ישיבת מליאה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 354, 2002-11-12 00:00

נעמי חזן: אני פותחת את ישיבת הכנסת.

נעמי חזן: היום יום שלישי, ז' בכסליו התשס"ג, 12 בנובמבר שנת 2002.

נעמי חזן: חברי הכנסת, בשעות אלה מובאת למנוחות חברת הכנסת לשעבר אסתר רזיאל-נאור, שנפטרה אתמול.

נעמי חזן: אבקש לקום לדקת דומייה לזכרה.

נעמי חזן: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרה של המנוחה.

נעמי חזן: )

נעמי חזן: תודה, ניתן לשבת.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אחד אחד, כמו אורות שכבו, מסתלקים מנוף חיינו חברי הכנסת הראשונה, שהיתה כמו מושב הסנהדרין של מדינת ישראל המתחדשת.

נעמי חזן: אתמול הלכה לעולמה חברת הכנסת לשעבר אסתר רזיאל-נאור, שליוותה את בית-הנבחרים שלנו מיומו הראשון ועד לפרישתה בכנסת השביעית.

נעמי חזן: אסתר רזיאל-נאור נטלה חלק בדרמה ההיסטורית הגדולה והמרתקת שקדמה לתקומתה של מדינת ישראל.

נעמי חזן: כחברה במפקדת ארגון האצ"ל השתתפה באירועים רבים בתקופת המאבק וליוותה את הארגון הצבאי הלאומי מצעדיו הראשונים ועד לפירוקו לאחר קום המדינה.

נעמי חזן: אסתר הביאה מבית אבא מטען ציוני מופלא והקרבה רבה.

נעמי חזן: בהיותה במחתרת בקע קולה כשדרנית רדיו חשאי, כשדיווחה על מבצעי האצ"ל.

נעמי חזן: הבולשת הבריטית, שהתחקתה על עקבותיה, גילתה בביתה את המשדר הנייד ואסרה אותה.

נעמי חזן: פעם שנייה הושלכה לכלא לאחר הפיצוץ במלון "המלך דוד" בירושלים.

נעמי חזן: בכנסת היתה אסתר רזיאל-נאור נציגה מסורה של סיעת חרות, ולימים גוש חרות-ליברלים.

נעמי חזן: כמורה וכמחנכת האמינה בפוטנציאל האדיר הטמון בחינוך, וכחברת ועדת החינוך והתרבות של הכנסת הקדישה את פעילותה במשך שנים רבות למען קידומו.

נעמי חזן: אסתר רזיאל-נאור חשה כי מוטלת עליה חובה לצאת למסע הסברה שעניינו התפקיד החשוב שיש לחינוך ולהשכלה בהישגי המדינה והחברה, וכך נהגה.

נעמי חזן: אני שולחת מדוכן הכנסת את תנחומינו העמוקים לילדיה אפרת ואריה ולבני המשפחה החסרים אותה מאוד.

נעמי חזן: יהי זכרה ברוך.

נעמי חזן: הודעה למזכיר הכנסת.

אריה האן: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק לתיקון פקודת מחלות בעלי-חיים (מס' 3), התשס"ג–2002; הצעת חוק להגנת חיית הבר (תיקון מס' 6), התשס"ג–2002; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 59), התשס"ג–2002; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 134), התשס"ג–2002; הצעת חוק התאגידים הביטחוניים (הגנה על אינטרסים ביטחוניים), התשס"ג–2002.

אריה האן: לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת:

אריה האן: הצעת חוק לתיקון פקודת הבטיחות בעבודה (מס' 5) (דרגנוע), התשס"ג–2002, של חבר הכנסת אמנון כהן.

אריה האן: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 14), התשס"ג–2002, שהחזירה הוועדה לקידום מעמד האשה.

אריה האן: עוד אודיעכם על תיקון טעויות: בהצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 14), התשס"ג–2002, נספח מס' 3162, של חברת הכנסת יהודית נאות וקבוצת חברי הכנסת, שהונחה ביום אתמול על שולחן הכנסת מטעם ועדת הפנים ואיכות הסביבה, במקום תיקון מס' 14 – יבוא בהצעת החוק תיקון מס' 15.

אריה האן: וכן בהצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 54), התשס"ג–2002, נספח מס' 3080, של חבר הכנסת נחום לנגנטל, שאף היא הונחה ביום אתמול על שולחן הכנסת, במקום תיקון מס' 54 להצעת החוק – יבוא תיקון מס' 56.

אריה האן: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנאומים בני דקה.

נעמי חזן: מי שרוצה, שיצביע.

נעמי חזן: אם כך, אני אתחיל עם חבר הכנסת אליעזר כהן.

אליעזר כהן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, לאחר מקרה הרצח המזעזע שקרה במצר שלשום, שמענו שהמנהיגות הפלסטינית אומרת שלא היתה כוונה לפגוע ביישוב הזה.

אליעזר כהן: אני רוצה להבין, באיזה יישוב היתה כוונה לפגוע, במונגוליה?

אליעזר כהן: לקח לראש הממשלה שנה מאז פרצה האינתיפאדה כדי לקלוט שזו מלחמה.

אליעזר כהן: לפני זה קראו לזה "טרור" ו"פעולות איבה".

אליעזר כהן: לקח להם שנה לקלוט שזו מלחמה.

אליעזר כהן: השבוע אמר ראש הממשלה שפוגעים בכל יישוב ובכל מקום בישראל.

אליעזר כהן: עכשיו ההנהגה הפלסטינית התעוררה ואמרה שלא התכוונה לפגוע ביישוב – חס וחלילה, כי מדובר בקיבוץ.

אליעזר כהן: הם יצטרכו ללמוד שהם לא יפגעו באף יהודי באף יישוב בארץ-ישראל, וזה יגיע בקרוב.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

אבשלום וילן: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, במסגרת דקה, אני רוצה לחרוג ממנהגי ולגעת קצת בנעשה במעצמות זרות, קרי מפלגה שיש לה עבר היסטורי מפואר ולא הרבה מנדטים בכנסת הנוכחית; כוונתי למפד"ל.

אבשלום וילן: אני קורא ושומע בעיתונים על הניסיון לקחת אותה לתוך זרועות הימין הקיצוני, תוך מחטף גנרלי של מפקד סיירת גולני לשעבר, שגם על תפקודו באי-אלו אירועים מלחמתיים אני מוכן לדון בנפרד.

אבשלום וילן: אבל כנסת ודמוקרטיה זה לא צבא ולא מלחמה.

אבשלום וילן: לי יש הרבה מאוד חילוקי דעות עם חברי כנסת מהמפד"ל, אבל יש שורה ארוכה מאוד של נושאים, רבים ומגוונים, שאנחנו משתפים בהם פעולה.

אבשלום וילן: אני חושב שזו דוגמה יפה, שעל אף חילוקי דעות מדיניים ניתן בהרבה מאוד נושאים אחרים לעבוד במשותף.

אבשלום וילן: לצערי, מישהו שהמפלגה הזאת ניתנה לו על כפיים, כנראה מנסה לחטוף אותה לעברי פי פחת, ואני מציע שהכנסת כולה תתלכד ותביע שאט נפש מכך.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו – חבר הכנסת יהודה גלעד.

יורי שטרן: למה אתה מתערב בעניינים פנימיים של המפד"ל?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אכן מזעזע לשמוע כל יום סיפור חדש על שפיכות דמים, על רציחות ועל הריגות בארצנו ובמקומותינו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא נתרגל לזה ולא צריך להתרגל לזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נגנה את זה, אבל יחד עם הגינוי נאמר עוד מלה אחת – איך לצאת מזה; לא על-ידי יותר כוח ולא על-ידי יותר שפיכות דמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חייבים לשים לעניין הזה קץ על-ידי מדיניות שפויה, מדיניות של הכרה באחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: די לשפיכות הדמים בשני הצדדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רוצה לעשות איזונים ולומר איפה נרצחו יותר ואיפה נרצחו פחות ואיפה נשפך יותר דם, מי אחראי ומי לא אחראי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הגיע הזמן שאלה שבידם הכוח ובידם הכיבוש ובידם היכולת – ממשלת ישראל, היא שתאמר "כן" לשלום; בוא, הצד הפלסטיני, נדבר איך יוצאים מכל המצב הזה בשפיות ולא על-ידי יותר רציחות ויותר שפיכות דמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת יהודה גלעד, ואחריו – חבר הכנסת זבולון אורלב.

יהודה גלעד: הפיתוי הוא להמשיך בכיוון הדברים שעליהם דיבר חבר הכנסת וילן.

יהודה גלעד: אני לא אדבר על הציונות הדתית.

יהודה גלעד: כולנו ליווינו יחד עם קיבוץ מצר, לפחות בלבנו, את הרוגי התקפת הטרור הנפשעת הזאת, ואני רוצה לומר על זה משהו.

יהודה גלעד: יש שני מודלים אפשריים של תגובה כאשר פוגשים מחזה נורא כזה, נתעב כזה.

יהודה גלעד: אם אנחנו מתמודדים עם חיות אדם כאלה, שאלה הערכים המוסריים שלהם, יש אפשרות שהתגובה תהיה – אולי אין מקום לא למוסר ולא לכללים ולא להגבלות.

יהודה גלעד: זאת תגובה מסוכנת.

יהודה גלעד: יש אפשרות אחרת, והיא להילחם ברשע בכל הכוח, ועם זאת לזכור את מוסר הלחימה שלנו, של תורת ישראל.

יהודה גלעד: בפרשה קראנו שיעקב, לפני הפגישה עם עשיו, מכין את עצמו.

יהודה גלעד: כתוב: "ויירא יעקב מאד ויצר לו".

יהודה גלעד: אומרים חז"ל: ויירא – שמא ייהרג, ויצר לו – שמא יהרוג.

יהודה גלעד: צריך להיות מסוגלים להילחם בכל הכוח נגד הרשע, ועם זאת להדגיש את הפער המוסרי בינינו לבינם ולזכור שזאת התורה, תורת הלחימה של עם ישראל.

נעמי חזן: אני מודה לך מאוד.

נעמי חזן: חבר הכנסת זבולון אורלב, ואחריו – חבר הכנסת יורי שטרן.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, התבשרנו היום בשורה רעה בעיתונים, ששני תלמידים בני 16, תלמיד ותלמידה, התאבדו בתלייה.

זבולון אורלב: שניהם חניכים של תנועת הצופים.

זבולון אורלב: האחד, מפני שהואשם על-ידי חבריו בהלשנה במהלך חקירה על שימוש בסמים בקרב תלמידי בית-הספר, והתלמידה מהשרון התאבדה עקב לחץ של הורים לשפר ציונים.

זבולון אורלב: אי-אפשר לעבור לסדר-היום כשיש הצטברות כזאת של מקרים כאלה, וחשוב מאוד להדגיש שאסור לנו להכניס צעירים למצב של לחץ.

זבולון אורלב: צעירים, דרוש שיהיה להם בית חם ואוהב, בית-ספר תומך, בית-ספר מסייע, מחנכים קשובים.

זבולון אורלב: תלמידים שיהיו קשורים, מחוברים בעבותות של חיבה ואהבה גם למורים וגם להורים, יהיו פתוחים לשוחח על המצוקות שלהם ולא יצטרכו למצוא את סופם על עמוד התלייה ועל החבל.

זבולון אורלב: תודה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת יורי שטרן.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת האשם מחאמיד.

יורי שטרן: כבוד היושבת-ראש, חברי הכנסת, השבוע גם שר הביטחון החדש, שאול מופז, הבהיר לראש הממשלה, ש"מפת הדרכים" של הנשיא בוש היא מפה מאוד מסוכנת למדינת ישראל.

יורי שטרן: היא מביאה אותנו לתהום, כי היא אמורה להביא להקמת המדינה הפלסטינית בזמן קצוב, והמדינה הזאת תהפוך במהרה למה שהיתה הרשות הפלסטינית – בסיס להתקפות טרור, למלחמה, לרצח, לטבח בנו.

יורי שטרן: כשאנחנו ניהלנו משא-ומתן על אפשרות להקים קואליציה של המחנה הלאומי עם ראש הממשלה הנוכחי, ביקשנו שיתחייב שהדיון בנושא התגובה הישראלית על "מפת הדרכים" של הנשיא בוש יתקיים במליאת הממשלה ולא יוכרע הדבר על-ידי ראש הממשלה לבד.

יורי שטרן: אני מקווה שהממשלה אכן תקיים דיון על "מפת הדרכים" של הנשיא בוש ותמצא את הדרך הידידותית ביותר להבהיר לידידינו בוושינגטון שהדרך הזאת היא דרך התאבדות למדינת ישראל.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חבר הכנסת האשם מחאמיד.

נעמי חזן: אחריו – אחרון הנואמים, חבר הכנסת צבי הנדל.

האשם מחאמיד: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, היות שאני הגשתי הצעה דחופה לסדר-היום בעניין הפיגוע בקיבוץ מצר, השכן שלי, אני אדבר על הנושא מחר.

האשם מחאמיד: אבל במשפט אחד אני אביע זעם ושאט נפש מהפיגוע הזה, שבו נרצחו-נהרגו אנשים חפים מפשע, לרבות שני תינוקות.

האשם מחאמיד: הנושא שאליו התכוונתי להתייחס הוא מה שנחשף לפני יומיים, מעשה התאבדות, גברתי היושבת-ראש.

האשם מחאמיד: כתוצאה מהמצב הכלכלי התבשרנו בשורות רעות, שאנשים שמו קץ לחייהם בגלל המצב הכלכלי-החברתי במדינת ישראל.

האשם מחאמיד: אם המצב יימשך בצורה כזאת, אינני יודע לעוד כמה מעשים כאלה נגיע.

האשם מחאמיד: תודה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת צבי הנדל, בבקשה.

צבי הנדל: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, כמו כל עם ישראל שמענו את הבשורה המרה על האסון המחריד שהיה בקיבוץ מצר, והלב נקרע כשאתה רואה את הבעל, את האבא.

צבי הנדל: אנחנו לפני מערכת בחירות.

צבי הנדל: אתמול, תוך כדי האזנה לחדשות חשבתי בלבי עד כמה החיים אכזריים.

צבי הנדל: חבורת אנשים שבאידיאולוגיה חיה בשכנות מצוינת עם הסביבה הקרובה לה, דוגלת בעשיית מאמץ עילאי כדי לעשות שלום עם השכנים – דווקא לקיבוץ כזה נכנסים ושוחטים.

צבי הנדל: אנחנו אנשים של עם אחד.

צבי הנדל: יותר חשוב, גם במערכת הבחירות, שנהיה כולנו, עם ישראל בארצו, מאוחדים להילחם בכל הכוח בטרור ולא לבזבז מאמצים האחד כנגד השני, וכשנוכל לגבור על הטרור, גם המצב הכלכלי בישראל יהיה לאין ערוך טוב יותר.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: מחלת האלצהיימר

נעמי חזן: חברי הכנסת, נעבור לסעיף הבא בסדר-יומנו – הצעות לסדר-היום מס' 6227 ו-7227 בנושא: מחלת האלצהיימר.

נעמי חזן: אני מצטטת, חברי הכנסת והאורחים ביציע הכבוד: "לאמיתו של דבר, עונת החורף לא נוהגת בנו כפי שנוהגת היא בעצים, שהרי החורף מקל על העצים, משיר את עליהם ומערטל אותם.

נעמי חזן: אבל עלינו, הזקנים, מעמיס החורף משא לעייפה ועוטה אותנו בצללים ובכאב" – מדבריו של קשיש.

נעמי חזן: הזיקנה היא שלב התפתחותי נורמטיבי, חלק ממעגל החיים של כל אחד מאתנו.

נעמי חזן: החברה הישראלית היא חלק מתרבות המערב.

נעמי חזן: האנשים חיים בה היום יותר שנים מבעבר.

נעמי חזן: זו התפתחות דרמטית, אם נזכור כי רק לפני 100 שנה היה ממוצע משך החיים כ-50 שנה, בשנת 1985 – 71 שנים לגבר ו-78 שנים לאשה, ואילו היום הגברים חיים שנתיים נוספות בממוצע והנשים צולחות בביטחון את שנת ה-80 לחייהן.

נעמי חזן: התארכות החיים חושפת את הזקן למחלות שונות, לתשישות.

נעמי חזן: כולנו זקוקים לאהבה ולתמיכה בכל העתים.

נעמי חזן: הזיקנה מזוהה עם בדידות, לבדיות וניתוק חברתי.

נעמי חזן: מתלווה לה הרגשת דיכאון.

נעמי חזן: על אחת כמה וכמה כשמדובר במחלה מעיקה, חסרת תקווה.

נעמי חזן: ההזדקנות כרוכה בשינויים מנטליים, פיסיים וחברתיים.

נעמי חזן: הזקן החולה נאלץ לפרוש ולסגת לשוליים.

נעמי חזן: חל פיחות בהרגשת ערכו העצמי, במעמדו החברתי.

נעמי חזן: מחלת האלצהיימר היא מחלה המבשרת את הקץ.

נעמי חזן: זהו מסע של שקיעה ממושכת, שזריחה לא תבוא בעקבותיה.

נעמי חזן: אלצהיימר היא מחלה הרסנית, שמאמללת את החולים ומכאיבה לבני המשפחה.

נעמי חזן: באפלה הזאת אין ולו גם קרן אור אחת.

נעמי חזן: לצערנו, למרות התפתחות מדע הרפואה, האלצהיימר היא מחלה חשוכת מרפא וסופנית.

נעמי חזן: עקב התארכות תוחלת החיים, יש שקוראים לה מחלת המאה ה-21.

נעמי חזן: החולה הוא במצב של אובדן ותלות ונזקק לסיוע של הזולת.

נעמי חזן: חשובים לו, לחולה ההולך למות, התנאים שבהם יעשה את אחרית ימיו והעזרה הניתנת לו למות בכבוד.

נעמי חזן: במצב של מצוקה קשה זו עומדת עמותת אלצהיימר ומחלות דומות בישראל להושיט עזרה אנושית.

נעמי חזן: ייתכן שזה למען מישהו שאין לו אף אחד.

נעמי חזן: טוב שיש מישהו המוכן לעשות משהו למען הזולת, לנשמה כואבת.

נעמי חזן: כולנו זקוקים לאהבה ולתמיכה.

נעמי חזן: עמותת אלצהיימר מחזקת את המודעות למורכבותה של בעיית החולים הסובלים מהמחלה.

נעמי חזן: מול חוסר הישע והייאוש של משפחות הנפגעים עומדת העמותה כגוף תומך, מחזק ומדריך.

נעמי חזן: הכנסת שולחת היום ברכת עידוד והזדהות עם עבודה חשובה זו.

נעמי חזן: אני רוצה להודות לכם.

נעמי חזן: אתם באמת עושים עבודת קודש, וכל הכבוד.

נעמי חזן: אתם בעצם נותנים כבוד למדינת ישראל.

נעמי חזן: תודה רבה לכם.

נעמי חזן: יש לנו שני נואמים ותשובת שר הבריאות.

נעמי חזן: ראשונת הנואמים היא חברת הכנסת אורית נוקד.

נעמי חזן: בבקשה, גברתי.

נעמי חזן: אחריה אמור לנאום חבר הכנסת יאיר פרץ.

אורית נוקד: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני שר הבריאות ונציגי עמותת אלצהיימר, היום, יום האלצהיימר בכנסת, אני מעלה הצעה לסדר-היום שעוסקת במאפייניה של המחלה, בקשיים שהיא מעוררת ובהצעות שתאפשרנה להקל על החולים ועל משפחותיהם.

אורית נוקד: עם עליית תוחלת החיים והזדקנות האוכלוסייה בישראל, עולה שכיחותה של מחלת האלצהיימר.

אורית נוקד: ישראל נכללת כיום בסטטיסטיקה העולמית הקשה, המצביעה על שיעור חולים גדול באוכלוסייה.

אורית נוקד: מספר חולי האלצהיימר בישראל מוערך כיום ב-60,000, והצפי לשנת 2020 הוא של 100,000 איש ואשה.

אורית נוקד: ככל שתעלה תוחלת החיים, המספר, לצערנו, רק ילך ויגדל.

אורית נוקד: מחלת האלצהיימר מתאפיינת בירידה בזיכרון ובתפקודים הקוגניטיביים, בהפרעות התנהגות ובכשל בתפקודי היום-יום.

אורית נוקד: הדבר העצוב הוא, שאנשים רבים מסרבים להכיר בכך שהסימפטומים של אובדן זיכרון, בלבול וחוסר התמצאות מעידים על משהו לקוי.

אורית נוקד: הם חושבים שזאת הזדקנות, אך כפי שאתם בוודאי יודעים, הדבר איננו משקף את המציאות.

אורית נוקד: יש שהסימפטומים מתפתחים בהדרגה ואינם ניכרים במשך זמן רב.

אורית נוקד: לפעמים אנשים מסרבים לפעול בנוגע למחלה, למרות ידיעתם שמשהו לא בסדר.

אורית נוקד: מחלת האלצהיימר היא מחלה חשוכת מרפא, אך ככל מחלה יש חשיבות רבה לאבחון סימניה כבר בשלבים הראשונים ולתמוך וללוות את החולה ומשפחתו לאורך כל הדרך.

