ישיבת מליאה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 257, 2001-12-10 00:00

אברהם בורג: חברי הכנסת וחברותיה, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

אברהם בורג: היום יום שני, כ"ה בכסליו התשס"ב, 10 בדצמבר 2001, א' דחנוכה בשנה זו.

אברהם בורג: נושא ראשון ליושב-ראש הכנסת בעניין חוק ההסדרים והיעדרויות שרים.

אברהם בורג: ראש הממשלה ביקשני להודיע, על-פי סעיף 36(א) לחוק-יסוד: הממשלה, כי – 1.

אברהם בורג: השר שלום שמחון מילא את מקום שר התחבורה בעת היעדרו מהארץ, מיום י"ט בכסליו התשס"ב, 4 בדצמבר 2001, עד יום כ"ד בכסליו התשס"ב, 9 בדצמבר 2001; 2.

אברהם בורג: השר סאלח טריף שב ארצה ביום ט"ו בכסליו התשס"ב, 30 בנובמבר 2001.

אברהם בורג: 3.

אברהם בורג: השר דני נוה מילא את מקום השר סאלח טריף בעת היעדרו מהארץ, מיום י"ד בכסליו התשס"ב, 29 בנובמבר 2001, עד יום ט"ו בכסליו התשס"ב, 30 בנובמבר 2001; 4.

אברהם בורג: השר דני נוה ימלא את מקום השר סאלח טריף בעת היעדרו מהארץ, ביום י"ט בכסליו התשס"ב, 4 בדצמבר 2001 – יום אחד; 5.

אברהם בורג: שר החוץ שב ארצה ביום י"ט בכסליו התשס"ב, 4 בדצמבר 2001; 6.

אברהם בורג: השר סאלח טריף שב ארצה ביום כ"ג בכסליו התשס"ב, 8 בדצמבר 2001; 7.

אברהם בורג: השר שלום שמחון ימלא את מקום השר סאלח טריף בעת היעדרו מהארץ, מיום כ"ד בכסליו התשס"ב, 9 בדצמבר 2001, עד יום כ"ז בכסליו התשס"ב, 12 בדצמבר 2001.

אברהם בורג: הודעה למזכיר הכנסת.

אברהם בורג: בבקשה.

א' האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם כי הונחו היום על שולחן הכנסת: לדיון מוקדם – הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון – כהונה כראש רשות מקומית), התשס"ב–2001, מאת חברי הכנסת ישראל כץ ואברהם הירשזון; הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – הנחה מארנונה לזוגות צעירים תושבי אזור באר-שבע והנגב), התשס"ב–2001, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק שוויון הזדמנויות בהשכלה הגבוהה, התשס"ב–2001, מאת חברי הכנסת עסאם מח'ול, תמר גוז'נסקי ומוחמד ברכה; הצעת חוק מועצות הייצור החקלאיות הצמחיות (תיקון – ביטול חוקים), התשס"ב–2001, מאת חברי הכנסת נחמה רונן ואברהם פורז; הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון – הגדרת יתום), התשס"ב–2001, מאת חבר הכנסת זאב בוים; הצעת חוק מס הבולים על מסמכים (תיקון – פטור לתאגיד לתעסוקת נכים ומוגבלים), התשס"ב–2001, מאת חבר הכנסת זאב בוים; הצעת חוק העונשין (תיקון – איסור שימוש במקום פולחן שלא למטרות פולחן), התשס"ב–2001, מאת חבר הכנסת יאיר פרץ וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – סייג לדיון בהצעת חוק), מאת חבר הכנסת אליעזר זנדברג; הצעת חוק העסקת עובדים על-ידי קבלני כוח-אדם (תיקון – שינוי תקופת העסקה מותרת), התשס"ב–2001, מאת חבר הכנסת אלכסנדר צינקר; הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון – קביעת עונש מזערי), התשס"ב–2001, מאת חבר הכנסת אברהם פורז; הצעת חוק למניעת מפגעים (תיקון – מפקחים), התשס"ב–2001, מאת חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק סיוע לעסקים קטנים ולעצמאים (תיקוני חקיקה), התשס"ב–2001, מאת חברי הכנסת יצחק גאגולה, נסים זאב, יאיר פרץ ואליעזר כהן; הצעת חוק הנוער (טיפול והשגחה) (תיקון – מסגרות חוץ-ביתיות לילדים נזקקים), התשס"ב–2001, מאת חבר הכנסת רן כהן; הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון – איסור דרישת פרטים של משרת/ת במילואים), התשס"ב–2001, מאת חבר הכנסת מוסי רז; הצעת חוק-יסוד:

א' האן: השפיטה (ביטול חוקים על-ידי בית-המשפט העליון), מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק המים (תיקון – תעריפי תאגיד לתעסוקת נכים ומוגבלים), התשס"ב–2001, מאת חבר הכנסת זאב בוים; הצעת חוק סימון כמות מלח על מוצרי מזון, התשס"ב–2001, מאת חברי הכנסת יאיר פרץ, נחום לנגנטל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון – קביעת העיר עכו כאזור עדיפות לאומית א'), התשס"ב–2001, מאת חבר הכנסת יוסי שריד; הצעת חוק ארוחות כשרות בטיסה, התשס"ב–2001, מאת חברי הכנסת יאיר פרץ, נחום לנגנטל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הזכות לקבורה אזרחית חלופית (תיקון – קביעת מקום לבית-עלמין אזרחי חלופי), התשס"ב–2001, מאת חברי הכנסת ויקטור בריילובסקי, אליעזר זנדברג, יוסף לפיד ויהודית נאות; הצעת חוק הרשויות המקומיות (פטור חיילים, נפגעי מלחמה ושוטרים מארנונה) (תיקון – סייג לדירות גדולות), התשס"ב–2001, מאת חבר הכנסת זאב בוים; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – גיל הבוחר), מאת חבר הכנסת שמואל הלפרט; הצעת חוק תיקוני חקיקה בתחום התקשורת (טלוויזיה ורדיו) (הוראות שונות), התשס"ב–2001, מאת חבר הכנסת אברהם פורז; הצעת חוק שחרור על-תנאי ממאסר (תיקון – הרכב ועדת שחרורים), התשס"ב–2001, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק עבודת נשים, התשס"ב–2001, מאת חבר הכנסת יחיאל לסרי; הצעת חוק עבירות שיש עמן קלון, התשס"ב–2001, מאת חברת הכנסת יהודית נאות; הצעת חוק מס עיזבון, התשס"ב–2001, מאת חבר הכנסת יחיאל לסרי; הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון – איחוד המועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין ומועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו), התשס"ב–2001, מאת חבר הכנסת מיכאל קליינר.

א' האן: כמו כן – החלטה בדבר תיקון טעות בחוק מידע גנטי, התשס"א–2000.

א' האן: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה, אדוני המזכיר.

אברהם בורג: טרור", שיש לפעול נגדה בהתאם

אברהם בורג: אנחנו נעבור לנושא הבא: הצעות סיעות מרצ, חד"ש ותע"ל להביע אי-אמון בראש הממשלה בשל התקפות הטרור חסרות התקדים על ישראל והחלטת הממשלה לראות ברשות הפלסטינית "ישות תומכת טרור", שיש לפעול נגדה בהתאם.

אברהם בורג: ינמקו את האי-אמון חברי הכנסת זהבה גלאון, מוחמד ברכה ואחמד טיבי.

אברהם בורג: ישיב השר דני נוה.

אברהם בורג: ועדת הכנסת קבעה הודעות סיעות בשיעור שלוש דקות לסיעה.

אברהם בורג: בבקשה, חברת הכנסת גלאון.

אברהם בורג: הייתי שמח מאוד, גם השר נוה וגם המציעים, אם בשולי – – –

דני נוה: לקצר.

אברהם בורג: לקצר, בוודאי, אני לא אהיה השמח היחיד.

אברהם בורג: אבל אם הייתם גם יכולים להתייחס בדבריכם לדוח העוני שפורסם היום – זה לא בהכרח שייך לאי-אמון, אלה אנשים שאולי יש להם אי-אמון גם בחברה כתוצאה מן המצב הזה.

אברהם בורג: חברת הכנסת גלאון, בבקשה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, סיעת מרצ מביעה בימים הקשים האלה אי-אמון בראש הממשלה ובממשלה כולה.

זהבה גלאון: אני שמחה שאני מכוונת לדעתך, אדוני היושב-ראש.

זהבה גלאון: אי-אפשר לעבור לסדר-היום אחרי הפרסום של הדוח הקשה, שמשקף קרע חברתי, דוח על העוני בישראל.

זהבה גלאון: אומנם, אדוני היושב-ראש, הדוח הזה מתייחס לשנת 2000.

זהבה גלאון: הדוח הזה מדבר על מאות אלפי משפחות עניות, מאות אלפי ילדים שסובלים מרעב.

זהבה גלאון: אבטלה.

זהבה גלאון: כל ילד רביעי במדינת ישראל גדל במשפחה ענייה.

זהבה גלאון: כל אדם חמישי הוא עני, כל ילד ערבי שני הוא עני.

זהבה גלאון: במקום 50,000 מקומות עבודה חדשים בשנה, יש 30,000 עניים חדשים.

זהבה גלאון: זה נכון, אדוני היושב-ראש, שהדוח הזה מתייחס לשנת 2000, שמבחינה כלכלית היתה שנה טובה.

זהבה גלאון: אין ספק, לנוכח המצב המדיני והביטחוני הקשה, לו התפרסם דוח שמשקף את המצב היום היינו רואים נתונים הרבה יותר מדאיגים, היינו רואים שהעוני הרבה יותר קשה.

זהבה גלאון: וכשאני באה לבחון אילו פתרונות כלכליים מציעה הממשלה, אני רואה שבמקום שיהיה תקציב שאמור לשקף צמיחה, שאמור להילחם באבטלה, התקציב של הממשלה הזאת, אדוני היושב-ראש, מקצץ 300 מיליון שקל מהרווחה, ובמקום להילחם באבטלה, התקציב הזה בא להילחם במובטלים.

זהבה גלאון: לכן התחושה שלי כל כך קשה, כי אין כאן פתח לתקווה, כי אין לי ספק שהדוח שיתפרסם בשנה הבאה יהיה הרבה יותר קשה.

זהבה גלאון: אבל אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, שזו לא גזירת גורל שהממשלה הזאת לא זו בלבד שאינה יוצרת אטמוספירה פוליטית וצמיחה כלכלית, היא יוצרת אווירה של מלחמה.

זהבה גלאון: הממשלה הזאת מוליכה אותנו בשם הנקמה, בשם הכיבוש, בשם המלחמה להתמוטטות חברתית וכלכלית.

זהבה גלאון: הממשלה הזאת, אדוני היושב-ראש, טרם הפנימה, שתהליך מדיני הוא אקט כלכלי ראשון במעלה ומדיניות מלחמה היא אקט מובהק של התפוררות כלכלית.

זהבה גלאון: למדיניות הממשלה אין תוכן מדיני.

זהבה גלאון: לצערי, למדיניות הממשלה יש תוכן מלחמתי.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני חייבת לומר, גם בהתייחס לדבריו של סגן השר גדעון עזרא בשיחה חטופה, שהלב מדמם וקשה מאוד לקבל את העובדה, שאנשים צעירים שיוצאים לבלות במדרחוב, או אנשים שנוסעים לתומם באוטובוס, אנשים חפים מפשע נהרגים ומאות נפצעים.

זהבה גלאון: ברור לי חד-משמעית, שהעם כולו מאוחד נגד מבצעי הפיגועים ונגד שולחיהם.

זהבה גלאון: אני מודה, אדוני היושב-ראש, שזה מצריך ממני הרבה כוחות נפש, דווקא ברגעים הקשים האלה, לומר, שעם כל הזעם והכאב, והזעם רב, אני חושבת, שהזעם הזה לא יכול לאפשר לממשלה לחשוב מהבטן ולא מהראש, ולפעול מהבטן ולא מהראש.

זהבה גלאון: מנהיגות אינה יכולה לפעול אך ורק על מנת לרצות את רצון הציבור המחפש פורקן.

זהבה גלאון: אמרתי את זה כבר קודם, ממשלה אינה יכולה לנהל מדיניות של נקמה, וזה מה שהממשלה הזאת עשתה בחודשיים האחרונים: סיכולים ממוקדים, שלא לומר חיסולים, כניסה ממוקדת לשטחי A, חטיפות ממוקדות ועוד טקטיקות ממוקדות אחרות.

זהבה גלאון: מה שהממשלה הזאת שכחה לעשות זה לחשוב בצורה ממוקדת שני צעדים קדימה, בעיקר על ההשלכות של המדיניות, של הפעולות שהיא מבצעת.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אנחנו עדים לכך שראש הממשלה אריאל שרון דוחף זה זמן ליצירת דה-לגיטימציה לערפאת כדי להביא להפלתו.

זהבה גלאון: ראש הממשלה אריאל שרון בימים אלו אינו מנהיג, הוא מונהג.

זהבה גלאון: הוא מונהג על-ידי הימין בממשלתו, שרוח המלחמה והנקמה מנחה אותם ולא רוח ההנהגה, לא רוח האחריות או ראיית הדורות הבאים, או השלכות של הפעילות שלו לדורות הבאים.

זהבה גלאון: ובכלל, למה שרון פועל כפי שהוא פועל?

זהבה גלאון: הוא חייב להזים את הטענות המופנות כלפיו מימין, שהוא אינו עומד בהבטחתו להביא ביטחון, שהוא אינו נוקט יד קשה מספיק כלפי ערפאת, שבכלל הוא מושפע משמעון פרס, ממציא אוסלו, ואימתו הגדולה של ראש הממשלה שרוחו של נתניהו מרחפת מעליו.

זהבה גלאון: לכן, אדוני השר, אני חוששת, שראש ממשלת ישראל הוא מנהיג אובד-דרך, וכל הפעולות שלו בשנה האחרונה היו אלתורים מזדמנים.

זהבה גלאון: רגע אחד הוא אומר: מצאתי דרך לטפל בטרור.

זהבה גלאון: לפני הנסיעה שלו לארצות-הברית, כששמענו עד כמה מצבנו הכלכלי בכי רע, הוא אמר:

זהבה גלאון: עכשיו בכלל אפשר להתפנות לעסוק בנושאים הכלכליים, אני כבר מצאתי דרך להילחם בטרור; ויומיים אחר כך יש פיגועים.

זהבה גלאון: אני חוששת ששרון האמיתי יוצא מהארון בימים האלה, אותו שרון שהכרנו בימי מלחמת לבנון, וכל מה שהוא רוצה זה להביא את העימות בינינו לבין הפלסטינים להכרעה צבאית.

זהבה גלאון: לכן החלטת הממשלה להכריז על הרשות הפלסטינית כתומכת טרור, החלטה עמומה לכאורה, ששר הביטחון אמר עליה בוועדת החוץ והביטחון האחרונה שבכלל לא מדובר בהכרזת מלחמה, שמדובר בכלל בדקלרציה בלבד שאין לה תוקף משפטי.

זהבה גלאון: אני אומרת לכם כאן, חברי חברי הכנסת, שההכרזה הזאת אינה עמומה כלל וכלל.

זהבה גלאון: אומנם לא הכריזו מלחמה, אבל יש כאן פתח למלחמה מתגלגלת, שמפניה אני רוצה להזהיר.

זהבה גלאון: מדובר, חברי חברי הכנסת, בפעולות שראשיתן ידועה ואחריתן מי ישורנה.

זהבה גלאון: נכון שיש לנו ביקורת קשה מאוד כלפי ראש הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת.

זהבה גלאון: אני חושבת שערפאת היה צריך לעצור את הטרור ולעשות מאמץ הרבה יותר גדול על מנת לעצור את הטרור.

זהבה גלאון: מוכרחים לומר שיאסר ערפאת עשה הרבה מאוד טעויות בשנה האחרונה והוא גרר את עמו לעברי פי-פחת ועל-ידי כך שיחק לידי הימין, על-ידי כך שיחק לידי חזיתות הסירוב בימין.

