ישיבת מליאה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 307, 2002-05-21 00:00

יגאל ביבי: חברי הכנסת, יום שלישי, י' בסיוון התשס"ב.

יגאל ביבי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יגאל ביבי: אנחנו נתחיל בהודעת יושב-ראש הכנסת לפי סעיף 124.

יגאל ביבי: כותב לנו יושב-ראש ועדת הכנסת: "לכבוד יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת אברהם בורג, הנדון: חידוש הדיון בהצעת חוק שכר חברי הכנסת.

יגאל ביבי: 1.

יגאל ביבי: ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום לחדש את דיוניה בהצעת חוק שכר חברי הכנסת, התשס"א–2000, אשר הונחה על שולחן הכנסת לקריאה שנייה ושלישית ביום 19 בדצמבר 2000.

יגאל ביבי: 2.

יגאל ביבי: בהתאם להוראות לסעיף 124 לתקנון הכנסת, אבקשך להודיע על כך בכנסת.

יגאל ביבי: בכבוד רב, חבר הכנסת יוסי כץ, יושב-ראש ועדת הכנסת".

יגאל ביבי: שבוע הזמר העברי

יגאל ביבי: חברי הכנסת, אנחנו מתחילים את סדר-היום – הצעות לסדר-היום מס' 6344, 6345, ו-6346.

יגאל ביבי: בהמשך ליום הנפלא שהיה כאן בכנסת, יום הזמר העברי, אני מזמין – ואינני רוצה להגיד: את אחד הסולנים של הלהקה של הכנסת, אבל שמעתי אותו בפרקי חזנות, וזה היה משהו, יש לו עתיד בתחום – את יושב-ראש ועדת החינוך, חבר הכנסת זבולון אורלב, להצעה לסדר-היום בנושא: שבוע הזמר העברי.

יגאל ביבי: אחריו – חברת הכנסת קולט אביטל.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת – – – הרמקולים עובדים?

ענת מאור: אולי תתחיל לשיר, ואז הרמקול יעבוד.

זבולון אורלב: "הכול פתוח...".

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי שר המדע, התרבות והספורט, אנחנו מציינים היום בכנסת את יום הזמר העברי בסיום חודש הזמר העברי.

זבולון אורלב: אני נמנה עם מי שרואים בזמר העברי את אחד היסודות החשובים לעיצוב זהותנו התרבותית העברית והישראלית במדינת ישראל.

זבולון אורלב: הזמר הזה התחדש לפני כ-100 שנה.

זבולון אורלב: אני לא רואה בכך כל הגזמה.

זבולון אורלב: אני אומר שזו קביעה תרבותית נכונה.

זבולון אורלב: אני חושב שהגיע הזמן להעמיד את הזמר העברי במרכז הבמה.

זבולון אורלב: מרוב אהבה וחיבה הוא נדחק לעתים לשוליים.

זבולון אורלב: הוא יצא מחדרי הכיתות בבתי-הספר.

זבולון אורלב: פרטיטורות וחומרים אחרים מתפוררים במרתפים של רשות השידור ושל מקומות אחרים.

זבולון אורלב: התבגרנו והגענו לתקופה שבה מותר לחשוב על הקמת בית לזמר העברי, על מסגרת ממלכתית-ציבורית שתיקח על עצמה אחריות לרכז את כל החומרים של הזמר העברי, לשמר אותם, להיות בית מאחד של כל חובבי הזמר העברי, להיות מקום שבו כל אזרח יוכל להיפגש עם החומר, להיות מחובר אליו ולשיר זמר עברי.

זבולון אורלב: אני לא מדבר על בית של קירות, אלא על בית שעשוי מתווים וזמר.

זבולון אורלב: הרי הזמר הוא מנכסי התרבות החשובים לנו, לצעירים ולמבוגרים כאחד, ולכן חשוב מאוד לשמר אותו.

זבולון אורלב: אבל היריב והאויב הקשה ביותר של הזמר העברי הוא תופעת הפיראטיות הנוראה, המכלה כל חלקה טובה ופוגעת בכל המערכת שקשורה בזמר העברי: ביוצרים, באמנות ובאנשי התעשייה שפועלים בתחום הזה.

זבולון אורלב: צריך להכריז על השנה הקרובה כשנת מאבק נגד אותם פיראטים, או בעברית נקייה יותר – פשוט שודדים וגזלנים הלוקחים בכוח זכויות יוצרים של אנשים מוכשרים.

זבולון אורלב: פיראטים אלה הם המחבלים הקשים ביותר בהתפתחות הזמר העברי.

זבולון אורלב: נפעל יחד גם בהשלמת החקיקה וגם נתבע ממשרד המשפטים ומהמשטרה אכיפה טובה יותר.

זבולון אורלב: אני חושב שראוי מאוד לקבוע, שהזמר העברי צריך להיות חלק בלתי נפרד מתוכנית הלימודים בבתי-הספר.

זבולון אורלב: שיעורי הזמרה נעלמו, וגם אין עוד מורים לזמרה.

זבולון אורלב: אני בטוח שחלק לא מבוטל מחברי הכנסת היושבים כאן יודעים, שכשהם היו תלמידים, בתוכנית הלימודים, עדיין היה מורה לזמרה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, נכון?

זבולון אורלב: את מרבית השירים שאנו יודעים למדנו בבתי-הספר.

זבולון אורלב: יחד עם כל המטלות החשובות המוטלות על בית-הספר, צריך לקרוא למערכת החינוך להחזיר את הזמר העברי.

זבולון אורלב: זה לא רק עניין של שירה.

זבולון אורלב: השירה מגלמת הרבה מאוד ערכים: ערכים לימודיים, ערכי השכלה, ערכים של מורשת עם, של תרבות ושל שפה, וגם ערכים חברתיים של יחד ושל בצוותא.

זבולון אורלב: נקווה מאוד שתשומת הלב שהכנסת מקדישה היום לזמר העברי תעזור ותסייע כדי לקדם, לטפח, לעודד ולהרחיב מאוד את הזמר העברי.

זבולון אורלב: תודה רבה.

יגאל ביבי: תודה רבה ליושב-ראש ועדת החינוך.

יגאל ביבי: אני מזמין את חברת הכנסת קולט אביטל.

יגאל ביבי: חברי הכנסת, אל תתבלבלו.

יגאל ביבי: זו לא התלבושת האחידה של חברי הכנסת, אבל ביום הזמר אנחנו מרשים לחברת הכנסת אביטל להופיע בחולצת טריקו עם הלוגו של החודש.

אליעזר כהן: זה דווקא טוב.

אליעזר כהן: מה רע?

אליעזר כהן: זה נראה טוב.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, מכובדי שר התרבות, הספורט והמדע, זה "פרומו".

קולט אביטל: בספר חדש שהופיע זה לא כבר כותב המשורר והסופר אברהם בלבן, בן קיבוץ חולדה, על כוחו של הזמר העברי ביצירה הישראלית.

קולט אביטל: כך הוא אומר: "המנגינות האלה, שנשאו עמן את בדידות הדרכים הארוכות, הטביעו אותנו במתק געגועיהן ועיצבונן.

קולט אביטל: השירים האלה עשו בנו כרצונם וצירפו אותנו אל המשפחה הגדולה של הבנים השבים לאמם מולדתם ומבטיחים לה חירות ונאמנות עולם.

קולט אביטל: שיעורי המוזיקה והזמרה נחשבו אז להפוגה קלה, לא נחשבת, בין השיעורים ה'אמיתיים' – היסטוריה, אלגברה ואנגלית.

קולט אביטל: מי יכול היה לדעת שבחשבון אחרון יהיו אלה הצידה היחידה שניקח אתנו משנות הלימוד?

קולט אביטל: השירים האלה הם תעודת זהות של מה שחלמנו להיות.

קולט אביטל: אם תשירו את השירים האלה עם כל אחד מבני הכיתה, תראו מייד את המבט המצטעף, כמין קריאה פנימית לדגל... השירים האלה תופסים את הישראליות בקרניה".

קולט אביטל: חברי הכנסת, מי מאתנו לא מזדהה עם השורות האלה?

קולט אביטל: לשון אחר: השירים העבריים הם הנשמה הישראלית.

קולט אביטל: לכן, דווקא בימים לא קלים אלה ואחרים ראוי לחזור ולציין, ששוב, כמו בעבר, יוצא הזמר אל הדרך.

קולט אביטל: ישראל ידעה ויודעת מאבקים ומלחמות שהולידו כאב ואובדן מעיק, אבל גם חיזקו את הכמיהה לשלום ודרבנו כוחות של יצירה, של הווי ואווירה.

קולט אביטל: מתוך כל אלה נכתבו שירים שבהם מצאנו כולנו ביטוי ופורקן, עידוד ושמחה.

קולט אביטל: כי מה לעשות, המוזיקה תמיד מרככת את הכאב.

קולט אביטל: רשימת הכותבים ארוכה ומרשימה.

קולט אביטל: כי מי לא כתב אז?

קולט אביטל: כולם כתבו, וכולם שרו.

קולט אביטל: מאלכסדר פן ומרדכי זעירא, שנתנו לנו את "על גבעות שיח'-אברק" – זוכרים את המלים הפשוטות, הכואבות והמרגשות ההן?

קולט אביטל: "אדמה, אדמתי/ רחומה עד מותי/ אירסתיך לי בדם/ שאדם ונדם".

קולט אביטל: וכתבו אברהם שלונסקי – "עומדים אנו במשמרת", ונתן אלתרמן – "זמר הפלוגות" ו"הורה מדורה", ויעקב אורלנד – "עץ הרימון" ו"הטנדר נוסע", וחיים חפר של "דודו", וחיים גורי של "שיר הרעות" הנפלא, ויהודה עמיחי של "מלחמה שאף פעם לא די לה/ היא עכשיו במקום אחר", ורפאל קלצ'קין, כן, השחקן, כתב "האמיני יום יבוא", ויורם טהרלב, ולאה גולדברג, ודליה רביקוביץ, ונתן יונתן, ויחיאל מוהר, וע' הלל, ונעמי שמר, ונתן זך, ונסים אלוני, ויוסי בנאי ורבים רבים אחרים.

קולט אביטל: זה המקום והזמן והחובה גם להזכיר את המלחינים: נחום נרדי ועמנואל זמיר ודוד זהבי – זוכרים את "והטיפו ההרים עסיס" ו"שתלתם ניגונים בי אבי ואמי", ומתתיהו שלם, מחבר "שיבולת בשדה", וידידיה אדמון, מחבר "סלינו על כתפינו", ומשה וילנסקי, וסשה אלכסנדר ארגוב, ודובי זלצר, ונורית הירש, ואפי נצר, וכמובן נחום היימן, שנמצא אתנו היום, של "צמח בר" ו"חופים הם לפעמים געגועים לנחל".

קולט אביטל: לצד דורות דורות של מלחינים עלינו לזכור ולהזכיר השפעתן של מסורות – מסורת ממערב ומסורת ממזרח – שעיצבו וממשיכות לעצב את הזמר שלנו.

קולט אביטל: עלינו לזכור דורות של מבצעים, זמרים וזמרות, ובראשם שושנה דמארי ויפה ירקוני, כלות פרס ישראל, על תרומתן לזמר ולתרבות העברית, ולזכור היום את עפרה חזה, זיכרונה לברכה, ואת ריטה ואחינועם ניני, תיבדלנה לחיים ארוכים, את אביהו מדינה ורבות ורבים אחרים, ולאחל הצלחה לשרית חדד בתחנות ה"אירוויזיון".

קולט אביטל: כי יפה וראוי בעיני מאוד הצירוף הזה – תרומה לזמר ולתרבות הישראלית, שזה קשור וכרוך בזה, וחד הם.

קולט אביטל: כל המון היוצרים הזה, ולא הזכרתי אלא מקצת בלבד, מוכיחים ללא צל של ספק, שבכותל המזרח של התרבות והזהות הישראלית ניצב במקום של כבוד הזמר העברי לדורותיו.

קולט אביטל: אני נושאת תפילה לשימורו ולשגשוגו.

קולט אביטל: תודה.

יגאל ביבי: תודה רבה לחברת הכנסת קולט אביטל.

יגאל ביבי: לפני ששר התרבות ישיב, אני מביא את דבר יושב-ראש הכנסת לחודש הזמר העברי.

יגאל ביבי: קודם כול, אני רוצה לברך את שר המדע, התרבות והספורט מתן וילנאי על חודש הזמר העברי שבחסותו, ולברך את חברי יושב-ראש ועדת החינוך, שהוא מהיוזמים של יום הזמר העברי בכנסת.

יגאל ביבי: אני רוצה לברך את מנכ"ל "אמנות לעם" ואת יושב-ראש "אמנות לעם".

יגאל ביבי: כראש עיריית טבריה, אני זוכר עד כמה תרמה "אמנות לעם" לערי הפיתוח ולתרבות.

יגאל ביבי: אני רוצה לברך את יושב-ראש אמ"י ואת כל הנהלת הארגון, את אקו"ם ואת כל הארגונים המטפלים באמנים, ואת האמנים היוצרים שנמצאים כאן עמנו, את המשוררים.

יגאל ביבי: רבי נחמן מברסלב נהג לומר: דמעות פותחות שערים, אך שירים מפילים חומות.

יגאל ביבי: יעקב אבינו אמר: קחו מזמרת הארץ בכליכם.

יגאל ביבי: ודע כי יעקב אבינו, כששלח את בניו ליוסף, שלח אתם נשק מיוחד, והוא הניגון של ארץ-ישראל.

יגאל ביבי: זה הסוד: קחו מזמרת הארץ בכליכם, בחינת זמר וניגון.

יגאל ביבי: לנו יש תמיד ניגון.

יגאל ביבי: אנחנו שרים בשעות שמחה ועצב, בימי משבר ובזמן מצוקה.

יגאל ביבי: אנחנו שרים בעת מלחמה ובימים הנדירים שבין המלחמות.

יגאל ביבי: אנחנו עוברים ימים קשים ועצובים, ימים של דמעה ושל כאב, ולמרות זאת אנחנו לא מפסיקים לשיר – "את המנגינה הזאת אי-אפשר להפסיק".

יגאל ביבי: ידי הפזמונאים אינן מתרפות ומלחינים ממשיכים ליצור גם כשמתחוללים קרבות.

יגאל ביבי: הם יוצרים שירים חדשים, מפתיעים ברעננותם, בוקעים באנרגיה מחודשת.

יגאל ביבי: וכמו שאומר נתן יונתן: "שוב יוצא הזמר אל הדרך".

יגאל ביבי: אנחנו, הישראלים, צרכני שירים כפייתיים.

יגאל ביבי: אמצעי התקשורת ממשיכים להפיץ לנו שירים ללא הרף.

יגאל ביבי: הזמר הישראלי הוא כמו מלט המלכד את מגזרי החברה הישראלית לגווניה ולצבעיה.

יגאל ביבי: הזמר הישראלי אוסף את השברים למנגינה משותפת ונמשכת.

יגאל ביבי: שרים אותו צעירים וזקנים, מפזמים אותו בני עדות שונות, שרים אותו עולים וותיקים.

יגאל ביבי: הזמר העברי הוא מכנה משותף לרבים.

יגאל ביבי: הוא אתנו בכל עת, בכל מצב.

יגאל ביבי: עם ישראל אוהב שירה.

יגאל ביבי: הוא שר תחת שרביטו של משה: אז ישיר משה את השירה הזאת, הרועים שרו: עלי באר ענו לה, ויש שירת דבורה ושירי גיבורים, ומעל לכול – שיר השירים.

יגאל ביבי: התנ"ך שימש מקור מים חיים.

יגאל ביבי: יוצרים ומשוררים שואבים ממנו בכל הדורות והמעיין איננו מידלדל.

יגאל ביבי: כשלא היינו בארצנו היה לנו התנ"ך מולדת מיטלטלת.

יגאל ביבי: פסוקים שנהגו לפני אלפי שנים מתנגנים מחדש וממשיכים את שלשלת הדורות.

יגאל ביבי: השירים שלנו אינם מנותקים מהסביבה שבה הם נוצרים.

יגאל ביבי: הם ליוו את שיבת ציון ואת החלוצים, את המאבק והתקווה לעתיד של שלום.

יגאל ביבי: הזמר הוא סיפורה של ארץ-ישראל דרך השיר.

יגאל ביבי: שירים פיארו את המפעל שבנינו והלהיבו אותנו סביב המדורה.

יגאל ביבי: השירים גם לא הסתירו את הסבל והכאב, את הבדידות, המרירות ולפעמים הייאוש.

יגאל ביבי: הזמר איננו נעצר.

יגאל ביבי: הוא שועט קדימה.

יגאל ביבי: אם יפרוץ הזמר את הסכר הישראלי ויתפשט בעולם – הוא יחזור להיות לנו שגריר נאמן.

יגאל ביבי: עשו לנו זאת שירים רבים וטובים.

יגאל ביבי: ההצלחה מחייבת.

יגאל ביבי: השירה היא כלי להעברת מסרים ותכנים.

יגאל ביבי: אין כמותה כובשת לבבות.

יגאל ביבי: יהי נא היום הזה והחודש הזה קטליזטור להמשך היצירה והשירה.

יגאל ביבי: אני מזמין את שר התרבות והמדע לומר את דברו.

מתן וילנאי: "הארץ היפה הזאת תחיה לעדי-עד/ ושום מבול שנית לא ישטפנה,/ גם אם ימותו כל הצדיקים אחד אחד –/ אחד עוד ייוותר בה ויראנה.

מתן וילנאי: // יראנה שוב זורחת ופורחת ובשלה,/ כורמת וזורעת ויוגבת,/ שולבת עם עם עם וממשלה עם ממשלה,/ יחדיו נמר עם גדי, זאב עם כבש.