אורית נוקד: הטיפול במחלה מתחלק לטיפול שמנסה למנוע ולעצור ולהאט את התהליכים ההרסניים הפוגעים במוח ולטיפולים בסימניה הקליניים של המחלה, הפרעות הזיכרון וההתנהגות.

אורית נוקד: היקפה הגדול של המחלה והסבל הרב שהיא גורמת מחייבים אותנו להתייחס במלוא תשומת הלב לנושא.

אורית נוקד: עומס פיזי ונפשי רב מוטל על כל בני המשפחה המטפלים בחולה, כאשר יכולת ההתמודדות היא נמוכה עד כדי תחושה של חוסר אונים וחוסר ישע.

אורית נוקד: החולים סובלים מתדמית נמוכה בציבור, וזאת בגלל חוסר מודעות וידע על המחלה.

אורית נוקד: הסטיגמה החברתית הזאת מקשה עליהם להודות במחלה ולהתמודד עמה.

אורית נוקד: למרות שכיחות המחלה, רבים מהחולים אינם מאובחנים אלא לאחר שנים מספר.

אורית נוקד: לעתים קשור הדבר בהכחשה או בחוסר מודעות מצד החולה, אך גם כאשר כבר באה פנייה לעזרה, לא תמיד ניתנת אבחנה מדויקת, כיוון שהנבדק נופל בין הכיסאות, בין הגורמים האבחוניים והמטפלים.

אורית נוקד: הנבדק עובר מסלול ארוך ומפרך בין רופאים שונים כדי לקבל אבחון וטיפול.

אורית נוקד: לרופא המשפחה אין כיום כלים להתמודד עם אלצהיימר.

אורית נוקד: הדבר גורם לבעיה קשה לחולים גם באבחון וגם בטיפול.

אורית נוקד: חולי אלצהיימר זקוקים לגמלת סיעוד לצורך העסקת מטפל קבוע.

אורית נוקד: גמלה זו ניתנת לפי רמת התלות שנקבעת לחולה.

אורית נוקד: הערכת התלות, כפי שהיא קיימת כיום, אינה מחשיבה חולים הסובלים מירידה בתפקוד הקוגניטיבי, אשר באה בשלבים מוקדמים יותר של המחלה, אלא מכירה בחולים הסובלים מליקויים פיזיים.

אורית נוקד: עם קשיים אלה אני סבורה שיש להתמודד, ובכמה דרכים: יש להגביר את מודעות הציבור בכל הנוגע למחלה.

אורית נוקד: יש צורך במתן הכשרה מתאימה לרופאים ולאחיות בריאות הציבור, שתקנה להם יכולת לאבחן חולה ולקבוע את רמת התלות שלו לצורך קבלת גמלת סיעוד.

אורית נוקד: יש ליצור מבחן נכון, שיבדוק את הבעיה האמיתית, והיא הבעיה הקוגניטיבית, כאשר בודקים את מידת התלות של החולה.

אורית נוקד: ואם יש צורך, חשוב שהדבר יעוגן בחקיקה.

אורית נוקד: יש לפעול מתוך מגמה לרכז את הטיפול במחלה בידי גורם יחיד – הוא רופא המשפחה.

אורית נוקד: פתרון נוסף לבעיית הגורמים המטפלים המפוזרים הוא, שהרשויות יאמצו את המודל של מרפאות מקצועיות, אשר חמש מהן פועלות כבר כיום ומהוות פתרון יעיל, נוח וחסכוני לחולים ולבני משפחותיהם.

אורית נוקד: לסיום, אני קוראת לכנסת ולציבור להגביר את המודעות למחלה, לחולים ולמשפחות.

אורית נוקד: וכל זאת, תוך התייחסות לכל הקשיים והפתרונות שהזכרתי.

נעמי חזן: אני מאוד מודה לך, חברת הכנסת אורית נוקד.

נעמי חזן: אדוני שר הבריאות, השר נסים דהן, בבקשה.

צבי הנדל: זה הנאום הראשון שלה?

נעמי חזן: ייתכן.

נעמי חזן: חברת הכנסת נוקד, זה הנאום הראשון שלך?

אורית נוקד: כן.

נעמי חזן: אני מברכת אותך.

נסים דהן: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, בשמי ובשם כל חברי הכנסת הנוכחים אני רוצה לברך את חברת הכנסת אורית נוקד על נאומה הראשון.

נסים דהן: יפה עשית, גברתי חברת הכנסת, שלקחת לעצמך בנאום הראשון דווקא נושא כל כך חברתי, כל כך אנושי.

נסים דהן: בעצם, אולי זה רק מסמל את המסירות שלך לנושאים האלה.

נסים דהן: כולנו מאחלים לך הרבה הצלחה.

נסים דהן: גברתי היושבת בראש, ברשותך, אעבור לנושא שלשמו אני עומד כאן בפניכם, מחלת האלצהיימר.

נסים דהן: היה לנו היום כינוס באודיטוריום של הכנסת, וזו ההזדמנות להודות ליושב-ראש הכנסת שאפשר את הכינוס של עמותת אלצהיימר באודיטוריום.

נסים דהן: שם התייחסנו לצרכים, לבעיות ולפתרונות שניתנים לאותם חולים, וזה המשך ישיר של הדיון באודיטוריום, גברתי היושבת בראש.

נסים דהן: מחלת האלצהיימר היא מחלה ניוונית של המוח הנפוצה בעיקר אצל קשישים.

נסים דהן: שכיחותה עולה עם הגיל.

נסים דהן: למשל, מ-1%–2% בגיל 65, היא מגיעה לעד 40% בקרב בני 85 ומעלה, ואפילו ליותר מ-40% בגילים יותר מתקדמים.

נסים דהן: לשמחתנו, תוחלת החיים במדינת ישראל הולכת וגדלה.

נסים דהן: כולנו שמענו על "מועדון המאה", אנשים שמגיעים לגבורות ויותר מגבורות, לגיל 100 ויותר, ועם העלייה בגיל, שכיחות המחלה, לצערנו הרב, בינתיים גבוהה מאוד.

נסים דהן: היא מהווה אחת מבעיות הבריאות העיקריות בקרב קשישים.

נסים דהן: אז מצד אחד יש ברכה בתוחלת החיים, ומדינת ישראל כמדינה מערבית התברכה בתוחלת חיים גבוהה, אבל בתוחלת החיים נמצא גם הקוץ.

נסים דהן: זאת ה"אליה וקוץ בה" – אותה מחלה קשה, מחלת האלצהיימר, שבינתיים אין לנו תרופה לה.

נסים דהן: יש תרופות שמעכבות את ההידרדרות, אבל תרופה שמרפאה לגמרי, מסירה את כל התסמינים, לצערנו הרב, ברגע זה – אין.

נסים דהן: זו ההזדמנות באמת להודות לעמותה, עמותת האלצהיימר, שעושה המון למען החולים ולמען הסובלים.

נסים דהן: אני לא מכיר עמותה למחלות אחרות שעשתה כמו שעושה העמותה הזאת למען חולי אלצהיימר.

נסים דהן: גבירתי היושבת בראש, אני יכול לספר לך, שלכל המחלות במדינת ישראל עדיין אין פרוטוקול טיפול אחיד.

נסים דהן: כל רופא יכול לעשות כטוב בעיניו.

נסים דהן: העמותה יזמה כנס הסכמה לטיפול בחולי אלצהיימר, כדי שיהיה טיפול אחיד לכל החולים, שיהיה נחלת כל הרופאים.

נסים דהן: מרגע שפרוטוקול טיפול יגיע לידיעת רופאי המשפחה ורופאי בתי-החולים, חשוב מאוד שזה יהיה פרוטוקול אחיד, כדי שכולם ידעו איך לטפל במחלה – מה שאין לנו בשאר המחלות, ואלצהיימר היא מחלה ככל המחלות.

נסים דהן: זה ייאמר לשבחם של ראשי העמותה וחברי העמותה, שהתמסרו בשנים האחרונות כדי להקל את סבלם של החולים.

נסים דהן: מחלת האלצהיימר היא מחלה שכיחה, ובכל זאת היא מוסתרת.

נסים דהן: למרות שכיחותה הגבוהה בקרב הקשישים, עד לא מזמן היתה כעין הדחקה, אי-הסכמה.

נסים דהן: אנשים לא רצו לפרסם שהם חולים, אנשים – לא יודע אם זו המלה המתאימה – "יצאו מן הארון", כפי שהתברר לאחרונה, והרצון לדבר ולשתף פעולה ולשתף אחרים במחלה הולך וגדל.

נסים דהן: בארצות-הברית בלבד יש כ-4 מיליוני חולים.

נסים דהן: מספר זה צפוי לעלות בשנים הבאות פי-שלושה.

נסים דהן: בישראל מעריכים, גברתי – בצדק אמרת – בין 50,000 ל-70,000 אנשים הסובלים מדמנציה – שיטיון, על-פי האקדמיה ללשון העברית – תסמונת הנגרמת מסיבות רבות, והמחלה השכיחה בקרבם היא מחלת האלצהיימר.

נסים דהן: שני-שלישים מהחולים הלוקים בדמנציה לוקים במחלת האלצהיימר.

נסים דהן: בישראל מאובחנים 40,000-30,000 חולים.

נסים דהן: פגיעה הדרגתית בזיכרון היא מסימני המחלה הראשונים – ואני רוצה להרגיע את כולם: אלה ששוכחים את מפתחות המכונית, לא זוכרים איפה הם שמו אותם, זה עוד לא אומר שהם חולים באלצהיימר וזו עדיין לא סיבה לרוץ לרופא; אחרי שמצאו את המפתחות, אם הם לא יודעים מה לעשות אתם, אז שיתחילו לחשוד שמא הם באמת חולים באלצהיימר.

נסים דהן: מסימני המחלה הראשונים הוא איבוד הדרגתי של הזיכרון.

נסים דהן: בהמשך מופיעות הפרעות בתפקודים אינטלקטואליים כאלה ואחרים, הפוגעות בחשיבה, בזיכרון, בהפעלת שיקול דעת, בשיפוט וכו'.

נסים דהן: מהלך המחלה שונה מאדם לאדם ומאופיין בירידה אטית אך קבועה בכישורי הזיכרון והמחשבה השונים.

נסים דהן: ונכון, גברתי היושבת בראש, הגדרת את זה: שקיעה אטית אל תוך החושך, עד שנקווה ונתפלל כולנו שנמצא לזה תרופה.

נסים דהן: ניתן לחלק את מהלך המחלה לשלושה שלבים: שלב מוקדם – מאופיין באובדן הזיכרון המיידי, ירידה ביכולת הלמידה והפרעות בשפה.

נסים דהן: הסיבוכים שמתלווים הם מצב רוח דיכאוני – מטבע הדברים – שינוי באישיות וקשיי שיפוט.

נסים דהן: שלב בינוני – מאופיין בירידה בתפקודים היומיומיים, כגון רחצה והתלבשות, אכילה ושליטה על הסוגרים, ירידה משמעותית ביכולת הלמידה, שינויים התנהגותיים ואי-שקט.

נסים דהן: שלב מתקדם של המחלה, גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת – החולה איננו מסוגל ללכת, אינו שולט על היציאות כלל וכלל, הינו סיעודי בתפקודו.

נסים דהן: סיבוכים בשלב זה מאופיינים בהפרעות שינה ובתוקפנות מילולית וגופנית.

נסים דהן: עקב האטיות בתהליך הבליעה והאכילה ובכושר התנועה מופיעים גם זיהומים ריאתיים, תת-תזונה, פצעי לחץ.

נסים דהן: הפרוגנוזה במחלה זו מושפעת מכך שמדובר במחלה חשוכת מרפא והטיפולים השונים רק מאטים את התקדמותה לשלב הבא או מקלים את התסמינים.

נסים דהן: ההישארות בחיים היא בין שנתיים ל-20 שנה; בממוצע – שבע שנים, תלוי באיזה שלב גילו את המחלה ואיזה טיפול מקבלים.

נסים דהן: עצם האבחון של דמנציה ומחלת אלצהיימר הוא בעל משמעויות רבות לקשיש ולמשפחתו וכרוכים בו היבטים רגשיים וכלכליים.

נסים דהן: על כן פותחה מערכת אבחון בשלוש דרגות סבירות של המחלה: אבחנה סבירה, אפשרית ומוחלטת.

נסים דהן: אמרתי היום באודיטוריום, וברשותך, היושבת בראש, אחזור על כך: חולה אלצהיימר הוא אפילו יותר גרוע מילד.

נסים דהן: כי דיברו באודיטוריום על כך שכשילדים הולכים לאיבוד המשטרה מחפשת מייד; חולה מבוגר הולך לאיבוד – רק אחרי 48 שעות המשטרה מתחילה לחשוב אם כדאי להתחיל לחפש אותו.

נסים דהן: חולה אלצהיימר מתחילים לחפש אותו – אם מודיעים למשטרה שהוא חולה אלצהיימר – מייד, כי הוא כמו ילד.

נסים דהן: אני אמרתי שהוא יותר גרוע, לצערי הרב, מילד.

נסים דהן: ילד לומד לקח.

נסים דהן: הוא הולך לאיבוד פעם אחת, אז באותו רחוב הוא לא ילך עוד פעם לאיבוד.

נסים דהן: הוא כבר למד את הדרך.

נסים דהן: חולה אלצהיימר יכול ללכת לאיבוד עשר פעמים באותו רחוב ואף פעם הוא לא ילמד את הדרך – זה אופי המחלה.

נסים דהן: הוא צריך השגחה תמידית, שמטילה עומס כבד על המשפחה.

נסים דהן: זאת אחת המחלות שבהן החולה בעצמו לא יכול לעזור לעצמו בשום פנים ואופן.

נסים דהן: רק אחרים יכולים לטפל בו, והמשמעות של זה – עומס אדיר על המשפחות, ורק משפחה תומכת ואוהבת יכולה לעמוד בזה.

נסים דהן: לצערי, אין כיום מבחן או תבחין מעבדתי או הדמיה אשר נוכחותם מהווה סימן מוחלט למחלה.

נסים דהן: עיקר האבחון מבוסס על הערכה קלינית של החולה ועל הערכה קוגניטיבית, תוך שלילת מחלות או מצבים הפיכים או ניתנים לטיפול.

נסים דהן: בדיקות הדמיה, כטומוגרפיה ממוחשבת, מומלצות כאשר האבחון אינו מוחלט ויש קריטריונים אחרים לביצוע בדיקה זו.

נסים דהן: בדיקות גנטיות ובדיקות סימנים גנטיים מבוצעות במקרים בעייתיים וכשהאבחון אינו חד-משמעי – ואני לא צריך לציין שעלות הבדיקות האלה גבוהה מדי.

נסים דהן: עיקר הטיפול בקשיש החולה במחלת אלצהיימר הינו שמירה על יכולות בסביבה מוגנת ובטוחה.

נסים דהן: למען יעילות הטיפול, יש לסייע ולחזק את בני הזוג ואת המטפלים הראשוניים בחולה – כמו הבנים, הבנות, המשפחה הקרובה – תוך סיוע ומתן כלי עזר לכך.

נסים דהן: הטיפולים התרופתיים למחלה זו מתחלקים לכמה קבוצות: א.

נסים דהן: טיפולים למניעת מחלת אלצהיימר ושיטיון, כמו אסטרוגנים למיניהם; ב.

נסים דהן: טיפולים המעכבים את התפתחות המחלה ודוחים אשפוז סיעודי – חוסמי כולין-אסטראז, ויטמין E ותכשירים נוגדי דלקות; ג.

נסים דהן: טיפולים המיועדים לתסמינים שמלווים דמנציה, כמו הפרעות שינה, הפרעות התנהגות, מצבי חרדה, אי-שקט, מצבי פסיכוזה ודליריום – לדוגמה: "רספרידאל", "ציפרומיל".

נסים דהן: אלה סוגים מקובלים של תרופות.

נסים דהן: אני לא מזכיר פה את כל התרופות, כדי לא לעשות תחרות בין היצרנים; ד.

נסים דהן: טיפולים במצבים ובמחלות שביטוים הקליני כולל גם ירידה קוגניטיבית הניתנת לטיפול, כמו חוסר ויטמינים או חומצה פולית וכדומה.

נסים דהן: בחישוב הכללי של מחלות הזיקנה כמו אלצהיימר יש להתחשב בגורמים רבים, כמו עלות התחלואה הנלווית, שימוש במספר רב של תרופות – מטבע הדברים – מגורים במוסדות ועלויות הטיפול הלא-רשמי.

נסים דהן: בסקירה של הערכות עלות התחלואה בעולם ניתן להזכיר: בארצות-הברית הטיפול בחולי אלצהיימר מוערך בעלות ישירה של 12,700 דולר בשנה ועלות כוללת של 35,000 דולר בשנה לחולה.

נסים דהן: באנגליה 25% מתקציב הבריאות הולכים לטיפול במחלה.

נסים דהן: בהולנד מושקעים 32% מתקציב בריאות הנפש.

נסים דהן: ובמדינת ישראל, גברתי?

נסים דהן: – פחות מ-10%.

מוחמד כנעאן: כמה, אדוני?

נסים דהן: פחות מ-10%, לצערי הרב; והנושא עלה בדיון היום.

מוחמד כנעאן: – – –

נסים דהן: אתה צודק, אני מסכים עם כל מלה.

נסים דהן: ביחד נפנה לאוצר ותעזור לי לא להעביר את התקציב לפני שהנושא הזה יטופל.

מוחמד כנעאן: אני מוכן לעזור לאדוני, אבל תעזור לעצמך.

נסים דהן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת כנעאן, תודה.

נסים דהן: מניעה ראשונית, קידום בריאות – מחקרים רבים מראים, ששמירה על אורח חיים בריא, כמו פעילות גופנית, תזונה נכונה, איתור מוקדם של מצבים וגורמי סיכון, מונעת תחלואה, ובתוכה גם את הדמנציה.

נסים דהן: האגף לגריאטריה, בשילוב עם המועצה הלאומית לגריאטריה, מינו תת-ועדה למניעת חולי וקידום בריאות בקרב הקשישים.

נסים דהן: מחר אחנוך את אחד מכנסי היסוד שלה.

נסים דהן: הוועדה מונתה ב-1999 והציעה תוכנית רב-מרכיבית לשירותי מניעה לקשישים, שהוגשה כטכנולוגיה לסל הבריאות, ובמקביל תופץ תוכנית זו כהנחיות קליניות, כנוהל מטעם המשרד.

נסים דהן: איתור מוקדם – הכשרת רופאי משפחה.

נסים דהן: המגע הראשוני עם הקשיש ועם משפחתו הוא במסגרת המרפאה הקהילתית, של הצוות הסיעודי, ובעיקר רופא המשפחה.

נסים דהן: כדי שלרופא המשפחה יהיו הכלים והידע על מנת לאתר את הקשישים שהינם בעלי ירידה תפקודית ובסיכון גבוה לתחלואה, וביניהם גם חולי אלצהיימר, האגף לגריאטריה שם בין יעדיו את הצורך בהכשרה והשתלמות בגריאטריה לרופאי המשפחה.

נסים דהן: אבחון המחלה בסבירות גבוהה ומצבים הפיכים – מרפאות להערכה גריאטרית.

נסים דהן: הקשישים בעלי ירידה תפקודית וקוגניטיבית, אשר מאותרים על-ידי רופאי המשפחה, הינם בעלי סיכון גבוה לתחלואה ואבחון אלצהיימר.

נסים דהן: גברתי, יש טיפולים שמונעים את התפתחות התקדמות המחלה, יש טיפולים תרופתיים שמיועדים לתסמינים המלווים דמנציה, כמו הפרעות התנהגות ומצבים פסיכוטיים, ויש תמיכה בהרחבת טיפולי בית ובאשפוז בית.

נסים דהן: חברתי חברת הכנסת נוקד הזכירה את העניינים האלה, ויש עוד הרבה מה לעשות שם.

נסים דהן: מלבד זה, יש התוויית נהלים וקווים מנחים במחלקות תשושי נפש בדבר שמירה של יכולות וניידות ופיתוח תוכניות לפנאי ותרבות ותעסוקה לאורך כל היום.

נסים דהן: חולי אלצהיימר אומנם חולים במחלה חשוכת מרפא, אבל הם חיים והם רוצים לחיות, וכולנו מחויבים לתת להם את האפשרות הזאת.

נסים דהן: תודה רבה, גברתי.

נעמי חזן: אני מודה מאוד לשר הבריאות.

נעמי חזן: אדוני, אני מתארת לעצמי שאתה מבקש שנסתפק בדבריך.

נסים דהן: כן.

נעמי חזן: חברת הכנסת נוקד, את מסכימה?

אורית נוקד: כן.

נעמי חזן: תודה רבה, ושוב תודה לאלה שמנסים להקל על חולי האלצהיימר.

נעמי חזן: חברי הכנסת, הודעה למזכיר הכנסת.

נעמי חזן: בבקשה, אדוני.

אריה האן: ברשות ממלאת-מקום יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית הצעת חוק ייצוג גופים ציבוריים שעניינם בשמירת איכות הסביבה (תיקוני חקיקה), התשס"ג–2002, שהחזירה ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

אריה האן: בהמשך להודעתי הקודמת אני רוצה לחזור ולתקן.

אריה האן: הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 14), התשס"ג–2002, שהחזירה הוועדה לקידום מעמד האשה – תהיה תיקון מס' 15.