זהבה גלאון: והוא לא עשה מספיק כדי לחסל או כדי לסכל את הפיגועים של ה"חמאס" ו"הג'יהאד האסלאמי".

זהבה גלאון: אבל מי שמציע, אדוני היושב-ראש, שנחסל את ערפאת ונכבוש מחדש את השטחים, ואני חושבת שיש באפשרותנו לעשות את זה, יש לנו צבא חזק, אבל מי שמציע לעשות את זה, צריך להביא בחשבון, שהוא הולך להביא עלינו את ה"חמאס" ו"הג'יהאד", או הרבה יותר גרוע, שאולי בכלל תהיה בשטחים אנרכיה, שיהיה כאן כזה כאוס שיקומו לנו מיליציות חמושות.

זהבה גלאון: ואז מול מי בדיוק תעמוד ממשלת ישראל?

זהבה גלאון: או אולי זו בכלל כוונתו האמיתית של שרון – להחזיר את השליטה על מיליוני פלסטינים, אולי בכלל הוא רוצה להחזיר את החיילים לעזה.

זהבה גלאון: אני אומרת כאן, אדוני היושב-ראש, שהרשות הפלסטינית, עם כל הביקורת עליה ועם כל מגרעותיה, היא הכתובת הפורמלית הפלסטינית היחידה שיש למדינת ישראל.

זהבה גלאון: ערפאת הוא נציגו של העם הפלסטיני.

זהבה גלאון: ככל שיגברו הניסיונות שלנו למוטט אותו, או למוטט את הרשות הפלסטינית, כך אני חרדה, עלול להיווצר מצב, שגם אלה שהיום מסתייגים ממנו, עוד יתלכדו סביבו.

זהבה גלאון: בסרט הזה כבר היינו, חברי חברי הכנסת, אבל לצערי הזיכרון הוא ישות חמקנית.

זהבה גלאון: אני זוכרת שבשנת 1982 אמרו: רק 48 שעות, רק 40 קילומטר, ניכנס ללבנון, נמגר את ה"פתחלנד".

זהבה גלאון: נכנסנו ללבנון, מיגרנו את ה"פתחלנד", אבל מה קיבלנו במקומם?

זהבה גלאון: מאות הרוגים, דשדשנו בבוץ הלבנוני 18 שנה וקיבלנו את ה"חיזבאללה".

זהבה גלאון: מה מציע לנו היום אריאל שרון?

זהבה גלאון: אותו אריאל שרון מציע לנו היום את מיגור הטרור.

זהבה גלאון: אבל אני לא רואה שלממשלה שלו יש אסטרטגיה ברורה להילחם בטרור.

זהבה גלאון: ככל שעוסקים במיגור הטרור, עוסקים פחות ופחות בשאלות האמיתיות, מתחמקים מהצורך לשאת ולתת.

זהבה גלאון: מכיוון שאנחנו יודעים, אדוני השר, שאריאל שרון חושש משולחן המשא-ומתן, חושש מפני הרגע שהוא יצטרך להניח על שולחן המשא-ומתן תוכנית להסדר מדיני, בכל הפעולות האלה שהוא מציע עכשיו והוא עושה עכשיו בשטחים הוא מבקש לדחות את רגע ההסדר המדיני.

זהבה גלאון: הוא עסוק בפעולות ממוקדות כך שהוא לא מסוגל להרים את הראש ולחפש נקודה למיקוד באופק.

זהבה גלאון: מה הוא מציע לנו?

זהבה גלאון: הוא מציע לנו שנחסל את הרשות הפלסטינית ונקבל את ה"חמאס"?

זהבה גלאון: והיה ונחסל את הרשות הפלסטינית ונחסל את כל המפגעים, זה ימנע או יוריד את המוטיבציה של מתאבדים אחרים?

זהבה גלאון: אנחנו הפצצנו וחיסלנו.

זהבה גלאון: כולם בכלל היו פצצות מתקתקות לפי דברי שר הביטחון.

זהבה גלאון: הפצצנו וחיסלנו בצורה כל כך ממוקדת.

זהבה גלאון: זה הרתיע מתאבדים נוספים?

זהבה גלאון: זה הפחית את המוטיבציה שלהם?

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, לפחות על-פי הזיכרון שלי, מעולם לא היינו בתקופה שבה המצב הכלכלי, החברתי, המדיני ותחושת הביטחון האישי היו קשים כל כך.

זהבה גלאון: אני רוצה, ברשותך, אדוני היושב-ראש, אם תאפשר לי שתי דקות לפני שאני מסיימת, להתייחס דווקא למפלגה שאתה בא ממנה.

זהבה גלאון: אני לא יכולה לדבר על הממשלה הזאת בלי לומר מלה אחת על המפלגה שלכם, על ממשלת האחדות הזאת.

זהבה גלאון: אומנם אני יודעת שיש ביניכם שאומרים את זה, אבל באמת הגיע הזמן לקלף אותו צלופן ורדרד ושקרי שעוטף את ממשלת האחדות הזאת.

זהבה גלאון: לטעמי, מפלגת העבודה לא היתה צריכה לשבת בממשלה הזאת מלכתחילה.

זהבה גלאון: אבל היום היא גם איבדה את הבושה.

זהבה גלאון: היא משמשת עלה תאנה מדיני לפעולות של הממשלה.

זהבה גלאון: המפלגה הזאת שלכם אינה מהווה גורם מרסן, אינה מונעת הסלמה.

זהבה גלאון: היא נותנת לגיטימציה למה שקורה.

זהבה גלאון: היא נותנת לגיטימציה לפעולות צבאיות מרחיקות לכת, והיא לא מאפשרת, מעבר לאותם אנשים שנמצאים כאן, קיומו של מחנה שלום או קיומה של אופוזיציה.

זהבה גלאון: לכן אני מקווה שמפלגת העבודה תפרוש מהממשלה.

זהבה גלאון: אני מקווה שהממשלה הזאת תעצור גם את ההידרדרות החברתית וגם את ההידרדרות הביטחונית.

זהבה גלאון: תודה.

אברהם בורג: לכן סיעת מרצ מציעה אי-אמון בסיעת העבודה.

זהבה גלאון: ולכן, אדוני היושב-ראש, סיעת מרצ מביעה אי-אמון בממשלה, בראש הממשלה ובמדיניות הממשלה.

אברהם בורג: תודה רבה, חברת הכנסת גלאון.

אברהם בורג: הדובר הבא, חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, אף שהנושא שלשמו הצענו את הצעת האי-אמון הוא חשוב מספיק, קריטי מספיק, דן מספיק בנושאים של חיים ומוות, אני גם לא יכול לפסוח על שני דברים: האחד הוא מה שהתפרסם היום, דוח העוני, והדבר השני הוא משיכת התקציב, אני לא יודע אם היא טקטית או לא טקטית, על-ידי ראש הממשלה ושר האוצר.

מוחמד ברכה: הדוח על העוני חושף את פרצופן של ממשלות ישראל כולן, שמנהלות לפחות מאז 1984 אותה מדיניות כלכלית.

מוחמד ברכה: מאז ממשלת האחדות הראשונה בראשותו של מר פרס, מנהלות הממשלות מדיניות כלכלית בשירות ההון הגדול ומתוך העמקה רציפה של הפערים החברתיים.

מוחמד ברכה: הפערים החברתיים במדינת ישראל הם מן הגבוהים בעולם, אם לא הגבוהים בעולם.

מוחמד ברכה: צודקים כמה עיתונאים שאומרים שהיום אנחנו זועקים, בוכים ומתבכיינים ולמחרת הכול חוזר לאותו מסלול שהיה קיים אתמול.

מוחמד ברכה: אני אומר, אם לא היה צריך להביע אי-אמון בממשלה על תפקודה או חוסר תפקודה, תפקוד היתר שלה בנושא המדיני ובנושא השלום ורצח השלום, דוח העוני כשלעצמו הוא סיבה מספקת בכל מדינה מתוקנת, בכל מדינה נורמלית, להפיל ממשלה, או לפחות שהאדריכלים של המדיניות הזאת יסיקו את המסקנות.

מוחמד ברכה: אבל איפה אנחנו ואיפה הנורמליות?

מוחמד ברכה: איפה הנורמליות הפוליטית ואיפה הנורמליות החברתית?

מוחמד ברכה: מעבר לזה, עקבנו אחרי המהלך של משיכת התקציב, ואני חושש שמשיכת התקציב באה כדי להכשיר את הקרקע למכות כלכליות, חברתיות חדשות.

מוחמד ברכה: לא מספיקות המכות שכבר קיימות בתקציב של 2002, אלא התחזיות, שעל בסיסן נבנה התקציב של 2002, התבררו כמשוללות כל יסוד, ולכן צריך לעדכן את התקציב כך שהוא יענה על התחזיות האמיתיות, הקודרות יותר, שמדברות על צמיחה שלילית, שמדברות על העמקת האבטלה והעמקת העוני.

מוחמד ברכה: אני חושב, שאלה כשלעצמן ולבדן שתי סיבות כדי לשלוח כל ממשלה, על אחת כמה וכמה הממשלה המנופחת הזאת וחסרת האחריות, שמקבעת ומנציחה את הפערים החברתיים, את העושק החברתי, את העוני ואת האבטלה, לכל הרוחות.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אני שואל אם היום, במצב שמתהווה, אנחנו כאזרחי המדינה, כתושבים של האזור כולו מאבדים את התקווה.

מוחמד ברכה: אין ספק שיש גורמים, גם בתוך העם הפלסטיני וגם בתוך מדינת ישראל, שאינם מעוניינים בהליכה לתהליך שלום.

מוחמד ברכה: ההבדל הוא, שאלה שאינם תומכים בתהליך השלום בקרב הפלסטינים יושבים באופוזיציה לרשות הפלסטינית, ואלה שאינם תומכים בתהליך השלום בישראל יושבים בתוך הממשלה ועומדים בראשה.

מוחמד ברכה: ואני שואל: האם אנחנו בשלב של איבוד התקווה?

מוחמד ברכה: אני אומר שלא, ומתעקש שלא.

מוחמד ברכה: אני אומר בכלל, שמי שמתעסק בפוליטיקה לפחות יש לו אשליה שהוא יכול לשנות משהו, ואם הוא משוכנע שהוא לא יכול לשנות דבר, הוא צריך ללכת הביתה.

מוחמד ברכה: לכן אני מניח, שהאופטימיות, ולא הצביעות, כמובן, היא הדבר שאמור ללוות את הפוליטיקאי הישר והאמין.

מוחמד ברכה: אבל, לאן מובילה אותנו הממשלה הזאת, לאן?

מוחמד ברכה: היא מובילה אותנו ממרחץ דמים למרחץ דמים, והיא מספסרת בדם של האזרחים הישראלים, והיא מספסרת ויוצרת מצב של רצח של אזרחים פלסטינים.

גדעון עזרא: מי זו הממשלה שלנו?

מוחמד ברכה: ממשלת שרון.

מוחמד ברכה: מה היה עושה שרון אם לא היו הפיגועים?

מוחמד ברכה: מישהו חושב, מישהו מתאר לעצמו שיש לשרון תוכנית פוליטית, תוכנית מדינית כלשהי?

מוחמד ברכה: יש לו חשיבה כלשהי בכיוון מדיני?

מוחמד ברכה: כאילו – אם לא היו פיגועים, והרי כולנו מייחלים לאותו רגע שהפיגועים האלה ייפסקו – – –

גדעון עזרא: נו, אז שייפסקו.

גדעון עזרא: מה?

מוחמד ברכה: אני מקווה שייפסקו, אדוני סגן השר, אבל מי שמכלכל את הפיגועים האלה, ומי שיוצר את האווירה לדברים נוראיים כאלה, זו הממשלה שאתה חבר בה.

ראובן ריבלין: אתה שומע מה שאתה אומר?

מוחמד ברכה: אני שומע היטב.

מוחמד ברכה: בהחלט.

מוחמד ברכה: מלה במלה.

אברהם בורג: השר ריבלין.

אברהם בורג: אתה שר, אתה לא חבר כנסת.

ראובן ריבלין: אדוני, אני גם אזרח ישראלי – – –

אברהם בורג: השר ריבלין, חברי הכנסת, השרים, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: זה לא מה שהוא אמר.

תמר גוז'נסקי: הוא אמר "ספסרות", זה משהו אחר.

מוחמד ברכה: אתם ממשלה של ספסרי – –

ראובן ריבלין: – –

אברהם בורג: אני שמעתי היטב, חבר הכנסת ריבלין.

אברהם בורג: אני מבין שזה כואב, אבל זה עדיין בגבולות הדיון.

אברהם בורג: בבקשה.

מוחמד ברכה: היא מנצלת את הטרגדיה הזאת של הפיגועים על מנת לבנות על זה מדיניות.

מוחמד ברכה: היא מובילה מדיניות של סירוב, מובילה מדיניות של התכחשות לכל הסכם חתום.

מוחמד ברכה: ובאים ואומרים שיאסר ערפאת הוא הטרוריסט במשוואה?

מוחמד ברכה: איזו פרוגרמה יש ליאסר ערפאת?

מוחמד ברכה: יש לו אופציה צבאית בכלל?

מוחמד ברכה: יש לו אופציה של כוח בכלל?

מוחמד ברכה: מה הוא אומר?

מוחמד ברכה: הוא אומר, שהוא רוצה לבצע את ההסכמים הבין-לאומיים, ללכת להחלטות של מועצת הביטחון ושל האו"ם, אותן החלטות שאפילו ארצות-הברית, הידידה הגדולה של מדינת ישראל, הסכימה עליהן.

מוחמד ברכה: זה דבר שהוא בשמים?

מוחמד ברכה: זה דבר שמפרשים אותו ומתעלים אותו לכיוונים של טרור?

מוחמד ברכה: לאן הוביל אותנו שרון?

מוחמד ברכה: הוא הוביל אותנו, ב-1982, וכולם יודעים לאן הוא הוביל אותנו, באותה אשליה של כוח, שבאמצעות הכוח הוא יחסל את התנועה הלאומית הפלסטינית.

מוחמד ברכה: ואפילו חגגו כשאש"ף יצא מלבנון.

מוחמד ברכה: אבל אש"ף יצא מלבנון ונכנס ליריחו.

מוחמד ברכה: והיום, איזו אשליה מנסים למכור לעם בישראל?

מוחמד ברכה: כוח ושוב כוח.

מוחמד ברכה: כוח ושוב כוח.

מוחמד ברכה: ומפלגת העבודה יושבת בממשלה הזאת ונותנת את החיפוי המלא לאותם פשעים.

מוחמד ברכה: והשאלה שנשאלת, רבותי חברי הכנסת, השאלה שעומדת ומהדהדת בפני הציבור בישראל, יהודים וערבים: לאן מובילים את המדינה הזאת?

מוחמד ברכה: לאן מובילים את האזור?

מוחמד ברכה: עם ערפאת אפשר לגמור שלום בתוך יומיים, על בסיס החלטות הלגיטימציה הבין-לאומית.

מוחמד ברכה: בתוך יומיים.

מוחמד ברכה: על בסיס של שתי מדינות, על בסיס של גבולות 1967.

מוחמד ברכה: בתוך יומיים אפשר לגמור את זה.

מוחמד ברכה: וזו הערבות לחיים, גם לישראלים וגם לפלסטינים וגם לאזור כולו.

אליהו סויסה: אנחנו כבר הולכים מפה, כבר הולכים.

מוחמד ברכה: סויסה, התעוררת היום.

מוחמד ברכה: תלך לאן שאתה רוצה ללכת.

מוחמד ברכה: אני לא אייעץ לך לאן ללכת.

אברהם בורג: חבר'ה, אל תלכו.

אברהם בורג: יהיה משעמם בלעדיכם, תישארו.

מוחמד ברכה: יש, רבותי חברי הכנסת, ניסיון של האנושות.

מוחמד ברכה: התהליכים הפוליטיים והחברתיים, תהליכי השחרור הלאומי, לא נולדו כאן ולא ייקברו כאן.

