמן, ביום 21 במרס 2000, הפך הצו הזמני לצו קבוע, ובית-המשפט קבע שאסור להם להיכנס לאותו שטח אדמה שהוא לא בבעלותם.

דני נוה: אגב, אותה משפחה לא ערערה על פסק-הדין ופסק-הדין הזה הפך לפסק-דין חלוט.

דני נוה: ביום 25 באוקטובר 2001 הם פלשו לשטח.

דני נוה: כתוצאה מהפלישה הזאת ומפלישות חוזרות ונשנות נאלצו, כל פעם שהם פלשו מחדש, לפנות אותם.

דני נוה: אגב, כעבור כמה פלישות, גם בימים האחרונים, לפי מה שמצוין לי זו כבר הפעם החמישית שבהן, בניגוד לצו חלוט ופסק-דין חלוט של בית-משפט, כמתחייב מהיותנו מדינת חוק, הם פלשו לשטח והציבו בו אוהלים חדשים.

דני נוה: כך שמדובר פה רק בעניין אחד ויחיד, והוא החובה שלנו להתקיים כמדינה שיש בה שלטון חוק, שבה מי שנכנס לקרקע לא לו, בית-המשפט קובע בפסק-דין חלוט שזו איננה האדמה שלו ועליו לפנותה.

דני נוה: כך צריך להיות וכך צריך להתקיים, ומוטב לא לנסות לעשות הון פוליטי ציני מכל עניין ומכל דבר כאילו מדובר פה בעניין אחר, כאשר פה מדובר במקרה חד וברור.

דני נוה: יש מקרים שאולי הדברים לא כל כך ברורים.

דני נוה: פה מדובר במקרה חד וברור גם ברמה המשפטית.

דני נוה: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה, כבוד השר.

אברהם בורג: ועדת הכנסת קבעה הודעות סיעות בשיעור שלוש דקות לסיעה.

אברהם בורג: ראשונה – חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, סיעת מרצ, בבקשה.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת האי-אמון בראש הממשלה בנושא כיתור הערים הפלסטיניות ומדיניות הממשלה בנושא הריסת הבתים.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, רציתי לשאול את האנשים שעומדים כאן ליד דוכן הכנסת ומדברים.

חוסניה ג'בארה: האם אדם שנושם ולבו פועם, אסור לו להגיע לבית-חולים כשהוא חולה?

חוסניה ג'בארה: האם אדם שיש לו משפחה, ומשפחתו זקוקה ללחם, לא יכול להגיע לקנות להם אוכל?

חוסניה ג'בארה: האם כשיש אשה בהיריון, אדוני היושב-ראש, בחודש התשיעי, והיא צריכה להגיע לבית-חולים בעיר שכנה בשביל ללדת, היא לא יכולה להגיע?

חוסניה ג'בארה: האם עובדים שרוצים לחיות בכבוד עם משפחותיהם, שעובדים בערים שכנות, לא יכולים להגיע למקום עבודתם?

חוסניה ג'בארה: האם חולי דיאליזה או חולי לב, או סוכרת או לחץ דם, לא יכולים להגיע לבתי-חולים בשביל לקבל טיפול?

חוסניה ג'בארה: האם תלמידי בתי-הספר מהכפרים הסמוכים לא יכולים להגיע לבתי-ספר בערים השכנות?

חוסניה ג'בארה: כל זה, אדוני היושב-ראש, בא כתוצאה ממדיניות הממשלה, שהחליטה להטיל כיתור על היישובים הפלסטיניים, כדי שכל האנשים האלה לא יוכלו להגיע למקום הנדרש.

חוסניה ג'בארה: רבים מהתושבים הללו מצאו את מותם כתוצאה מכך שמנעו מהם לעבור את המחסומים, חלקם אף נהרגו במחסומים.

חוסניה ג'בארה: זו הפנייה לאדם?

חוסניה ג'בארה: זו הנפש היפה?

חוסניה ג'בארה: זו האנושיות?

חוסניה ג'בארה: זו הדמוקרטיה?

חוסניה ג'בארה: בנושא ההריסות, אדוני היושב-ראש, בונים בג'בל-מוכבר בתי-מלון, יחידות דיור ומבנים אחרים, בזמן שהורסים בתים של משפחות ערביות בירושלים.

חוסניה ג'בארה: גם בסביבת ירושלים נהרסים בתים.

חוסניה ג'בארה: בשנת 1948 היו לפלסטינים כ-80% מהאדמות.

חוסניה ג'בארה: היום נשארו כ-4.3% מכלל האדמות בירושלים.

חוסניה ג'בארה: האם לבתים שהורסים אין היתר בנייה, ולבתים שבונים יש היתרים לבנות על אדמה של מטעי זיתים ומטעים אחרים?

חוסניה ג'בארה: האם זה צודק בעולם נורמלי, אדוני היושב-ראש?

חוסניה ג'בארה: האם זה אנושי?

חוסניה ג'בארה: משפחות רבות זרוקות ברחובות ללא קורת גג, כי הורסים את בתיהן.

חוסניה ג'בארה: כנ"ל נעשה ביישובים הערביים בישראל.

חוסניה ג'בארה: אני מסיימת, אדוני היושב-ראש, במה שהיה הלילה במג'ד-אל-כרום.

חוסניה ג'בארה: הרסו בית בן שלוש קומות.

חוסניה ג'בארה: האנשים התקשרו ב-02:00 ואמרו שהגיעו למקום מאות חיילים ואנשי משטרה כדי להרוס את הבית.

חוסניה ג'בארה: למה להביא למצב כזה?

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, אני מסיימת.

חוסניה ג'בארה: אני גם קוראת ליושב-ראש ועדת הפנים של הכנסת, שבדק את הדוח שהגיע ממשרד הפנים ומצא כי יש 25,000 בתים שנבנו ללא היתר בנייה, מתוכם 5,000 מהמגזר הערבי.

חוסניה ג'בארה: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת ויצמן שירי.

אברהם בורג: אחריו – חבר הכנסת אלי כהן.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני רואה שאתם משוחחים ביניכם שלא למיקרופון.

דוד אזולאי: מה זה?

דוד אזולאי: התייעצות סיעתית?

אברהם בורג: זה במחנה.

אברהם בורג: איש על מחנהו ואיש על דגלו.

ויצמן שירי: אנחנו באותו מחנה.

דוד טל: רק אתמול הלכת עם פואד.

ויצמן שירי: גם אברום היום עם פואד.

אברהם בורג: עד כאן.

אברהם בורג: שבוע, שבוע.

ויצמן שירי: טוב, אנחנו לא עושים פוליטיקה במליאה.

אברהם בורג: נתחיל את השעון מחדש.

ויצמן שירי: דבר אחד בטוח, מר טל היקר, אצלנו באמת יש דמוקרטיה ואצלנו יש מרכז.

ויצמן שירי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לייחד כמה מלים למצב הכלכלי הקשה שהמדינה נמצאת בו.

ויצמן שירי: בזמן האחרון אני מקבל אפילו מחברים במפלגה שלי דברי ביקורת על העניין: איך אתה מסכים?

ויצמן שירי: מה הלויאליות שלך כלפי ראש הממשלה?

ויצמן שירי: – לא ולא, הלויאליות שלי, לפני כל פוליטיקה, היא כלפי המדינה.

ויצמן שירי: אם מישהו לא מבין עד הרגע איפה המדינה הזאת נמצאת מבחינה כלכלית, הוא פשוט לא יודע מה קורה.

תמר גוז'נסקי: לכן צריך לפגוע בילדים?

ויצמן שירי: לא, לא.

ויצמן שירי: דקה, דקה.

תמר גוז'נסקי: יש מדינה כדי לפגוע בילדים?

ויצמן שירי: גם לי יש ילדים.

ויצמן שירי: אנחנו יודעים מה זה ילדים ואנחנו נשמור על הילדים.

תמר גוז'נסקי: רואים, רואים.

תמר גוז'נסקי: אתה גר בעומר.

תמר גוז'נסקי: לא?

אברהם בורג: זה לא פשע.

ויצמן שירי: נו, אז מה?

תמר גוז'נסקי: זה בסדר גמור שאתה שומר על הילדים.

ויצמן שירי: אני מתנצל, אני מתנצל, תמר.

תמר גוז'נסקי: בוודאי, בוודאי.

ויצמן שירי: ולכן אני אומר בצורה אחראית, שאני עושה הכול על מנת שהתוכנית, שהיא לא תוכנית קלה והיא לא תוכנית פשוטה, תאושר.

ויצמן שירי: התוכנית הזאת היא תוכנית מאוד קשה.

ויצמן שירי: היא מאוד קשה.

דוד טל: ולא שווה.

ויצמן שירי: היא מאוד קשה.

ויצמן שירי: היא מאוד קשה.

ויצמן שירי: אני אומר זאת באמת.

ויצמן שירי: אמרתי זאת גם לפני חודש.

ויצמן שירי: אפילו יכול להיות שיש סיכוי גדול מאוד שהתוכנית הזאת גם לא תגרום לצמיחה.

ויצמן שירי: יש סיכוי גדול מאוד שהיא לא תגרום לצמיחה.

ויצמן שירי: אבל אין ברירה, כי האלטרנטיבה היא התרסקות טוטלית.

ויצמן שירי: לא יהיה מאין לשלם קצבאות ילדים, לא לילד הראשון ולא לילד החמישי.

ויצמן שירי: לא יהיה מאיפה לשלם לנכים ולא יהיה מאיפה לתת לחד-הוריות.

ויצמן שירי: לא יהיו מיליון ואחד סעיפים, לא יהיה לנפגעי גזזת ולא לדברים נוספים.

ויצמן שירי: כל סעיף וסעיף בתוכנית הקשה הזאת הוא סעיף מאוד קשה.

ויצמן שירי: כל מי שיש בו מעט רגש חי את הדבר הזה והוא חייב להצביע תוך מחאה, אבל הוא חייב לעשות את הכול, כי האלטרנטיבה הרבה יותר קשה.

ויצמן שירי: אני אומר בצורה ברורה, שכל חברי הבית צריכים להבין שיש רגע של אמת.

ויצמן שירי: פוליטיקאי לא שם את הפוליטיקה בצד ברגע מסוים, כשמדובר בגורל של עם וכשמדובר בגורל של מדינה, הציבור ישפוט אותו על מעשיו.

ויצמן שירי: לכן, אני אומר לכם, חברי, אתם חייבים – ובלי שום שיקול פוליטי כזה או אחר – להבין שהאלטרנטיבה של אי-תוכנית היא אסון למשק הישראלי.

ויצמן שירי: תודה.

אברהם בורג: תודה לחבר הכנסת ויצמן שירי.

אברהם בורג: רשות הדיבור לחבר הכנסת אלי כהן.

אברהם בורג: אחריו – חבר הכנסת יאיר פרץ.

אלי כהן: אדוני יושב-ראש הכנסת, חברים נכבדים, אני לא אדבר על התוכנית הכלכלית כי הנושא כרגע הוא הצבעת אי-אמון על שני נושאים: על נושא כיתור הערים הפלסטיניות, מצד אחד, ומצד שני, על נושא הריסת הבתים.

אלי כהן: ברור שהצגת שני הנושאים האלה היא מגמתית לגמרי, במיוחד על-ידי מי שהגיש את הצעת האי-אמון.

אלי כהן: אבל אתייחס לזה אחר כך.

אלי כהן: קודם כול, אני רוצה לומר שצריכים לומר תודה, במיוחד אלה שמגישים את ההצעה, שמבצעים את הכתר הזה על הערים הפלסטיניות, כי למעשה זו משימה כמעט בלתי אפשרית לבצע את הכיתור הזה ולמנוע את הכניסה של המחבלים המרצחים האלה לערים שלנו, כאשר בעצם צבא-הגנה לישראל ומערכות הביטחון יוצאים מתוך הערים רק על מנת לתת להם אפשרות לחיות איזו תקופה נורמלית ללא עוצר, ועם זאת לנסות למנוע את הכניסה הזאת של המרצחים לגבולותינו.

אלי כהן: המרצחים האלה מנסים לפגוע בכל תושב של מדינת ישראל.

אלי כהן: אני לא מבין את חברי הכנסת שמייצגים את תושבי מדינת ישראל; מדוע הם רואים בזה סיבה לאי-אמון?

אלי כהן: להיפך, הם צריכים לחזק את ידיו של ראש הממשלה.

אלי כהן: אני בטוח שאחרי שאני אומר את הדברים האלה הם יבטלו בכלל את הבקשה שלהם לאי-אמון.

אלי כהן: אשר להריסת בתים בלתי חוקיים – הפעולה הזאת היא פעולה חוקית.

אלי כהן: אני מניח שחברי הכנסת שמגישים את הבקשה רוצים שהחוק במדינת ישראל יקוים ולא שאנשים ייצרו עובדות בכוח במדינה שהיא מדינת חוק.

אלי כהן: זה, כמובן, בניגוד לכללים דמוקרטיים.

אלי כהן: אני רוצה להתייחס רק לעניין ההצמדה של שני הנושאים האלה על-ידי חברי הכנסת מהמפלגות חד"ש, רע"ם, עמ"ל, בל"ד, תע"ל, שרוצים להביע אי-אמון.

אלי כהן: אני חושב שהם עושים טעות חמורה מאוד בהצגה של שני הדברים האלה יחד.

אלי כהן: זו טעות בסיסית.

אלי כהן: הם מנסים לייצג את הציבור הערבי במדינת ישראל והם עושים מעין זהות אינטרסים בין התושבים הפלסטינים ביש"ע לבין אזרחי מדינת ישראל הערבים.

אלי כהן: חבל מאוד.

אלי כהן: זה לא עוזר לאף אחד מהצדדים.

אלי כהן: ערביי ארץ-ישראל הם אזרחים שווי זכויות וחובות לכל דבר, ולכן עליהם לכבד את החוק ולקיים אותו כדברו וכלשונו.

אלי כהן: הפלסטינים הכריזו מלחמה על מדינת ישראל, אומנם לא כולם, אבל מתוכם יוצאים אותם מרצחים נתעבים ואכזרים, ואסור ליצור קשר ביניהם לטובת ערביי ארץ-ישראל בעיקר, שאמורים להיות אזרחים לכל דבר.

אלי כהן: אומר מלה אחת על התוכנית הכלכלית.

אלי כהן: התוכנית הכלכלית לא הולכת לפתור, כמובן, את כל הבעיות של מדינת ישראל.

אלי כהן: אבל מאחר שהיא תוכנית חירום, עם כל המגבלות שלה, אנחנו צריכים להירתם ולתמוך בתוכנית הזאת, עם הסתייגויות כאלה ואחרות.

אלי כהן: הנושא הזה הוא בנפשה של הכלכלה של מדינת ישראל, ואני בטוח שביום רביעי, כשזה יקרה, אנחנו נצא מפה יחד מחוזקים כלכלית.

אלי כהן: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה.

אברהם בורג: אחריה – חבר הכנסת יוסף לפיד.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אכן ראויה ממשלה זו שיביעו בה אי-אמון בשל הסבל הנורא שהיא גורמת באמצעות הכיבוש הנמשך, ההולך ומחריף, ונעשה ברוטלי ואכזרי יותר ויותר, ובשל התוכנית הכביכול כלכלית, שאפילו אלה שחיברו אותה טוענים שהיא לא תפתור דבר, אבל ברור שהיא תביא נזק חמור מאוד לרשת הביטחון החברתית, לרשת הביטחון שנחוצה למאות אלפי אזרחים, במיוחד לילדים.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, הממשלה הנוכחית הודיעה לכאורה, לצורך חוץ, לצורך תעמולה, על סיום המלחמה המכונה מבצע "חומת מגן", אבל בפועל המלחמה נמשכת יום-יום ושעה-שעה.

תמר גוז'נסקי: ואני לא מדברת רק על המלחמה שבה מפציצים, הורסים ועוברים מבית לבית דרך הקירות.

תמר גוז'נסקי: אני מדברת גם על המלחמה המתנהלת באמצעות גדרות תיל, באמצעות חפירות, באמצעות הניתוק של יישובים פלסטיניים זה מזה, באמצעות מניעת מורות מלהגיע לבית-הספר ורופאים מלהגיע לבית-החולים, באמצעות הרעבה ומניעת יצירת מקומות עבודה מינימליים לא ברצועת עזה ולא בגדה המערבית.

תמר גוז'נסקי: בקיצור, אנחנו מכינים שוב ושוב את ההתנגשות הבאה, את עימות הדמים הבא, את שפיכות הדמים הבאה.

תמר גוז'נסקי: הכאב הרב שאנו חשים בכל פעם שיש קורבנות – הרוגים ופצועים – בפיגועי טרור, הכאב הזה מבטא גם את המחאה הנמרצת שלנו ואת הגינוי הנמרץ שלנו לפעולות האלה, שאין בהן שום תרומה לא לביטחון, לא לשלום ולא לקידום הזכויות של העם הפלסטיני.

תמר גוז'נסקי: מי שחושב שאפשר להתחבא מאחורי הפיגועים האלה ולהמשיך את הדיכוי של 3.5 מיליוני פלסטינים, אינו מבין, או מסתיר במכוון, שבכך הוא בעצם יוצר, לדאבוני הרב, את התנאים לפיגוע הבא.

תמר גוז'נסקי: לכן, כל זמן שיימשך הכיבוש לא יהיה אפשר למנוע את שפיכות הדמים.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לומר מלה על קצבאות הילדים.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, המועצה הלאומית לשלום הילד שיגרה מכתב לכל חברי הכנסת, ואני מקווה שכל חברי הכנסת יקראו אותו ברצינות.

תמר גוז'נסקי: יש בו עובדות ברורות, מה זה אומר קיצוץ בקצבאות הילדים.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להביא מעט נתונים.

תמר גוז'נסקי: זוג הורים עם שני ילדים, האב נכה, האם לא שירתה בצה"ל, ובמקום 348 שקלים בחודש הם יקבלו 115 שקלים פחות – קיצוץ של 33%.

תמר גוז'נסקי: לכן, מי שיש לו אשליה גזענית שמדובר רק בפגיעה בילדים הערבים, טועה טעות מרה.

תמר גוז'נסקי: מי שחושב שלהוסיף 100,000 נפשות אל מתחת לקו העוני, רובן ילדים, הוא חיזוק לביטחונה של ישראל או לחברה הישראלית, עושה טעות מרה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו נשלם ביוקר על התוכנית הכלכלית, שהיא תוכנית הרסנית, תוכנית שמחסלת את התשתית למדינת רווחה בישראל.

תמר גוז'נסקי: זו תוכנית שיש לה כוונה אחת ברורה: להביא למצב שהעניים ידאגו לעצמם ונחזור לשנות ה-50 – מי שיש לו פתק שהוא עני, יקבל סיוע, והביטוח הלאומי כביטוח לאומי לא יהיה קיים עוד.

תמר גוז'נסקי: אני אומרת את זה בכאב גדול, תהיה הביקורת אשר תהיה.

יגאל ביבי: חברת הכנסת גוז'נסקי, שיהיה לך ברור ש-80% מהעניים הם לא משפחות מרובות ילדים.

תמר גוז'נסקי: אתה טועה מאוד.

תמר גוז'נסקי: אגיד לך למה.

יגאל ביבי: 320,000 משפחות עניות, אבל מה לעשות יש רק 20,000 משפחות – – –

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לומר לך, שאם אתה מכניס את הקשישים הבודדים בתור משקי בית, אתה מעוות את כל התמונה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מדברים על כך שהנתון האחרון לפני התוכניות האלה היה מיליון נפשות מתחת לקו העוני, חצי מיליון ילדים.

תמר גוז'נסקי: פירוש הדבר: אחד מכל שמונה מבוגרים, אחד מכל ארבעה ילדים.

תמר גוז'נסקי: אצל הילדים הערבים אחד מכל שני ילדים.

תמר גוז'נסקי: זאת המציאות.

תמר גוז'נסקי: אם יש עניים במדינת ישראל, הם קודם כול ילדים, עם כל הכבוד לקשישים, לנכים ולקבוצות אחרות; העניים הם קודם כול ילדים.

תמר גוז'נסקי: תודה רבה.

יגאל ביבי: תודה רבה לך.

יגאל ביבי: אני מזמין את חבר הכנסת טומי לפיד.

יגאל ביבי: עד שהוא מגיע אני רוצה לומר, שאם יש 22% מובטלים בערוער, ברור שהם לא מובטלים, הם מקבלים דמי אבטלה ועובדים בעבודות נוספות ובסטטיסטיקה הם נחשבים עניים, אבל הם בטלנים.

יגאל ביבי: אני צריך להביא תאילנדים שיעבדו, והם לא יכולים לעבוד בחקלאות בערוער, עם כל הכבוד.

יוסף (טומי) לפיד: אדוני היושב-ראש, סיעת שינוי תצביע נגד הצעת האי-אמון של הסיעות הערביות, לא מפני שהממשלה הזאת ראויה לאמון, היא איננה ראויה לאמון, אבל הנימוקים של הסיעות הערביות אינם מקובלים עלינו.

יוסף (טומי) לפיד: הכיתור של הערבים בשטחים הוא תוצאה של פעולות הטרור, וכל מעשה שצה"ל וכוחות הביטחון יעשו כדי להקטין את ממדי הטרור מקובל עלינו ומבורך מנקודת המבט שלנו.

יוסף (טומי) לפיד: לעומת זאת, ודאי שאנחנו נצביע נגד הודעת ראש הממשלה על צירופם של השרים הישנים-החדשים לממשלתו.

יוסף (טומי) לפיד: אומרים שישי נכנע לשרון.

יוסף (טומי) לפיד: זה לא נכון, שרון נכנע לישי.

יוסף (טומי) לפיד: מה ששרון עשה – הוא עשה שריר, קיבל פרסומת ותמיכה ציבורית, וכשהכול כבר היה בכיסו הוא עשה "אחורה פנה" ונכנע לש"ס, לישי ולרב עובדיה יוסף.

יוסף (טומי) לפיד: צירופם של השרים הללו הוא כניעה טוטלית של אריק שרון, הליכה לקנוסה על הברכיים לאפיפיור ששמו עובדיה יוסף.

משולם נהרי: תתבייש לך.

משולם נהרי: תדבר לגופו של עניין.

יוסף (טומי) לפיד: להיפך, אני משבח אתכם.

יוסף (טומי) לפיד: אני אומר שלא אתם נכנעתם, הם נכנעו.

משולם נהרי: תדבר לגופו של עניין, מספיק עם ההשמצות.

יגאל ביבי: הוא מתכוון לקנוסה.

משולם נהרי: תדבר לגופו של עניין, אני מקשיב.

יוסף (טומי) לפיד: אתה גם לא יודע מה זה קנוסה ולא יודע נגד מה אתה מוחה.

יוסף (טומי) לפיד: אז מה אתה מדבר?

משולם נהרי: אני לא יודע?

משולם נהרי: אתה כן יודע?

משולם נהרי: למרות גילך – – –

יוסף (טומי) לפיד: רבותי, זה לא רק שרון.

יוסף (טומי) לפיד: שוכחים שזה גם פואד.

משולם נהרי: למה להשמיץ?

משולם נהרי: הוא יכול לדבר לגופו של עניין.

יוסף (טומי) לפיד: כי זאת ממשלה של השניים.

יגאל ביבי: הוא אמר שנכנעו לאפיפיור, בסדר.

יוסף (טומי) לפיד: פואד הוא סנשו פאנשה של הדון קישוט ששמו אריק שרון.

יוסף (טומי) לפיד: הסוס שלו, ששמו רוזיננטה, הוא הציבור שעליו רוכבים.

יוסף (טומי) לפיד: אני מפנה אותך למקורות, כתב את זה סרוונטס.

שלמה בן-עמי: טומי, מי זו דולצינאה?

שלמה בן-עמי: האהובה?

יוסף (טומי) לפיד: האהובה.

משולם נהרי: טומי, גם אתה רצית לרכוב עליו, רק לא מצאו את האוכף.

יוסף (טומי) לפיד: רבותי, זו חלוקת התפקידים ביניהם: דון קישוט, שנלחם בטחנות הרוח שמציבה להם ש"ס כשמוליכים אותנו שולל, וסנשו פאנשה, שעושה כמצוותו של דון קישוט ושמו פואד, ומי שישלם את המחיר של זה הוא הסוס שהתרגל כמעט לא לאכול, וברגע המכריע הוא ימות מרעב, וזה הציבור הישראלי.

יוסף (טומי) לפיד: רבותי, לשרון היתה הזדמנות היסטורית להקים פה בפעם הראשונה בתולדות המדינה ממשלה חופשית, חילונית, בלי החרדים.

יוסף (טומי) לפיד: הוא החמיץ את ההזדמנות והוא ממשיך בשלטון שבו החלק היצרני של הציבור, היצירתי, המתגייס לצה"ל, המשכיל, העובד, משלם את הון התועפות שאתם החרדים עולים למדינה הזאת, כי אתם מתבטלים מעבודה ומהשירות הצבאי.

יוסף (טומי) לפיד: גם בעבודה וגם בליכוד אתם המשת"פים של ש"ס על חשבון הציבור הגדול.

יוסף (טומי) לפיד: זה מה שעושה שרון.

יוסף (טומי) לפיד: לכן אני מגנה את כניעתו, את ההיפוך שהוא עשה, את הבושה שהוא מביא על ממשלת ישראל.

יוסף (טומי) לפיד: אנחנו נצביע נגד הודעתו על צירופם של השרים הללו.

יוסף (טומי) לפיד: אגב, עמד פה ראש ממשלה והודיע על צירופה של ש"ס מחדש לממשלתו, אף אחד מ-17 חברי הכנסת של ש"ס לא נכח באולם.

יוסף (טומי) לפיד: הם לועגים לו, הם מצפצפים עליו, הם מנצלים אותו, העיקר להפיק ממנו את מיטב התועלת – ובפעם הבאה אולי יזמינו אותו אפילו לערב התרמה של הרב עובדיה יוסף.

יוסף (טומי) לפיד: תודה רבה.

נסים זאב: אתה חושב שאם אתה תצעק יאמינו לך?

יגאל ביבי: תודה רבה.

יגאל ביבי: איחרת, חבר הכנסת נסים זאב, חבר הכנסת לפיד כבר סיים.

יגאל ביבי: רבותי, אני מזמין את חבר הכנסת מאיר פרוש – יש לך שלוש דקות.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית כול, אני מברך את אלה המיועדים להיות מושבעים כשרים מטעם סיעת ש"ס.

מאיר פרוש: אני מברך אותם.

מאיר פרוש: אני בטוח – כי אני גם יודע – שהם עשו זאת לאחר שהם התייעצו עם האישיות התורנית שאתה הם מתייעצים על כל דבר.

מאיר פרוש: אני מברך אותם גם כי אני חושב שחשוב שיהיו אישים כאלה בתוך הממשלה, למרות מה שהיה כשהם עזבו כתוצאה מהצבעה על נושא עקרוני.

מאיר פרוש: אבל כמו שאמרתי, זו החלטה לאחר שהם התייעצו, ואני מברך אותם על שובם לממשלה.

מאיר פרוש: אני רוצה להתייחס למה שראש הממשלה קורא "סדרי ממשל תקינים".

מאיר פרוש: הסיבה שראש הממשלה דרש ופיטר את שרי ש"ס ופיטר את סגני השרים של ש"ס ויהדות התורה היא שהוא רצה להנהיג סדרי ממשל תקינים.

מאיר פרוש: ואני רוצה לשאול את חברי הכנסת – ואני שמח על כך ששר החוץ לשעבר יושב פה – איזה סדר ממשל תקין זה ששר ביטחון בממשלת ישראל הולך עם תוכנית מדינית שלו למובארק, ומה הוא אומר בתוכנית שלו?

מאיר פרוש: הוא שר הביטחון של ראש ממשלת ישראל, שרון, ומה אומר אותו שר ביטחון, השר המייצג, השר הבכיר של המפלגה הגדולה ביותר בממשלה?

מאיר פרוש: – המדינה הפלסטינית תקום על הרוב הגדול של שטחי יהודה, שומרון וחבל-עזה; היא תקיים רציפות טריטוריאלית באיו"ש, ולא רק תחבורתית, וסדרי מעבר מיוחדים בין איו"ש לעזה; היא גם תפנה התנחלויות.

מאיר פרוש: וגם לגבי ירושלים, מה אומר שר הביטחון, השר המייצג, השר הבכיר של המפלגה הגדולה שנמצאת בממשלה?

מאיר פרוש: הוא אומר: ירושלים במתווה קלינטון, וירושלים והשכונות שנבנו במזרח-ירושלים יהיו החלק היהודי, ירושלים המערבית, ואילו החלק השני – ברור מאליו שהוא יהיה של הפלסטינים.

מאיר פרוש: אני רוצה לשאול, זה נקרא סדרי ממשל תקינים, אדוני ראש הממשלה?

מאיר פרוש: אתה נשבע ואומר שלא יורידו אף התנחלות, אתה אומר שיותר ממה שהחזרנו לערבים – לא ניתן.

מאיר פרוש: זה תקין?

מאיר פרוש: זה סדר ממשל תקין ששר הביטחון שלך הולך למובארק ומציע לו דבר שהוא אנטיתזה למה שאתה מאמין בו?

מאיר פרוש: זה סדר ממשל תקין, אדוני ראש הממשלה, ששר החוץ שלך בממשלה – ולכן אמרתי שאני שמח ששר החוץ לשעבר, פרופסור שלמה בן-עמי – שהיה השר המייצג עד לפני כמה חודשים, מסתובב בכל העולם ופועל נגדך, נגד התזה שלך, נגד העמדות המדיניות שלך.

מאיר פרוש: אני לא מבין איך ראש הממשלה הלך והיה גיבור, היה חזק.

מאיר פרוש: ועל מי הוא היה חזק?

מאיר פרוש: – על החלשים: על ש"ס שהוא חושב שהם חלשים, על יהדות התורה שהוא חושב שהם חלשים.

מאיר פרוש: איך הוא שותק כאשר, כמו שאמרתי, שר הביטחון, פואד, הולך למובארק ומעביר לו עמדות קיצוניות כאלה, בניגוד לעמדה שלו?

מאיר פרוש: איך הוא שותק על זה ששר החוץ עושה את הדברים האלה, כאשר לפחות כלפי חוץ אומר ראש הממשלה שהוא מאמין שהדרישה הזאת שיש לנו חלק בארץ-ישראל על כל חלקיה היא מכיוון שהתורה נתנה את זה לעם היהודי וזה שלנו.

מאיר פרוש: איך הוא מאפשר דבר כזה?

מאיר פרוש: בממשל תקין הדבר הזה קורה?

מאיר פרוש: אני רוצה לומר לראש הממשלה, אומנם הוא חשב שהוא עושה את הפעולה הזאת של פיטורי שרי ש"ס והסגנים שלהם כי הוא חזק, כי הוא צריך להנהיג סדרי ממשל, אבל הוא הרי ידע והוא יודע שאוי ואבוי לו – אוי ואבוי לו – אם הוא צריך לנהל את המדינה ואם הוא צריך לנהל את הממשלה כאשר הוא יישען על מפלגת העבודה.