אריה האן: הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 15), התשס"ג–2002, נספח מס' 3162, של חברת הכנסת יהודית נאות וקבוצת חברי הכנסת, תחזור להיות תיקון מס' 14.

אריה האן: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני מזכיר הכנסת.

נעמי חזן: חברי הכנסת, נעבור לסעיף הבא על סדר-יומנו: ההסברה הישראלית מול ההתקפות על ישראל בעולם – דיון בעקבות הצעה לסדר-היום של חברת הכנסת מרינה סולודקין.

נעמי חזן: חברת הכנסת סולודקין תפתח את הדיון.

נעמי חזן: אחרי דברי הפתיחה של חברת הכנסת סולודקין יהיה דיון; שלוש דקות לנואם או לנואמת.

נעמי חזן: חברת הכנסת סולודקין, בבקשה.

מרינה סולודקין: כבוד היושבת-ראש, כנסת נכבדה, ראשית ברצוני להביע תנחומי למשפחות ההרוגים בפיגוע הרצחני בקיבוץ מצר.

מרינה סולודקין: הרצח הנורא הזה משקף את המלחמה שבה אנחנו נתונים, מלחמת הטרור בציוויליזציה, מלחמה שמכוונת נגד אוכלוסייה אזרחית של נשים וילדים וקשישים ונגד כל אדם באשר הוא.

מרינה סולודקין: הדיון היום בנושא ההסברה הישראלית נקבע כמעט שנה לאחר שהעליתי את הנושא במליאת הכנסת – בינואר 2002.

מרינה סולודקין: המצב במהלך שנה זו בתחום זה השתנה לטובה דווקא, כך אני סבורה, אבל לא משום שאנחנו מסבירים את עצמנו טוב יותר ולא משום שהעולם התאהב במדינת ישראל ומזדהה עם המאבק הצודק שלה לקיומה.

מרינה סולודקין: השינוי הוא בגלל אירועים במקומות אחרים במשך השנה הזאת.

מרינה סולודקין: מקומות מרוחקים, ולא קשורים לכאורה זה לזה, נפגעו השנה בהתקפות הטרוריסטיות האיומות: מקומות כמו האי באלי באינדונזיה, שם נרצחו יותר מ-200 אנשים ומאות נפצעו, רובם אזרחי אוסטרליה, אוסטרליה השקטה והדמוקרטית.

מרינה סולודקין: יש פעילות טרוריסטית בפיליפינים.

מרינה סולודקין: מכלית נפט צרפתית נפגעה בחופי תימן.

מרינה סולודקין: האירוע הטראומטי האחרון של השתלטות טרוריסטים צ'צ'נים על מאות אזרחי מוסקבה ולקיחתם בשבי כבני ערובה.

מרינה סולודקין: בחלקים השונים של העולם רק היום החלו להבין טוב יותר את המצב שאנו נמצאים בו ואת חוסר האונים של מדינת ישראל המותקפת כמעט מדי שבוע בידי רוצחים.

מרינה סולודקין: טוב יותר מבינים בעולם גם את הפעולה שלנו, את ההפצצות מהאוויר, את ההשתלטות הפיזית על מוקדי הטרור במחנות הפליטים הפלסטינים, בגדה המערבית וברצועת-עזה, את החיסולים הממוקדים ואת כל האמצעים האחרים שצה"ל וזרועות הביטחון האחרות נאלצים להפעיל במטרה לנסות ולהגן על אזרחי מדינת ישראל.

מרינה סולודקין: בחודשיים האחרונים התברר, שבשנתיים האחרונות מדינת ישראל עומדת בראש החזית האנטי-טרוריסטית, לא רק מבחינה צבאית ומדינית, אלא גם מבחינה הסברתית ותפיסתית.

מרינה סולודקין: אם חשבנו שאנו עוסקים בהסברה של פעולתנו הנפרדת והגנה עליה מפני ביקורת עולמית, התברר שמדובר בקונספציה רחבה הרבה יותר של המאבק בתבוסתנות של הציוויליזציה המערבית במלחמתה נגד תפיסות עולם פונדמנטליסטיות.

מרינה סולודקין: אנו רואים את סופו של עידן קלינטון, שבו נעשו ניסיונות להגיע להסדרים ברחבי העולם מול מנהיגים דיקטטורים ומול מדינות שאין בהן שלטון דמוקרטי.

מרינה סולודקין: בניסיונות הללו נכשל הנשיא לשעבר קלינטון, שהוביל את המהלך הזה לאורך כמעט עשור והפך לסמל של עידן של פיוס מזויף; פיוס מזויף שרק הביא לפריצתה של מלחמת הטרור נגדנו באוקטובר 2000, דרך הפיגועים האיומים ב"דולפינריום", במלון "פארק", ועד לפיגוע הטרוריסטי של 11 בספטמבר בארצות-הברית.

מרינה סולודקין: אני רוצה לקרוא מעל במה זו לאנשי האקדמיה בתחומי החברה והרוח ולאנשי התקשורת הכתובה והאלקטרונית להבין שמדובר בהגנה על הציוויליזציה המערבית מפני המכה הגדולה של המאה ה-21, הטרור הפונדמנטליסטי הבין-לאומי.

מרינה סולודקין: לשר החוץ החדש של ישראל אני מציעה לשים את ההסברה בראש סדר העדיפויות של משרד החוץ, ולשם כך למנות בכל מקום שאפשר לעשות זאת אנשי מקצוע דוברי שפת המקום, שיסייעו בהסברה הישראלית בחוץ-לארץ.

מרינה סולודקין: אני רוצה לומר לכם, שכל הזמן אני זוכרת את אות ההצטיינות של אבי, וטראן של מלחמת העולם השנייה.

מרינה סולודקין: היו שם מלים שבהתחלה לא הבנתי אותן; מלים אלה הן מלים של סטלין: צדקנו לכן ניצחנו.

מרינה סולודקין: עכשיו אני מבינה, שאנחנו צודקים, ואנחנו ננצח בכל העולם.

מרינה סולודקין: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לחברת הכנסת סולודקין.

נעמי חזן: חברי הכנסת, נפתח עכשיו בדיון.

נעמי חזן: חברי הכנסת המוסלמים יצאו עכשיו כדי לשבור את צום הרמדאן.

נעמי חזן: אני מבקשת שיתוף פעולה של חברי הכנסת הנוכחים, אם אקדים אותם, כדי לאפשר לחברי הכנסת שמסיימים את שבירת הצום גם לנאום, זה נוהג מקובל אצלנו.

נעמי חזן: ראשון הנואמים – חבר הכנסת זבולון אורלב, ואחריו – חברי הכנסת משה גפני, שאול יהלום, ישראל כץ.

נעמי חזן: לפי מה שאני רואה כאן, חבר הכנסת צבי הנדל הוא הבא אחריו.

נעמי חזן: חבר הכנסת אורלב, אתה יכול ללכת לאט.

נעמי חזן: יש אמירה אפריקנית נהדרת: אני הולך לאט כי אני ממהר.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, מדינת ישראל משקיעה הון עתק בפיתוח אמצעי לחימה מאוד מתוחכמים.

זבולון אורלב: לפעמים מדינת ישראל מוכנה להשקיע בפיתוח טנק ה"מרכבה", בטיל אוויר-קרקע, או בטיל קרקע-אוויר, או בטיל "חץ", מאות רבות של מיליונים ואולי אפילו מיליארדים.

זבולון אורלב: ובאמת, בעקבות זאת צה"ל פיתח עוצמה והוא ודאי מעצמה צבאית חזקה במזרח התיכון.

זבולון אורלב: מול הכוח הצבאי העצום של צה"ל מדינת ישראל עומדת כמעט עירומה לחלוטין בעניין ההסברה, לא משקיעים בה דבר.

זבולון אורלב: כשנבדוק מה משקיעים בחזית ההסברה מול מה שמשקיעים בחזית הצבאית – פשוט עומדים עירומים.

זבולון אורלב: אני חושב שדווקא חברי הבית הזה מבינים, שיש הרבה מערכות שמוכרעות בחזית הטלוויזיה, לא בקני התותחים ולא בכוח הטילים.

זבולון אורלב: אתה יכול לנצח בשדה הצבאי ולהפסיד במערכה המדינית, כיוון שהוכרעת בחזית הטלוויזיה, בחזית המרקע, בחזית העיתונות ובחזית הרדיו.

זבולון אורלב: לכן אני חושב שצריך להיות שינוי מאוד יסודי בתפיסה האסטרטגית-הביטחונית הישראלית, ובתפיסה הזאת צריכים להעצים מאוד את נושא ההסברה.

זבולון אורלב: למדינת ישראל יש כשרונות, יש לה אנשים עם איכויות ובעלי יכולות גבוהות מאוד, שיכולים להיות חיילים וגנרלים מעולים במערכה ההסברה, רק שאין משקיעים בדבר הזה, מול העולם הערבי, שהוא חלש מאוד צבאית אבל משקיע בלי פרופורציה בהסברה, והוא מנצח אותנו בהסברה.

זבולון אורלב: חלק מהחולשה שלנו באירופה הוא ניצחון הרוצחים הפלסטינים במערכה התקשורתית.

זבולון אורלב: לכן חייבת לחול מהפכה.

זבולון אורלב: חלק מתפקידו של הבית הזה, שמבין את החשיבות של ההסברה, הוא להביא את הרשות המבצעת, את הממשלה, לידי הכרה שיש לעשות שינוי מהפכני.

זבולון אורלב: לדוגמה, באינתיפאדה הזאת, כמו שמגייסים ל"חומת מגן" 20,000 איש – זה פורסם, זה לא סוד צבאי – אפשר היה לגייס למבצע הסברה 500 איש, אגב, מקרב חיילי מילואים שלא עושים מילואים קרביים.

זבולון אורלב: חבר הכנסת הנדל ואני יודעים, שרק 30% מאלה שהשתחררו מצה"ל עושים מילואים קרביים, וכל היתר אין מה לעשות אתם, ויש שם המון כשרונות ואנשים בעלי יכולות.

זבולון אורלב: אפשר גם לגייס למילואים אנשים קצת יותר מבוגרים שיש להם יכולות גם באקדמיה, גם בעולם העסקים, אנשים שיש להם קשרים וידע, אנשים שיש להם היכרויות.

זבולון אורלב: אם היו מגייסים כוח משימה הסברתי של 500 איש, ניתן היה לעשות מהפך ולהביא לשיפור עצום במעמדה הבין-לאומי של מדינת ישראל, הרבה יותר מאשר עוד אוגדת חיילים לוחמת.

זבולון אורלב: תודה.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: חבר הכנסת צבי הנדל, ואחריו – חבר הכנסת דוד מגן.

נעמי חזן: אני אעבוד עם אלה שנמצאים כאן.

נעמי חזן: אדוני המזכיר, אם תצלצל אולי יבואו עוד אנשים למליאה.

נעמי חזן: אם יש הודעות סיכום מטעם הסיעות, אשמח גם לזה.

נעמי חזן: אני מושכת, אדוני.

צבי הנדל: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, בהמשך לדבריו של ידידי זבולון אורלב, זכיתי וברוב תקופת המלחמה הנוכחית, מלחמת אוסלו, אני יושב בראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

צבי הנדל: ביוזמתו של חבר הכנסת יורי שטרן מישראל ביתנו עשינו מבצע: כינסנו את ארגוני העולים מהארצות השונות, וקיימנו ישיבה ראשונית שלדית עם משרד החוץ, על מנת לבדוק אפשרות של שילוב העולים החדשים בהסברה בארצות מוצאם, שם המנטליות ידועה להם והלשון נהירה.

צבי הנדל: כלומר, ניצול התפוצה היהודית בכל מדינה ומדינה, יחד עם הסוכנות היהודית, על מנת ליצור אגרוף הסברה אדיר חינם אין כסף.

צבי הנדל: אבל לכל הנושא הזה צריך שיהיה לב, מנוע קטן, שמספק את הניירת ואת המסרים.

צבי הנדל: אף שחבר הכנסת שמעון פרס, שהיה אז שר החוץ, הוא בר-פלוגתא שלי בנושאים מדיניים – זה סוד גלוי, לא נתתי לכם סקופ – המדינה היא של שנינו ושנינו רוצים בהצלחתה.

צבי הנדל: נדהמתי לשמוע מאנשי משרד החוץ, שהם בוודאי נאמנים לשר, שאמרו לי שהנתח הכי גדול בקיצוץ בתקציב המשרד היה בתקציב יחסי הציבור וההסברה, כך שהמעט שהיה שם – היה מעט, וכרגע אני לא זוכר את המספרים – גם הוא קוצץ בשליש, 33%.

צבי הנדל: עמדתי חסר אונים מול חבורה נהדרת של עולים כמעט מכל ארצות העולם, בוודאי ארצות העולם החופשי, שהיו מוכנים וכבר נרתמו בצוותי עבודה, עם קבלת חומר דרך האינטרנט וכו' על מה שקורה באותן מדינות.

צבי הנדל: הם מספקים חומר ליהודים בחוץ-לארץ, וכמעט אפשר היה לעשות מהפכה.

צבי הנדל: יורי שטרן גם כינס מחוץ לוועדה ישיבות אחדות כוועדת משנה, לעבודה מעשית, והצוותים הוקמו.

צבי הנדל: היתה נכונות עקרונית גם של הסוכנות וגם של משרד החוץ.

צבי הנדל: בסוכנות קיבלנו לא רק נכונות עקרונית אלא עזרה מעשית על-ידי השליחים שלהם בארצות השונות; עם משרד החוץ נשארנו ברמת העיקרון.

צבי הנדל: כאן אני מתחבר לקודמי, לגברתי חברת הכנסת מרינה סולודקין, שהעלתה את הנושא, ולחבר הכנסת זבולון אורלב שדיבר לפני.

צבי הנדל: היום המערכה ההסברתית היא מערכה מאוד משמעותית בעולם.

צבי הנדל: יש לנו הכוח, ואנחנו צודקים יותר משאפשר להעלות על הדעת בקשר לכל סכסוך בין אומות בכל מקום בעולם, ונסת

צבי הנדל: תמו פיותינו כי אנחנו לא מאורגנים.

צבי הנדל: יש אלפי אנשים שהיו מוכנים להירתם, ועוד לא מאוחר.

צבי הנדל: כרגע יש חילופי שרים ויש בחירות, ברגע שנתייצב צריך להוציא לפועל את המון הרצון הטוב שיש בקרב האנשים האלה ולהפוך את ההסברה על פניה בכל העולם.

צבי הנדל: תודה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת דוד מגן, ואחריו – חבר הכנסת עזמי בשארה.

דוד מגן: גברתי היושבת-ראש, אני לא יכול להימנע, כל פעם לאחר שאני שומע את העברית הצחה של חברת הכנסת מרינה סולודקין, מלהתפעל, לקנא ולברך אותה על הפעילות, השפה והעברית היפה.

דוד מגן: רציתי לומר לך, מרינה, ברכת יישר כוח על שהעלית את הנושא הזה, ונדמה לי שזה יותר חזק ברוסית, אף שזו לא השפה הרשמית, "דרז'יטס אי בראוו".

נעמי חזן: אפשר לקבל תרגום?

צבי הנדל: הוא מדבר בשפה השנייה.

נעמי חזן: השפה הזאת לא רשמית.

דוד מגן: הנושא הזה העסיק אותנו במיוחד ב-26 החודשים האחרונים, מאז פרצו הפעולות האלימות שיזמה הרשות הפלסטינית כנגד אזרחי מדינת ישראל, וראינו שמשרד החוץ נאלץ לשנות את ההיערכות ולנסות להתמודד עם מכונה בין-לאומית משומנת ומורכבת בכל היבשות כנגד ישראל כמדינה, כנגד הציונות כתנועה וכנגד היהדות כדת.

דוד מגן: כמי שעקב אחר הנושא מקרוב – ומותר לי לדבר גם בשם יושבת-ראש הישיבה, שהיא חברה פעילה ובכירה בוועדת החוץ והביטחון – ראינו את פעילותו של גדעון מאיר, שממונה על ההסברה במשרד החוץ, ואיך בכלים מצומצמים הוא מנסה להתמודד עם העניין.

דוד מגן: עת כיהנתי כיושב-ראש ועדת החוץ והביטחון הגעתי למסקנה, שיש צורך להקים בפרלמנט ועדת משנה מיוחדת, במסגרת הוועדה.

דוד מגן: אני מצטער שהקמנו אותה בשלב מאוחר, אבל הקמנו את ועדת המשנה לענייני חוץ והסברה, ומכאן יוצאת גם המלצה לממשלה להפוך את משרד החוץ למשרד החוץ וההסברה.

דוד מגן: נכון אמרה חברת הכנסת סולודקין, שעיקר המלאכה של משרד החוץ הוא הסברה, הטמעה, שכנוע והבאת דבר ישראל.

דוד מגן: צריך לזכור שזה במישור הגלוי והפשוט, אבל הסברה היא מלאכה הרבה יותר מורכבת.

דוד מגן: אסור לנו לסמוך על משרד ממשלתי שיעשה זאת לבד, ואם לא תהיה מודעות לאזרחים בעולם האינטרנט – אני יודע על קבוצת אזרחים בראשות ד"ר יונתן בירון מבאר-שבע, אזרח דובר איטלקית, שנקט יוזמה ובאמצעות האינטרנט הצליח לגבש קבוצת פעילים באיטליה ולהשיב מלחמה שערה.

דוד מגן: בכמה רשתות טלוויזיה הוא אף הצליח לשנות את הקו האנטי-ישראלי שהיה בסוף מארס 2002, עת התחיל מבצע "חומת מגן".

דוד מגן: אם כל הדברים הללו ייעשו בצורה מתוחכמת, כשאנחנו עומדים על המשמר כדי למנוע סגירת קונסוליות, כפי שהדבר נעשה עכשיו, לוודא שיהיו לנו אנשים המבינים את שפת העם במקומות החשובים לנו, יודעים את המלאכה, חרוצים ומתמידים, אני בטוח שנצליח לצמצם את הנזקים.

דוד מגן: אין ספק, גברתי היושבת-ראש, שצריך להיות שידוד מערכות בנושא הזה, וזה אולי מעיד על הצוואה של הכנסת הזאת לקראת כינונה של הממשלה שתיבחר ותכונן בכנסת הבאה.

דוד מגן: צריך לשים לב ולתת את הדעת לסוגיה החשובה הזאת, כך שיימצא פתרון במבנה הממשלה וביכולת להגביר את ההסברה של מדינת ישראל.

נעמי חזן: תודה רבה לך.

נעמי חזן: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

נעמי חזן: ראיתי את חבר הכנסת האשם מחאמיד, ואחריו ידבר חבר הכנסת נסים זאב.

עזמי בשארה: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, חברת הכנסת סולודקין, אין ספק שיש חשיבות לנושא, למרות חילוקי הדעות בינינו.

עזמי בשארה: נושא ההסברה בהרבה מדינות בעולם הוא מפלט.

עזמי בשארה: אגב, גם במדינות ערב אנשים מרבים לייחס את הניצחונות הישראליים לכך שאין למדינות ערב הסברה טובה וגם לפלסטינים אין מדיניות הסברה טובה, כך טוענים בדרך כלל המבקרים בארצות ערב, ובגלל זה, בעצם, יש כוח ישראלי בדעת הקהל הבין-לאומית.

עזמי בשארה: למעשה יש כישלון בגישה הערבית לדעת הקהל הבין-לאומית, כיוון שאנחנו לא יודעים שפות כמו שיודעים היהודים, שבאו ממאה ויותר מדינות; הם מכירים את הארצות שאנחנו לא מכירים, הם בני התרבות האירופית והמערבית, כמובן לפני היווצרות ש"ס.

עזמי בשארה: אנחנו לא יודעים, אנחנו בני התרבות המזרחית, שלא מבינים את המערב והמערב לא מבין אותנו.

עזמי בשארה: יש הרבה מבקרים ערבים שטוענים את הטענה הזאת על ההסברה הערבית.

עזמי בשארה: אני חושב שעניין ההסברה הוא חשוב, אבל יש דברים בחיים שאי-אפשר להסביר, במיוחד בסוף המאה ה-20, תחילת המאה ה-21.

עזמי בשארה: גם אם יישלח נתניהו מהצד הישראלי, או חנאן עשראווי מהצד הפלסטיני, וגם אם נשלח את המסבירים הכי טובים שיש, יש דברים שאי-אפשר להסביר.

עזמי בשארה: אני אתן לך דוגמה, גברתי, לדבר שאי-אפשר להסביר היום בעולם.

עזמי בשארה: אפשר, כמובן, לעשות מונופוליזציה של תפקיד הקורבן בגלל רגישות אירופה וארצות-הברית לשאלה היהודית.

עזמי בשארה: זה לדעתי אפשרי.

עזמי בשארה: אפשר לעשות מונופוליזציה של הדמוקרטיה ולהציב שתי משענות להסברה הישראלית: א.

עזמי בשארה: אנחנו הקורבן ההיסטורי, לא הפלסטינים ולא הערבים.

עזמי בשארה: אנחנו הקורבן, בה"א הידיעה.

עזמי בשארה: גם כשאנחנו עושים את הדבר, אנחנו קורבנות ורוצים סולידריות אתנו בגלל הסבל הפסיכולוגי, כי כאשר אנחנו יורים באחרים אנחנו סובלים פסיכולוגית וצריך סולידריות על הסבל הפסיכולוגי שלנו, כי אנחנו חייבים לירות בפלסטינים.