מוחמד ברכה: יש ניסיון שצריך ללמוד ממנו.

מוחמד ברכה: עריצות, חזקה ככל שתהיה, רודנות, אכזרית ככל שתהיה, כיבוש, חזק ככל שיהיה – כל אלה הולכים ונעלמים מהעולם.

מוחמד ברכה: תראו היום איפה מנדלה ואיפה בותה.

מוחמד ברכה: תראו איפה הכיבוש באלג'יר ואיפה הצרפתים.

מוחמד ברכה: תראו מה שקרה בווייטנם, תראו מה קורה בכל העולם.

מוחמד ברכה: לא ייתכן שדווקא האזור הזה יחיה במושגים שכל העולם עבר אותם לפני 50 שנה, של שחרור לאומי.

מוחמד ברכה: לא ייתכן שהעם היחיד שלא הגיע לנחלתו, למדינתו ולחירותו ועצמאותו הוא העם הפלסטיני.

ראובן ריבלין: אתמול היית בכנס שבו קראו: "בדם ואש נפדה אותך פלסטין".

ראובן ריבלין: אתה היית בין אלה – – –

מוחמד ברכה: אדוני השר, צר לי להגיד לך שאתה משקר.

ראובן ריבלין: ראיתי אותך בטלוויזיה, וראיתי את צאן מרעיתך.

מוחמד ברכה: ראית, ועוד איך ראית.

ראובן ריבלין: – –

אברהם בורג: השר ריבלין.

נסים זאב: – –

מוחמד ברכה: אני חוזר ואומר, גם מעל בימת הכנסת – אדוני השר ריבלין, תקשיב.

מוחמד ברכה: אני חוזר ואומר מעל בימת הכנסת היום ועכשיו וכאן: האוכלוסייה הערבית בישראל היא חלק מהעם הפלסטיני, אבל היא אינה חלק מזכותו להגדרה עצמית, כי היא חיה במדינת ישראל ותמשיך לחיות כאן ואנשיה ימשיכו להיות אזרחי מדינת ישראל.

מוחמד ברכה: אבל האוכלוסייה הערבית, כמו כל בני העם הפלסטיני, בכל מקום, לא ישלימו – – –

ראובן ריבלין: – – – יכולה להשפיל את מדינת ישראל.

מוחמד ברכה: לא ישלימו, תקשיב, תלמד להקשיב ואל תסית.

אברהם בורג: השר ריבלין.

מוחמד ברכה: הרי אם לא יהיו דברים קיצוניים, מה תעשה?

מוחמד ברכה: אם לא יהיו פיגועים מה תעשה?

מוחמד ברכה: הרי תתאבדו, פוליטית.

תמר גוז'נסקי: מי בעד – – –

מוחמד ברכה: אם אין פיגועים, מה שרון יעשה בממשלה הזאת?

מוחמד ברכה: הרי הוא יצטרך לבוא לשולחן המשא-ומתן, ומה הוא יגיד שם?

מוחמד ברכה: אין לו דבר להגיד.

מוחמד ברכה: הוא מתפרנס, פוליטית, מהפיגועים.

מוחמד ברכה: ואני אומר לך – למה אתה קוטע את הדברים?

מוחמד ברכה: כי אתה לא רוצה שאני אגיע למשפט המפתח.

מוחמד ברכה: משפט המפתח הוא זה: כל ניסיון לפגוע בהנהגה הפלסטינית וביאסר ערפאת הוא התגרות גם בציבור הערבי במדינת ישראל, והוא פותח חשבון גם עם הציבור הערבי במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: וחשוב שממשלת ישראל, שהיא ממשלת כל אזרחי ישראל, תזכור שיש 20% מאזרחיה שחושבים ויש להם השתייכות וזיקות אחרות.

גדעון עזרא: תגיד את זה בוועדת-אור.

מוחמד ברכה: לכן, אני לא אומר את הדברים האלה, כפי שהפיצו בכל מיני מקומות, בטון של איום, אלא בטון של אזהרה.

מוחמד ברכה: אני אומר, בכלל, שהעם בישראל אין לו אינטרס בנפילת הרשות הפלסטינית.

מוחמד ברכה: זה האשנב הצר היחיד שנשאר בפנינו, שני העמים, כדי להגיע לשלום.

ראובן ריבלין: מה אתה מציע?

אברהם בורג: חבר הכנסת ריבלין, כשהוא ישיב בשם הממשלה הוא יציע.

מוחמד ברכה: אתם תחסלו את הרשות הפלסטינית?

מוחמד ברכה: אתם כן יכולים, אבל מה תקבלו?

מוחמד ברכה: נקבל משא-ומתן בין ראש הממשלה, ראש חזית הסירוב הישראלית, אריק שרון, וראש חזית הסירוב הפלסטינית בראשות "חמאס".

מוחמד ברכה: אם לזה אתם מובילים – אז שיבושם לכם.

מוחמד ברכה: שני העמים בארץ רוצים ללכת למקום אחר, שני עמי הארץ רוצים ללכת לשלום אמיתי ביניהם.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אחרון המציעים – ואחריו תשובת השר – חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

נסים זאב: צריך לחסל את הטרור מהכנסת.

אברהם בורג: זו הצעה מעשית?

אברהם בורג: צריך להעמיד את זה להצבעה או משהו?

תמר גוז'נסקי: מי בעד חיסול הטרור?

אברהם בורג: יש רק מיקרופון אחד, חברת הכנסת גוז'נסקי.

אחמד טיבי: איך?

אחמד טיבי: יש לך טיל, חבר הכנסת זאב?

נסים זאב: מוכרחים לסתום לכם את הפה.

אברהם בורג: חבר הכנסת זאב, בבקשה.

אברהם בורג: אתה לא חבר כנסת יותר טוב או פחות טוב מכל אחד אחר.

אברהם בורג: נבחרת בדיוק כמו כל חבר כנסת אחר.

אברהם בורג: תיזהר בלשונך.

אחמד טיבי: מרק טוויין, חבר הכנסת נסים זאב, אמר שההבדל היחיד בין בני-אדם לבעלי-חיים אחרים הוא שבני-אדם מסמיקים לפעמים.

אחמד טיבי: איך זה שאתה אף פעם אחת לא מסמיק?

אחמד טיבי: אתה לא מסמיק.

אחמד טיבי: לעתים אתה אפילו לא בוש ונכלם.

נסים זאב: נכלם ודאי שלא, מטרוריסט כמוך.

אברהם בורג: אה – חבר הכנסת זאב.

אברהם בורג: סליחה.

אברהם בורג: הוא חבר כנסת בדיוק כמוך, אין שום הבדל, תיזהר בלשונך.

גדעון עזרא: יש הבדל גדול מאוד.

אברהם בורג: שלום לך, סגן השר.

אברהם בורג: לא שמעתי אותך חצי שנה.

גדעון עזרא: – – – מדבר על נושאים – – –

אברהם בורג: סלח לי, יקירי, אתה יודע מה זו הצעת אי-אמון?

אברהם בורג: אתה רוצה לדבר?

אברהם בורג: – תגיש אי-אמון בממשלה.

גדעון עזרא: – – – אל תרים את זה – – –

אברהם בורג: סלח לי, חבר הכנסת – – –

גדעון עזרא: הנושא נבדק.

אברהם בורג: התחלת להבין גם בפרלמנט פתאום?

אברהם בורג: חבר הכנסת ריבלין, תסביר לו.

אברהם בורג: זה תקדים אם ידברו על הנושא כאן.

אברהם בורג: לא, חבר הכנסת ריבלין?

גדעון עזרא: אתה חושב שאם תריב תשיג משהו?

אברהם בורג: סליחה, אתה לא מתערב פתאום?

אברהם בורג: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

גדעון עזרא: תלך למפלגה שלך.

אברהם בורג: אוהו.

אברהם בורג: בבקשה.

נסים זאב: תסביר לנו איך ערביי ישראל – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת זאב, תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת טיבי, אתה מוכן להתחיל?

אברהם בורג: עזור להמשיך.

אברהם בורג: להתחיל, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: למי שקשה לו – אפשר גם לא לשמוע.

יוסי שריד: – – –

אחמד טיבי: הבנתי.

אחמד טיבי: כן.

אחמד טיבי: אני מסתכן במה שמו.

אחמד טיבי: כן.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אין ספק שאנחנו עוברים את אחת התקופות הקשות ביותר, הרגישות והמורכבות ביותר בחיי שני העמים, בשל העובדה שמדובר, ראשית, גם בחיי אדם, לרבות בחיי אזרחים, וגם באופציה של לנצל פתיחת אשנב קטן ככל האפשר, או להמשיך בהכחשת האחר באופן הפגנתי, בהתכחשות לסבל, לכאב, ליגון או למוות.

אחמד טיבי: יש רושם שלפעמים, תוך כדי כך שכל צד קובר את מתיו, שהמת הזה הוא המת היחיד בעולם.

אחמד טיבי: זה טבעי וזה אנושי שכל אדם יתכנס בכאבו שלו וכל צד יבין יותר לרחשי הלב של משפחתו, של בני עמו, של ארצו.

אחמד טיבי: אבל כאשר מדובר במצב לא שוויוני, לא סימטרי, שבו צד אחד, מדינה עם צבא חזק, עצום, כובשת אדמה אחרת ומשליטה שלטון זר בכוח, תוך הפרה של כל חוק בין-לאומי כמעט, תוך נפילת קורבנות הן מן העם הכבוש והן מן העם הכובש, ולמרות העדר הסימטריה בין כובש לנכבש, נשאלת השאלה: מי יתחיל לשאול את השאלות הנוקבות ראשון?

אחמד טיבי: מי יפרוץ את מעגל הקסמים, שאולי הוא יותר מעגל של שוטים מאשר מעגל קסמים?

אחמד טיבי: התשובה מאחרת לבוא בשל העובדה שבדרך כלל מצפים מהצד החזק, השולט, הכוחני, לגלות יותר תבונה כלפי שכלתנות, מאשר התאהבות בכוח.

אחמד טיבי: אני ועמיתי חברי הכנסת היינו הראשונים שאמרנו את דעתנו המוקיעה בצורה הברורה ביותר לגבי פגיעה באזרחים ישראלים ופלסטינים כאחד.

אחמד טיבי: טבענו גם את המושג של הוצאת האזרחים מחוץ למעגל האלימות; אזרחים בצד הפלסטיני ואזרחים בצד הישראלי.

אחמד טיבי: לפחות כצעד ראשון – לא לפגוע באזרחים, לא לפגוע בחמישה תלמידים בדרך לבית-ספר בח'ן-יונס ולא לפגוע בתלמידים היושבים בבית-קפה בכיכר-ציון.

אחמד טיבי: זו חובה.

משה ארנס: אתה לא רואה את ההבדל?

אחמד טיבי: זו חובה.

משה ארנס: אתה לא מבין את ההבדל?

ראובן ריבלין: בא בן-אדם ומתאבד על-יד ילדים.

ראובן ריבלין: זו עובדה.

ראובן ריבלין: אתה משווה את זה לטרגדיה שהיתה שם?

זאב בוים: מי ניסה לפגוע בתלמידים?

זאב בוים: מי ניסה לפגוע בהם?

אחמד טיבי: אענה לכם.

אחמד טיבי: יש להוציא מחוץ למעגל האלימות שוטרים היושבים על משמרתם, קצינים.

אחמד טיבי: ארבעה קצינים ישבו בענבתא על משמרתם.

אחמד טיבי: לא בתל-אביב – – –

זאב בוים: הם ישבו על משמרתם כדי שלא יפגעו במעבדה לחומרי נפץ.

זאב בוים: הם שמרו שם על המעבדה.

אברהם בורג: חבר הכנסת בוים, בבקשה.

אחמד טיבי: השוטרים הכינו מעבדה לחומרי נפץ, חבר הכנסת בוים?

חיים כץ: הם ישבו שם על משמרתם ברכבים גנובים.

חיים כץ: הם ישבו על משמרתם ברכבים גנובים, ברכבים לא שלהם.

אחמד טיבי: ארבעה קציני משטרה נורו בדם קר.

זאב בוים: בדם קר.

אחמד טיבי: בדם קר, לא רק היום.

אחמד טיבי: לא רק היום.

זאב בוים: – – –

אחמד טיבי: אתה מבין?

אחמד טיבי: זה אחד מהקשיים של הסכסוך הזה.

אחמד טיבי: אתם חושבים שבאופן טבעי אני צריך לדבר רק על יהודים הרוגים, ואני לא יכול.

אחמד טיבי: יש ערבים שנהרגים.

אחמד טיבי: יש פלסטינים שנהרגים.

גדעון עזרא: לך למדינה שלך.

גדעון עזרא: לך למדינה שלך.

אחמד טיבי: מי אמר שהרוג שלך יותר יקר מהרוג בענבתא?

אחמד טיבי: מי אמר?

נסים זאב: – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת זאב.

אחמד טיבי: אין לו אמא?

אחמד טיבי: אין לו אבא?

אחמד טיבי: אין לו רגשות?

אחמד טיבי: תתחיל לגלות אמפתיה לאחר.

גדעון עזרא: למתאבד?

גדעון עזרא: למתאבד?

אחמד טיבי: לפחות בנקודה הזאת אני בא בידיים נקיות.

זאב בוים: לטרוריסטים?

זאב בוים: איזו אמפתיה?

אחמד טיבי: אנחנו באים בידיים נקיות.

אחמד טיבי: אתם חושבים שאתם העם היחיד שיש לו רגשות?

אחמד טיבי: יש אחרים שיש להם גם רגשות.

אחמד טיבי: יש להם אבל.

אחמד טיבי: הפלסטינים מתאבלים על ההרוגים שלהם.

אחמד טיבי: גם הם מתאבלים.

אחמד טיבי: גם שם מתאבלים.

זאב בוים: איפה הרגישות של ערפאת לעם שלו?

זאב בוים: לפלסטינים?

אברהם בורג: חבר הכנסת בוים, זה כבר נאום.

אברהם בורג: זה כבר נאום ביניים.

אברהם בורג: זו לא קריאת ביניים.

גדעון עזרא: זורקים סוכריות.

אחמד טיבי: ובסוף, הקהילה הבין-לאומית תומכת בהגנה העצמית, בזכות ההגנה העצמית של מדינת ישראל.

אחמד טיבי: לפוצץ מסוקים של יאסר ערפאת, זו הגנה עצמית?

אחמד טיבי: לחרוש את המסלול של נמל התעופה הבין-לאומי זו הגנה עצמית?

אחמד טיבי: להרוס את משרד הפנים הפלסטיני, שבו שמקבלים תעודות פטירה אחרי שאתם מפציצים אותם, זו הגנה עצמית?

אחמד טיבי: להרוס את הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ברמאללה, זו הגנה עצמית?

גדעון עזרא: "סבארו", "סבארו".

אחמד טיבי: זו הגנה עצמית?

גדעון עזרא: "סבארו".

גדעון עזרא: על מה אתה מדבר?

אחמד טיבי: הזכרתי ארבעה מקרים מובהקים שלא פלג קיצוני מתוך מדינת ישראל עשה אותם, אלא ממשלה, גוף ממלכתי יזם, נתן הוראה והתפאר אפילו במעשים שאין בהם רציונל.

אחמד טיבי: אין בהם רציונל.

אחמד טיבי: הם רק מגדילים את השנאה ואת התיעוב.

אחמד טיבי: הגנה עצמית?

אחמד טיבי: הרי המטרה של מי שקיבל את ההחלטות האלה היא לפגוע בתשתית האזרחית של הרשות הפלסטינית, על מנת למנוע מהפלסטינים אפילו את המחשבה שאו-טו-טו קרבה הקמת המדינה, ועל מנת לעקור מן התודעה הישראלית את הצורך להקים מדינה פלסטינית.

אחמד טיבי: שמעתי חברי כנסת ושרים שדורשים לחסל את יאסר ערפאת.

אחמד טיבי: זה לא גילוי של חברי הכנסת הערבים.

אחמד טיבי: הדברים נאמרו.