מתן וילנאי: // אולי זה לא יקרה היום, אולי יש לחכות/ שהגואל יגיע גם עד הנה,/ אלפיים שנות געגועים הוא מחכה לאות,/ אז עוד כמה שנים – לא תשנינה.

מתן וילנאי: // אתה יכול לדרוס אותה,/ לחמוס/ ולהרוס אותה,/ לשלוח אותה פייפן מפניך;/ אבל היא אמא-אם והיא/ קראה לך בשם והיא/ נפגעת לפעמים והיא/ סולחת לתמימים והיא/ תשיר עוד את שיריך אחריך.

מתן וילנאי: " יעקב אורלנד, שהלך לעולמו לפני כחודשיים וחצי והיה מאבות הזמר העברי, חתן פרס ישראל, חתן פרס ביאליק, חתן פרס טשרניחובסקי – והשיר הזה אומר את הכול.

מתן וילנאי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כבר נאמר רבות על משקלו של הזמר העברי בתולדותינו.

מתן וילנאי: בשלוש השנים האחרונות התחלנו ליצור מסורת של יום, שבוע, זה כבר ירח של זמר עברי, ויש שעושים את זה לשנה.

מתן וילנאי: לפני כמה דקות הענקנו כאן על-ידי יושב-ראש ועדת החינוך של הכנסת, חבר הכנסת אורלב, את מגן הזמר העברי לנחום נחצ'ה היימן על כל תרומתו לזמר העברי; ולבני ברמן, זיכרונו לברכה, אשר לפני שבועות מספר הלך מאתנו לעולמו.

מתן וילנאי: הממשלה קראה שירים באחת מישיבות הממשלה לפני כחודשיים, הכנסת שרה שירים כבר שנה שלישית, וכך נוצרת מסורת שמחברת אותנו לזמר העברי ולכל המשתמע מכך, ולא רק את החיבור הכל-כך מיוחד של הזמר הזה לארץ-ישראל, אלא היא גם נותנת ביטוי תרבותי מסוים להווי החיים הפוליטים, שלא תמיד הוא עדין במיוחד.

מתן וילנאי: ועדת החינוך של הכנסת קיימה הבוקר דיון שעסק בעיקר בנושא שימור הזמר העברי.

מתן וילנאי: ואכן משרדי, יחד עם הכנסת, יעסוק בנושא הזה בשנה הקרובה, מכיוון ששום דבר לא מובן מאליו.

מתן וילנאי: הרבה דברים שייתכן שהם ברורים באולם הזה, במקומות אחרים נראים אחרת מבחינת ההגנה על זכויות יוצרים, מבחינת שמירה על עולם הולך ונעלם.

מתן וילנאי: בשנה הקרובה נקדיש לכך עבודה מרובה.

מתן וילנאי: אדוני היושב-ראש, מכיוון שהדיון כבר היה בוועדת החינוך, אצל חבר הכנסת אורלב, אני מציע להסתפק בהודעה הזאת ולברך את כולם בסיומו של ירח הזמר העברי.

מתן וילנאי: תודה רבה.

יגאל ביבי: תודה רבה לשר התרבות והמדע.

יגאל ביבי: אני שואל את חבר הכנסת אורלב: האם אתה מסתפק בהודעת השר?

יגאל ביבי: מסכים.

יוסי שריד: האופוזיציה מתנגדת להודעת השר...

יגאל ביבי: חברת הכנסת קולט אביטל?

יגאל ביבי: מסכימה.

יגאל ביבי: חבר הכנסת יוסי שריד, חשבתי שזו עוד השגרה של אתמול – להתנגד, להתנגד.

יגאל ביבי: לא הבנתי אותך.

יגאל ביבי: חבר הכנסת שריד, גם הומור זה חלק מההווי הישראלי, טוב שיש קצת הומור בכנסת, בעיקר אחרי אתמול, ואני לא יודע מה מחכה לנו מחר.

יגאל ביבי: רבותי, חברי הכנסת הסתפקו בהודעת השר.

יגאל ביבי: חברי הכנסת, אני רוצה להודות לכל האמנים, לכל הזמרים, לכל המשוררים, ולברך גם את נחום היימן.

יגאל ביבי: אם אני לא טועה, הוא היה אתי ועם דן מרידור באותו גדוד במלחמת ששת הימים, והוא ניגן לנו כבר אז.

יגאל ביבי: אני רוצה לברך אותו על קבלת האות.

יגאל ביבי: אני רואה את אביהו מדינה ואחרים.

יגאל ביבי: אנחנו נחכה עד שהיוצרים והאמנים יצאו, ואז נמשיך בסדר-היום.

יגאל ביבי: שבוע הבטיחות בדגש על בטיחות ילדים 3היו"ר י' ביבי: חברי הכנסת, משירה אנחנו עוברים לבטיחות: שבוע הבטיחות בדגש בטיחות ילדים – הצעות לסדר-היום מס' 6347 ו-6348.

יגאל ביבי: אני מזמין את חברת הכנסת תמר גוז'נסקי להיות ראשונת המציעים.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כמו שאומרים בתקשורת, בתפנית חדה אנחנו עוברים מנושא של שירה לנושא של בכי.

תמר גוז'נסקי: עד כמה שזה ייראה מוזר, ההערכה היא שבכל שנה נפגעים מתאונות בבית, בגן, בחצר המשחקים, בדרכים, בגן שעשועים – מיליון ילדים.

תמר גוז'נסקי: מתוך מיליון הילדים האלה, 200,000 מגיעים לחדרי מיון, מדי שנה מגיעים 200,000 ילדים כתוצאה מפגיעה בתאונות, 17,000 ילדים מתאשפזים ו-200 ילדים מתים כל שנה מפגיעות.

תמר גוז'נסקי: חבר הכנסת לנגנטל ואנוכי ביקשנו להעלות על סדר-היום את נושא בטיחות הילדים, אף שיש כל כך הרבה נושאים קשים ומורכבים, מכיוון שאני לא חושבת שאנחנו יכולים לעבור לסדר-היום כאשר מיליון ילדים נפגעים ו-200 ילדים מתים בכל שנה מתאונות, שניתן היה למנוע אותן; לא ממחלות אלא מתאונות שניתן היה למנוע אותן.

תמר גוז'נסקי: היינו צריכים להגדיר את זה כאסון המוני.

תמר גוז'נסקי: בכל מצב אחר שבו היו נפגעים ונהרגים 200 ילדים היינו קוראים לזה אסון המוני, אבל מכיוון שזה מתפזר על כל השנה, במקומות שונים בארץ ואצל משפחות שונות, זה לא נתפס כך.

תמר גוז'נסקי: הניסיון בעולם מוכיח, שבפעולה משותפת של הסברה, של מניעה, של יצירת תנאים טובים יותר בחצר המשחקים, בגני-הילדים, בבתי-הספר ובבטיחות בדרכים, ניתן להוריד את מספר הילדים הנפגעים בשני-שלישים.

תמר גוז'נסקי: בנתונים שלנו זה אומר להציל ממוות לא פחות מ-120 ילדים.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שזאת מטרה ראויה גם לדיון וגם למסקנות.

תמר גוז'נסקי: אנחנו נעזרים מאוד בכנסת בעבודתו של המרכז הלאומי לבריאות ובטיחות ילדים, מרכז "בטרם", שנמצא על-יד מרכז "שניידר" לרפואת ילדים.

תמר גוז'נסקי: הגוף הציבורי החשוב הזה גם מביא את הנתונים וגם מדרבן תהליכים חשובים מאוד הקשורים בשיפור הבטיחות של הילדים.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מדברים על בטיחות בכל מקום שבו נמצא הילד, אנחנו מדברים על הצורך בגישה מקצועית לנושא הזה ואנחנו מדברים על בורות שקיימת.

תמר גוז'נסקי: לכל אחד מאתנו הזדמן לנסוע בדרך ולראות לידו רכב שבו הילד לא רק לא יושב במושב בטיחות, אלא הוא מטייל.

תמר גוז'נסקי: כמה פעמים אנחנו הולכים לגן שעשועים ורואים שהמתקנים שבורים ואין חול?

תמר גוז'נסקי: כמה פעמים אנחנו נכנסים לגן-ילדים ורואים שחומרי הניקוי לא נמצאים במקום שבו חומרי ניקוי צריכים להיות?

תמר גוז'נסקי: אני מדברת על מערכת שלמה שצריכה לגלות עירנות ולגלות חשיבה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו צריכים לעשות הרבה מאוד בתחום החקיקה, והיום אנחנו אמורים לקדם נושא אחד הקשור בחקיקה של תקינת צעצועים.

תמר גוז'נסקי: יוזם החוק הוא השר דהיום דני נוה, ואני מקווה שנצליח לקדם את החוק הזה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו צריכים חקיקה שעניינה איך צריך להיראות גן-ילדים, איך צריך להיראות גן שעשועים וכו', אבל אחרי החקיקה ואחרי קביעת הכללים אנחנו חייבים לקבל חקיקה שמטילה אחריות פלילית במקרה שיש כשל בשמירה על הילדים.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לומר לשר דני נוה, כולנו יודעים על מצב הבטיחות הרעוע בבתי-הספר, ואני לא חושבת שאנחנו צריכים להתעורר לנושא הזה כשתקרה קורסת או כשילדה נופלת מהחלון ונהרגת.

תמר גוז'נסקי: הבעיה המרכזית היא, שכאן הדברים פחות או יותר ידועים, אפילו נעשו סקרים, ועדיין המצב הוא בלתי נסבל גם בחצרות בית-הספר וגם בכיתות עצמן.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שהדבר הזה מחייב פעולה מיידית של הממשלה.

תמר גוז'נסקי: הדבר הנוסף שצריך לומר הוא, שאנחנו צריכים תיאום בין רשויות רבות, כי אנחנו מדברים על משרדי ממשלה שונים שאחראים.

תמר גוז'נסקי: משרד החינוך אחראי בתחום אחד, משרד העבודה אחראי בתחום אחר, משרד התחבורה אחראי בתחום אחר, ומה עם השלטון המקומי שאחראי לכל המערכת המקומית, לגני המשחקים הציבוריים, ואנחנו מדברים על המשטרה שצריכה לאכוף חוקים.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מדברים על הרבה מאוד גורמים, ולכן בטיחות ילדים חייבת להיות נושא של הממשלה ולא רק של משרד כזה או אחר.

תמר גוז'נסקי: אחת ההצעות שמובאת פה היום בפני המליאה, ואני מקווה שהשר יתייחס אליה, היא הקמת ועדת שרים שתעסוק בנושא בטיחות ילדים.

תמר גוז'נסקי: ועדת השרים הזאת, שתהיה כמובן בין-משרדית, תוכל לדאוג לניצול מרבי של המשאבים הקיימים לקידום בטיחות ילדים וגם תוכל לקדם את הנושא.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להזכיר, שפנינו אל ראש הממשלה, הוקמה ועדת מנכ"לים שעסקה בנושא גני משחקים, ואחרי זה היה שיפור מאוד משמעותי בתחום הזה.

תמר גוז'נסקי: לכן, ההצעה היא שתקום ועדת שרים לנושא הזה.

תמר גוז'נסקי: תפקידנו הוא לעמוד על המשמר, להציל ילדים ולמנוע את היפגעותם.

תמר גוז'נסקי: הבריאות של הילדים והעתיד שלהם תלויים גם בכך שחייהם לא יבוזבזו לשווא בתאונות שאנחנו, המבוגרים, חייבים למנוע.

תמר גוז'נסקי: תודה רבה.

יגאל ביבי: תודה רבה לחברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

יגאל ביבי: אני מזמין את חבר הכנסת נחום לנגנטל באותו נושא.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עמיתי חבר הכנסת ועמיתתי חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, שאני מודה לה מאוד על כך שהיא יוזמת ועושה, כדרכה, וכך גם אמרתי לה היום בוועדה.

יגאל ביבי: אתה מבין שאתמול היתה תאונה של מבוגרים, לא של ילדים, ולכן חברי הכנסת כנראה נמצאים בסיעות.

נחום לנגנטל: אני מודה לה על שיזמה בעניין הזה ודחפה גם אותי לזה.

נחום לנגנטל: אני מחרה מחזיק אחריה בסוגיה הזאת, ואני רגיל שבסוגיות של בטיחות בדרכים בדרך כלל אין הרבה אנשים שעומדים לצדי, ודאי לא אנשים שדוחפים אותי לזה פה בכנסת.

נחום לנגנטל: לכן מאוד הודיתי לה על כך שאיחדנו את הדיון בנושא בטיחות ילדים בנהיגה, גם בוועדה שלה וגם בוועדת המשנה שלי.

נחום לנגנטל: אני רוצה להודות לאנשים שלא נמצאים פה בכנסת ולארגונים שהיו אתנו היום בוועדה.

נחום לנגנטל: תמר הזכירה את ארגון "בטרם", ואני רוצה להודות לד"ר חמו מארגון "בטרם", בית-החולים "שניידר", שנתנה לנו את התפיסה שלהם בעניין.

נחום לנגנטל: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, ולשאר חברי הכנסת שלא נוכחים כאן, ש-34 ילדים נהרגו מתחילת השנה בתאונות דרכים.

נחום לנגנטל: בשנת 2000 נהרגו 20 ילדים, ויש עלייה גדולה מאוד במספרם של ילדים קטנים שנהרגים בתאונות דרכים.

נחום לנגנטל: זה לא שההורים הפסיקו לאהוב את הילדים בעולם המודרני והחליטו שהילדים שלהם הם ילדי הפקר, ולא שההורים לא מודעים לבעיות שיש כאן, אלא שכל אחד מההורים חושב שהוא יותר חכם, יותר מבין מהמחוקק, יותר מבין מהתקנות ויודע מה צריך להיות.

נחום לנגנטל: יתירה מזאת, רוב האמהות או המטפלות שמסיעות ילדים קטנים אומרות: אני קופצת לעשר דקות, לנסיעה קצרה.

נחום לנגנטל: לכן הן לא מסדרות לילד את המושב, לא קושרות אותו ולא מסדרות אותו.

נחום לנגנטל: בדרך כלל רוב התאונות קורות במרחק של עשר דקות מהבית; אלה פחות או יותר התאונות שעליהן אנחנו מדברים כרגע.

נחום לנגנטל: אני לא מדבר על אותם הורים שחייהם כבר אינם חיים אחרי שהם גם איבדו את ילדיהם והם חיים עם תחושות אשם נוראיות.

נחום לנגנטל: אבל השאלה היא כרגע מה עושים.

נחום לנגנטל: צריכים להיות שני דברים.

נחום לנגנטל: הדבר הראשון – אנחנו צריכים לרענן ולתקן את החקיקה.

נחום לנגנטל: אני קורא כאן לשר התחבורה.

נחום לנגנטל: הוא חייב להבין, שהתקינה הקיימת והמחויבת היום בפקודת התעבורה היא אנכרוניסטית.

נחום לנגנטל: היא חייבת להיות הרבה יותר מסודרת; היא צריכה להיות קודם כול חד-משמעית, שכל המתקן יהיה מאחור.

נחום לנגנטל: היו לנו כמה הצעות היום.

נחום לנגנטל: לא היינו קפדנים לגבי נוסחה זו או אחרת, בשביל זה יש יועצים משפטיים למשרד התחבורה ולמשטרה, שיחשבו על כך, אבל שיבואו לכאן מהר.

נחום לנגנטל: זה הדבר שאנחנו צריכים לתבוע ממשרד התחבורה, כמה שיותר מהר להגיע לכאן ולתקן את החוק.

נחום לנגנטל: הדבר השני – אנחנו חייבים לבקש ולדרוש מהשר לביטחון פנים בהנחייתו למשטרת ישראל להתחיל לאכוף את העניין.

נחום לנגנטל: זו אכיפה קשה, זו אכיפה שנעשית בתוך כלי הרכב, זה לא דבר חיצוני.

נחום לנגנטל: לא מדובר באורות, בעקיפה מסוכנת, זה לא מהירות שאתה יכול לראות את זה מבחוץ.

נחום לנגנטל: השוטר צריך לעצור ולראות אם הילדים קשורים באמת ואם הם קשורים נכון.

נחום לנגנטל: לכן צריך לעשות פה מאמץ יותר ממוקד ויותר רציני בתחום האכיפה; לא רק איזה מבצע שיצלמו אותו בטלוויזיה למשך שבוע, אלא באופן ממוקד.

נחום לנגנטל: אני חושב, שאם תהיה תקינה ראויה לשמה ותהיה אכיפה ראויה לשמה, נמנע בעצם עשרות הרוגים.

נחום לנגנטל: כל המאבק בתאונות הדרכים הוא לא מאבק ערטילאי.

נחום לנגנטל: אתה לוקח נקודה, אתה מבין איפה יש פה כשל, אתה מעלה את הסטנדרדים, אתה יוצר את האכיפה, ואז באותן נקודות ספציפיות אתה מפחית את מספר ההרוגים.

נחום לנגנטל: כך צריך לעשות את זה במשאיות, כך צריך לעשות את זה ברכבים דו-גלגליים, וכך צריך לעשות את זה במפגע שקיים ובו אנחנו רוצים להתמקד היום – הנושא של ילדים ברכב.

נחום לנגנטל: לכן, אדוני היושב-ראש – בזה אסיים, כי אני מבין שזמני תם – אני חושב שבעניין הזה, אדוני השר – אני מכיר את ההצעה שלך, וגם היא חשובה וראויה, וכמובן נתמוך בה – אני מבקש ממך, הרי הפה שלנו כבר איננו יכול לנוע מרוב שתדלנות כלפי משרדי הממשלה על מנת שהם יעשו את מה שהם צריכים לדעתנו לעשות, אני ממש מבקש ממך בעניין הזה, תזרז גם את המשרד לביטחון פנים וגם את משרד התחבורה, על מנת שייצרו סטנדרדים נכונים בקביעה של התקינה ובחקיקה.