עזמי בשארה: אפשר לעשות גם את זה.

עזמי בשארה: ב.

עזמי בשארה: אפשר להגיד שאנחנו הדמוקרטיה היחידה במזרח התיכון, וזה גם יעבוד.

עזמי בשארה: יש הרבה אנשים באמריקה שאומרים שזאת הדמוקרטיה היחידה במזרח התיכון.

עזמי בשארה: אבל, אי-אפשר להסביר את הכיבוש בימינו.

עזמי בשארה: אי-אפשר.

עזמי בשארה: פשוט אין דרך.

עזמי בשארה: אין דרך להגיד לעולם שכיבוש זה בסדר.

עזמי בשארה: אי-אפשר להסביר את זה.

עזמי בשארה: אפשר, למשל, להסביר שהפלסטינים פוגעים באזרחים, ואז הפלסטינים חייבים להסביר ולהגיד שזה נכון, אבל ישראל פוגעת ביותר אזרחים והפלסטינים רק מגיבים, הכיבוש הוא הסיבה וכו'.

עזמי בשארה: אפשר לריב על זה בהסברה, אבל אי-אפשר להסביר את הכיבוש, ואני אגיד לך למה.

עזמי בשארה: המצב הפלסטיני הוא לא כמו המצב של קשמיר, שהודו יכולה להסביר, או של הבאסקים, שספרד יכולה להסביר, או של הכורדים, שאירן, עירק, טורקיה וכו' יכולות להסביר, כי יש להם אזרחות.

עזמי בשארה: אלה תנועות היפרדות, תנועות ספרטיסטיות.

עזמי בשארה: אירדנטה.

נעמי חזן: לא כל התנועות הספרטיסטיות הן אירדנטיות.

עזמי בשארה: אני מסכים אתך לגמרי, אבל אני לא רוצה להיכנס לזה.

עזמי בשארה: גברתי מומחית לענייני אפריקה ושם בדיוק יש כמה דוגמאות למה שהיא אומרת.

נעמי חזן: אם מותר לי לומר, ערכתי פעם ספר על אירדנטה, ולדעתי המו"ל שלי לא רצה להוציא את הספר כי הוא טען שאף אחד לא יודע מה זה אירדנטה.

עזמי בשארה: תודה על ההערה.

עזמי בשארה: הייתי אומר שבמקרים האלה הודו יכולה להגיד: העם של קשמיר הוא ההודים, כי יש להם אזרחות הודית.

עזמי בשארה: יש חלק גדול מהם שרוצה להיפרד, אבל חלק גדול לא רוצה.

עזמי בשארה: כך גם אצל הבאסקים – חלק רוצים להיפרד וחלק לא רוצים, אבל יש להם אזרחות ספרדית – אנחנו מבקשים שהם יהיו חלק מספרד, הם אזרחים שווים וכו'.

עזמי בשארה: מה יכולה ישראל להגיד על הפלסטינים?

עזמי בשארה: אין להם מדינה וישראל מסרבת לתת להם אזרחות.

עזמי בשארה: הם לא חלק ממדינת ישראל וישראל גם לא רוצה אותם, כי אז תהיה מדינת ישראל מדינה דו-לאומית.

עזמי בשארה: איך יכולה ישראל להסביר לטווח ארוך את נושא השליטה בעם אחר?

עזמי בשארה: היא גם לא רוצה לתת להם אזרחות, גם לא מדינה עצמאית בגבולות של פשרה היסטורית, גבולות אמיתיים; לא גבולות שישראל מכתיבה אלא גבולות של פשרה היסטורית.

עזמי בשארה: מה יוצא מהשאלה הזאת?

עזמי בשארה: עם כל הרגישות לקורבן ולהיסטוריה היהודית ועם כל הרגישות לעניין הדמוקרטיה, מה יוצא?

עזמי בשארה: זאת השאלה הקולוניאלית האחרונה בעולמנו.

עזמי בשארה: אי-אפשר להסביר זאת, כי העולם רגיש לשאלות קולוניאליות, במיוחד בעולם השלישי ובמיוחד במדינות שהיו קולוניאליסטיות בעבר.

עזמי בשארה: אני לא מדבר על רוסיה ועל ארצות-הברית, אלא על צרפת, בריטניה ומדינות אירופה.

עזמי בשארה: אי-אפשר יותר להסביר מדיניות קולוניאלית, במיוחד כאשר במקור מדובר בהתנחלויות ובבניית התיישבות.

עזמי בשארה: זה הסוג הגרוע ביותר של קולוניאליזם.

עזמי בשארה: תודה רבה, גברתי.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: חבר הכנסת האשם מחאמיד, בבקשה.

האשם מחאמיד: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה לפתוח ולומר שבלתי אפשרי להסביר את מה שלא ניתן להסביר.

האשם מחאמיד: ממש אי-אפשר להסביר.

האשם מחאמיד: מדינת ישראל, זה נכון, "על הפנים" בדעת הקהל הבין-לאומית, כי אין לה אסטרטגיה מדינית שתענה על צורכי השלום, ואפילו אין לה אסטרטגיה שתענה על צורכי הביטחון ואין לה אסטרטגיה שתענה על צורכי החברה והכלכלה במדינת ישראל.

האשם מחאמיד: כפי שנדמה לי שנאמר קודם, גברתי, אין לה שום אסטרטגיה.

האשם מחאמיד: אף אחד אינו יודע מה היא רוצה.

האשם מחאמיד: האם היא רוצה מדינה פלסטינית לצד מדינת ישראל?

האשם מחאמיד: לא.

האשם מחאמיד: האם היא יכולה להכחיד את העם הפלסטיני?

האשם מחאמיד: התשובה היא לא.

האשם מחאמיד: האם היא יכולה לעשות טרנספר, כפי שחלק מהמפלגות הימניות פה רוצה?

האשם מחאמיד: לא.

האשם מחאמיד: האם היא רוצה מדינה אחת, ישראל השלמה מהנהר עד הירדן, כאשר יש אזרחות שווה לכל האזרחים במדינה, בישראל הגדולה, העצומה, השלמה?

האשם מחאמיד: לא.

האשם מחאמיד: אז מה האסטרטגיה של ממשלת ישראל?

האשם מחאמיד: יש לה אסטרטגיה אחת בלבד: איך להכניע את העם הפלסטיני ואת מאבקו למען שחרור מעול הכיבוש והקמת מדינה עצמאית.

האשם מחאמיד: לכן, שום הסברה לא תועיל, כי אין מה להסביר.

האשם מחאמיד: שואלים למה פני ישראל כל כך מכוערים בעולם.

האשם מחאמיד: אני רוצה לומר לך, גברתי היושבת-ראש, פשוט חוטאים חטא, חטא גדול, כאשר מנסים להכניס כל ביקורת בין-לאומית אל תא האנטישמיות ו"כל העולם נגדנו".

האשם מחאמיד: חוטאים גם לזכר קורבנות האנטישמיות, כאשר מערבבים פוליטיקה עם זכר קורבנות, אם זה בשואה ואם כתוצאה מאנטישמיות בכל מקום בעולם.

האשם מחאמיד: חוטאים חטא.

האשם מחאמיד: לכן, גברתי, הראי והמצלמה אינם האשמים.

האשם מחאמיד: אפשר לשבור את הראי כל רגע ולהביא עוד ראי ולשבור אותו.

האשם מחאמיד: הפרצוף הוא מכוער.

האשם מחאמיד: פרצוף מכוער אי-אפשר לייפות על-ידי החלפת הראי.

האשם מחאמיד: חייבים להביא למדיניות אמיתית, מדיניות אשר אפשר להסביר אותה לעולם, מדיניות אשר תביא שלום ותביא לקצו של העידן הזה, של הממשלה הזאת.

האשם מחאמיד: אנחנו שמחים שהממשלה הזאת מסיימת את תפקידה, אבל עם היד על הלב, אני לא יודע איזו ממשלה תבוא בעתיד.

האשם מחאמיד: ייתכן שתבוא יותר גרועה, פחות גרועה – – –

עזמי בשארה: אותו דבר.

האשם מחאמיד: אז אנחנו בבעיה.

האשם מחאמיד: זאת בעיה, תאמיני לי, גברתי, של יהודים, של ערבים, של פלסטינים, של כל העולם.

האשם מחאמיד: זאת בעיה.

האשם מחאמיד: זאת ממשלה שהיא בעיה בין-לאומית, לא רק בעיה ישראלית.

האשם מחאמיד: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת נסים זאב, אני רואה שהגיעו עוד חברים.

נעמי חזן: אם אתה רוצה לשמור על מקומך, ניתן את רשות הדיבור לחבר הכנסת יוסף טומי לפיד.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

יוסף (טומי) לפיד: גברתי היושבת-ראש, אני שמח שנוכחת כאן רות קפלן, שהיא הממונה על קשרי החוץ של הכנסת, כי במסגרת הדיון הזה היא יכולה להעיד, שבעבר לא ידענו איך לחסום את נחשול המשלחות שזרמו לכנסת וכמה זה הידלדל בשנה האחרונה.

יוסף (טומי) לפיד: אני רוצה לדבר אתכם, קודם כול, על תחום שהוא די זנוח, והוא חשוב מאין כמוהו, והוא ההסברה שלנו בעולם הערבי.

יוסף (טומי) לפיד: כיושב-ראש ועדת המשנה לענייני חוץ והסברה קיימתי אתמול ישיבה בנושא זה בהשתתפות נציגי כלי התקשורת, בהם עודד גרנות ואהוד יערי, מנכ"ל רשות השידור יוסי בראל, מנהל הטלוויזיה בערבית יוסף ביניה, מנהל "קול ישראל" בערבית אדמונד סחייק, ונציגי משרד החוץ ובראשם גדעון מאיר, הממונה על ההסברה של משרד החוץ, והתמונה שהצטיירה היתה יותר מעגומה.

יוסף (טומי) לפיד: הואיל ורובנו לא יודעים ערבית, אנחנו לא יודעים על הקטסטרופה שלנו בתחום ההסברה בערבית.

עזמי בשארה: במיוחד המסבירים.

עזמי בשארה: כולם מזרועות הביטחון.

יוסף (טומי) לפיד: אני יודע שאתה "מת" להסביר את ממשלת ישראל רק לא נותנים לך...

עזמי בשארה: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת בשארה, שב ואז אולי אפשר יהיה לשמוע מה שאתה אומר.

יוסף (טומי) לפיד: אני אומר עכשיו דברים, שפשוט יהיה קשה להאמין.

יוסף (טומי) לפיד: לפני שנתיים השרה לאיכות הסביבה דאז, דליה איציק, סגרה את המשדר הגדול בצורן בטענה שהוא מקרין ומסכן ילדים בבית-ספר בסביבה.

נעמי חזן: הוא אמנם מקרין ומסכן.

יוסף (טומי) לפיד: רבותי, שנתיים אנחנו לא משדרים אף מלה לעולם הערבי.

יוסף (טומי) לפיד: לא הייתם מאמינים.

יוסף (טומי) לפיד: ממדינת ישראל זה שנתיים לא יוצאת מלה משודרת אחת לכל המרחב הערבי, כי סגרו את המשדר בצורן.

יוסף (טומי) לפיד: היית מאמינה?

יוסף (טומי) לפיד: שנתיים מול תחנות ערביות שתוקפות את ישראל.

יוסף (טומי) לפיד: הרי מספיק לסובב את הסקאלה של הרדיו כדי לשמוע ערבית, ערבית, ערבית, ערבית.

יוסף (טומי) לפיד: אף לא תחנה אחת לנו מול העולם הערבי, ואת זה הממשלה מוכנה לסבול.

עזמי בשארה: זה יהיה יותר ערבית, ערבית, ערבית.

נעמי חזן: חבר הכנסת בשארה, אני מאוד מבקשת שתשב.

יוסף (טומי) לפיד: ואם לא די בכך, עכשיו נוצר מצב פרדוקסלי: עשו upgrading של הטלוויזיה בערבית.

יוסף (טומי) לפיד: כיצד?

יוסף (טומי) לפיד: אפשר עכשיו לקלוט אותה בלוויין ובכבלים, אבל אי-אפשר לקלוט אותה terrestrial.

יוסף (טומי) לפיד: זאת אומרת, שידור הטלוויזיה הערבית הרגיל, שהיה קיים מאז קיימת הטלוויזיה הישראלית בשנת 1968 – בעצם הטלוויזיה הישראלית התחילה בטענה שחייבת להיות טלוויזיה בערבית – אינו קיים היום.

יוסף (טומי) לפיד: לא היה מצב כזה שאי-אפשר לקלוט שום שידור בערבית אם אין לך לוויין או כבלים.

נעמי חזן: אדוני, יש שלוש דקות.

נעמי חזן: אני מבקשת לחתור לקראת סיכום.

נעמי חזן: הגיעו הצמים והם רוצים לנאום.

יוסף (טומי) לפיד: אמר סמנכ"ל משרד החוץ לענייני הסברה, שמצב ההסברה שלנו בעולם הערבי הוא קטסטרופה, אמר עודד גרנות, שהמצב שלנו בהסברה בעולם הערבי הוא אסון, ואמר אהוד יערי, שמצב ההסברה שלנו בעולם הערבי הוא בשפל המדרגה, ואין מי שידאג לשפר את זה בשעה שאנחנו נאבקים מול התעמולה הגוברת של העולם הערבי.

יוסף (טומי) לפיד: תחנת "אל-ג'זירה" בטלוויזיה היא רק דוגמה אחת, אבו-דאבי שמשדרת פה, מהבניין הזה, לעולם הערבי, אבל הטלוויזיה הישראלית לא משודרת לעולם הערבי.

יוסף (טומי) לפיד: זאת אומרת, עכשיו היא התחילה לשדר בלוויין לעולם הערבי, אז היא לא משדרת לערבים בישראל, או לדוברי ערבית בישראל.

יוסף (טומי) לפיד: זאת הזנחה שאין כדוגמתה, הזנחה פושעת.

יוסף (טומי) לפיד: הממשלה הזאת מצאה כסף לכל דבר שהאינטרסים האלקטורליים שלה צריכים, אך הואיל והרוב המכריע של הציבור שהממשלה הזאת ייצגה בכנסת אינו דובר ערבית, הם החליטו שהנושא הזה לא מעניין אותם.

יוסף (טומי) לפיד: לכן יש לעשות בדחיפות לתיקון המצב הזה ולהירתם להסברה אינטנסיבית בעולם הערבי.

יוסף (טומי) לפיד: תודה רבה.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי, ואחריו – חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

נעמי חזן: קודם הייתי גמישה, כדי לתת לכל אחד להתבטא.

נעמי חזן: עכשיו הגיעו החברים שצמו.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, הבעיה איננה בעיית הסברה.

טלב אלסאנע: הבעיה היא המדיניות.

טלב אלסאנע: ממשלת ישראל צריכה לשנות את מדיניותה.

טלב אלסאנע: שום הסברה בעולם לא תשנה את המציאות המכוערת.

טלב אלסאנע: איך אפשר, חבר הכנסת טומי לפיד, להסביר את מותה של הילדה אימאן חג'ו?

טלב אלסאנע: איך אפשר?

טלב אלסאנע: מכל זווית שתצלם את התמונה, היא מכוערת.

טלב אלסאנע: איך אפשר לצלם מדינה שהיא מעצמת-על, עם ארסנל צבאי אדיר, נשק קונבנציונלי, נשק לא קונבנציונלי, המעצמה הרביעית בעולם, כשהיא מאיימת על ילד שקוראים לו פארס עודה, שעומד מול טנק הכיבוש הישראלי?

טלב אלסאנע: איך אפשר להסביר לעולם את הריגתו של הילד – – –

יוסף (טומי) לפיד: של שני הילדים מקיבוץ מצר.

טלב אלסאנע: אני אתייחס גם לשני הילדים ממצר.

טלב אלסאנע: איך אפשר להסביר את מותו של הילד מוחמד א-דורה?

טלב אלסאנע: איזו הסברה תוכל לשנות את זה?

טלב אלסאנע: כך גם אי-אפשר להסביר את רציחתם של שני הילדים מקיבוץ מצר.

טלב אלסאנע: אי-אפשר להסביר את זה.

טלב אלסאנע: הנושא הזה איננו עניין להסברה, אלא עניין של מדיניות.

טלב אלסאנע: צריך את זה לשנות, את המדיניות המכוערת הזאת.

טלב אלסאנע: זה לא עניין של איפור, זה לא עניין של קוסמטיקה.

טלב אלסאנע: שום דבר לא יכסה את ערוותה של המדיניות הקיימת.

טלב אלסאנע: איך אפשר להסביר לעולם שמדינת ישראל היא מדינת הכיבוש האחרון בעולם?

טלב אלסאנע: קולוניאליזם אחרון.

טלב אלסאנע: איך אפשר לייפות את הכיבוש?

טלב אלסאנע: איך אפשר להסביר שלילת חירותו של עם?

טלב אלסאנע: דיכויו של עם?

טלב אלסאנע: מתן אישור למתנחלים להשתולל, להרביץ, לגנוב את הזיתים?

טלב אלסאנע: איך אפשר להסביר שמטילים עוצר על 150,000 פלסטינים בחברון, כדי לתת לקומץ מתנחלים להשתולל?

טלב אלסאנע: איך אפשר להסביר את זה לעולם?

טלב אלסאנע: לכן, ההסברה איננה יצירת אשליות.

טלב אלסאנע: מדינת ישראל זקוקה בדחיפות לשינוי מדיניות, על מנת להביא לשינוי מציאות, על מנת ליצור מציאות אחרת, מציאות טובה יותר, מציאות שאפשר להסתכל עליה ולומר ששולטים כאן ערכי אנוש.

טלב אלסאנע: אי-אפשר לבוא ולהאשים את מי שמציג את המציאות הקשה כפי שהיא.

טלב אלסאנע: אי-אפשר להאשים את הראי שמשקף את המציאות המכוערת.

טלב אלסאנע: זה כמו הסיפור על הילד שמצביע על המלך ואומר שהמלך עירום.

טלב אלסאנע: אף אחד לא מעז, אבל זאת המציאות – המלך עירום.

טלב אלסאנע: מדיניות ממשלת ישראל נגד העם הפלסטיני היא מדיניות מכוערת, ולכן הנושא איננו נושא של הסברה, אלא נושא של מדיניות.

טלב אלסאנע: ברשותך, היושב-ראש – (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: לרגל בוא חודש רמדאן המבורך ולרגל יציאתנו לחופשה, אני שולח את איחולי לכל הערבים והמוסלמים לרגל החודש הנעלה הזה.

טלב אלסאנע: אני מודה לכבוד היושב-ראש על הדקה הזאת.

טלב אלסאנע: )

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שוכראן, וכול עאם ואנתום בח'יר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חברי הכנסת מוחמד כנעאן ונסים זאב.

אחמד טיבי: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: אדוני היושב-ראש, גם אני, כבוד היושב-ראש, רוצה לשלוח את ברכותי ואיחולי לקהל הצופים הערבים והמוסלמים לרגל בוא החג, חודש רמדאן המבורך.

אחמד טיבי: ) אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הסיפור של ההסברה הישראלית, או בעצם התעמולה הישראלית הוא סיפורו של אדם העומד מול הראי וכועס – למה אלוהים לא ברא אותו יפה יותר.

נסים זאב: אחמד טיבי, זה כנראה קורה לך כל בוקר.

אחמד טיבי: חבר הכנסת נסים זאב, בתחרות יופי אני לא מתמודד אתך.

אחמד טיבי: אתך אני לא מתמודד.

אחמד טיבי: אין כמוך.

נסים זאב: אני מסכים אתך.

אחמד טיבי: הבעיה היא לא בעיה של תדמית.

אחמד טיבי: הסברה היא נשק כמעט בלתי קונבנציונלי בימים כאלה, אבל הבעיה היא המדיניות, המציאות בשטח.

אחמד טיבי: הפלסטינים מנצחים כמעט בכל קרב תקשורת באירופה.

אחמד טיבי: למה?

אחמד טיבי: כי יש להם case צודק, כי מדובר בעם שנמצא תחת כיבוש.

אחמד טיבי: הישראלים מפסידים.

אחמד טיבי: כל הניסיונות להביא פעם אחת מסביר זה ופעם אחרת להביא מסביר אחר, ייכשלו.

אחמד טיבי: איך אפשר להסביר טנק העולה על אמבולנס?

אחמד טיבי: איך אפשר להסביר?

אחמד טיבי: איך אפשר להסביר?

מרינה סולודקין: כי באמבולנס יש מטען חבלה.

אחמד טיבי: איך אפשר?

אחמד טיבי: כמה פעמים?

אחמד טיבי: איך אפשר להסביר את העובדה שתינוקת אחת, שנייה, שלישית ברפיח נהרגת על-ידי פגז שנורה ישר אל תוך ביתה?

אחמד טיבי: מצד שני, איך אפשר להסביר רצח של שני ילדים במצר?

אחמד טיבי: אי-אפשר להסביר.

אחמד טיבי: יש דברים מכוערים שאי-אפשר להסביר.

אחמד טיבי: לא צריך להשתדל.

אחמד טיבי: גם ההסבר שכאילו חשבו שמדובר בהתנחלות הוא הסבר לקוי, הוא הסבר שלא צריך להיאמר על-ידי אף אחד.

אחמד טיבי: אי-אפשר להרוג ילד ולהסביר.