אחמד טיבי: ושרים אחרים, חברי קבינט, דרשו למוטט את הרשות הפלסטינית.

אחמד טיבי: באיזו זכות?

אחמד טיבי: איזו יוהרה.

אחמד טיבי: איזו חוצפה.

אחמד טיבי: מי שם אתכם למוטט רשות נבחרת של עם אחר?

אחמד טיבי: מי אתם בכלל?

אחמד טיבי: אתם נציגי העם הפלסטיני?

אחמד טיבי: כיוון שאתם חושבים שיאסר ערפאת הוא לא פרטנר והוא לא הולך לפי התכתיבים שלכם?

זאב בוים: איזה עם?

זאב בוים: איזה עם?

זאב בוים: העם הפלסטיני יכול לבחור עכשיו את מנהיגיו.

זאב בוים: מתי הוא בחר בפעם האחרונה?

אחמד טיבי: אתם רוצים למוטט אותו?

זאב בוים: מתי העם הפלסטיני בחר בפעם האחרונה?

אחמד טיבי: אתם רוצים לבחור בו וברשות?

אברהם בורג: חבר הכנסת בוים.

נסים זאב: הטרור השתלט על העם.

אחמד טיבי: העם הפלסטיני, למשל, חושב שאריאל שרון הוא אנטי-שלום והוא משתמש באמצעי טרור.

אחמד טיבי: אז הפלסטינים יקומו למוטט את ממשלת ישראל בטילים?

אחמד טיבי: זה לגיטימי?

אחמד טיבי: או לחסל את אריאל שרון?

גדעון עזרא: הם לא הרגו את השר זאבי?

אחמד טיבי: זה לא לגיטימי וזה לא לגיטימי.

אחמד טיבי: אהה, שכחתי.

אחמד טיבי: איך אדם ששמו אחמד מוחמד משווה בין שרון לבין ערפאת?

אחמד טיבי: מנין באה ההשוואה העקומה הזאת?

אחמד טיבי: ממתי אנחנו משווים בין קורבנות?

אחמד טיבי: ממתי אנחנו משווים בין סבל, בין יגון, בין אבל, בין תשתיות, בין מנהיגים, בין ממשלות?

אחמד טיבי: יאסר ערפאת הוא מנהיג העם הפלסטיני.

אחמד טיבי: הוא לא פועל לפי התכתיבים שלכם.

אחמד טיבי: הוא לא פועל לפי תכתיב של שום עם.

אחמד טיבי: זכותו וזכות העם שבחר בו – – –

גדעון עזרא: שיקיים את ה"תכתיב" של אוסלו.

גדעון עזרא: מה זה תכתיב?

אחמד טיבי: הרי אתה יודע מי יזם את אי-קיום אוסלו.

גדעון עזרא: מה?

אחמד טיבי: האינטרס של העם הפלסטיני היה שאוסלו יתקיים.

אחמד טיבי: חלק מהבעיות עכשיו הן לא בעיות מפני שהסכם אוסלו נחתם, אלא מפני שהסכם אוסלו לא יושם.

גדעון עזרא: למה לא יושם?

אחמד טיבי: תשאל את בנימין נתניהו.

אחמד טיבי: תשאל את בנימין נתניהו למה אוסלו לא קוים.

אחמד טיבי: שם התחילה כל המערבולת של אי-קיום הסכמים.

ראובן ריבלין: כבר היה בן-עמי, היה אהוד ברק, את זה שכחת, הכול נתנו לו.

אחמד טיבי: אני רוצה להתייחס לשקר ההסברתי – – –

ראובן ריבלין: אתה בא לעורר – – –

אברהם בורג: השר ריבלין, אתה מפריע לחבר הכנסת טיבי לסיים.

אחמד טיבי: אני רוצה להתייחס לשקר ההסברתי הגדול ביותר בפוליטיקה המודרנית, שנתנו 100% לפלסטינים.

אחמד טיבי: זה שקר הסברתי ממדרגה ראשונה.

אחמד טיבי: לא רק שלא הציעו 100%, לא הציעו 90%, לא הציעו ריבונות על ירושלים המזרחית, לא הציעו ריבונות על מסגד אל-אקצא, לא הסכימו לחילופי שטחים – אחד תמורת אחד.

אחמד טיבי: הציעו נדיבות של חילופי שטחים אחד תמורת 11 בהתחלה – –

ראובן ריבלין: לא הלכנו מפה.

אחמד טיבי: – – כל דונם בישראל תמורת 11 דונם בגדה, אחר כך גיליתם נדיבות: אחד תמורת תשעה.

אחמד טיבי: עכשיו יש שתי תחנות התרעה בגדה, בזמן כיבוש.

אחמד טיבי: בהסכם של קמפ-דייוויד – תשאלו את בן-עמי, הנה הוא יושב פה – מבקשת ישראל שלוש תחנות התרעה שלא כמו בזמן כיבוש, סידורי ביטחון להתנחלויות ולגושי ההתנחלויות.

אחמד טיבי: קטעו, גזרו, חתכו את המדינה הפלסטינית לחלקים, לא השאירו זכר לריבונות.

אחמד טיבי: ועוד אתה מבקש מיאסר ערפאת לחתום?

אחמד טיבי: אם הוא היה חותם אני הייתי מוציא נגדו הודעה, אני הייתי יוצא נגדו אם הוא היה חותם על הסכמי קמפ-דייוויד.

אחמד טיבי: זאת ההוכחה שהוא לא היה צריך לחתום.

אברהם בורג: אני מבקש לסיים.

אחמד טיבי: ההצעות בטאבה היו הרבה יותר מרחיקות לכת מאשר בקמפ-דייוויד, סימן שהוא לא היה צריך לחתום.

אברהם בורג: חבר הכנסת טיבי, נקודה מצוינת לסיים בה.

נסים זאב: – – –

אברהם בורג: סליחה, חבר הכנסת זאב, אתה מפריע לו לסיים.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, בדרך כלל אנחנו אזרחים שומרי חוק גם כשהחוק לא נראה לנו.

אחמד טיבי: אנחנו מנסים לשנות אותו ולא תמיד אנחנו מצליחים.

אחמד טיבי: אבל לעתים לא רק רוב מציב קווים אדומים, גם מיעוט זכותו וחובתו להציב קו אדום.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ברכה, אני ורבים מעמיתי מציבים קו אדום.

אחמד טיבי: אנחנו אומרים, שחיסולו של מנהיג העם הפלסטיני הוא קו אדום, הוא חציית כל הגבולות וכל הסייגים; כך התרענו והזהרנו.

אחמד טיבי: אסור לפגוע ביאסר ערפאת.

אחמד טיבי: מי שפוגע ביאסר ערפאת – נרעיד את אמות הספים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: השר דני נוה, בבקשה.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שמעתי את הדברים החמורים שנאמרו כאן.

דני נוה: אני שואל את עצמי: למה הרשות הטרוריסטית הפלסטינית בראשותו של ערפאת לא מנסה למוטט את ממשלת ישראל כמו שאמר חבר הכנסת טיבי?

דני נוה: יש לה אינטרס מובהק לעשות את זה.

דני נוה: אתם יודעים מה התשובה?

דני נוה: התשובה היא פשוטה: היא יודעת שאין לה סיכוי.

דני נוה: אז מה היא עושה?

דני נוה: חבריך יודעים שאין להם סיכוי, חבר הכנסת טיבי, אז הם שולחים מחבלים מתאבדים לרצוח ילדים, לרצוח נשים, לרצוח גברים, לרצוח אנשים חפים מפשע, זה מה שהם עושים.

דני נוה: אני מסכים שהמצב לא שוויוני, כפי שאמר חבר הכנסת טיבי, הוא באמת לא שוויוני.

דני נוה: אנחנו מקיימים ערכים גבוהים מאוד של חיי אדם, וכאשר נפגעים ילדים פלסטינים באירוע מצער, בתאונה שקרתה כתוצאה מפעילות מבצעית שלנו מול הטרור, אנחנו כולנו מצטערים על זה, חוקרים ובודקים את זה; ואילו בצד השני שולחים מרצחים בכוונה תחילה לרצוח ילדים.

דני נוה: זה ההבדל.

עסאם מח'ול: מרצחים על-פי – – – של הממשלה שלך.

דני נוה: יש מישהו בעולם שלא מבין את ההבדל הזה, חוץ מחבר הכנסת טיבי וחבר הכנסת ברכה שנמצאים פה?

דני נוה: יש מישהו בעולם שלא מסוגל להבין את ההבדל הזה בין הערכים שלנו וההתייחסות שלנו לחיי אדם, לחיי ילדים, לחיי חפים מפשע, לבין הטרוריסטים שעומדים מולנו ושולחים אנשים בלב קל?

דני נוה: איך יכול אדם לצאת לדרכו מתוך ידיעה במצח נחושה שהוא הולך להתפוצץ ולהרוג ילדים?

דני נוה: תחשבו לרגע על המחשבה הזאת.

דני נוה: או כמו אותו צלף פלסטיני שעמד בחברון – – –

עסאם מח'ול: מה היית עושה כדי להגן – – –

דני נוה: במקומך הייתי מחריש עכשיו מבושה, חבר הכנסת מח'ול.

אברהם בורג: חבר הכנסת מח'ול, קריאת ביניים כן, נאום ביניים לא.

דני נוה: – – – צלף פלסטיני שעומד ומכוון את קנה הרובה שלו, את הטלסקופ שלו, לראש של תינוקת בת שישה חודשים ויורה?

דני נוה: נכון, אין לכם מקום להשוואה, המשוואה היא לא כזאת, אין שום ספק.

דני נוה: שורש הבעיה הוא – או שאתם לא מבינים זאת, או שהציניות הפוליטית שלכם מגיעה לשפל כל כך עמוק שאתם מוכנים לומר הכול ולעשות הכול כדי להגיד שאולי בזה אתם משפרים את הניקוד שלכם בקרב הציבור שלכם, שכביכול אתם מייצגים אותו.

דני נוה: אני אומר לכם פה מעל הבמה בפעם המי-יודע-כמה: אתם חוטאים לציבור שאתם מייצגים אותו פה, כי יהודים וערבים ימשיכו לחיות בארץ-ישראל על אפכם ועל חמת

דני נוה: כם בדו-קיום ובשלום.

דני נוה: מה שאתם עושים כאן מעל במת הכנסת פעם אחר פעם: אתם מזיקים לציבור שאתם מייצגים, אתם מסיתים, אתם מלבים אש ושנאה, במקום לפעול לדו-קיום ולשלום בין יהודים וערבים שצריכים לחיות כאן בארץ-ישראל ביחד.

תמר גוז'נסקי: יש לכם תוכנית לשלום עם כיבוש ועם התנחלויות?

דני נוה: אין לי תוכנית להתאבדות, כפי שאתם מציעים, אין לי תוכנית להסתלקות מארץ-ישראל כפי שאתם מציעים, אין לי תוכנית ללכת לים כפי שאולי אתם רוצים, לא, תוכנית כזאת אין לי.

תמר גוז'נסקי: שלום עם כיבוש?

אברהם בורג: חברת הכנסת גוז'נסקי.

דני נוה: יש לי תוכנית לחיות כאן בארץ-ישראל, תוכנית כזאת יש לי.

דני נוה: עם כל הכבוד, כשאני שומע את הדיבורים על הכיבוש, ואתם חוזרים על זה כמו מנטרה פעם אחר פעם ויום אחרי יום – – –

עסאם מח'ול: יש כיבוש?

קריאה: אין כיבוש.

דני נוה: כנסת ישראל זו באה קודם כול לייצג את הבית הלאומי של העם היהודי בארץ-ישראל, נכון, עם נציגות למיעוטים שחיים בתוכנו, בית לאומי לעם היהודי שיש לו זכות בארץ-ישראל, לטעמי בארץ-ישראל כולה.

דני נוה: יכולים להיות חילוקי דעות בינינו בשאלה הזאת – – –

תמר גוז'נסקי: אבל שלום לא הולך תחת כיבוש, מה לעשות?

דני נוה: כל מה שאנחנו עושים בארץ-ישראל, אנחנו עושים מכוח הזכות שלנו ההיסטורית והדתית על ארץ-ישראל, ואחר כך אפשר להתווכח על פתרונות פוליטיים – –

תמר גוז'נסקי: כיבוש הולך עם הזכות ההיסטורית?

דני נוה: – – על היקף הפשרה, מה מותר לעשות, מה אין לעשות, מה יש לעשות מבחינת הנכונות והרצון שלנו להקריב למען השגת השלום.

דני נוה: אבל קודם כול זו הארץ שלנו, קודם כול אנחנו לא כובשים כאן, אנחנו משחררים, אנחנו מי שחזרו כאן לביתם.

דני נוה: אם אנחנו מציינים כאן, חבר הכנסת מח'ול, את חג החנוכה בימים אלה, כן, חזרנו והקמנו את הבית הלאומי לעם היהודי בארץ-ישראל אחרי שנות דור של גלות, אחרי שנות דור של רדיפה, של אינקוויזיציה, של שואה, של הרג, של טבח.

דני נוה: באנו ונישאר פה גם על אפם וחמתם של ערבים ופלסטינים שאולי לא היו רוצים לראות אותנו פה.

דני נוה: אנחנו נישאר פה, לנצח, בעזרת השם.

תמר גוז'נסקי: אז מה יהיה – שלום או כיבוש?

תמר גוז'נסקי: אפשר לקבל תשובה?

אברהם בורג: חברת הכנסת גוז'נסקי, ביטחון יהיה.

דני נוה: שמעתי גם את דברי סיעת מרצ כאן, ואני חייב לומר שעד לרגע זה תהיתי מה צריך לעשות כדי להילחם בטרור.

דני נוה: שמעתי את הדברים שנאמרו כאן מטעם סיעת מרצ, וסוף-סוף עכשיו אני יודע מה הפתרון.

דני נוה: מה הפתרון מול הטרור, אתם יודעים?

דני נוה: לא להילחם בטרור, זה הפתרון.

זהבה גלאון: לא שכנעתי אותך?

דני נוה: זה הפתרון, פשוט לא להילחם בטרור, כי אם יש מחבלים מתאבדים שהם בדרך אלינו כאן ואנחנו יכולים לחסל אותם כדי להציל חיי אדם, כפי שאנחנו עושים, סיעת מרצ מציעה לא לעשות את זה.

זהבה גלאון: – – –

דני נוה: אם יש פעולות טרור נגדנו, סיעת מרצ מציעה שאנחנו אולי נשב כמו ברווזים במטווח, נשב בחיבוק ידיים ולא נעשה שום דבר.

טלב אלסאנע: אתה יודע כמה – – –

קריאות: – – –

אברהם בורג: חברי הכנסת, בבקשה.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, הממשלה מוליכה, כך שמעתי, הממשלה מוליכה.

דני נוה: לא התבלבלו לכם קצת היוצרות?

דני נוה: הממשלה מוליכה?

דני נוה: אולי זו הרשות הפלסטינית שמובילה פה 15 חודש מסע של אלימות וטרור נגד אזרחי ישראל?

דני נוה: לא התבלבלו אצלכם כאן היוצרות?

דני נוה: הפוליטיקה לא בלבלה אתכם קצת?

זהבה גלאון: – – –

דני נוה: אני חושב שקצת כן, בשביל ההגינות והיושר האינטלקטואלי.

זהבה גלאון: לא, אני חושבת שלא הקשבת – – –

דני נוה: חברי הכנסת, מה שהממשלה עושה הוא דבר אחד פשוט שצריכה לעשות כל ממשלה אחראית בכל מקום בעולם, וזה להגן על חיי אזרחיה, גברים נשים וילדים, מול תוקפנות, מול אלימות, מול מסע של טרור שנכפה עליה.

דני נוה: זה מה שהממשלה צריכה לעשות וזה מה שהיא תמשיך לעשות.

טלב אלסאנע: – – –

דני נוה: כשאני שומע את ההתרגשות הרבה הזאת שאוחזת פה בצד השמאלי של הבית מול הכרזת הממשלה על הרשות הפלסטינית כרשות תומכת טרור, אז אם היה מדובר בשאלה של פרשנות, של ויכוח פוליטי, הייתי מסוגל להבין.