מאיר פרוש: הרי אנחנו רואים דברים ברורים.

מאיר פרוש: ככל ששרון מרגיש שהוא יכול לפגוע בש"ס, כי נראה לו שהוא יכול לפגוע בה, נראה לו שהוא יכול לפגוע ביהדות התורה, הוא נהג כך; וכאשר הוא מגיע למפלגה גדולה כמו מפלגת העבודה, שפועלת בניגוד לדעתו, פועלת בניגוד לקווי היסוד של הממשלה שלו, כאשר השר הבכיר המייצג של המפלגה השותפה יחד אתו מוכר את ארץ-ישראל בריש גלי – על מה אנחנו מדברים?

מאיר פרוש: על מה היתה המהומה?

מאיר פרוש: בשביל מה הוא עורר מהומה במשך שבועיים באומרו שהוא רוצה סדרי ממשל תקינים?

מאיר פרוש: ממשלה כזאת לא תוכל להחזיק מעמד.

מאיר פרוש: ממשלה כזאת, שבה האחד מושך לצד זה והאחר מושך לצד זה – זה לא יכול להימשך זמן רב.

מאיר פרוש: אתה, ראש הממשלה, חייב לנקוט מדיניות ברורה.

מאיר פרוש: אם אתה מאמין במדיניות זו – ואני מאוד תומך במדיניות הזאת – אם אתה מאמין שאין לנו כל אפשרות לתת אותם שטחים שפואד בן-אליעזר רוצה לתת לפלסטינים, אם אתה מאמין שאסור לתת חלקים מירושלים לפלסטינים, אתה חייב לעשות סדר בממשלתך.

מאיר פרוש: אתה צריך לדרוש סדרי ממשל תקינים.

מאיר פרוש: בדרך הזאת מהר מאוד הממשלה הזאת תיפול ולא תחזיק מעמד.

יגאל ביבי: חבר הכנסת פרוש, תודה רבה.

יגאל ביבי: עכשיו ידבר חבר הכנסת גנדי ריגר, ואחריו – חבר הכנסת דוד מגן.

יגאל ביבי: חבר הכנסת פרוש, מה אתה חושב, כסף לא יותר חשוב מארץ-ישראל?

יגאל ביבי: שם אפשר שלא תהיה משמעת, אבל כסף?

מאיר פרוש: – – –

יגאל ביבי: כסף, לא מאשרים תקציב – צריך משמעת.

יגאל ביבי: משמעת על תקציב, לא משמעת על ארץ-ישראל.

יגאל ביבי: דברים חמורים, אבל זה "ממשל תקין".

יגאל ביבי: חבר הכנסת גנדי ריגר, בבקשה.

גנדי ריגר: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, מדינת ישראל עומדת היום בפני מלחמה, מלחמה נגד הטרור.

גנדי ריגר: ואנחנו, כמו כל האזרחים, יודעים מה קורה במדינה וכמה התרעות על פיגועים אנחנו מקבלים כל יום, ולא רק התרעות; אנחנו יודעים מה קרה רק לפני זמן קצר בראשון-לציון, אנחנו יודעים מה קורה בערים אחרות.

גנדי ריגר: אבל מה לעשות, יש אנשים שמעלים היום עוד הפעם הצעת אי-אמון לגבי מה שצה"ל עושה היום מול הטרור הפלסטיני.

גנדי ריגר: אני חושב שזה חוסר אחריות.

גנדי ריגר: צה"ל עושה היום משהו למען המדינה שצריכה להגן על אזרחיה.

גנדי ריגר: בשם סיעת ישראל בעלייה אני אומר: אנחנו מתנגדים לאי-אמון בראש הממשלה.

גנדי ריגר: תודה.

יגאל ביבי: תודה רבה לחבר הכנסת גנדי ריגר.

יגאל ביבי: חבר הכנסת דוד מגן, בבקשה.

דוד מגן: אדוני היושב-ראש, לכאורה אפשר לבוא בביקורת כלפי עצמנו ולומר: מדוע הממשלה, בפיטורי שרי ש"ס ובצירוף שרי ש"ס מטרידה את הכנסת בטווח של ימים ספורים – שבועיים, שלושה שבועות?

דוד מגן: כמי שמשקיף ומנסה להוציא מתוק מעז, בדיעבד אני אומר:

דוד מגן: טוב שקרה המשבר, משום שלאחר 1996 – עת הונהגה לראשונה שיטת הבחירה הישירה לראש הממשלה – נקבעו נורמות שאי-אפשר להשלים עמן, והנורמות הללו היו בבחינת איש הישר בעיניו יעשה, גם אם הוא נושא באחריות קולקטיבית בהיותו חבר בממשלה.

דוד מגן: רגעי ההצבעה על התוכנית הכלכלית, כפי שהשתקפו כאן במהלך הדיון בכנסת, היו בבחינת נקודת מפנה, כאשר ראינו כאן סיעה מרכזית בממשלה, על החברים המייצגים אותה בה, מצביעה בפירוש נגד החלטת ממשלה, וזו היתה החלטה לא בעניין של מה בכך, אלא בנושא התוכנית הכלכלית.

דוד מגן: לדעתי, ראש הממשלה נקט צעד מתבקש.

דוד מגן: לא היתה לו שום ברירה.

דוד מגן: אני מברך אותו על הצעד שהוא עשה, ובאותה נשימה אני מברך את שרי ש"ס ואת הנהגת ש"ס על אשר הבינו כי בעת הזאת טוב לקיים את ממשלת האחדות הלאומית, טוב לחזק אותה וטוב לתקן את השגיאות.

דוד מגן: כאשר אני קורא את המכתב של יושב-ראש ש"ס לראש הממשלה, מכתב שהונח על שולחן הכנסת ביוזמתו של מזכיר הממשלה הנמרץ, גדעון סער, אשר בא לסבר גם את העין וגם את האוזן, והמכתב נחתם במשפט התחייבות "שרי הממשלה מטעם ש"ס יקיימו בקפידה כל ההחלטות הקיימות של הממשלה", אני מברך על המשבר, טוב שהוא היה, וטוב שהמתוק – ואני בהחלט מתכוון לזה – הלקח, יצא והוצא.

דוד מגן: אין לי ספק, שמהיום והלאה יהיו סדרי הממשל בכל מה שקשור בהצבעות אמון ובהצבעות על החלטות הממשלה מטעם חברי הממשלה הערבים זה לזה, לפי סדרי המינהל התקין.

דוד מגן: אני אומר זאת, אדוני היושב-ראש, משום שלהערכתי, בניגוד לאופטימים החושבים שהממשלה הזאת תחזיק מעמד עד 28 באוקטובר 2003, הדיונים אשר ילוו את הצעת התקציב לשנת 2003 יהיו דיונים סוערים ונוקבים, וקשה לי להאמין שאפשר יהיה לגייס רוב בכנסת הזאת לאישור התקציב.

דוד מגן: אני מקווה, כי נוכח המשבר שהיה, שמגיע היום לפתרונו, כל מי שהיה צריך לעבד את הלקח, עיבד אותו, והוא יבין כי אם הוא אינו מאשר ואינו מתמיד בתמיכתו בהחלטות הממשלה לגבי תקציב 2003, הפירוש הוא בחירות מוקדמות.

דוד מגן: כחבר הכנסת מותר לי להביע גם, ברשות היושב-ראש, הערכה.

דוד מגן: אני מעריך שלעניין תקציב 2003 יהיה קשה לגבש קונסנסוס, וממילא יהיה קשה לגבש רוב.

דוד מגן: אשר על כן, לעניין התקציב הזה, לעניין התוכנית המעודכנת ל-2003, כשיהיה משבר אנחנו נלך בעקבותיו לשאול את פי העם.

שלמה בן-עמי: דצמבר 2002?

דוד מגן: כן.

דוד מגן: בסוף 2002, לקראת תקציב 2003.

שלמה בן-עמי: – – –

דוד מגן: אני לא רוצה עד כדי כך לשים את נפשי בכפי ולומר מהו התאריך, אבל מי שמצביע על אביב 2003 כמועד הבחירות לכנסת השש-עשרה, נדמה לי שהוא לא מחטיא בהרבה את המועד הצפוי לבחירות.

דוד מגן: אלה תהיינה בחירות גם על רקע משבר כלכלי, וטוב שבתקופה כזאת נשאל את פי העם.

דוד מגן: לפי שעה, היום, את הצעות האי-אמון בממשלה על רקע פעולות צה"ל להגברת הביטחון צריך לדחות, ואת הודעת ראש הממשלה על הצירוף של שרי ש"ס לממשלה צריך לקבל ולתמוך בה.

יגאל ביבי: תודה רבה לחבר הכנסת דוד מגן.

יגאל ביבי: אני לא רואה שחבר הכנסת יאיר פרץ נמצא.

יגאל ביבי: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה מתכבד לשאת את דברו, ולאחר מכן, אם יואיל, יחליף אותו ואז אני אוכל לדבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, ממשלה שאיננה, חברי חברי הכנסת, מותר להעיר, אפילו כאשר הממשלה באה ומבקשת את אמון הבית ורוצה לצרף שרים חדשים, חדשים-ישנים – אנחנו מכירים את כל הנסיבות – אומנם העניין לא כל כך משמח, אולי ראש הממשלה בלבו שמח, הוא עשה שיעורים ולימד אנשים אחרים, אבל אולי זה לא משמח רבים בכל זאת, לא משמח את השרים עצמם בנסיבות שנוצרו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: להם יש סיבה להיעדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל גם לא השר המקשר, גם לא נציג?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם באים לבקש את אמון הבית, ולמרבה האירוניה, אדוני היושב-ראש, הם יקבלו אותו, יקבלו אותו בגדול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי בגלל זה היחס הלא-כל-כך מכובד, הייתי אומר בלשון המעטה, של הממשלה ליושבי הבית הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל יש דברים עוד יותר חמורים בהתנהגותה של הממשלה ובמדיניותה, שראוי לעמוד עליהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היום, השכם בבוקר, מאות שוטרים, אנשי משמר הגבול, כוחות הביטחון, צרו על הכפר מג'ד-אל-כרום, כאשר באמתחתם ובתוכניתם להרוס בתים; להרוס בתים תחת הכותרת האומרת, שהבתים האלה נבנו ללא רשיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בעיה כאובה זו ידועה והיא מן המפורסמות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא ידועה לכל ממשלות ישראל, לכל באי הבית הזה, לכל אדם המצוי בתנאי החיים של החברה הערבית בתוך מדינת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: החידוש הוא, שדווקא זה חודשים אחדים לא ראינו פעולות כאלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומנם נעשו פעולות של הריסה באישון לילה, בגנבה ממש, במקומות עזובים ובמקומות אחרים, גם בנגב, בשעות שלא נמצאו שם אנשים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל בתוך כפר ערבי ממש, כפר שתושביו נמצאים בו, לא נהרסו בתים זה חודשים ארוכים, ואולי גם שנים, עד כמה שאני זוכר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עובדה שגם בדיר-אל-אסד, הכפר השכן, ובעיר סח'נין ובמקומות אחרים, היו צווי הריסה שבוטלו בדקה התשעים, לדעתי, כאשר לממשלה היה שכל לבטל אותם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כי כל מעשה אחר היה הרבה יותר גרוע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דיברתי על הדברים היותר-חמורים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בו-זמנית, גם ביום הזה, ממש באותו אישון לילה, באותה שעת בוקר מוקדמת, אותה משטרה ואותם כוחות ביטחון עולים על ג'בל-מוכבר, שכונה בעיר הערבית אל-קודס, מה שנקרא בעגה שלנו מזרח-ירושלים, ומגדרים שם שטחים כדי להקים שם שכונה חדשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה זו שכונה חדשה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: להקים שכונה לתושבים יהודים בתוך העיר הערבית ובתוך האוכלוסייה הערבית של העיר המזרחית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שומע פה את הלשון המתחסדת של השר ריבלין ושל שרים אחרים, האומרים, זו עיר אחת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: באמת?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתם מתכוונים למה שאתם אומרים שזו עיר אחת?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם הייתם מתייחסים לאמירה הזאת ברצינות, אפילו ככה, לפי ההגדרה שלכם, בעיר אחת נוהגים כמו בעיר אחת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי כל המעשים של הממשלה הזאת ושל הממשלות הקודמות מבוססים על עיקרון אחד של אפליה ושל חלוקה ושל דיכוי האוכלוסייה הערבית והעיר הערבית, נישולן והצרת דרכיהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תחת זאת – פיתוח ובנייה בעיר המערבית, שהיא מערב-ירושלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחרי זה באים ואומרים לנו עיר אחת?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הלוואי שהייתם מתייחסים לעיר הזאת באמת כאל עיר אחת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי היה במדיניות אחרת, שרואה באמת בעיר הזאת עיר אחת, כדי לגשר תחת להעמיק את הפערים ואת האפליה הגזעית הקיימת בארץ הזאת ובעיר הזאת במיוחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רבותי, הדיבורים לא יושיעו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לשון מתחסדת לא תשנה את העובדות, לא תשנה את המציאות, גם בתוך מדינת ישראל ובתוך הכפרים של הערבים תושבי ישראל מאז 1948, וגם בתוך השטח הכבוש, אם בגדה המערבית, ואם ברצועת עזה ואם בעיר ירושלים המזרחית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המדיניות היא פה להרוס ולמנוע מהאוכלוסייה הערבית להתפתח ולחיות ולזכות בתנאים מינימליים של בני-אדם ושל בית, ופה להרוס ולנשל ולבנות לאוכלוסייה האחרת, היהודית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה נעשה, זאת המציאות, באופן גזעני ביותר, בצד האחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדיניות זו לא תצלח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדיניות זו לא תוכל להימשך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הממשלה שמובילה בכיוון הזה ובמדיניות הזאת חייבת לפנות את מקומה לממשלה עם מדיניות יותר שפויה ויותר הגיונית ויותר מקובלת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

יגאל ביבי: תודה רבה.

יגאל ביבי: עכשיו ידבר חבר הכנסת יאיר פרץ.

יגאל ביבי: לאחר מכן – חבר הכנסת יגאל ביבי, כאשר חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה יחליף אותו בניהול הישיבה.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, בראש ובראשונה ברצוני לחזק את מפקדי, מנהיגי וחיילי צבא-הגנה לישראל, שעושים את המיטב והמירב יומם ולילה, שעה-שעה, על מנת להביא ביטחון לתושבי מדינת ישראל, כדי למגר את הטרור הנפשע ואת קני המחבלים המרצחים ושולחיהם בכל אתר ואתר.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, כשחוטבים עצים, עפים שבבים.

יאיר פרץ: זה לא סוד שהמאבק נגד הטרור הרצחני – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אם לא תאזינו לחבר הכנסת פרץ, חוץ ממני אף אחד לא ישמע אותו, ואין זה המצב האופטימלי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת ביבי, לפחות חבר כנסת אחד חייב להאזין לנואם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תואיל בטובך.

יאיר פרץ: – – גורר אותנו לדילמות מוסריות מן המדרגה העליונה.

יאיר פרץ: צה"ל, שנבנה על יסודות של מוסר, טוהר הנשק, עומד במצב בלתי נסבל כשמעמידים מולו נשים וילדים כחומת מפגע, כשהמרצחים מסתתרים מאחוריהם ובחסותם מבצעים את פעולות הטרור העקוב מדם.

יאיר פרץ: זהו משחק בלתי הוגן, שכובל את ידי צה"ל במלחמתו בטרור.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, כמו ששום גדר בעולם אינה נותנת סגירה הרמטית וביטחון מוחלט נגד הטרור, כך צה"ל אינו יכול להימנע מתקלות של פגיעה באזרחים חפים מפשע, כל עוד יעמידו המרצחים את הזקנים, הנשים והילדים בחזית המלחמה.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני בטוח שבצה"ל מפיקים לקחים יומיומיים מכל תקלה, חלילה, שיוצאת מתחת ידם.

יאיר פרץ: מפקדי צה"ל שוקדים ללא ליאות להבטיח מניעה של פגיעה בחפים מפשע, למרות כל הקשיים שמציבים בפנינו פעילי הטרור ומנהיגיו, עד כדי סיכון חייהם של חיילינו.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, בפיגועי התופת שידעה מדינת ישראל, שבהם נרצחו ללא הבחנה וללא רחמים זקנים, נערים ותינוקות כאחד, כאשר הטרור מכה באזרחינו ללא רחם – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני מתחיל פרק חדש?

יאיר פרץ: לא, אדוני, זה המשך הנאום שלי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין לך הרבה זמן – –

יאיר פרץ: אדוני דיבר פה ואף אחד לא הפריע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – תכלכל את צעדיך.

יאיר פרץ: אני אכלכל את צעדי.

יאיר פרץ: מדינת ישראל ישבה לשולחן המשא-ומתן מתוך רצון להגיע לשלום בר-קיימא, שלום שיביא לשקט במזרח התיכון וייתן מענה סופי לסכסוך שבין העמים.

יאיר פרץ: כאשר מדינת ישראל היתה נחושה להשגת מטרה זו וחתרה במרץ והתקדמה למימושה, וכאשר הכול התנהל בצורה שמניחה את הדעת, וחשבנו שכן, שיש לנו פרטנר לשלום, שהניח את כלי הקרב ופניו אכן לשלום, פתאום הפרטנר שלנו לשולחן המשא-ומתן שבר את כללי המשחק ופנה שוב להשתמש בשהידים ובמלחמה שהופנתה כלפי אזרחים חפים מפשע.

יאיר פרץ: כאשר שגרת החיים במדינת ישראל הופרעה וחיי תושבינו הפכו לסיוט מתמשך, כאשר כל הדרכים בחזקת סכנה, לא נותר לנו אלא להגן על אזרחינו, לא מתוך יצר נקמה, חלילה, אלא מתוך דאגה לביטחונם ולשלומם.

יאיר פרץ: את זיכרונות האירועים הקשים שידעה מדינת ישראל לא יכולים אזרחינו לשכוח – גופות מרוטשות מוטלות ברחובות, אוטובוסים ובתי-קפה מפוצצים ומדרכות שטופות דם.

יאיר פרץ: תכיפות האירועים, כאשר חיינו בתוך מרתון מטורף, כשאירוע רודף אירוע, מכריחה אותנו לנקוט את כל הדרכים העומדות לרשותנו.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, סיעת ש"ס מחזקת את ידי הממשלה בהחלטתה לכתר את הערים הפלסטיניות, שהן המרכז לתכנונם ולהוצאתם לפועל של הפיגועים הקשים נגד מדינת ישראל ותושביה.

יאיר פרץ: אני קורא לחברי הכנסת מהסיעות הערביות, במקום להביע חוסר אמון בממשלת ישראל, טוב אם יפנו את מרצם וכוחם אצל יושב-ראש הרשות הפלסטינית להפסיק לאלתר את פיגועי האיבה נגד תושבי מדינת ישראל ולשבת לשולחן המשא-ומתן, כדי למנוע דם קורבנות חפים מפשע.

יאיר פרץ: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת פרץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו אפשר להבין למה ש"ס חזרה כל כך מהר לממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לה שליחות שהיא צריכה לבצע, והשליחות הזאת מתרחבת לאחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נציגי הסיעות שעדיין לא דיברו, אם יהיו נוכחים, ניתן להם לדבר, והן סיעות גשר, עם אחד, הבחירה הדמוקרטית, מוחמד כנעאן, התנועה הערבית להתחדשות ומיכאל קליינר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם אלה שקראתי בשמותיהם יהיו נוכחים באולם בשעת אמת, יזכו בזכות דיבור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם לא יהיו נוכחים – נעבור, כמובן, להצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יגאל ביבי, בבקשה – נציג סיעת המפד"ל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

יגאל ביבי: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, כשנכנסתי לכאן הזהיר אותי יושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת בוים, שלא אדבר בטעות על הפורנוגרפיה.

יגאל ביבי: אני רוצה לברך את הכנסת, את ועדת החינוך של הכנסת, על ההצבעה שלה היום נגד הביזיון של הפורנוגרפיה.

יגאל ביבי: אני רוצה לומר לחבר הכנסת בוים, שלפעמים יש קואליציות טובות.

יגאל ביבי: והיום הרגשתי קרבה גדולה לחבר הכנסת עזמי בשארה, לחבר הכנסת כנעאן, לחברת הכנסת סולודקין, יותר מאשר לליכוד ולשמאל, שרצו לזהם את החינוך.

יגאל ביבי: אני אומר תמיד לאנשי הליכוד החדשים: הליכוד של היום זה לא הליכוד של מנחם בגין, שהיה ערכי, מוסרי.

יגאל ביבי: אין לי ספק שמנחם בגין מתהפך בקברו מפני שאנשי הליכוד, בראשות מיקי איתן, הובילו את הפורנוגרפיה.

יגאל ביבי: אני לא רוצה להגיד את המלה הגסה הזאת, אבל מיסוד הדבר הגרוע הזה בצורה מצולמת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ניסיון למיסוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם לא הצליחו למסד.

יגאל ביבי: הם לא הצליחו בינתיים, ולא יצליחו, בעזרת השם.

יגאל ביבי: אני רוצה לומר לחברי חברי הכנסת הערבים, אני מצפה מכם להיות ראש הגשר שידרוש את סיום האינתיפאדה.

יגאל ביבי: תאמין לי, כואב לנו, לכולם, לכל אזרח עם מצפון, לראות את הסבל של האוכלוסייה הערבית, ואין לי ספק שגם את הסבל של האוכלוסייה היהודית, של חיי המסחר.

יגאל ביבי: הלוא אנחנו קשורים יחד, ולכן אין ספק שהמצב הבלתי-נסבל הזה גורם נזק לכל הצדדים.

יגאל ביבי: בכל העולם מקובל היום שהמלחמה האמיתית היא מלחמת עולם כלכלית.

יגאל ביבי: יש מלחמת עולם כלכלית בין מדינות, בין אזורים, בין אינטרסים.

יגאל ביבי: לדעתי, המצב הכלכלי הזה היה צריך לאחד את עמי המזרח התיכון בכלל, ואת התושבים שגרים בפיסת הארץ הקטנה הזאת בפרט.

יגאל ביבי: האם יש לנו תענוג להביא פועלים מהמזרח הרחוק ולראות כאן אנשים שאין להם אוכל, שכנים שלנו?

יגאל ביבי: טוב שכן קרוב מאח רחוק.

יגאל ביבי: הלוא אין לנו אינטרס כזה.

יגאל ביבי: עד לפני שנה וחצי היתה העובדת אצלי בבית מבית-לחם.

יגאל ביבי: הייתי נותן לה את המפתח – זה נראה כל כך מוזר – לפני שנה וחצי נתתי לה את המפתחות של הבית שלי, לאשה מבית-לחם, שבאה לעבוד.

יגאל ביבי: היינו הולכים לעבודה ומשאירים לה את כל הבית.

יגאל ביבי: היום, שנה וחצי אחרי זה, אנשים פוחדים ללכת ברחוב.

יגאל ביבי: מה קרה פה?

יגאל ביבי: איזה אמון היה.

יגאל ביבי: אנחנו רוצים לדכא?

יגאל ביבי: חס וחלילה.

יגאל ביבי: אנחנו רוצים כתרים?

יגאל ביבי: האמת היא, אם היו שואלים אותי – לא כתרים, לא בטיח; למגר את הטרור הזה, קודם כול לטובת הפלסטינים.

יגאל ביבי: אני פוגש אותם ומדבר אתם בעברית או בערבית, ונמאס להם.

יגאל ביבי: נמאס להם.

יגאל ביבי: הם רוצים שקט.

יגאל ביבי: הם לא רוצים את ההנהגה הזאת שעושה את הדברים האלה.

יגאל ביבי: הם רוצים לחיות.

יגאל ביבי: הם רוצים אוכל.

יגאל ביבי: העובדת שעבדה אצלי יום אחד בשבוע היתה מרוויחה כמו חודש של עובד באוטונומיה.

יגאל ביבי: היא היתה מביאה אוכל לעשרת ילדיה, היא היתה חיה.

יגאל ביבי: האם מישהו פה מהסיעות הערביות חושב שלמדינת ישראל אין מה לעשות, אלא להוציא מיליארדים על אנשי מילואים, לכתר?

יגאל ביבי: האם זה תענוג שמהנדסים ועובדים ואנשי משק וכלכלה, במקום לשבת בעבודה שלהם, יושבים על הטנקים מול בית-לחם או מול רמאללה?

יגאל ביבי: האם יש תענוג למישהו?

יגאל ביבי: לכן, אני מצפה מחברי הכנסת טיבי, עבד-אלמאלכ דהאמשה, כנעאן, האשם וכולם – תהיו אתם ראש גשר להפסקת העניינים האלה, להפסקת האלימות, ולא להביע אי-אמון כאן.

יגאל ביבי: הרי למה עושים את הכיתור הזה, סתם בשביל תענוג?

יגאל ביבי: רוצים למנוע חבלות, רוצים שיהיו כאן חיים, רוצים שיהיה כאן נורמלי, שאנשים לא יפחדו ללכת כאן ברחובות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יגאל ביבי, יש לך סמכות ורשות להציע כאלה הצעות, או שזה באופן פרטי מה שאתה מציע?

יגאל ביבי: אני חבר כנסת ואני מדבר בשם סיעת המפד"ל, והמפד"ל היתה מצפה מחברי הכנסת הערבים – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא חלק מהממשלה, המובילה.

יגאל ביבי: – – להיות ראשי הגשר של ההידברות, של מניעת שפיכות הדמים, כדי שנוכל לחיות כאן במזרח התיכון ובארץ-ישראל בצורה שקטה ושלווה, ואני מצפה שתעשו את זה.

האשם מחאמיד: בואו נעשה גשר קודם – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת יגאל ביבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו ידבר חבר הכנסת אחמד טיבי.

האשם מחאמיד: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: צלצלו כי היה צריך לצלצל, חבר הכנסת מחאמיד, ואנחנו נעבור להצבעה בהקדם כפי שתיווכח לראות עכשיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כשצלצלנו היה רק דובר אחד באולם, ואם לא היו מגיעים הדוברים האלה היינו מצביעים כבר עכשיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת כנעאן.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נפיל את הממשלה היום אם לא יגיעו מצביעים בעוד כמה דקות ספורות, כששני הדוברים יסיימו את דבריהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

מוחמד כנעאן: – – מכובדי סגן השר לביטחון פנים, אומנם יש דיון משולב על הצעת האי-אמון ועל חזרת שרי ש"ס לממשלה, אני עוד לא ראיתי דבר יותר מבייש וביזיון גדול יותר מהביזיון הזה שאנחנו ראינו היום ובשבועיים האחרונים – איך סיעה בת 17 מנדטים יוצאת מהממשלה על רקע חברתי, על רקע תוכנית כלכלית, על רקע קיצוץ בקצבאות הילדים, וחוזרת על ארבע, חוזרת על ארבע בלי שום הישג.

מוחמד כנעאן: להיפך – לדעתי עם השפלה שעוד לא חזינו בבית הזה.

מוחמד כנעאן: זה מראה שהיא סיעה שמדברת רק בססמאות ומשקרת ביחס לעצמה, משקרת לציבור שלה ולציבור הרחב.

מוחמד כנעאן: לגופו של עניין, אני חושב שהתוכנית הכלכלית שמדברים עליה – והיום בוועדה המיוחדת – אני יודע שיש ויכוחים קשים מאוד בין כל הסיעות, ואין אף סיעה שבאמת יכולה "לבלוע" את התוכנית הזאת, שהיא פשוט תוכנית הרסנית, תוכנית קשה מאוד ובעיקר פוגעת בשכבות החלשות ובמערכת החינוך, פוגעת במערכת שהיא חשובה לכולנו, פוגעת בכוח-אדם במערכת החינוך.

מוחמד כנעאן: לא במקרה תתקיים מחר, אדוני היושב-ראש, שביתת אזהרה ליום אחד של מערכת החינוך העל-יסודית במדינת ישראל במחאה על מה שהולך להיות בתוכנית הכלכלית.

מוחמד כנעאן: מכאן אני מזדהה עם כל ציבור המורים במדינת ישראל – בחינוך היסודי והעל-יסודי – נגד הקיצוצים, נגד פיטורי מורים, כי אני חושב שיש הרבה מקומות לקצץ בהם, ובעיקר בנושא הביטחון, כי הממשלה הזאת השכילה ומשכילה להמשיך את שפיכות הדמים, להמשיך את הכיבוש, את הכניסה לערים הפלסטיניות, למחנות הפליטים – וחבר הכנסת ביבי, היום הממשלה מתגרה בפלסטינים.

מוחמד כנעאן: הרי זה חודש כמעט לא עשו הפלסטינים שום דבר.

מוחמד כנעאן: הממשלה פשוט מתגרה, והיא מזמינה פיגועים, היא מזמינה אלימות כי לא נוח לה ככה.

מוחמד כנעאן: זו האמת, לצערי הרב.

מוחמד כנעאן: איך אתה יכול לפרש – מה היא עושה בבלאטה, מה היא עושה בשכם, מה היא עושה בטול-כרם?

מוחמד כנעאן: הרי היא כבר נכנסה אלף פעמים, מה היא עשתה אתמול?

מוחמד כנעאן: נושא אחר, אדוני היושב-ראש – ודיבר עליו גם חברי עבד-אלמאלכ דהאמשה – נושא הריסת הבית בכפר מג'ד-אל-כרום, בעמק הכרמים – יישוב שמונה כ-10,000 תושבים.

מוחמד כנעאן: מדובר בבית ששייך למשפחת סלאמה.

מוחמד כנעאן: אני ניסיתי לברר בטלפון, עד היום הזה אינני מבין – ואני רציתי שסגן השר ישמע – לא מזמן גם היתה לי ישיבה במרחב עכו; הבית נמצא בתוך תוכנית המיתאר, בתוך שטח השיפוט, האם לא יכולים להוציא לו רשיון?

מוחמד כנעאן: האם זה דבר אמיתי?

מוחמד כנעאן: בין 100 בתים הורסים בית למשפחה מרובת ילדים, בטענה שהוא נבנה בלי רשיון?

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, אתה צריך לדעת דבר אחד: ועדות התכנון והבנייה המקומיות לא עובדות ביישובים הערביים, לא עובדות בכלל.

מוחמד כנעאן: המצב הוא קטסטרופלי, כשאנשים שעומדים בראש הוועדות האלה הם אנשים לא מקצועיים, אנשים פוליטיים – מתקופתו של חיים רמון כשהיה שר הפנים.

מוחמד כנעאן: זה המצב אצלנו במגזר הערבי.