אחמד טיבי: איך בכלל אפשר להרוג ילד?

אחמד טיבי: כמה ילדים נהרגו מאז תחילת האינתיפאדה?

אחמד טיבי: כמעט 200 ילדים פלסטינים.

אחמד טיבי: אפשר להגיד פעם אחת שזה בטעות, פעמיים, שלוש, 20, אבל 200?

אחמד טיבי: שמעתי את חבר הכנסת טומי לפיד מדבר על ההסברה של הטלוויזיה בערבית למזרח התיכון.

אחמד טיבי: הטלוויזיה הזאת היתה משודרת לכולם באמצעות טלוויזיה קרקעית וגם באמצעות טלוויזיה אנלוגית.

אחמד טיבי: אחר כך העבירו את זה לדיגיטלית, והאנשים כאן – הערבים הפלסטינים – כמעט שלא רואים אותה.

אחמד טיבי: האמת היא שאמינות היתה מחזירה את הצופים, אבל לשידורים האלה, חבר הכנסת לפיד, אין אמינות.

אחמד טיבי: הם נתפסים, כמו שאמרת, כשידורי תעמולה.

אחמד טיבי: אני, למשל, לא רואה את שידורי התעמולה האירנית.

אחמד טיבי: למה רואים "אל-ג'זירה"?

אחמד טיבי: למה הישראלים רואים 24 שעות "אל-ג'זירה"?

אחמד טיבי: כל תחנות השידור הישראליות וכל תחנות המודיעין יושבות על "אל-ג'זירה" ואבו-דאבי, כי מדובר בטלוויזיות רציניות.

אחמד טיבי: דרך אגב, הן לא פרו-ישראליות.

אחמד טיבי: בטלוויזיה הישראלית הגיעה רמת התעמולה לכדי מבוכה והרייטינג ירד לכדי אפס, עד כדי כך שהטלוויזיה הערבית כבר שנתיים מחרימה חברי כנסת ערבים.

אחמד טיבי: היא לא משדרת שידור ישיר עם שום חבר כנסת.

אחמד טיבי: אין שידור ישיר עם חבר כנסת ערבי.

אחמד טיבי: מוחמד כנעאן, אותך ראיינו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת טיבי, תודה רבה.

אחמד טיבי: בשנתיים האחרונות יש הוראה בכתב שלא לקיים שידור ישיר.

אחמד טיבי: לאחרונה ניגש אלי אחד הכתבים וביקש לראיין אותי.

אחמד טיבי: סוף-סוף היה לי התענוג – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת טיבי, אני מבקש שלא תתחיל לספר לנו סיפורים.

אחמד טיבי: – – – היה לי התענוג לומר לו לא.

אחמד טיבי: לא, כי הרייטינג הוא אפס.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני יואיל להתחשב ולהסתכל על היושב-ראש כשקוראים לו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה.

מוחמד כנעאן: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: אדוני היושב-ראש, ראשית אני רוצה לשלוח ברכות לבביות לרגל חודש רמדאן המבורך לאחי בגליל, במשולש, בנגב ובערי החוף, לבני העם הפלסטיני, לאומה הערבית ולאומה האסלאמית.

מוחמד כנעאן: מי ייתן ונזכה בעזרת האל לחגוג אותו שוב בטוב ובברכות ובשלום צודק וקבוע, שיתנוסס במהרה על המזרח התיכון האהוב עלינו.

מוחמד כנעאן: ) חברים יקרים, כמו שאמרו קודמי, אני חושב שהעניין איננו עניין של מדיניות ההסברה של מדינת ישראל, איך מסבירים אירוע זה או אירוע אחר, כי אין שום הסברה שיכולה להסביר הריגת ילדים, הריסת בתים, ולהסביר גם את תופעת הכיבוש.

מוחמד כנעאן: כשאני מדבר על הריגת ילדים, אני מדבר על הריגת ילדים בשני הצדדים, כי אין הבדל בין דם לדם ואין הבדל בין ערבי ליהודי.

מוחמד כנעאן: ההסברה האמיתית והנכונה שדרושה היום היא חזרה מיידית לשולחן המשא-ומתן בין הרשות הפלסטינית ובין ממשלת ישראל, ולא איומי הסרק של שר הביטחון החדש-ישן שרוצה לגרש את היושב-ראש ערפאת.

מוחמד כנעאן: הוא יודע טוב מאוד שהוא לא יוכל לגרש אותו, כי העם שלו בחר בו ורק העם שלו הוא שיכול להדיחו מתפקידו.

מוחמד כנעאן: למה לנו להיתפס לאשליות ולמושגים ולמונחים שאין להם שום הסבר ולא ניתן להסביר אותם בעולם?

מוחמד כנעאן: העולם רואה, שומע וקורא.

מוחמד כנעאן: העולם גם מבקר במדינת ישראל.

מוחמד כנעאן: העולם יודע מה מתרחש באזור.

מוחמד כנעאן: לכן, שום הסברה לא תועיל.

מוחמד כנעאן: אבל, חבר הכנסת נסים זאב, מה שכן יועיל הוא שנחזור לשפיות, להיגיון הנדרש היום יותר מבכל פעם אחרת, ולהגיד: רוצים לשים קץ לשפיכות הדמים, לאיבה המתמשכת בין שני העמים.

מוחמד כנעאן: אני קורא מכאן, מעל הדוכן הזה, לשני המנהיגים, ליושב-ראש ערפאת ולראש ממשלת ישראל, לחזור מייד לשולחן המשא-ומתן ולשים קץ לשפיכות הדמים, להרס ולהרג בשטחי הרשות, וסוף-סוף גם לנהל מדיניות אחראית כלפי כל האזור, לרבות סוריה ולבנון.

מוחמד כנעאן: אינני חושב שיעזרו ויועילו כל האיומים על עירק מצד ארצות-הברית, אף ששר החוץ העירקי וממשלת עירק קיבלו את החלטת מועצת הביטחון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, תודה רבה.

מוחמד כנעאן: האזור שלנו צמא וזקוק לשקט, לשלום אמיתי וצודק ובר-קיימא בין שני העמים.

מוחמד כנעאן: לא כובש לעומת נכבש ולא חזק לעומת חלש.

מוחמד כנעאן: על כן, כולנו תקווה שאכן הממשלה הנוכחית, וזאת שתבוא אחריה, תתעשת, וגם העמים בישראל ובאזור יתעשתו ויעזרו למנהיגות שלהם על מנת להגיע להסדר אמת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מוחמד כנעאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחרון הדוברים הוא חבר הכנסת נסים זאב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני חייב לומר שקשה לצעוק אחרי נאומו של חבר הכנסת מוחמד כנעאן, אבל אנסה בכל זאת להסביר את עצמי.

נסים זאב: אני מתפלא על חבר הכנסת האשם מחאמיד.

נסים זאב: הוא יודע טוב יותר מכולם, כחבר ועדת החוץ והביטחון, מי הוא רב-הטבחים ומי הוא הרוצח ערפאת.

נסים זאב: אתה מדבר על כך שאין אסטרטגיה מדינית, כשאתה יודע שהאסטרטגיה של הטרוריסט היא רק באמצעות הטרור להשיג את היעדים האסטרטגיים שלו.

נסים זאב: אתה משקר פה מעל במת הכנסת ואתה מיתמם, כאילו אתה לא מכיר את החבר שלך ערפאת.

נסים זאב: אתה יודע שהוא רב-הרוצחים ורב-הטבחים.

האשם מחאמיד: איזה מין נאום זה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת נסים זאב, אדוני, כשאני קורא לו, יואיל לענות לי ולשמוע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני אמר מלה קשה מאוד: "משקר".

נסים זאב: לדידו של חבר הכנסת האשם מחאמיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מציע לך להשתמש בביטוי יותר עדין ולחזור בך מהמלה.

האשם מחאמיד: אני משקר?

נסים זאב: לא דובר אמת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואתה חוזר בך מהביטוי הקודם.

נסים זאב: מיתמם.

נסים זאב: לא דובר אמת.

האשם מחאמיד: אותו דבר אני מקבל ממך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, תנו למר זאב לסיים את דבריו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, בבקשה.

נסים זאב: אינני מבין מה תעזור לנו תחנה שנקים ונסביר לעולם הערבי, ואנחנו נסביר בערבית את המדיניות העברית, כשאנחנו בעברית מסבירים את המדיניות הערבית.

נסים זאב: מה זה יעזור לנו?

אחמד טיבי: חבר הכנסת זאב, יפה.

נסים זאב: הבעיה שלנו היא שאנחנו כושלים פה במערכת ההסברה הלקויה שלנו, קודם כול, לעם ישראל, לתושבי מדינת ישראל, לאזרחי ישראל.

נסים זאב: מערך ההסברה באמת לקוי וכושל, ואנחנו באמת נראים גרוע.

נסים זאב: תגידו, איזו הסברה צריך לטבח בקיבוץ מצר?

נסים זאב: מתן בן החמש ונועם בן הארבע נרצחו בחדרם בירי מטווח קצר בזרועות אמם.

נסים זאב: איפה אתם רואים רצח אכזרי כזה?

נסים זאב: באיזה עולם?

נסים זאב: באיזו מדינה?

נסים זאב: איך אפשר לעבור לסדר-היום?

נסים זאב: אתם פה, חברי הכנסת, על מי אתם מגינים?

נסים זאב: את מי אתם מסבירים?

נסים זאב: אתם "אל-ג'זירה" של מדינות ערב פה מעל במת הכנסת הזו.

נסים זאב: אתם מקבלים משכורת, ואתם מנהלים את מערכת ההסברה הלקויה והכושלת של מדינת ישראל לעולם הערבי ולכל העולם.

האשם מחאמיד: אנחנו לא מקבלים משכורת ממך.

האשם מחאמיד: אנחנו לא מקבלים משכורת ממך.

נסים זאב: על זה אנחנו משלמים ביוקר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת נסים זאב, תודה רבה לאדוני.

האשם מחאמיד: מה זה?

האשם מחאמיד: באמת.

נסים זאב: תודה רבה.

נסים זאב: אני מקווה שחברי הכנסת – – –

האשם מחאמיד: – – – כל הזמן.

האשם מחאמיד: – – – כל הזמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, נעבור להודעות סיכום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת האשם מחאמיד, אתה רוצה לקרוא את הודעת הסיכום של סיעות רע"ם, עמ"ל, תע"ל ובל"ד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

האשם מחאמיד: הצעת סיכום מטעם הסיעות רע"ם, עמ"ל, תע"ל ובל"ד בנושא: ההסברה הישראלית מול התקפות על ישראל בעולם: א.

האשם מחאמיד: הכנסת קובעת כי אכן מצבה של ישראל בדעת הקהל הבין-לאומית קשה ביותר.

האשם מחאמיד: ב.

האשם מחאמיד: הכנסת קובעת שאין הדבר מכה משמים כי אם פרי הבאושים של מדיניות הממשלה הקיימת – מדיניות הכיבוש.

האשם מחאמיד: ג.

האשם מחאמיד: הפרצוף המדיני, החברתי והכלכלי של הממשלה הוא המכוער, ולא המצלמה או הראי המתבטאים בדעת הקהל הבין-לאומית.

האשם מחאמיד: ד.

האשם מחאמיד: הכנסת דורשת שינוי טוטלי במדיניות הממשלה ביחסה לעם הפלסטיני ולאזור בכלל.

האשם מחאמיד: ה.

האשם מחאמיד: הכנסת קובעת, שעל הממשלה לפעול למען משא-ומתן עם מנהיגות העם הפלסטיני על בסיס נסיגה טוטלית מהשטחים הכבושים בשנת 1967, כך ששתי מדינות – ישראל ופלסטין – תחיינה בשכנות טובה ובשלום זו על-יד זו.

האשם מחאמיד: אדוני, תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת האשם מחאמיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת מרינה סולודקין תקרא את הודעת הסיכום של סיעת ישראל בעלייה.

נסים זאב: גם ש"ס.

מרינה סולודקין: גם ש"ס.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם ש"ס.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נוסיף את ש"ס להודעה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת סולודקין, בבקשה.

מרינה סולודקין: אדוני חברי כנסת נכבדים, זו הודעה מטעם סיעות ישראל בעלייה, המרכז וש"ס.

מרינה סולודקין: ראיתי כאן את יהדות התורה, ואני מקווה שהם מצטרפים.

מרינה סולודקין: הכנסת מבקשת לציין את חשיבות ההסברה הישראלית בתקופה קשה זו.

מרינה סולודקין: הכנסת קוראת למשרד החוץ ולכל גורמי ההסברה להעניק עדיפות תקציבית ואנושית לנושא החשוב הזה.

מרינה סולודקין: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת סולודקין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה.

נסים זאב: ההצבעה הזאת היא דוגמה קלאסית למערכת ההסברה של ישראל.

האשם מחאמיד: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נצביע קודם על הצעת הסיכום של סיעות רע"ם, בל"ד, תע"ל ועמ"ל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 2 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת האשם מחאמיד – 5 נגד – 3 נמנעים – אין הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת האשם מחאמיד נתקבלה.

נסים זאב: זה ביזיון וחרפה.

האשם מחאמיד: – – –

אחמד טיבי: עברה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של חמישה תומכים, שלושה מתנגדים ואפס נמנעים – הודעת הסיכום של סיעות רע"ם, בל"ד, עמ"ל ותע"ל אושרה.

קריאות: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אני מבקש שקט באולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נצביע עכשיו על הודעת הסיכום של סיעות ישראל בעלייה, ש"ס והמרכז.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 3 בעד הצעת הסיכום שהביאה חברת הכנסת מרינה סולודקין – 5 נגד – 5 נמנעים – אין הצעת הסיכום שהביאה חברת הכנסת מרינה סולודקין לא נתקבלה.

האשם מחאמיד: מר גפני, שנייה אחת – – –

נסים זאב: גפני, אני מתפלא עליך, אני מתפלא עליך.

אחמד טיבי: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם כן, חמישה מול חמישה – הצעת הסיכום הזאת נפלה בהצבעה והיא לא אושרה.

נסים זאב: זה צריך להירשם בהיסטוריה של הכנסת.

קריאות: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא.

נסים זאב: זה הפרצוף האמיתי של הכנסת – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת זאב, תודה רבה.

נסים זאב: אני מבקש לתרגם את הנאום שלי לערבית.

נסים זאב: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 63), התשס"ג–2002, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, חבר הכנסת משה גפני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 63), התשס"ג–2002.

משה גפני: הצעת חוק זו של חברת הכנסת יהודית נאות וקבוצת חברי הכנסת נדונה במליאת הכנסת בקריאה טרומית ביום י' בחשוון התשס"א, 8 בנובמבר 2000, ובקריאה ראשונה ביום י"ג באב התשס"ב, 22 ביולי 2002, והועברה לוועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משה גפני: בהצעת החוק מוצע לחייב מוסד תכנון שהחליט על הפקדת תוכנית מיתאר, מקומית או מפורטת, לפרסם הודעה בשלט על ההפקדה, על חשבון מגיש התוכנית, למשך התקופה שבה ניתן להגיש התנגדויות לתוכנית.

משה גפני: הודעה כאמור תכלול את ההבדלים העיקריים בין המצב התכנוני הקיים לבין התוכנית.

משה גפני: כמו-כן מוצע להעניק למוסד התכנון, במקרים מיוחדים ובכפוף לתקנות שקבע השר, סמכות לפטור תוכנית או סוגי תוכניות מהודעה בשלט כאמור ולקבוע הסדרים חלופיים לפרסום.

משה גפני: עוד מוצע, כי על שלט באזור שבו שיעור האוכלוסייה הדוברת ערבית גבוה מ-10% מכלל האוכלוסייה, ייכתב גם בשפה הערבית.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, להצעת החוק הוגשו הסתייגויות.

משה גפני: אני מציע לדחות את ההסתייגויות ולאשר הצעת חוק זו בקריאה שנייה ובקריאה שלישית; לא, סליחה, להצעת החוק הזו לא הוגשו הסתייגויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש הסתייגות אחת לסעיף 3, של חבר הכנסת עזמי בשארה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם הוא יהיה נוכח, ניתן לו את רשות הדיבור, ואם הוא לא יהיה נוכח, ההסתייגות נופלת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני סיים?

משה גפני: כן, אני סיימתי ואני מבקש לאשר את הצעת החוק הזאת בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

משה גפני: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הפנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, חברי הכנסת, היתה הסתייגות אחת של חבר הכנסת בשארה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא לא נוכח וההסתייגות נופלת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 63), התשס"ג–2002.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 3-1 – 5 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 3-1 אושרו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של חמישה תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נצביע על הצעת החוק בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 5 נגד – אין נמנעים – אין חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 63), התשס"ג–2002, נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, שוב, ברוב של חמישה תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים, החוק אושר בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, הנושא הבא הוא הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 22) (תיקון), התשס"ג–2002, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת גפני, יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני עובד עבור חברת הכנסת יהודית נאות משינוי, ואני מקווה – חברי שינוי, הם לא רוצים לשמוע?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת לפיד, חבר הכנסת פורז, חבר הכנסת זנדברג, ישיבות סיעה מותר לקיים, כמובן – במיוחד בימים האלה – אבל לא בתוך האולם.

יוסף (טומי) לפיד: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נכון מאוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי יודע מה יביאו הימים הבאים, חבר הכנסת לפיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אל תהיה כל כך מקדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפעמים תוך 24 שעות מתהפכים הגלגלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת גפני.

משה גפני: אני אמרתי, אדוני היושב-ראש, שאני מגיש היום חוקים, בין היתר, של חברת הכנסת יהודית נאות, ואם במערכת הבחירות חבר הכנסת טומי לפיד יעשה בזה שימוש והוא יגיד שחברת הכנסת נאות הגישה הרבה הצעות חוק, לפחות שהוא יציין שהיא לא נמצאת כאן, היא נמצאת בחוץ-לארץ, ואני עובד בשבילה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 22) (תיקון), התשס"ג–2002.

משה גפני: הצעת חוק זו, של חברות הכנסת יהודית נאות וזהבה גלאון, נדונה במליאת הכנסת בקריאה טרומית ביום ב' בתמוז התשס"ב, 12 ביוני 2002, ובקריאה ראשונה ביום ל' בחשוון התשס"ג, 5 בנובמבר 2002, והועברה לוועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משה גפני: חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 22), התשס"א–2001, קבע עיקרון שלפיו ראש רשות מקומית וסגניו המקבלים שכר מלא מקופת הרשות המקומית לא יעסקו בעיסוק נוסף.

משה גפני: הסדר דומה קיים גם לגבי חבר כנסת.

משה גפני: לחוק זה התקבלה הסתייגות אשר פטרה מתחולת החוק ראש רשות וסגן ראש רשות שהחלו לעסוק בעסק או בעיסוק נוסף ערב כניסתו לתוקף של החוק האמור, כך שנוצר מצב שלפיו קיימת הבחנה בין ראשי רשויות וסגני ראשי רשויות מכהנים שהחלו לעסוק בעיסוק נוסף ערב כניסתו לתוקף של חוק הרשויות המקומיות לבין ראשי רשויות וסגני ראשי רשויות שייבחרו לכהונה בעתיד ולא יוכלו לעסוק בעיסוק נוסף.

משה גפני: לפיכך מוצע בהצעת החוק לבטל הבחנה זו, כך שהוראות החוק יחולו גם על ראשי רשויות וסגני ראשי רשויות שהחלו לעסוק בעסק או בעיסוק נוסף ערב כניסתו של החוק לתוקף.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, להצעת החוק אין הסתייגויות.

משה גפני: אני מציע, אם כן, לאשר הצעת חוק זו בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

משה גפני: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 22) (תיקון), התשס"ג–2002.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 6 בעד סעיף 1 – 7 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של שבעה תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

יוסף (טומי) לפיד: אני מבקש להוסיף את קולו של חבר הכנסת עוזי אבן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא יצביע בקריאה השלישית, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נצביע על הצעת החוק בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 8 נגד – אין נמנעים – אין חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 22) (תיקון), התשס"ג–2002, נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של שמונה תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים, חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 22) (תיקון), התשס"ג–2002, אושר בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, הנושא הבא: הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 14), התשס"ג–2002; גם הוא מובא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, חבר הכנסת משה גפני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 14), התשס"ג–2002.

משה גפני: הצעת חוק זו, שהיא מיזוג של שתי הצעות חוק פרטיות – של חברת הכנסת יהודית נאות וקבוצת חברי הכנסת ושל חבר הכנסת איתן כבל – נדונה במליאת הכנסת בקריאה ראשונה ביום ו' באב התשס"ב, 15 ביולי 2002, והועברה לוועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משה גפני: בהצעת חוק זו מוצע להחיל את חוק חובת המכרזים, התשנ"ב–1992, על תאגידים שבשליטת רשויות מקומיות וחברות-הבת שלהם.

משה גפני: חוק חובת המכרזים חל על-פי המצב כיום על רשויות ממשלתיות, חברות-בנות ממשלתיות ותאגידים שבשליטת המדינה, ומחייב גופים אלה לקיים מכרז פומבי בהתקשרויות לביצוע עסקאות שונות.

משה גפני: לעומת זאת, תאגידים עירוניים אינם מחויבים בקיום מכרזים פומביים, הנותנים הזדמנות שווה לכל אחד.