דני נוה: לגיטימי שיהיה ויכוח פוליטי.

דני נוה: אבל הרי אלה עובדות.

דני נוה: אפשר להתווכח על המשמעות של העובדות האלה, מה צריכה להיות המדיניות שלנו מול העובדות האלה, האם אנחנו נוהגים נכון או לא נוהגים נכון מול העובדות האלה.

דני נוה: מישהו יכול לחלוק מבחינה עובדתית על כך שהרשות הפלסטינית הפכה רשות תומכת טרור?

דני נוה: האמת היא, שהיא גם יותר מזה.

דני נוה: הממשלה עוד הלכה באיזו נוסחה זהירה, רשות תומכת טרור.

דני נוה: הרי הרשות הפלסטינית היא רשות שעוסקת בטרור.

מוחמד ברכה: – – –

דני נוה: חבר הכנסת ברכה, אלו החבר'ה שאתה מגן עליהם.

דני נוה: אלו האנשים שאתה הסניגור שלהם.

דני נוה: רשות תומכת טרור.

דני נוה: אלו האנשים שאתה מנסה להגן עליהם בחירוף נפש ובהתרגשות כאן בבית הזה?

דני נוה: על אנשים שעוסקים בטרור?

דני נוה: שמסיתים לטרור?

דני נוה: עליהם אתה מגן?

מוחמד ברכה: אם נגדיר מהו טרור, אתה תיפול בהגדרה של טרור.

אברהם בורג: תודה רבה, חבר הכנסת ברכה.

דני נוה: כי זו עובדה, זו המציאות שנכפתה עלינו.

דני נוה: אני חייב לומר, שאם נסתכל על ההיסטוריה הקצרה שלנו, עוד מעט בת 54 שנה, ובאמת ננסה להתעלם משאלה של אידיאולוגיה ותפיסת עולם, ואני בא מתפיסת עולם אידיאולוגית של ארץ-ישראל השלמה, כך גדלתי וכך חונכתי, אבל אם נתעלם מתפיסת עולם ומאידיאולוגיה, הרי ממשלות ישראל לאורך השנים ניסו לעשות מאמץ כביר כדי להגיע לשלום, לרבות, אגב, ממשלות של הליכוד וראשי ממשלה מטעם הליכוד, החל ממנחם בגין, זיכרונו לברכה, שעשו מאמץ גדול עם נכונות לוותר ויתורים קשים וכואבים על נכסים, על מולדת, על ארץ-ישראל.

זהבה גלאון: – – –

דני נוה: ובאה גם הממשלה האחרונה בראשותו של אהוד ברק.

דני נוה: יושב פה חבר הכנסת שלמה בן-עמי, שהיה שר החוץ באותה ממשלה, והוא מעיד על כך, הרי לא אני, ואני אומר לזכותו, ביושר, גם לזכותו וגם לזכותו של מר ברק, ביושר אומרים: ניסינו, רצינו, היינו מוכנים לוותר.

דני נוה: לטעמי, לוותר יותר מדי.

דני נוה: הרבה יותר מדי.

דני נוה: אבל היינו מוכנים, לשיטתם, לוותר, להתפשר.

דני נוה: פשרות מרחיקות לכת.

דני נוה: וכיצד השיב הצד השני על הדבר הזה?

דני נוה: כשאתם מדברים אתנו על כיבוש, כשבאה ממשלה בישראל לפני שנה וחצי והיתה מוכנה לוותר על מה שהוא בעיני לא כיבוש, אלא על זכות מושרשת שלנו בארץ-ישראל ולהעניק זאת לצד השני, כדי לנסות להגיע למה שאמור היה להיות הסדר קבע של שלום, והצד השני השיב את פניה ריקם, אמר "לא", ופנה למסע של אלימות וטרור, אז יש לכם איזו זכות עדיין לדבר על זה שישראל אחראית, שהכיבוש משחית?

דני נוה: איפה הזכות?

אברהם בורג: השר יעזור לנו לסיים את הדיון עד 16:00?

זהבה גלאון: הכיבוש משחית.

עסאם מח'ול: הממשלה שלך – – –

דני נוה: לכן, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חייב לומר, ובזאת אסיים, שברוך השם שהדיון כאן בכנסת לא משקף את הלכי הרוח בציבור הישראלי, שברובו הגדול מאוד היום יודע ומאוחד סביב המציאות הקשה שנכפתה עלינו והצורך להדוף את התוקפנות הזאת, להבטיח את הביטחון לאזרחי ישראל, ובעזרת השם, באיזה שלב, גם באמת להגיע למצב שבו יהיה פרטנר, כי אין היום פרטנר – – –

זהבה גלאון: – – –

דני נוה: – – – למצב שבו אולי יהיה פרטנר בצד השני ואפשר יהיה להגיע להסדר של שלום למען הילדים שלנו כאן במדינת ישראל, בארץ-ישראל.

זהבה גלאון: הבטחתם שלום וביטחון, איפה זה?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: ועדת הכנסת קבעה הודעות בשיעור שלוש דקות לסיעה.

אברהם בורג: חבר הכנסת רן כהן, ואחריו – חבר הכנסת חיים רמון.

אברהם בורג: בבקשה.

זהבה גלאון: הבטחתם שלום וביטחון – – –

מוחמד ברכה: פעם ניסו ליצור פרטנר, אתה זוכר, אדוני היושב-ראש?

מוחמד ברכה: קראו לזה "אגודות הכפרים".

מוחמד ברכה: זה לא עזר.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי וחברותי חברי הכנסת, השר דני נוה אין לו מושג במה שהוא מדבר באשר לעמדת מרצ.

רן כהן: אנחנו לא רק בעד המלחמה בטרור, אנחנו אולי הכי עקביים במלחמה בטרור, גם בפועל ממש, אנחנו עצמנו, ילדינו, חברינו, מכרינו.

רן כהן: מה שאין לו מושג זה שבכלל נכון להיום המלחמה בטרור על-ידי הממשלה הזאת היא הדבר השולי.

רן כהן: עברתי על כל המטרות שממשלת ישראל נתנה הוראה להרוס אותן ולהשמיד אותן בשבוע האחרון.

רן כהן: כל המטרות הן מטרות של הרשות.

רן כהן: אף לא מטרה אחת היא מטרה של ה"חמאס" או של "הג'יהאד", שהם מייצרי הטרור.

רן כהן: אף לא מטרה אחת, אלוהים אדירים.

רן כהן: הרי איך אפשר לבוא לכאן ולומר בשם המלחמה בטרור בעוד אנחנו לא נלחמים בטרור?

רן כהן: עם כל הכבוד, זהו העניין האחד, העובדתי.

רן כהן: כל המטרות – וחבר הכנסת טיבי מנה חלק מהן, ועברתי עליהן, תאמינו לי.

רן כהן: הדבר השני: אין מלחמה בטרור שהיא רק מלחמה צבאית.

רן כהן: מדוע?

רן כהן: וצריך לנהל את המלחמה הזאת, אין ברירה, כי בטרור צריך להכות; אבל רק להכות בטרור בלי לתת פתרון מדיני לאומי לשכנות הזאת, תקווה לחיים בין שני העמים אחד ליד השני?

רן כהן: בלי התקווה הזאת אין עקירה של הטרור.

רן כהן: להיפך.

רן כהן: אם זה נשאר רק במישור הצבאי, זה מנציח את הטרור.

רן כהן: זאת כל הבעיה.

רן כהן: רק צריך את ההבנה הפשוטה והאלמנטרית הזאת, להבין שאנחנו, גורלנו, גורל ילדינו, ב"סבארו", בעפולה, בחדרה, בירושלים, בחיפה ובצ'ק-פוסט, וילדיהם בכל מקום, עתידנו בעקירת הטרור ושורשיו, לא רק בדרך צבאית אלא גם בתקווה לפתרון מדיני.

רן כהן: אין לכם פתרון מדיני היום.

רן כהן: זה קשה, הפרטנר נראה מסובך, בואו ניפרד.

רן כהן: אבל אתם גם לא רוצים שום דרך של היפרדות – לא דרך מדינית של היפרדות, לא דרך ביטחונית של היפרדות.

אברהם בורג: אתה צריך לסיים.

רן כהן: אגיד לכם יותר מזה, היום, כאשר מפורסם דוח העוני, הבריחה אל הביטחון היא בריחה מהזירה הקשה שהיא הזירה החברתית.

ראובן ריבלין: – – –

זהבה גלאון: – – –

רן כהן: זה לא על חשבוני.

אברהם בורג: כבוד השר, אתה צודק אבל לא משכנע.

רן כהן: אני אומר בעניין הזה רק ארבעה משפטים.

רן כהן: מדינה שבה שליש מהמשפחות שבהן יש מפרנס אחד הן עניות, היא מדינה שמגדלת עובדים עניים.

רן כהן: מדינה ש-500,000 מילדיה הם עניים, היא מדינה שהורסת את עתידם ואת עתיד המדינה.

רן כהן: מדינה ש-85% של הקשישים בה הם עניים, היא מדינה שבושה להזדקן בה.

רן כהן: מדינה שבה הפער בין יהודים לערבים הוא גם פער בין עוני לעושר, היא מדינה שמגבירה את השנאה בתוכה.

רן כהן: לכן חייב להיות שינוי כיוון בנושא הזה, מדיניות חברתית-כלכלית אחרת לחלוטין, שתצמצם פערים.

אברהם בורג: חבר הכנסת רן כהן, תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת חיים רמון, בבקשה.

אברהם בורג: אתה מצד המציעים או מצד המשיבים?

חיים רמון: מתוך הנאום זה יובן.

אברהם בורג: בבקשה, שלוש דקות.

אברהם בורג: שתיים מספיק?

חיים רמון: כן, בערך, אבל עם תוספת.

אברהם בורג: צריך לגמור עד 16:00 את הדיון.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, החלטת הממשלה על כך שהרשות הפלסטינית היא רשות תומכת טרור היא, בניגוד למה שמנסים לצייר, החלטה בעלת משמעות גדולה.

חיים רמון: גם לאלה שמנסים להקל בה ראש – זאת החלטה שלמעשה אומרת שצריך לפעול לחיסולה של הרשות.

חיים רמון: כי אם הרשות היא תומכת טרור, כל מי שתומך טרור צריך לחסל אותו וצריך למוטט אותו, וזה למעשה מה שהממשלה החליטה.

חיים רמון: אבל אני רוצה לומר מעבר לכך.

חיים רמון: עוד לפני החלטת הממשלה למעשה הממשלה פועלת למיטוטה של הרשות.

חיים רמון: מהרבה מאוד בחינות הרשות כבר לא קיימת דה-פקטו.

חיים רמון: בגלל כל הכתרים וכל הסגרים, יכולת הפעולה של הרשות ירדה בצורה דרמטית.

חיים רמון: ההצהרה הזאת למעשה נותנת תוקף למצב קיים ולמצב שיתקיים בקרוב.

חיים רמון: כי המגמה האמיתית של הממשלה, בסופו של דבר, היא פשוטה, גם על-פי ההצהרה – להביא לכך שלא תהיה רשות פלסטינית.

חיים רמון: אבל הממשלה לא אומרת מה כן יהיה.

חיים רמון: אני אומר לכם מה יהיה על-פי מדיניות הממשלה, בין שרוצים ובין שלא רוצים, בין שהשר ריבלין רוצה ובין שהוא לא רוצה.

חיים רמון: בסופו של דבר, כתוצאה מכך שהטרור נמשך, ולצערי הרב, אני אומר את זה בכאב, הוא יימשך מכיוון שאין מלחמה אמיתית בטרור מצדו של יאסר ערפאת והרשות הפלסטינית, ויהיו פיגועים – – –

ראובן ריבלין: אתה יודע למה אין מלחמה?

ראובן ריבלין: כי הוא תומך בטרור.

אברהם בורג: אדוני לא יפריע לחבר כנסת לסיים את דבריו.

חיים רמון: אני מסכים אתך, אני רק אומר מה התוצאה של העניין.

חיים רמון: מי שחושב שה"חמאס" יירש את הרשות הפלסטינית, שנמצא פלסטינים אותנטים – אלה דמיונות שווא.

חיים רמון: לא דובים, ולא "חיזבאללה" ולא "חמאס".

חיים רמון: מי שיירש את הרשות הפלסטינית זו מדינת ישראל.

חיים רמון: וחלומך, השר ריבלין, לחזור לעזה, לשכם ולג'נין עומד להתגשם, בין שיש שרים בממשלה שרוצים ובין שלא רוצים, כי זה פועל יוצא של המדיניות הזאת.

חיים רמון: בסופו של דבר, אם מתמוטטת הרשות, נוצרת אנרכיה של טרור, יהיו שם עשרות, אם לא מאות ארגונים, התחרות ביניהם תהיה, שמי שפוגע ביותר יהודים, מעמדו יותר חזק.

חיים רמון: אנחנו לא נוכל לעמוד מנגד, ניכנס לשם, נהיה שם ונשלוט מחדש על 3 מיליוני פלסטינים.

חיים רמון: לזה אתם מובילים.

חיים רמון: זאת הבעיה המרכזית, כי אין מדיניות מתוכננת.

חיים רמון: יש מדיניות של עצבים, של זעם, עם הרבה כעס על ערפאת, ובצדק, ולשם אתם הולכים.

חיים רמון: אני מציע לכם: במקום להיכנס לשם, תצאו משם.

ראובן ריבלין: ואז נצא, ויהיה ירי מרגמות – – –

חיים רמון: השר ריבלין, עכשיו יש מרגמות.

אברהם בורג: אני מבקש לא לפתח עכשיו את הדיון על ההפרדה.

חיים רמון: עכשיו כשיש מרגמות, מה אתה עושה?

חיים רמון: המדיניות שלכם היא מדיניות של חזרה לכיבוש, חזרה לשליטה על 3 מיליוני פלסטינים, ובזה אסונה.

חיים רמון: במקום להיכנס לשם, צריך לצאת משם, ולייצב גבול בינינו לבינם.

חיים רמון: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אני מודה לחבר הכנסת.

אברהם בורג: איפה חבר הכנסת בוים?

נעמי חזן: הודעה למזכיר הכנסת.

א' האן: ברשות היושבת-ראש, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות החלטה על דיון מהיר בנושאים: א.

א' האן: הפרסומים בדבר השתלטות חברת "אל על" על חברות ישראליות אחרות; ב.

א' האן: הנזק שנגרם לתיירות בשל סירובו של שר התיירות להיפגש עם שר התיירות הפלסטיני.

א' האן: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק קריאת שמות של מקומות ציבוריים ושינוים (תיקוני חקיקה), התשס"ב–2001, מטעם חברי הכנסת, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

א' האן: תודה.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: בשל: התקפות הטרור חסרות התקדים על ישראל והחלטת הממשלה לראות ברשות הפלסטינית "ישות תומכת טרור", שיש לפעול נגדה בהתאם

נעמי חזן: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, דמם של בנינו, דמם של צעירות וצעירים, נשפך.

נסים זאב: לבנו שותת דם.

נסים זאב: רק אתמול נפטר מפצעיו הקורבן ה-11 בפיגוע במדרחוב, ברחוב בן-יהודה בירושלים.

נסים זאב: במשך שבוע הוא נאבק על חייו.

נסים זאב: שמו עידו כהן, והוא בן 17 שנה.

נסים זאב: ביקרתי אצל משפחות, והן בתסכול.

נסים זאב: הן לא מבינות את הממשלה הזאת.

נסים זאב: שופכים פה דם של צעירים וצעירות, בקבוצות, ואנחנו מפעילים זיקוקין די-נור, מפציצים מטוסים, בתים ריקים, ועוד אנחנו מתנצלים שאנחנו בעצם פוגעים בערפאת, ממוטטים לו את הרשות שלו.

נסים זאב: לא ממוטטים לו את הרשות שלו, הרי הכול זה זריית חול בעיניים.