מוחמד כנעאן: ועל כן אני מרשה לעצמי, אדוני היושב-ראש, לשלוח מכאן את מיטב הברכות לתושבי מג'ד-אל-כרום, לאותם אנשים שיושבים כיום באוהל המחאה נגד הריסת הבית ונגד המדיניות הכושלת הזאת.

מוחמד כנעאן: במקום לטפל בבעיות האמיתיות של המגזר הערבי, במקום לשבת עם קברניטי היישוב, עם יושב-ראש המועצה שם, באים באמצע הלילה, אחרי חצות, בשעה 02:00, להרוס בית, כשאנשים כולם ישנים.

מוחמד כנעאן: אומרים, לאן הכסף הזה הולך.

מוחמד כנעאן: הוא הולך על כוחות המשטרה שהולכים להרוס בתים.

מוחמד כנעאן: אתה דיברת על גישור.

מוחמד כנעאן: קודם כול, בואו נבנה את הגשר בין ערבים ליהודים כאן במדינה, בואו נפתור את הבעיות של האוכלוסייה הערבית כאן במדינת ישראל, כי זה מקרין, זה משפיע על מה שהולך מסביב.

יגאל ביבי: חבר הכנסת בוים – – –

מוחמד כנעאן: הגיע הזמן שהממשלה הזאת תתווה תוכנית אמיתית ליישובים הערביים, תפסיק את הריסת הבתים ותתחיל לתכנן את היישובים הערביים כמו שצריך – תכנון מודרני, חדש, יאה, כמו שיש ביישובים היהודיים, זה מה שצריך להיות.

מוחמד כנעאן: תודה, אדוני.

יגאל ביבי: תודה רבה.

יגאל ביבי: אחרון הדוברים – אולי יהיה עוד אחד – חבר הכנסת אחמד טיבי.

יגאל ביבי: חבר כנסת בוים, תשמע לי – אחרון הדוברים, אנחנו צריכים עוד מעט להצביע.

קריאות: – – –

יגאל ביבי: אני רואה שאנשי ש"ס עדיין לא נמצאים, אולי הם התחרטו.

האשם מחאמיד: הם נמנעים.

יגאל ביבי: זאב בוים, יושב-ראש הקואליציה, אני לא אמתין, ואם לא יהיו כאן שרים, אז יושבעו בשבוע הבא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

יגאל ביבי: ואם אנשי ש"ס שומעים אותנו והם לא התחרטו, אז אנא.

יגאל ביבי: חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לא בכדי הצענו, הסיעות הערביות, את הצעת האי-אמון בשל מדיניות מה שקרוי כתרים, סגר קשה על הערים הפלסטיניות, וגם בשל מדיניות הריסת הבתים והמדיניות כלפי האזרחים הערבים של מדינת ישראל.

אחמד טיבי: אני אחזור על מה שהזכירו עמיתי על הריסת ביתה של משפחת סלאמה במג'ד-אל-כרום, בית שנמצא בתוך תוכנית המיתאר.

אחמד טיבי: יש כאן מדיניות דווקאית, של להראות מי שולט, מי חזק, באופן כוחני, בלי התחשבות בצרכים של משפחה מרובת ילדים, כשבאים בשעות הבוקר המוקדמות והורסים בית.

אחמד טיבי: נדמה לי שאם היה מדובר בבית מגורים בתוך תוכנית מיתאר ביישוב יהודי, הפתרון היה אחר, והפתרון במקרה הזה של מג'ד-אל-כרום היה צריך להיות אחר.

אחמד טיבי: היה צריך למצוא פתרון איך לתת רשיון בדיעבד לבית הזה, שנמצא בתוך תוכנית המיתאר.

אחמד טיבי: הרי בסופו של דבר הבית הזה ייבנה מחדש ומשפחת סלאמה תגור, בעזרת תושבי המקום ותושבי הסביבה שיסייעו ויתרמו, וכבר התחילו ההתרמות.

יגאל ביבי: אני מבין שכבודו אומר, שאם יקבלו רשיון, אז הם יבנו מחדש.

אחמד טיבי: הבית הזה ייבנה מחדש בכל מקרה, כי זה בית לגיטימי – –

תאופיק חטיב: זה לא התנחלות.

אחמד טיבי: – – הוא בתוך מג'ד-אל-כרום, בתוך תוכנית המיתאר של מג'ד-אל-כרום, וההריסה היא הריסה של התעמרות.

יגאל ביבי: היה להם רשיון והרסו?

אחמד טיבי: אני אומר שצריך לבוא לקראת המשפחה בדיעבד.

אחמד טיבי: צריך לתת להם רשיון.

יגאל ביבי: יש חוק.

אחמד טיבי: על-פי החוק, לתת רשיון בדיעבד.

אחמד טיבי: ערבים בונים בלי רשיון מחוסר ברירה, לא בגלל הרצון שלהם או התחביב לבנות בלי רשיון.

נסים זאב: גם האינתיפאדה פרצה ללא רשיון.

יגאל ביבי: הפעמון לא מצלצל.

יגאל ביבי: חברי הכנסת ששומעים אותי, כנראה הפעמון לא מצלצל, ואני מבקש להודיע מפה לאוזן, שבעוד כמה דקות תהיה הצבעה.

יגאל ביבי: ממש בעוד כמה דקות.

יגאל ביבי: במקום צלצול אני קורא ברמקול לחברי הכנסת לבוא להצבעה.

יגאל ביבי: אבל גם את הרמקול לא שומעים, כנראה הוא מקולקל.

אחמד טיבי: קודם הוא צלצל.

נסים זאב: יש פעמון, אדוני.

יגאל ביבי: הוא לא עובד.

אחמד טיבי: נוסף על כך, ביקרתי אתמול בכלא "שאטה" – אני מפנה את הדברים אליך, סגן השר עזרא – ושמעתי סיפורים קשים על הכאה של אסירים ערבים, אזרחי מדינת ישראל, שנמצאים שם, על-ידי חלק מהסוהרים ועל-ידי קצין הביטחון במקום, אדם בשם סברי.

אחמד טיבי: הוא התנפל על אסיר בשם אבראהים מחאג'נה והפליא בו את מכותיו גם לאחר שאיבד את הכרתו.

אחמד טיבי: כך היה גם לגבי אסירים אחרים.

אחמד טיבי: אומנם נערכת חקירה של המשרד לביטחון פנים ושל שירות בתי-הסוהר, ובאו אנשים על מנת לגבות עדות.

אחמד טיבי: למה?

אחמד טיבי: כי היה לקצין רושם שמשום-מה הוא לא עמד בספירה ולא הסכים להתערטל, להוריד את המכנסיים והתחתונים.

אחמד טיבי: זה הכלא היחיד במדינת ישראל – תבדוק את זה, סגן השר – שבו בניגוד לבתי-כלא אחרים, כמו אשקלון ורמלה – אף שזה אותו שירות בתי-סוהר – מחייבים בו אסירים להתערטל, להוריד מכנסיים ותחתונים.

אחמד טיבי: היה סיכום בין נציגי האסירים לבין הנהלת בתי-הכלא, לאפשר לאסירים דתיים שאינם מוכנים להתערטל, להפשיל מכנסיים עד הברכיים.

אחמד טיבי: משום-מה בכלא הזה לא מקבלים את הסיכום הזה, ומכים את מי שלא עושה כך.

אחמד טיבי: תבדוק את התלונה של אבראהים ותראה מה עשו לו ולחבריו.

גדעון עזרא: – – –

אחמד טיבי: בהחלט, אשלח לך.

אחמד טיבי: תחום אחר שהתעניינת בו זה המחסומים.

אחמד טיבי: תצפו חצי שעה מרחוק על מה שקורה במחסום קלנדיה.

אחמד טיבי: תשבו על הגבעה מימין ותראו מה קורה עם אנשים רגילים, עם נשים, משפחות וילדים.

אחמד טיבי: רק לעמוד שם ולצפות, בלי להפגין נוכחות, ותראו מה קורה.

אחמד טיבי: אני בטוח שאפילו אנשי ימין ירגישו בושה וכלימה.

אחמד טיבי: אלה לא צורכי ביטחון.

גדעון עזרא: תתנדב לערוך שם חיפושים.

אחמד טיבי: אלה לא צורכי ביטחון, סגן השר, אלה צורכי השפלה, אלה צורכי דיכוי.

אחמד טיבי: תאמין לי, מלבד הכיבוש, המחסומים האלה הם בית-חרושת של שנאה לכל מה שהוא ישראלי.

אחמד טיבי: זהו בית-חרושת לתגובות-נגד קשות.

אחמד טיבי: את בית-החרושת הזה צריך לבטל.

אחמד טיבי: הרי זהו אינטרס שלך לבטל את בית-החרושת של שנאה כלפיך, כי אף אחד לא מסכים להיות מושפל.

אחמד טיבי: אשה בהיריון, סגן השר עזרא, למה היא צריכה להמתין במשך שעה וחצי עם תינוק?

אחמד טיבי: ויש לה תעודת זהות.

גדעון עזרא: כי יש לנו ניסיון.

גדעון עזרא: שתהיה ערבייה ישראלית שתתנדב לבדוק אותה.

אחמד טיבי: הניסיון שלך, סגן השר, לנסות להסביר ולתרץ תופעות כאלה, זה מה שמקומם.

אחמד טיבי: הרי רצוי להתבלבל קצת, להרגיש נבוך כלפי תופעות כאלה, להגיד שזה לא בסדר, להגיד – נבדוק.

אחמד טיבי: הסבר אוטומטי הוא מה שלא בסדר.

אחמד טיבי: תמיד יש הסבר לתופעות הקשות ביותר.

אחמד טיבי: לעמוד חצי שעה על הגבעה ולצפות.

אחמד טיבי: אני מבין ששרי ש"ס ששים אלי חזרה לממשלה, בראש מורם ובהישגים אדירים.

אחמד טיבי: חברי הכנסת של ש"ס, אני חושב שכל הציבור מביט אליכם בהתפעמות ובעיניים מתפלאות על ההישגים האדירים שלכם, בכניסה חזרה לממשלה.

אחמד טיבי: הדאגה שלכם הובילה להישגים חסרי תקדים למשפחות הנזקקות, לשכבות החלשות, לעיירות הפיתוח.

אחמד טיבי: הם אלה שיביאו לחיזוק מעמדה של ש"ס.

אחמד טיבי: כמה מנדטים יש לכם, בכמה שורות אתם יושבים כאן?

אחמד טיבי: אחת, שתיים, שלוש, ארבע.

אחמד טיבי: בקדנציה הבאה תשבו בשתי שורות מקסימום, בגלל ההתנהגות הזאת שלכם.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יגאל ביבי: תודה רבה.

יגאל ביבי: חברי הכנסת, אני מבקש לשבת.

יגאל ביבי: היות שהצלצול כנראה לא נשמע, נעשה כריזה וקריאה.

קריאה: זו יד אלוהים.

יגאל ביבי: אני לא יודע מהי יד אלוהים, אני יודע בקושי מה אני רוצה.

יגאל ביבי: נבצע כריזה ברמקול לחברי הכנסת, ובינתיים ניתן שלוש דקות לשר דני נוה להשיב, עד שיבואו חברי הכנסת.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני כל פעם תמה מחדש, למה יש בבית הזה חברי כנסת שמשקיעים אנרגיה כל כך רבה בתוצאה הלא-נעימה לפעמים של הטרור הפלסטיני – הצורך שלנו להתגונן מפניו.

דני נוה: ולא שיש סיבה.

דני נוה: כי הרי אף אחד מאתנו, בוודאי לא החיילים והמפקדים שלנו במחסומים ובמקומות אחרים, איננו שש – – –

יגאל ביבי: סליחה לרגע, השר דני נוה.

יגאל ביבי: רבותי חברי הכנסת, אני רואה שיש קלקולים בכנסת, הפעמון התקלקל ומערכת הכריזה התקלקלה, כנראה.

יגאל ביבי: אני קורא מכאן לחברי הכנסת ששומעים אותי בחדרים: לא יהיו צלצולים ואין כריזה ברמקולים, ואני מבקש מחברי הכנסת לעלות להצבעה.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאף אחד מאתנו, בוודאי לא החיילים והמפקדים שלנו שנמצאים במחסומים, אינו שש להיות בסיטואציות לפעמים לא כל כך פשוטות מול אוכלוסייה אזרחית, ולפעמים זה גם מול אשה ותינוק שנמצאים במחסום ורוצים לעבור.

דני נוה: אבל בסופו של דבר ראוי להזכיר, וחבל שהדבר הזה לא זוכה לתשומת-לב ראויה על-ידי מי שמעלים כאן את הבעיה, שאשה ותינוקת לעתים מעוכבים במחסום של צה"ל, כדי שלא יהיו עוד אסונות כמו זה של סיני קינן בת השנה וחצי, שנרצחה בפתח-תקווה על-ידי מחבל מתאבד.

דני נוה: אני מעדיף, עם כל הצער, אי-נעימות של אשה ותינוק המעוכבים במחסום, מאשר עוד מקרה רצח או מקרי פשע מתועבים של פלסטינים היוצאים משטחי הרשות הפלסטינית ומפוצצים את עצמם על תינוקת בעגלתה.

דני נוה: זו הסיבה האמיתית, אדוני היושב-ראש, ובמקום להתמקד בתוצאה, ראוי להתמקד בסיבה.

דני נוה: אין זה אומר שצה"ל לא צריך להפיק לקחים.

דני נוה: אני משוכנע שיום-יום צה"ל עושה זאת.

דני נוה: אין צבא שנמצא או מתמודד עם משימות דומות ועם אתגרים דומים ויודע לשמור על אמות מידה מוסריות כמו אלה של צה"ל, בנסיבות האלה של איומים כאלה, מול טרור פלסטיני ומול סכנות כאלה גם לחיי החיילים וגם לחיי האזרחים שלנו כאן בישראל.

דני נוה: ולכן, אדוני היושב-ראש, ראוי היה שתשומת הלב תינתן גם על-ידי חברי הכנסת שמעלים זאת כאן בבית, למאמץ למנוע את הסיבה, את המקור של הבעיה – הטרוריסטים שיוצאים לפה, למרכז הארץ – ולצורך לעצור אותם ולשים קץ לתופעה הזאת.

דני נוה: יש להגן על חיי האזרחים שלנו כאן בישראל.

דני נוה: וכאשר הדבר הזה יושג, אני משוכנע שבסופו של דבר זה יביא גם הקלה לאוכלוסייה הפלסטינית, כי אין ספק שיש סבל בקרב אוכלוסייה חפה מפשע בצד הפלסטיני.

דני נוה: מי שנושא באחריות לסבל הזה הוא קודם כול המנהיגות הפלסטינית, שעושה לעתים גם שימוש ציני בסבל הזה של האוכלוסייה, כדי לנסות להשיג מטרות פוליטיות.

יגאל ביבי: תודה רבה לשר נוה.

יגאל ביבי: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ניגשים להצבעה, ואני רוצה להסביר את סדרי ההצבעה.

יגאל ביבי: אומנם הדיון היה משולב, אבל אנחנו מצביעים על שתי ההצעות בנפרד.

יגאל ביבי: אנחנו מצביעים על הצעת סיעות חד"ש, רע"ם, עמ"ל, בל"ד ותע"ל להביע אי-אמון בראש הממשלה בשל כיתור הערים הפלסטיניות ומדיניות הממשלה בנושא הריסת הבתים.

יגאל ביבי: רבותי, ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעות חד"ש–רע"ם–עמ"ל–בל"ד–תע"ל להביע אי-אמון בראש הממשלה – 11 נגד – 67 נמנעים – 1 הצעת סיעות חד"ש–רע"ם–עמ"ל–בל"ד–תע"ל להביע אי-אמון בראש הממשלה לא נתקבלה.

יגאל ביבי: 67 חברי כנסת נגד אי-אמון בממשלה, 11 בעד ואחד נמנע.

יגאל ביבי: אני קובע שהצעת האי-אמון הוסרה.

יגאל ביבי: אנחנו עוברים להצבעה על הסעיף השני, והוא הודעת ראש הממשלה על צירוף שרים לממשלה.

יגאל ביבי: מי שבעד הוא בעד הודעת ראש הממשלה על צירוף השרים ומי שמתנגד יצביע נגד.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 2 בעד הודעת ראש הממשלה – 54 נגד – 23 נמנעים – 6 הודעת ראש הממשלה על צירוף שרים לממשלה נתקבלה.

יגאל ביבי: ובכן, חידשנו את המלוכה.

יגאל ביבי: 54 בעד הודעת ראש הממשלה לצרף את השרים, 23 נגד ושישה נמנעים.

יגאל ביבי: רבותי, ההודעה התקבלה.

אברהם-בייגה שוחט: יכול להיות שבעוד שבועיים יצטרכו להשביע אותם שוב.

יגאל ביבי: תגיש הצעה לסדר בעניין.

יגאל ביבי: רבותי, סיעת האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו נמנעה, ולכן מגיעה להם הודעה של חמש דקות.

יגאל ביבי: אני מזמין את אורי אריאל להודיע את הודעתו הדרמטית.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה, אנחנו נמנענו לא מפני שאנחנו נגד צירוף שרי ש"ס לממשלה.

אורי אריאל: יתירה מכך, הודענו לראש הממשלה ולאנשי לשכתו שלא נשמש כשוט כלפי סיעות ש"ס ויהדות התורה.

אורי אריאל: אנחנו מאחלים לשרי ש"ס, שתיכף יביעו אמונים, הצלחה רבה ושיביאו כבוד לממשלה בישראל.

אורי אריאל: הממשלה הזאת, אדוני ראש הממשלה, אם אפשר את תשומת לבך לרגע, שחררה מכנסיית המולד, לצערנו, 13 רוצחים שדם ילדים, נשים וגברים על ידיהם, כאשר אין שום הסכם לגבי מגבלות והם מסתובבים באירופה כאילו היו חסידי אומות העולם.

אורי אריאל: אנחנו, סיעת האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו, נמנענו, כי התפרסם היום שהמחבל אחמד סעדאת כנראה יוצא לחופשי, אדוני ראש הממשלה, בניגוד להבטחתך המפורשת, שרוצחי השר גנדי, השם ייקום דמו, ישבו בכלא.

אורי אריאל: בהופעתך בפני ועדת החוץ והביטחון הודעת שאתה אישית עושה מאמץ גדול כדי שאכן הם ישבו בכלא, ולא כך הדבר.

אורי אריאל: יושב-ראש ארגון הטרור הגדול בעולם, ערפאת, שהוא גם השופט העליון שם, כנראה יורה לשחרר את חלקם ולתת להם את המשך חופש הפעולה הטרוריסטי.

אורי אריאל: אני אשמח אם ראש הממשלה יבהיר ואני אירגע.

אורי אריאל: אני מוכרח לומר, שאנחנו לא רגועים לאור הניסיון של החודשים האחרונים מאז רצח השר גנדי, השם ייקום דמו.

אורי אריאל: אנחנו לא רגועים, ואני חושב, אדוני ראש הממשלה, שאתה אינך יכול להיות רגוע.

אורי אריאל: ההבטחות שנמסרו ממך ומפי הממשלה אינן מקוימות בתחום הזה, והדבר ראוי לתיקון.

אורי אריאל: ההצבעה הזאת היא הצבעה שבאה לומר במפורש, שאם לא תקפידו בנושא הטרור מעבר לכל מה שנעשה, ונעשו דברים, הטרור הזה ימשיך להכות בנו פעם אחר פעם.

אורי אריאל: אני קורא לך, אדוני ראש הממשלה, לממשלה ולשרים החדשים שהצטרפו לעמוד בהחלטות הממשלה ובהחלטות הקבינט, שקיבלו גם תמיכה מנשיא ארצות-הברית ומגורמים בין-לאומיים אחרים.

אורי אריאל: בלי עמידה ורדיפה אחרי הטרור, הטרור הזה ירדוף אחרינו.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, לאחר הודעת ראש הממשלה על צירוף שרים, אני אקרא לשרים אחד לאחד לעלות ולהצהיר את הצהרת האמונים שלהם.

אברהם בורג: אני מניח שכל השרים הנוגעים בדבר כבר מכירים את ההצהרה בעל-פה כי הם כבר הצהירו אותה פעמיים במהלך הקדנציה הזאת.

אברהם בורג: חבר הכנסת אליהו ישי, בבקשה.

אליהו ישי: אני, אליהו ישי, בן ציון ואיבט, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

אליהו ישי: (חותם על ההצהרה)

אברהם בורג: חבר הכנסת שלמה בניזרי.

שלמה בניזרי: אני, שלמה בניזרי, בן מימון ועישה אליס, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

שלמה בניזרי: (חותם על ההצהרה)

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת נסים דהן.

נסים דהן: אני, נסים דהן, בן דוד וסעדה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

נסים דהן: (חותם על ההצהרה)

אברהם בורג: אחרון, חבר הכנסת אליהו סויסה, בבקשה.

אליהו סויסה: אני, אליהו סויסה, בן יוסף, זכרו לברכה, ורחל, תיבדל לחיים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

אליהו סויסה: (חותם על ההצהרה)

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם בורג: הנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 62), התשס"ב–2002, קריאה שנייה ושלישית.

אברהם בורג: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, חבר הכנסת משה רפאל גפני.

אברהם בורג: בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 62), התשס"ב–2002.

משה גפני: הצעת החוק הזאת הוצעה בזמנה על-ידי חבר הכנסת הרב מאיר פרוש, והוגשה על-ידי שנית לאחר מינויו של חבר הכנסת פרוש לסגן שר.

משה גפני: הצעת חוק זו נדונה בקריאה טרומית ביום ד' בטבת התשס"ב, 19 בדצמבר 2001, ואושרה לאחר מכן במליאת הכנסת בקריאה ראשונה ביום כ"ד באייר התשס"ב, 6 במאי 2002, והועברה לוועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משה גפני: הצעת חוק זו קובעת, כי בין המטרות המנויות בסעיף 61 לחוק התכנון והבנייה, כמטרותיה של תוכנית מיתאר מקומית, תיכלל גם מטרה שעל-פיה ניתן לייחד אזורים ומגורים למבני ציבור, ובכללם מבני דת ומקוואות טהרה.

משה גפני: להצעת חוק זו הוגשו הסתייגויות.

משה גפני: אני מציע לדחות הסתייגויות אלו ולאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

משה גפני: להצעת חוק זו אין עלות תקציבית.

משה גפני: תודה רבה.

יגאל ביבי: רבותי, אנחנו ניגשים לדיון על ההסתייגויות.

יגאל ביבי: אני מזמין את חבר הכנסת מוחמד כנעאן – איננו באולם.

יגאל ביבי: חברת הכנסת יהודית נאות, בבקשה.

יהודית נאות: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת שאול יהלום ועמיתי חברי הכנסת, יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה סיים ואמר שלהצעת החוק הזאת אין עלות כספית.

אופיר פינס-פז: הוא לא מדייק, חבר הכנסת גפני.

יהודית נאות: אני חושבת, שבלשון המעטה, וזה נכון לכל הקצאות הקרקע ברשויות המקומיות, לא נכון לומר שכאשר מקצים קרקע ברשות מקומית אין לה עלות כספית.

יהודית נאות: ולכן, בכל קרקע שאתה רוצה לייעד או לתת, ומועצת העירייה, ברוב של שני-שלישים, צריכה לאשר הקצאת הקרקע, אמורה להתלוות לכל הצעה כזאת, שמביא ראש רשות – על-פי הנוהל התקין והמינהל התקין – אומדן שמאי על עלות הקרקע.

יהודית נאות: ולכן, לא נכון שלהצעת החוק אין עלות כספית.

משה גפני: מה שאת אומרת לא נכון.

יהודית נאות: זו עלות כספית מרזרבת הקרקעות של הרשויות המקומיות.

יהודית נאות: כי ממה נפשך?

יהודית נאות: מה אתה אומר בהצעת החוק?

משה גפני: את לא מבינה את הצעת החוק.

יהודית נאות: אני הבינותי את החוק, חבר הכנסת גפני.

יהודית נאות: ואם לא הבינותי, אז הסברת רע מאוד בכל הדיונים שהשתתפתי.

יהודית נאות: הצעת החוק הזאת אומרת, שמעבר לעובדה שכל תוכנית מיתאר, על-פי החוק, תקצה שטחים למגורים ולמסחר, היא תקצה גם שטחים למבני ציבור.

יהודית נאות: עד כאן נהדר.

יהודית נאות: תיקון ראוי לחוק התכנון והבנייה.

יהודית נאות: אלא מאי?

יהודית נאות: יש מגזר שאותו צריך להבדיל.

יהודית נאות: לא חלילה באים מציעי החוק ואומרים: מבני ציבור, במקרה זה לרבות בתי-ספר, לרבות מקומות לטיפת-חלב, לרבות מעונות-יום, לרבות מועדונים להומו-לסבים – לא.

יהודית נאות: הדבר היחיד שמעניין אותם זה שבמבני ציבור ייכללו מבני דת, ובכלל זה קרקע למקוואות.

יהודית נאות: ואני אספר לכם את הסיפור שבעצם בעקבותיו נולדה הצעת החוק הזאת, שהיוזם הראשון שלה הוא חבר הכנסת מאיר פרוש.

יהודית נאות: ביישוב מסוים בצפון הארץ היתה חלקת קרקע שמועצת היישוב, ברוב קולותיה, החליטה לייעד למבנה חינוך.

יהודית נאות: רצה זוג שם שהקרקע תיועד למקווה.

יהודית נאות: הלכו לרשם האגודות השיתופיות, והוא פסק: דעת רבים להטות.

יהודית נאות: מה שהרוב קובע, זה מה שיהיה.

יהודית נאות: הולכים פה בדרך של חקיקה כפייתית ואומרים – – – אדוני היושב-ראש.

יגאל ביבי: האנשים שלך מפריעים.

יגאל ביבי: יושב-ראש המפלגה שלך מפריע.

יגאל ביבי: מה את רוצה?

יגאל ביבי: חבר הכנסת לפיד, אתה מפריע לחברתך לסיעה.

יגאל ביבי: השר רובי ריבלין, חברת הכנסת נאות רוצה את הקשבתך.

ראובן ריבלין: אנחנו רק מבררים איזה עניין.

יגאל ביבי: חבר הכנסת לפיד, אתה מפריע לחברת הכנסת נאות.

יגאל ביבי: חבר הכנסת אופיר פינס.

יגאל ביבי: חבר הכנסת לפיד, אתה מפריע לחברתך לסיעה.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, בזמן שהיא מדברת אפשר לבנות עוד מקווה.

יהודית נאות: נכון, אבל עוד אין לכם קרקע, בטח לא ביישוב כרכום.

יהודית נאות: תבדוק את המקרה.

יהודית נאות: אני רוצה לומר לכם, מזמן לא ראיתי בחוקי התכנון והבנייה הצעת חוק שהיא כל כך סקטוריאלית.

יהודית נאות: חלילה לא עוסקים בדברים שהם מתפקידיה של הרשות המקומית, עוסקים רק בדבר אחד.

יהודית נאות: אם במקום יישוב יש קרקע אחת בודדה, שטח אחד, ורוצים דווקא שם להקים את גן-הילדים שאין ביישוב – לא, רבותי.

יהודית נאות: יבואו ויכפו עליך בחוק, שהוא תוצאה של כוח הזרוע, וכתוצאה מכוח הזרוע הכפייתי הזה יבואו ויאמרו: בכל תוכנית מיתאר, גם אם אין ביישוב הזה קרקעות, אתם תקצו קרקעות למקוואות.

יהודית נאות: מה רצה הגורל, חבר הכנסת יאיר פרץ?

יהודית נאות: ביישוב סמוך ליישוב כרכום, חמש דקות ברגל, יש מקווה.

יהודית נאות: גם שם לבלנית אין מה לעשות.

יהודית נאות: יש שתי משפחות בשני יישובים.

יהודית נאות: אבל לא.

יהודית נאות: בגלל משפחה אחת ביישוב מתקנים את חוק התכנון והבנייה.

יהודית נאות: חלילה, לא בתי-ספר, לא מעונות יום, לא טיפות-חלב – מקוואות.

שאול יהלום: את רוצה שבלילה ילכו ברגל?

יגאל ביבי: תודה רבה.

יגאל ביבי: אני מזמין את חבר הכנסת יוסף טומי לפיד.

יוסף (טומי) לפיד: אני מוותר.

יגאל ביבי: מוותר.

יגאל ביבי: אני מזמין את חבר הכנסת פורז.

אברהם פורז: מוותר.

יגאל ביבי: מוותר.

יגאל ביבי: חבר הכנסת יוסף פריצקי מוותר.

יגאל ביבי: חבר הכנסת זנדברג אינו נוכח.

יגאל ביבי: חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי מוותר.

יגאל ביבי: חבר הכנסת מוסי רז?

מוסי רז: מוותר.

יגאל ביבי: רבותי, אני מודיע לחברי הכנסת שמסתובבים כאן בבניין.

יגאל ביבי: הפעמונים התקלקלו.

יגאל ביבי: גם בהשבעת שרי ש"ס לא היו פעמונים.

יגאל ביבי: אנחנו נהגנו מנהג שאני קורא ברמקול כאן.

יגאל ביבי: ראשי הסיעות, מזכירות הסיעות, לא יהיו צלצולים.

יגאל ביבי: מי שרוצה להצביע על החוק, שיעלה.

יגאל ביבי: אני מבקש מחברי הכנסת לעקוב אחרי דברי היושב-ראש ואחר ניהול הישיבה.

יגאל ביבי: לא יהיו צלצולים כי לא שומעים.

יגאל ביבי: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, קודם כול אני רוצה לפנות לחבר הכנסת אופיר פינס, מאחר שהוא הניח היום הצעת חוק שהיא בהתאם לסטטוס-קוו ובהתאם להסכם הקואליציוני ובהתאם לקווי היסוד של הממשלה – הצעת חוק נישואים אזרחיים.

שאול יהלום: הוא, הוא?

משה גפני: הוא, הוא.

משה גפני: אז הוא בא להטיף מוסר על סטטוס-קוו.

אופיר פינס-פז: – – –

משה גפני: אל תאיים על אף אחד.

משה גפני: אנחנו יודעים את זה.

משה גפני: גם יזרקו אותו בסוף ממפלגת העבודה.

משה גפני: חברת הכנסת יהודית נאות, כחברה בוועדת הפנים, יודעת שהממשלה דרשה להוריד סעיפים בחוק כדי שהחוק יהיה בלי עלות תקציבית.

אופיר פינס-פז: יושב-ראש ועדה מסדר לחוג שלו – – –

משה גפני: תתבע אותי בוועדת האתיקה.

משה גפני: אמרת.

משה גפני: אני לא רוצה להגיד מה שאני חושב עליך.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, למה מפריעים לי.

משה גפני: אני באמצע הדיבור.

שאול יהלום: אל תשים לב.

שאול יהלום: חבר הכנסת לפיד רוצה לשתק את הכנסת.

אריה גמליאל: תזרוק אותו החוצה.

יגאל ביבי: אתה רוצה לומר משהו לסדר?