משה גפני: לפיכך מוצע בהצעת חוק זו להחיל את חוק חובת המכרזים גם על תאגידים שבשליטת הרשות המקומית, בדומה למדינה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, מדובר בהצעות חוק פרטיות שאני, כיושב-ראש הוועדה, מסכים אתן בכל לב ואני לא רק מביא אותן טכנית כיושב-ראש הוועדה.

משה גפני: קיימתי עליהן דיונים רבים ואני מסכים עם הצעות החוק הללו.

משה גפני: אני חושב שהן ראויות.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, להצעת החוק הוגשו הסתייגויות.

משה גפני: אני מציע לדחות את ההסתייגויות ולאשר הצעת חוק זו בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

משה גפני: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הפנים חבר הכנסת גפני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נעבור להסתייגויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש הסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה, ושוב – הוא איננו באולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן ההסתייגות נופלת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נעבור להצבעה על הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 14), התשס"ג–2002.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 8 בעד סעיפים 5-1 – 7 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 5-1 נתקבלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שבעה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נעבור להצבעה בקריאה שלישית על הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 14), התשס"ג–2002.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 8 נגד – אין נמנעים – אין חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 14), התשס"ג–2002, נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של שמונה תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים, הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 14), התשס"ג–2002, אושרה בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נעבור להצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 54), התשס"ג–2002.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הפנים חבר הכנסת גפני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 54), התשס"ג–2002.

משה גפני: הצעת חוק זו של חבר הכנסת הרב נסים זאב נדונה במליאת הכנסת בקריאה טרומית ביום ו' בתמוז התשס"א, 27 ביוני 2001, ובקריאה ראשונה ביום י"ד באב התשס"ב, 23 ביולי 2002, והועברה לוועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משה גפני: בהצעת חוק זו מוצע לחייב רשות תמרור מקומית להציב סמוך לגני-ילדים ולבתי-ספר תמרור המסדיר אזור שיהיה אסור לחניית רכב שאינו מיועד להסעת תלמידים בימים ובשעות שבהם מתבצעת העלאה או הורדה של תלמידים, וזאת על מנת לאפשר העלאה והורדה בטוחה של תלמידים.

משה גפני: עוד מוצע, כי הצעת החוק לא תפגע בתוקפן של הוראות הדין הקיים בדבר הקצאת מקומות חנייה או הפקעה.

משה גפני: הצעת החוק הזאת היא ראויה, אדוני היושב-ראש, ואין לה הסתייגויות.

משה גפני: אני מציע, אם כן, לאשר הצעת חוק זו בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

משה גפני: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הפנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, חברי הכנסת, נעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת החוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 54), התשס"ג–2002.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 10 בעד סעיף 1 – 4 נגד – אין נמנעים – 1 סעיף 1 נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של ארבעה תומכים, ללא מתנגדים ונמנע אחד, הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נעבור להצבעה בקריאה שלישית על הצעת החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 11 בעד החוק – 4 נגד – אין נמנעים – 1 חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 54), התשס"ג–2002, נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת החוק אושרה ברוב של ארבעה תומכים, ללא מתנגדים ונמנע אחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא אושרה בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נעבור להצעת החוק הבאה:

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 82), התשס"ג–2002, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת גפני, יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 82), התשס"ג–2002.

משה גפני: הצעת חוק זו של חבר הכנסת משה גפני – שלי – נדונה במליאת הכנסת בקריאה טרומית ביום ט' בתמוז התשס"ב, 19 ביוני 2002, ובקריאה ראשונה ביום ל' בחשוון התשס"ג, 5 בנובמבר 2002, והועברה לוועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משה גפני: בעקבות חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 77), התשס"א-2001, הקובע כי מועצה אינה יכולה למנות הן מזכיר והן מנהל כללי, מוצע בהצעת חוק זו, כי מקום שבחרה המועצה למנות מנהל כללי ולא מזכיר, ושר הפנים לא השתמש בסמכותו למנות מזכיר, ימלא המנהל הכללי את תפקידי המזכיר והוא יהיה רשאי מכוח פקודת העיריות למלא את תפקידי המזכיר.

משה גפני: יתר על כן, מוצע כי לא יהיה בתיקון האמור כדי לפגוע במי שמונה או כיהן כמזכיר או כמנהל כללי ביום תחילתו של התיקון האמור.

משה גפני: עוד מוצע, כי במצב שבו לא מונו הן מנהל כללי והן מזכיר, תמנה המועצה אדם מבין עובדי העירייה שימלא את תפקידי המזכיר ותהיינה נתונות לו סמכויות המזכיר.

משה גפני: מינוי זה יהיה לתקופה קצובה, שלא תעלה על שלושה חודשים.

משה גפני: כמו-כן מוצע להוסיף את מזכיר העירייה לרשימת בעלי התפקידים אשר לגביהם מונחת חוות דעתו של היועץ המשפטי של העירייה בדבר קיום הרשעה בעבירה שבשל אופיה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לשמש בתפקיד.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, יש פה חמישה חוקים שוועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת מביאה לאישור.

משה גפני: אבל אני רוצה שנדע, היות שאנחנו עושים עכשיו הכול במהירות ובכמה דקות, שמדובר על עבודה מאומצת שוועדת הפנים ואיכות הסביבה עשתה בחוקים הללו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברור, זה ברור על פניו.

משה גפני: אני רוצה להודות למנהלת הוועדה יפה שפירא, לצוות של הוועדה, ליועצת המשפטית של הוועדה, עורכת-הדין מירי פרנקל-שור, למתמחה ליאת בלום, ולכל העובדות של ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

משה גפני: אני רוצה שידעו כולם, שהם עושים עבודה מסורה, לכן יכולנו להביא במהירות את החוקים הללו, שהם חוקים חשובים, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משה גפני: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הפנים חבר הכנסת גפני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, נעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 82), התשס"ג–2002.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 12 בעד סעיפים 3-1 – 6 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 3-1 נתקבלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של שישה תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים, הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 82), התשס"ג–2002, אושרה בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 13 בעד החוק – 5 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 82), התשס"ג–2002, נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת החוק אושרה בקריאה שלישית ברוב של חמישה תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, ניתן לחבר הכנסת נסים זאב, כאחד מיוזמי החוק, לומר כמה מלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איזה חוק אדוני יזם?

נסים זאב: חוק לתיקון פקודת התעבורה.

נסים זאב: אני באתי רק להודות.

נסים זאב: בסך הכול יושב-ראש ועדת הפנים אמר את דברו.

נסים זאב: אני חושב שהחוק הוא חוק טוב.

נסים זאב: אני מקווה שאחרי כל התאונות הקשות שהיו, דווקא על-ידי מיניבוסים של בתי-ספר, אולי זה יכול לתרום במעט לנושא הבטיחות.

נסים זאב: אני מודה ליושב-ראש הוועדה, הרב משה גפני, ליועצת המשפטית ולמנהלת הוועדה, שעושים באמת עבודה נאמנה.

נסים זאב: אני מקווה שאם הרב גפני ואנוכי נמשיך בקדנציה הבאה – אשמח להמשיך להיות חבר ועדת הפנים ואשמח לראות אותך ממשיך לכהן כיושב-ראש הוועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי כולנו יודעים שיש רשימה, שיש כאלה שהם בתוך הרשימה ויש כאלה שהם מחוץ לרשימה.

נסים זאב: אני מקווה שנמשיך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני גם מקווה שתהיו ברשימה שניכם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין שום בעיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת החוק הבאה היא הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 23), התשס"ג–2002, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת דוד מגן, כמובן בשליחות יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה ובהסכמתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

דוד מגן: אדוני היושב-ראש, מוצע לתקן את חוק עבודת נשים – תיקון מס' 23 – ולקבוע, שעובדת שילדה בלידה אחת יותר מיילוד אחד, תהיה זכאית להאריך את חופשת הלידה בשבועיים נוספים עבור כל ילד נוסף החל מהילד השני שתלד באותה לידה, ולתקן בהתאם את חוק עבודת נשים לעניין תקופתה של חופשת הלידה.

דוד מגן: הצעת החוק נתקבלה פה-אחד בוועדה.

דוד מגן: אין הסתייגויות, ולכן אני מבקש לאשר את הצעת החוק.

דוד מגן: אם ממלא-מקום יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת יאיר פרץ, רוצה להוסיף, אני כמובן אשמח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבין שחבר הכנסת יאיר פרץ רוצה להוסיף.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני מתנצל, אבל ברגע זה אני חוזר מטקס מאוד חשוב של הענקת מגן השר למתנדבים שעושים עבודת קודש.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני מתכבד להעלות לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 23).

יאיר פרץ: על-פי המצב החוקי הקיים קובע חוק עבודת נשים, כי עובדת שילדה בלידה אחת יותר מילד אחד, תהיה זכאית להארכת חופשת הלידה בשבועיים נוספים.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק שבפניכם מבקשת לקבוע, כי עובדת שילדה בלידה אחת יותר מילד אחד, תהיה זכאית להאריך את חופשת הלידה בשבועיים נוספים עבור כל ילד נוסף מהילד השני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, אני מבקש את סליחתך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדברים הוצגו על-ידי שליחך, חבר הכנסת דוד מגן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני הבנתי שאתה רוצה להוסיף.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדברים האלה, ממש מלה במלה, כבר נאמרו על-ידי חבר הכנסת מגן, אז חבל לבזבז זמן ולחזור על אותם משפטים.

דוד מגן: אדוני היושב-ראש, מחשש שיהיו בג"צים, יש דברים שהוא כתב וכדאי שהם ייאמרו.

יאיר פרץ: יש דברים שמבחינת החוק ומבחינת התקנון חייב להעלות אותם יושב-ראש הוועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, כאשר מישהו אחר הציג את החוק ואמר את הדברים, הוא אמר אותם בשמך ובשם הוועדה, ואתה רק באת להוסיף עליהם.

יאיר פרץ: לא להוסיף, אדוני היושב-ראש, אלא באתי להציג את הדברים.

יאיר פרץ: בנוסף קובע המצב החוקי הקיים, כי עובדת שחלתה ואושפזה במשך חופשת הלידה, או שילדה חייב להישאר בבית-חולים או לחזור לבית-חולים לאשפוז, תוכל להאריך את חופשת הלידה, אך לא יותר מארבעה שבועות, ובלבד שבסך הכול לא תעלה חופשת הלידה על 16 שבועות.

יאיר פרץ: כלומר, חופשת הלידה תוארך בשבועיים נוספים עבור כל ילד נוסף שנולד לה באותה הלידה החל מהילד השני, וזאת נוסף על תקופת הארכה בגין אשפוז.

יאיר פרץ: רבותי חברי הכנסת, סעיף נוסף בהצעת החוק עוסק בתשלום דמי לידה.

יאיר פרץ: על-פי ההצעה, עובדת שהאריכה את חופשת הלידה שלה כאמור לעיל תהיה זכאית לדמי לידה נוספים בגין תקופת ההארכה.

יאיר פרץ: מוצע לקבוע, כי עובדת כזאת תהיה זכאית לדמי לידה גם בעד תקופת הארכה של שבועיים נוספים עבור כל ילד נוסף מהילד השני, וזאת נוסף על תקופות ההארכה שהיא זכאית להן בשל אשפוז, אם היא או ילדה נדרשו לאשפוז נוסף.

יאיר פרץ: רבותי חברי הכנסת, בהזדמנות זאת אני רוצה להודות לחבר הכנסת דוד מגן, יוזם הצעת החוק.

יאיר פרץ: מדובר בהצעת חוק שעלותה מוערכת ברבע מיליון שקלים לשנה, דהיינו אינה תקציבית.

יאיר פרץ: להצעה אין הסתייגות, ואני מציע לאשרה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, ולהוסיף בכך נדבך נוסף להגנה על זכויותיהן של הנשים העובדות ולסיוע לנשים שילדו יותר מילד אחד בתקופה הקשה שלאחר הלידה.

יאיר פרץ: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת יאיר פרץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אין הסתייגויות להצעת החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 23), התשס"ג–2002.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 14 בעד סעיפים 3-1 – 6 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 3-1 נתקבלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של שישה תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נצביע על הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 23), התשס"ג–2002, בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 15 בעד החוק – 6 נגד – אין נמנעים – אין חוק עבודת נשים (תיקון מס' 23), התשס"ג–2002, נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של שישה תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים, הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 23), התשס"ג–2002, אושרה בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמה מילות תודה לחבר הכנסת מגן.

דוד מגן: רציתי להוסיף תודה לצוות הוועדה – לשירלי מנהלת הוועדה וליועצת המשפטית של הוועדה.

דוד מגן: תודה על העבודה המאומצת ויישר כוח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מגן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק התרבות והאמנות, התשס"ג–2002, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר לענייני דתות, אני מתכבד להביא בפני הכנסת את הצעת חוק התרבות והאמנות.

זבולון אורלב: הצעת החוק נדונה בקריאה ראשונה ביום י"ד באב התשס"ב והועברה לוועדת החינוך והתרבות.

זבולון אורלב: הצעת החוק מוגשת ללא הסתייגויות.

זבולון אורלב: חשוב לי להדגיש, שמשרד המדע, התרבות והספורט תומך בהצעת החוק, והיא אושרה ללא הסתייגויות, לאמור בתמיכה של כל חלקי ועדת החינוך והתרבות על כל המפלגות המיוצגות בה.

זבולון אורלב: עיקרו של החוק הזה אינו כסף.

זבולון אורלב: עיקרו של החוק הזה להסדיר, שאותה מועצה מסורתית לתרבות ואמנות שהוקמה בהחלטת ממשלה, תועלה רמתה; במקום שתהיה מועצה שפועלת מכוח מינוי של השר והחלטת ממשלה, להעלות אותה למועצה סטטוטורית שהיא מחויבת מכוח החוק, מוצעת על-ידי השר וממונה על-ידי הממשלה.

זבולון אורלב: למועצה הזאת יש תפקידים של ייעוץ לממשלה ולשר בתחומי התרבות והאמנות, בכל הנוגע לתחום פעולה של תרבות בסעיף תקציב מדע, תרבות וספורט, ולא בסעיפי המשרד לענייני דתות וכדומה, כדי להבדיל בין תרבות שבאחריות משרד המדע – וכך נאמר גם במפורש בחוק, בעקבות הערה של חבר הכנסת עופר חוגי, כמדומני.

זבולון אורלב: התפקידים של המועצה הם להציע תוכנית רב-שנתית למדיניות בתחומי התרבות והאמנות, יוזמות ומפעלים, ולהציע איך יפעלו הקריטריונים, אבל אני חושב שהחשיבות העיקרית של החוק הזה היא, שעד היום, לפני חקיקת החוק הזה, מדינת ישראל לא היתה מחויבת לתרבות ולאמנות.

זבולון אורלב: בחוק הישראלי לא היתה שום מחויבות לתרבות ולאמנות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל איך אפשר להגיד שהמדינה לא היתה מחויבת?

זבולון אורלב: היא לא היתה מחויבת מבחינת החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא לא היתה מחויבת בדין.

זבולון אורלב: נכון, זו הפעם הראשונה שיש הסכמה לחוקק חוק שקובע מועצה ושאומר שבמדינת ישראל יש תרבות ואמנות.

זבולון אורלב: אני רואה את חבר הכנסת אבן מחייך, אבל זאת היתה המציאות.

זבולון אורלב: אני יודע שהיו חברי כנסת – אגב, מסיעתך – נדמה לי שחברת הכנסת ענת מאור רצתה שגם המועצה הזאת תהיה מחוץ לממשלה ושתהיה רשות עצמאית.

זבולון אורלב: יש על כך מחלוקת מאוד מאוד עמוקה.

זבולון אורלב: עדיין לא הגענו למדרגה, אולי בכנסת הבאה נציע.

זבולון אורלב: אמרנו שנלך מדרגה מדרגה.

זבולון אורלב: יש הסכמה עם הממשלה קודם כול להקים את המועצה, אז נקים את המועצה.

זבולון אורלב: זו לא מועצה שמחלקת כסף, אבל זו מועצה שמציעה איך לחלק אותו, וזו מועצה שאמורה לזרז את המדינה ליוזמות.

זבולון אורלב: זו מועצה שמגבשת המלצות, והיא מהווה קבוצת לחץ.

זבולון אורלב: הרכב המועצה ותפעולה הם כנהוג בכל המועצות הסטטוטוריות, אין כאן שום דבר חדש, ולכן אני מציע לחברי הבית על כל חלקיו לאשר את הצעת החוק הזאת בקריאה שנייה ושלישית, כפי שהיא אושרה על-ידי הוועדה על כל חלקיה.

זבולון אורלב: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת זבולון אורלב, יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק התרבות והאמנות, התשס"ג–2002.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 16 בעד סעיפים 16-1 – 4 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 16-1 נתקבלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת החוק היא כאמור בלי הסתייגויות, ולכן יכולנו להצביע עליה ישר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של ארבעה תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נעבור להצבעה על הצעת החוק בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 17 בעד החוק – 4 נגד – אין נמנעים – אין חוק התרבות והאמנות, התשס"ג–2002, נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של ארבעה תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים, הצעת חוק התרבות והאמנות, התשס"ג–2002, אושרה בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נעבור לנושא הבא: הצעת חוק הספורט (תיקון מס' 4), התשס"ג–2002, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות חבר הכנסת זבולון אורלב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

זבולון אורלב: אם תרשה לי, אדוני, הואיל ואני גם יוזם החוק הקודם, רק לומר מלת תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כן, מותר לך.

זבולון אורלב: לחברי הוועדה אני אודה אחרי החוק השני, שגם אותו יזמתי, אבל לעניין החוק הזה אני רוצה להודות מאוד למשרד המדע, התרבות והספורט ולשר המדע, התרבות והספורט מתן וילנאי, שבעצה אחת הלך אתנו בחוק הזה, וליועצת המשפטית של משרד המדע, התרבות והספורט, עדנה הראל, שאני חושב שתרמה לנו הרבה מאוד לצורך חקיקת החוק הזה.

זבולון אורלב: החוק הנוסף שאנחנו מביאים כאן הוא תיקון מס' 4 לחוק הספורט.

זבולון אורלב: הצעת החוק נדונה בקריאה ראשונה ביום י"ג באב התשס"ב, 22 ביולי 2002, וגם היא מוגשת ללא הסתייגויות.

זבולון אורלב: החוק הזה הוא חוק פשוט.

זבולון אורלב: חוק הספורט קובע, שאדם לא יכול לאמן ולא יכול להיות מדריך ספורט אלא אם כן יש בידו תעודת הסמכה.

זבולון אורלב: נערכים קורסים בבית-הספר למאמנים "וינגייט".

זבולון אורלב: דא עקא, באו המורים לחינוך גופני שלומדים ארבע שנים במכללה האקדמית "וינגייט" ואמרו: יש פה אבסורד.

זבולון אורלב: אנחנו, שלמדנו ארבע שנים, לא יכולים לאמן את נבחרת האתלטיקה של בית-הספר.

זבולון אורלב: מה, אנחנו צריכים לעבור עוד קורס?

זבולון אורלב: אנחנו למדנו תוכנית ארבע-שנתית.

זבולון אורלב: היה צריך להסדיר את ההלימה בין החוקים שלפיהם מתנהלת מערכת החינוך שבאחריות שר החינוך לבין חוק הספורט שמתנהל באחריות משרד המדע, התרבות והספורט, והיינו צריכים לפשר בין שני משרדים באופן שהמורים לחינוך גופני יוכלו לאמן את נבחרות בתי-הספר שלהם ולהשתתף בפעילויות של בתי-הספר שלהם גם מחוץ להם.

זבולון אורלב: יש מירוץ, יש תחרות ברשות המקומית בין בתי-הספר, וכדי להימנע מאבסורדים הכנו את החוק הזה.

זבולון אורלב: על-פי החוק הזה אין הסמכה אוטומטית למורה לחינוך גופני – אלא שר המדע, התרבות והספורט מוודא שבתוכנית האקדמית שהם לומדים כלולים כל המרכיבים הדרושים כדי להיות מאמנים בבית-הספר.

זבולון אורלב: באופן כזה בית-הספר יוכל להשתמש במורים לחינוך גופני לצורך אימון נבחרות בית-הספר בלי להזדקק למאמנים חיצוניים, ובלבד שאותם מורים עברו את התוכניות שאושרו על-ידי שר המדע, התרבות והספורט.

זבולון אורלב: גם החוק הזה זכה לברכת משרד המדע, התרבות והספורט ומשרד החינוך.

זבולון אורלב: יש כאן היענות לפניית ארגון המורים לחינוך גופני, וגם המכללות להכשרת מורים לחינוך גופני – יש ארבע מכללות אקדמיות כאלה בארץ – הוא אושר גם על דעת כל חברי ועדת החינוך, ואני מבקש מהכנסת לאשר אותו.