נסים זאב: העם לא מטומטם.

נסים זאב: העם הבין שכל הפעולות שנעשו הן כדי להרגיע את הציבור שלנו כאן, את העם בישראל.

נסים זאב: כל עוד אותם מתאבדים ממשיכים ללכת בחופשיות, כפי שקרה אתמול בבוקר בצ'ק-פוסט בחיפה – רק בנס נמנע אסון כבד ולא נהרגו עוד צעירים וצעירות, נשים וילדים.

נסים זאב: הלוא "הג'יהאד", ה"חמאס", כל ארגוני הטרור – המפקד הבכיר שלהם זה ראש הרשות יאסר ערפאת רב-הטבחים, רב-המרצחים.

נסים זאב: נפסיק לתעתע ולומר אם הרשות תומכת טרור או לא.

נסים זאב: במה אנחנו דנים פה, בסמנטיקה כזאת או אחרת, האם הרשות היא לא טרוריסטית?

נסים זאב: ממתי הרשות רוצה באמת להתקיים כמדינה ורוצה להתקיים ולקום כמדינה?

נסים זאב: מזמן הפסיקה וחדלה להיות כמדינה.

נסים זאב: ערפאת בחר לו את הדרך של הטרור, הוא המפקד העליון של כל ארגוני הטרור.

נסים זאב: לאחרונה הוא ניסה לבוא במשא-ומתן עם ה"חמאס" ו"הג'יהאד", כדי להפסיק זמנית את פיגועי ההתאבדות, מתוך רצון להיחלץ מהמצוקה ומהדימוי השלילי של רוצח וצמא דם.

נסים זאב: אני רוצה לומר רק דבר אחד: אומות העולם, ברובן המכריע, מבינות את המאבק של מדינת ישראל.

נסים זאב: כאן, חברי הכנסת, לצערי הרב – סגנון הדיבור שלהם מראה על תמיכה בטרור, גם אם אין זה רצונם, גם אם אין זו כוונתם.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חבר הכנסת אורי אריאל, ואחריו – חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי.

אורי אריאל: גברתי היושבת בראש, אדוני השר, חברי הכנסת, החלטת הממשלה לראות ברשות הפלסטינית ישות תומכת טרור, אין בה דבר אם היא לא מתמלאת בתוכן.

אורי אריאל: ראש ממשלתנו שאל: מה קורה עם הבן-לאדן שלנו.

אורי אריאל: אני מצטרף לשאלתו, ולא מבין איך באותו זמן שהוא שואל על ארגון הטרור הגדול ביותר בעולם, והעומד בראשו ערפאת, הוא שולח את בנו ונציגים אחרים להבטיח לו שהוא לא ייפגע.

אורי אריאל: מה שצריך לעשות עם האיש הזה זה לשחרר אותו מנוכחותנו.

אורי אריאל: הוא צריך ללכת למקום אחר, כפי שיבחר או כפי שאנחנו נבחר, אבל שלא יהיה אתנו.

אורי אריאל: יש פה חברי כנסת שמציעים לעשות הפרדה חד-צדדית.

אורי אריאל: חבר הכנסת רמון ואחרים, שנתנו להם רובים, שבהם הם יורים בנו, עכשיו מציעים לברוח מאזורי יש"ע.

אורי אריאל: הממשלה הזאת, שאחראית לביטחון אזרחיה כולם, אינה עושה די בהקשרים רבים בנושא הביטחון, כמו נושא ירי המרגמות בגוש-קטיף ובאזור בית-לחם, ונראה שעד שלא ייפול פגז המרגמה הראשון פה, באזור הזה של בית-הנבחרים, לא תתקבל החלטה נכונה, דבר שמעמיד בסכנה יומיומית את אזרחי מדינת ישראל.

אורי אריאל: חברי הכנסת הערבים מאיימים על האוכלוסייה במדינת ישראל.

אורי אריאל: מלכתחילה זהו דבר קשה וחמור.

אורי אריאל: בדיעבד אולי טוב שהם מדברים כך וכל הציבור בארץ נוכח מי אותם חברי כנסת ומי הם שולחיהם.

אורי אריאל: ראש הממשלה אהוד ברק הציע לערבים את כל מה שאפשר.

אורי אריאל: הציע להם את הר-הבית, הציע להם את ירושלים, את כל שטחי יש"ע, וקיבלנו תשובה ברורה.

אורי אריאל: קיבלנו תשובה במלחמה, ובמלחמה כמו במלחמה יש דרך אחת, והיא ניצחון על האויב.

אורי אריאל: האויב ברור, האויב מוגדר, צריך להילחם בו בכל הכוח.

אורי אריאל: הערבים אזרחי מדינת ישראל, שמדברים מעל במה זו ודורשים את זכויותיהם, מעזים לאיים על הממשלה ועל אזרחי ישראל באינתיפאדה.

אורי אריאל: אני מציע לכם לא לבחון את העניין הזה, כי המדינה הזאת יודעת לעמוד על נפשה והדמוקרטיה הזאת יודעת לשמור על עצמה מאנשים שכמותכם.

אורי אריאל: אני קורא למי שנתן להם רובים שבהם הם רוצחים בנו, שלא יציע הצעות לבריחה אלא יצטרף בעת הזאת למלחמה.

אורי אריאל: תודה.

נעמי חזן: תודה, אדוני.

נעמי חזן: חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי – לא נמצא.

נעמי חזן: חברת הכנסת נחמה רונן.

נעמי חזן: אחריה – חבר הכנסת חיים דרוקמן.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אם אתם שמים לב, אנחנו מקפידים היום, יש החלטה של הנשיאות לאפשר להגיע הביתה לקראת הדלקת נר שני של חנוכה, ויש לנו עוד כמה דברים על סדר-יומנו; אני לא אוותר.

נעמי חזן: חברת הכנסת נחמה רונן, בבקשה.

נחמה רונן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, חג חנוכה – אנחנו עדים לכמה נסי חנוכה, אבל הנס המיוחל מול הרשות הפלסטינית לא קורה.

נחמה רונן: מה עוד היינו צריכים לעשות, מה עוד היינו צריכים לתת, עם מי עוד היינו צריכים לדבר?

נחמה רונן: שאלת השאלות.

נחמה רונן: נכון להיום, לא קורה שום נס במערכת היחסים בין מדינת ישראל לבין הרשות הפלסטינית.

נחמה רונן: אם מונים את המפסידים משני הצדדים, הרי שהם רבים, ומה שכואב יותר מכול הוא, שמי שמפסיד בעיקר הוא העם הפלסטיני, האנשים, אבל כפי הנראה למנהיגים שלהם לא יותר מדי אכפת מזה.

נחמה רונן: גברתי היושבת-ראש, ממשלת ישראל החליטה להכריז על הרשות הפלסטינית כעל ישות תומכת טרור.

נחמה רונן: הרי בהכרזה הזאת אין שום דבר חדש.

נחמה רונן: הרי הטרור הוא טרור פלסטיני, הוא נעשה בחסות פלסטינית, בחסות היושב-ראש ערפאת.

נחמה רונן: יודעים מי הם הטרוריסטים, יודעים מי הם המבוקשים, יודעים מי הם המתאבדים שיוצאים לדרך, ועובדה שלא עוצרים אותם משום שיש איזו יד מכוונת ויד שרוצה להתיר את הרסן בעניין הזה.

נחמה רונן: לכן, בהצהרה של ממשלת ישראל לא היתה איזו דרמה גדולה.

נחמה רונן: אבל אם כבר מצהירים הצהרה כזאת ומבקשים לתת לה איזה ביטוי שיש בו אמרה יוצאת דופן, אני חושבת שאנחנו לוקים בחוסר הבנה, גברתי היושבת-ראש.

נחמה רונן: מה מעבר להצהרה הזאת?

נחמה רונן: או.

נחמה רונן: קיי.

נחמה רונן: , הצהירו דבר שכולם מסכימים אתו, מה מרגע זה ואילך?

נחמה רונן: או.

נחמה רונן: קיי.

נחמה רונן: , היא ישות תומכת טרור, ואז מה, מה צריך לעשות?

נחמה רונן: אלה הם השכנים שלנו.

נחמה רונן: אנחנו יכולים להחליט שערפאת לא יהיה יותר יושב-ראש הרשות, אנחנו יכולים מאוד לרצות את זה, לא בטוח שאנחנו יכולים להצליח בזה.

נחמה רונן: לצערי הרב אנחנו לא בוחרים לפלסטינים מי יהיה המנהיג שלהם.

נחמה רונן: ועכשיו יש שתי נקודות או שני צמתים להחלטה, או שממשיכים באיזו דרך לדבר עם ערפאת ולחייב אותו לבוא אתנו בדברים והסכמות, או שמנסים להזיז אותו מהדרך.

נחמה רונן: על אף ההצהרות המאוד-מיליטנטיות של כמה וכמה מחברי הממשלה, לא ראיתי, גברתי היושבת-ראש, שאפשר להזיז את ערפאת, עם כל הרצון הטוב, אף שקורקעו המסוקים שלו.

נחמה רונן: אני גם חושבת שזה בסדר שהם קורקעו, אני חושבת שלא צריך לתת לו לברוח ולהסתובב בעולם, אבל בסופו של דבר הרי הוא יהיה הפרטנר מולנו כי לא נצליח להחליף אותו, ובסופו של דבר גם צריך להגיע להסדר מול הפלסטינים.

נחמה רונן: אני מסיימת, גברתי היושבת-ראש, ואני קוראת לממשלה, מעבר להצהרות המאוד-בומבסטיות שהיא הצהירה, גם לבוא ולמלא אותן בתוכן, או לפחות לשתף אותנו, חברי הכנסת, בתוכן היצוק באותן הצהרות בומבסטיות.

נחמה רונן: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מאוד מודה לך, גברתי, במיוחד על זה שעמדת בלוח הזמנים.

נעמי חזן: חבר הכנסת חיים דרוקמן, בבקשה, בשם סיעת המפד"ל.

נעמי חזן: ואחריו – חבר הכנסת יעקב ליצמן.

נעמי חזן: ואחריו – חברת הכנסת מרינה סולודקין.

חיים דרוקמן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, לפני שבוע, בלילה, קיבלה הממשלה את ההחלטה המשמעותית ביותר מאז קיומה.

חיים דרוקמן: הממשלה הכריזה, כי הרשות הפלסטינית היא ישות תומכת טרור.

חיים דרוקמן: אחרי מרחץ הדמים הנורא של הפיגועים הקשים ביומיים שלפני אותה החלטה, עשרה הרוגים ו-235 פצועים בירושלים, הרוג בפיגוע ירי באלי-סיני, 15 הרוגים ו-38 פצועים בחיפה, ובסך הכול 26 הרוגים ו-273 פצועים ביומיים.

חיים דרוקמן: מספרים מדהימים, אף שכל הרוג הוא עולם מלא, וכל פצוע, גם מי שמוגדר כפצוע קל, עלול להישאר נכה ולסבול כל ימי חייו.

חיים דרוקמן: אחרי כל זה לא יכלה הממשלה בשום פנים להפטיר כדאשתקד ושינתה כיוון בזה שסוף-סוף החליטה כי הרשות הפלסטינית היא ישות תומכת טרור.

חיים דרוקמן: האמת היא, שהחלטה זו באה באיחור רב, אבל מוטב מאוחר מאשר להתעלם מן האמת המציאותית.

חיים דרוקמן: יתירה מזאת, מבחינה אמיתית הרשות הפלסטינית איננה רק ישות תומכת טרור, כי אם ישות טרוריסטית, דבר שהוא ידוע לנו כל הזמן, וערפאת עומד בראש ארגון הטרור הגדול ביותר בעולם, והוא פשוט מנהיג כנופיות של מרצחים נתעבים.

חיים דרוקמן: גברתי היושבת-ראש, איך אפשר להתייחס ברצינות להחלטות ממשלת ישראל, אם יומיים בלבד אחרי החלטת הממשלה המגדירה את הרשות הפלסטינית כישות תומכת טרור חידשה הממשלה את המגעים עם רב-המרצחים ערפאת באמצעות שר החוץ ונתנה לו צ'אנס של 12 שעות?

חיים דרוקמן: האם ממשלת ישראל נמצאת במצב של התמכרות לערפאת והיא איננה יכולה להינתק ממנו?

חיים דרוקמן: האם לא הספקנו בשנה ורבע האחרונה, שבה ערפאת מנהל ממש מלחמה נגדנו, שבה נרצחו כ-230 יהודים ונפצעו עוד מאות אנשים, לדעת שכשהוא נקלע למצוקה הוא מבטיח כל מיני הבטחות ומכריז כל מיני הכרזות ומובן שאיננו עומד בהן?

חיים דרוקמן: התנסינו בזה מאז הסכם אוסלו האומלל, ובמיוחד בשנה ורבע האחרונה, האם זה לא הספיק לנו?

חיים דרוקמן: גברתי היושבת-ראש, בשנה ורבע האחרונות מתנהלת נגדנו מלחמה עקובה מדם, שבה משתפים פעולה כל ארגוני הטרור, ה"פתח", ה"חמאס", "הג'יהאד האסלאמי" ו"החזית העממית", לרבות מנגנוני הביטחון של ערפאת.

חיים דרוקמן: יתירה מזאת, מופעלות חוליות משותפות של כל הארגונים.

חיים דרוקמן: ההחלטות על חלק גדול מהפיגועים מתקבלות בהנהגה הקרויה "הכוחות הלאומיים האסלאמיים", שמאגדת 14 פלגים פלסטיניים, מה"פתח" עד "הג'יהאד האסלאמי".

חיים דרוקמן: על ממשלת ישראל להטיל על צה"ל להילחם בארגוני הטרור מלחמת חורמה ולמגר לחלוטין את תשתית הטרור.

חיים דרוקמן: זוהי שעת אמת, על ממשלת ישראל להתעשת ולפעול בנחישות ובנחרצות למוטט את הרשות הפלסטינית, מתוך ידיעה ברורה שמדובר בישות טרוריסטית.

נעמי חזן: תודה.

חיים דרוקמן: אני רוצה לסיים ולומר – – –

נעמי חזן: לא, אדוני, זמנך תם.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: חברת הכנסת מרינה סולודקין, ואחריה – חבר הכנסת עסאם מח'ול.

נעמי חזן: רבותי, את תורו של חבר הכנסת ליצמן איחרתי משום שהוא שב זה עתה מישיבה עם שר האוצר, ואני מתארת לעצמי שהיה להם הרבה על מה לדבר.

מרינה סולודקין: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה לומר לכם, שסיעת ישראל בעלייה לא תומכת בהצעות האי-אמון של המפלגות הערביות ושל מרצ מסיבות רבות.

מרינה סולודקין: אנחנו חושבים, שמדיניות הממשלה וראש הממשלה אריאל שרון היא מדיניות נכונה, יש בה מתינות והבלגה מספקות.

מרינה סולודקין: אני חושבת, שבמצב מאוד מסובך שכזה, ממשלת האחדות עושה כמיטב יכולתה כדי להגן על אזרחי מדינת ישראל כנגד הטרור.

מרינה סולודקין: שמעתי את הנאום של חברת הכנסת זהבה גלאון, שאמרה כי המפתח למדיניות הכלכלית הוא התהליך המדיני.

מרינה סולודקין: זה מאוד נכון, וזה דווקא מרקסיסטי, אבל היא צריכה גם לחשוב ולהתייחס לכך שמדיניות כלכלית היא גם מפתח למדיניות כללית גם ביחס לרשות הפלסטינית.

מרינה סולודקין: אני רוצה לומר לכם, שיושב-ראש הרשות, יאסר ערפאת, נכשל במדיניות הפנים.

מרינה סולודקין: הוא לא בנה מפעלים, לא בתי-מגורים לפליטים, הוא לא פיזר את מחנות הפליטים בשטח הרשות הפלסטינית, ולכן הוא נכשל.