נחום לנגנטל: ומצד שני, שהמשרד לביטחון פנים והמשטרה יעשו את האכיפה.

נחום לנגנטל: לדעתי, לא בשמים היא.

נחום לנגנטל: נציל נפש אחת?

נחום לנגנטל: נציל 20 נפשות?

נחום לנגנטל: בזה הרווחנו את חיינו ואת לחמנו כאן בכנסת, מעבר לכל הדברים האחרים שאנחנו עושים, שלא תמיד תפארתנו עליהם.

נחום לנגנטל: אני שוב רוצה להודות לכל האנשים שכן מגויסים לסוגיה הזאת, ואני רק מקווה שהם ימשיכו לעסוק במחקרים ובהעלאת תשומת הלב הציבורית, וגם לנדנד לנו, אף שאנחנו מרגישים מגויסים, כי אנחנו תמיד נשמח מאוד להיות לעזר לכם.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

יגאל ביבי: תודה רבה לחבר הכנסת נחום לנגנטל.

יגאל ביבי: אני מזמין את השר דני נוה להשיב.

יגאל ביבי: עוד מעט תצטרך להשיב בשם הרבה שרים.

נחום לנגנטל: אנחנו דיברנו בשם הרבה חברי כנסת.

יגאל ביבי: אתה יודע שחברי הכנסת עכשיו בחדרים, מתייעצים.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית אני רוצה לשבח את חברת הכנסת תמר גוז'נסקי ואת חבר הכנסת נחום לנגנטל, שהעלו את ההצעות האלה היום לדיון בכנסת.

דני נוה: בכלל, חברת הכנסת גוז'נסקי ראויה לברכה על פעילותה במסגרת הוועדה המיוחדת בכנסת העוסקת בנושא ילדים, וחבר הכנסת על מסירותו בנושא הבטיחות בכלל ובטיחותם של ילדים בפרט.

דני נוה: אני רוצה גם לברך את נשות ונציגי מרכז "בטרם", המרכז הלאומי לבריאות ובטיחות ילדים שליד המרכז הרפואי "שניידר" בפתח-תקווה, שעושים לילות כימים בנושא הזה של בטיחות ילדים.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, כאשר אנחנו נמצאים בתקופה כל כך קשה כמו התקופה שהמדינה שלנו נמצאת בה, כשאנחנו חרדים לביטחון האישי של כל אחד מאתנו ושל ילדינו כתוצאה מאיומים חיצוניים, לעתים נדמה שאנחנו שוכחים ולא נותנים את תשומת הלב הראויה לסכנה קטלנית לא פחות, קטלנית אף יותר לחיי ילדינו, והיא הסכנה לחיי ילדינו הנובעת מתאונות.

דני נוה: רק לפני זמן כל כך קצר היתה בכל רחבי הארץ, בצדק אולי, התעוררות של ארגוני הורים, של משרד החינוך, לדאוג לשמירה בבתי-הספר ובגני-הילדים מפחד הטרור.

דני נוה: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, ולכם, חברי הכנסת, הדאגה הזאת היא במקומה, אבל הלוואי שהיתה דאגה דומה כשמדובר בעצם באיום שגבה הרבה יותר קורבנות מאשר הטרור בבתי-הספר ובגני-הילדים שלנו, וזה האיום שאורב בעצם מאחורי הדלת כל יום וכל שעה, איום התאונות שמתרחשות גם בבתי-הספר וגם בגני-הילדים.

דני נוה: ואם לא די בזאת, תאונות שמתרחשות במקום שנדמה לכל אחד מאתנו שהוא אולי המקום הבטוח ביותר, ביתנו, מבצרנו, ששם מתרחש חלק מאותן תאונות, כתוצאה מחוסר עירנות, חוסר מודעות, לעתים גם רשלנות של הורים בכל מה שנוגע לבטיחותם של הילדים.

דני נוה: כפי שהוזכר פה, גם חברת הכנסת גוז'נסקי ציינה זאת, שכתוצאה מפגיעה בתאונות בשנה האחרונה הגיעו 200,000 ילדים – ואני מניח שזה פחות או יותר הממוצע הרב-שנתי – לחדרי המיון בבתי-החולים שלנו ו-200 ילדים שילמו בחייהם.

דני נוה: הדבר הזה אכן לא זוכה לאותה תשומת לב ציבורית ותקשורתית, ולצערי הרב, גם לא כאן בכנסת היום, ואני לא הייתי נותן הנחות, אדוני היושב-ראש, לחברי הכנסת על היעדרות גדולה כל כך מדיון כזה, עם כל הכבוד לסוגיות הפוליטיות האחרות.

דני נוה: דומה שלעתים המקרים האלה זוכים רק לכותרות, כותרות קטנות מדי, בעיתונות.

דני נוה: ואגב, הנושא הזה איננו נושא שצריך לזלזל בו, משום שתשומת הלב הציבורית והתקשורתית היא חלק מהעניין, חלק מהצורך להביא את הדבר ולהעלות אותו למודעות הציבורית.

דני נוה: די אם אציין שורה ארוכה בעוצמת היגון שלה, של מקרים רק מהחודשיים האחרונים, כותרות מהעיתונים, ומשום צנעת הפרט לא אזכיר את שמותיהם של הילדים או התינוקות: ילד בן 11 נשאב אל מתחת לפני המים בג'אקוזי שבבית משפחתו בסביון ואושפז במצב אנוש; אירוע מחודש אפריל, ממש עכשיו.

דני נוה: תינוקת בת שנה וחצי מהכפר דליית-אל-כרמל נפצעה באורח קשה בעת שנפלה מרחבת ביתה, מגובה של 2.5 מטרים; גם כן אירוע מחודש אפריל.

דני נוה: תינוקת מהכפר שפרעם, בת שנה וחצי בלבד, הושארה לבדה בבית עם תנור דולק ונשרפה למוות; אירוע מחודש ינואר השנה.

דני נוה: פעוט בן שנתיים וחצי נפל לבור ביוב בחצר המשחקים במעון בירושלים וכמעט טבע.

דני נוה: או מקרה, נדמה לי האחרון, שאירע ממש לא מזמן, של תינוק בן שנה וחצי שטיפס על כיסא במרפסת בקומה הרביעית בבית הוריו.

דני נוה: היה מקרה אחד כזה בנתניה ומקרה כזה לא מזמן גם בצפת.

דני נוה: שני המקרים האלה הסתיימו בתוצאות טרגיות ביותר.

דני נוה: דומני, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שאנחנו כנציגי ציבור, אבל אולי קודם כול כהורים לילדים, לא יכולים שלא לחשוב על החובה שלנו ועל האחריות שלנו כלפי הילדים האלה, שבניגוד לנו, המבוגרים, שיכולים להפעיל שיקול דעת, בגיל הרך ובגיל צעיר לא תמיד יכולים ואין כלים להפעיל שיקול דעת לגבי כללי הבטיחות הנדרשים וכללי ההתנהגות הנדרשים בבית, בבית-הספר, במכונית ובכל מקום אחר.

דני נוה: לכן זו החובה והאחריות שלנו לדאוג להם היכן שהם אינם יכולים או שאין להם הכלים ושיקול הדעת האפשרי בעניין הזה.

דני נוה: התאונות, אדוני היושב-ראש, כפי שהזכירו פה גם חברי, פוגעות בכל הילדים, בלי הבדל של מוצא, מין, עדה, מעמד.

דני נוה: אבל נראה שהמציאות הקשה היא כזאת, שדווקא ילדים ממשפחות מחתך סוציו-אקונומי נמוך יותר חשופים יותר ונמצאים בסיכון רב יותר לעתים.

דני נוה: אני מציע, שאולי דווקא בהקשר של הדיון השבוע, שבעניין הזה לא ינופפו לנו בשיקולים תקציביים.

דני נוה: כי אם רוצים, אף שזה נשמע נורא להתייחס לדבר הזה במושגים של השקל או של הכסף, אם רוצים להתייחס לזה בהיבט התקציבי והכספי, על כל שקל שמושקע במניעת תאונה נחסכים שקלים רבים וכספים רבים, ובסופו של דבר, מבחינת העלות למדינה, היא תהיה הרבה יותר נמוכה אם אנחנו נשקיע יותר במניעה, בחינוך, בהסברה ובכל האמצעים שצריכים להינקט כדי למנוע תאונות בכל התחומים.

דני נוה: בצדק הוזכר פה, שכדי להצליח במשימה הזאת אנחנו צריכים לאחד שורות, לשתף פעולה, כמובן גם כאן בכנסת, וגם מצדה של הממשלה.

דני נוה: ובהזדמנות הזאת אני רוצה לברך שוב את אנשי "בטרם" על פעילותם, שבאמת מתייחסת למכלול הרחב של הנושאים.

דני נוה: בהזדמנות הזאת אני רוצה קודם כול לקרוא כאן לכנסת לקדם חקיקה בנושאים הנוגעים לבטיחותם של ילדים.

דני נוה: כמו-כן אני חייב לומר בנימה מסוימת של ביקורת עצמית, שהממשלה צריכה בוודאי לעשות יותר.

דני נוה: זה אמור לגבי כל הממשלות, וגם ממשלה זאת צריכה לעשות יותר בכל מה שנוגע לשמירה על חיי ילדים ובטיחותם.

דני נוה: הרעיון שהעלתה חברת הכנסת גוז'נסקי, לי אישית נראה רעיון חיובי, אני מוכן להביא בפני ראש הממשלה את הרעיון שתקום אולי גם ועדת שרים שתעסוק בבטיחותם של ילדים ותוכל לתרום לאותם נושאים ולאותם דברים שנופלים בין הכיסאות, נושאים שנדרש להם אולי איזה טיפול הוליסטי על-ידי המערכות השונות.

דני נוה: אני חושב שהרעיון הזה הוא בהחלט רעיון מבורך, ואני בהחלט מוכן לתרום את תרומתי לקידומו.

יגאל ביבי: מה השר מציע?

דני נוה: ולכן, אדוני היושב-ראש, אני מוכן להסתפק בתשובה הזאת שלי, אלא אם כן חברי הכנסת מבקשים שיהיה המשך דיון בנושא הזה בוועדה.

דני נוה: אין לי התנגדות גם לכך, כי הנושא חשוב דיו.

דני נוה: אני מוכן שחברת הכנסת גוז'נסקי – – –

נחום לנגנטל: מסתפק.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מוכנים להסתפק.

יגאל ביבי: שני חברי הכנסת מסתפקים.

דני נוה: או.

דני נוה: קיי.

דני נוה: , אני מציע שנסת

דני נוה: פק בתשובתי זו, כי אני יודע ואני משוכנע, שגם בלי שנעביר זאת לוועדות הרלוונטיות, שחברי הכנסת גוז'נסקי ולנגנטל פעילים בהן ועוסקים בהן, הנושאים האלה יידונו בהן ויטופלו בהן.

דני נוה: תודה רבה.

יגאל ביבי: רבותי חברי הכנסת, אני מודה לשר דני נוה.

יגאל ביבי: שני המציעים, חברת הכנסת גוז'נסקי וחבר הכנסת נחום לנגנטל, מסתפקים בתשובת השר, ואין לי ספק שאתם תמשיכו בפעילות שלכם.

יגאל ביבי: רבותי חברי הכנסת, הודענו לחברי הכנסת שבשעה 16:00 יש נאומים בני דקה.

יגאל ביבי: אי לכך יש הפסקה של שמונה דקות עד לחידוש הישיבה בשעה 16:00.

יגאל ביבי: תודה רבה לכם.

יגאל ביבי: (הישיבה נפסקה בשעה 15:53 ונתחדשה בשעה 16:01.

יגאל ביבי: )

נעמי חזן: חברי הכנסת, אני מחדשת את הישיבה.

נעמי חזן: על סדר-היום: נאומים בני דקה.

נעמי חזן: כל הנוכחים רוצים להתבטא?

נעמי חזן: תצביעו בבקשה.

נעמי חזן: אני רואה את כולכם, אבל אין סדרנים והם יביאו לי בהזדמנות קרובה את הרשימה.

נעמי חזן: אנחנו נתחיל עם חבר הכנסת אבשלום וילן, ואחריו – חבר הכנסת חיים כץ.

תאופיק חטיב: את בוחרת אחד מימין ואחד משמאל, אבל לא מהאמצע.

נעמי חזן: חבר הכנסת חטיב, גם אתה תקבל רשות דיבור.

אבשלום וילן: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אתמול נפל דבר בישראל – שרי ממשלה בישראל הצביעו נגד החלטת ממשלתם והשמים סערו.

אבשלום וילן: כבר לפני שנתיים הנחתי על שולחן הכנסת הצעת חוק האומרת, שכמו בכל מדינה תרבותית מתוקנת, כאשר שר בממשלה מצביע נגד ממשלתו, אוטומטית הוא מתפטר מהממשלה.

אבשלום וילן: לא כמו המצב הנוכחי: ראש ממשלה רוצה – מפטרו, לא רוצה – לא מפטרו.

אבשלום וילן: הכללים הם מאוד ברורים ומוגדרים.

אבשלום וילן: אני מאוד מקווה שהכנסת תתעלה מעל שיקולים קואליציוניים ושיקולים אחרים ותקבל את הכלל הפשוט האומר: מי שחבר בממשלה נושא באחריות קולקטיבית.

אבשלום וילן: החליט להצביע נגדה – יתפטר מהממשלה, יעבור לספסלי האופוזיציה.

אבשלום וילן: גם זה לגיטימי.

אבשלום וילן: אבל הגיע הזמן שכולנו ביחד, מימין ומשמאל, נשים סוף לתרבות הקלוקלת שמובילות המפלגות החרדיות בשנים האחרונות בכנסת ישראל.

אבשלום וילן: תודה, גברתי היושבת-ראש.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: חבר הכנסת חיים כץ.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת האשם מחאמיד.

חיים כץ: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, לפני שבוע עמדתי פה ודיברתי על שביתת הנכים ופיללתי וקיוויתי שהשביתה תיגמר.

חיים כץ: החלטתי שאחת לשבוע, ביום שלישי, בנאומים בני דקה, אני אספור את הימים של שביתת הנכים, שביתת החירשים.

חיים כץ: אוי לה לכנסת שלא מאפשרת לנכים, שלא יכולים להעלות את צעקתם – אבל הכנסת הזאת והמדינה הזאת מחרישות.

חיים כץ: אני מקווה שמשהו יזוז במהלך השבוע הזה ויזמינו אותם לדיון ולשיחה.

חיים כץ: לא מדובר על הרבה כסף.

חיים כץ: מדובר על 50 מיליון שקל.

חיים כץ: זה לא הרבה כסף.

חיים כץ: מדובר על אנשים שהגורל פגע בהם, ואני חושב שהמדינה צריכה לתת להם מזור.

חיים כץ: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מאוד מודה לך.

נעמי חזן: חבר הכנסת האשם מחאמיד, ואחריו – חבר הכנסת איוב קרא.

האשם מחאמיד: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה להתייחס לקהות חושים מסוג אחר, או אולי בעצם אותה קהות חושים.

האשם מחאמיד: יש, גברתי היושבת-ראש, אדם שהוא מנהיג פלסטיני, והוא יושב בכלא כבר כחודש וחצי, 38 ימים או יותר.

האשם מחאמיד: למנהיג הזה קוראים – אני בטוח שהרבה חברי כנסת מכירים אותו, איש שהרצה רבות באוניברסיטאות בארץ לפני קהל ישראלי רב, איש שדרש שלום כל הזמן, עמד על עקרונותיו, ולאיש הזה, למנהיג הזה קוראים, גברתי, מרואן ברגותי.

האשם מחאמיד: הוא יושב כבר חודש וחצי בבית-כלא, בחקירה במגרש-הרוסים.

האשם מחאמיד: אני בטוח שהוא מוחזק על-ידי השב"כ.

האשם מחאמיד: השאלה שלי, גברתי, בשביל מה?

האשם מחאמיד: מה עושים לו? אני יודע שמתעללים בו, אני יודע שמשפילים אותו, ועוד אומרים לו: עוד תראה איך נשפיל אותך עוד יותר.

האשם מחאמיד: בינתיים הוא סובל ממחלות שונות.

האשם מחאמיד: לכן, גברתי, הגיע הזמן שהוא ישוחרר.

האשם מחאמיד: מספיק כבר עם האלימות הזאת.

האשם מחאמיד: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: חבר הכנסת איוב קרא, ואחריו – חבר הכנסת תאופיק חטיב.

איוב קרא: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, היום דיווח האוצר לוועדה לענייני עובדים זרים בכנסת על הכוונה להציע בתוך חודש את המתכונת ואת הסדר להקמת רשות הגירה בישראל.

איוב קרא: זו הפעם הראשונה שאנחנו רואים שיש חשיבה וגם פעילות אינטנסיבית כדי להביא למיגור תופעת הזרים – בעיקר הלא-חוקיים – בישראל.

איוב קרא: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני חושב, שאם לא היה הנושא המדיני, הסוגיה הזאת היתה עולה יום-יום ושעה-שעה על סדר-היום הציבורי.

איוב קרא: אני מקווה שבתוך חודש יהיה אפשר לבשר על הקמת הרשות הזאת, כאשר אנחנו מצווים פה לקדם את זה בריש גלי, מכיוון שבמדינת ישראל נמצאים היום מאות אלפי אנשים שהגיעו אליה בצורה לא חוקית.