זבולון אורלב: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה ליושב-ראש ועדת החינוך חבר הכנסת זבולון אורלב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק הספורט (תיקון מס' 4), התשס"ג–2002.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לחוק אין הסתייגויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נצביע על כל החוק בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 18 בעד סעיפים 2-1 – 6 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 2-1 נתקבלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של שישה תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שלישית על הצעת חוק הספורט (תיקון מס' 4), התשס"ג–2002.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 19 בעד החוק – 6 נגד – אין נמנעים – אין חוק הספורט (תיקון מס' 4), התשס"ג–2002, נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של שישה תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים, הצעת חוק הספורט (תיקון מס' 4), התשס"ג–2002, אושרה בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אורלב רוצה לומר כמה מילות תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: ביחס לחוק הספורט, אני חושב שהכנסת עשתה היום צעד חשוב לחיזוק מעמדם של המורים לחינוך גופני.

זבולון אורלב: בתחילת השבוע העברנו את חוק מכוני הכושר, ויחד עם החוק הזה אני חושב שעשינו משהו לשיפור הכושר הגופני והבריאות של התלמידים ושל האזרחים במדינת ישראל.

זבולון אורלב: אני מבקש להודות לכל הצוות הנפלא והמיוחד של ועדת החינוך והתרבות: מנהלת הוועדה יהודית גידלי, עורכת-הדין מירב ישראלי שמצטנעת פה, היועצת המשפטית שלנו, האחת והיחידה, מזכירת הוועדה אפרת מורלי, חנה יוסף, העוזרים שלי – פרח אלימלך ואפרים קילשטוק – כולם יעמדו על הברכה, כולם שותפים בעשייה הפרלמנטרית הטובה.

זבולון אורלב: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אורלב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הודעהה לסגנית מזכיר הכנסת, בבקשה.

רות קפלן: תודה רבה.

רות קפלן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 42), התשס"ג–2002, שהועברה מוועדת העבודה, הרווחה והבריאות; הצעת חוק הבחירות לכנסת השש-עשרה (קיצור מועדים) (הוראת שעה), התשס"ג–2002, שהועברה מוועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק העתיקות (תיקון מס' 3), התשס"ג–2002, שהועברה מוועדת החינוך והתרבות; הצעת חוק לתיקון דיני בחירות לכנסת ולרשויות המקומיות (פנקס הבוחרים), התשס"ג–2002, שהועברה גם היא מוועדת החוקה, חוק ומשפט.

רות קפלן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגנית מזכיר הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה ראשונה)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו נעבור לנושא הבא: הצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון מס' 3) (בוררות וגישור), התשס"ב–2002, קריאה ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק השר לענייני דתות מר אשר אוחנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבקש לומר שדברי התשובה וההצבעה על הצעת חוק זו יהיו מחר, יום ד'.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היום רק נשמע את הנואמים ואת המשתתפים בדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני השר.

אשר אוחנה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, במסגרת השיפורים המונהגים בבתי-הדין הרבניים אנו מגישים הצעת חוק שתביא לשיפור ולייעול נוסף בעבודת בתי-הדין.

אשר אוחנה: עיקר החוק המוצע הינו להסמיך את בית-הדין הרבני הדן בעניין שבסמכותו להעבירו, בהסכמת בעלי הדין, לבוררות וגישור, וכן לתת תוקף של פסק-דין להסדר גישור בעניין שבסמכותו.

אשר אוחנה: עוד מוצע, כי תקנות בנושא בוררות וגישור, בשינויים המתחייבים, יחולו גם לגבי עניינים שהועברו לבוררות ולגישור על-ידי בתי הדין הרבניים.

אשר אוחנה: אנו מאמינים שהצעת חוק זו תקל על המשפחות, או על האנשים שרוצים להיפרד, ובדרך כלל ילדיהם הם הסובלים העיקריים.

אשר אוחנה: כמובן, אם הגישור לא מצליח, העניין חוזר בלאו-הכי לבית-הדין הרבני שידון בו.

אשר אוחנה: לכן אני מבקש מהבית לאשר את הצעת החוק.

אשר אוחנה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לשר הדתות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו נעבור עכשיו לדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש רשימה ארוכה של מתדיינים ונוכחות דלה של מתדיינים בו-זמנית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אקרא את השמות לפי הסדר, וחבר הכנסת שנוכח ורוצה לעלות ולומר את דברו לגבי הצעת החוק, יוכל לעשות כן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת שאול יהלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עזמי בשארה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחר כך – אם יהיו נוכחים באולם, ידברו חברי הכנסת אברהם רביץ, אברהם שוחט, אופיר פינס-פז, אחמד טיבי, עבד-אלמאלכ דהאמשה, אורי אריאל, מוחמד ברכה, תאופיק חטיב, האשם מחאמיד, מוחמד כנעאן, איוב קרא, נחום לנגנטל, משה גפני, יובל שטייניץ, יגאל ביבי, זאב בוים, יהודה גלעד, מיכאל קליינר, זהבה גלאון, אבשלום וילן, עסאם מח'ול, ישראל כץ, אלי כהן, טלב אלסאנע, אליעזר זנדברג, תמר גוז'נסקי, צלי רשף, גדעון עזרא, נעמי חזן, צבי הנדל, ויצמן שירי, בנימין אלון, מיכאל איתן, יורי שטרן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא אקרא שוב את הרשימה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק חברי הכנסת מקרב אלה שקראתי בשמותיהם ויהיו באולם, יוכלו להשתתף בדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר לענייני דתות ידידי הטוב מר אשר אוחנה, ראשית, אני רוצה לברך אותך על הצעת החוק הזאת, שבאמת עושה דין נכון ומחזקת את מעמדם של בתי-הדין שהמחוקק הסמיך אותם לטפל, בעיקר בתחום של נישואין וגירושין.

זבולון אורלב: הואיל ויש מגמה מאוד חיובית בעיני, גם בבתי-המשפט וגם בבתי-הדין, להעביר נושאים מהכרעה כוחנית שיפוטית לתהליך של בוררות וגישור, טוב הדבר שהרוח החיובית הזאת עוברת גם לבתי-הדין הרבניים.

זבולון אורלב: ולוואי שהרבה נושאים שנדונים בבתי-הדין, במקום הליך שיפוטי רגיל שמצריך הרבה משאבים, תהליכים מאוד מאוד ארוכים, יעברו לתהליכים יותר קצרים של בוררות וגישור.

זבולון אורלב: אני מאוד מקווה שלא יהיה פה רפלקס מותנה לאף אחד, שמאחר שמדובר בבית-דין רבני, אז קודם כול צריך להתנגד.

זבולון אורלב: אני אומר גם לאלה שלא כל כך אוהבים את בתי-הדין הרבניים – אני בטוח שאין פה אף אחד כזה באולם, חבר הכנסת אבן, אבל אמרתי, גם אלה שלא אוהבים כל כך את בתי-הדין הרבניים צריכים לתמוך בחוק הזה, כיוון שגם מנקודת מבטם זה מהלך נכון – להפחית את מספר הדיונים המשפטיים ולהגדיל את מספר הבוררויות והליכי הגישור, שבמהותם בנויים על הסכמת בעלי הדין.

זבולון אורלב: ראשית, הם צריכים להסכים להליך הזה; ושנית, כולנו מבינים שבבוררות ובגישור יש פחות כיפופי ידיים ופחות אנשים יוצאים מתוסכלים מבית-הדין.

זבולון אורלב: בבית-הדין אחד יוצא שמח ומאושר, השני יוצא עצוב.

זבולון אורלב: בתהליך של בוררות או בתהליך של גישור יכולים שני בני הזוג לצאת מחייכים.

זבולון אורלב: על כן אני קורא לכל חלקי הבית לתמוך בהצעת החוק.

רחמים מלול: תודה רבה לחבר הכנסת אורלב.

רחמים מלול: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכוון לתמוך בהצעת החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שזאת הצעה טובה וראויה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אתייחס בו-זמנית לבתי-הדין השרעיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא בטוח שבהצעה הזאת יש איזו התייחסות או מתן תשובה גם לנושא המתחייב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם בתי-הדין הרבניים יהיו רשאים ונרחיב את סמכותם לחזור לענייני בוררות ולענייני גישור והשלמה, אזי ראוי לעשות את זה גם לגבי בתי-הדין השרעיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שלאחר הקריאה הראשונה, אדוני כמובן ישים לב ויגיש הצעת חוק עשירה יותר וכוללת יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שומע את התייחסות היושב-ראש והתחייבותו לעשות זאת בדיון בוועדה לאחר מכן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני אעבור לומר את עיקר הדברים בשפה הערבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום, האחים המאזינים בכל מקום, שלום עליכם ורחמי האל וברכותיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנושא היום הוא הצעת חוק להרחבת סמכויות בתי-הדין הרבניים, כך שתהיה להם סמכות להעביר את נושאי הסכסוך אל בוררים ואל גופים אחרים, לאחר שהצדדים הסכימו לכך, כמובן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולם המגמה הכללית היא פתיחת אפשרויות הסדר, שביעות רצון והתפייסות הדדיים בין הצדדים המתדיינים והרחבת סמכויות בית-הדין לנקוט מגמה זו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דבר זה מזכיר לי, כמובן, את בתי-הדין השרעיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ציינתי בראשית דברי שהיה על מציעי החוק לשים לב מראש לכך שיש בתי-דין דתיים אחרים למוסלמים ולנוצרים במדינה זו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היה ראוי שחוק זה יחול על בתי-דין שרעיים ובתי-דין נוצריים ולא רק על בתי-דין רבניים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בנוסף אומר, שההתפייסות וההסדר בין הצדדים הם דבר הכרחי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמי שנפל בחלקו הכבוד להשתייך לאסלאם ולהיות בקיא בהישגי בתי-הדין השרעיים, וכמי שבקיא בכמה ענייני הלכה על אודות סכסוכים על רקע עניינים משפחתיים, דיני משפחה ודיני אישות, אני יודע שהאסלאם המונותאיסטי היה הראשון שזירז והמריץ לקיים את חובת יישוב הסכסוכים האלה הרחק מבית-הדין והגופים הרשמיים ומן הציבור הרחב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראשית על בני הזוג עצמם לנסות לפתור את המחלוקות, הסכסוך או חוסר ההסכמה ביניהם, ואם אין מנוס, הרי שהפתרון נעשה במעגל הצר של בני הזוג – קרובים מדרגה ראשונה, תוך הרחבת המעגל, עד שכל אחד מהצדדים מביא בורר ממשפחתו שלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שני בוררים אלה מכריעים בנושא ומיישבים את חילוקי הדעות, וכל זה לפני שמגיעים לבתי-הדין, ולעתים לאחר מכן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עדיף כמובן ונהוג שסכסוכים אלה יגיעו לידי פשרה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מובן מאליו שנמצאת פשרה לסכסוכים אלה, שוב במעגל הצר ביותר האפשרי, ומי ייתן וסכסוכים אלה לא יצאו מידי בני הזוג עצמם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רוצה להאריך, אדוני היושב-ראש, רציתי לסיים לפני שרמז לי כבוד יושב-ראש הישיבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לך ולמאזינים ושלום עליכם ורחמי האל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

רחמים מלול: תודה רבה, חבר הכנסת דהאמשה.

רחמים מלול: אני מקווה שזה לא היה תשדיר בחירות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא, חס וחלילה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני הגון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מדבר על בחירות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דיברתי על החוק.

רחמים מלול: הבנתי רק מלה אחת – ג'אוג'ה.

רחמים מלול: זה נישואין.

רחמים מלול: אז דיברת לגופו של עניין.

רחמים מלול: תודה רבה.

רחמים מלול: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

רחמים מלול: לאחר מכן יעלה אחרון הדוברים, חבר הכנסת הרב יהודה גלעד.

רחמים מלול: לאחר מכן נכריז על הפסקה של מחצית השעה כדי שנספיק להניח שתי הצעות חוק חשובות לקריאה שנייה ושלישית.

רחמים מלול: אם לא נניח אותן היום, לא יהיה אפשר להצביע מחר.

רחמים מלול: תודה רבה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני מניח שאני יכול לדבר חצי שעה לפי זה.

רחמים מלול: זה מה שיחליט עכשיו חבר הכנסת דהאמשה.

רחמים מלול: לכן ביקשתי שהוא יחליף אותי, כדי לא להסתבך אתך.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, ברצוני לברך את כבוד השר על הצעת החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת נסים זאב, שאלת כמה ניתן לדבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נהיה רחבים אתך כל עוד תהיה קשור לעניין ובטוב טעם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם חס וחלילה תגלוש לדברים לא אהודים, נהיה חייבים להפסיק אותך.

נסים זאב: הייתי מבקש, ברשותך, אדוני היושב-ראש, אם היית יכול לתרגם אחר כך את דברי לערבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא בטוח שאוכל לעשות את זה, אבל אנחנו נשמע אותך בקשב רב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, אני רוצה לברך אותך על הצעת החוק.

נסים זאב: לדעתי כל מגמה שיש בה כדי להפחית את אימת בית-הדין, להוריד מתחים וסיכונים הכרוכים בניהול ההליכים המשפטיים בערכאות שיפוטיות, במיוחד כאשר מדובר בענייני המעמד האישי – יש לקדם את זה בברכה ובעידוד רב.

נסים זאב: אין מלים לתאר את הסבל הנורא של בעלי דין כאשר הם עומדים בפני החלטות גורליות לפירוק התא המשפחתי.

נסים זאב: אנחנו יודעים מה המשמעות כאשר באים בני זוג, והדיון הוא מאוד מקיף, הוא קודם כול לגבי המשמורת, לאחר מכן עניין המזונות ולאחר מכן חלוקת הרכוש, החזקת הילדים והטיפול בילדים בכלל.

נסים זאב: לכן יש לפשט ככל האפשר את ההליך השיפוטי, להוריד את כל העניינים הפרוצדורליים ולהביא לפתרון שיהיה מקובל ככל האפשר על הצדדים.

נסים זאב: יש לעודד אותם ובהחלט ללכת לכיוון של גישור ופישור.

נסים זאב: אני מסכים עם חבר הכנסת דהאמשה, שגם בבית-הדין השרעי יש לתקן ואולי לחוקק את החוק הזה גם לגביו.

נסים זאב: אני חושב שבהחלט יש מקום לחקיקה, ובפרט כאשר מדובר על כך שהצדדים מוכנים לקבל זאת על עצמם.

נסים זאב: מה שמוזר בעיני בהצעת החוק, אדוני היושב-ראש:

נסים זאב: אני יודע שגם כאשר לאיש ציבור יש שטר בוררות והוא שומע את הצדדים והצדדים חותמים בפניו שהם מוכנים לקבל את הבוררות – והיו לי בעבר שטרי בוררות שהייתי הבורר בהם, אף שאני לא שופט ולא דיין, ובבית-הדין קיבלו את זה כפסק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר לשאול שאלה אישית?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבוררות שעשית, כמה קרעים איחית וכמה אנשים גירשת?

נסים זאב: לא בעניין גירושים, בעניין חלוקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חלוקת ממון?

נסים זאב: כן, או כל תביעה כספית שהיתה של צד אחד נגד צד שני.

נסים זאב: גם בית-הדין וגם הצדדים הלכו עם הפסק הזה לבית-משפט – זה מאוד מעניין – ובית-המשפט, כשראה שהיתה החלטה, וכמובן נוסח משפטי שמחייב את הצדדים, קיבל את זה כאילו זה היה פסק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שהם מתחייבים לקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שואל: כמה קרעים הצלחת לאחות, כמה השלמת בין אנשים?

נסים זאב: זה בהחלט מנע, קודם כול, את העניין של ההוצאות הכספיות הרבות של שני הצדדים, שכל צד צריך עורכי-דין, לשלם להם ממון רב.

נסים זאב: מנענו את הדיונים בבתי-המשפט, את הסחבת בבתי-המשפט, ואדוני היושב-ראש יודע שבין דיון לדיון לפעמים עוברים חודשיים ושלושה חודשים במקרה הטוב, והליכים כאלה מתמשכים שנים.

נסים זאב: לכן, אני חושב שאין שום סיבה בעולם שבבית-הדין השרעי לא יחול החוק הזה, ואני חושב, נוסף על כך, שאולי בנוסח שיובא לקריאה השנייה והשלישית אפשר להחיל את זה, בלי לחוקק חקיקה חדשה בעניין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה בדיוק מה שאמרתי, ואמר את זה גם יושב-ראש הוועדה.

נסים זאב: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת, עד שחבר הכנסת גלעד יואיל להגיע ולקחת את תורו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, גברתי.

רות קפלן: תודה רבה.

רות קפלן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה: הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 24 והוראת שעה), התשס"ג–2002; הצעת חוק המפלגות (הוראת שעה) (קיצור מועדים לרישום מפלגה לבחירות לכנסת השש-עשרה), התשס"ג–2002.

רות קפלן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגנית מזכיר הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה ראשונה)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחרון המשתתפים בדיון, חבר הכנסת יהודה גלעד, בבקשה.

נסים זאב: יש הפסקה אחרי הדיון הזה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו מבררים את זה עכשיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: או שתהיה הפסקה או שננעל את הישיבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תיכף נראה.

נסים זאב: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו מבררים את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת גלעד.

יהודה גלעד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מצב בתי-הדין הרבניים הוא סוגיה רחבה.

יהודה גלעד: אני חושב שיש מה לשפר בבתי-הדין הרבניים.

יהודה גלעד: זה לא סוד שיש בעיות של משמעת של דיינים, יש בעיות של מעוכבות גט, יש בעיות של נשים עגונות, ואני חושב שיש הרבה מקום לשיפור במערכת בתי-הדין הרבניים, ואני רוצה לנצל גם את הבימה הזאת כדי לומר שחלק מהתיקון הוא דבר שאנחנו מנסים כבר זה זמן – להעביר את בתי-הדין הרבניים למשרד המשפטים, וכך יושגו יותר הגינות, יותר שקיפות ויותר יעילות בעבודת בתי-הדין הרבניים.

יהודה גלעד: עם זאת, אני רוצה לברך את השר לענייני דתות, שהגיש את הצעת החוק הזאת לגישור ופישור.

יהודה גלעד: אני חושב שהיא הצעה נכונה, נבונה.

יהודה גלעד: חשוב לי לומר גם משהו על הצד הערכי.

יהודה גלעד: יש בהלכה ויכוח מעניין אם החובה של פשרה – האם יש מצווה לבצוע, האם יש חובה או אסור.

יהודה גלעד: ככה מופיעה בדיון התלמודי שאלה: האם הפשרה היא דבר שצריך לחתור אליו, או שהיא רק בדיעבד, כאשר אתה לא מצליח להוציא את הדין לאמיתו.

יהודה גלעד: שתי התפיסות, התפיסה שרואה את הפשרה כדבר אידיאלי והתפיסה שרואה אותה כבדיעבד, בעצם מתמודדות עם שני ערכים: ערך האמת מול ערך השלום.

יהודה גלעד: התפיסה שרואה את בירור האמת כאידיאל אומרת שפשרה היא רק בדיעבד, כיוון שהאמת היא הדבר החשוב.

יהודה גלעד: לכן אותה תפיסה בתלמוד אומרת שהפשרה היא בדיעבד – אסור לבצוע, או אולי רשות לבצוע.

יהודה גלעד: לעומת זאת, יש גישה שאומרת שערך השלום גובר, ואשר על כן תמיד צריך לחתור לפשרה.

יהודה גלעד: במה שקשור לדינים של המעמד האישי, שבין איש ואשתו, שם לכל הדעות הפשרה היא מצווה ויש חובה לנסות להגיע – לא למיצוי האמת, אלא לבירור של השלום, שיביא בסופו של דבר לשלום-בית.

יהודה גלעד: אשר על כן, ההצעה שנדונה כאן היא בלי ספק הצעה חיובית מאוד, ויש בה כדי לשפר את המצב של המתדיינים בבית-הדין הרבני, של האיש והאשה שמגיעים לפעמים למצבים טרגיים, ובעזרת הגישור והפישור יגיעו למצב נכון יותר וטוב יותר של פתרון הבעיות האישיות שלהם.

יהודה גלעד: מה גם שהרב אלי בן-דהן, מנהל בתי-הדין הרבניים, שעושה רבות לשיפור המערכת הזאת, סיפר שהכוונה היא שבתי-הדין הרבניים יסתמכו על גופים מקצועיים שעוסקים בעניין של גישור ופישור וייעזרו בהם, על מנת להגיע לתוצאות המקוות של השגת שלום בצורה ראויה בין איש ואשתו.

יהודה גלעד: אשר על כן אני חושב שההצעה הזאת יש בה כדי להרבות שלום בין איש ואשתו ויצאה ראויה וראוי לתמוך בה.

יהודה גלעד: אני מברך את המציע ואת המגישים על כך.