מרינה סולודקין: ואני גם חושבת שאין לו ברירה, בכירים של הרשות הפלסטינית לקחו כסף מהאיחוד האירופי, ממדינת ישראל ומארצות אחרות והעבירו את הכסף הזה לא למטרות של התפתחות, לא לתוכניות ארוכות טווח, לא ללימודים של תלמידים פלסטינים, הם לקחו את הכסף הזה לכיס הפרטי שלהם.

מרינה סולודקין: ועכשיו, אחרי שמונה שנים הם צריכים לתת דין-וחשבון, לא לנו, לא למדינת ישראל, לא לקהילה הבין-לאומית, אלא לעם שלהם, ואין להם מה לומר.

מרינה סולודקין: יש ביטוי בשפה הרוסית, שאחרי המלחמה לא עושים חשבונות.

מרינה סולודקין: והתשובה של הרשות הפלסטינית על כל בעיות הפנים היא טרור ותסיסה נגד מדינת ישראל.

מרינה סולודקין: לכן אני וסיעת ישראל בעלייה נצביע נגד הצעת האי-אמון בראש הממשלה, ואנחנו תומכים בממשלת האחדות.

מרינה סולודקין: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך, גברתי.

נעמי חזן: חבר הכנסת עסאם מח'ול, ואחריו – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

עסאם מח'ול: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, הדיון הזה מתקיים ביום ציון זכויות האדם הבין-לאומי.

עסאם מח'ול: במובן הזה הדיון הזה הוא אקוטי וחשוב מאוד דווקא מהזווית הזאת של הפגיעה והרמיסה המתמשכת זה מעל 50 שנים של זכותו של העם הערבי הפלסטיני והתכחשות לעצם קיומן של זכויות לעם הזה, גם לאנשים כיחידים, כפרטים, וגם לעם כקולקטיב.

עסאם מח'ול: אני חושב שמסביב לזה היינו צריכים היום לשמוע את תשובותיה של הממשלה האומללה, שאנחנו תובעים ומבקשים להסיר את האמון בה, ובזה אנחנו מציעים להסיר את האמון מהמדיניות שהיא מייצגת תחת שתי כותרות בסיסיות שנוגעות לזכויות האדם ולזכויות העם הפלסטיני.

עסאם מח'ול: סיום הכיבוש ופירוק ההתנחלויות, סיום הכיבוש וסילוק המתנחלים, אלה שתי השאלות שעושות את ההבדל, אלה שתי השאלות שמהוות את שאלות המבחן לממשלה הזאת ולמדיניות שלה, ולהסתה הפרועה שניהל כאן השר נוה.

עסאם מח'ול: מדברים על העניין הזה בהאשמה גורפת, מסיחים את הדעת, עושים שטיפת מוח על טרור ועל רשות טרוריסטית ועל ראש הרשות ערפאת כטרוריסט.

עסאם מח'ול: מאז הגיעה הממשלה הזאת לשלטון יש בפניה מאבק אחד, כותרת אחת ויעד אחד להשיג, לעשות דה-לגיטימציה של כל מרכיב מהמרכיבים של פתרון מדיני ישראלי-פלסטיני.

עסאם מח'ול: הממשלה הזאת איננה מחפשת את הדרך לחסל את הטרור, אדרבה, היא רואה בטרור ובטרוריסטים בפועל בעלי-ברית שלה, בעל-ברית של המדיניות שלה ותירוץ טוב כדי לחסל כל אופציה מדינית שעומדת על הפרק.

נעמי חזן: חבר הכנסת מח'ול, זמנך תם.

עסאם מח'ול: הממשלה הזאת רואה בכל אופציה מדינית מכשול שצריך להסיר אותו מדרכה וצריך לחסל אותו, ולכן היא לא סובלת את יאסר ערפאת ואת הרשות הפלסטינית.

עסאם מח'ול: ואילו באמת יאסר ערפאת היה בן-לאדן – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת מח'ול, זמנך תם.

חיים כץ: – – –

עסאם מח'ול: אילו יאסר ערפאת היה בן-לאדן, ואילו הרשות הפלסטינית היתה ה"טליבאן", אז הממשלה הזאת היתה מרגישה נוח אתם והיתה מטפחת אותם.

נעמי חזן: חבר הכנסת מח'ול, תודה.

עסאם מח'ול: אני רוצה לסיים.

נעמי חזן: לא, לא.

נעמי חזן: אני ממש מצטערת.

נעמי חזן: אני מקפידה על שלושה דקות לדובר, אדוני.

נעמי חזן: אני כבר דקה מנסה להביא למשפט הסיום, לכן המשפט האחרון היה משפט הסיום שלך.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו – חבר הכנסת דוד לוי.

נעמי חזן: נתנו לי הנחיות בנשיאות להקפיד, ואם שמתם לב, אני עושה את זה בלי איפה ואיפה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש, ממשלה שאינה נוכחת, חברי כנסת נכבדים, מובן שלממשלה אין זמן להיות מיוצגת אפילו על-ידי שר מקשר, שר אחראי או שר תורן, מה שנקרא לזה, כי היא עסוקה בהרבה דברים אחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא עסוקה בכל מה שאפשר להגיד, חוץ מאשר לשמוע, אולי, את הקול השפוי מתוך הבית הזה, את אלה שמציעים אי-אמון בה, ובצדק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שמעתי את כבוד השר נוה, אנחנו שומעים את השרים הנכבדים, ואנחנו שומעים את הממשלה; לא רק שומעים, אנחנו רואים מה היא עושה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו רואים איך היא הורסת בתים, עוקרת מטעים, הורגת באנשים, בטף, בילדים, בכל האוכלוסייה, ואומרת, הצד האחר עושה טרור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם כאשר היא מחסלת, אומרים: לא, לא, זה סיכול נקודתי, לשון יפה כזאת, סיכול נקודתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל המאות שנהרגו היו פצצות מתקתקות, הרי זה רצפט, זה משפט קסם, כל פלסטיני שהורגים אותו או בלשון הממשלה רוצחים אותו, הוא טרוריסט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל לשלוח מטוסי 16-F ולשלוח טנקים, ולרצוח גם ילדים וגם טף וגם קטנים, הרי הרצח הזה הוא מכל הכיוונים, שלא יחשוב מישהו שהייתי מסכים שרצח יהיה גם בצד הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: את הרציחות חייבים לגדוע מהשורש, ואת שפיכות הדמים חייבים לעצור, ולממשלה הזאת אין תוכנית לעצור את זה, גם אין לה כוונות כמובן לעצור את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא רוצה לרכוב על הנמר הזה שנקרא טרור, שנקרא רציחות, כדי להגיע למטרה שלה, והמטרה שלה היא אחת ויחידה – לחסל כל סיכוי לשלום ולהידברות ולשפיות.

נעמי חזן: משפט מסכם, שלא תגיד שלא נתתי לך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חייב לומר עוד משפט אחד על העוני ועל זכויות האדם, שבימים אלה מציינים אותם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הממשלה הזאת, כפי שהיא נכשלת גם בתחום המדיני ואין לה שום תוכנית מדינית, היא גם נכשלת שבעתיים גם בתחום העוני וגם בתחום זכויות האדם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי הדברים כל כך שלובים, כל כך תלויים זה בזה, שאי-אפשר לעשות את זה בלי לעשות את הצד האחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, גברתי.

נעמי חזן: אני מאוד מודה לך.

נעמי חזן: חבר הכנסת דוד לוי, ואחריו – חבר הכנסת חיים כץ.

נעמי חזן: חבר הכנסת לוי, תתחשב בעובדה שאתה המבחן שלי היום.

דוד לוי: רשמתי לפני את פנייתך ואכבד אותה, גברתי היושבת-ראש.

דוד לוי: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, סיעתנו – סיעת גשר – לא תתמוך בהצעת האי-אמון.

דוד לוי: לא שיש לנו אמון בממשלה הזאת, כי אם להיפך.

דוד לוי: אני חושב שהיא נכשלה בכל מה שהיא טיפלה בו עד היום – אם בעניין הבטחת הביטחון האישי לאזרחי ישראל, אם בעניין המדיני ואם בעניין הכלכלי-החברתי.

דוד לוי: קשה להבין מה מניע את הממשלה הזאת מלבד הרצון העז להישאר על כנה, ובכל מחיר.

דוד לוי: תופעה מדהימה שהעולם – ואנחנו בתוכו – שומעים את הקולות הבוקעים מהממשלה הזאת, ואני מדבר על קולות כי יש קולו של ראש הממשלה ויש קולו של שר החוץ; הם שני קולות שונים וחיים בכפיפה אחת.

דוד לוי: רק לפני ימים אחדים מודיע שר החוץ של מדינת ישראל שאין לתוכנית שרון שום סיכוי, והעולם שומע – זה כמו בסיפור או בפרודיות הידועות – והחתול אוכל ושומע.

דוד לוי: ואיש לא קם ואיש אינו שואל איך זה מתקבל.

דוד לוי: כך גם בציטטה מריאיון השבוע בטלוויזיה, לא פחות ולא יותר – גם אם יסולק ערפאת, הרי שאנשים אלה לא מעוניינים לא בפשרה ולא בפשרה טריטוריאלית ולא בשום הסדר, זו רק אמתלה.

דוד לוי: ואם כך מדבר שר חוץ של מדינת ישראל, אז מה יאמרו האחרים מסביב לנו, בתוכנו, בעולם כולו.

דוד לוי: לכן, בגישה הזאת נחלשת עמדת ישראל, איננה מובנת.

דוד לוי: אני חושב שכל יום זה נזק נוסף לישראל.

דוד לוי: אומנם, אפשר לקבל סימפתיה ותמיכה כאשר נופלים בנינו ונשפך דמנו, הדברים ידועים, לפעמים אפילו זה עובר את גדות הסימפתיה, אבל לאחר מכן ישאלו אותנו מה עמדתכם – ואין תשובה.

נעמי חזן: חבר הכנסת לוי.

דוד לוי: אני מסיים.

דוד לוי: אין תשובה.

דוד לוי: כך בכל נושא מוסיף עוד שר החוץ ואומר – אין לישראל עמדה משום שיש חשש להכריע בעמדה.

דוד לוי: דבר כזה, אין לו אח ורע בשום מקום בעולם.

דוד לוי: כך גם – ואני מסיים – בעניין של התקציב.

דוד לוי: מגישים לנו תקציב – תקציב שיש עליו ויכוח – וקואליציה של 80 לא הצליחה אפילו לגייס 40 חברי כנסת, כי חמישה מהמפד"ל, מהאופוזיציה – וטעמם עמם – תמכו – –

נעמי חזן: חבר הכנסת לוי.

דוד לוי: – – אבל הנה – אני אמרתי, אסיים במשפט הזה – בגלל הקושי וחוק ההסדרים, מצאה הממשלה אליבי לקחת את התקציב ולומר: סליחה, טעינו, כל אלה אשר הזהירו שהתקציב לא מבוסס על ריאליה בעצם צדקו, אנחנו נתקן את התקציב, יביאו תקציב אחר.

דוד לוי: רק בממשלה כזאת אפשר לראות, לשמוע ולחיות פארסות שכאלה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: תיקו בין חבר הכנסת מח'ול וחבר הכנסת לוי.

נעמי חזן: חבר הכנסת חיים כץ, אחריו – חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי.

נעמי חזן: הובא לידיעתי, שסיעת שינוי ביקשה לאחר את הדובר, ועל כן אני אתן לחבר הכנסת בריילובסקי, בשם סיעת שינוי.

גדעון עזרא: ואחר כך הצבעה?

נעמי חזן: לא, יש לי עוד רשימה, אבל ההצבעה תהיה בערך בעוד עשר דקות, אדוני.

חיים כץ: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אנחנו נמצאים בתחילתו של חג החנוכה, חג הנסים, ואנחנו צריכים להגיד: שהחיינו וקיימנו והגיענו לזמן הזה, שממשלת ישראל התעוררה ורואה ב"ג'יהאד האסלאמי" וברשות הפלסטינית ארגוני טרור.

חיים כץ: סוף כל סוף, אחרי כל כך הרבה זמן.

חיים כץ: שמעתי פה את חבר הכנסת דהאמשה, שמעתי את עסאם מח'ול, ראיתי גם את ההתנהגות – אילו טענות, איך פוגעים בפלסטינים.

חיים כץ: הדם של הילדים שלנו הפקר, אף אחד לא מדבר, דמם מותר, אנחנו מתנצלים, אנחנו מסכנים.

חיים כץ: ראיתי את ההתנהגות כשמופיע חבר הכנסת דרוקמן – המתנחל – ואומרים לו לרדת מהדוכן, הוא יורד.

חיים כץ: כשאומרים לעסאם מח'ול – הוא משתלט: מה פתאום, מה פתאום, יש לו עוד משפט.

חיים כץ: זכות מקבלים – – –

נעמי חזן: אתה יודע שמה שאתה אומר מחייב עכשיו.

חיים כץ: לא, אני ראיתי בדיוק את ההתנהגות – ראיתי איך דרוקמן התנהג, המתנחל הגדול, וראיתי את עסאם מח'ול הנכבש, המסכן הזה – איך הוא עומד בשביל עוד איזו מלה נגד מדינת ישראל, אחד שמתפרנס מהמדינה הזאת, שנשלח לייצג ערבים, והוא לא מייצג ערבים.

חיים כץ: הוא לא דואג לחינוך של הערבים והוא לא דואג לתשתיות של הערבים.

חיים כץ: הוא דואג לרוצחים, לפלסטינים, שמזמן – מזמן – הגיע הזמן לעשות עם זה סוף.

חיים כץ: ואני מקווה שנלמד מהאמריקנים ומה שהם עושים באפגניסטן אנחנו נעשה פה למי שקם לפגוע בילדים שלנו – רק כיוון שהם יהודים, רק כיוון שהם ישראלים – בלי הבחנה, בלי הסתכלות, בלי שום דבר.

חיים כץ: שולחים אותם לקבל את הבתולות בשמים, השהידים – 72 בתולות מחכות.

חיים כץ: מספיק, הגיע הזמן שממשלת ישראל תתעורר ותלך באגרוף, כי אחרת הם לא מבינים, ואני מקווה שהשלום יחזור לשכון בבית הזה.

חיים כץ: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לחבר הכנסת כץ.

נעמי חזן: חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי, בבקשה, ואחריו – נציג הבחירה הדמוקרטית; ואם הוא לא יהיה – חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

ויקטור בריילובסקי: תודה.

ויקטור בריילובסקי: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, באמת אנחנו רואים עכשיו התקפת טרור חסרת תקדים נגד מדינת ישראל, ומה צריכה להיות התגובה שלנו, התגובה של חברי הכנסת בסיטואציה כזאת?

ויקטור בריילובסקי: לתמוך בממשלה ובמאבק שלה נגד הטרור ולא להציע אי-אמון, אבל כנראה מישהו עושה אחרת.

ויקטור בריילובסקי: אנחנו מבינים שאנחנו צריכים להגיע להסכם עם הפלסטינים, אבל היום זה נראה בלתי אפשרי.

ויקטור בריילובסקי: לפני שנה וחצי ברק הציע לפלסטינים לחתום הסכם קבע עם ויתורים נרחבים, ואפילו אם הפלסטינים לא היו מסכימים עם ההצעות האלה – היתה אפשרות להמשיך את המשא-ומתן, להגיע עם רצון טוב משני הצדדים להסכם קבע, ואם לא – לאיזה הסכם ביניים ולדחות את הסכם הקבע לכמה זמן.

ויקטור בריילובסקי: אבל במקום זה קיבלנו אינתיפאדה, והמצב הידרדר לתוהו ובוהו אחרי גל של טרור שהתחיל בו יאסר ערפאת.

ויקטור בריילובסקי: עכשיו אנחנו צריכים לדבר קצת על ההיסטוריה של הבעיה הזאת.

ויקטור בריילובסקי: אנחנו נכנסנו לשטחים במלחמת ששת הימים, וזאת היתה מלחמת הגנה עצמית של מדינת ישראל.

ויקטור בריילובסקי: אחר כך עשינו מאמצים יוצאים מן הכלל להגיע להסכם.