איוב קרא: אם לא תקום רשות כזאת, הצפי הוא שבתוך שנים מספר יהיו מיליוני זרים במדינת ישראל.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חבר הכנסת תאופיק חטיב, ואחריו – חבר הכנסת נחום לנגנטל.

תאופיק חטיב: כבוד היושבת-ראש, חברי הכנסת, שוב מוכיחה לנו הממשלה שאין לה אפשרות לראות אפילו מטר אחד קדימה.

תאופיק חטיב: אתמול נפלה בהצבעה התוכנית הכלכלית, והיום הקלקול הזה שנקרא תוכנית כלכלית מובא שוב לדיון.

תאופיק חטיב: חשבתי שאחרי ההצבעה יבינו בממשלה, שעדיף לחלק מהשרים וסגני השרים לקבל עונש מראש הממשלה מאשר לקבל את עונשם מציבור הבוחרים שלהם.

תאופיק חטיב: הרי זה בלתי אפשרי לתמוך בתוכנית כזאת הרסנית, גם גזענית, במיוחד שאין לה שום אופק ואין אפילו אחד שיכול להעיד שזו באמת תוכנית.

תאופיק חטיב: לפני שעברו 24 שעות הממשלה ממהרת, כנראה זה עניין של כיפוף ידיים.

תאופיק חטיב: רק אתמול ב-22:00 התוכנית נפלה, וכבר היא מונחת לפנינו לדיון.

תאופיק חטיב: אולי זה עצמו מעיד על הפניקה שהממשלה נכנסה אליה.

תאופיק חטיב: קצת מחשבה, קצת חוכמה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת נחום לנגנטל, ואחריו – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

נחום לנגנטל: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, לדאבוני אנחנו שוב עדים לשביתה כואבת במדינת ישראל, שממשלת ישראל מתנהגת כלפיה בחירשות, אטומה לרגשותיהם של האנשים.

נחום לנגנטל: הם יושבים באוהל שקטים, כי הם לא יכולים לדבר, וכך הם מעבירים את זמנם.

נחום לנגנטל: בעצם, על מה הם שובתים, גברתי היושבת-ראש?

נחום לנגנטל: יש, למשל, תקנה במדינת ישראל, דבר משונה ביותר, שחירש עד גיל 18 מקבל עזרה ותמיכה בעניין עזרי השמיעה שלו.

נחום לנגנטל: מגיל 18, מבחינת המדינה, הוא כבר שומע.

נחום לנגנטל: המדינה כבר לא נותנת לו שום תמיכה, והוא צריך בכוחות עצמו למצוא את הכסף על מנת לרכוש את הדברים האלה.

נחום לנגנטל: גברתי היושבת-ראש, דרישתם עומדת על 40 מיליון שקל, ואם ידברו אתם היום, אפשר יהיה להגיע להרבה פחות.

נחום לנגנטל: טוב שנכנסו לעניין הזה גם השרים אפי איתם ויצחק לוי, על מנת לגשר על הפערים, כי הפערים לא גדולים.

נחום לנגנטל: אני קורא לממשלת ישראל: די לחרפה, תגמרו את העניין עם החירשים, כי הרי בסופו של דבר תשלמו הרבה יותר, בהתבזות גדולה יותר.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: אתה חבר הכנסת השני שמתייחס בנאומים בני דקה לשביתת החירשים.

נעמי חזן: יש פער של 10 מיליוני שקל בינך לבין חבר הכנסת כץ, אבל אני חושבת שכמעט כל חברי הכנסת, אם לא כל חברי הכנסת, מאוד מעוניינים בסיום השביתה הזאת בדרך צודקת.

נעמי חזן: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני שותף לדעתך ומקווה שהשביתה תסתיים בקרוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני בכל זאת אדבר על נושא כאוב לא פחות, המעמסה שקוראים לה ממשלת שרון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הממשלה הזאת במכוון ובמדיניות מאוד אינטנסיבית רוצה לנגח ולמגר כל אפשרות לכל צל של דו-קיום ופתח של שלום או משא-ומתן מדיני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לדבר על ההתנהגות של החיילים בגבולה של העיר אום-אל-פחם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שני פועלים שעבדו שם בנגרייה הלכו ביום שבת, 4 במאי, לשפוך את הזבל של הנגרייה שבה הם עבדו, ממש בגבול העיר שלהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שם הם היו קורבן להתעללות של חיילי משמר הגבול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם ספגו מכות, השפלות, וגם נאלצו להמתין בצד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רצה הגורל ועברו שם כמה בנות מאום-אל-פחם, מאותה עיר, והן אולי גם היו מוכרות לפועלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: החיילים רצו להעביר שיעור לבחורים האלה גם בהלכות אנטי-מוסר, אנטי-כבוד והשפלה נוספת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם פשוט ניסו לסכסך בינם לבין הבנות ולהתגרות בהם בצורה משפילה ובצורה שאין נפש אדם יכולה לסבול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נוסף על כל אלה, אני רוצה לומר בשתי מלים, שהממשלה הזאת גם לא חדלה להסית נגד הציבור הערבי ומנהיגיו, ולא חדלה לטרנספר בפועל את הערבים מדרום הר-חברון, כדי לפתוח פתח להתנחלויות וכדי שאפשר יהיה להגיע גם לבאר-שבע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חבר הכנסת אחמד טיבי, ואחריו – חבר הכנסת יגאל ביבי.

אחמד טיבי: תודה, גברתי.

אחמד טיבי: גם אני רוצה לדבר על מעצרו המתמשך של מרואן ברגותי.

אחמד טיבי: מדובר במנהיג פוליטי חבר בית-הנבחרים, חבר המועצה המחוקקת הפלסטינית, כמו שאמר עמיתי חבר הכנסת מחאמיד.

אחמד טיבי: על כן, גם ההתעללות הנפשית בו וגם המצב הגופני הירוד שאליו נקלע מחייבים החלטה פוליטית-מדינית.

אחמד טיבי: מנהיגים במעמד הזה, בשיעור קומתו של מרואן ברגותי, מקומם בעבר השני של שולחן המשא-ומתן, ולא בבית-הכלא.

אחמד טיבי: תודה.

נעמי חזן: אני מאוד מודה לך.

נעמי חזן: חבר הכנסת יגאל ביבי, ואחריו – חבר הכנסת דוד מגן.

יגאל ביבי: הוי טיבי טיבי, עד מתי תגן על אלה שרצחו ילדים ונשים ונתנו הוראות לרצוח?

יגאל ביבי: איך אפשר להגן על אנשים אכזריים כאלה?

יגאל ביבי: והוא עוד נמצא בבית-הבראה ישראלי, בבית-הכלא הישראלי.

יגאל ביבי: אבל אני לא רוצה לדבר על זה, כבוד היושבת-ראש.

יגאל ביבי: שמענו שביום ראשון בשעה 08:00 רוצים המורים להשבית את מערכת החינוך לשעה.

יגאל ביבי: אני רוצה לשאול, למה לעשות ביטול תורה בתקופה קשה כזאת על גבם של הילדים?

יגאל ביבי: אני חושב שכנסת ישראל תצביע מחר על התוכנית הכלכלית.

יגאל ביבי: אני רוצה לקרוא למורים לקחת אחריות, ואולי לשנות סדרי עדיפויות בחינוך ולדבר על זה, אבל אני חושב שזה לא חינוכי, זה לא "פייר", לא הוגן ולא בריא להשבית דבר ראשון את מערכת החינוך.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: חבר הכנסת דוד מגן, בבקשה.

דוד מגן: גברתי היושבת-ראש, סיעת מרצ בהצעת האי-אמון אתמול גרמה לכך שהנושא המרכזי והממוקד אשר היה מנוסח בהצעת האי-אמון – עליית המדד ב-1.5% בחודש אפריל – התמסמס במכלול הדיון.

דוד מגן: אני חושב, שאות האזהרה הזה חייב להזעיק, לפחות את ועדת הכספים וועדת הכלכלה של הכנסת.

דוד מגן: יש כאן מגמה מסוכנת מאוד של חוליים כלכליים מיותרים נוספים על אלו שנגזרו עלינו, וכדאי לרכז את הדיונים לעניין המדד בלבד בשתי הוועדות הכלכליות הללו.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: חבר הכנסת יצחק גאגולה, ואחריו – חברת הכנסת חוסניה ג'בארה.

יצחק גאגולה: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, הנושא שאני מעלה הוא נושא חשוב, שונה קצת מהנושאים שהעלו עמיתי.

יצחק גאגולה: מערכת המס בישראל רצופה עיוותים, והיא הסיבה העיקרית להיות מדינת ישראל אחת המדינות המובילות בעולם בפערים חברתיים.

יצחק גאגולה: אחד העיוותים המשמעותיים ביותר בה היא העובדה שאין בישראל מס על ירושה.

יצחק גאגולה: רבותי חברי הכנסת, ירושה היא אחד המנגנונים החשובים ביותר להנצחת פערים חברתיים.

יצחק גאגולה: ההון שעובר מדור לדור מנציח את העושר בקבוצות מסוימות בחברה, וכפועל יוצא, את העוני בקבוצות אחרות.

יצחק גאגולה: אכן, מיסוי עיזבונות הוא צעד הכרחי בכל תוכנית רצינית ששמה לעצמה למטרה לצמצם את הפערים החברתיים במדינת ישראל.

יצחק גאגולה: צעד זה חשוב עד כדי כך, ולכן ניתן לומר כי כל מי שמתנגד לו, חזקה עליו שאינו מבקש ברצינות לצמצם את הפערים החברתיים במדינת ישראל.

יצחק גאגולה: ועדת בן-בסט הבינה את הדברים הללו והמליצה על הטלת מס עיזבון בישראל.

יצחק גאגולה: על-פי המלצתה, לא יוטל מס על כל עיזבון, אלא רק על עיזבונות אשר שוויים 2 מיליוני שקלים ומעלה.

יצחק גאגולה: מסתבר שמס כזה, גם אם יוטל בשיעור 10% בלבד, יניב הכנסות למדינה בסך של כ-1.6 מיליארד שקלים לשנה, סכום אסטרונומי השווה לסכום שמוציאה המדינה בשנה על קצבאות הילדים כולן, וזאת עוד טרם הצמצום הטרגי ששר האוצר מציע.

יצחק גאגולה: חברי חברי הכנסת, גברתי היושבת-ראש, ביום ראשון הקרוב, בעזרת השם, תעלה הצעת חוק שלי בעניין מס עיזבון בפני ועדת השרים לענייני חקיקה, ואני מקווה, כי השרים, ובראשם שר האוצר, ישיתו את לבם להצעה הזאת ויתמכו בה.

יצחק גאגולה: אם אכן תתקבל הצעתי, תהפוך תוכנית החירום ממפלצת המכה בשכבות החלשות, הנאבקות יום-יום על לחם, לתוכנית חכמה וצודקת, תוכנית שתצמצם ולו במשהו את הפערים החברתיים הנוראים בישראל.

יצחק גאגולה: אני מודה לך ולכל חברי מקרב לב על תשומת הלב.

נעמי חזן: אני מודה לך, חבר הכנסת גאגולה.

נעמי חזן: אם מותר לי להעיר, זה היה "פרומו" יוצא דופן, שאני מקווה שחברים בוועדת השרים לענייני חקיקה שמעו, אבל זה גם היה קצת ארוך.

נעמי חזן: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, ואחריה – חבר הכנסת יחיאל לסרי.

חוסניה ג'בארה: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להביא בפני המליאה את דבר הריגתה של סמיה זיידאן מהכפר ימה, שנהרגה על-ידי חיילי צה"ל, וצה"ל התנצל על כך בפני המשפחה.

חוסניה ג'בארה: גברתי היושבת-ראש, מדובר באשה שנסעה ברכב שלה עם אמה ובתה, והיא נורתה למוות.

חוסניה ג'בארה: במה תעזור התנצלות חיילי צה"ל והצבא בפני המשפחה?

חוסניה ג'בארה: האם זה יחזיר אותה לחיים?

חוסניה ג'בארה: דבר שני, גברתי היושבת-ראש, בתקופה האחרונה מג"ב מציב הרבה מחסומים בתוך היישובים והכפרים הערביים; באמצע, בלב לבם של היישובים הערביים בתוך מדינת ישראל.

חוסניה ג'בארה: אני רוצה לשאול, מי אחראי לדברים האלו?

חוסניה ג'בארה: אני מבקשת מיושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת דוד מגן, להביא את העניין הזה לוועדה לדיון מהיר ולבדוק את הנושא.

חוסניה ג'בארה: תודה.

נעמי חזן: אני מודה לך, גברתי.

נעמי חזן: חבר הכנסת יחיאל לסרי, ואחריו – לדעתי, אחרון הדוברים – חבר הכנסת אליעזר זנדברג.

נעמי חזן: אחר כך נעבור להצבעות.

יחיאל לסרי: גברתי היושבת-ראש, היום פורסמו, כמדי שנה, שיעורי הזכאות לבגרות בשנה החולפת, שנת 2001.

יחיאל לסרי: אומנם התבשרנו שחלה עלייה של כ-3% בשיעורי הזכאות הכלליים של מדינת ישראל, אבל, כרגיל, השיפור הוא רק בקרב האוכלוסיות החזקות.

יחיאל לסרי: הפער בין המרכז לבין הפריפריה נשאר בעינו בין האוכלוסיות המבוססות לבין האוכלוסיות החלשות: 82% ברעות בקצה האחד, לעומת 40% בנתיבות בקצה השני, היותר חלש.

יחיאל לסרי: נתון נוסף הוא הפער בזכאות בין בתי-הספר העיוניים לבין בתי-הספר הטכנולוגיים: 65% לעומת 39%.

יחיאל לסרי: מעניין מה יעשה משרד החינוך עם הנתונים האלה, והאם גם בשנה הבאה נישאר – עולם כמנהגו נוהג.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת אליעזר זנדברג, אחרון הדוברים.

אליעזר זנדברג: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מגיע מישיבה שהסתיימה בצהריים, ישיבה של ועדת המשנה להיי-טק שאני יושב בראשה.

אליעזר זנדברג: נסקר בה מצב ההשקעה בישראל מצד משקיעים זרים באמצעות קרנות הון סיכון.

אליעזר זנדברג: אני מצאתי לנכון לעלות ולומר את הדברים כאן לחברי הבית, ואולי הדברים יגיעו גם לממשלה.

אליעזר זנדברג: הסכנה, או הקטסטרופה, ניצבת בפתחנו.

אליעזר זנדברג: ההשקעות מצטמצמות, המשמעות היא שישראל עלולה לאבד את מעמדה כמעצמת היי-טק אם לא ייעשו דברים כאן היום, באופן מיידי.

אליעזר זנדברג: האוצר מביא לנו תוכנית כלכלית, אבל, לצערי הרב, אין בתוכנית הזאת דבר וחצי דבר לסייע ולעודד אותה השקעה שבלעדיה לא נראה אותם פירות של צמיחה.

אליעזר זנדברג: ולהזכירכם, ההיי-טק היה קטר הצמיחה של כלכלת ישראל בשנים האחרונות.

אליעזר זנדברג: אני רוצה להציע כאן לשר האוצר לנצל את הרגע שהוא נמצא בו, ובמקום להביא את אותו מסמך של תקציב תוכנית חירום כפי שהיא, לנסות ולתקן, לנסות ולשפר, לנסות ולעודד את המגזר היצרני, כדי שאותם חששות מפני נזקים ארוכי-טווח לא יקרו באמת.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: (קריאה שלישית)

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-יומנו:

נעמי חזן: הצעת חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (תיקון מס' 2).

נעמי חזן: מדובר בקריאה שלישית בלבד.

נעמי חזן: אנחנו נעבור להצבעה.

נעמי חזן: מי בעד?

נעמי חזן: מי נגד?

נעמי חזן: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 13 נגד – אין נמנעים – 1 חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (תיקון מס' 2), התשס"ב–2002, נתקבל.

נעמי חזן: רוב של 13 תומכים, אין מתנגדים, נמנע אחד, ואני קובעת שהצעת החוק הזאת עברה בקריאה שלישית.

נעמי חזן: אדוני יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, בבקשה.

דוד מגן: גברתי היושבת-ראש, מקובל לאחר שהכנסת מאשרת בקריאה שלישית הצעת חוק כזאת, ברוכה וטובה, שהיוזם, במקרה זה היוזמת, תאמר כמה דברים, ואני מציע לך להזמין את חברת הכנסת נעמי חזן לומר כמה דברים על החוק שנתקבל.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: רבותי חברי הכנסת, אני אדבר מהמקום – אני רוצה לומר כמה מלים גם על מהות החוק וגם על תהליך החקיקה.

נעמי חזן: מדובר בתיקון לחוק הגנים הלאומיים, שמסדיר אחת ולתמיד את אתרי ההנצחה של חיילי צה"ל.

נעמי חזן: בפעם הראשונה מדובר בתמיכה ממשלתית שוטפת וקבועה לאחזקת אתרי הנצחה ממלכתיים וחיליים.

נעמי חזן: הדבר הזה לא היה מוסדר בחוק עד עכשיו, וכבר ארבע-חמש שנים פועלים חברים בוועדת החוץ והביטחון כדי להסדיר את נושא התחזוקה של אתרי ההנצחה.

נעמי חזן: יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון הנוכחי, חבר הכנסת דוד מגן, הוכיח פעם נוספת, כי כאשר הוא רואה דבר צודק ונכון הוא יודע גם איך לקדם את היוזמות, ואם תרשו לי, אני באמת רוצה להודות לו מקרב לב על העבודה וגם על העמידה מול רשויות שונות, בעיקר האוצר, בזמן הקריטי של העברת החוק בקריאה שנייה ושלישית.