יהודה גלעד: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת יהודה גלעד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאמור, תשובה והצבעה יהיו מחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, שימו לב: אנחנו עוד לא סיימנו את יומנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נפסיק את הדיונים עכשיו לעשר דקות, ולאחר מכן נחזור לדון בהצעת חוק המפלגות (הוראת שעה) (קיצור מועדים לרישום מפלגה לבחירות לכנסת השש-עשרה), התשס"ג–2002, ובהצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 24 והוראת שעה), התשס"ג–2002 – קריאה ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם יהיו לנו דברים נוספים על סדר-היום, כמובן נדון גם בהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בינתיים – הפסקה של עשר דקות, כאמור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (הישיבה נפסקה בשעה 18:36 ונתחדשה בשעה 18:56.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, היום יום שלישי, ז' בכסליו התשס"ג, 12 בנובמבר 2002, אני מחדש את ישיבת הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו חוזרים לדיון ויש לנו שתי הצעות חוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפני כן הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבד להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק חינוך מיוחד (תיקון מס' 7), התשס"ג–2002, מטעם ועדת החינוך והתרבות, הצעת ועדת הכנסת לתיקון סעיף 123 לתקנון הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לסגן מזכיר הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לבחירות לכנסת השש-עשרה), התשס"ג–2002

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, נעבור עכשיו לדיון בהצעת חוק המפלגות (הוראת שעה) (קיצור מועדים לרישום מפלגה לבחירות לכנסת השש-עשרה), התשס"ג–2002.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק לקריאה ראשונה חבר הכנסת שאול יהלום, בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ועדת החוקה מציעה הערב כמה חוקים בהוראת שעה שנועדו להתאים מערכת חוקית לעובדה שאנחנו נקראים למערכת בחירות קצרה ומהירה.

שאול יהלום: הצעת החוק שאני רוצה להציג עכשיו ולבקש את תמיכת הכנסת בה היא הצעת חוק המפלגות (הוראת שעה) (קיצור מועדים לרישום מפלגה לבחירות לכנסת השש-עשרה), התשס"ג–2002.

שאול יהלום: ובכן, נניח שמדובר במפלגה חדשה שרוצה להתחיל את התהליך אפילו היום ורוצה להתמודד בבחירות.

שאול יהלום: אם מפלגה כזאת רוצה להתמודד בבחירות האלה, הרי שלפי מערכת החוקים הקיימת היום הדבר אינו אפשרי.

שאול יהלום: מדוע הדבר אינו אפשרי?

שאול יהלום: משום שחוק המפלגות קובע מועדים לרישום מפלגה, ומועד הבחירות שנקבע מביא לסתירה ביניהם.

שאול יהלום: לדוגמה, לפי המועדים שקובע חוק המפלגות, יכול שלא יהיה סיפק בידי מפלגה להירשם ולהגיש רשימת מועמדים.

שאול יהלום: למה?

שאול יהלום: כי לפי הדין היום יש להמתין 30 ימים על מנת לאפשר הגשת התנגדויות ואחר כך די בהגשת התנגדות לרישום המפלגה על מנת שיהיה צורך לקיים דיון אצל רשם המפלגות.

שאול יהלום: אחרי שרשם המפלגות – שאינו מוגבל בזמן – מסיים את החלטתו, יש להמתין 30 ימים נוספים על מנת לאפשר הגשת בקשת רשות ערעור לבית-המשפט העליון.

שאול יהלום: גם הדיון בבית-המשפט העליון אינו מוגבל בזמן.

שאול יהלום: מי שיעשה את הצירוף של 30 ועוד 30 ומה שביניהם, יראה שכמעט שאין דרך למפלגה חדשה לבוא היום ולהתמודד.

שאול יהלום: אחרי דיון והסכמה, הגענו למסקנה בוועדת החוקה, שהדמוקרטיה השוויונית שאנחנו דוגלים בה חייבת לתת אפשרות להתמודד גם למפלגות חדשות, גם במצב של מערכת בחירות כל כך מהירה.

שאול יהלום: לכן הוועדה מציעה את הצעת החוק המונחת לפניכם, חברי הכנסת.

שאול יהלום: כפי שאתם רואים, אפילו אם היום מישהו מתעורר ורוצה להגיש בקשה, נותנים לו אפשרות להגיש עד 20 בנובמבר 2002 למניינם.

שאול יהלום: זאת אומרת שיש עוד שמונה ימים שבהם הוא יכול להגיש בקשה.

שאול יהלום: מובן שכל התאריכים נגזרו מתאריך הבחירות, 28 בינואר.

שאול יהלום: ההתנגדות לרישום המפלגה תוגש לרשם תוך שבעה ימים.

שאול יהלום: זאת אומרת, שמה שהיה 30 יום יתקצר לשבעה ימים.

שאול יהלום: החלטת הרשם אם לקבל את ההתנגדות או לדחותה, שקודם לא היתה מוגבלת כלל בזמן, תעמוד על שבעה ימים מיום הגשת ההתנגדות.

שאול יהלום: החליט הרשם לקבל את ההתנגדות, יעביר את ההחלטה לאישור בית-המשפט ביום קבלתה, והערעור, שהיה בעבר 30 יום, קטן לשבעה ימים.

שאול יהלום: מובן שהכול בגדר הוראת שעה.

שאול יהלום: איך לנהוג באופן קבוע כאשר יש קיצור מועדי בחירות – בזה תדון בוודאי הכנסת הבאה עלינו לטובה.

שאול יהלום: כאן הבאנו רק הוראת שעה, שכל מטרתה להוכיח שמערכת הבחירות במדינת ישראל היא דמוקרטית, שוויונית, ואינה מנצלת את העובדה שנפל עלינו תאריך הבחירות כרעם ביום בהיר ובגלל העובדה הזאת מונעת מרשימות חדשות את זכות ההתמודדות הדמוקרטית.

שאול יהלום: אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעה.

שאול יהלום: אם ההצעה תאושר היום, היא תוכן מחר על-ידי ועדת החוקה ותוגש לקריאה שנייה ושלישית.

שאול יהלום: כך נקבל מחר את החוק.

שאול יהלום: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני חבר הכנסת יהלום, יש לי שאלה פשוטה כדי שכולנו נבין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדובר בהוראת שעה לעניין מערכת הבחירות הנוכחית, זאת שעומדת מולנו.

שאול יהלום: כן.

שאול יהלום: לאחר מכן הכול חוזר למקומו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חוזרים לחוק הישן, הכול כפי שהוא.

שאול יהלום: זה רק תיקון לבחירות האלה כהוראת שעה, וזה כתוב בחוק.

שאול יהלום: כותרת החוק היא הוראת שעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לחבר הכנסת שאול יהלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין במקרה הזה רשימת דוברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל חבר כנסת שנמצא באולם וירצה לדבר, נאפשר לו זאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראשון הדוברים, חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, המאמר הידוע אומר ש"מעיילין פילא בקופא דמחטא" – רוצים להכניס פיל לתוך חור של מחט, ולפעמים זה קשה, כי זה כל כך דחוק.

נסים זאב: הזמן כל כך מצומצם.

נסים זאב: ישבנו בדיון ארוך ומעמיק בוועדת החוקה, חוק ומשפט כדי לנווט את ההליכים ולאפשר לרשימות חדשות שרוצות להתמודד באופן דמוקרטי וזכותן להתמודד בבחירות לכנסת השש-עשרה, לעשות זאת.

נסים זאב: מצד אחד קיים עניין הגשת הרשימה – עד היום זה היה 30 יום, יש עניין של ערעור ורשם העמותות, וההליך הזה לוקח חודשים אחדים על-פי החוק הקיים.

נסים זאב: חייבים היום לצמצם את זה ל-21 יום, וזאת היתה הצעת פשרה המחולקת לשלוש פעמים שבעה ימים.

נסים זאב: שבע, שבע, שבע, שמשמעותו שבעה ימים בשמן המור.

נסים זאב: תוך שבעה ימים צריך להגיש את הבקשה, תוך שבעה ימים לאפשר לרשם להחליט אם רשימה פסולה או לא פסולה, וגם לאפשר את הערעור בבית-המשפט העליון אם אזרח כלשהו חושב לערער על אותה רשימה, אם הרשימה לא דמוקרטית או אם יש בה אחד הדברים הפסולים המובאים בחוק.

נסים זאב: זה הרע במיעוטו.

נסים זאב: היו שתי הצעות: האם לקיים הצבעה בוועדת החוקה כהוראת שעה או כקבע, כי קיים פיתוי לקצר את ההליכים.

נסים זאב: זה דבר טוב, אבל זה אנטי-דמוקרטי.

נסים זאב: אי-אפשר לדחוק את השעה ולחייב את הרשם, שעד היום היו לו 30 יום לבחון אם רשימה היא חוקית או לא חוקית, להחליט תוך שבעה ימים לכל היותר.

נסים זאב: הצעה אחרת היתה לשלושה ימים, אבל לא הסכמנו לה, ולבסוף התפשרנו על שבעה ימים.

נסים זאב: על כך אנחנו מברכים את חבר הכנסת שאול יהלום, שגישר על הפערים האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יהלום, האם אתה רוצה להשיב?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם כך, אתה יכול להשיב, ולאחר מכן נעבור להצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין הרבה מתדיינים בהצעת חוק המפלגות (הוראת שעה) (קיצור מועדים לרישום מפלגה לבחירות לכנסת השש-עשרה), התשס"ג–2002, קריאה ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר תשובתו של חבר הכנסת יהלום נעבור להצבעה על הצעת החוק בקריאה ראשונה.

שאול יהלום: רבותי, אני רוצה להדגיש שאין בתקופה הזאת שום בעיה והכוונה היא לאפשר מערכת דמוקרטית, שתיתן גם במקרים כאלה להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת יהלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק המפלגות (הוראת שעה) (קיצור מועדים לרישום מפלגה לבחירות לכנסת השש-עשרה), התשס"ג–2002.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 20 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 6 נגד – 3 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק המפלגות (הוראת שעה) (קיצור מועדים לרישום מפלגה לבחירות לכנסת השש-עשרה), התשס"ג–2002, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של שישה תומכים, שלושה מתנגדים וללא נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט להמשך הכנתה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה ראשונה)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, הנושא הבא על סדר-היום הוא הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 24 והוראת שעה), התשס"ג–2002.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת שאול יהלום בשם ועדת החוקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר מכן יתקיים דיון וישתתפו בו אלה שיהיו באולם ויבקשו את רשות הדיבור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר מכן נעבור להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת החוק הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יהלום, בבקשה.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מונחת לפנינו הצעה שיש בה שלושה סעיפים, שהיו צריכים כמובן להתקבל לפני הבחירות, אבל הם נעשים בתהליך מהיר.

שאול יהלום: מאחר שכך, שניים מהסעיפים הם הוראת שעה וסעיף אחד קבוע.

שאול יהלום: הסעיף הראשון אומר כך: לפי חוק מימון המפלגות הקיים היום, סיעה או רשימה מגישה דוח למבקר המדינה, ומבקר המדינה קובע מה הסנקציות שהוא מטיל בשל דוח שלילי.

שאול יהלום: מה הסנקציות?

שאול יהלום: הסנקציות הן קנסות או כל שלילת מימון אחרת.

שאול יהלום: זאת אומרת שלפי החוק הקיים היום יש קנסות לפי אחוז.

שאול יהלום: לפעמים בא מבקר המדינה ואומר: אף שהדוח שלילי ואף שבאיזה מקום המפלגה קיבלה תרומה שלא כדין ואף שיש אי-סדר, האי-סדר הוא מזערי, קטן.

שאול יהלום: החוק מתיר למבקר שלא להטיל את הקנס הגבוה הקבוע בחוק, אלא להסתפק בשלילת מימון יותר קטנה.

שאול יהלום: לעומת זאת, אם המפלגה חרגה מתקרת ההוצאות שלה, אין רשות למבקר לנהוג כלפיה לפנים משורת הדין.

שאול יהלום: מבקר המדינה עצמו, כשהופיע בפני ועדת החוקה, חוק ומשפט, אמר שהוא מבקש מהוועדה לשקול זאת.

שאול יהלום: הוא אמר שלפעמים ה"חגיגה" כל כך מזערית, שהקנס הקבוע בחוק הרבה יותר גבוה מבחינת העונש המגיע לסיעה, והוא היה גם במקרה הזה מורה לנהוג לפנים משורת הדין.

שאול יהלום: זה הסעיף – אנחנו מאפשרים למבקר המדינה, לא רק כשהדוח שלילי אלא גם כשסיעה חרגה מתקרת ההוצאות, להטיל עליה קנס נמוך מהקבוע בחוק.

שאול יהלום: הסעיף השני הוא הסעיף הכי משמעותי בחוק הזה, ובו החליטה הוועדה לצמצם את תקרת ההוצאות המותרות לכל מפלגה לקראת הבחירות האלה.

שאול יהלום: לא נגענו במימון.

שאול יהלום: המימון יינתן כפי שהוא, אלא אם כן תיגע בזה הוועדה המיוחדת, שהיא לא ועדת הכנסת, בראשות השופט אילן.

שאול יהלום: יש לנו תקווה שלא ייגרע מהמימון במצב הקיים.

שאול יהלום: אבל נוסף על המימון יש תקרת הוצאות, ותקרת ההוצאות, שהיא התוספת על המימון, החלק השני הניתן על-ידי תרומות והלוואות, כאן אנחנו הורדנו, וההנחה אומרת שככל שנוריד את תקרת ההוצאות הדבר ימתן את ההוצאות, ובעתיד גם תקציב המדינה ירוויח מכך.

שאול יהלום: כמובן, לא נגענו במפלגות קטנות, שלהן חמישה חברי כנסת ומטה.

שאול יהלום: הבנו שיש הוצאות קבועות, למפלגה בת חמישה חברי כנסת ולכל מפלגה, ובהן לא נגענו.

שאול יהלום: אבל לכל שאר המפלגות אנחנו הורדנו, כאשר את התרומה הגדולה ביותר נתנו שתי המפלגות הגדולות.

שאול יהלום: אביא לכם דוגמה: מפלגת העבודה, שכרגע היא הגדולה בבית, 24 חברי הכנסת, אם לא נשנה את החוק מותר לה להגיע עד למעלה מ-51 מיליון ש"ח, 51.66 מיליון ש"ח.

שאול יהלום: לפי החוק המוצע, במקום 51 מיליון ש"ח היא תוכל להוציא רק 34 מיליון ש"ח.

שאול יהלום: הליכוד, עד היום מותר לו להוציא, אם לא נשנה את החוק, 44 מיליון ש"ח.

שאול יהלום: הוא יוריד את תקרת ההוצאות ל-31 מיליון ש"ח.

שאול יהלום: ש"ס, עד היום מותר לה להוציא 38 מיליון ש"ח.

שאול יהלום: יהיה מותר לה להוציא 30 מיליון ש"ח.

שאול יהלום: אני מעגל את הסכומים.

שאול יהלום: מרצ, במקום 25 מיליון ש"ח – 22 מיליון ש"ח.

שאול יהלום: ישראל ביתנו, במקום 18 מיליון ש"ח – 16 מיליון ש"ח.

זבולון אורלב: ישראל ביתנו עם המפד"ל או בלי המפד"ל?

שאול יהלום: שינוי, במקום 15 מיליון ש"ח – 14.5 מיליון ש"ח.

שאול יהלום: כל סיעה בת חמישה חברי כנסת ומטה – אין שינוי.

שאול יהלום: היא יכולה להוציא 12 מיליון ש"ח.

שאול יהלום: ובכן, זה הסעיף שהוא מאוד משמעותי, והוא בוודאי ייתן שדר לציבור שבמערכת הבחירות הזאת המפלגות חוסכות ומורידות את רמת הפרסום וההוצאות שלהן.

שאול יהלום: הסעיף השלישי הוא סעיף מאוד מאוד חשוב.

שאול יהלום: כרגע הצענו אותו רק כהוראת שעה, במטרה לבחון איך זה יפעל בבחירות האלה, ואז, אם יהיה צורך, להמשיך.

שאול יהלום: ובכן, נערכת מערכת הבחירות.

שאול יהלום: יש תנועות, חוץ-פרלמנטריות או פרלמנטריות, שפועלות בניגוד לחוק, עוברות עבירות.

שאול יהלום: יש שני חוקים שבהם הן עוברות את העבירות: החוק הראשון הוא חוק דיני תעמולה, והחוק השני הוא חוק מימון מפלגות.

שאול יהלום: כיום יש סמכות ליושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית, אם הוא משתכנע שיש כאן עבירה לכאורה, תוך כדי עשיית העבירה – להפסיק את העבירה.

שאול יהלום: אבל זה רק לפי חוק אחד, חוק דיני תעמולה.

שאול יהלום: לעומת זאת, אין סמכות כזאת לפי חוק מימון מפלגות.

שאול יהלום: אסביר על מה מדובר.

שאול יהלום: נניח שיש הסברה, תעמולה במטוסים.

שאול יהלום: זה אסור לפי חוק דיני תעמולה.

שאול יהלום: זכותו של היושב-ראש להפסיק זאת מייד.

שאול יהלום: מה שאנחנו יודעים על העמותות הצדדיות זה העיסוק במימון מפלגות.

שאול יהלום: אין צו שמפסיק זאת באמצע.

שאול יהלום: החוק מתיר ליושב-ראש ועדת הבחירות או למבקר המדינה, לאחד משניהם – יש כאן שתי גרסאות, שיוכרעו בהמשך החקיקה – להוציא תוך כדי עשיית העבירה לכאורה צו להפסיק את עשיית העבירה, אם הוא הגיע למסקנה שאכן יש כאן עבירה.

שאול יהלום: בכל מקרה, על-פי הצעת מבקר המדינה, מאחר שאחר כך תיערך חקירה, אין בכך למנוע גם את הצו מהמסקנות של מבקר המדינה לאחר הבחירות.

שאול יהלום: אני חושב שבעניין הזה יש תרומה נכבדה מאוד לטוהר הבחירות, כך חשבה הוועדה, ואני מבקש מהחברים לתמוך בהצעת החוק הזאת.

שאול יהלום: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת שאול יהלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, חברי הכנסת, נעבור לדיון בהצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 24 והוראת שעה), התשס"ג–2002.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראשון המתדיינים, חבר הכנסת נסים זאב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת זבולון אורלב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל חבר כנסת שיהיה נוכח באולם וירצה להשתתף בדיון תינתן לו הזכות והאפשרות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, התיקון הכלול בהצעת חוק מימון מפלגות, שלפיו ניתן להפחית את סכומי ההוצאות המרביים המותרים לסיעות הגדולות, הוא תיקון שמטרתו להתחשב במשבר הכלכלי החמור שבו מצויה מדינת ישראל בימים אלה.

נסים זאב: יש בכך להראות, למראית עין לפחות, שקברניטי המדינה מזדהים עם המשק הנתון במשבר ומבקשים לקצץ בהוצאותיהם ולשמש דוגמה לגופים ציבוריים וממלכתיים אחרים, והדבר יביא להפחתת המרירות בקרב השכבות המקופחות.

נסים זאב: אבל אני רוצה גם להעיר את תשומת לב החברים, שאין מדובר פה בצמצום היחידה לכל חבר הכנסת.

נסים זאב: זאת אומרת, חבר הכנסת ימשיך לקבל את הסכום של כ-1.25 מיליון ש"ח.

נסים זאב: אני חושב שאין בזה צמצום מהותי בהוצאות המדינה.

נסים זאב: מדובר בהוצאות של המפלגות.

נסים זאב: אולי החוק בא בעצם להיטיב עם המפלגות, שלא יעשו חריגה שיבכו עליה בדיעבד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יהלום הסביר את זה כל כך טוב, שאם היה מסביר כך גם את העניין של חילוקי הדעות, האיחודים והפירודים, אני מאמין שהיו גם שומעים לו ומשתכנעים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, נעבור להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 24 והוראת שעה), התשס"ג–2002.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 21 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 4 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 24 והוראת שעה), התשס"ג–2002, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של ארבעה תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים – ואני מוסיף את קולו של חבר הכנסת נסים זאב, שלא הצליח להפעיל את מתקן ההצבעה שלו בזמן, ולכן בחמישה תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה, ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט להמשך הכנתה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הודעה לסגן מזכיר הכנסת, בבקשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית – הצעת חוק הרשויות המקומיות (משמעת) (תיקון מס' 3), התשס"ג–2002, שהחזירה ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לוח תיקונים להצעת חוק הבחירות לכנסת השש-עשרה (קיצור מועדים) (הוראת שעה), התשס"ג–2002.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, בגלל אילוצים של סדר-היום, וכולנו יודעים שאנחנו יושבים בתקופה לא רגילה מכל הבחינות, אנחנו נאלצים עכשיו שוב להפסיק את הדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדיון יתחדש בשעה 20:00.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כרגע הפסקה עד השעה 20:00.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (הישיבה נפסקה בשעה 19:19 ונתחדשה בשעה 20:26.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

רחמים מלול: כנסת נכבדה וריקה, אני מתכבד לחדש את ישיבת הכנסת הדרמטית הזאת על מנת לאפשר לסגן מזכיר הכנסת להודיע הודעה.

רחמים מלול: בבקשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 58), התשס"ג–2002, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 59), התשס"ג–2002, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 19), התשס"ג–2002, שהחזירה הוועדה לקידום מעמד הילד; הצעת חוק המועצה להנצחת מורשת יהדות ספרד והמזרח, התשס"ג–2002, שהחזירה ועדת החינוך והתרבות; והצעת חוק הרשויות המקומיות (תיקוני חקיקה), התשס"ג–2002, שהחזירה ועדת הפנים ואיכות הפנים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה.

רחמים מלול: תודה לסגן מזכיר הכנסת.

רחמים מלול: אם כן, תמה ישיבה ארוכה זו.

רחמים מלול: רציתי להודיע, שישיבת הכנסת הבאה תהיה, אם ירצה השם, מחר, יום רביעי, ח' בכסליו, 13 בנובמבר, בשעה 11:00.

רחמים מלול: תודה רבה.

רחמים מלול: ישיבה זו נעולה.