ויקטור בריילובסקי: צריך להזכיר את אוסלו א', אוסלו ב', "וואי פלנטיישן", הצעות קמפ-דייוויד, והיה רושם שאנחנו לאט לאט מתקרבים לפתרון קבע.

ויקטור בריילובסקי: אבל ערפאת בחר בדרך אחרת, ועכשיו רוב הציבור במדינת ישראל פשוט לא מאמין שערפאת רוצה להגיע להסכם של שלום.

ויקטור בריילובסקי: זאת אומרת שעכשיו אנחנו מאוד מאוד רחוקים מהסכם כזה, וזה חבל מאוד.

ויקטור בריילובסקי: סיעת שינוי מתנגדת להצעת האי-אמון.

ויקטור בריילובסקי: תודה.

נעמי חזן: אני מודה לחבר הכנסת בריילובסקי.

נעמי חזן: נציג הבחירה הדמוקרטית – לא נמצא.

נעמי חזן: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, ואחריו – נציג בל"ד, ואם לא יהיה – נציג התנועה הערבית להתחדשות, ואם הוא לא יהיה – אחרון הנואמים – – –]

מיכאל קליינר: – – – מגיש את האי-אמון.

נעמי חזן: אחרון הנואמים – חבר הכנסת מיכאל קליינר.

נעמי חזן: בבקשה.

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, לצערי הרב, ממשלת ישראל אינה מעוניינת בהפסקת האלימות בין שני העמים.

מוחמד כנעאן: לדעתי, ההיפך הוא הנכון.

מוחמד כנעאן: היא מזמינה פיגועים, כשמדיניות החיסולים נמשכת, כשמדיניות ההשפלות במחסומים נמשכת, כשמדיניות הרס הבתים והמטעים נמשכת, כשמדיניות ההתנחלויות נמשכת, כשמדיניות הכיבוש נמשכת – – –

נסים דהן: גם הפיגועים נמשכים.

מוחמד כנעאן: הפיגועים יימשכו.

מוחמד כנעאן: כשכל זה נמשך, לצערי הרב, אנחנו לא נוכל לעצור ולמנוע פיגועים.

גדעון עזרא: מי זה אנחנו?

מוחמד כנעאן: מדינת ישראל.

נעמי חזן: אנחנו מדינת ישראל, אדוני.

גדעון עזרא: חשבתי שלא שמעתי טוב.

נעמי חזן: שמעת טוב ונכון.

מוחמד כנעאן: מדינת ישראל לא תוכל למנוע פיגועים לא בצפון, לא במרכז ולא בירושלים.

מוחמד כנעאן: על כן, גברתי היושבת-ראש, ההתקפות על משרדי הרשות השונים – על הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, על לשכת משרד הפנים ועל לשכות אחרות שנותנות שירותים לאזרחים, שירותים יומיומיים – מוכיחות מעל לכל ספק, שממשלת ישראל לא מתכוונת לפגוע כהוא-זה באלה שהיא מגדירה אותם כמפגעים, המתאבדים, אלא להיפך, היא פוגעת בסיכוי האחרון לשלום, היא פוגעת ברשות הפלסטינית, היא פוגעת ביושב-ראש ערפאת.

מוחמד כנעאן: ההוכחה לכך היא הפגיעה במטוסים האישיים שלו.

מוחמד כנעאן: זה מראה את הנקמה ואת האי-שפיות שממשלת ישראל התגלתה בהן.

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, ממשלת ישראל כנראה רוצה שהרשות הפלסטינית תהיה בת-ערובה בידה.

מוחמד כנעאן: על כן, גברתי היושבת-ראש, אני קורא מעל דוכן זה לממשלת ישראל לתת צ'אנס לשלום, צ'אנס לשליחות הגנרל זיני, ולאפשר לשני צוותי המשא-ומתן להצליח במשימתם.

מוחמד כנעאן: אנחנו נעזור להם ונפסיק להטיף מוסר לאותם צוותים בעיתונות ובתקשורת.

נעמי חזן: תודה רבה לך, אדוני.

נעמי חזן: נציג בל"ד – לא נמצא.

נעמי חזן: על כן – אחרון הנואמים, חבר הכנסת מיכאל קליינר.

נעמי חזן: אחריו נעבור להצבעה.

נעמי חזן: חבר הכנסת קליינר, שלוש דקות.

מיכאל קליינר: גברתי היושבת-ראש, החלטת הממשלה להכריז על הרשות הפלסטינית כעל רשות טרור היא החלטה ריקה מתוכן כל עוד ערפאת יושב לבטח ברמאללה.

מיכאל קליינר: ממשלת ישראל מציבה בראש רשימת המבוקשים שלה כל פעם כוכב חדש.

מיכאל קליינר: רק את נותן הפקודה, יאסר ערפאת, היא משאירה מחוץ לרשימה.

מיכאל קליינר: היינו יכולים לסכל הרבה פיגועים אם היינו מטפלים בראש הנחש, בנותן הפקודות, במי שאחראי מעשית ומוסרית לכל הפיגועים.

מיכאל קליינר: במקום זה, שולחת ממשלת ישראל לערפאת צפירות הרגעה שלא ידאג, שישראל לא מתכוונת לפגוע אפילו בקצה החוט של הכאפייה שעל הראש שלו, וזו טעות חמורה.

מיכאל קליינר: אני רוצה להזכיר לכולם, שהמלחמה היחידה שארצות-הברית הפסידה בה היתה מלחמת וייטנם.

מיכאל קליינר: ארצות-הברית ניצחה בהרבה קרבות בווייטנם.

מיכאל קליינר: ארצות-הברית ניצחה ברוב הקרבות בווייטנם, אבל היא הפסידה במלחמה כולה, בין השאר, כי מנהיג צפון-וייטנם הו-צ'י-מין ישב לבטח בהאנוי ויכול היה להתארגן באין מפריע לכיבוש דרום-וייטנם.

מיכאל קליינר: גם הרמטכ"ל, גם ראש הממשלה חוזרים ואומרים, שלא רק שערפאת לא מסכל פיגועים, אלא למעשה הוא זה ששולט בהם, הוא זה שמכוון אותם, הוא זה שנותן את הפקודות.

מיכאל קליינר: הוא זה שרתם את ה"חמאס" ו"הג'יהאד האסלאמי" לפיגועים בתוך מדינת ישראל.

מיכאל קליינר: וכשזה לא הספיק לו, הורה ל"תנזים", ל"פתח" שבראשותו, להצטרף לחגיגת הפיגועים.

נעמי חזן: חבר הכנסת ויצמן שירי.

נעמי חזן: חבר הכנסת זאב בוים.

נעמי חזן: חברת הכנסת גלאון, אותך אני לא רואה אבל את קולך אני שומעת.

נעמי חזן: תמשיך, אדוני, עוד 15 שניות.

מיכאל קליינר: לאור זאת, אי-אפשר להבין מדוע ממשלת ישראל אינה עוצרת, מגרשת או מיירטת את ערפאת, ובמקום זה היא דואגת להרגיע אותו ולהבטיח לו שלא תיפול שערה משערות פניו ארצה.

מיכאל קליינר: אני חוזר וקורא לממשלה לא להסתפק בהצהרות מילוליות אלא ליצוק בהן תוכן, לכבוש מחדש את כל שטחי ארץ-ישראל שנמסרו לערפאת, לחסל את מנגנוני הטרור בראשותו, להחרים את הנשק ולעשות "סדר פסח" ברשות.

מיכאל קליינר: האופק המדיני שלנו הוא לא מדינה פלסטינית ולא הפרדה – שני מקסמי שווא חדשים מבית-היוצר של השמאל.

מיכאל קליינר: האופק המדיני שלנו הוא החזרת המצב לקדמותו, כפי שהיה לפני אוסלו.

מיכאל קליינר: תודה רבה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנחנו נעבור לשלוש ההצבעות על הצעות האי-אמון.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אני מבקשת לשבת.

נעמי חזן: ההצבעה הראשונה – על הצעת סיעת מרצ להביע אי-אמון בראש הממשלה.

נעמי חזן: מי בעד האי-אמון ומי נגד – ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת מרצ להביע אי-אמון בראש הממשלה – 15 נגד – 29 נמנעים – 1 הצעת סיעת מרצ להביע אי-אמון בראש הממשלה לא נתקבלה.

נעמי חזן: רוב של 30 מתנגדים לעומת 15 תומכים ונמנע אחד – אני קובעת שהצעת האי-אמון נפלה.

אלי בן-מנחם: תגידי של מי הקול הנוסף.

נעמי חזן: הקול הנוסף של יושב-ראש הכנסת.

נעמי חזן: אנחנו מצביעים על הצעת סיעת חד"ש להביע אי-אמון בראש הממשלה.

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעת חד"ש להביע אי-אמון בראש הממשלה – 14 נגד – 33 נמנעים – אין הצעת סיעת חד"ש להביע אי-אמון בראש הממשלה לא נתקבלה.

נעמי חזן: רוב של 34 מתנגדים לעומת 14 תומכים, אין נמנעים.

נעמי חזן: אני קובעת שגם הצעת אי-אמון זו נפלה.

נעמי חזן: אני לא יכולה, בהצבעות אי-אמון, להוסיף, למעט את קולו של יושב-ראש הכנסת.

נעמי חזן: הצבעה שלישית, רבותי, של הצעת סיעת תע"ל להביע אי-אמון בראש הממשלה.

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעת תע"ל להביע אי-אמון בראש הממשלה – 18 נגד – 36 נמנעים – אין הצעת סיעת תע"ל להביע אי-אמון בראש הממשלה לא נתקבלה.

נעמי חזן: רוב של 37 מתנגדים, לרבות יושב-ראש הכנסת, לעומת 18 תומכים, אין נמנעים.

נעמי חזן: אני קובעת שגם הצעת אי-אמון זו נפלה.

נעמי חזן: חברי הכנסת, סדר-היום לא תם.

נעמי חזן: יש עוד שתי הצבעות.

נעמי חזן: נמשיך בסדר-היום.

נעמי חזן: הנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 35).

נעמי חזן: חברת הכנסת יעל דיין תסכם את הדיון בקצרה ונעבור להצבעה בקריאה ראשונה.

נעמי חזן: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

נעמי חזן: אדוני, בבקשה.

ד' לב: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת: לקריאה ראשונה – הצעות חוק של חברי הכנסת מטעם ועדת העבודה והרווחה: הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון מס' 13) (עבודה ומנוחה שבועית), התשס"ב–2001; הצעת חוק הגנת השכר (תיקון מס' 20) (תביעה לתשלום שכר מולן בידי ארגון עובדים), התשס"ב–2001; הצעת חוק העסקת עובדים על-ידי קבלני כוח-אדם (תיקון מס' 3) (שפת החוזה), התשס"ב–2001; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 16) (שירותי רפואת שיניים לבעלי מום מולד בלב), התשס"ב–2001; הצעת חוק הקמת בית-חולים באשדוד (תיקוני חקיקה), התשס"ב–2001; הצעת חוק לפיתוח הנגב והגליל (תיקוני חקיקה), התשס"ב–2001; הצעת חוק חינוך מיוחד (תיקון מס' 6) (שילוב ילדים בעלי צרכים מיוחדים במסגרות רגילות), התשס"ב–2001; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון מס' 6) (מוסדות חינוך מוכרים לא רשמיים), התשס"ב–2001; הצעת חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת (הוראת שעה) (הארכת תוקף מס' 3), התשס"ב–2001.

ד' לב: לקריאה שנייה וקריאה שלישית – הצעת חוק רשות הנמלים והרכבות (תיקון מס' 11), התשס"ב–2001, שהחזירה ועדת הכספים; הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 5), התשס"ב–2001, שהחזירה ועדת החוץ והביטחון.

ד' לב: תודה.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: אשמח גם אם תצלצל כי יש לנו עוד שתי הצבעות.

נעמי חזן: אלימות כלפי בן זוג), התשס"ב–2001

נעמי חזן: הנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 35) (משך הטיפול בעבירת מין או אלימות כלפי בן זוג), התשס"ב–2001.

נעמי חזן: חברת הכנסת יעל דיין, בבקשה.

יעל דיין: כבוד היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מבקשת בשיא הקיצור לסכם את הדיון.

יעל דיין: אני רוצה להזכיר לכם, כדי שלא תימצאו לא יודעים על מה אתם מצביעים, שהחוק שהגענו להסכמה עליו מקצר את ההליכים בתיקים שהנושא שלהם הוא אלימות במשפחה.

יעל דיין: הוא קוצב זמן לחקירת המשטרה במקרה של אלימות.

יעל דיין: הוא קוצב זמן לתהליך של התביעה של הפרקליטות, והוא קוצב זמן, סוף-סוף, לבתי-המשפט ומגביל אותם בשאלה, כמה זמן יכול לעבור מהגשת התלונה במשטרה, מהגשת התיק בפרקליטות ועד קביעת גזר-הדין.

יעל דיין: לצערי, בגלל המציאות, אנחנו שמים את כל המערכות האלה בסד במקרים שנוגעים לאלימות במשפחה.

יעל דיין: יש הסכמה של ועדת החוקה, חוק ומשפט לאשר את החוק הזה, כפוף, כמובן, להסכמים על עלותו.

יעל דיין: החוק מוצג כאן לקריאה ראשונה, והוא יעבור לוועדת החוקה, חוק ומשפט, להמשך הדיון.

יעל דיין: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לחברת הכנסת יעל דיין.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 35) (משך הטיפול בעבירת מין או אלימות כלפי בן זוג), התשס"ב–2001.

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 26 נגד – 1 נמנעים – 1 \

נעמי חזן: ההצעה להעביר את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 35) (משך הטיפול בעבירת מין או אלימות כלפי בן זוג), התשס"ב–2001, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

נעמי חזן: רוב של 26 תומכים, מתנגד אחד, נמנע אחד.

נעמי חזן: אני קובעת, שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, והיא מוחזרת בזאת לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

נעמי חזן: סליחה, אני מוסיפה למניין את קולו בעד של חבר הכנסת אברהם בורג, יושב-ראש הכנסת.

נעמי חזן: חברי הכנסת, הסעיף האחרון על סדר-יומנו: החלטה בדבר תיקון טעות בחוק מידע גנטי, התשס"א–2000.

נעמי חזן: יושבת-ראש ועדת המדע – בבקשה, גברתי.

נעמי חזן: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, בהתאם לסעיף 10(א) לפקודת סדרי השלטון והמשפט, 1948, אני מבקשת בזאת מהכנסת להחליט בדבר תיקון טעות טכנית אשר נפלה בסעיף 51 לחוק מידע גנטי, התשס"א–2000.

נעמי חזן: מוצע לתקן טעות זו ולקבוע בסעיף 51, כי תוקפו של סעיף 30(ד) לחוק, ולא של סעיף 30(ג) לחוק, הוא שלוש שנים מיום פרסומו של החוק.

נעמי חזן: אני פשוט פונה אל חברי וחברות הבית ומבקשת מהם לתת אמון בוועדת המדע שבדקה את הנושא היטב.

נעמי חזן: זה תיקון טכני ולא מהותי.

נעמי חזן: מי שמעוניין בפירוט – בהמשך.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לחברת הכנסת מאור.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על ההחלטה בדבר תיקון טעות בחוק מידע גנטי, התשס"א–2000.

נעמי חזן: חברי הכנסת, ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 5 בעד ההחלטה – 15 נגד – אין נמנעים – אין ההחלטה בדבר תיקון טעות בחוק מידע גנטי, התשס"א–2000, נתקבלה.

נעמי חזן: 15 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נעמי חזן: אני קובעת שתיקון הטעות אושר.

נעמי חזן: חברי הכנסת, תם סדר-יומנו.

יהודית נאות: כל הכבוד, בדיוק בשעה 16:00.

נעמי חזן: תם סדר-יומנו.

נעמי חזן: הישיבה הבאה של הכנסת – מחר, יום שלישי, בשעה 14:00.

נעמי חזן: חברי הכנסת, חג שמח.

נעמי חזן: ישיבת הכנסת נעולה.