יגאל ביבי: תבקש רשות, אתן לך לדבר.

שאול יהלום: אתה רוצה לשתק את הכנסת – – –

אריה גמליאל: תוציא אותו החוצה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש – – –

קריאות: – – –

משה גפני: מה קרה?

משה גפני: האם שינו את תקנון הכנסת?

יגאל ביבי: תדבר.

יגאל ביבי: אני מטפל בזה.

משה גפני: מה הבעיה?

יגאל ביבי: אני מטפל בזה.

משה גפני: תגיד לי מתי לסיים, ואסיים.

יגאל ביבי: עוד שתי דקות.

משה גפני: לכן, אדוני היושב-ראש – – –

יוסף יצחק פריצקי: – – –

משה גפני: רק רגע.

משה גפני: רק רגע.

משה גפני: לכן, השר ריבלין, מה שאני הולך לומר לך – – –

ראובן ריבלין: אני הולך לענות לך.

משה גפני: בסדר, אתה השר הבכיר כאן.

משה גפני: אני רק אומר לך שאנחנו הולכים להצבעה.

משה גפני: לכן הסכמתי להוריד סעיפים שהממשלה קבעה.

משה גפני: למה עלה העניין?

משה גפני: הרי עניין בתי-הספר מופיע, עניין טיפות-החלב מופיע, עניין מבני הציבור מופיע.

משה גפני: כל הדברים מופיעים.

משה גפני: הבעיה היא שיש מקומות שבהם יש נשים וגברים שדורשים מקוואות טהרה.

משה גפני: ואני כבר אמרתי את הדברים.

משה גפני: אתם, האנשים הליברלים, כשאתם רואים אנשים דתיים, אתם מאבדים את הדמוקרטיה, ולכן צריך את החוק, שהוא חוק דקלרטיבי.

משה גפני: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יגאל ביבי: רבותי, אנחנו נתונים בבעיות של סדר.

יגאל ביבי: חברת הכנסת יעל דיין רוצה להעיר משהו לסדר.

יעל דיין: אני מבקשת מהיושב-ראש לבטל את כל ההצבעות.

יעל דיין: כל עוד אין פעמון, הכריזה לא תקינה.

קריאות: לא, לא.

יעל דיין: סליחה, רגע, סליחה.

יעל דיין: זה במקרה חוק שאתם מעוניינים בו.

יעל דיין: הוא בא להצבעה בקריאה שנייה ושלישית.

יעל דיין: אי-אפשר להכניס חוק לספר החוקים בקריאה שנייה ושלישית על בסיס – – –

יגאל ביבי: זה בנושא הנשים.

יגאל ביבי: זה מעמד האשה.

יעל דיין: אי-אפשר להצביע כאשר אין דרך להביא לידיעת האנשים את נושא ההצבעה.

יגאל ביבי: השר ריבלין רוצה להשיב.

יגאל ביבי: בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אני מציע לאדוני להכריז על הפסקה של חמש דקות לאחר דברי, על מנת לאפשר למצליפי הסיעות לרכז את מצביעיהם.

ראובן ריבלין: מן המפורסמות הוא, שכאשר מתפרסם סדר-היום של הכנסת כל חברי הכנסת יודעים עליו.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת כבר יודעים שהפעמון מקולקל ולכן הם יודעים שהם צריכים להיות באזור ההצבעה.

ראובן ריבלין: אי-אפשר לזמן כל אדם מביתו.

יעל דיין: לא יודעים.

יעל דיין: לא יודעים.

ראובן ריבלין: עם זאת, אני מציע לכבוד היושב-ראש להכריז על הפסקה של חמש דקות לאחר דברי ולהודיע לכל מצליפי הסיעות שילכו וישיגו את אנשיהם.

ראובן ריבלין: אשר לעניין אחד – הממשלה אישרה את החוק הזה מהטעם הפשוט, שהיא חשבה שיש כאן לקונה בחוק התכנון והבנייה.

ראובן ריבלין: חוק התכנון והבנייה מפרט את כל המבנים הציבוריים שצריכים להיות כלולים בכל אחת ואחת מתוכניות בניין ערים הקיימות והמאושרות.

קריאות: לא שומעים.

ראובן ריבלין: אני מתנצל על כך שלא שומעים אותי.

יעקב ליצמן: אפשר להכריז ברמקולים שהולכים לקיים הצבעה.

ראובן ריבלין: הכריזה פשוט לא עובדת.

ראובן ריבלין: אפשר להודיע במגאפון.

ראובן ריבלין: באופן טבעי ובכל מקום בארץ, כאשר רצו לכלול מבני ציבור שהם לשירות הציבור כולו, בבחינת בית-כנסת, למשל – – –

אופיר פינס-פז: – – –

ראובן ריבלין: יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, אני עונה לך.

ראובן ריבלין: אתה הרי בקיא יותר מכל אחד אחר, לפחות לכאורה, בנושא החוקתיות בישראל.

ראובן ריבלין: יש פה לקונה.

ראובן ריבלין: בית-המשפט אמר שהיא צריכה להיות מתוקנת באמצעות הכנסת, שהרי באזור מסוים לא אישרו מקווה שהוא לשימוש הציבור.

ראובן ריבלין: אם יימצא אדם אחד בישראל שרוצה באזורו לנהוג במנהגים שלו, ואנחנו לא רוצים לכפות עליו שהוא לא ינהג במנהגים אלה, חלילה, אנחנו לא רוצים לכפות – הרי הדברים האלה ברורים והם נאמרים כל פעם על-ידי חבר הכנסת יוסף טומי לפיד.

ראובן ריבלין: הוא בא ואומר: חיה ותן לחיות.

ראובן ריבלין: אל תכפו ולא נכפה.

ראובן ריבלין: כאן בפירוש אומרים כך: אם אדם רוצה איזה מתקן על מנת למלא אחר צו מצפונו והוראות אמונתו, צריך לאפשר לו זאת.

ראובן ריבלין: אין כאן שום דבר.

ראובן ריבלין: אין כאן דבר וחצי דבר הקשור בשינוי הסטטוס-קוו.

ראובן ריבלין: אני בטוח שחבר הכנסת פינס, שתעצומות יכולתו, גם הרטורית וגם המחשבתית, ידועות וברורות והולכות לפניו כאן בכנסת, ימצא תירוצים יותר טובים מדוע הוא לא רוצה להצביע בעד החוק.

ראובן ריבלין: זה בהחלט עניין מצפוני.

ראובן ריבלין: אני לא הייתי מחייב בסיעתי חברים להצביע בהצבעה – – –

אופיר פינס-פז: – – –

ראובן ריבלין: יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, אתה יכול לצעוק מה שאתה רוצה.

ראובן ריבלין: אין כאן דבר וחצי דבר שהוא בבחינת עניין שכוונתו לבוא ולהפר הסכמים קואליציוניים או סטטוס-קוו.

ראובן ריבלין: לכן אני מציע שכל אחד יפעל לפי מצפונו.

יגאל ביבי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: סיעת הליכוד לא מחייבת את אנשיה להצביע אלא לפי מצפונם.

ראובן ריבלין: גם אני אצביע לפי מצפוני, ואתם תראו איך אני מצביע.

צבי הנדל: אפשר להצביע.

יגאל ביבי: רבותי, אנחנו מכריזים עכשיו על הפסקה של חמש דקות.

יגאל ביבי: לאחר מכן ניגש ישר להצבעות.

יגאל ביבי: חמש דקות הפסקה ולאחר מכן תחודש הישיבה ותיערך הצבעה.

יגאל ביבי: מצליפי הסיעות יזעיקו את האנשים ולא יאמרו שלא היה סיפק בידם לעשות כן.

יגאל ביבי: אופיר פינס, תשיג את כל האנשים המתנגדים.

יגאל ביבי: (הישיבה נפסקה בשעה 18:36 ונתחדשה בשעה 18:41.)

יגאל ביבי: רבותי חברי הכנסת, נא לשבת.

יגאל ביבי: אנחנו ניגשים להצבעה.

יגאל ביבי: ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד כנעאן – הוא אינו נוכח באולם.

יגאל ביבי: ההסתייגות יורדת.

יגאל ביבי: הסתייגות לשם החוק של קבוצת יהודית נאות – מי בעד ההסתייגות?

יגאל ביבי: מי נגד?

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 3 בעד ההסתייגות – 18 נגד – 26 נמנעים – 3 ההסתייגות של קבוצת חברת הכנסת י' נאות לשם החוק לא נתקבלה.

יגאל ביבי: אני אוסיף אתכם.

יגאל ביבי: רבותי, 28 נגד, כשנכללים גם קולותיהם של השרים אלי סויסה ואלי ישי, 18 בעד, שלושה נמנעים.

יגאל ביבי: ההסתייגות יורדת.

יגאל ביבי: חברי הכנסת, אנחנו ניגשים להצבעה על שם החוק כהצעת הוועדה.

יגאל ביבי: הצבעה ידנית.

קריאה: לא ידנית.

יגאל ביבי: אתם יודעים מה?

יגאל ביבי: נצביע בצורה מסודרת.

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: מי בעד?

יגאל ביבי: מי נגד?

יגאל ביבי: הצבעה מס' 4 בעד שם החוק, כהצעת הוועדה – 30 נגד – 17 נמנעים – אין שם החוק, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יגאל ביבי: רבותי, בעד – 32, לרבות השרים ישי וסויסה, 17 נגד, שם החוק התקבל.

יגאל ביבי: אנחנו ניגשים להסתייגות לסעיף 1 של קבוצת נאות.

יגאל ביבי: רבותי ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: מי בעד ההסתייגות של קבוצת נאות?

יגאל ביבי: הצבעה מס' 5 בעד ההסתייגות – 20 נגד – 29 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת חברת הכנסת י' נאות לסעיף 1 לא נתקבלה.

יגאל ביבי: רבותי, 31 נגד, לרבות השרים ישי וסויסה.

יגאל ביבי: ההסתייגות ירדה.

יגאל ביבי: אנחנו מצביעים עכשיו על ההסתייגות לחלופין.

יגאל ביבי: מי בעד ההסתייגות של חברת הכנסת נאות וקבוצתה?

יגאל ביבי: מי נגד?

יגאל ביבי: נא להצביע.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 6 בעד ההסתייגות – 20 נגד – 27 נמנעים – 1 ההסתייגות לחלופין של קבוצת חברת הכנסת י' נאות לא נתקבלה.

יגאל ביבי: 29 נגד, 20 בעד, אחד נמנע.

יגאל ביבי: ההסתייגות נופלת.

יגאל ביבי: אנחנו עוברים להסתייגות הנוספת לחלופין.

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: מי נגד?

יגאל ביבי: הצבעה מס' 7

יגאל ביבי: רבותי, ההצבעה בוטלה.

יגאל ביבי: אני מבטל את זה.

יגאל ביבי: אני רואה שגם זה הולך להתקלקל לנו.

יגאל ביבי: רבותי, הצבעה פעם שנייה על ההסתייגות הנוספת לחלופין.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 8 בעד ההסתייגות – 19 נגד – 30 נמנעים – 1 ההסתייגות לחלופין של קבוצת חברת הכנסת י' נאות לא נתקבלה.

יגאל ביבי: 30 נגד, 19 בעד, ההסתייגויות לחלופין הראשונה והשנייה נדחו.

יגאל ביבי: יש עוד הסתייגות של אותה קבוצה אחרי סעיף 1 לגבי תחילה ותחולה.

יעקב ליצמן: לא שומעים.

יגאל ביבי: אי-אפשר לעבוד עם הרמקול הזה.

יגאל ביבי: רבותי, הרמקולים מקולקלים וצריך להתאמץ.

יגאל ביבי: אני מבקש שקט.

יגאל ביבי: אנחנו מצביעים קודם כול על סעיף 1 כנוסח הוועדה, ולאחר מכן על ההסתייגויות הנוספות.

יגאל ביבי: נא להיות מרוכזים.

יגאל ביבי: אנחנו מצביעים עכשיו על סעיף 1 כנוסח הוועדה.

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 9 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 31 נגד – 19 נמנעים – 1 סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יגאל ביבי: סעיף 1 התקבל כלשון הוועדה: 31 בעד, 19 נגד, אחד נמנע.

יגאל ביבי: סעיף 1 כנוסח הוועדה התקבל.

יגאל ביבי: אחרי סעיף 1 יש הסתייגות של קבוצת חברת הכנסת נאות.

יגאל ביבי: היא מציעה שני סעיפים, ואני מעדיף לא להסתכן ולהצביע סעיף סעיף.

משה גפני: זאת הסתייגות אחת.

יגאל ביבי: טוב, רבותי, שני הסעיפים יחד.

יגאל ביבי: מי בעד ההסתייגות של קבוצת חברת הכנסת נאות?

יגאל ביבי: מי נגד?

יגאל ביבי: הצבעה מס' 10 בעד ההסתייגות – 19 נגד – 30 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת חברת הכנסת י' נאות אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יגאל ביבי: רבותי, ההסתייגות לא התקבלה.

יגאל ביבי: יש הסתייגות אחרונה, של חבר הכנסת מוסי רז.

יגאל ביבי: רבותי, מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת מוסי רז?

יגאל ביבי: מי נגד?

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 11 בעד ההסתייגות – 20 נגד – 31 נמנעים – 1 ההסתייגות של חבר הכנסת מ' רז לסעיף 1 לא נתקבלה.

יגאל ביבי: רבותי, ההסתייגות של חבר הכנסת מוסי רז ירדה: 31 נגד, 20 בעד, אחד נמנע.

יגאל ביבי: חברי הכנסת, היות שהצעת החוק הודפסה כאן בצורה לא מסודרת ולא לפי רצף, ליתר ביטחון אני מצביע שוב על סעיף 1 כנוסח הוועדה, לאחר שהורדנו את ההסתייגות של חבר הכנסת רז.

יגאל ביבי: רבותי, אנחנו מצביעים שנית כדי שלא יהיו עוררין ולא ישאלו שאלות.

יגאל ביבי: ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: מי בעד הצעת החוק כנוסח הוועדה?

יגאל ביבי: הצבעה מס' 12 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 30 נגד – 20 נמנעים – 1 סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

משה גפני: מה זה מפלגת העבודה נגד הממשלה, שירי?

ויצמן שירי: למדתי ממך אחרי שהצבעת – – –

משה גפני: יש לכם שמונה שרים בממשלה.

יגאל ביבי: רבותי, 30 בעד, 20 נגד, אחד נמנע.

יגאל ביבי: הסעיף התקבל כנוסח הוועדה.

יגאל ביבי: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים עכשיו בקריאה – – –

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש.

יגאל ביבי: רבותי, יש כאן הפתעת היום, חבר הכנסת אופיר פינס רוצה להודיע הודעה כנראה בשם מפלגת העבודה.

יגאל ביבי: בבקשה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק הזאת משנה את הסטטוס-קוו הדתי במדינת ישראל והיא בניגוד מוחלט להסכם הקואליציוני בינינו לבין הליכוד וראש הממשלה.

אופיר פינס-פז: לכן אני מבקש לראות בהצבעה הצבעת אי-אמון בממשלה.

יגאל ביבי: אדוני השר, האם הממשלה – – –

ראובן ריבלין: הממשלה נתנה חופש הצבעה, היא רואה בזה הצבעת אמון, ואין פה שום סטייה כהוא זה מהסטטוס-קוו.

קריאות: – – –

יגאל ביבי: רבותי, אני רואה שלא רק הרמקולים והצלצולים פה מקולקלים, קשה לדבר עם הרמקולים האלה.

יגאל ביבי: נא האזינו.

יגאל ביבי: לאור הודעתו הדרמטית של חבר הכנסת אופיר פינס, אנחנו מצביעים על הודעת אמון בממשלה כפי שהשר ריבלין ביקש.

יגאל ביבי: אם מתקבלת הצעת האמון בממשלה, מתקבל גם החוק בקריאה שלישית.

יגאל ביבי: רבותי חברי הכנסת, ההצבעה החלה.

יגאל ביבי: הצבעה מס' 13 בעד החוק – 31 נגד – 22 נמנעים – 1 חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 62), התשס"ב–2002, נתקבל.

יגאל ביבי: איך הגלגל מתהפך.

קריאות: – – –

יגאל ביבי: רבותי, הצעת האי-אמון של מפלגת העבודה – רבותי, מפלגת העבודה – הצבעת האי-אמון שלה נופלת.

יגאל ביבי: יש אמון בממשלה, והחוק התקבל בקריאה שלישית.

יעקב ליצמן: אמון, אמון, מפלגת האמון.

יגאל ביבי: רבותי, איך הגלגל מתהפך.

יגאל ביבי: נא לשבת.

קריאות: – – –

יגאל ביבי: רבותי, אנחנו רואים שהפוליטיקה בישראל מאוד דרמטית, זה נכנס, וזה בדרך לצאת.

יגאל ביבי: רבותי, אני חושב שכל עם ישראל שצופה בנו כבר לא מבין מה הולך בפוליטיקה.

יגאל ביבי: (הסמכה מיוחדת) (תיקון), התשס"ב–2002

יגאל ביבי: רבותי, אנחנו ניגשים להמשך סדר-היום.

יגאל ביבי: אני מזמין את יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת גפני, להגיש את החוק הבא.

ראובן ריבלין: יש הסתייגויות?

יגאל ביבי: יש הסתייגויות.

יגאל ביבי: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני רוצה להודות לצוות הוועדה, למנהלת הוועדה יפה שפירא, למזכירת הוועדה שושנה, למזכירות.

משה גפני: אני רוצה להודות גם לקצרנית הקבועה, מזל כהן.

משה גפני: יבואו כולם על הברכה.

משה גפני: אני רוצה לעבור לחוק הבא.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ארבע הצעות חוק – הצעת חוק אחת של חבר הכנסת שאול יהלום, הצעת חוק אחת של חבר הכנסת יאיר פרץ וחברי כנסת נוספים, הצעת חוק של חבר הכנסת מיכאל קליינר, ונדמה לי גם של חבר הכנסת זאב בוים, והצעת חוק שלי – עברו בקריאה ראשונה ביום כ"ד באייר התשס"ב, 6 במאי 2002, והועברו ממליאת הכנסת לוועדת הפנים ואיכות הסביבה לשם הכנתן לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משה גפני: הוועדה החליטה לאחד את הצעות החוק הללו להצעת חוק אחת, והיא מובאת בפניכם עכשיו לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משה גפני: הצעת חוק זו קובעת, כי רשות מקומית תהיה מוסמכת לקבוע בחוק עזר איסור על פתיחת בתי-קפה ובתי-אוכל בתשעה באב.

משה גפני: סגירת בתי-אוכל ובתי-עינוגים מקובלת בישראל בימי אבל.

משה גפני: דוגמה לכך מהווים יום הזיכרון לשואה ולגבורה ויום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.

משה גפני: עבור חלק רחב מהציבור בישראל יום תשעה באב הינו יום אבל לאומי, ואין צורך ליצור הבחנה בין יום אבל אחד למשנהו.

משה גפני: לכן מוצע כי גם ביום זה תהיה הרשות המקומית מוסמכת לקבוע בחוק עזר סגירתם של בתי-אוכל ובתי-קפה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, להצעת החוק הוגשו הסתייגויות.

משה גפני: אני מציע לדחות הסתייגויות אלה ולאשר את הצעת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משה גפני: אני רוצה להוסיף משפט אחד.

משה גפני: בשעתה, כאשר הוגשה הצעת החוק המקורית של חבר הכנסת שאול יהלום, נדמה לי שסיעת מרצ תמכה בה.

משה גפני: על כל פנים, היא היתה שותפה להצעה בדבר חוק הסמכה, לאחר שהגענו להסכמה שלא יהיה חוק שמחייב את הרשויות אלא מסמיך את הרשויות.

יאיר פרץ: – – –

משה גפני: הזכרתי את יאיר פרץ.

משה גפני: לפני שהזכרתי את שמי אמרתי, יאיר פרץ.

משה גפני: אמרתי, חבר הכנסת יאיר פרץ וחברים נוספים מסיעת ש"ס בין מגישי הצעת החוק.

אליהו ישי: – – –

משה גפני: לא, אמרתי.

משה גפני: הרב אלי ישי, אמרתי.

משה גפני: הנה, אפילו רשמתי לי את זה בכתב יד.

קריאה: לא שמענו.

קריאה: עוד הפעם.

משה גפני: אני מבקש לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

משה גפני: תודה רבה.

יגאל ביבי: תודה רבה.

יגאל ביבי: חברי הכנסת, אנחנו ניגשים לנימוק ההסתייגויות.

יגאל ביבי: אין לנו הרבה הסתייגויות.

יגאל ביבי: לאחר מכן יש הצעת חוק הגנים הלאומיים.

יגאל ביבי: אם רוצים להעביר את שתיהן, כדאי שנזדרז.

יגאל ביבי: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, מוותר?

ראובן ריבלין: ויתר, ויתר.

יגאל ביבי: חבר הכנסת כנעאן מוותר על ההסתייגות.

יגאל ביבי: נשארה לנו קבוצת יהודית נאות, ואני ממש מחכה לאשר גם את חוק הגנים הלאומיים.

יגאל ביבי: לכן, אני מציע – יהודית, נגד תשעה באב?

יהודית נאות: אדוני, אני לא נתונה ללחץ חברתי כזה.

יהודית נאות: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אדוני שר התקשורת, אני סבורה שזה צירוף נסיבות מאוד מעניין, שעוד לא יבשה הדיו מעל חתימתם המחודשת של שרי ש"ס בממשלה הנוכחית, אחרי ששבוע היה לנו שקט מהכפייה הדתית – ואכן בשבוע שעבר, הפלא ופלא, שתי הצעות החוק, האחת, על ייעוד קרקעות למקוואות, ואגב, כמעט ודאי שאני לא טועה בעניין העלות הכספית – ושוב, אץ קוצץ, בסדר-היום יש לנו, מייד אחרי הודעת ראש הממשלה על צירוף שרי ש"ס, שתי הצעות חוק שדינן, לדעתי ולהרגשתי, הכפייה הדתית בהתגלמותה.

שאול יהלום: אין כפייה – – –

יהודית נאות: חבר הכנסת שאול יהלום, אני לא מבטאת את תחושתך.

יהודית נאות: אני מבטאת את תחושתי.

שאול יהלום: לא תחושה, עובדה – – –

יהודית נאות: אני אומרת לך שבשבוע שעבר משכתם זאת – –

שאול יהלום: לא משכנו שום דבר – – –

יהודית נאות: – – והשבוע, לא יבשה הדיו מעל צירוף החרדים לממשלה, ויש לנו שני חוקים ביום אחד.

יהודית נאות: עד כמה אתם חושבים שאפשר להשתמש בכוח הזרוע?

יהודית נאות: עד כמה?

שאול יהלום: לא – – –

יהודית נאות: לא?

יהודית נאות: זה היה בסדר-היום וזה לא עלה.

שאול יהלום: זה לא נכון, את לא צודקת.

יהודית נאות: מה לא נכון?

יהודית נאות: אני מדברת על מה שאני יודעת.

שאול יהלום: – – –

יהודית נאות: זו כבר לא הפעם הראשונה שאמרתי לך, אל תעיר לי.

משה גפני: לא היה.

משה גפני: למה את סתם אומרת?

יהודית נאות: מה זה לא היה, בסדר-היום?

משה גפני: סיימנו את זה בוועדה רק בשבוע שעבר.

שאול יהלום: את רוצה להתערב?

שאול יהלום: אם נוכיח לך שלא – – –

יגאל ביבי: חבר הכנסת יהלום, היא יכולה לדבר, אבל – – –

יהודית נאות: ומה אתה תעשה, אתה תסיר את זה מספר החוקים?

יגאל ביבי: חבר הכנסת יהלום, היא יכולה לדבר, אבל יש כאן יושב-ראש שמנהל את הישיבה.

שאול יהלום: – – –

יהודית נאות: אדרבה, או.

יהודית נאות: קיי., אז בוא נתערב.

יהודית נאות: אתה תוציא את זה מספר החוקים על-ידי כך שתגיש הצעת חוק שזה בטל.

שאול יהלום: – – –

יהודית נאות: אני אומרת לכם, הסמיכות הזאת – הציבור בישראל צריך לדעת מה קורה פה בכנסת.

יהודית נאות: לא יכול להיות שיבואו כל יום ובשיטת הסלאמי תהיה עוד נגיסה ועוד נגיסה בחופש הפרט.

שאול יהלום: איזו נגיסה?

יהודית נאות: במשרד הפנים אתם מדברים על הענקת סמכויות, על ביזור סמכויות, אבל בחוקים מה אתם עושים?

שאול יהלום: זה חוק הסמכה, זה ביזור סמכויות.

יהודית נאות: לפני עשר דקות אמרתם לראש הרשות המקומית: אדוני, אתה לא תחליט אם זה בית-ספר, אתה חייב להחליט שזה מקווה.

יהודית נאות: פתאום אתם ליברלים.

יהודית נאות: אתה לא מבין את המשמעות של החוקים, חבר הכנסת יהלום.

צבי הנדל: את מבינה.

יהודית נאות: אתה לא מבין את המשמעות של החוקים ואת המשמעות של הדברים בעיני מי שרוצה לחיות את חייו כמו שהוא מאמין, חופשי מהדעות שלך.

שאול יהלום: זה חוק הסמכה – – –

יהודית נאות: ולכן, אני אומרת לכם, הרפו, הרפו ועזבו אותנו לנפשותינו.

שאול יהלום: – – –

יגאל ביבי: תודה.

יגאל ביבי: חבר הכנסת לפיד – אני מבין שהוא לא רוצה.

יגאל ביבי: אברהם פורז – אני מבין שהוא לא מדבר.

יגאל ביבי: יוסי פריצקי לא מדבר.

יגאל ביבי: אתה רוצה לדבר, חבר הכנסת פריצקי?

יגאל ביבי: בבקשה.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, אני ביקשתי – – –

יגאל ביבי: בידכ תחכי?

יגאל ביבי: תעל אחכי – – – תפאדל, חבר הכנסת פריצקי.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, חברותי וחברי חברי הכנסת, אם יותר לי במסגרת ההסתייגות, אני מבקש לשתף את החברים בדאגה הקשה שהיתה לי במשך עשרת הימים האחרונים, והיום היא סוף-סוף הוסרה.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני השר ריבלין, אני אשמח אם אדוני יקשיב.

יוסף יצחק פריצקי: לפני עשרה ימים פוטרו חלק משרי ש"ס בממשלה ונשארו בממשלה רק שני שרים המייצגים את ש"ס.

קריאה: אחד.

יוסף יצחק פריצקי: לא, שניים: שר הדתות והשר ריבלין.

יוסף יצחק פריצקי: נשארו שני שרים שמייצגים את ש"ס בממשלה.

ראובן ריבלין: – – –

יוסף יצחק פריצקי: אין ספק.

יוסף יצחק פריצקי: אבל בכל זאת שרים במשרדים מאוד חשובים עזבו, ודווקא רווח לי באיזשהו מקום.

יוסף יצחק פריצקי: למשל, אדוני היושב-ראש, שר הפנים עזב את משמרתו ולא קרה שום נזק.

יוסף יצחק פריצקי: אמרתי, שומו שמים, מדינה בלי שר פנים לעשרה ימים, מה יהיה?

יוסף יצחק פריצקי: וראו זה פלא, אין צווחה ואין פרץ, והמדינה מתנהלת כראוי.

יוסף יצחק פריצקי: שר העבודה והרווחה גם כן עזב את משמרתו.

יוסף יצחק פריצקי: אני מוכרח לומר כאן, מעל במת הכנסת, שיש כאלה שנזקקים לשירותי משרדו, שבמידה מסוימת שמחו שהוא הלך, כי אמרו, אולי עכשיו נקבל את מה שמגיע לנו.

יוסף יצחק פריצקי: זאת אומרת, זה לא היה.

יוסף יצחק פריצקי: שר הבריאות נסים דהן עזב את משמרתו, ומערכת הבריאות תפקדה.

יוסף יצחק פריצקי: אבל שר אחד, רבותי, שעזב, היה יכול להיות לנו אסון גדול: השר לענייני ירושלים.

אליהו סויסה: – – –

יוסף יצחק פריצקי: אויה לנו, ממשלה בלי השר לענייני ירושלים למשך עשרה ימים.

יוסף יצחק פריצקי: המעלים אתם בדעת

יוסף יצחק פריצקי: כם מה היה קורה במדינת ישראל לו זה היה נמשך?

יוסף יצחק פריצקי: אם לא היה בממשלה שר לענייני ירושלים, נניח לשבועיים או לשלושה שבועות, אנה אנו באים?

יוסף יצחק פריצקי: תודה לאל, החזירו את השר לענייני ירושלים.

יוסף יצחק פריצקי: שלום ושקט שוררים כאן, התפקיד החשוב ביותר הוחזר ובאה מנוחה ליגע ומרגוע לעמל.

יוסף יצחק פריצקי: תודה, גברתי.

נעמי חזן: חבר הכנסת בריילובסקי, בבקשה.

נעמי חזן: אתה מוותר.

נעמי חזן: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה.

מוחמד כנעאן: מוותר.

נעמי חזן: חברי הכנסת, נראה לי שאנחנו נעבור להצבעות.

נעמי חזן: צריך להמתין חמש דקות?

משה גפני: לא צריך.

ראובן ריבלין: אנשי מרצ רשאים לבקש.

נעמי חזן: אדוני סגן המזכיר, היה צלצול?

נעמי חזן: לא היה צלצול?

יהודית נאות: לא היה צלצול.

נעמי חזן: חברי הכנסת שמקשיבים לקולי במערכת הכריזה, לא תמיד הצלצולים נשמעים, לכן אני מבקשת לעקוב אחר דיוני המליאה.

זאב בוים: גברתי היושבת-ראש, אני מציע שתמתיני עד שחבר הכנסת פינס יבוא, כי בלעדיו אי-אפשר יהיה לעשות אי-אמון בממשלה.

יעקב ליצמן: למה אתה מקפח את שירי ויצמן?

נעמי חזן: ברשותכם, אנחנו עוברים להצבעות על ההסתייגויות להצעת חוק איסור פתיחת בתי-עינוגים בתשעה באב, בקריאה שנייה.

נעמי חזן: לשם החוק – הסתייגות של חבר הכנסת כנעאן.

נעמי חזן: אתה רוצה הצבעה?

מוחמד כנעאן: מסיר.

נעמי חזן: הסתייגות לקבוצת נאות – מסירה?

יהודית נאות: לא.

יהודית נאות: אני מבקשת להצביע.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על ההסתייגויות של חברי הכנסת יהודית נאות, יוסף לפיד, אברהם פורז, יוסף פריצקי, אליעזר זנדברג וויקטור בריילובסקי.

נעמי חזן: הצבעה מס' 14 בעד ההסתייגות – 11 נגד – 26 נמנעים – 3 ההסתייגות של קבוצת חברת הכנסת י' נאות לשם החוק לא נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של 26 מתנגדים לעומת 11 תומכים ושלושה נמנעים, ההסתייגות לא נתקבלה.