נעמי חזן: עורכת-הדין מירי פרנקל-שור, היועצת המשפטית של הוועדה, סייעה כהרגלה, ועורך-הדין ישי יודקביץ ממשרד הביטחון קידם נושא שהוא חשב שהוא ראוי, למרות העובדה שהיתה התנגדות מסוימת של משרד האוצר.

נעמי חזן: רבותי חברי הכנסת, עוד שתי תודות, אם תרשו לי.

נעמי חזן: יוזם החוק הזה הוא יושב-ראש האופוזיציה חבר הכנסת יוסי שריד, שיזם את החקיקה בקדנציה הקודמת והוביל את כל חברי ועדת החוץ והביטחון דאז בקידומה.

נעמי חזן: בתחילת הקדנציה הזאת הוא היה חבר בממשלה, ועל כן אני נטלתי ממנו את היוזמה והמשכתי במלאכתו הברוכה.

נעמי חזן: ואם מותר, חובה אישית.

נעמי חזן: בתחילת דצמבר 1999 ביקש פרופסור דן ירון, זכרו לברכה, להיפגש עם חברת הכנסת זהבה גלאון ואתי.

נעמי חזן: בנו של פרופסור ירון היה החלל האחרון של גולני במלחמת יום הכיפורים.

נעמי חזן: הוא נפגש אתנו וביקש מאתנו לקדם את יוזמת החקיקה הזאת כדי להסדיר את אתרי ההנצחה החיליים שאינם מוסדרים בחוק, עד לפני עשר דקות.

נעמי חזן: חברת הכנסת זהבה גלאון ואנוכי הסכמנו והנחנו את הצעת החוק.

נעמי חזן: כעבור שבוע קיבלנו מפרופסור דן ירון מכתב שבו הוא רוצה להודות מקרב לב על רוח הפגישה שקיימנו ביום רביעי, 15 בדצמבר, ו"על נכונותכן לפעול".

נעמי חזן: הוא מוסיף, רבותי חברי הכנסת, "שמחתי גם לשמוע כי גנדי" – זכרו לברכה – "בסוד העניין, וזאת מכיוון שלקבוצתנו אין כמובן גוון פוליטי".

נעמי חזן: הוא ממשיך ומסביר מי יטפל בהמשך בכל הנושא של הסדרת אתר ההנצחה של גולני.

נעמי חזן: יומיים אחרי שקיבלנו את המכתב, פרופסור ירון ואשתו, שהיתה חולה מאוד, התאבדו.

נעמי חזן: חברת הכנסת גלאון ואנוכי הרגשנו חובה מצפונית ומוסרית לקדם את החוק, ולכן זה יום מרגש במיוחד, גם שהסדרנו עניין שהיה חשוב מאוד להסדירו, וגם שמילאנו את חובתנו כלפי פרופסור ירון והמשפחה.

נעמי חזן: אני מודה לכל חברי הכנסת שתמכו בהצעת החוק.

נעמי חזן: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נעמי חזן: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-יומנו:

נעמי חזן: הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 19), התשס"ב–2002, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

נעמי חזן: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

נעמי חזן: בבקשה.

אופיר פינס-פז: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו מביאים מטעמה של ועדת החוקה, חוק ומשפט, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, את הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 19) – הסדרת עשיית כתובת קעקע בגופו של קטין – הצעת חוק שהיא פרי יוזמתם של חבר הכנסת סבן וקבוצת חברי הכנסת.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר, שבהליך החקיקה השתדלנו מאוד לאזן שני דברים מאוד חשובים: זכותו של אדם על גופו והצורך לשמור על קטין מפני עשיית פעולות שהן בלתי הפיכות מבחינתו.

אופיר פינס-פז: בדקנו מה המצב בעולם.

אופיר פינס-פז: מסתבר, למרבה הפתעתנו, שברוב המדינות המתוקנות – אני מדבר על ארצות-הברית, קנדה, אירופה, מיטב הדמוקרטיות הליברליות – קיימת חקיקה מרחיקת-לכת, שמתנגדת לכתובות קעקע לקטינים, בדרך כלל עד גיל 18.

אופיר פינס-פז: אנחנו חשבנו שגיל 18 הוא מוגזם, ולכן בחרנו לעשות שני דברים.

אופיר פינס-פז: קודם כול, הצעת החוק לא אוסרת כתובות קעקע בכלל.

אופיר פינס-פז: אלא מאי, קבענו את גיל 16, שהוא לא גיל שרירותי, זה גיל שאנחנו נעזרים בו הרבה מאוד בספר החוקים שלנו, ואמרנו את הדבר הבא: קטין שהוא מעל גיל 16 יעשה כתובות קעקע כאוות נפשו וכרצונו.

אופיר פינס-פז: קטין שהוא מתחת לגיל 16 יכול גם כן לעשות כתובות קעקע, אלא מאי, הוא צריך אישור מאחד ההורים.

אופיר פינס-פז: ומי שעושה קעקועים יצטרך: 1.

אופיר פינס-פז: לבקש תעודת זהות; 2.

אופיר פינס-פז: לבקש פתק מאבא או מאמא.

אופיר פינס-פז: כמובן, אני אומר פתק בלשון סלנג.

אופיר פינס-פז: יהיה טופס מיוחד שיצטרכו לחתום עליו.

אופיר פינס-פז: אני חושב שמצאנו את הנוסחה המאוזנת, שמאפשרת, מצד אחד, את עשיית הפעולה; מצד שני, מגבילה אותה באיזו ביקורת אלמנטרית שקשורה למשפחה עצמה, כמובן.

אופיר פינס-פז: בהזדמנות הזאת ישבנו עם אלה שיוצרים את הקעקועים.

אופיר פינס-פז: הרי אתם יודעים שעלולות להיווצר תקלות כתוצאה מהעניין הזה.

אופיר פינס-פז: יש אנשים שהם לא מוסמכים לעניין, ובסופו של דבר יש בעשייה הזאת לפעמים סכנות גם של זיהומים וגם של דברים אחרים.

אופיר פינס-פז: באותה הזדמנות גם עשינו סדר בדברים האלה: הוצאת רשיונות מסודרת, פיקוח מסודר של משרד הבריאות, פיקוח של הרשות המקומית באותם מקומות.

אופיר פינס-פז: לפיכך אני מוצא לנכון להודיע, שאני תומך בהצעת החוק.

אופיר פינס-פז: אני מברך את היוזם.

אופיר פינס-פז: החוק חוקק כמובן בעצה אחת עם משרד המשפטים ועם יתר משרדי הממשלה הנוגעים בדבר.

אופיר פינס-פז: קיימת הסתייגות אחת של חבר הכנסת רביץ, שהיא גם לא מהותית, היא באה רק כדי שהוא יוכל לומר את דברו.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת רביץ לא נמצא כרגע במליאה, כך שממילא הוא לא יוכל לנמק ולהצביע.

אופיר פינס-פז: לפיכך אני ממליץ לחברי חברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה ליושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 19).

נעמי חזן: ברשותכם, אנחנו בקריאה שנייה.

נעמי חזן: נצביע על שם החוק וסעיפים 3-1, כהצעת הוועדה.

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 3-1 – 11 נגד – 1 נמנעים – 1 סעיפים 3-1 נתקבלו.

נעמי חזן: ברוב של 11 תומכים, מתנגד אחד, נמנע אחד, הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

נעמי חזן: נעבור להצבעה בקריאה שלישית על הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 19).

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 11 נגד – 1 נמנעים – 2 חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 19), התשס"ב–2002, נתקבל.

נעמי חזן: ברוב של 11 תומכים, מתנגד אחד, שני נמנעים, הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

נעמי חזן: חבר הכנסת סבן, יוזם החוק, ברכות.

נעמי חזן: יש לך בהחלט רשות וזכות לומר מלים ספורות.

תאופיק חטיב: יש הצבעה אצל חבר הכנסת ביבי כבר פעמיים.

נעמי חזן: כנראה לא שינו את היושב-ראש.

נעמי חזן: זו הצבעה שלי אולי.

יצחק סבן: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית אני מבקש להודות לחברי הכנסת שהצטרפו אלי בהצעת החוק: זבולון אורלב, דוד אזולאי, בנימין אלון, יצחק גאגולה, השר נסים דהן, יצחק וקנין, נסים זאב, עופר חוגי, אמנון כהן, ישראל כץ, יעקב ליצמן, השר עוזי לנדאו, רחמים מלול, משולם נהרי, השר אליהו סויסה, יאיר פרץ והשר ראובן ריבלין.

יצחק סבן: שנית, אני מבקש להודות ליושב-ראש הוועדה, אשר העביר את זה במהירות כפי שהבטיח לי מלכתחילה.

יצחק סבן: אני מאוד מודה לו, למזכירות הוועדה, ליועצים המשפטיים, לכולם.

יצחק סבן: אנחנו רואים בעניין הזה התקדמות יפה מאוד ומודים לכולם.

יצחק סבן: תודה.

נעמי חזן: תודה, ושוב ברכות.

נעמי חזן: אני מודיעה לפרוטוקול, שבשלוש ההצבעות האחרונות, על הצעת חוק הגנים הלאומיים ועל הצעת חוק רישוי עסקים, קריאה שנייה וקריאה שלישית, נרשם בטעות שההצבעה שלי היא הצבעתו של חבר הכנסת יגאל ביבי, ולא כן הוא.

נעמי חזן: במלים אחרות, ההצבעות של יגאל ביבי הן שלי.

נעמי חזן: היתה פה טעות במחשב.

נעמי חזן: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הבא: הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון מס' 28), קריאה שנייה וקריאה שלישית.

נעמי חזן: תציג את הצעת החוק, מטעם ועדת הכנסת, חברת הכנסת קולט אביטל.

): גברתי היושבת-ראש, הכוונה היא להרחיב את סמכויותיה של ועדת האתיקה, שבימים אלה עסוקה מעל ומעבר למה שהיה צפוי.

): אנחנו כולנו חיים במציאות שהופכת מדי יום יותר ויותר מסובכת בין כותלי הכנסת וודאי גם מחוצה לה, אבל עיקר דאגתנו לשיג ושיח בתוך הכנסת, גם במליאה וגם בוועדות.

): החוק עבר קריאה ראשונה.

): הכוונה היא לאפשר לנו לתת לפעמים ביטוי לכל אותן תקריות, או לתת לנו את הכלים לטפל בכל אותן תקריות שמעיבות על הוויכוח הציבורי.

): אני רוצה להבליט ולהדגיש כאן דבר אחד: אין לאף אחד מטרה או כוונה לסתום פיות או להגביל את חופש הדיבור.

): אנחנו רק מנסים להגיע לאמות מידה יותר מתוקנות בסוג השיח בינינו כחברי הכנסת.

): אני חושבת שגם הציבור בבית מקבל לא אחת דוגמה רעה מהאלימות המילולית שמשתוללת מדי פעם במחוזותינו.

): החוק עבר, כאמור, קריאה ראשונה, הוא הוכן לקריאה שנייה ושלישית בוועדת הכנסת, ואני מבקשת מחברי הבית לתמוך בנו.

): תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך, גברתי.

נעמי חזן: רבותי וגבירותי, יש הרבה מסתייגים.

נעמי חזן: אני מציעה שכל מסתייג ינצל את זמנו בסבב אחד.

נעמי חזן: אז אפשר להירגע.

נעמי חזן: חבר הכנסת מוחמד ברכה – לא נמצא.

נעמי חזן: חבר הכנסת עסאם מח'ול – לא נמצא.

נעמי חזן: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, יש לך שתי הסתייגויות, גברתי.

נעמי חזן: מי שלא נמצא לא יסתייג.

תמר גוז'נסקי: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אנחנו דנים לאחרונה יותר ויותר בחברי הכנסת עצמם ובעצם בצמצום או בקיצוץ זכויותיהם.

תמר גוז'נסקי: הפעם אנחנו נמצאים בדיון בענישה, כאשר המטרה היא, שוועדת האתיקה תוכל לא רק לנזוף בחבר הכנסת אלא גם לשלול את זכותו לקבל רשות דיבור במליאה או בוועדות לתקופה של עד עשרה ימי ישיבה, לאסור הגשת הצעות חוק, הצעות לסדר-יום, שאילתות וכו', כאשר, למשל, בנושא של איסור הגשת הצעת חוק מדובר עד לסופו של אותו כנס של הכנסת.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, אנחנו מתמודדים פה עם הצעת חוק דרקונית, שפוגעת בצורה חמורה בזכויות חברי הכנסת.

תמר גוז'נסקי: בסופו של דבר אנחנו, חברי הכנסת, נשפטים על-ידי הציבור.

תמר גוז'נסקי: אנחנו שליחי ציבור ונשפטים על-ידי הציבור.

תמר גוז'נסקי: לכן הציבור הוא זה שצריך יהיה אחר כך, בתום כהונתנו, להחליט אם הוא רוצה לבחור בנו שנית או לא.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת, שכאשר מעניקים, מעבר לנזיפה הקיימת גם היום, פרסום העניין בציבור שקיים גם היום – אם מדובר בעצם בכך שוועדה, בשל התבטאות כזאת או אחרת, תוכל למנוע מחבר כנסת הגשת הצעת חוק, השתתפות בדיון בוועדה וכן הלאה, זה אבסורד מוחלט, שבא להעיד לא על חוזקה של הכנסת, אלא בעצם על פחד של חלקים מסוימים בכנסת מפני חופש הדיבור.

תמר גוז'נסקי: אין לי כל סיבה לחשוב שחוק זה ישפר את רמת הדיונים או את רמת השיח בכנסת עצמה.

תמר גוז'נסקי: אבל מאחר שאנחנו מדברים בחסינות, אני חושבת שמן הראוי שגם חברת הכנסת קולט אביטל וגם כל החברים האחרים במשכן ישימו לב לדרדור החמור שמתחולל בהתייחסות לחסינות חברי הכנסת.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להביא בפניכם, חברי הכנסת, שתי עובדות – עובדה אחת שאני אישית הייתי מעורבת בה, ועובדה אחרת שקרתה היום, לא הייתי מעורבת בה אבל אספר, כי חברי אינם נוכחים.

תמר גוז'נסקי: הסיפור הראשון נוגע לחקירת המשטרה שהיתה אתמול.

תמר גוז'נסקי: נקראתי לחקירת משטרה מהסיבה שנכנסתי לשטח A בתאריך כלשהו בחודש דצמבר.

תמר גוז'נסקי: הטענה של החוקרים לא היתה שפגעתי בביטחון המדינה או שעשיתי נזק ציבורי אחר כלשהו.

תמר גוז'נסקי: הטענה היתה מינהלית: למה לא ביקשת רשיון?

תמר גוז'נסקי: למה לא ביקשת אישור?

תמר גוז'נסקי: וכן הלאה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו יודעים במפורש – ואני מדברת במיוחד על חברי הכנסת שטורחים לנהל דיאלוג עם הרשות הפלסטינית – אנחנו יודעים במפורש שיש ניסיון של הממשלה, של הצבא, של המשטרה, למנוע מאתנו לנהל את הדיאלוג הזה.

תמר גוז'נסקי: הפלסטינים עצמם נמצאים ביישובים מכותרים, הכתר מונע מהם לצאת מהיישוב.

תמר גוז'נסקי: עכשיו אומרים לנו: נכון שהפלסטינים מכותרים והם לא יכולים לבוא אליכם, אבל גם אתם לא תוכלו לבוא אליהם.

תמר גוז'נסקי: לצורך מה אנחנו נוסעים לשם?

תמר גוז'נסקי: אנחנו נוסעים לצורך שיחות.

תמר גוז'נסקי: אני אישית מעורבת בשיחות כאלה עשרות שנים.

תמר גוז'נסקי: השיחות האלה חשובות ביותר, כי אחרת הדיאלוג היחיד בין ישראל לבין הפלסטינים יהיה הדיאלוג של הכוח, של הטנקים, של הטילים, של התותחים, של המסוקים.

תמר גוז'נסקי: ברור שהחקירה הזאת היא פוליטית, ברור שהמטרה שלה היא פוליטית, ברור שמדובר פה במקארתיזם, ברדיפה, ולא מדובר פה בשום עניין ביטחוני.

תמר גוז'נסקי: הדוגמה השנייה: היום ביקשו שני חברי כנסת ועוזריהם להיכנס לבית-לחם.

תמר גוז'נסקי: שוטרי מג"ב שהיו במחסום הורו להם לעצור, ובטרם הצליחו חברי הכנסת לחכות לתשובה אם תאושר להם הכניסה, איימו עליהם שוטרי משמר הגבול בנשק, כינו אותם בכינויי גנאי, ובעצם הובילו כמעט לתקרית של עימות גופני.

תמר גוז'נסקי: מה זה?

תמר גוז'נסקי: מה זה, הדבר הזה?

תמר גוז'נסקי: איפה חסינות חברי הכנסת?

תמר גוז'נסקי: איפה מפקדי משמר הגבול?

תמר גוז'נסקי: איפה כל מי שאחראי לנושא הזה?

תמר גוז'נסקי: איך ייתכן ששוטר משמר הגבול מאיים בנשק על חבר הכנסת שעוד לא עשה שום דבר?

תמר גוז'נסקי: הוא בסך הכול עומד במחסום ומבקש רשות להיכנס.

תמר גוז'נסקי: ייתנו לו רשות – ייכנס; לא ייתנו לו – לא ייכנס.

תמר גוז'נסקי: מה ההתפרצויות האלימות האלה?

תמר גוז'נסקי: מה דברי הביזוי האלה?

תמר גוז'נסקי: אני קושרת את זה עם החקירה של אתמול ואומרת: אלה לא שני מהלכים מקריים, יש שיטה בשיגעון הזה.

תמר גוז'נסקי: גם איום בחקירה משטרתית, גם איום בנשק של איש מג"ב.