נעמי חזן: על כן, אנחנו מצביעים על שם החוק על-פי הצעת הוועדה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 15 בעד שם החוק, כהצעת הוועדה – 29 נגד – 13 נמנעים – 1 שם החוק, כהצעת הוועדה, נתקבל.

נעמי חזן: ברוב של 29 תומכים, 13 מתנגדים ונמנע אחד, שם החוק התקבל על-פי הצעת הוועדה.

נעמי חזן: לסעיף 1, פסקה (1), הסתייגות של קבוצת נאות.

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 16 בעד ההסתייגות – 12 נגד – 28 נמנעים – 3 ההסתייגות של קבוצת חברת הכנסת י' נאות לסעיף 1(1) לא נתקבלה.

נעמי חזן: 28 מתנגדים, 12 תומכים, שלושה נמנעים.

נעמי חזן: ההסתייגות לא נתקבלה.

נעמי חזן: חברי הכנסת, מי שמדבר בזמן ההצבעה, אני פשוט אצטרך להוציא אותו או אותה.

נעמי חזן: חבר הכנסת כנעאן, להצביע על הסתייגותך?

מוחמד כנעאן: מסיר.

נעמי חזן: קבוצת נאות, להצביע על פסקה (2)?

יהודית נאות: כן.

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 17 בעד ההסתייגות – 13 נגד – 28 נמנעים – 3 ההסתייגות של קבוצת חברת הכנסת י' נאות לסעיף 1(2) לא נתקבלה.

נעמי חזן: 28 מתנגדים, 13 תומכים, נמנע אחד.

נעמי חזן: ההסתייגות לא נתקבלה.

נעמי חזן: אנחנו מצביעים על סעיף 1 כנוסח הוועדה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 18 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 29 נגד – 13 נמנעים – 3 סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

נעמי חזן: ברוב של 29 תומכים, 13 מתנגדים ושלושה נמנעים, סעיף 1 נתקבל כנוסח הוועדה.

נעמי חזן: אנחנו עוברים להסתייגות של קבוצת נאות אחרי סעיף 1.

נעמי חזן: הצבעה מס' 19 בעד ההסתייגות – 13 נגד – 27 נמנעים – 4 ההסתייגות של קבוצת חברת הכנסת י' נאות אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

נעמי חזן: 27 מתנגדים, 13 תומכים, ארבעה נמנעים.

נעמי חזן: ההסתייגות לא נתקבלה.

נעמי חזן: אנחנו עוברים להסתייגות של קבוצת נאות לסעיף 2.

נעמי חזן: הצבעה מס' 20 בעד ההסתייגות – 13 נגד – 28 נמנעים – 4 ההסתייגות של קבוצת חברת הכנסת י' נאות לסעיף 2 לא נתקבלה.

נעמי חזן: 28 מתנגדים, 13 תומכים, ארבעה נמנעים.

נעמי חזן: ההסתייגות לא נתקבלה.

נעמי חזן: אנחנו מצביעים על סעיף 2, לפי נוסח הוועדה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 21 בעד סעיף 2, כהצעת הוועדה – 29 נגד – 11 נמנעים – 3 סעיף 2, כהצעת הוועדה, נתקבל.

נעמי חזן: סעיף 2 נתקבל כנוסח הוועדה ברוב של 29 תומכים, 11 מתנגדים ושלושה נמנעים.

נעמי חזן: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על הצעת חוק איסור פתיחת בתי-עינוגים בתשעה באב (הסמכה מיוחדת) (תיקון).

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 22 בעד החוק – 28 נגד – 12 נמנעים – 4 חוק איסור פתיחת בתי-עינוגים בתשעה באב (הסמכה מיוחדת) (תיקון), התשס"ב–2002, נתקבל.

נעמי חזן: רוב של 28 תומכים, 12 מתנגדים, ארבעה נמנעים, ואני מודיעה שהצעת החוק נתקבלה בקריאה שלישית.

נעמי חזן: חבר הכנסת שאול יהלום, היוזם, בבקשה.

שאול יהלום: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השרים, למעשה ההצבעה היתה באופן עקיף בשאלה איך להתנהג בליל תשעה באב.

שאול יהלום: באופן ישיר ההצבעה היתה על השאלה, האם אנחנו שייכים לאותם יהודים אשר לפני 1,932 שנה איבדו את עצמאותם כאן, בארץ-ישראל, הוגלו לגולה שהגיעה לשיאה בפרעות השואה שפרעו הנאצים, יימח שמם, וחזרו לייסד את מדינת ישראל לפני למעלה מ-54 שנה.

שאול יהלום: זו השאלה.

שאול יהלום: ברור שמי שאומר שיש קשר ואנחנו אותו עם יהודי, זה שנחרב ביתו השני וגם ביתו הראשון בליל תשעה באב, הרי הוא אומר למעשה: אני מצטער ואבל על כך שאיבדתי את הריבונות לפני 2,000 שנה.

שאול יהלום: מי שאומר: אני עם חדש, מחודש, לא רוצה שום קשר עם העבר, לא רוצה קשר עם השורשים, לא מעניין אותי מה שקרה כאן לפני 1,900 שנה, אומר: מה אתם משגעים אותי בשטויות כאלה?

שאול יהלום: מה אני צריך להתאבל על כך שעמי יצא לגולה?

שאול יהלום: אתם, סיעת מרצ וסיעת שינוי, מנותקים מהשורשים, חיים ללא שורשים, חיים ללא עבר, חושבים שפה ייסדתם את הישראלי החדש.

שאול יהלום: ולכן אני קורא לכם להתגאות בעברכם ובשורשיכם.

שאול יהלום: יתר על כן, סיעת מרצ היתה כאן ועשתה מעשה שלא ייעשה, משום שכאשר קיבלנו לפני חמש שנים את החוק, וקבענו שהוא יהיה חוק הסמכה, זאת היתה הצעה של סיעת מרצ.

שאול יהלום: היא אמרה: אם החוק יהיה חוק הסמכה, נצביע בעדו.

שאול יהלום: אז הם הצביעו בעדו.

שאול יהלום: היום, כשכל מה שהתגלה זה תיקון טעות, לפתע פתאום הם החליטו: אנחנו מצביעים נגדו, אף שההצעה היתה שלהם.

שאול יהלום: ראוי לציון הישר היחיד במרצ, חבר הכנסת אמנון רובינשטיין, שלפחות נמנע.

שאול יהלום: אני מציין את זה לטובה.

אמנון רובינשטיין: שאול, חיסלת אותי סופית.

שאול יהלום: עם קצת רצון להתחבר לשורשים ולעבר רק נחזק את העתיד, את חוסננו ואת ערכינו.

שאול יהלום: תודה רבה, כמובן, לכל חברי הכנסת שהצביעו בעד, ובפרט לוועדת הפנים ולכל צוותה וליושב-ראש הרב גפני.

שאול יהלום: תודה.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: יושב-ראש ועדת הפנים באופן חריג רוצה להתבטא.

משה גפני: לא להתבטא, אני רק מבקש להודות, גברתי היושבת-ראש, אם תאפשרי לי, כמובן.

משה גפני: אני רוצה להודות לצוות הוועדה: למנהלת הוועדה יפה שפירא, למזכירת הוועדה שושנה אזולאי, ליועצת המשפטית של הוועדה מירי פרנקל-שור, שכמובן סייעו לנו רבות בחוקים שהבאנו היום, בכל החוקים; לדניאלה ולדפנה.

משה גפני: כולם יבואו על הברכה.

משה גפני: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: ולתיקון סעיפים 88, 90 ו-97 לתקנון הכנסת

נעמי חזן: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-יומנו: הצעת ועדת הכנסת לתיקון סעיף 9, להוספת סעיפים 9א, 9ב ו-9ג ולתיקון סעיפים 88, 90 ו-97.

נעמי חזן: יושב-ראש ועדת הכנסת יסביר לנו מה זה אומר.

): תודה רבה.

): גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, שתי הצעות מונחות בפניכם.

): ההצעה הראשונה היא פרי יוזמתו של חבר הכנסת שאול יהלום.

): היא נולדה בעקבות העובדה שהופיעו כאן, מעל הבמה הזאת, בשם הממשלה, סגני שרים וענו על הצעות בנושאים שאינם כלולים בתחום הסמכות של המשרד של השר הממונה עליהם, ולדברים לא היה סוף.

): בא חבר הכנסת יהלום והציע הצעה לתיקון התקנון, שתחייב את הממשלה שישיב על הצעה לסדר-היום רק אחד מאלה: ראש הממשלה; השר שהנושא בתחום סמכותו, ממלא-מקומו או סגנו; השר המקשר בין הממשלה לבין הכנסת; שר אחר שראש הממשלה הודיע כי הוא הסמיכו לצורך הבעת עמדת הממשלה בנושא.

): להצעה הזאת לא הוגשו השגות, ואני מבקש, כמובן, לאשר אותה.

נסים זאב: יש לי השגה.

נסים זאב: אני יכול לדבר?

נעמי חזן: אם יש לך השגות, רק בכתב.

נעמי חזן: עבר המועד.

ראובן ריבלין: בוועדה הוא יכול.

): אין השגות גם לגבי ההצעה השנייה.

נסים זאב: רק שאלה.

נסים זאב: מה קורה אם נציג של ראש הממשלה לא נמצא ואין מי שיענה?

נסים זאב: אתה לא מאפשר אלטרנטיבה שאחד השרים יענה במקום השר שאמור לענות.

): אני מקווה שחבר הכנסת יהלום הפיס את דעתך.

): בכל אופן, אני אציג את התיקון השני.

): התיקון השני נועד לעגן בצורה מסודרת את סוגיית ממלאי-המקום בוועדות שיושבים מטעם הסיעות, כל הנושא שהיום מוסדר בתקנון הכנסת או בהחלטות ועדת הכנסת או בנוהג.

): נקבעו סדרים ברורים.

): למי שזה מעניין אותו, אני אסקור בקצרה.

): יש הבחנה ברורה בין ממלא-מקום קבוע, כפי שנהוג בוועדת הכספים או בוועדת החוץ והביטחון, לבין ממלא-מקום זמני.

): נקבעו הוראות לעניין חבר כנסת שמכהן כחבר בוועדה על מקום של סיעה אחרת, וכן הוראות מיוחדות לעניין ועדת החוץ והביטחון.

): כשחבר נעדר, ממלא את מקומו חבר סיעתו בלבד, ובמקרה של סיעת יחיד, אין לו מחליף.

): אם באים לוועדה שני אנשים מאותה סיעה ואומרים: אני מייצג את הסיעה, אני ממלא-המקום – מי שקובע זה יושב-ראש הסיעה שלהם או ממלא-מקומו, ואם הם אינם בכנסת, מחליט על כך יושב-ראש הוועדה הנוגעת לעניין.

): מי שיושב על מקום של סיעה אחרת, ואנחנו יודעים שזה קיים, המחליף שלו יבוא מהסיעה שלו, לא מסיעת האם, ורק אם אין מישהו מהסיעה שלו, יוכל לבוא מישהו מסיעת האם.

): הכללים האלה הם בכל סוגי הוועדות: ועדה משותפת, ועדה מיוחדת, ועדת משנה וכן הלאה.

): ממלא-מקום קבוע בוועדה – יש לו עדיפות על פני כל חבר אחר בסיעתו.

): ממלא-מקום לא ממלא את מקומו של יושב-ראש הוועדה.

): אין חילוף זמני בוועדת החוץ והביטחון.

): גם להצעה הזאת לא הוגשו השגות אחרי שהיא הונחה על שולחן הכנסת.

): אני מבקש את אישור הכנסת לשני התיקונים הללו.

נעמי חזן: תודה.

נסים זאב: אני מסכים עם ההצעה השנייה ולא עם ההצעה הראשונה, לכן כדאי לפצל את ההצבעה.

נעמי חזן: משום שאנחנו מצביעים על תיקון תקנון, אני ארצה להצביע קודם על הצעת ועדת הכנסת לתיקון סעיף 9 ולהוספת סעיפים 9א עד 9ג לתקנון הכנסת.

נעמי חזן: זה כל מה שקשור לממלאי-מקום.

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 23 בעד הצעת ועדת הכנסת – 8 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת לתיקון סעיף 9 ולהוספת סעיפים 9א, 9ב ו-9ג לתקנון הכנסת נתקבלה.

נעמי חזן: רוב של שמונה תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נעמי חזן: אני קובעת שהכנסת אישרה את הצעת ועדת הכנסת לתיקון סעיף 9 ולהוספת סעיפים 9א, 9ב ו-9ג לתקנון הכנסת.

נעמי חזן: נעבור עכשיו להצבעה על הצעת ועדת הכנסת לתיקון סעיפים 88, 90 ו-97 לתקנון הכנסת.

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 24 בעד הצעת ועדת הכנסת – 8 נגד – אין נמנעים – 1 הצעת ועדת הכנסת לתיקון סעיפים 88, 90 ו-97 לתקנון הכנסת נתקבלה.

נעמי חזן: רוב של שמונה תומכים ונמנע אחד, ואני קובעת שגם הצעות אלה לתיקון תקנון הכנסת אושרו על-ידי מליאת הכנסת.

נעמי חזן: חבר הכנסת שאול יהלום, יושב-ראש ועדת המשנה לתיקון תקנון הכנסת, בבקשה – כמה מלים.

שאול יהלום: גברתי היושבת בראש, תודה לחברי הכנסת.

שאול יהלום: כל מה שאני רוצה לספר – איך הגעתי לתיקון הזה.

שאול יהלום: כמה חברי כנסת הגישו הצעה דחופה לסדר-היום על היחסים בין שר הביטחון לרמטכ"ל, כאשר היו התבטאויות שונות של הרמטכ"ל, וחלק מחברי הכנסת טענו שהן התבטאויות מקצועיות המותרות לו, חלק טענו שהן התבטאויות החורגות ויותר קרובות לצד הפוליטי, ועל זה דנו כאן שבעה או שמונה חברי כנסת בהצעות לסדר-היום.

שאול יהלום: הנושא היה בכותרות, היו התבטאויות קשות של שר הביטחון, של ראש הממשלה, של המערכת הפוליטית – היה באמת ראוי שהכנסת תשמע את דעת הממשלה.

שאול יהלום: לתומנו סברנו, שיענו על כך ראש הממשלה, או שר הביטחון, אולי סגנית שר הביטחון – וזה היה פחות או יותר בסדר – אולי גם השר המקשר.

שאול יהלום: והנה, רבותי, ענה על נושא זה סגן השר אלי בן-מנחם – להזכירכם, סגן שרת המסחר והתעשייה.

נעמי חזן: ליתר דיוק – תעשייה ומסחר.

שאול יהלום: תעשייה ומסחר.

שאול יהלום: ואני, שהייתי אחד המציעים והתפלאתי, אמרתי לו – אתה בקיא בעניין?

שאול יהלום: ככה עמדתי נדהם, מה למסחר ותעשייה ולנושא שהוא לא רק ביטחוני אלא קשור ליחסים בין הפוליטיקה לביטחון במדינה דמוקרטית, עד כדי כך שלדע

שאול יהלום: תנו היה ראוי שראש הממשלה יתייחס לעניין, והוא אמר לי: מה אני יכול לעשות, לסגנית שר הביטחון לא היה זמן, נתנה לי נאום והנה אני מדבר; אני לא יכול לענות על קריאות ביניים, אני לא מבין, אמרה לי לענות ואני עונה.

שאול יהלום: ואז אמרנו, הרי לא יכול להיות זלזול כזה בחברי הכנסת כשמעלים נושא.

שאול יהלום: וכאן פירטנו את מגוון האפשרויות, כלומר: יכול לענות כמובן ראש הממשלה, יכול לענות השר שהנושא בתחום סמכותו, ממלא-מקומו או סגנו, אפילו נתנו אפשרות לשר המקשר בין הממשלה לכנסת או לשר אחר שראש הממשלה הסמיך אותו.

שאול יהלום: אני חושב שבכך הוספנו נדבך לרצינות של התייחסות הממשלה להצעות לסדר-היום של חברי הכנסת, וממילא הוספנו נדבך לחיזוקה של הכנסת.

שאול יהלום: תודה.

נעמי חזן: אני מאוד מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

ד' לב: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק הספריות הציבוריות (תיקון), התשס"ב–2002, שהחזירה ועדת החינוך והתרבות.

ד' לב: תודה.

ד' לב: (קריאה ראשונה)

נעמי חזן: נעבור לסעיף הבא: הצעת חוק תרכובת מזון לתינוקות, של חברי הכנסת תמר גוז'נסקי ואחרים – קריאה ראשונה.

תמר גוז'נסקי: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבדת להציג בפני הכנסת את הצעת חוק תרכובת מזון לתינוקות, שהוצעה על-ידי חברי הכנסת מוחמד ברכה, נעמי חזן, סופה לנדבר, עסאם מח'ול ואנוכי.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, נקודת המוצא של הצעת החוק המונחת לפניכם היא, שזכותה של כל אשה לבחור את האופן של הזנת התינוק בששת החודשים הראשונים של חייו, שזה פרק הזמן שאליו מתייחסת הצעת החוק הזאת.

תמר גוז'נסקי: הצעת החוק הזאת גם יוצאת מן ההנחה, שחלב אם הוא המזון המועדף, הטוב ביותר, שניתן לתת לתינוק, אבל באותו זמן תרכובות המזון לתינוקות שמיוצרות במפעלים בארץ ובחוץ-לארץ הן כלשעצמן תרכובות מזון ראויות, שאין בהן משום נזק.

תמר גוז'נסקי: מכאן, אנחנו לא באים לומר, שאם אשה מחליטה שלא להיניק, היא גורמת בזה איזה נזק בלתי הפיך לתינוק.

תמר גוז'נסקי: אבל, כאשר אנחנו בוחנים את התועלת המיוחדת, הנוספת, מעבר לתוכן התזונתי שיש בתרכובות מזון תעשייתיות, אנחנו רואים שיש צורך שנשים בארץ, המשפחות בארץ, הצעירות בארץ לפני הלידה, ידעו מה בדיוק היתרון שבהנקה, ואת היתרונות האלה – זה תפקידו של משרד הבריאות, תפקידם של עובדי הרפואה להביא בפני הציבור.

תמר גוז'נסקי: לכן חשוב שמשרד הבריאות – שכבר היום מנהל הסברה ענפה בנושא הזה – ירחיב את ההסברה וידאג לכך שבכל בתי-החולים תהיה לכל יולדת הסברה, גם בתקופה של ההיריון וגם בתקופה של אחרי הלידה.

תמר גוז'נסקי: הנושא הראשון הוא עניין ההסברה.

תמר גוז'נסקי: הנושא השני הוא סימון מוצרים, בהנחה הברורה שהיו ויהיו תרכובות מזון שמיוצרות על-ידי מפעלים שונים.

תמר גוז'נסקי: החוק מציע שיהיה סימון על התרכובות האלה, שהסימון הזה ישלול את האפשרות שתרכובות המזון יכונו תחליף חלב אם – וזה לפי העקרונות של האמנות הבין-לאומיות שישראל חתומה עליהן, שלחלב אם אין תחליף, אבל יש בהחלט תרכובות מזון לתינוקות.

תמר גוז'נסקי: הדבר השני – יהיה שם משפט בדבר יתרונות ההנקה.

תמר גוז'נסקי: הנקודה השלישית היא, שחברות שמייצרות מוצרי מזון לא יוכלו למכור או להפיץ דוגמיות ולעשות פרסום במקומות שהוגדרו בחוק – מוסד בריאות, קרי בית-חולים, מרפאה או מקום שעובד בו רופא פרטי.

תמר גוז'נסקי: כמו כן, טיפת-חלב ומעון-יום, במקומות שבהם בעיקר נמצאים תינוקות והורים של התינוקות.

תמר גוז'נסקי: עם זה, ברור שאין שום כוונה למנוע מכירה, למשל בבתי-מרקחת או בחנויות שנמצאות בתחומי בית-החולים.

תמר גוז'נסקי: במלים אחרות, הכוונה היא למשל שהחברות לא יורשו להציב בקבוקים עם שם החברה במקום שהיולדת מגיעה אליו לאחר הלידה, אבל לעומת זה מי שירצה לקנות בקבוק – כמובן יוכל לקנות בקבוק ולהשתמש בו.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מודעים לכך – בזמן העבודה על החוק – שהדרך היא ארוכה בנושא הזה, ובעצם צריך לעשות צעדים נוספים, כמו למשל הארכת חופשת לידה, והצעות חוק בנושא הארכת חופשת לידה אכן מונחות על שולחן הכנסת.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להגיד שיש מדינות בעולם שהאריכו את חופשת הלידה – אצלנו היא עדיין 12 שבועות, כאשר יש מדינות שחופשת הלידה בהן מגיעה לשנה.

תמר גוז'נסקי: כל זה מתוך הנחה שחופשת לידה ארוכה היא גם תרומה חשובה להתמדה בהנקה.

תמר גוז'נסקי: כל ארגוני הבריאות בארץ ובעולם, כל הרופאים וכל ארגוני הרופאים – במיוחד רופאי הילדים – מציינים ומדגישים את היתרונות לתינוקות, לאמהות, למשפחות ולחברה.

תמר גוז'נסקי: מדובר בירידה מוכחת בתחלואה ובתמותה של תינוקות.

תמר גוז'נסקי: לגבי נשים, מדובר בירידה בסיכון לחלות בסוגים מסוימים של סרטן, כמו סרטן השד וסרטן השחלות, ומדובר באופן כללי בחיסכון בהוצאה הלאומית לבריאות.

תמר גוז'נסקי: לכן בארצות רבות דווקא ארגוני נשים ותנועות פמיניסטיות הובילו את המהלך הזה, שבא לעודד הנקה ולהגביל את הפרסומת לתרכובות מזון לתינוקות.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לומר, שלפי הנתונים שיש בארץ, בין 80% ל-100% מהנשים – תלוי באיזו קבוצת אוכלוסייה – מתחילות להיניק, אבל לאחר השבוע השלישי – רק 20%, מה שמחייב תמיכה וסיוע.

תמר גוז'נסקי: ארגון הבריאות העולמי קבע ב-1980, כלומר לפני 22 שנה, קוד בין-לאומי בנושא שיווק תרכובות מזון לתינוקות.

תמר גוז'נסקי: כל המדינות, לרבות ישראל, החליטו ב-1981 לאמץ את הקוד הזה, אבל בפועל היישום הוא לקוי, ולכן יש חשיבות רבה, קודם כול מצד האחיות והרופאים, כל המערכת, בקידום העניין, ויש היום גם הרבה ארגונים – כמו וארגונים אחרים – שהם ארגוני נשים שמקדמים את הנושא הזה.

תמר גוז'נסקי: אבל, אנחנו רוצים להדגיש בסופו של נושא – אין שום כוונה להכריח ולחייב נשים להיניק.

תמר גוז'נסקי: לא יעלה על הדעת של שום מחוקק שאפשר בכלל להתערב בהחלטה של האשה, אבל אנחנו כן רוצים שכל אשה יהיה בפניה המידע המרבי, והעדיפות באספקת המידע תהיה לאנשי הצוות הרפואי.

תמר גוז'נסקי: חשוב שהמידע יגיע, וחשוב שלהרבה נשים יהיו גם התנאים להיניק אם הן יחליטו כך.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לסיים את דברי במשפט מתוך החלטה של ארגון רופאי הילדים האמריקני.

תמר גוז'נסקי: ארגון רופאי הילדים האמריקני פנה בקריאה לכל רופאי הילדים בארצות-הברית, ובה נאמר, ואני מצטטת: קדמו ועודדו הנקה בהתלהבות, בהתחשב בהיקף הנרחב של הראיות לגבי ההשפעות הברוכות של ההנקה על האם והיילוד.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, החברות שמפיצות תרכובות מזון יוכלו להמשיך ולפרסם את זה בכתב ובעל-פה, בדיוור ישיר ובמודעות בעיתונים.

תמר גוז'נסקי: יש מדינות שאסרו את זה, הצעת החוק הזאת מאוד מצומצמת והיא לא אוסרת את הדברים האלה, אבל אני מציעה שנתחיל בטיפול בנושא הזה, נקדם את בריאות התינוקות, נקדם את בריאות הנשים ונדאג לחברה ישראלית בריאה יותר ומאושרת יותר, למען הילדים.

תמר גוז'נסקי: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מאוד מודה לך, גברתי.

נעמי חזן: אנחנו פותחים בדיון על הצעת חוק תרכובת מזון לתינוקות.

נעמי חזן: רבים מחברי הכנסת לא נמצאים, ואני כבר מודיעה כי אני משערת שההצבעה תתקיים בדקות הקרובות.

נעמי חזן: אבקש לצלצל פעם נוספת.

נעמי חזן: אני יודעת שיש בעיה עם הצלצול, ואני מודיעה על הצבעה בדקות הקרובות.

נעמי חזן: חברי הכנסת מוחמד ברכה, אנוכי היושבת בראש, סופה לנדבר, עסאם מח'ול, האשם מחאמיד, שאול יהלום, חוסניה ג'בארה, תאופיק חטיב, עזמי בשארה, חבר הכנסת גפני – אתה לא רוצה להתבטא בנושא?

משה גפני: אני מאוד רוצה, אבל אני רוצה יותר להצביע.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חברי הכנסת יגאל ביבי, מיכאל קליינר, מוחמד כנעאן, אברהם שוחט, אורי יהודה אריאל, נואף מסאלחה, אחמד טיבי, טלב אלסאנע, זבולון אורלב, נסים זאב, עבד-אלמאלכ דהאמשה.

נעמי חזן: אחרונת הנואמים – חברת הכנסת יעל דיין.

נעמי חזן: מייד אחריה נעבור להצבעה.

יעל דיין: מערכת הכריזה לא עובדת, הפעמון לא עובד, אנשים לא מודעים לזמן.

יעל דיין: כאשר הם רואים שמדובר בקריאה ראשונה, הם מעריכים שהדיון יתמשך.

נעמי חזן: אני חוזרת ואומרת לכל מי שיושב במשרדו ומקשיב: נצביע מייד אחרי הנאום של חברת הכנסת דיין.

יעל דיין: היושבת-ראש, השותפה וחתומה על החוק הזה, חברי הכנסת, יושב-ראש הקואליציה, ערב טוב לך, טוב לראות אותך.

יעל דיין: אני רוצה לנמק לא רק את הסתייגותי מהחוק הזה, שעל פניו, מרוב דאגה לילדיהן, נשים צריכות להיות בעדו.

יעל דיין: אני מסתייגת מהחוק הזה ואצביע נגדו.

יעל דיין: אני חושבת, שעל נושאים אינטימיים ופרטיים צריך לעבוד בחינוך.

יעל דיין: אני בעד הסברה, אני בעד חינוך, אני בעד כל המערכת.

יעל דיין: אני נגד חקיקה, שאני קוראת לה חקיקה מחייבת הנקה.

יעל דיין: אני חושבת שזה פשוט אבסורד.

יעל דיין: עברתי על החוק הזה מכל כיוון אפשרי, ואני חושבת שהחוק הזה נוטל מהאשה את זכות הבחירה, מה תעשה בדבר שהוא באמת בינה לבינה, בינה לבין משפחתה, בינה לבין תינוקה.

יעל דיין: אני מתקוממת מאוד נגד האמירות שנלוו לחוק, שאני מוצאת אותן מתנשאות בצורה בלתי רגילה.

יעל דיין: לצערי הרב, אני כבר סבתא.

נעמי חזן: למה לצערך הרב?

יעל דיין: כי אני לא צריכה לבחור אם להיניק או לא.

יעל דיין: אבל אני מכירה מקרים, גם במשפחתי וגם אחרים, של נשים ששקלו את הנושא, נשים שהיו צריכות לחזור לעבודה, או שלא רצו להיניק.

יעל דיין: הן הבינו טוב מאוד, הן נשים יודעות.

יעל דיין: אני בעד הסברה מקיפה מאוד, נשים יודעות שהטוב ביותר לתינוק הוא להיניק אותו.

יעל דיין: יש תינוקות שלא יכולים לינוק, יש אמהות שלא יכולות להיניק, ויש לפעמים חלב שאיננו מספיק.

יעל דיין: ציבור הנשים בארץ יודע היטב שלהיניק זה דבר טוב.

יעל דיין: עם זאת, אנחנו עומדות על זכות הבחירה שלנו, אנחנו עומדות על הזכות להחליט עבור עצמנו.

יעל דיין: בדברים יותר קיצוניים אנחנו נלחמות על זכות הבחירה, וודאי שכאן.

יעל דיין: אני לא נכנסת לעניין הכלכלי, לחופש העיסוק, ומה פירוש הדבר להטיל על כל המייצרים תחליפי חלב בצורה מאוד שרירותית דברים קשים מאוד.

יעל דיין: לא אכפת שלא יהיה כתוב תחליף חלב אם, אבל תחליף חלב הוא לא סיגריות, עם כל הכבוד.

יעל דיין: אם נבצר ממני להיניק, ואני קונה "סימילאק", "מטרנה" או משהו כזה או אחר לתינוק שלי, כל פעם שאני נותנת את המזון הזה לתינוק שלי, אני צריכה לראות על הקופסה אזהרה, לראות שמשהו אחר יותר טוב, להרגיש אשמה על שאני נוטלת במו ידי, על-ידי הבחירה שעשיתי, את בריאותו הטובה של התינוק שלי?

יעל דיין: אנחנו יודעים שכולם מסכימים שעדיף להיניק.

יעל דיין: אנחנו גם יודעים שאנחנו חברה שהגיעה למקסימום שיפורים בתחליפים האלה, ואנחנו בעיקר חברה שלא רוצה להפוך את האשה לרחם וגם לא למשאבת חלב.

יעל דיין: אשה תבחר מתי היא מיניקה, כמה היא מיניקה ובאילו תנאים היא מפסיקה להיניק, בלי שיהיה צורך בחוק.

יעל דיין: נשות ישראל, אני מאמינה, תדענה לעשות את הבחירה הנכונה.

יעל דיין: אנחנו צריכים להשאיר בידיהן את זכות הבחירה.

יעל דיין: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך, גברתי.

נעמי חזן: חברת הכנסת גוז'נסקי רוצה להשיב?

נעמי חזן: את יכולה לעשות זאת משם.

תמר גוז'נסקי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, חברת הכנסת יעל דיין, בהצעת החוק אין רמז של חיוב.

תמר גוז'נסקי: להיפך, אם תקראי את המשפט הראשון, הוא מסביר את זה בצורה חד-משמעית.

תמר גוז'נסקי: הצעת החוק הזאת מגבילה רק את החברות, לא את ההורים.