תמר גוז'נסקי: אחר כך, חברת הכנסת קולט אביטל, אנחנו מדברים על חסינות חברי הכנסת, ואומרים, שנוסף על כך, אם לא תתנהגי יפה, את גם לא תוכלי להשתתף בישיבת ועדה.

תמר גוז'נסקי: לכן, חברת הכנסת קולט אביטל, בימים אלה, כשיש איום כל כך חמור על חסינות חברי הכנסת ועל זכויותיהם, כשבעצם השאלה מי זה חבר הכנסת תהיה עוד מעט תלויה בשאלה אם הממשלה נתנה לו אישור להיות חבר הכנסת או לא נתנה לו אישור; כאשר את יודעת שהתקבלו חוקים שמטרתם למנוע מחברי הכנסת בעלי דעות מסוימות לחזור ולכהן בכנסת – בימים כאלה להגיש הצעת חוק כזאת זה ממש לשרת את המטרה ההפוכה.

תמר גוז'נסקי: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לגברתי.

נעמי חזן: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, גם לך יש שתי הסתייגויות.

נעמי חזן: בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, חברת הכנסת אביטל, יושבת-ראש ועדת האתיקה של הכנסת, זכור לי שגם בקריאה ראשונה דיברתי נגד הצעת החוק הזאת, שכמובן זכתה לרוב, ואני עדיין בעמדתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מצטער שלא היה לי חלק בהכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית; יכול להיות שלא הוזמנתי, יכול להיות שהוזמנתי, אני לא רוצה להאשים איש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל מה שאמרתי שם ומה שאומר עכשיו ומה שאמרה קודמתי – עדיין הדברים האלה תקפים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדובר בפרלמנט, בנבחרי ציבור, שחזקה עליהם שהם מיושבים בדעתם והם יודעים כללי התנהגות בסיסיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם יש חריגה כלשהי בשעת איבוד עשתונות או בשעות חריגות, הרי קיים המנגנון של ועדת האתיקה, וועדת האתיקה קיימת ופועלת לפי הצורך באופן אינטנסיבי, עד כמה שאני רואה ומבין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אינני יודע למה צריך להוסיף עכשיו כאלה סמכויות, ובלשון מדוברת: שיניים קשות וחזקות ואולי גם קוטעות, לוועדה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם נתחיל לטפל בחברי הכנסת כמו בטריבונל?

): מה הפתרון לכל מי שצועק פה ומתלהם וקורא לאנשים בשמות של נאצים?

): מה הפתרון?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הפתרון איננו התיקון המוצע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האמיני לי, חברת הכנסת אביטל, שזה לא יביא לשום פתרון, זה יכול רק להחמיר את הבעיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב, שהפתרון הוא על-ידי שמיעת האחר, על-ידי התדיינות, על-ידי זה שאנחנו נאמר לאלה שיחרגו בצורה שאיננה ראויה ואיננה מכובדת, בדרך שנמצא לנכון, שאין זה מקובל, אין זה נכון, אין זה פרלמנטרי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל באווירה הזאת, וכאשר אנחנו עדים גם בשבועות האחרונים וגם בשנתיים האחרונות לאווירה יוצאת מן הכלל מבחינת הקושי והדרסטיות שבה, וכאשר כל ההסתה וכל ההחמרה מכוונת נגד סקטור מסוים בבית הזה ובציבור בכלל, לבוא עכשיו עם הצעות כאלה ועם החמרות כאלה – אני חושב, שגם אם היה בזה משהו שיכול להועיל, בנסיבות האלה ובאווירה הזאת זה מתיישב עם אותה אווירה ומחטיא את המטרה שלשמה הוא כוון מלכתחילה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מצטער מאוד, אבל אני חושב שההצעות האלה והתיקונים האלה אינם ראויים ואינם חשובים מבחינת זה שצריך לקבל אותם על-ידי חוק בכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך מאוד, אדוני.

נעמי חזן: חברי הכנסת טלב אלסאנע, האשם מחאמיד ומוחמד ברכה – אינם נוכחים.

נעמי חזן: חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה.

נעמי חזן: בינתיים הודעה למזכיר הכנסת – אדוני.

א' האן: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו מחדש על שולחן הכנסת: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה – הצעת חוק תוכנית החירום הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2002 ו-2003), התשס"ב–2002, והצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 9).

א' האן: עוד הונחו על שולחן הכנסת: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 62), התשס"ב–2002, שהחזירה ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

א' האן: מסקנות ועדת החוץ והביטחון בעקבות דיון מהיר בנושא: מעשי ביזה בשטחים.

א' האן: החלטת ועדת האתיקה בקובלנה של סגן השר לביטחון פנים, חבר הכנסת גדעון עזרא, נגד חבר הכנסת מוחמד ברכה.

א' האן: תיקון לנוהל אתיקה לחברי הכנסת (קובלנות), התשס"ב–2002.

א' האן: תודה רבה.

א' האן: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נעמי חזן: בבקשה.

עסאם מח'ול: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, שוב אנחנו דנים בחוק קשה, חוק שאני מתפלא שחברי הכנסת לא מתקוממים נגדו ולא רואים את הסכנה בכבילת ידי הכנסת, הבית הזה, כאשר מביאים הצעת חוק שפוגעת ביכולות ובאפשרויות המעטות שעומדות לחבר הכנסת כדי למלא את התפקיד שלמענו הוא נבחר.

עסאם מח'ול: זה לא מקרה שדווקא בימים אלה מתנהלת מתקפה כמעט כוללת, הייתי אומר, סיכול ממוקד של הדמוקרטיה בבית הזה כאשר מובאת הצעת חוק מעין זו.

עסאם מח'ול: זו הצעת חוק נוספת.

עסאם מח'ול: אתמול הצבענו על הצעת חוק שהביאה הממשלה כדי לכבול את ידי חברי הכנסת מלהגיש הצעות חוק פרטיות, למשל.

עסאם מח'ול: אני מקווה שהם לא יצליחו להעביר את זה, אבל הסכנה הזאת עדיין מאיימת, מרחפת מעל ראשינו.

עסאם מח'ול: אז אי-אפשר להגיש הצעות חוק פרטיות ואי-אפשר להשפיע בצורות שונות.

עסאם מח'ול: בתחילת המושב האחרון של הכנסת עמדה החלטה של נשיאות הכנסת לעשות כל האפשר כדי למנוע מחברי הכנסת לדון בנושא מסוים, במה שנקרא המלחמה נגד הטרור.

עסאם מח'ול: הפגיעה האדמיניסטרטיבית בזכות הבסיסית של חברי הכנסת למלא את תפקידם ולהגיד את דברם גם כשהוא לא מקובל, מתן שיניים ועוד שיניים לוועדת האתיקה עכשיו, מתן שיניים ועוד שיניים לממשלה מול הכנסת, אני חושב שבזה אנחנו מגיעים למצב איום.

עסאם מח'ול: אני הייתי נתון לא מזמן לחסדיה של ועדת האתיקה בנושא שהובא למליאת הכנסת, והורחקתי משלוש ישיבות של הכנסת.

עסאם מח'ול: אני רוצה לחשוף לפניכם, שהיתה בוועדת האתיקה החלטה לא להרחיק אותי לארבעה ימים אלא רק לשלושה ימים, כדי למנוע ממני את הזכות להסביר בחמש דקות בפני חברי הכנסת ובפני הציבור את האמת, את העמדה שלי מול העמדה של ועדת האתיקה.

עסאם מח'ול: חבל שבאווירה הקשה והנוראה שיש בארץ מישהו חושב שאפשר לזרוק את זכויותיהם של כמה חברי כנסת כדי למצוא חן בעיני אנשים באווירה הקשה, הבוטה והתוקפנית נגד חופש הביטוי ונגד הדמוקרטיה, דבר שמתרחש בבית הזה ומחוץ לבית הזה.

עסאם מח'ול: חברת הכנסת גוז'נסקי אולי הזכירה את מה שחווינו היום במחסום בבית-לחם.

עסאם מח'ול: אנחנו ביקשנו בצורה מנומסת ביותר להיכנס לבית-לחם.

עסאם מח'ול: ומה התגובה?

עסאם מח'ול: תן את תעודת חבר הכנסת.

עסאם מח'ול: נותנים את תעודת חבר הכנסת.

עסאם מח'ול: תן אותה עוד הפעם, נותנים אותה עוד הפעם.

עסאם מח'ול: אחר כך, כאשר אנחנו אומרים: אי-אפשר להמשיך בצורה הזאת, והמכונית זזה 20 ס"מ מהמקום, אותו חייל במחסום דורך את הנשק.

עסאם מח'ול: מגיע מפקד המחסום ואומר: אני יודע שאתם חברי כנסת, ולכן אני אומר לכם: אתם ברברים, תסתמו את הפה, תשבו בתוך האוטו.

עסאם מח'ול: כך מתנהגים?

עסאם מח'ול: זאת האווירה שמשדרת הכנסת הזאת, זאת האווירה שמשדרת הממשלה הזאת, זאת האווירה שעל הרקע שלה מגיעה הצעת החוק האומללה הזאת.

עסאם מח'ול: הכנסת צריכה להיזהר – או שהיא מגינה על מעמדה, וכשהיא מגינה על מעמדה היא מגינה על הדמוקרטיה בישראל, או שהיא נסחפת באווירה הקשה, האומללה והאנטי-דמוקרטית שיש בארץ כיום.

עסאם מח'ול: טוב יעשה הבית הזה אם ידחה את הצעת החוק הזאת, לא רק בגלל חומרתה אלא כדי להראות שיש מי שעדיין מוכן להגן על הדמוקרטיה ויש מי שעדיין מוכן להגן על הבית הזה, על חברי הכנסת ועל זכויותיהם, ושהם לא נמצאים תחת איום של ענישה והחלטות אדמיניסטרטיביות למיניהן בכל פעם שהם אומרים אמירה שלא מוצאת חן בעיני מישהו.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חבר הכנסת מיכאל קליינר, בבקשה, הסתייגות אחת.

מיכאל קליינר: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, גברתי יושבת-ראש ועדת האתיקה, הגשתי שתי הסתייגויות.

מיכאל קליינר: לא הייתי בדיון בקריאה הראשונה, ואילו הייתי משתתף בו הייתי מצביע נגד הצעת החוק.

מיכאל קליינר: אם הופכים את הפורום הזה באמת לפורום מעין שיפוטי – הוא גם פורום מעין שיפוטי היום – ונותנים לו עוד סמכויות, הוא צריך להתנהג כמו בית-דין.

מיכאל קליינר: אני הגשתי הסתייגות שצריך לפעול על-פי כללי הצדק הטבעי.

מיכאל קליינר: כללי הצדק הטבעי אומרים, שאדם יישמע ולא רק יישמע, אלא יישמע בפני אותו פורום שחורץ את דינו.

מיכאל קליינר: גברתי היושבת-ראש, אני יודע שבוועדת הכנסת שינו את הנוהג בעניינים של חסינות, כי היתה תקופה שהיו באים כל מיני חברי כנסת ממלאי-מקום ולהצבעה היו מגיעים אנשים שלא שמעו כלל את הדיון.

מיכאל קליינר: זה שהדבר קורה בוועדות זו רעה חולה, אבל לא יכול להיות שזה יקרה בוועדה מעין שיפוטית.

מיכאל קליינר: לא יכול לקרות מצב שבו אתה מופיע בוועדה מעין שיפוטית בדיון משמעתי בעל אופי של האשמה פלילית, אומרים שאתה חרגת מהתקנון, יושבים אנשים, אחרי זה יושבים אנשים אחרים והם כותבים את ההחלטה.

): מתי?

מיכאל קליינר: היו מקרים כאלה דווקא לא בזמן כהונתה של גברתי, אצל קודמתה.

מיכאל קליינר: היה פורום, חברים ישבו, היושבת-ראש לא היתה, היה לה ממלא-מקום, אחרי זה באה היושבת-ראש וכתבה את ההחלטה.

מיכאל קליינר: לא גברתי, קודמתה.

מיכאל קליינר: כאשר הגשתי את ההסתייגות שאומרת שאדם חייב להישמע בפני הוועדה ולא רק לתת טיעונים בכתב, נאמר לי: בשביל מה אתה מגיש הסתייגות, הרי זה קיים.

מיכאל קליינר: אמרתי: אני מגיש את ההסתייגות הזאת כי זה אולי קיים אבל זה לא מקוים, וזה צריך להיות מקוים.

מיכאל קליינר: היה דיון אחד – שלא זומנתי אליו – שבעקבותיו כתבתי תלונה.

מיכאל קליינר: הסתבר שניתן פסק-דין על סמך תקנה שהותקנה לאחר מתן פסק-הדין.

מיכאל קליינר: כתבתי מכתב, אמרו: אבל כבר החלטנו.

מיכאל קליינר: אם הייתי נוכח הייתי אומר: חברים, כל הנייר שאתם מסתמכים עליו יצא אחרי העבירה.

מיכאל קליינר: הוועדה הזאת גם עשתה דבר שלא קיים בשום פורום בעולם, באיזה טריבונל שיפוטי ומעין משמעתי: לקחת דבר שהוא מעין פלילי, כלומר אישומי, ולהרשיע מישהו על דבר שהוא עשה לפני שנחקק החוק שאוסר לעשות את זה.

מיכאל קליינר: אף שפניתי פעמיים לוועדת האתיקה, זה לא תוקן.

מיכאל קליינר: אם עושים רפורמה בסמכויות ועדת האתיקה ונותנים לה יותר כוח, צריך לדאוג שקודם כול היא תתנהל לפי כללי הצדק הטבעי.

מיכאל קליינר: לכן, אני מבקש ממך להסכים להסתייגויות הדי-הגיוניות שהגשתי: א.

מיכאל קליינר: לעניין של המשפטנים, שהוא פחות חשוב, כי יש הכוונה משפטית; ב.

מיכאל קליינר: להסתייגות השנייה, המהותית, שיש לנהוג לפי כללי הצדק הטבעי.

מיכאל קליינר: אני לא מציע שנהיה במצב שבו החמירו ענישה, והיתה הסתייגות שאומרת שיש לנהוג לפי כללי הצדק הטבעי, אבל הכנסת החליטה לא לנהוג לפי כללי הצדק הטבעי כי היא דחתה הסתייגות כזאת.

מיכאל קליינר: אני מניח שיש רוב להצעה.

מיכאל קליינר: למצער, נא להסכים להסתייגות הזאת שהגשתי.

מיכאל קליינר: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חבר הכנסת כץ, אם אתה עולה להשיב תהיה הצבעה.

): לצערי, בשל עיסוקים פרלמנטריים מובהקים איחרתי לפתיחת הדיון ונבצר ממני להקשיב למסתייגים הראשונים.

): אני חושב שיהיה זה טוב אם אעיין בפרוטוקול הישיבה ורק לאחר מכן אמסור את התשובה.

): לכן אני מבקש לדחות את מסירת התשובה ואת ההצבעה.

): תודה.

נעמי חזן: תודה לך, אדוני.

נעמי חזן: רבותי חברי הכנסת, התבקשתי לדחות את התשובה וההצבעה, ואני מוכרחה להודות שאני חושבת שאף-על-פי שיש סעיפון בתקנון הכנסת שמאפשר את זה, 126(ד) אם אני לא טועה, הדבר הזה לא נהוג ולא מקובל.

נעמי חזן: זאת תוצאה של קריאת מפת המתנגדים והתומכים בזמן מסוים.

נעמי חזן: אין ברירה, אני חייבת לקבל את הפנייה הזאת, ואני מאוד מבקשת מיושבי-ראש הוועדות, כאשר הם מעלים חוקים לקריאה שנייה ושלישית, לדאוג שיהיה להם רוב במליאה.

נעמי חזן: אחרת מה שקורה הוא, שחברי הכנסת באים בכוונה גם להתבטא וגם להצביע, ובגלל קונסטלציה כזאת או אחרת הם מוצאים שהנושא נדחה ונדחה ונדחה ונדחה.

נעמי חזן: אם כן, תשובה והצבעה במועד אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מסכימים לדחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה ראשונה)

נעמי חזן: אני עוברת להצעת חוק הגנת הצרכן (סימון טובין המסוכנים לשימוש ילדים) – קריאה ראשונה.

נעמי חזן: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבדת להציג פה הצעת חוק מטעם הוועדה לקידום מעמד הילד, שחתומים עליה, נוסף עלי, גם חברי הכנסת מוחמד ברכה ועסאם מח'ול.

תמר גוז'נסקי: הצעת החוק שמונחת לפניכם ראשיתה בהצעת חוק שהציע חבר הכנסת דני נוה.

תמר גוז'נסקי: הצעת החוק של דני נוה הגיעה כבר לקריאה ראשונה, אלא שאז הוא מונה לשר.

תמר גוז'נסקי: לאחר שהוא מונה לשר מצאתי לנכון לקחת את הצעת החוק החשובה הזאת ולהמשיך את חקיקתה.

תמר גוז'נסקי: אני מודה לשר דני נוה על יוזמת החקיקה.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, היום ציינו בכנסת את שבוע בטיחות הילדים, ובדיון קודם שהיה ציינו את העובדה המזעזעת, שבמדינת ישראל כל ילד שני נפגע לפחות פעם בשנה בתאונות בית וחצר או בתאונות דרכים.

תמר גוז'נסקי: בכל שנה אנחנו מדברים על 200,000 ילדים שמגיעים לחדרי מיון בשל תאונות בית וחצר, ואנחנו מדברים על 200 ילדים שמתים כתוצאה מאותן תאונות.