תמר גוז'נסקי: היא מגבילה רק את החברות, והחברות שאת מדברת עליהן אכן ניהלו מסע גדול מאוד, כי החברות האלה רוצות לצוד את הנשים, לכן הן רוצות להיכנס אל תוך בתי-היולדות ולהפיץ את החומר שלהן, לכן הן רוצות לחלק דוגמיות בתוך בתי-היולדות, בתוך מעונות-היום.

תמר גוז'נסקי: הוויכוח כאן הוא כספי, הוויכוח הוא כלכלי, בכלל לא ויכוח על זכויות נשים.

תמר גוז'נסקי: אשר להערה שחלב אם הוא המזון הטוב ביותר, היא מופיעה היום על-פי הנחיית משרד הבריאות.

תמר גוז'נסקי: לכן החידוש בחוק הוא לא בנקודה הזאת, אלא שהחברות לא יוכלו לקבל נשים "שבויות".

תמר גוז'נסקי: האשה תקבל דוגמיות הביתה, תקבל את הפרסומות, היא הולכת לקורסים לפני הלידה, היא הולכת לקורסים אחרי הלידה, והיא תוכל לדעת הכול, אבל אני לא חושבת שאנחנו צריכים לתת לחברות להיכנס למקומות שבשום מקום בעולם לא נותנים להן להיכנס אליהם, אל תוך בתי-היולדות, אל תוך מעונות-היום, אל המקומות שבהם נמצאים תינוקות.

תמר גוז'נסקי: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק תרכובת מזון לתינוקות, של חברי הכנסת תמר גוז'נסקי, מוחמד ברכה, נעמי חזן, סופה לנדבר ועסאם מח'ול.

נעמי חזן: הצבעה מס' 25 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 4 נגד – 5 נמנעים – 2 ההצעה להעביר את הצעת חוק תרכובת מזון לתינוקות, התשס"ב–2002, לא נתקבלה.

נעמי חזן: רוב של חמישה מתנגדים לעומת ארבעה תומכים ושני נמנעים, ואני קובעת שהצעת החוק נפלה בקריאה ראשונה.

יובל שטייניץ: ההצבעה שלי לא נקלטה, כי ישבתי בעמדה הנכונה.

נעמי חזן: חבר הכנסת שטייניץ, בוודאי ובוודאי לא אשנה תוצאות של הצבעה צמודה.

נעמי חזן: אני מתארת לעצמי שאתה מבין מדוע.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-יומנו.

נעמי חזן: אנחנו נמצאים קצת בבעיה.

נעמי חזן: הסעיף הבא על סדר-יומנו הוא ציון יום איכות הסביבה הבין-לאומי, דיון על-פי סעיף 86(א) לתקנון הכנסת.

נעמי חזן: אמור לפתוח את הדיון השר לאיכות הסביבה, שלא נמצא, ואחריו אמור לנאום יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

נעמי חזן: ברשותכם, אני יכולה לעשות הצבעה מתקנת קצרה בחוק אחר?

נעמי חזן: האם השר הנגבי נמצא בבניין?

נעמי חזן: חברי הכנסת, אני אומר שני דברים.

נעמי חזן: ראשית, אני מתארת לעצמי שמועד הדיון הזה נקבע כדי לאפשר לשר לאיכות הסביבה לפתוח את הדיון במליאת הכנסת.

ר' קפלן: הוא בדרך.

נעמי חזן: יפה, אבל אנחנו כבר יצאנו, אנחנו פה ולא בדרך.

נעמי חזן: אני אפתח את הדיון, ברשותכם.

נעמי חזן: אני רואה בחומרה רבה היעדרותו של שר בדיון מיוחד בנושא של משרדו.

נעמי חזן: אדוני שר הדתות, כנציג הממשלה אני מבקשת שתעביר למזכיר הממשלה שהדבר הזה לא ייתכן בממשלה כל כך גדולה, ששרים אינם מתייצבים לישיבות ולדיונים בנושאים של משרדם.

נעמי חזן: אנחנו נפתח את הדיון – חבר הכנסת משה גפני, כיושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

נסים זאב: תתחשב ב"מונדיאל".

משה גפני: מה זה "מונדיאל"?

זאב בוים: יש לי חדשות בשבילך.

זאב בוים: כנראה אתה לא מצוי ב"מונדיאל" כי אין עכשיו שידורים.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, דווקא השר צחי הנגבי, גם מתוקף תפקידו וגם בפועל, תומך בנושא איכות הסביבה.

משה גפני: צר לי מאוד על כך שהוא לא כאן והוא גם לא היה בשבוע שעבר בדיון על יום החופים, אבל כנראה יש לו עניינים חשובים.

משה גפני: אני רוצה לציין שדווקא בנושא איכות הסביבה הוא משתדל מאוד.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, בשנים האחרונות תפסו נושאי איכות הסביבה תאוצה, והדבר משתקף גם בעבודת ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

משה גפני: על שולחנה של הוועדה נמצאות כמה הצעות חוק כבדות משקל שעניינן איכות הסביבה.

משה גפני: אחת מהן היא הצעת חוק חופי הים התיכון, שהיא הצעה פרטית שהציעה חבר הכנסת עוזי לנדאו, היום השר לביטחון הפנים, וחתמו עליה חברי כנסת רבים.

משה גפני: הצעת החוק באה לספק הגנה ולקבוע עקרונות לפיתוח ולשימור חופי הים התיכון שבתחום מדינת ישראל.

משה גפני: בעוד אוכלוסיית ישראל הולכת וגדלה, שטחי החוף הפתוחים במדינה הולכים ומתמעטים, עקב בנייתם של בסיסי צבא, נמלים, תחנות כוח ועקב פיתוחם של יישובים השוכנים לחופי הים.

משה גפני: רבים מהחופים מוזנחים, ובחלקם גובים דמי כניסה, המונעים משכבות רחבות בציבור להשתמש בהם כפי שהיו רוצות.

משה גפני: בנייה חדשה חוסמת את המבט לים ואת הרוח מהים, ובניינים שמוקמים לצורכי תיירות ונופש, האמורים לעמוד לרשות הכלל, נמכרים לגורמים פרטיים אשר יכולים להרשות לעצמם רכישת דירות כאלה.

משה גפני: מצב זה חייב חוק שיגדיר את המותר והאסור בשטחי החוף וישמור על זכויות הציבור בשטחים אלה.

משה גפני: לשמחתי, לאחר מאבקים ולחצים רבים הצליחה הוועדה להכין את הצעת החוק, וההצעה תונח, בעזרת השם, בימים הקרובים על שולחן הכנסת לקריאה ראשונה.

משה גפני: הצעת חוק כבדת משקל נוספת הנמצאת על שולחן הוועדה היא הצעת חוק לשימור מפרץ אילת, שיזמה אותה חברת הכנסת נחמה רונן והצטרפו אליה חברי כנסת רבים.

משה גפני: מטרתה של הצעת חוק זו לשמר את החי, הצומח והסביבה במפרץ אילת, הן אלו שבים והן אלו שבקו החוף, לשקמם, להגן עליהם, לצמצם ולמנוע את הפגיעה בהם מכל פעילות המתבצעת במפרץ אילת או המשפיעה עליו ולקבוע עקרונות והוראות להתנהגות, לניהול, לפיתוח ולשימוש בתחום מפרץ אילת.

משה גפני: נושא מניעת זיהום הים עלה גם בדוח מבקר המדינה האחרון.

משה גפני: מסקנות המבקר היו, כי לנוכח הרגישות הסביבתית, הכלכלית והמדינית של מפרץ אילת, נדרשת המדינה להרחיב את החוקים, התקנות והנהלים שלה ולהתאימם לאלה המקובלים במדינות מערב-אירופה, בהסתמך על אמנות בין-לאומיות שישראל הצטרפה אליהן.

משה גפני: עוד בשנת 1993 המליץ צוות בין-משרדי לגורמים המוסמכים לנקוט מייד פעולות לשיפור המצב, לנוכח חשיפת המפרץ לסכנות בטיחותיות ממשיות, אך רק חלק מההמלצות יושמו.

משה גפני: חקיקה נוספת בתחום איכות הסביבה שהוועדה עסקה בה – חוק שמירת הניקיון (תיקון– הרחבת סמכות למתן צווי ניקוי), שאושר; חוק לשיקום איכות הסביבה בישראל – זה החוק של חבר הכנסת נודלמן, ואני מקווה שבעזרת השם נסיים את חקיקתו.

משה גפני: אגב, אני רוצה להגיד לך, שמנהלת הוועדה פנתה לממשלה וביקשה שביום איכות הסביבה הבין-לאומי יביאו חוקים בנושא איכות הסביבה שאין לגביהם ויכוח, אבל הממשלה לא הסכימה לשום חוק – –

נחמה רונן: בדיוק על זה רציתי לדבר, אדוני היושב-ראש.

נחמה רונן: זו פשוט בושה.

משה גפני: – – בנושא איכות הסביבה.

משה גפני: הממשלה לא הסכימה שיבוא היום שום חוק בנושא איכות הסביבה, אף אם יש לגביו הסכמה.

משה גפני: אני ממשיך – הצעת חוק התכנון והבנייה (תסקיר השפעה על הסביבה); הצעת חוק ייצוג גופים לא-ממשלתיים לשמירת איכות הסביבה בוועדות ממלכתיות ועוד.

משה גפני: הוועדה דנה פעמים מספר בנושא העתקת חוות הגז והדלק פי-גלילות.

משה גפני: לאחרונה דנה הוועדה בנושא לאור ניסיון הפיגוע במקום, ולהפתעתנו נוכחנו לדעת כי היו החלטות ממשלה רבות משנים קודמות, בהן מהשנים 1993, 1996, 1997, ועוד החלטות, לאסור את פעילותם של מתקני הגז בפי-גלילות בשל סיכונים בטיחותיים, והן לא מומשו.

משה גפני: גם במסגרת הצעות לסדר-היום ונושאים יזומים דנה הוועדה בנושאי איכות הסביבה.

משה גפני: הוועדה דנה ביוזמה להקמת אתר פסולת ליד שדרות, בתוכנית לבנייה בשטחים ירוקים בשכונת הר-נוף בירושלים, בחקלאות ימית במפרץ, בהחלטה להתקין אנטנות סלולריות בלי ליידע את הציבור, בפוטנציאל הזיהום מהפעלת אתר האשפה במודיעין – אגב, האתר שם נסגר – ועוד ועוד.

משה גפני: לאחרונה קיימה הוועדה יום עיון בנושא אחריות ראשי הציבור לסביבה בריאה.

משה גפני: ביום העיון השתתף הראשון לציון, הרב הראשי לישראל.

משה גפני: לסיום אני רוצה לקרוא לכם דברים שאמרתי ביום העיון.

משה גפני: איפה חבר הכנסת נסים זאב?

משה גפני: לא נמצא?

נעמי חזן: לא נמצא ברגע זה.

משה גפני: "למדתי שנים רבות בישיבה, ואני רוצה לומר לכם שחלק מלימודי היו בנושא איכות הסביבה.

משה גפני: אולי לא נותנים לנושא זה הדגשים והציבור הרחב איננו מכיר זאת, אבל חלקים גדולים בסוגיות בגמרא, בתלמוד, בפסיקות ההלכתיות עוסקים בכל ההיקף של הנושאים הנוגעים לאיכות הסביבה.

משה גפני: הם עוסקים בנושא מניעת זיהום אוויר, הם עוסקים בנושא הרחקת דברים שמזיקים מהעיר.

משה גפני: בגמרא, במסכת בבא בתרא בפרק 'לא יחפור' יש סוגיה שלמה שאומרת שאסור לטעת עץ במרחק מסוים מהעיר מכיוון שהוא מסתיר את הנוף.

משה גפני: מדובר על מניעת פגיעה אקולוגית באיכות האוויר, בריח, ברעש וכן הלאה, דברים שיש לגביהם פסיקה בהלכה שכך צריך לנהוג וכך צריך לעשות ומי שעושה עובר על ההלכה.

משה גפני: " אני מקווה שכתוצאה ממה שאני אומר פה עכשיו, לא יהיו חברי כנסת שיתחילו לפעול נגד איכות הסביבה, אבל אני רוצה לומר את האמת.

זבולון אורלב: פריצקי לא פה.

משה גפני: מספיק לי אופיר פינס.

נעמי חזן: זה היה מיותר, אדוני.

משה גפני: אני חוזר בי.

משה גפני: אנחנו חיים בעידן שבו החיים הטכנולוגיים הם מאוד מתקדמים וכתוצאה מכך נגרמת פגיעה באיכות הסביבה ובאיכות החיים של כולנו.

משה גפני: אנחנו, כבית-המחוקקים, חייבים כל הזמן למצוא את האיזון בין המציאות של טכנולוגיה מתקדמת, של מפעלים שהם חיוניים לחיינו היומיומיים, ובין הצורך למזער ככל הניתן את הנזק שנגרם לאיכות הסביבה כתוצאה מהמפעלים הללו.

משה גפני: אני מבקש לסיים בקטע ממשנתו של הרב שמשון רפאל הירש, המסביר את תהליך הבריאה – הקדוש-ברוך-הוא ברא את העולם בשישה ימים, וכתוב שבסוף היום השישי: וירא אלוקים את כל אשר עשה והנה טוב מאוד.

משה גפני: הקדוש-ברוך-הוא ברא בריאה שהיא טובה ליקום, לאדם, לחי, לצומח, וביום השביעי הוא ברא את יום השבת.

משה גפני: ביום השבת צריך לנוח.

משה גפני: לא נוסעים בשבת, לא מזהמים את האוויר, לא פוגעים בטבע שהקדוש-ברוך-הוא ברא לטובת כולנו.

משה גפני: צריך תמיד לזכור, כך אומר הרב הירש, שאת מה שבראתי, אל תקלקלו.

משה גפני: אל תעשו דברים שיפגמו ויפגעו בבריאה של הקדוש-ברוך-הוא.

משה גפני: אין לפגוע בבריאה של הקדוש-ברוך-הוא על-ידי מעשים שלפעמים נעשים בגלל בצע כסף ולפעמים נעשים בגלל רצון להתקדם ובמהירות על חשבון הסביבה.

משה גפני: התפקיד שלנו הוא לשמור על כך.

נעמי חזן: אני מאוד מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: אנחנו נפתח בדיון.

נעמי חזן: חברי הכנסת, משום שמדובר בדיון יש גם הצעות סיכום.

נעמי חזן: מישהו חשב על זה?

משה גפני: גברתי היושב-ראש, מכיוון שהשר לאיכות הסביבה לא נמצא פה, אני מציע להשאיר את הצעות הסיכום עד שהוא יבוא.

נעמי חזן: הוא בדרך.

נעמי חזן: חברי הכנסת, נתחיל בדיון.

נעמי חזן: חבר הכנסת האשם מחאמיד, בבקשה.

נעמי חזן: אחריו – חברי הכנסת שאול יהלום, זבולון אורלב ונחמה רונן.

האשם מחאמיד: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, גברתי, בהיעדרו של השר לאיכות הסביבה, אני חושב שאין איכות וכנראה גם אין סביבה טובה.

האשם מחאמיד: זו הערה ראשונה.

האשם מחאמיד: הערה שנייה, כשמדברים על איכות סביבה, אנחנו מתנתקים לפעמים מחיי היום-יום, אנחנו הולכים לענפים גבוהים מאוד ואנחנו שוכחים שאיכות סביבה זה גם חיי היום-יום של האדם, זה גם עניין של ביוב, זה עניין של תקציבים לרשויות המקומיות, זה עניין של מזבלה שאיננה, זה עניין של ניקיון בכבישים וברחובות, זה עניין שיש תעסוקה ואין אבטלה, זה עניין של עוני.

האשם מחאמיד: יש לזה קשר לכל כך הרבה דברים שיכולים להפוך את החיים לנסבלים ואת הסביבה לסביבה איכותית.

האשם מחאמיד: גברתי היושבת-ראש, יש לי הערה ממש קצרצרה.

האשם מחאמיד: אני קורא בעיתון כמה כותרות.

האשם מחאמיד: אחת מהן: חשד, בן 33 מקריית-חיים דקר למוות את אשתו ונשלח להסתכלות.

האשם מחאמיד: באותו קטע יש עוד כותרת: נהג מונית מבאר-שבע נרצח ביריות בראשו סמוך לעומר.

האשם מחאמיד: כותרת נוספת באותו עיתון, באותו מרובע: צעיר בן 18 מחדרה נדקר למוות בקטטה.

האשם מחאמיד: זאת איכות סביבה.

האשם מחאמיד: אחר כך, גברתי – את אחראית בנשיאות הכנסת – לאחר שאני קורא את כל הכותרות האלה אני מגיש הצעה דחופה לסדר-היום כדי לדון בנושאים אלה.

האשם מחאמיד: ומעניין מאוד, ההצעה לא מתקבלת.

האשם מחאמיד: ומה כן מתקבל?

האשם מחאמיד: – החשש למלחמה בין הודו לפקיסטן.

האשם מחאמיד: ואילו רצח יומיומי בארץ, את זה כבוד הנשיאות בכנסת לא מקבלת.

האשם מחאמיד: אני בכלל לא חשבתי להגיש הצעה על פקיסטן.

האשם מחאמיד: חשבתי להגיש הצעה לסדר-היום על משהו שקורה במדינת ישראל, וההצעה הדחופה כמובן לא נתקבלה.

האשם מחאמיד: הודו-פקיסטן יותר חשוב.

האשם מחאמיד: תודה רבה, גברתי.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חברי הכנסת שאול יהלום, עסאם מח'ול, חוסניה ג'בארה, יהודית נאות, אברהם פורז, תאופיק חטיב, עזמי בשארה, יגאל ביבי, מיכאל קליינר – אינם באולם.

נעמי חזן: אני רואה שאנחנו באמת קורבנות של ה"מונדיאל".

נעמי חזן: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

נעמי חזן: ועד שתגיע, אני אשיב לחבר הכנסת האשם מחאמיד.

נעמי חזן: אם אינך חושב שנושא הודו-פקיסטן גם הוא עניין של חיים ומוות, ולא רק לגבי הודו ופקיסטן, אני חושבת שטעות בידך.

האשם מחאמיד: – – –

נעמי חזן: ולכן, יש נושאים ראויים, הכוללים גם נושאים בין-לאומיים, שיש להם השלכות ישירות מאוד על מדינת ישראל, וגם את זה צריך להביא בחשבון.

נעמי חזן: אבל, בכל מקרה, זה לא המקום ולא הזמן לבירור הנושא הזה.

נעמי חזן: חבר הכנסת אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, לצערנו, סדר-היום הביטחוני העמוס והלחוץ והבעיות החברתיות והכלכליות דוחקות יותר לשוליים את נושא איכות הסביבה, לסביבה לא כל כך טובה.

זבולון אורלב: חברה בריאה יודעת לשים את שמירת הטבע ואיכות הסביבה במקום ראוי, ומבחינה זו אני חושב שאף שאנחנו חוגגים למעלה מ-54 שנים לעצמאותנו, טרם עברנו את בחינות הבגרות ביחס שלנו כחברה לנושא שמירת הטבע ואיכות הסביבה.

זבולון אורלב: אנחנו כיהודים דתיים בוודאי מצווים את הציווי הידוע: לעובדה ולשומרה, כפי שצווה אדם הראשון בגן-עדן, אבל כשבאים לממש זאת במציאות, אנחנו עומדים מול עובדות בעייתיות מאוד.

זבולון אורלב: מתברר שהממשלה, כנראה גם בגלל סדר-יום כלכלי לחוץ, מגישה לכנסת הצעות חוק, לפעמים גם במסגרת חוק ההסדרים, שעניינן דילוג על הליכי תכנון ובנייה באופן שאולי לטווח הקצר נרוויח פרויקטים ויהיו יותר מועסקים, אבל לטווח הארוך יש נזקים חמורים מאוד בכך שהם מתעלמים מכל הנושאים של שמירת הטבע ואיכות הסביבה.

זבולון אורלב: אני חושב שחברה צריכה להיבחן לא במבחן היום-יום, כיצד היא מתייחסת לאיכות החיים והסביבה באותו דור, אלא גם בשאלה איזו ארץ, איזו מדינה, איזו סביבה היא מסוגלת להנחיל לדור הבא.

זבולון אורלב: אילו נחלים, אילו הרים, אילו דיונות, איזה צומח וחי ואיזה אוויר אנחנו נדע להוריש לילדינו, ואני חושב שבמבחן הזה צריך תיקון גדול מאוד.

זבולון אורלב: דרך אגב, עובדה שלא נמצא השר לאיכות הסביבה, ועובדה שאין הצעות חוק ממשלתיות שקשורות לנושא.

זבולון אורלב: אני חייב לומר לך, שאני שלוש שנים יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות, ומשרד החינוך לא הגיש שום הצעת חוק, שום הצעה לתיקון חוק במשך שלוש שנים.

זבולון אורלב: אתם מאמינים לדבר הזה?

זבולון אורלב: זה לא קשור לאיכות החיים, אבל אני לא יכול להתאפק מלומר לחברי ועמיתי יושב-ראש ועדת הפנים, שאנחנו נמצאים באותה בעיה.

זבולון אורלב: סיכומו של דבר, אני חושב שלכנסת יש תפקיד חשוב מאוד, שלפחות כאן בכנסת נייסד שמורת טבע.

זבולון אורלב: נתארגן כחברי כנסת שמודאגים ומוטרדים מהנושאים האלה, ניזום חקיקה, ואנחנו נעשה אותם מאבקים שהחברה ראויה להם על מנת לשמור על הארץ היחידה שלנו.

זבולון אורלב: תודה.

נעמי חזן: תודה רבה לך, אדוני.

נעמי חזן: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה.

נעמי חזן: אחריו – חברת הכנסת נחמה רונן.

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, מכובדי שר הדתות, אנחנו מדברים על נושא חשוב מאוד בעיני.

מוחמד כנעאן: לא מזמן, גברתי, היתה הצעת חוק בוועדת הפנים של הכנסת, דומני שחברת הכנסת נחמה רונן היא בין יוזמיה, בעניין שמירת חופי הים התיכון.

מוחמד כנעאן: אני חושב שההצעה עברה, ואני מקווה שהיא תעבור במליאת הכנסת.

מוחמד כנעאן: ההצעה כשלעצמה חשובה מאוד דווקא היום.

מוחמד כנעאן: באווירה הקשה ששוררת באזור שלנו חשוב מאוד גם לשמור על איכות ועל סביבה טובה, נקייה.

מוחמד כנעאן: עם זאת, גברתי היושבת-ראש, היום נכחתי בדיון בוועדה משותפת לוועדת הפנים ולוועדת העבודה והרווחה בכנסת, שדנה באיכות הסביבה ביישובים הלא-מוכרים בנגב, חברת הכנסת נחמה רונן, ומי כמוך יודעת, כמי שהיתה מנכ"לית המשרד לאיכות הסביבה, מה המצב שם.

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, מה שקרה בנחל חברון, מיתר, הביוב של דימונה שזורם ליישובים הבדואיים בדרום – לדעתי זה מצב קטסטרופלי.

מוחמד כנעאן: האנשים שם סובלים יום-יום.

מוחמד כנעאן: מה עוד שמדובר על ילדי בתי-ספר.

מוחמד כנעאן: יש כמה בתי-ספר באזור הזה שסובלים יום-יום מיתושים, מהאוויר הרע, מהריח.

מוחמד כנעאן: מדובר על שבעה יישובים מוכרים, קיימים, שאין בהם מערכת ביוב.

מוחמד כנעאן: לכ-70,000 ערבים בנגב לא אוספים פסולת או אשפה.

מוחמד כנעאן: המצב קשה ואי-אפשר להתעלם מכך שזה מזהם את האוויר, מזהם את הסביבה, מלכלך את הסביבה.

מוחמד כנעאן: אי-אפשר להתעלם מזה.

מוחמד כנעאן: לדעתי מדובר שם על כסף קטן.

מוחמד כנעאן: ואנחנו נזכרים, גברתי היושבת-ראש, שמינהלת הבדואים החזירה בשנת הכספים שעברה 90 מיליון שקל, שיכלו לעשות בהם עשרות פרויקטים בנגב לטובת כלל התושבים, במיוחד לתושבים הערבים בנגב.

מוחמד כנעאן: ואני שואל את עצמי, איך מינהלת שמופקדת על התושבים הערבים בנגב מחזירה כספים בטענה שאין לה מה לעשות אתם?

מוחמד כנעאן: יש פרויקטים בשווי מיליונים שניתן לעשות למען אותם תושבים.

מוחמד כנעאן: אני חושב שזה מחדל, שזו רשלנות חסרת אחריות.

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, לא מזמן היה דיון על הנחלים בצפון, על הקישון, הירקון, ואני הזכרתי גם את נעמן ואחרים.

מוחמד כנעאן: לצערי הרב, יש הרבה מה לשפר.

מוחמד כנעאן: אני חושב שהמשרד לאיכות הסביבה חייב להירתם ולעזור ליחידות שהוקמו ברשויות המקומיות – כל יחידה שמתפקדת בשביל כמה רשויות מקומיות – על מנת לשפר את החיים של התושבים.

מוחמד כנעאן: דווקא עכשיו יש מקום ויש חשיבות גדולה לסיוע בנושא הזה.

מוחמד כנעאן: תודה, גברתי.

נעמי חזן: אני מודה לך מאוד.

נעמי חזן: חברת הכנסת נחמה רונן, ואחריה – חבר הכנסת אורי אריאל.

נעמי חזן: חברת הכנסת רונן היתה מנכ"ל המשרד לאיכות הסביבה.

נחמה רונן: תודה, גברתי היושבת-ראש.

נחמה רונן: ברשותך, דווקא ביום כביכול חגיגי אני רוצה להתחיל בשלוש מחאות.

נחמה רונן: אדוני יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, אני אשמח אם תאזין לי.

נעמי חזן: חבר הכנסת גפני, אם אפשר קצת קשב.

נעמי חזן: זה מופנה אליך.

נחמה רונן: אני ביקשתי את תשומת לבך, כי אני רוצה לפתוח בשלוש מחאות דווקא ביום שהוא מאוד חשוב לי.

נחמה רונן: האחת, בשבוע שעבר דנו פה ביום החופים, דבר שבא בשיתוף פעולה עם הממשלה, נושא שחשוב מאוד לכנסת.

נחמה רונן: השר לאיכות הסביבה לא היה פה להשיב על ההצעות לסדר-היום.

נחמה רונן: קיבלנו החלטות לבד.

נחמה רונן: המחאה השנייה, יום איכות הסביבה הבין-לאומי נדון בכל הפרלמנטים בעולם, יום שרואים בו חשיבות רבה בכל מדינות העולם.

נחמה רונן: שוב, אנחנו מדברים פה אל עצמנו.

נחמה רונן: אומנם יש לנו מה להגיד, וזה מאוד חשוב, אבל אני חושבת שלא מתקבל על הדעת שהשר לאיכות הסביבה לא נוכח פה, לא משיב על הדברים שלנו ולא מתייחס להערות של כנסת ישראל.

נחמה רונן: המחאה השלישית, אני פשוט לא מצליחה להבין איך מכל הצעות החוק שהגישו חברי הכנסת, לא מצאה הממשלה להסכים על הצעת חוק אחת שתעלה ביום הזה.

נחמה רונן: מילא, הצעות חוק שלי, הממשלה לא אוהבת אותן.

נחמה רונן: אולי הן מקצינות מדי, אולי יש איזו התנגדות אחרת.

נחמה רונן: אני מקבלת את זה.

נחמה רונן: אבל 120 חברי כנסת, אין חבר כנסת אחד שיש לו הצעת חוק בענייני איכות סביבה שהממשלה יכלה לחיות אתה ולנסות להעביר אותה?

נחמה רונן: זה אומר פשוט דברים חמורים מאוד בעיני על הממשלה, על תפיסתה ועל התייחסותה לנושאים סביבתיים.

נחמה רונן: זה הרי לא מתקבל על הדעת.

נחמה רונן: ההצעות שלי מתייחסות לכינרת, לגובה המפלס, לנושא איכות אוויר, לנושא המים ולנושא הזבל והטיפול בו.

נחמה רונן: הרי יש עשרות נושאים אחרים שחברי כנסת אחרים הגישו.

נחמה רונן: זה פשוט לעג לרש.

נחמה רונן: אני חושבת שזו תעודה קשה ביותר לממשלת ישראל.

נחמה רונן: לפחות אני מתנחמת בזה שבכנסת ישראל יש נכונות ויש אכפתיות.

נחמה רונן: בעניין הזה גם ראוי להגיד, אחרי המחאות, מלה טובה ליושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, חבר הכנסת גפני, שמקדם את הנושאים הסביבתיים בצורה שאפשר ללמוד ממנה גם בוועדות אחרות.

נחמה רונן: עם לחצים של הממשלה, בלי לחצים של הממשלה, הנושאים האלה זוכים לתשומת לב מרבית ומתקדמים למקום שהם צריכים להיות בו.

נחמה רונן: גברתי היושבת-ראש, אנחנו יכולים ביום הזה לדון על הרבה מאוד נושאים.

נחמה רונן: הרי איפה שנשים את האצבע, יש נושא בעייתי מבחינה סביבתית.

נחמה רונן: ואכן היו תמורות רבות מאוד במדינת ישראל בשני העשורים האחרונים.

נחמה רונן: עדיין הדרך ארוכה מאוד.

נחמה רונן: יש הרבה מאוד מה לעשות בהרבה מאוד מקטעים.

נחמה רונן: אבל, יש אולי נושא אחד שיש לנו בו מחויבות בהיבט הגלובלי, וזה נושא התחממות כדור-הארץ.

נחמה רונן: העולם כולו נרתם לשיתוף פעולה להפחית את זיהום האוויר שבעצם נפלט לאטמוספירה ומגדיל את החור באוזון, אותו חור שיכול להמיט אסון על האוכלוסייה בעולם כולו, להגדיל את החשיפה לסרטן, כי בעצם אין הגנה מקרני השמש.

נחמה רונן: בנושא הזה מדינת ישראל לקחה על עצמה החלטות, והיא היתה צריכה לעמוד ביעדי ההפחתה.

נחמה רונן: נכון להיום היא לא עומדת ביעדים שהיא קבעה לעצמה.

נחמה רונן: אני חושבת, שלפני שיכריחו אותנו לעמוד בסטנדרדים שיכולים להשפיע גם על התעשייה שלנו, נכון יהיה שאנחנו ניקח את עצמנו בידיים ונעשה את מה שאנחנו צריכים, כי בעניין הזה העולם פשוט נרתם לשיתוף פעולה ולא יניחו לנו להמשיך לעשות את מה שאנחנו עושים.

נחמה רונן: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מאוד מודה לך, גברתי.

נעמי חזן: חבר הכנסת אורי אריאל, ואחריו – חבר הכנסת נואף מסאלחה.

יגאל ביבי: ואחריו?

נעמי חזן: חבר הכנסת ביבי, אתה יותר רחוק ברשימה.

אורי אריאל: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, הערה אחת קצרה.