תמר גוז'נסקי: ברור שאנחנו מדברים בתקלה איומה ונוראה, שתלויה בנו המבוגרים, שלא דואגים לביטחונם ולבטיחותם של המתקנים, של הבתים, של הגנים ושל המקומות שהילדים נמצאים בהם .

תמר גוז'נסקי: אחד התחומים המוזנחים בהקשר של בטיחות ילדים הוא נושא הצעצועים והמשחקים המשמשים ילדים, שאותם רוכשים ההורים או הקרובים לשימושם של ילדים.

תמר גוז'נסקי: שאלת הסימון היא שאלה טכנית לכאורה, אבל מסתבר שהיא קשורה גם במין פוליטיקה של מסחר.

תמר גוז'נסקי: לפי החוק הקיים יש אמירה כללית אם המשחק הזה טוב לגיל שלוש או אסור עד גיל שלוש.

תמר גוז'נסקי: מה שקורה הוא, שיצרנים, שהם אלה שאמורים לדאוג למדבקות, שמים היום כמעט על כל צעצוע את המדבקה האומרת: לא לשימוש מתחת לגיל שלוש.

תמר גוז'נסקי: ואז נוצר מצב כזה: אתה בא לחנות, אתה רואה צעצוע שמתאים לילד בן חצי שנה – שלוש קוביות שמחברים אותן יחד – צעצוע שמתאים לילד בן חצי שנה ולא לילד בן ארבע.

תמר גוז'נסקי: ההורה רואה שכתוב שם: לא לשימוש מתחת לגיל שלוש, אבל הוא יודע שזה טוב לשימוש של ילד מתחת לגיל שלוש.

תמר גוז'נסקי: מה המסקנה?

תמר גוז'נסקי: ההורה מתייחס בזלזול לאזהרה הזאת, ובפעם הבאה, כאשר האזהרה הזאת תהיה אמיתית, כי במשחק הזה יש חלקים קטנים שניתקים והילד עלול לבלוע אותם, ההורה שכבר למד לזלזל, כי במשחק הקודם זה היה כך, ימשיך לזלזל.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, יש לנו בעיה קשה מאוד עם ילדים שבולעים חלקי משחקים שניתקים.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מדברים על משחקים שמתפרקים, על משחקים מחומרים מסוכנים, על משחקים שפוצעים ילדים וכו'.

תמר גוז'נסקי: לכן, חברי הכנסת, מוצעת לפניכם הצעת חוק האומרת, ששר התעשייה והמסחר יוכל לקבוע בצו פרטים על גבי טובין, כלומר צעצועים ושאר הדברים המיועדים לילדים, וגם את היותם מסוכנים לשימוש לילדים בקבוצות גיל שונות, כפי שהוא יקבע.

תמר גוז'נסקי: אני מקווה שהצעת החוק הזאת, שתביא לשיפור הסימון על המוצרים המיועדים לילדים, משחקים, צעצועים וכו', תקטין את מספר הילדים שנפגעים בתאונות.

תמר גוז'נסקי: תודה רבה, אדוני.

רחמים מלול: אני מודה לך מאוד, חברת הכנסת גוז'נסקי, וגם מברך אותך על הצעת החוק החשובה.

רחמים מלול: רבותי חברי הכנסת, נתחיל בדיון.

רחמים מלול: חבר הכנסת מוחמד ברכה – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה.

רחמים מלול: אחריו – חברי הכנסת משה גפני, ויצמן שירי ועזמי בשארה.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת באה כחלק מסדרה של הצעות חוק או ניסיונות של חברי כנסת ושל הוועדה לקידום מעמד הילד להגן על זכויות הילד.

עסאם מח'ול: הצעות חוק אלה מחפשות דרכים נוספות כדי להתגבר על סכנות שאורבות לציבור רחב בארץ, ציבור הילדים, שהוא חסר ישע.

עסאם מח'ול: הוא אחת החוליות החלשות, שאם לא דואגת לה החברה, אם לא דואגת לה הכנסת ואם לא דואג הבית הזה לאינטרסים שלה, היא תהיה חשופה לכל מיני סכנות, סכנות של אלימות מינית, אלימות במשפחה, אלימות בחברה, אלימות בבית-הספר ואלימות של הזנחה.

עסאם מח'ול: אני חושב, שהחוק הזה מנסה להתמודד עם מצבים שהם תוצאה של אלימות, של הזנחה ושל התעלמות מהצרכים היסודיים של הילדים.

עסאם מח'ול: הכנסת הזאת תהיה גם צבועה אם היא לא תשים לב לכך שהמתקפה נגד זכויות הילדים לא מתחילה ונגמרת באנשים סוטים או באנשים אלימים בחברה או בבית-הספר, אלא כל התופעות האלה יונקות את האלימות ואת ההתעמרות בחלשים מהמדיניות הכוללת.

עסאם מח'ול: והמדיניות לא חייבת להיות חוק שנוגע כרגע למשחקי ילדים.

עסאם מח'ול: היא יכולה להיות בדיוק חוק תקציב, או חוק רפורמה בתקציב, או חומת מגן כלכלית, כפי שראינו אתמול, שלאורכה ולרוחבה יש פגיעה בזכויות הילדים ופגיעה בחלשים.

עסאם מח'ול: החוליה הזאת של הילדים היא אחת החוליות שבסופו של דבר יצאו הכי מופסדות והכי נפגעות מהמדיניות הזאת ומהגישה הזאת.

עסאם מח'ול: השאלה העומדת בפני הכנסת ובפני החברה הישראלית היא: איך אפשר להגיע לנקודה שהציבור הרחב לא יראה עצמו מנותק מהמערכה הזאת?

עסאם מח'ול: זאת לא מערכה של חקיקה בלבד.

עסאם מח'ול: זאת מערכה משולבת של אמירת "לא" לגישה הזאת, לגישה האומללה, התוקפנית, האלימה נגד ציבור הילדים חסר הישע בכל תחום מתחומי החיים.

עסאם מח'ול: אני לא רוצה להתחיל לפרט כרגע את הדברים כשאנחנו מדברים על משחקים ועל סכנות של משחקים.

עסאם מח'ול: יש אותם אזורים ואותם מקומות ביישובים ערביים, ביישובים ערביים בלתי מוכרים, בשכונות ערביות בערים מעורבות, שבהם אין גם משחקייה, ואז הילדים צריכים לייצר אותה מכלים-לא-כלים ובתנאים-לא-תנאים.

עסאם מח'ול: באחת ההזדמנויות סיפרתי על ילדים בתחנת הרכבת בחיפה, שכל המשחק שלהם במשך היום הוא לעלות ולרדת עם המחסום של הרכבת, ויש כמה ילדים שמצאו שם את מותם.

עסאם מח'ול: אני חושב שהעלאת הנושא הזה באמצעות הצעת החוק הזאת מחייבת ראייה כוללת ורחבה בשאלת הילדים ובשאלת הזכות של הילדים לקבל את המשחקיות האלה.

רחמים מלול: תודה רבה.

רחמים מלול: אני מודה לך מאוד.

רחמים מלול: חבר הכנסת משה גפני, חבר הכנסת ויצמן שירי – אינם נוכחים.

רחמים מלול: על כן יעלה ויבוא חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

רחמים מלול: אחריו – חבר הכנסת זבולון אורלב, חבר הכנסת נחום לנגנטל, חבר הכנסת שאול יהלום, חבר הכנסת אברהם שוחט, חבר הכנסת אופיר פינס-פז, חבר הכנסת אחמד טיבי וחבר הכנסת איוב קרא.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, טוב שנותרו בבית הזה כמה אנשים שפויים שמתעסקים בנושאים הנוגעים לקידום הגנת הצרכן, התרבות האזרחית ונושאים מעמדיים במובן האמיתי והנכון של המלה.

עזמי בשארה: כאן מדובר בחוק שבא להגן על אינטרסים של ילדים.

עזמי בשארה: אין שום סיבה בעולם שהוא ינומק מהמקום הזה.

עזמי בשארה: הדבר היה צריך להיות מקובל לגמרי, כמו שכותבים על סיגריות שהן מזיקות לבריאות.

עזמי בשארה: יש דברים שמזיקים לילדים יותר מכפי שסיגריות מזיקות למבוגרים.

עזמי בשארה: אין פה מה לדבר על כך.

עזמי בשארה: זה נושא שהיה צריך להיות אלף-בית של חברה אזרחית.

עזמי בשארה: אני זוכר שיש כמה תרופות שכותבים עליהן שצריך לשים אותן במקום שלילדים אין גישה אליו, או שצריך לשים אותן במקרר וכו'.

עזמי בשארה: יש כמה דברים שהם יותר גרועים, שמהווים סכנה ממשית לילדים, אך הילדים משחקים בהם, ואין שום סיבה שהחברה לא תעשה כן.

עזמי בשארה: אמרתי זאת, אדוני, having said that, כשאני רוצה להוסיף ולהגיד, שמצד שני אני מרגיש לפעמים שאנחנו משחקים בקליפה של אזרחות ושל תרבות אזרחית, קליפה ממש דקה, כאשר מתחת לה יש הר געש של חוסר שפיות, של הסתה גזענית, של הסתה לאומנית, של הסתה עדתית נגד עדות מסוימות.

עזמי בשארה: כמובן, הכול, הכול, הכול מעורבב עם אופורטוניזם פוליטימהסוג הכי ציני שיש בעולם.

עזמי בשארה: לפעמים נדמה לי, שכאשר אנחנו דנים בנושאים כאלה, כמו נושא איכות הסביבה וכמו נושא הגנת הצרכן – אני מרגיש כאילו אני חי בעולם אחר.

עזמי בשארה: רק לפני כמה רגעים ניסו נואשות כמה חברי כנסת להדוף מתקפה על זכויות אלמנטריות של חברי כנסת בהרחבת סמכויות ועדת האתיקה.

עזמי בשארה: לא מובן לי למה זה קורה בפרלמנט.

עזמי בשארה: מה קורה פה?

עזמי בשארה: האם יש מלחמת אזרחים בתוך הפרלמנט הזה?

עזמי בשארה: יש כמה אנשים שמתבטאים בחריפות, so what?

עזמי בשארה: מה ה-big deal?

עזמי בשארה: למה צריך להרחיב את סמכויות ועדת האתיקה ולמה צריך לשים את חברי הכנסת במין טריבונלים פנימיים, כאשר ממילא יש בחברה סוג ההסתה הקיים היום, הסתה לאומנית, הסתה עדתית, הסתה נגד ערבים, הסתה נגד חברי הכנסת הערבים וכו'?

עזמי בשארה: אני חושב שבאווירה הזאת טוב שיש כמה שמתעסקים וממשיכים להתעסק בצורה הכי קונסיסטנטית שיש בנושאים כאלה, וצריך לתמוך בהם עד הסוף.

עזמי בשארה: אני יודע שאין להם אשליה שבזה הם יוצרים בבואה של מין תרבות אזרחית שהיא כאילו אי, אי שלא קיים, בים של גזענות, מצב ביטחוני ירוד ומדיניות ביטחונית קטסטרופלית, שמביאה למדיניות כלכלית קטסטרופלית, שמביאה לכך שאפילו ש"ס תידחק החוצה.

עזמי בשארה: יש סיפורים של ממש.

עזמי בשארה: אבל בכל זאת הם שומרים על מסורת פרלמנטרית; זה טוב, וצריך לתמוך באנשים האלה.

עזמי בשארה: מדובר באלה ששומרים על הפרלמנטריזם ולא על הניסיונות האלה של חוקי ועדת האתיקה.

עזמי בשארה: תודה רבה.

רחמים מלול: רציתי לומר לך שאנחנו נדחקנו הצדה מכיוון שגם התוכנית של אתמול היתה מסוכנת לילדים.

עזמי בשארה: כן, כן.

רחמים מלול: תודה רבה.

רחמים מלול: חבר הכנסת זבולון אורלב – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת נחום לנגנטל.

רחמים מלול: חבר הכנסת שאול יהלום.

רחמים מלול: חבר הכנסת בייגה שוחט, אדוני רוצה לדבר?

רחמים מלול: לא על הצעת התקציב.

אברהם-בייגה שוחט: ודאי שאדבר אחר כך על הצעת התקציב.

רחמים מלול: אנחנו עוסקים בהצעת חוק הגנת הצרכן.

רחמים מלול: אולי אדוני ימצא את הקשר?

אברהם-בייגה שוחט: האם תוכל לתת לי את רשות הדיבור לאחר מכן?

רחמים מלול: כן.

רחמים מלול: אם כן, חבר הכנסת אופיר פינס-פז – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

נעמי חזן: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה, גברתי.

אחמד טיבי: אם כבר מדברים על הגנת הצרכן, אולי אדבר על הגנת החלש.

יובל שטייניץ: מה?

אחמד טיבי: הגנת החלש.

אחמד טיבי: אתה לא שייך לאלה שחיים את חיי החלש.

אחמד טיבי: נדבר בשלב זה על משפחות ברוכות ילדים, על קצבאות ילדים, על ההצעה של שר האוצר לקצץ בקצבאות האלה בעיקר למשפחות ערביות ולמשפחות יהודיות דתיות.

אחמד טיבי: זו הסיבה שאנחנו עמדנו על הרגליים האחוריות כדי להיות שותפים במפלה שלכם, שהיא מפלה היסטורית, לדעתי.

אחמד טיבי: יש להודות לתנועת ש"ס, שהרגישה באופן פתאומי מין דחף עצום להיות תנועה חברתית ולו ליום אחד.

אחמד טיבי: אבל היום אני לא יודע איך אנשי ש"ס מרגישים.

אחמד טיבי: חלקם הולכים כפופי ראש.

עופר חוגי: מה?

אחמד טיבי: חלקם.

אחמד טיבי: בדיוק עכשיו היית כפוף ראש, אבל אולי לא באופן מטאפורי.

אברהם הירשזון: כפוף ראש וזקוף קומה.

אחמד טיבי: כן, כן.

אחמד טיבי: זקוף גו.

אחמד טיבי: נשאלת השאלה, האם עד מחר תתחרטו, למשל, חבר הכנסת נסים זאב?

אחמד טיבי: אולי, למשל, תשנו את ההצבעה שלכם מחר בגלל מכבש הלחצים, בגלל העובדה שתתרחקו מעטיני השלטון, או מעמדות של כוח.

אחמד טיבי: זה חשוב.

אחמד טיבי: זה חשוב לי, כי אני רוצה שהתוכנית הזאת תיפול גם מחר.

אחמד טיבי: זה חשוב לכל מי שמגן על משפחות חלשות ונחשלות.

אחמד טיבי: אני רוצה לומר, שמשפחות רבות בארץ, הן של יהודים והן של ערבים, מביטות על ההצבעה מחר כמעט בכיליון עיניים ורוצות שהסעיף הזה לפחות ייפול.

אחמד טיבי: שמעתי שיש הצעה כביכול לעשות קיצוץ שווה לכולם ולהשאיר את הסכום של מיליארד שקל כקיצוץ מתוך 13 מיליארד השקל, בכל מה שקורה לקצבאות הילדים.

אחמד טיבי: יש סגמנטים בחברה שאסור לפגוע בהם, שאסור לגעת בהם.

אחמד טיבי: סוג כזה של אוכלוסייה, משפחות מרובות ילדים, הוא כזה שלא צריך לגעת בו.

אחמד טיבי: דווקא צריך לתת להם העדפה מתקנת.

אחמד טיבי: לא רק שלא נותנים להם העדפה מתקנת, אלא פוגעים בהם עוד ועוד.

אחמד טיבי: על כן, מחר – ובזה אסיים, גברתי – מחר שוב אנחנו נהיה פה כדי להגיד "לא" להצעת החוק הזאת.

אחמד טיבי: תודה.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: חבר הכנסת איוב קרא, ואחריו – חבר הכנסת ישראל כץ.

נעמי חזן: אם הוא לא יהיה – חבר הכנסת אברהם שוחט.

יובל שטייניץ: אני לא ברשימה אצלך?

נעמי חזן: אתה ברשימה, אבל עוד לא הגיע תורך.

נעמי חזן: תמתין בסבלנות.

איוב קרא: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני חושב שהחוק הזה הוא מאוד חיובי.

איוב קרא: אני גם מעריך שכל דבר נבנה על דור ההמשך, והילדים הם דור ההמשך של המדינה הזאת.

איוב קרא: צריך לעשות הכול כדי לשמור עליהם, להזהיר אותם בדברים שהם אלמנטריים.

איוב קרא: אני עובר בכלל לנושא אחר – בשנים האחרונות אנחנו עדים למצב שיש שינוי בשיעורי ההצלחה במבחני הבגרות במקומות שונים, בגלל ההשקעה בנושא, ואין מדובר דווקא בממשלה זו או אחרת.

איוב קרא: במקומות מסוימים יש שינוי לטובה, ובמקומות אחרים שיעורי ההצלחה כל הזמן זוחלים.

איוב קרא: תוצאות הבגרות הן אלף-בית להצלחת הנוער, שהוא דור ההמשך, שמבטא את הדברים היפים שיש במדינה הזאת.

איוב קרא: אם יש דבר יפה זה ילדי המדינה הזאת, וצריך לגבות אותם ולהביא למצב שיהיו תוצאות טובות בכל הארץ.

יובל שטייניץ: היו.

נעמי חזן: דווקא הבוקר היתה כתבה של חבר הכנסת רובינשטיין בנושא הזה.

יובל שטייניץ: אני מציע לקרוא את הכתבה של פרופסור אמנון רובינשטיין מהבוקר, שראתה גם את חצי הכוס המלאה בעניין הזה בהשוואה למדינות אחרות.

אמנון רובינשטיין: יש צמצום גדול בפערים ב-20 שנה.