אורי אריאל: חברת הכנסת רונן, יש המון תלונות לממשלה, אבל לפחות מי שיושב שם מנסה לשפר את איכות החיים גם שלנו, גם של הממשלה, אבל בעיקר של האזרחים.

אורי אריאל: השר צחי הנגבי, כפי שציינת, לא היה בפעם הקודמת, הוא גם איננו פה.

אורי אריאל: פעם שלישית זה כבר בגדר קביעות.

אורי אריאל: במדרש מסופר, שהקדוש-ברוך-הוא אומר לאדם הראשון, כשהוא נותן לו את גן-עדן: תשמור, כי אם תקלקל אין מי שיתקן אחריך.

אורי אריאל: וזה לקח מאוד גדול.

אורי אריאל: כבר הזכיר חברי, חבר הכנסת גפני, יושב-ראש הוועדה – ואני מצטרף לדברים שאמרה חברת הכנסת נחמה רונן על זריזותו בעניין החוקים הללו, ואכן ראוי הוא לשבח בעניין – שמצוות רבות בתורה מדברות על איכות החיים, לרבות איכות החיים בין אנשים.

אורי אריאל: הרבה פעמים כשאנחנו מדברים על איכות החיים, בדרך כלל אנחנו מתעסקים עם החי, הצומח והדומם.

אורי אריאל: לא פחות חשובים היחסים בינינו.

אורי אריאל: אנחנו, ככנסת ישראל, אומר זאת בזהירות, אני לוקח את זה גם על עצמי, לא משמשים דוגמה ומופת.

אורי אריאל: ראוי שנעשה בדברים האלה יותר.

אורי אריאל: אני רוצה להסב את תשומת לב חברי הכנסת, וכמובן השר שאיננו, לאזור שאיננו מטופל בצורה מדאיגה לעומת שאר אזורי הארץ, וזה אזור יש"ע.

אורי אריאל: אין פה פוליטיקה.

אורי אריאל: אנחנו מדברים על אותם דברים.

אורי אריאל: הביוב של שכם זורם חופשי ומזהם את האקוויפר.

אורי אריאל: הביוב של חברון מגיע עד היישוב מיתר, וכל שנה נדרשים לזיהום האקוויפר שם, ליתושים וכן הלאה.

אורי אריאל: לצערי, לצערנו, הרשות הפלסטינית הפכה את העניין לפוליטי.

אורי אריאל: אי-אפשר לחבר את בית-ג'אלה לביוב של ירושלים כשזה עניין פוליטי.

אורי אריאל: אינני רוצה להתנגח עוד פעם אתם, אלא להסב את תשומת לבנו לכך שאין פה אזורים גיאוגרפיים או פוליטיים.

אורי אריאל: מה שזורם ומלכלך, מגיע מאזור לאזור.

אורי אריאל: המים שמזדהמים, אנחנו שותים אותם בתל-אביב ושותים אותם ברמאללה וכן הלאה.

אורי אריאל: ראוי שהממשלה וגם ועדת הפנים של הכנסת יקדישו לזה דיון מיוחד, כי בעניין הזה יש פיגור עמוק מאוד.

אורי אריאל: יש מדינות אירופיות שרוצות להשקיע ולסייע בעניין הזה.

אורי אריאל: זה נתקל בבעיות רבות מאוד, בעיקר ברשות הפלסטינית.

אורי אריאל: ראוי, אדוני יושב-ראש ועדת הפנים, לקיים על זה דיון מיוחד.

אורי אריאל: תודה.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חברי הכנסת מסאלחה, טיבי, אלסאנע – לא נמצאים.

נעמי חזן: חבר הכנסת מיכאל נודלמן.

נעמי חזן: ואחריו – חבר הכנסת יגאל ביבי.

יובל שטייניץ: ואחריו?

נעמי חזן: ואחריו – חבר הכנסת יובל שטייניץ.

נעמי חזן: ואחריו – חברי הכנסת רוני מילוא ונסים זאב.

מיכאל נודלמן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, בכל המדינות המפותחות בעולם מטפלים בבעיות איכות הסביבה ולאחר מכן שומרים בקפדנות על איכות הסביבה על-ידי חוקי-יסוד, חוקים רגילים שקיימים, סטנדרדים גבוהים, וכן על-ידי אינטגרציה בין הגורמים האחראים המטפלים באיכות הסביבה במדינה זו או אחרת.

מיכאל נודלמן: בראש ובראשונה זה נעשה במדינות המפותחות, כי איכות הסביבה היא איכות החיים ובריאות האדם.

מיכאל נודלמן: אני לא חושב שאצלנו מבינים.

מיכאל נודלמן: יש אנשים, יש חברי כנסת, יש בממשלה אנשים שאיכות הסביבה בשבילם היא סתם מלים.

מיכאל נודלמן: הם לא מבינים שזה בריאות, וכשאין בריאות הסביבה יש הוצאות נוספות על בריאות וכל מיני דברים אחרים, בשעה שאפשר להשתמש בכסף זה לדברים יותר טובים.

מיכאל נודלמן: אף שבישראל יש משרד לאיכות הסביבה וגורמים ירוקים אחרים, לא קיימת מדיניות ממשלתית ברורה, אין חוק-יסוד: איכות הסביבה, וגם תוכניות לשיקום איכות הסביבה לטווח ארוך לא קיימות, כפי שמקובל במדינות מפותחות.

מיכאל נודלמן: זה אומר שאצלנו במדינה איכות הסביבה היא נושא שמצוי בעדיפות אחרונה.

מיכאל נודלמן: אבל זה לא נכון.

מיכאל נודלמן: אני חושב שזו טעות גדולה.

מיכאל נודלמן: אני אומר עוד הפעם, כפי שאמר פה חבר הכנסת אורי אריאל, שבתנ"ך כתוב שלתקן קשה.

מיכאל נודלמן: אני צריך להגיד שלתקן את הפגיעות באיכות הסביבה זה דבר שעולה הרבה יותר כסף מאשר לשמור על איכות הסביבה.

מיכאל נודלמן: רמת איכות הסביבה בארץ לא תואמת את רמת הפיתוח של המדינה.

מיכאל נודלמן: אין עוד מדינה מתקדמת בעולם עם כמות מזבלות כל כך גדולה כמו בארצנו.

מיכאל נודלמן: העשן, ה-smog, מעל אזור גוש-דן גורם למחלות בדרכי הנשימה ואף למוות בקרב קבוצות הסיכון כגון ילדים ואנשים מבוגרים.

מיכאל נודלמן: מלבד נהר הירדן לא נשארו בארץ נחלים לא מזוהמים.

מיכאל נודלמן: נחל הקישון מהווה סכנה משמעותית לחיי אדם.

מיכאל נודלמן: כידוע לכולנו עכשיו, עשרות חיילים שצללו בו חלו בסרטן.

מיכאל נודלמן: השלטים בקישון האומרים "זהירות רעלים" מזכירים לי את השלטים ברמת-הגולן שכתוב בהם "זהירות מוקשים".

מיכאל נודלמן: אני לא רוצה לדבר על בעיות ים-המלח, על כך שהמפלס ירד עד ל-10 מטרים – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת שטייניץ, אני שמחה שאתה שר בממשלת ישראל.

נעמי חזן: רק לא ידעתי על זה, אדוני.

מיכאל נודלמן: זה כמעט אסון אקולוגי.

מיכאל נודלמן: אני לא רוצה לדבר על בריכות האידוי ברמת-חובב.

מיכאל נודלמן: כשתכננו זאת חשבו שרק מים עולים לאוויר.

מיכאל נודלמן: אבל במציאות חומרים מסוכנים עולים לאוויר והאנשים מסביב סובלים מאוד ממחלות הסרטן וממחלות אחרות.

מיכאל נודלמן: יש הרבה בעיות בארץ שלנו שקשורות לאיכות הסביבה.

מיכאל נודלמן: אני חושב שאלה בעיות אקוטיות.

מיכאל נודלמן: אנחנו, חברי הכנסת, צריכים להעלות בעיות כאלה בחוקים, בתקנות, בהצעות לסדר-היום.

מיכאל נודלמן: אבל זה לא כך במציאות.

מיכאל נודלמן: אני בטוח שבלי תוכנית פעולה לשיקום איכות הסביבה ולשימור איכות הסביבה לטווח ארוך, ומתן סדר עדיפויות לפעולות, יהיה קשה לתקן את מצב איכות הסביבה.

מיכאל נודלמן: כולי תקווה שכולנו מבינים על מה אנחנו מדברים.

נסים זאב: משתדלים להבין.

מיכאל נודלמן: משתדלים להבין.

מיכאל נודלמן: אני מקווה שכשנבין לא יהיה מאוחר.

נעמי חזן: תודה רבה לך, חבר הכנסת נודלמן.

נעמי חזן: חבר הכנסת נודלמן הוא גם פרופסור בתחום הזה, אם אני לא טועה.

נעמי חזן: חבר הכנסת יגאל ביבי.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת יובל שטייניץ.

יגאל ביבי: כבוד היושבת-ראש, כנסת נכבדה, מכובדי השר לאיכות הסביבה, כשהיה לי הכבוד לעמוד בראש המשרד ערב בנייתו, אני רוצה לומר לכם שהגעתי למסקנה שהרצל צדק בביטוי: אם תרצו – אין זו בעיה.

יגאל ביבי: הבעיה היא לרצות.

צחי הנגבי: הוא אמר:

צחי הנגבי: אם תרצו – אין זו אגדה.

נעמי חזן: הוא אמר: אין זו בעיה.

יגאל ביבי: הבעיה היא שאין רצון.

יגאל ביבי: אם רוצים – יש כוח עצום לשר לאיכות הסביבה.

יגאל ביבי: אני אומר לך, צחי ידידי, שאתה לא יודע כמה נפשות אתה יכול להציל בצווים שאתה יכול להוציא.

יגאל ביבי: אתן לך כמה דוגמאות.

יגאל ביבי: כשקיבלנו בחיפה את התלונות של התושבים שהם לא יכולים לישון בכרמל, הקמנו את תחנת הניטור.

יגאל ביבי: זה כל כך פשוט להקים תחנת ניטור, שישר משדרת לבתי-הזיקוק.

יגאל ביבי: אם רמת הזיהום עולה – עוברים לדלק דל-גופרית.

יגאל ביבי: נתת אוויר לתושבים.

יגאל ביבי: אוויר.

יגאל ביבי: אתם יודעים מה זה אוויר לבן-אדם?

יגאל ביבי: אוויר לנשום?

יגאל ביבי: כנ"ל באשדוד, כשהוצאנו את הצווים.

יגאל ביבי: אני רוצה לספר את הסיפור על מחלף הכפר-הירוק.

יגאל ביבי: כל פעם שאני נוסע במחלף הכפר-הירוק אני מבסוט.

יגאל ביבי: אני זוכר שבאנו לביקור אצל פיחוטקה.

יגאל ביבי: הוא אמר לי, שמע"צ רוצה לעשות שם שמינייה גדולה, שתגיע עד הבתים.

יגאל ביבי: מחלף ענק.

יגאל ביבי: והוא אמר: למה לא לעשות זאת למטה?

יגאל ביבי: מע"צ כבר היה מוכן עם הטרקטורים לעשות שמינייה גדולה מבתי רמת-השרון ועד הבתים בעבר השני; מחלף עצום.

יגאל ביבי: ראש העיר היה טוב והיה אכפת לו.

יגאל ביבי: אמרתי לו: מה הבעיה?

יגאל ביבי: אני מוציא צו ומפסיק.

יגאל ביבי: הוצאתי צו נגד מע"צ.

יגאל ביבי: כל המהנדסים אמרו: לא, זה המון כסף, אי-אפשר.

יגאל ביבי: אמרתי: לא, תעשו למטה.

יגאל ביבי: בסוף עשו את המחלף למטה וכולכם נוסעים במחלף הזה.

יגאל ביבי: והצלנו את איכות הסביבה.

יגאל ביבי: וזה עלה אותו כסף.

יגאל ביבי: אדוני השר, הבעיה היא שיש ראשי ערים שלא פונים.

יגאל ביבי: יש ראשי ערים שסומכים על מהנדסים.

יגאל ביבי: כל פעם שאני נוסע לרמות – והבוקר נסעתי שם כדי לקחת את בתי לבית-הספר – אני מזועזע מהמפלצת הסביבתית שלקחה שטח עצום, מחלף ענק, שעלה מיליונים.

יגאל ביבי: לכן, אני מבקש ממך: אל תסמוך על כל ראשי הערים.

יגאל ביבי: יש ראשי ערים שאכפת להם ויש ראשי ערים שעסוקים בכל מיני דברים ולא תמיד חושבים.

יגאל ביבי: אם אני לא טועה, גרת פעם בגבעה-הצרפתית.

יגאל ביבי: אתה מכיר את הגשר המפלצתי שהניחו שם.

יגאל ביבי: למה?

יגאל ביבי: למה?

יגאל ביבי: למה המפגעים האלה?

יגאל ביבי: לכן, אני מציע שתנחה את החברים שלך בוועדות המחוזיות, שאם הם יראו עוד פעם שמיניות כאלה מגעילות, או גשרים מגושמים של כל מיני מהנדסים שרלטנים שרצו לסחוט כסף – אנא, הפעילו את שיקול הדעת.

יגאל ביבי: תזכרו את מחלף הכפר-הירוק שהמשרד לאיכות הסביבה חיסל אותו בזמן.

יגאל ביבי: אני זוכר – – –

נעמי חזן: לא, לא.

יגאל ביבי: מלה אחת, אחרונה.

יגאל ביבי: אני פשוט מדבר על איכות הסביבה.

נעמי חזן: שמעתי עוד סיפור.

נסים זאב: רשות הדיבור היא לשלוש דקות.

יגאל ביבי: אני מאחל לשר ולעם ישראל שנגיע באמת ליום שבו איכות הסביבה תהיה בראש דאגתנו, שלא יהיה מצב ש-30% מהעסקים במדינת ישראל הם בלי רשיון, שלא יהיה מקרה שבכפר-אתא תעבוד חוות גז בלי רשיון.

יגאל ביבי: אז יהיו כאן סדר ואיכות חיים טובה יותר.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: חבר הכנסת יובל שטייניץ, בבקשה.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת נסים זאב, אחרון הנואמים.

יובל שטייניץ: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, ידידי השר צחי הנגבי, השר הממונה על איכות הסביבה, אני חושב שקודמי אמרו פה דברים חשובים.

יובל שטייניץ: אני רוצה לייחד את כמה הדקות שיש לי להתייחסות לשתי בעיות של איכות סביבה, שאנחנו בדרך כלל מתעלמים מהן.

יובל שטייניץ: בעיה אחת היא בעיית הרעש, זיהום הרעש, שהוא זיהום חמור ביותר, מזיק בריאותית ומזיק נפשית.

יובל שטייניץ: השנייה היא הבינוי המוגבר לאורך הצירים והצמתים בכבישים המרכזיים במדינה, בעיקר בגוש-דן, אבל לא רק שם.

יובל שטייניץ: אני רוצה לפתוח בעניין זיהום הרעש.

יובל שטייניץ: התחילה חקיקה, ואני מקווה שבקרוב, כמו שהשר אמר לי, גם יוצאו הצווים והחקיקה הזאת תיושם.

יובל שטייניץ: למשל, מניעת רעש באולמות שמחה ובגני-אירועים, או הורדת הרעש בהם.

יובל שטייניץ: בעתיד אנחנו צריכים לחשוב גם על חקיקה להפחתה ניכרת והורדת הרעש ברחובותינו ולהטלת מגבלות על אזרחינו המרעישים – שהם מעטים אבל רעשניים – למען הכלל.

יובל שטייניץ: יש לעשות זאת גם ברחובות ערינו וגם בחיק הטבע, כאשר לפעמים משפחה אחת עם איזו שמחה מקומית, או עם איזה טרנזיסטור, או צעיר עם רמקול חזק באוטו יכולים לזהם, מבחינת הרעש, רחוב שלם, או חורשה שלמה בחיק הטבע, או פארק שלם בלב העיר.

צחי הנגבי: מה אתה עונה לז'בוטינסקי, שאמר: שקט הוא רפש.

יובל שטייניץ: תראה, שקט הוא רפש, אבל לפעמים רעש הוא רפש עוד יותר גדול.

יובל שטייניץ: הנושא השני שאני רוצה לדבר עליו, שהוא זיהום חמור ביותר בעיני, הוא הבינוי המוגבר ליד צירי הדרכים ובצמתים המרכזיים במדינה לחוצה וחסרת שטח כמו שלנו, שחוץ ממרחבי הנגב ואולי כמה אזורים בגליל העליון והמזרחי הופכת כולה רצף עירוני אחד גדול, והיה ראוי לייחד אותם לפחות לעצים, לפארקים ולשדות.

יובל שטייניץ: אתן דוגמה – צומת-רעננה.

יובל שטייניץ: בצומת-רעננה בוצע פשע חמור נגד אזרחי המדינה ונגד איכות הסביבה.

יובל שטייניץ: משום מה כמה חברות, בהן כמה חברות היי-טק מובילות במדינת ישראל, קיבלו ממישהו אישור לבנות ממש בתוך הצומת, בתוך משולש הדרכים של כפר-סבא–רעננה–הוד-השרון, באותם כמה עשרות דונמים, בנייני ענק שמגיעים לגובה של שמונה עד עשר קומות, אבל מתפרסים למאות מטרים בחזיתות ירוקות ואפורות.

יובל שטייניץ: באותו צומת-רעננה עוברים כל יום מאות אלפים ומיליוני אנשים.

יובל שטייניץ: האם לא היה מקום שבאותו צומת יהיו דשא ועצים, וכשאנשים יוצאים מגוש-דן, או מכפר-סבא ורעננה ונוסעים צפונה אז האופק נפתח פתאום?

יובל שטייניץ: האם אותם בנייני ענק לא היה אפשר לבנות 500 מטרים מהכביש ומהצומת?

יובל שטייניץ: מדובר פה בהרס נורא של איכות החיים שלנו.

יובל שטייניץ: אני קורא לאדוני השר כמבצע ולנו כמחוקקים לבדוק איך אנחנו יכולים להפסיק את הבינוי המוגבר – לפעמים יש גם אינטרסים כמו גישה קלה, קניונים ומרכזי קנייה – איך אנחנו יכולים למנוע את המשך הבינוי המוגבר לאורך אותם צירים שנוסעים בהם מאות-אלפים ומיליוני אזרחינו ותיירינו ולהרחיק אותם לפארק תעשייתי, לפעמים קילומטר או שניים, ושם יהיה להם נוח ולכולנו יהיה מנוח.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: חבר הכנסת נסים זאב.

נעמי חזן: באופן חריג, חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה – כנראה לא היית ברשימה.

נסים זאב: גברתי היושבת-בראש, הנושא של איכות הסביבה זוכה לטיפול במדינת ישראל, אי-אפשר להתעלם מזה, בפרט כבוד השר הנכבד שלנו עושה בזה כמיטב יכולתו, אף שהיתה כאן ביקורת שהוא לא הופיע בשתי ישיבות אחרות של הכנסת בנושא הזה.

נסים זאב: אני יכול לציין שבוועדות הוא יושב שעות רבות, הדיונים שם רציניים ומעמיקים, ואי-אפשר לזלזל גם בתרומתו של יושב-ראש הוועדה.

נסים זאב: יש הרבה מה לעשות בנושא איכות הסביבה.

נסים זאב: בדרך כלל כשמדברים על איכות סביבה מדברים על חופי הים, על הקישון, על הנחלים, על השפכים, אבל גם על בניינים רבי-קומות.

נסים זאב: אני לא רוצה לדבר על בניינים על חוף הים, למשל בעכו ובאשדוד בונים ממש על חוף הים 22 ו-30 קומות.

נסים זאב: אם מדברים על זיהום, זה לאו-דווקא שפכים, יש פגיעה קשה בחופי הים התיכון.

נסים זאב: האינטרסנטים השונים לא נותנים על כך את הדעת, ואני חושב שבמקומות כאלה תמיד ראש העיר עומד מאחורי התוכניות והפרויקטים האלה.

נסים זאב: לא תמיד ברור מה המניעים של ראש העיר ומדוע יש לו אינטרס שיהיו שם בניינים רבי-קומות, לאו דווקא על חופים אלא גם במרכזי ערים, כשהעיר היא כל כך צפופה וחנוקה.

נסים זאב: לדוגמה, בירושלים היו בונים פעם בין ארבע לשמונה קומות, ואלה היו הבניינים רבי-הקומות, אבל היום אתה רואה תחרות פרועה בין מהנדסים ויזמים שמתכננים בניינים לגובה.

נסים זאב: מי שהתחיל ב-32 קומות מתכנן היום 60 קומות.

נסים זאב: מנסים לבנות בניין במקום מסוים כדי לתת למקום ייחודיות מסוימת, ותמיד יש תירוצים שונים ומשונים למה כל כך חשוב שהבניין יהיה כל כך גבוה, גם מבחינה אדריכלית.

נסים זאב: הכול הטעיה ועבודה בעיניים.

נסים זאב: זה מוריד את רמת החיים וגורם לפגיעה סביבתית.

נסים זאב: דבר נוסף שאני רוצה לדבר עליו, שאולי לא שמים בו דגש ולא נותנים עליו את הדעת, הוא נושא הרכבים.

נסים זאב: יש רכבים עם מנועי דיזל המונעים בסולר, שמעדיפים אותם היום בגלל החיסכון, אבל הזיהום בעטיים הוא רב יותר.

נסים זאב: אני לא מבין מדוע מוניות או רכב ששייך לשירות הציבורי יש להם פריווילגיה להשתמש בסולר.

נסים זאב: היום זה נכנס גם לתחום הפרטי, כאשר אדם זכאי להשתמש מלכתחילה ברכב דיזל.

נסים זאב: בזמנה היתה מגבלה שלפיה רק מוניות יכולות להשתמש בזה.

נסים זאב: כאשר מדובר גם בחימום מים, אם במקוואות, אם בבתי-מרחץ ואם במקומות שונים, למה זה נעשה מלכתחילה על-ידי סולר ולא על-ידי גז?

נסים זאב: למה לא לצמצם את הנזק עד כמה שניתן?

נסים זאב: לדעתי צריך חשיבה מעמיקה, אסטרטגית, בכל הנושא הזה.

נסים זאב: אני מקווה שבוועדה של ידידנו הרב משה גפני נוכל להגיע להישגים מרשימים.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, אחרון הנואמים.

נעמי חזן: רבותי חברי הכנסת, אני מבינה שיש הצעת סיכום, אז נצביע עליה.

נעמי חזן: אני רוצה להזכיר שיש לנו הצעת חוק שאנחנו צריכים לתקן בה טעות בהצבעה.

נעמי חזן: אדוני, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש, מכובדי השרים, חברי חברי הכנסת, הנושא מאוד חשוב ונוגע לחיינו בכל המובנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הייתי רוצה להאיר מנקודת מבטי צד נוסף של הנושא, נוסף על מה שאמרו קודמי, אולי מכיוון אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שמעתי ואני גם מסכים עם כל הדוברים שצריך לשמור על כל חלקה ירוקה, צריך לשמור על ניקיון האוויר, על האפשרות לנשום ועל האפשרות שיהיו לנו גם ים וגם מקומות שאפשר לנפוש בהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה מאוד חשוב, אני מסכים עם כל מלה ועם רוח הדברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה להאיר צד אחר של העניין – אני יודע למה השר צוחק כי הוא כיוון לדעתי, או שהוא עסוק במשהו אחר – איכות הסביבה של חיינו כבני-אדם, הסביבה האנושית שבה אנחנו חיים, הדרך שבה אנחנו מתקשרים זה עם זה, הדרך שבה אנחנו מקיימים דיונים, הדרך שבה אנחנו מתייחסים זה לזה לא רק בבית הזה אלא בכלל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין זה סוד שבמיוחד בשנתיים האחרונות המצב הולך ונעשה גרוע מיום ליום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אינני רוצה להוסיף פה חס וחלילה לאווירה העגומה, שכולנו חייבים בשינויה, אני גם לא רוצה לערוף ראשים ולא לחפש אשמים, אבל דיינו אם כולנו יחד נסכים שאכן מצב זה טעון שינוי, ויותר חשוב לשנות אותו לפני שאנחנו משנים את המצב של הים, של פני השטח ופני האדמה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, גברתי, אולי אומר כמה משפטים בשפה הערבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום, חברי המאזינים, נושא הדיון היום הוא ניקיון הסביבה – יום איכות הסביבה הבין-לאומי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ציינתי שכל מי שקדם לי ודיבר על נושא זה, אני מסכים עמו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עלינו לשמור על ניקיון הסביבה בחופים, ביערות ובחורשות ועל ניקיון האוויר בכל מקום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולם הוספתי שיש צד נוסף לניקיון הסביבה, והוא האופן שבו אנו מתייחסים זה אל זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעתי על כך שהחיים בפרלמנט ובארץ בתקופה האחרונה, ובשנתיים האחרונות בפרט, התאפיינו באלימות רבה וביחס גרוע במיוחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדבר אינו זקוק להוכחה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לדעתי, יש צורך לשפר את הסביבה האנושית ואת היחס האנושי בינינו, וכן להתייחס בכבוד הדדי זה לזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עניין זה אינו פחות חשוב ואף חשוב יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: יש לנו הצעות סיכום.

נעמי חזן: אדוני השר, אתה היית אמור לפתוח את הדיון.

צחי הנגבי: זה נכון.

נעמי חזן: חיכינו לך ארוכות.

צחי הנגבי: אני מצטער, אבל סדר-היום, לצערי, השתנה.

צחי הנגבי: אנחנו היינו אמורים לפתוח את הדיון בשעה 16:00, אבל היה אי-אמון ואחרי זה הכניסו את הצעות החוק, ולכן – – –

משה גפני: טוב, זה שהיה אי-אמון זה משום שהממשלה בקשיים.

צחי הנגבי: קשיים קשים, אבל אני אקצר, ברשותך.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: תודה.

צחי הנגבי: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, ידידי השר, אני מודה לחברים שנותרו עד השעה הזאת כדי לקיים את הדיון הזה.

צחי הנגבי: לא במקרה מדובר באנשים שפעילים בתחום איכות הסביבה לאורך כל כהונתה של הכנסת הזאת, והוותיקים – גם בכנסות קודמות, ולא במקרה מדובר באנשים שיש להם גם מחויבות ממסדית לתחום, ולא רק התעניינות בגדר תחביב.

צחי הנגבי: כך יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, ידידי הרב חבר הכנסת משה גפני, שמצאתי בו שותף נאמן, אמין, אנרגטי ורב תודעה של איכות הסביבה, והוא באמת מצליח היום לקדם נושאים שהיו תקועים בכנסת זה זמן.

צחי הנגבי: את החשוב שבהם אני יכול לציין – נושא חוק החופים, נושא שלהערכתי כל הציבור תומך בו, אבל גופים רבי כוח, רשויות מקומיות, גורמים בעלי עניין כלכלי נאבקים בו באופן נחרץ, והוא עומד כסלע איתן, יחד עם חברים בוועדה, ומצליח – כך אני מאמין – להתגבר על המכשולים השונים, והבשורה שהבית הזה יביא, אם החוק יעבור את כל המשוכות ויגיע אל השלב הסופי, היא בשורה מאוד מאוד חשובה, שתהיה בה אמירה מאוד דרמטית בכל הנוגע לאיכות הסביבה בישראל.

צחי הנגבי: אני רוצה גם לשבח את חברת הכנסת נחמה רונן.

צחי הנגבי: גם היא עוסקת בתחום הזה באופן מקצועי הרבה הרבה שנים וכיהנה כמנכ"ל המשרד לאיכות הסביבה, וגם שם צברה שורה נכבדה של הישגים, ואנחנו כמשרד עובדים היום יחד עם חברת הכנסת רונן בשיתוף פעולה במגוון רחב מאוד של מישורים, ופשוט יודעים שיש כאן שותפי אמת.

צחי הנגבי: כך ידידי הפרופסור נודלמן, שבעצמו מנסה לקדם היום חקיקה שמתחילה כפרטית, אבל אני מקווה מאוד שלא ירחק היום ותהיה חקיקה של הכנסת כולה, וגם היא תתרום תרומה נכבדה.

צחי הנגבי: ידידי חבר הכנסת יובל שטייניץ, שכבר העביר חוק חשוב מאוד בכנסת בנושא הרעש, ותפקידנו כעת ליישם אותו, ואורי אריאל, ששיפר את איכות הסביבה בעשרות השנים האחרונות בכלל ביהודה ובשומרון, וגם הוא מעורב כל הזמן בנושאים האלה, כאדם שאוהב את הארץ.

צחי הנגבי: וגם חבר הכנסת דהאמשה – בהרבה תחומים אנחנו עומדים משני צדי המתרס, אז לפחות בתחום הזה יש בינינו קונסנסוס.

צחי הנגבי: וחבר הכנסת מוסי רז – גם הוא יריב בכמה תחומים, אבל עושה גדולות בנושא איכות הסביבה.

צחי הנגבי: תמיד אומרים לי: למה הירוקים כולם מהשמאל?

צחי הנגבי: אז אני מנסה היום לשנות קצת את – – –

נעמי חזן: שכחת לשבח את עבודתו של חבר הכנסת רז בנושא.

צחי הנגבי: על זה אני מדבר.

נחמה רונן: הוא דיבר על זה.

נחמה רונן: לא שמעת.

צחי הנגבי: על זה בדיוק אני מדבר.

צחי הנגבי: הרבה פעמים אני רוצה להשיב להם שלא כולם מהשמאל, אבל בכל זאת אני זוכר גם את אלה מהשמאל, ומוסי רז באמת בראשם – הם לא מחמיצים דיון אחד לא בוועדה, לא במליאה.

צחי הנגבי: ממשלה לא יכולה לעשות כלום אם אין כמה וכמה אידיאליסטים בכנסת שנושאים על שכמם את הנושא.

נעמי חזן: יש פה בעיות במיקרופון.

צחי הנגבי: מנתקים לי מיקרופונים.

נעמי חזן: אני מקווה שלא.

נעמי חזן: תנסה עוד פעם.

צחי הנגבי: עדיין, עדיין.

נעמי חזן: למה יש בעיה עם המיקרופונים?

צחי הנגבי: בדרך כלל אני רגיל.

צחי הנגבי: אני לא יודע למה – – –

נעמי חזן: אני חושבת שרק ראיתי אותך וחשבתי על זה, אבל יהיה איפוס כללי.

נחמה רונן: חבל שלא שמעו בפרוטוקול.

נעמי חזן: ניסיתי לחבר אותך.

נעמי חזן: תנסה עכשיו.

צחי הנגבי: או.

צחי הנגבי: קיי., תודה.

נעמי חזן: יותר מהר ממה שאתה עשית בזמנו, לא?

צחי הנגבי: הרבה יותר.

צחי הנגבי: את השבחים סיימתי.

צחי הנגבי: עכשיו אני רוצה קצת לשבח את משרדי, ואני באמת יכול לומר, שהמשרד הזה קם בהתחלה כתולדה של מצב פוליטי מסוים מאוד, כשחיפשו להעניק לשר מסוים תיק מסוים, והדברים מופיעים בדברי ימי ההיסטוריה של מחנה שמיר בליכוד.

צחי הנגבי: אבל לפעמים, איך אומרים ביהדות, מתוך שלא לשמה בא לשמה, וקצת באיחור, אבל כנראה עדיין במועד, הוקם ב-1988 המשרד הזה, המשרד לאיכות הסביבה, וב-14 שנותיו הוא כבר הצליח לשנות את פני המדינה בשורה מאוד נכבדה של נושאים.

צחי הנגבי: הוא קיים היום חזק מאוד על המפה.

צחי הנגבי: עדיין תקציבו הוא הדל שבתקציבי המדינה, ועדיין מספר העובדים שבו הוא הקטן ביותר מכלל העובדים במשרדי הממשלה, אבל אין לי שום ספק – ואני בטוח שגם אלה שנמצאים כאן

צחי הנגבי: באולם משוכנעים בכך – שלא ירחק היום וזה יהיה אחד המשרדים המרכזיים בארץ, כפי שקיים הדבר במרבית המדינות המתוקנות בעולם, וכבר היום כוחו רב לו לשפר, להצליח ולהתמודד כמעט עם כל מפגע ומטרד שמאיימים על חיינו.

צחי הנגבי: גברתי היושבת-ראש, כשרואים את לוח הזמנים השבועי של השר לאיכות הסביבה זה נדמה כמו איזה תסריט של הסרט "אפוקליפסה עכשיו".

צחי הנגבי: זו שורה של קטסטרופות, ותעיד על כך מנכ"ל המשרד לשעבר: מקדחת הנילוס המערבי ועד הסכנות של פי-גלילות, עבור דרך הסרטן בקישון, המשך במזבלות פיראטיות, זיהום האוויר – כהנה וכהנה קטסטרופות שכל אחת מהן רק נדמית כעולה על חברתה.

צחי הנגבי: זה לא משרד שבו מישהו יכול להצליח אם הוא רוצה להיות NICE GUY.

צחי הנגבי: צריכים להיות "רעים" – כלפי הציבור טובים, אבל רעים כלפי המזהמים והעבריינים, ולצערנו הם עדיין רבים, חלק מתוך זדון, אבל חלק גדול מתוך תחושה שעולם כמנהגו נוהג ואין שום בעיה להשליך פסולת ברשות הרבים או להפוך את ערוצי הנחלים היפהפיים שלנו לערוצי ביוב, או פשוט לעשות חשבון כלכלי של מפעל או של תאגיד ולהראות שאם משקיעים השקעות באיכות הסביבה, ההשקעות האלה בסופו של דבר הן לא השקעות כלכליות, ולכן כדאי להמשיך ולזהם בלי להתקין מסנן לארובה או מתקן לטיפול בשפכים במקום מוצאם של השפכים בתעשייה הכימית או הפטרוכימית, וכהנה וכהנה שיקולים.

צחי הנגבי: אבל בכל זאת אני חושב שהשנה הכנסת יכולה להביט בגאווה על שורה של נושאים שהיא היתה מעורבת בהם מעורבות עמוקה ביותר וחל בהם שיפור של ממש.

צחי הנגבי: נתחיל בנושא של קדחת הנילוס המערבי, שמידפק עוד הפעם על דלתנו.

צחי הנגבי: לפני שנתיים, כשלא הכנסת ולא הממשלה היו מעורבות, נפלו במערכה הזאת חלל 29 חולים, ו-460 לקו בה.

צחי הנגבי: המחלה הזאת איננה קלה.

צחי הנגבי: בשנה שחלפה, ביוזמת משרדי, ביוזמתי, במעורבות עמוקה מאוד של יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה וחברי הוועדה, כפינו סוף סוף על מדינת ישראל להקדים תרופה למכה, להקצות את המשאבים, להפנות את תשומת הלב של הרשויות המקומיות והשלטון המקומי מבעוד מועד, והמחלה הזאת הוכתה מכה ניצחת, ולמעשה שלושה חולים בלבד נפטרו ממנה, ורק כמה עשרות לקו בה.

צחי הנגבי: אדוני יושב-ראש ועדת הפנים, אותה מצוקה שהיינו בה בשנה שעברה קיימת השנה, ואפילו יותר, כי הגשמים הרבים באופן יחסי וגם הגשמים המאוחרים, שגרמו להיקוות מקווי מים עומדים, זו סכנה קיימת; הפוטנציאל להתפתחות המחלה שוב קיים, ושוב אני נתקל באטימות, לצערי, בקרב משרדים שונים.

צחי הנגבי: אני מבקש ממך, אם ניתן, לקיים בדחיפות האפשרית הרבה ביותר דיון, שוב להביא את אנשי משרדי, את אנשי האוצר, ולקבל אותן החלטות נחושות שקיבלת בשנה שעברה, ופשוט נציל חיים.

צחי הנגבי: אין הגדרה אחרת לעשייה כזאת מלבד הצלת חיים.

צחי הנגבי: נושא המיחזור עלה בכנסת הזאת כמה פעמים.

צחי הנגבי: זה חוק של הכנסת, חוק חשוב ביותר, חוק הפיקדון.

צחי הנגבי: רבים הלעיגו עליו בתחילת דרכו.

צחי הנגבי: אני יכול לבשר לכם מה שמעת לעת אנחנו מוציאים בהודעות לעיתונות, אבל, כמובן, good news לא מעניינות אף עיתונאי.

צחי הנגבי: אם אני אספר על קריסה של מתקן לביוב שפכים ופריצת ביוב לנחל, זו כותרת ראשית, אבל "חס וחלילה" לספר על דברים שמצליחים.

צחי הנגבי: גברתי היושבת-ראש, רק בחודש מאי, שהסתיים לפני ימים ספורים, עמד היקף החזר המכלים הריקים על 10.5 מיליונים; היקף מדהים שלא צפינו אותו רק לפני חודשים ספורים.

צחי הנגבי: במרס הוחזרו 5.2 מיליונים; באפריל – 6.8 מיליוני בקבוקים; והנה החודש הזה עלייה של למעלה מ-50%, ואנחנו צופים גידול משמעותי כזה גם בחודשים הבאים, עד שנגיע למצב שבו יוחזרו עשרות רבות של מיליונים – לפחות לפי יעדי החוק מדובר על 50% מ-900 מיליון מכלי משקה ריקים, שימוחזרו ויהפכו למעשה לחומר גלם לתעשייה.

צחי הנגבי: מדובר במאות מיליונים של בקבוקים שהיו מוצאים את דרכם להטמנה בקרקע וגוזלים קרקע יקרה או מושלכים לרשות הרבים בנחלים, בפארקים, במקומות הבילוי, סתם במדרכות, מטנפים את החיים.

צחי הנגבי: והנה חוק של הכנסת, שעבר אחרי מאמצים עילאיים של חברי הכנסת – זה לא היה חוק של הממשלה, הממשלה אפילו לא תמכה בו בתחילת דרכו – הפך להיות עובדה קיימת, ואנחנו ממשיכים להקפיד על יישומו.

צחי הנגבי: עדיין הקשיים, כמובן, כמו בכל חוק חדש, לא מעטים, אבל כבר רואים תוצאות מרשימות ביותר מדי חודש בחודשו.

צחי הנגבי: נושא אחרון שהייתי רוצה להתייחס אליו, גברתי, הוא נושא זיהום האוויר.

צחי הנגבי: גם פה חל השנה הישג, בעינינו דרמטי.

צחי הנגבי: בפעם הראשונה למעשה מאז קום המדינה נכפו צווים אישיים שיש בהם סנקציה פלילית על ראשי התאגידים המזהמים את האוויר שלנו בערים הגדולות, "אגד" ו"דן".

צחי הנגבי: הצווים האלה נתקפו בבית-המשפט.

צחי הנגבי: בית-המשפט התייצב ומנע הוצאת צו על תנאי שיבטל את תוקפם.

צחי הנגבי: כתוצאה מכך הגענו סוף-סוף להסדר עם התאגיד הגדול ביותר בארץ, עם "אגד", שהוא עובר לשימוש בדלק דל-גפרית.

צחי הנגבי: מי שחי את הנתונים, מדלק של 150 PPM לדלק של 50 PPM, ועוד בעתיד יעברו לגמרי לדלק נטול גופרית.

צחי הנגבי: התוצאה המעשית תהיה, שכאשר ייושמו הצווים האלה במלואם, בתוך תקופה לא ארוכה, שנים בודדות, צפויה הפחתה של 50% בהיקף הפליטות המזהמות, והתוצאה היא שוב הצלת חיי אדם.

צחי הנגבי: לסיכום, איכות סביבה זה לא רק אסתטיקה ולא רק יופי ולא רק ציוץ ציפורים ולא רק שמים תכולים ולא רק פארקים יפהפיים, אף שכל אחד ואחד מהדברים האלה חיוני, כי הם תורמים לנו את איכות החיים ונותנים טעם לחיינו בארץ היפה הזאת.

צחי הנגבי: אבל זה גם מאבק יומיומי בלתי מתפשר, בלי הנחות, להציל חיי אדם.

צחי הנגבי: אני מודה לכנסת על שבחרה ביוזמתה לציין את יום איכות הסביבה הבין-לאומי, ומבקש מחברי הכנסת להמשיך ולהיות, כדרכם, עם היד על הדופק ולוודא שהממשלה מודעת לחובתה כלפי הציבור.

נעמי חזן: תודה רבה לך, אדוני השר.

נעמי חזן: יש לנו כמה הצעות לסיכום הדיון.

נעמי חזן: הצעה מטעם סיעות מרצ, האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו, יהדות התורה, מפד"ל, המרכז ועמ"ל – חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, שכחתי להוסיף את סיעת ש"ס.

משה גפני: קיבלתי גם את הסכמתם.

משה גפני: הצעת סיכום מטעם סיעות ש"ס, מרצ, האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו, יהדות התורה, מפד"ל, המרכז ועמ"ל: הכנסת קוראת לממשלה, לגופים הציבוריים ולכלל האזרחים לשים דגש חזק בנושא איכות הסביבה.

משה גפני: הכנסת קוראת לעשות ככל הניתן לשמירה על חופי הים התיכון ומפרץ אילת, לדאוג שלא יזוהמו מעיינות ונחלי ישראל ולדאוג לאיכות האוויר במדינה.

משה גפני: הכנסת קוראת לממשלה לדאוג לאכיפת חוקים הקשורים לאיכות הסביבה.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: הצעת סיכום מטעם סיעת הליכוד – חבר הכנסת שטייניץ.

יובל שטייניץ: הצעת סיכום מטעם סיעת הליכוד: הכנסת קוראת לממשלת ישראל להשקיע משאבים רבים יותר בקידום איכות הסביבה ולהעמיק את מעורבותה בתחום מרכזי זה.

יובל שטייניץ: בין היתר, על הממשלה למנוע את קריסתה של רשות שמירת הטבע והגנים הלאומיים, שמצויה במשבר עמוק בגין הירידה הנכבדה בהיקף התיירות הנכנסת; להגביר את אכיפת החוקים העוסקים באיכות הסביבה, לרבות החוק החדש להגבלת עוצמת הרעש באולמות אירועים; ולהעביר ללא דיחוי את תחום הטיפול בשפכים לאחריות המשרד לאיכות הסביבה.

יובל שטייניץ: תודה.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: הצעת סיכום מטעם סיעת רע"ם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעה לסיכום הדיון בעניין ציון יום איכות הסביבה הבין-לאומי מטעם הרשימה הערבית המאוחדת: 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת מציינת בצער רב, כי מצב איכות הסביבה בארץ איננו שפיר, וכי ליקויי איכות הסביבה ומפגעיו הולכים ומתעצמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לממשלה להקדיש מזמנה ומתקציבה לשיפור איכות הסביבה, דבר שאיננו בלתי אפשרי, ובמיוחד אם יגנו על הנושא מהתערבותם ו/או מהשפעתם של גורמים זרים לנושא, אינטרנסנטים למיניהם או בעלי השפעה שונים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 3.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לכולנו, כל אחד בתחום אחריותו, ולממשלה, לנקוט כל אמצעי אשר יש בו כדי לשים קץ למאבק רווי הדם הקיים בסביבתנו בזמן האחרון ולשנות מדיניות וגישות חיים, לרבות כיבוד הזולת וזכויותיו גם כאשר אינו בהסכמה פוליטית עם הקונסנסוס, ובכך לחסוך מרץ ומשאבים אשר יעזרו רבות לשיפור מצב איכות הסביבה, על כל גווניו, שלוחותיו ומשמעויותיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: חברי הכנסת, נעבור להצבעות על ההצעות לסיכום הדיון בנושא יום איכות הסביבה הבין-לאומי.

נעמי חזן: נתחיל בהצבעה על ההצעה לסיכום הדיון של סיעת רע"ם.

נעמי חזן: הצבעה מס' 26 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ע' דהאמשה – 9 נגד – אין נמנעים – 1 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ע' דהאמשה נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של תשעה תומכים – – –

נחמה רונן: בטעות לחצתי על "נמנע".

נעמי חזן: אני מבינה שאת בעד.

נעמי חזן: עשרה תומכים, לרבות קולה של חברת הכנסת רונן, אין מתנגדים ואין נמנעים.

נעמי חזן: הצעת סיכום מטעם סיעת הליכוד – ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 27 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת י' שטייניץ – 10 נגד – אין נמנעים – אין הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת י' שטייניץ נתקבלה.

נעמי חזן: ושוב, אני מתארת לעצמי שמדובר בעשרה תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נעמי חזן: גם הצעת סיכום זו עברה.

נעמי חזן: אנחנו עוברים להצעת הסיכום מטעם סיעות ש"ס, מרצ, האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו, יהדות התורה, מפד"ל, המרכז ועמ"ל.

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 28 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת מ' גפני – 10 נגד – אין נמנעים – אין הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת מ' גפני נתקבלה.

נעמי חזן: ושוב, עשרה תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נעמי חזן: אני קובעת שגם הצעת סיכום זו עברה.

נעמי חזן: (תיקון מס' 2), התשס"ב–2002

נעמי חזן: אדוני השר, יש פה חוק שהבעת בו עניין.

נעמי חזן: אנחנו צריכים לתקן פגם.

נעמי חזן: מדובר בהצעת חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (תיקון מס' 2), התשס"ב–2002.

נעמי חזן: אני אסביר מה הבעיה.

נעמי חזן: ביום ב' בסיוון, 13 במאי 2002, הובאה הצעת חוק זו לקריאה שנייה ושלישית במליאת הכנסת.

נעמי חזן: לאחר ההצבעה בקריאה השנייה על סעיפים 1 ו-2 ביקש יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת דוד מגן, כי ההצבעה על הצעת החוק בקריאה שלישית תידחה בשבוע, ולכן בטעות לא הצביעו על סעיף 3 בקריאה שנייה.

נעמי חזן: ביום 21 במאי 2002 הצביעה מליאת הכנסת על הצעת החוק במלואה בקריאה שלישית, אבל מאחר שנפל פגם ולא הוצבעו כל הסעיפים בקריאה שנייה, אנחנו חייבים היום להצביע על סעיף 3 בקריאה שנייה, ואז על כל החוק בקריאה שלישית.

נעמי חזן: לכן, אני מביאה להצבעה בקריאה שנייה את סעיף 3 להצעת חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (תיקון מס' 2).

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 29 בעד סעיף 3 – 6 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 3 נתקבל.

נעמי חזן: רוב של שישה תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים, ואני קובעת שגם סעיף 3 עבר בקריאה שנייה.

נעמי חזן: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על הצעת חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (תיקון מס' 2).

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 30 בעד החוק – 6 נגד – אין נמנעים – אין חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (תיקון מס' 2), התשס"ב–2002, נתקבל.

נעמי חזן: ושוב, ברוב של שישה תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים, הצעת החוק עברה פעם שנייה בקריאה שלישית, אבל עכשיו עם כל הסעיפים, כדרוש.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: אנחנו עוברים לסעיף האחרון על סדר-יומנו, אני קוראת לשר להשיב על שאילתות, אדוני.

נעמי חזן: זה יהיה קצר ולעניין, כפי שתראו.

נעמי חזן: השר לענייני דתות ישיב על השאילתות הבאות.

נעמי חזן: חבר הכנסת א' כבל שאל את השר לענייני דתות ביום כ' בכסליו התשס"ב (5 בדצמבר 2001): מצבו של קבר רחל הוא על סף הפקר.

נעמי חזן: על הקרקע פזורים מזרנים, ספרי הקודש תלושים ומרוטים, מחיצות כעורות עומדות, פושטי יד ומתרימים פועלים לצד אזרחים כוחנים ואלימים.

נעמי חזן: רצוני לשאול: 1.

נעמי חזן: מה היא חובת משרדך לפיקוח ולשמירה על מקומות קדושים?

נעמי חזן: 2.

נעמי חזן: אם יש הוראות, כיצד הן מיושמות?

נעמי חזן: 3.

נעמי חזן: מה היא החשיבות אשר מקנה משרדך לשמירה על קבר זה?

אמיר אוחנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אמיר אוחנה: שלא כמו באתרי המקומות הקדושים הנמצאים בתוך "הקו הירוק" ומשרד הדתות אחראי להם מכוח החוק ובאמצעות הזרוע הביצועית של המרכז הארצי לפיתוח המקומות הקדושים, קבר רחל נמצא בתחום סמכות צבא-הגנה לישראל ומופעל מתוקף צו השמירה על המקומות הקדושים, שתוקן בשנת 1975 על-ידי מפקד אזור יו"ש בשעתו, תא"ל רפאל ורדי.

אמיר אוחנה: לפיכך הגוף האחראי מבחינה סטטוטורית וחוקית לקבר רחל הינו המינהל האזרחי וצה"ל.

אמיר אוחנה: 2.

אמיר אוחנה: מכוח הצו קיימות הוראות לגבי חובת השמירה על אתר קבר רחל – רצ"ב – וכללים לגבי התנהגות ההולמת מקום קדוש.

אמיר אוחנה: הכללים מיושמים על-ידי שני עובדים בתפקיד, האחד סדרן והשני עובד ניקיון, שיכולים להגיע בשל בעיות ביטחוניות אך ורק ברכב ממוגן ירי, מהשעה 09:00 ועד 14:30.

אמיר אוחנה: העובדים הנ"ל מטפלים באתר, לרבות בכל השירותים הנלווים, והם משאירים את המקום נקי ומסודר עם יציאתם מהעבודה.

אמיר אוחנה: בשעות שעובדי המרכז נמצאים באתר לא ניתנת האפשרות לפושטי יד ולמתרימים לפעול שם, אולם עם יציאתם מגיעים אנשים ולדברי העובדים הם שגורמים לנתונים שעליהם דווחנו בשאילתא.

אמיר אוחנה: 3.

אמיר אוחנה: מיותר לציין את החשיבות הדתית, היהודית והלאומית שמשרדנו מקנה לאתר קבר רחל, כמו כל יהודי בארץ ובתפוצות שמקום חם שמור לו בלבו לאם הבנים רחל אמנו.

אמיר אוחנה: בימים אלה מגבש המרכז הארצי לפיתוח המקומות הקדושים באופן סופי את חוק שמירת קבר רחל כדוגמת החוק שנחקק לגבי הכותל המערבי, וזאת מתוך מגמה להסדיר אחת ולתמיד את האחריות לשמירת המקום, לתחזוקתו ולפיתוחו כיאה וכנאה לאתר יהודי המקודש לעם ישראל מדורי דורות.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת ע' חוגי שאל את השר לענייני דתות ביום א' באדר התשס"ב (13 בפברואר 2002): השבועון "יום השישי" מכ"ז בטבת התשס"ב, 11 בינואר 2002, מדווח על סכנת התמוטטות בכותל הדרומי, ייתכן בגין עבודות בנייה להכשרת המסגד הגדול ב"אורוות שלמה" ומים שחלחלו בעקבותיהן.

אמיר אוחנה: עוד נאמר שיישלפו אבנים לצורך בדיקה – רצ"ב הידיעה.

אמיר אוחנה: רצוני לשאול: 1.

אמיר אוחנה: האם הפרטים נכונים?

אמיר אוחנה: 2.

אמיר אוחנה: האם נשלחו אבנים לבדיקה?

אמיר אוחנה: אם כן – מה העלתה הבדיקה?

אמיר אוחנה: 3.

אמיר אוחנה: מי מפקח על העבודות במסגד ב"אורוות שלמה"?

אמיר אוחנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

אמיר אוחנה: הרשות המוסמכת ומופקדת על עבודות הפיתוח והחפירות בכותל הדרומי היא החברה לפיתוח מזרח ירושלים.

אמיר אוחנה: חברה זו הינה בשליטת עיריית ירושלים ומשרד התיירות.

אמיר אוחנה: עם זאת, משרד הדתות, כמי שמופקד על המקומות הקדושים, יעביר את הנושא לטיפול הרשויות המוסמכות.

משולם נהרי: אני יכול לשמוע את התשובה?

נעמי חזן: אפשר תמיד, אבל, אדוני – – –

משולם נהרי: אני בדרך כלל נוהג לענות אם מבקשים ממני, אפילו כשהשואל לא נמצא.

נעמי חזן: אם השואל לא נמצא, אין צורך להאריך ואין צורך להכביד.

משולם נהרי: מדובר בחברי.

נעמי חזן: אני מבינה, אבל אולי כדאי ללחוש לחברך שכאשר עולה שאילתא כדאי שיהיה נוכח.

משולם נהרי: זה רעיון.

נעמי חזן: אפשר לשקול את זה.

משולם נהרי: מניסיוני, לא מסרבים.

משולם נהרי: אם מישהו מבקש לשמוע, היושב-ראש מאפשר לשמוע תשובות, אף שזה בניגוד לתקנון.

נעמי חזן: לצערי הרב, כבר נזפתי בכמה שרים שלא היו.

נעמי חזן: זו פרורוגטיבה של השר אם הוא רוצה להשיב.

משולם נהרי: לכן ביקשתי.

נעמי חזן: רק על השאילתא של חבר הכנסת חוגי.

משולם נהרי: של חבריי.

נעמי חזן: לא, אדוני.

נעמי חזן: בצורה סדרתית אני לא ארשה.

נעמי חזן: אם יש לך עניין בסכנת התמוטטות בכותל הדרומי, נשמע את התשובה על השאילתא של חבר הכנסת חוגי.

אמיר אוחנה: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, לשאלתו של חבר הכנסת עופר חוגי – למעשה את החפירות לא עושה משרד הדתות, אלא הרשות לפיתוח מזרח ירושלים, והיא שאחראית לחפירות האלה.

אמיר אוחנה: היא כפופה לעיריית ירושלים.

אמיר אוחנה: היות שפה מדובר במקום קדוש, אני לא מסיר אחריות בעניין הזה, ואנחנו, כמובן, במשרד נעשה כל מה שביכולתנו על מנת למנוע תקלות, כפי שחבר הכנסת עופר חוגי העלה.

אמיר אוחנה: תודה.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: חבר הכנסת י' פרץ שאל את השר לענייני דתות ביום ט"ו באדר התשס"ב (27 בפברואר 2002): ב"הארץ" מלפני כמה חודשים פורסם, כי בעקבות ביקור הקרדינל ולטר קספר, נציג הווטיקן, תוקם ועדה של רבנים וכמרים.

נעמי חזן: רצוני לשאול: 1.

נעמי חזן: האם הידיעה נכונה?

נעמי חזן: 2.

נעמי חזן: אם כן – האם הרבנים הראשיים תומכים ביוזמה זו?

אמיר אוחנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אמיר אוחנה: הידיעה נכונה.

אמיר אוחנה: 2. כן.

אמיר אוחנה: בפגישה בין הקרדינל לרב לאו דובר על ועדת תיאום לשמירה על זכויות, וזאת במקרים של סכסוכים ותלונות בין הדתות.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת י' פרץ שאל את השר לענייני דתות ביום ט"ו באדר התשס"ב (27 בפברואר 2002): נודע לי, שספר תורה המשרת את 300 תלמידי בית-הספר "מעלות נריה" בבני-ברק, תלמידי כיתות ז'–י"ב, זקוק לתיקון כדי שיהיה כשר לקריאה, אולם אין לבית-הספר תקציב לכך.

אמיר אוחנה: רצוני לשאול: 1.

אמיר אוחנה: האם משרדך מסייע במקרים כאלו?

אמיר אוחנה: 2.

אמיר אוחנה: האם לבתי-ספר ולבתי-כנסת הזקוקים לתקציב לשיפוץ ספרי תורה ולתיקונם יש כתובת לסיוע?

אמיר אוחנה: אם כן – מי? 3.

אמיר אוחנה: האם יש למשרדך תקציב לכך, ואם כן – כמה?

אמיר אוחנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1, 3.

אמיר אוחנה: למשרד יש תקציב זעום למספר ספרי תורה אשר נמצאים כעת בתיקון.

אמיר אוחנה: במסגרת המשאבים המצומצמים המשרד משתדל לסייע לגופים הפונים בבקשה.

אמיר אוחנה: 2.

אמיר אוחנה: הכתובת לסיוע היא המועצה הדתית, אשר בתחומה נמצא המוסד המבקש.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת ר' ברונפמן שאל את השר לענייני דתות ביום כ"ט באדר התשס"ב (13 במרס 2002) פורסם בתקשורת, כי חברה קדישא בחיפה כיסתה חלקת קברים של תינוקות בני יומם בבית-הקברות הישן חוף-כרמל, וכי היא קוברת מעליה.

אמיר אוחנה: רצוני לשאול: מה הן הנחיות משרדך בנוגע לקבורה בשכבות בבתי-הקברות בארץ?

אמיר אוחנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) ההלכה מתירה ואף ממליצה לקבור נפטרים, הן מבוגרים והן ילדים ונפלים, בשכבות, וזאת כפי שנאמר בגמרא, וכמובן בתנאים הטכניים ובמידות הנכונות שההלכה מחייבת.

אמיר אוחנה: בדורנו, ובמיוחד בשנים האחרונות, הועלתה השאלה הנ"ל בפני מועצת הרבנות הראשית, והיא המליצה על כך בכל פה, כדי לחסוך שטחים מארץ-ישראל.

אמיר אוחנה: ואומנם, הקבורה הרוויה בקומות ובכוכים ובמכפלות תפסה תאוצה בכל הארץ, למרות היוקר הרב של פיתוח קבורה זו.

אמיר אוחנה: גם בחיפה, שהיתה חלוצה בקבורה רוויה, פותחו חלקות כאלה, לרבות חלקות נפלים, וזאת בליווי הלכתי של הרב הגאון י"נ רוזנטל שליטא, יושב-ראש ועד החברה קדישא חיפה ואב בית-הדין לשעבר בחיפה.

אמיר אוחנה: אין מצבות על חלקות הנפלים, ורק משפחות ספורות ביותר הקימו מצבה על קברות יקיריהן.

אמיר אוחנה: מצבות אלה עומדות על מקומן, והמשפחה יכולה לפקוד את הקבר שעליו המצבה ללא כל בעיה.

אמיר אוחנה: בדיקת הנושא כראוי בוודאי היתה מביאה לתשבחות לחברות הקדישא, שכך נוהגות לטובת שטחי הלאום.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת א' קרא שאל את השר לענייני דתות ביום כ"ו באייר התשס"ב (8 במאי 2002) בשבועות הקרובים יפוג תוקף תקנות המועצה הדתית הדרוזית הראשונה בישראל.

אמיר אוחנה: רצוני לשאול: 1.

אמיר אוחנה: האם יתייעץ משרדך עם גורמים בעדה בסוגיה רגישה זו? 2.

אמיר אוחנה: איזו תועלת יש במועצה הדתית במתכונתה הנוכחית?

אמיר אוחנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אמיר אוחנה: כן.

אמיר אוחנה: התייעצתי עם שני הפלגים בעדה.

אמיר אוחנה: 2.

אמיר אוחנה: לדעת חלק מבני העדה שעמם נפגשתי, למועצה תפקיד כבד וחשוב במילוי צורכי הדת לבני העדה.

נעמי חזן: אני מודה לשר שהשיב על שאילתות.

נעמי חזן: אני מבינה שאני קוראת לשר לענייני דתות להודיע הודעה בשם הממשלה.

נעמי חזן: אדוני, בבקשה.

אמיר אוחנה: תודה, גברתי.

אמיר אוחנה: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, בשם הממשלה אני מודיע, שעל-פי סעיף 37(א) לחוק-יסוד: הממשלה ימונו סגני השרים הבאים: שר הפנים ימנה את חבר הכנסת דוד אזולאי לסגן שר במשרדו, דהיינו משרד הפנים.

אמיר אוחנה: שר העבודה והרווחה, השר בניזרי, ימנה את חבר כנסת יצחק וקנין לסגן שר במשרד העבודה והרווחה.

משולם נהרי: מינה, לא ימנה.

אורי אריאל: איזה חידושים...

אמיר אוחנה: מינה.

אמיר אוחנה: אני מוסר בשם הממשלה.

אמיר אוחנה: שר האוצר מינה או ימנה – – –

נעמי חזן: לא, אדוני, זה חייב להיות בזמן עבר, כי זו הודעה לכנסת על המינוי עצמו.

משולם נהרי: אז תתחיל מהתחלה.

אמיר אוחנה: אני חוזר בי ומתקן – – –

נעמי חזן: הפרוטוקול יתקן.

אמיר אוחנה: שר הפנים מינה את חבר כנסת דוד אזולאי לסגן שר במשרד הפנים.

אמיר אוחנה: שר העבודה והרווחה מינה את חבר הכנסת יצחק וקנין לסגן שר במשרד העבודה והרווחה.

אמיר אוחנה: שר האוצר מינה את חבר הכנסת יצחק כהן לסגן שר במשרד האוצר.

אמיר אוחנה: שרת החינוך מינתה את חבר הכנסת משולם נהרי לסגן שר במשרד החינוך.

אמיר אוחנה: הממשלה מבקשת, אם כן, למסור הודעה בכנסת כנדרש בחוק וכמצוותה אני עושה, גברתי.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: כמובן שעם ההודעה לכנסת, המינויים הללו נכנסים לתוקף.

אורי אריאל: אנחנו מאחלים להם בהצלחה.

נעמי חזן: ומברכים – לסגני השרים הישנים-החדשים הצלחה בתפקידם.

משולם נהרי: חדשים גם ישנים – – –

נעמי חזן: תם סדר-יומנו.

נעמי חזן: הישיבה הבאה של הכנסת – מחר, יום שלישי, כ"ד בסיוון התשס"ב, 4 ביוני שנת 2002, בשעה 16:00.

נעמי חזן: ישיבת הכנסת נעולה.