איוב קרא: עם כל הכבוד, אני דיברתי על שינויים לטובה במקומות מסוימים, ויש מקומות שתקועים עם תוצאות הרבה פחות טובות יחסית למקומות אחרים.

איוב קרא: אם אני משווה בין אזורים, אני בעד זה שיהיו תוצאות טובות בכל הארץ.

איוב קרא: על זה אני מדבר, ולאו דווקא בהשוואה למדינות העולם, שלכל הדעות, בהרבה דברים פה אנחנו יכולים להתגאות.

יובל שטייניץ: אני מציע לחוקק שכולם יקבלו 90 בכל המקצועות ואז יהיה שוויון מלא.

אברהם הירשזון: אני חושב שמזלזלים במה שאומר חבר הכנסת איוב קרא, משום שיש גם משמעויות לאחוז שמנשירים מבתי-הספר, ולא רק מה אחוז המצליחים.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת יוסי שריד, שהיה שר החינוך, יודע שיש בעיה קשה מאוד במערכת החינוך.

אברהם הירשזון: אז אם איוב קרא מעלה נושא, צריך להביא את זה בחשבון.

יוסי שריד: המגזר הדרוזי במצב מאוד לא טוב.

איוב קרא: המגזר הדרוזי, המגזר הבדואי.

יוסי שריד: המצב לא טוב.

איוב קרא: לא טוב.

איוב קרא: מה לעשות?

איוב קרא: צריך לקרוא לילד בשמו.

איוב קרא: חרה לי מאוד לראות את תוצאות מבחני הבגרות, שבסך הכול 30% פסיק משהו מצליחים בבגרות.

איוב קרא: זו לא תוצאה מכובדת כאשר יש מקומות שבהם מגיעים לשיעורי הצלחה של 80%.

איוב קרא: אני יכול, למשל, להתגאות בדבר אחר שמדינת ישראל עושה ואף לא אחד חושב על זה – שילדים זרים שלומדים בישראל, לא חשוב מה הסטטוס שלהם, מדינת ישראל על-פי אמנת האו"ם מטפלת בהם כילדיה לכל דבר ועניין.

איוב קרא: זה דבר שמדינה דמוקרטית ונאורה יכולה להתגאות בו.

איוב קרא: יש הרבה דברים שאפשר להתגאות בהם, וזה אחד הדברים.

יוסי שריד: זה רק מהממשלה הקודמת.

איוב קרא: גם הממשלה הנוכחית ממשיכה באותו סטטוס.

נעמי חזן: זמנך תם.

איוב קרא: ידידי חבר הכנסת שטייניץ, איש האקדמיה, אנחנו צריכים להביא למצב שיהיה שוויון בחינוך, ועד כמה שניתן להביא למצב שהתוצאות יהיו דומות בכל הארץ.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חברי הכנסת ישראל כץ, האשם מחאמיד, טלב אלסאנע, אורי אריאל, עבד-אלמאלכ דהמאשה, יגאל ביבי, תאופיק חטיב, אליעזר זנדברג, גדעון עזרא, צבי הנדל וזאב בוים – לא נמצאים.

נעמי חזן: על כן, חבר הכנסת בייגה שוחט, שעכשיו הספיק לקרוא את הצעת החוק, יעלה ויבוא.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת יובל שטייניץ, שימשיך את הדיון.

יוסי שריד: כמה עוד צריכים לדבר?

נעמי חזן: בקצב הזה, אדוני, נראה לי שאולי שלושה-ארבעה.

אברהם-בייגה שוחט: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, האמת היא, שכאשר קראתי או שמעתי שדנים בחוק הגנת הצרכן, רציתי לעלות ולדבר נגד, כי חשבתי שמדובר בחוק הגנת הצרחן, ואני לא חושב שצריך להגן על הצרחנים אצלנו.

אברהם-בייגה שוחט: צריך להגן על הצרכנים, ולכן הצעת החוק הזאת היא טובה ואתמוך בה.

אברהם הירשזון: חשדת שחברת הכנסת גוז'נסקי מגישה הצעת חוק על צרחנים?

אברהם-בייגה שוחט: היתה כאן בעיה מסוימת, אבל זאת העובדה.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה להתייחס למה שאמר חבר הכנסת טיבי.

אברהם-בייגה שוחט: אני אומר את זה כי גם בתוך סיעתי שמעתי דברים בעניין הזה.

אברהם-בייגה שוחט: אפשר להתווכח על הקיצוץ בקצבאות הילדים.

אברהם-בייגה שוחט: זה ויכוח על סדרי עדיפויות, כן לקצץ, לא לקצץ.

אברהם-בייגה שוחט: יש כאלה שחושבים שכן צריך ויש כאלה שחושבים שלא צריך.

אברהם-בייגה שוחט: אבל דבר אחד, חבר הכנסת הירשזון, הוא מאוד חשוב: אי-אפשר לעשות אפליה בקצבאות הילדים.

אברהם-בייגה שוחט: פשוט אי-אפשר.

אברהם-בייגה שוחט: כי אם אתה מתגלגל לאפליה בקצבאות הילדים, למה לא תעשה את זה בקצבאות הזיקנה?

אברהם-בייגה שוחט: אם אתה לא עושה את זה בקצבאות הזיקנה, למה לא תעשה את זה בשכר הלימוד באוניברסיטאות?

עופר חוגי: – – –

אברהם-בייגה שוחט: אם אתה רוצה לפצות את אלה שנותנים שירות צבאי ושירות מילואים, תן להם את הפיצוי באופן ישיר.

אמנון רובינשטיין: תן להם שכר.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא נכנס באיזו דרך.

נסים זאב: – – –

אברהם-בייגה שוחט: אי-אפשר, ואני אומר את זה גם כלפי החרדים וגם כלפי הערבים.

אברהם-בייגה שוחט: קראתי את תוכן החוק, אותם מסלולים נפתלים שאפשרו בעצם לכל החרדים לקבל קצבת יוצא צבא לפני ביטול האפליה הזאת ב-1993, הדרכים האלה כאילו נחסמות.

אברהם-בייגה שוחט: אבל כמו שאני מכיר את דרכי ישראל, יימצאו הדרכים, וכעבור שנתיים-שלוש שנים כל היהודים יקבלו את קצבת יוצא צבא; מי ששמר ב-1919 באיזה פרדס ונכדו היום אב לשישה ילדים, גם הוא יוכר כמי ששירת שירות צבאי.

אברהם-בייגה שוחט: הרי היינו בסרט הזה.

אברהם-בייגה שוחט: לכן, אני רוצה להזהיר את הכנסת מפני שימוש לא נכון לגבי קבוצה גדולה מאוד של אוכלוסייה במדינת ישראל.

אברהם-בייגה שוחט: קצבאות הילדים הן דבר שהביטוח הלאומי נותן על-פי חוק, וזה צריך להיות שווה לכל ילד במדינת ישראל.

אברהם-בייגה שוחט: צריך לתגמל חיילים, צריך לתגמל אנשי מילואים, זה סיפור אחר.

אברהם-בייגה שוחט: זה ראוי לעשות.

אברהם-בייגה שוחט: אני שומע את זה גם מפי חברים אצלי במפלגה, אף שב-1993, בהתאם לקווי היסוד שהיו בינינו לבין מרצ בממשלתו של יצחק רבין, זיכרונו לברכה, העניין עלה והוכרע כאן במליאת הכנסת – – –

אמנון רובינשטיין: בהסכם הקואליציוני.

אברהם-בייגה שוחט: למיטב זיכרוני, רוב חברי הליכוד הצביעו אז בעד.

אברהם-בייגה שוחט: לכן הצעת הממשלה בעניין הזה היא גרועה מאוד, ואני מקווה שלקראת הקריאה השנייה והשלישית היא תבוטל.

אברהם-בייגה שוחט: תודה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת יובל שטייניץ, ואחריו – חבר הכנסת אבשלום וילן.

יובל שטייניץ: גברתי היושבת-ראש, כיוון שאמרת שאמשיך בדיון, באמת אמשיך בדיון.

יובל שטייניץ: מכיוון שכך, אתייחס לדברי שניים מקודמי.

יובל שטייניץ: קודם כול, שמעתי בעניין רב את חבר הכנסת שוחט, ואני מוכרח להגיד שבאופן בסיסי אני מסכים עם דבריו ועם טענתו.

יובל שטייניץ: אני חושב, שבכלל תשלום דמי ההעברה בישראל, לרבות קצבאות הילדים, הוא גדול מדי.

יובל שטייניץ: אני חושב, שחובתם הבסיסית של הורים היא לעבוד, לעמול ולפרנס את ילדיהם.

יובל שטייניץ: אני אכן חושב שראוי ונכון שיהיה פיצוי בגין השירות הצבאי.

יובל שטייניץ: לא ייתכן שאנשים ישקיעו שלוש שנים ואחר כך גם חודשי מילואים רבים בהגנת המדינה, וזה רק חלק מהציבור, לא כולו.

יובל שטייניץ: יש ערבים שלא משרתים, יש יהודים שלא משרתים, יש רבים שלא משרתים.

יובל שטייניץ: לא ייתכן שאנשים כאלה גם יסכנו וישליכו את נפשם מנגד להגנת כולנו, להגנת המדינה היהודית הדמוקרטית הקטנה הזאת בים העוין של הדיקטטורות במזרח התיכון, ולא יקבלו פיצוי על הנזק הכלכלי, על אי-יכולתם לעבוד באותו זמן ולהתפתח.

יובל שטייניץ: אני מאוד מקווה שאכן יהיה תיקון בדרך הזאת.

יובל שטייניץ: אני גם חושב, שכאשר מתגמלים – חשוב שהתגמול יהיה קשור קשר ישיר לסיבתו.

יובל שטייניץ: זה חשוב מאוד.

יובל שטייניץ: הרי אנחנו רוצים להשיג בתגמול הזה גם איזו הגברת מוטיבציה ומניעת תסכולים.

יובל שטייניץ: לכן, הקשר הישיר הסיבתי חשוב.

יובל שטייניץ: אני רוצה גם להגיב במלה על מה שאמר פה חבר הכנסת עזמי בשארה.

יובל שטייניץ: חבר הכנסת עזמי בשארה דיבר על גזענות, על חברה גזענית, חברה יהודית גזענית.

יובל שטייניץ: מי שהקשיב לו היה כמעט יכול להתרשם, שבמדינת ישראל יש 80% יהודים, והם, אם לא כולם – רובם, או חלק גדול מהם, גזענים, ו-20% ערבים שהם כולם הומניסטים, וכך אולי גם במזרח התיכון כולו.

יובל שטייניץ: אני רוצה להבהיר דבר אחד: קודם כול, יש שימוש מוגזם ומופרך במונח גזענות.

יובל שטייניץ: גברתי היושבת-ראש, זה שיש פה קונפליקט בין שני עמים, לצערנו, אני חושב שרובנו, אם לא כולנו, היינו רוצים לראות בסיומו.

יובל שטייניץ: זה שקונפליקט כל כך קשה, וקל וחומר כאשר אחד הצדדים פוגע לא בשוגג ולא במבצע צבאי אלא בכוונה תחילה גם באזרחים, בילדים, במקומות הבילוי ובאוטובוסים של הצד השני – דבר כזה יוצר שנאה ומשטמה, וזה עדיין לא גזענות.

יובל שטייניץ: כששני העמים כועסים או אפילו נוצרות תופעות של שנאה ומשטמה בעקבות קונפליקט, זו לא גזענות.

יובל שטייניץ: בין אנגליה וגרמניה במלחמת העולם השנייה, אף שהיתה שנאה עצומה באנגליה כלפי הגרמנים באותו זמן, וגם אחר כך, ואולי גם ההיפך, זו לא היתה גזענות, וודאי שלא גזענות פתולוגית.

יובל שטייניץ: זה במידה רבה גם נעלם, לא לגמרי.

יובל שטייניץ: מה זו גזענות פתולוגית?

עזמי בשארה: כשהערבים – – –

יובל שטייניץ: לא הפרעתי לך.

יובל שטייניץ: תקשיב.

יובל שטייניץ: אולי לא תסכים.

עזמי בשארה: אני עוזר לך.

נעמי חזן: חבר הכנסת בשארה, זה משפט אחרון.

יובל שטייניץ: מה זו גזענות אמיתית?

יובל שטייניץ: גזענות אמיתית היא לא כעס ולא משטמה.

יובל שטייניץ: גזענות אמיתית היא כשאנחנו רואים שבאופן קונסיסטנטי צד אחד מחנך לשלילת זכות קיומו, לשלילת זכותו הבסיסית של הצד השני.

יובל שטייניץ: צד אחד מחנך לראות בצד השני כמעט שטן.

יובל שטייניץ: כאשר בקריקטורות בעיתונות הערבית, בעיתונות במצרים ובעיתונות בעולם הערבי וברשות הפלסטינית מציירים את היהודי כשטן – לא רק כאויב – כאשר במדריך – –

נעמי חזן: חבר הכנסת שטייניץ.

יובל שטייניץ: – – למורה הפלסטיני כתוב – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת שטייניץ, אודה לך.

יובל שטייניץ: אני כבר מסיים.

יובל שטייניץ: זה משפט אחרון.

יובל שטייניץ: כאשר במדריך הרשמי של הרשות הפלסטינית למורה הפלסטיני כתוב: אחת המשימות שלנו היא להסביר לתלמידים, שיהודים נרדפו אלפיים שנה באירופה לא בלי סיבה, אלא מפני שטבעם של היהודים הוא תמיד לנסות להשחית, לחבל ובסוף להשמיד את החברות שסביבם, ולכן אנחנו צריכים למנוע שהם גם ישחיתו את המזרח התיכון ואת האוכלוסייה הערבית כמו שהם ניסו לעשות באירופה אלפיים שנה.

יובל שטייניץ: זו, חבר הכנסת בשארה, גזענות.

נעמי חזן: תודה.

יובל שטייניץ: גזענות כזאת אני לא מוצא במערכת החינוך הישראלית.

יובל שטייניץ: לצערי הרב, אני כן מוצא אותה במערכת החינוך הפלסטינית.

יובל שטייניץ: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת אבשלום וילן – לא נמצא.

נעמי חזן: חבר הכנסת אלי כהן, חבר הכנסת מיכאל קליינר, חבר הכנסת מוחמד כנעאן וחבר הכנסת אברהם רביץ – לא נמצאים.

נעמי חזן: חבר הכנסת אברהם הירשזון, בבקשה.

נעמי חזן: חבר הכנסת יובל שטייניץ, כתוצאה מכל מה שאמרת, אני מתארת לעצמי שתתמוך בהצעת החוק של חברת הכנסת גוז'נסקי.

יובל שטייניץ: לפי הוראות הקואליציה.

זאב בוים: סיימת לדבר?

יובל שטייניץ: כן.

זאב בוים: כל כך מעט?

יובל שטייניץ: יש יושבת-ראש קשוחה.

אברהם הירשזון: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מרגיש די נבוך כשאני עולה היום לדבר, משום ששמעתי את חבר הכנסת בשארה, את חבר הכנסת אחמד טיבי ואת חבר הכנסת אברהם שוחט, וכל אחד דיבר על דברים חשובים אולי, ואני יכול עכשיו, כמו שחבר הכנסת שטייניץ עשה לפני, להתווכח עניינית עם כל דבר, אבל דבר אחד לא עשיתם – לא דיברתם על הצעת החוק הזאת.

עזמי בשארה: – – –

אברהם הירשזון: הצעת החוק הזאת חשובה בפני עצמה.

אברהם הירשזון: אני מתפלא עליכם.

אברהם הירשזון: אתם חברי סיעתה או קרובים לפחות לחברת הכנסת גוז'נסקי, ואני יושב מהצד השני.

אברהם הירשזון: אני חושב שמן הראוי לדבר אפילו כמה מלים על הצעת החוק של חברת הכנסת גוז'נסקי, שמגלה לאורך כל הדרך, במשך שנים רבות, רגישות חברתית בלתי רגילה, ומעלה על סדר-היום של הכנסת הצעות חוק ונושאים שמן הראוי להקשיב להם ולשמוע, ודרך אגב, גם הרבה להתווכח, אבל זה דבר נורמלי.

אברהם הירשזון: חברת הכנסת גוז'נסקי עוסקת במשך שנים בנושא ילדים במצוקה.

אברהם הירשזון: הצעת החוק הזאת היא לא איזה מין דבר שנפל מהירח ושחברת הכנסת תמר גוז'נסקי פתאום יום אחד התעוררה ואמרה: אוי, יש איזו הצעת חוק שעוסקת בילדים, חומרים מסוכנים, אלא זה חלק מתהליך שחברת הכנסת הזאת עושה.

אברהם הירשזון: אף שדעותינו הפוליטיות רחוקות מהקצה אל הקצה, אני חושב שמן ההגינות בפרלמנט לבוא ולהתייחס לנושא הזה.

אברהם הירשזון: חברת הכנסת גוז'נסקי, יש הנושא של חומרים מסוכנים, ובכלל חומרים שילדים נוגעים בהם, מטבע הדברים נוגעים בהם, והרבה מאוד הורים לא יודעים שהחומרים האלה מסוכנים, וכתוצאה מכך הרבה מאוד ילדים נפגעים, ובוודאי בסטטיסטיקה את יודעת יותר ממני מה המצב, וגם אני יודע שהמצב חמור, ולכן אני חושב שהצעת החוק שלך היא במקומה.

אברהם הירשזון: אינני בטוח שהיא תסגור לגמרי את הפרצות, אבל אם היא תיצור מודעות גבוהה יותר לכך שהחומרים האלו מסוכנים, וכתוצאה מכך אפשר יהיה לחנך את ההורים שיוכלו לחנך את הילדים ויהיה פחות נזק לילדים ויותר ילדים יהיו בריאים ושלמים כתוצאה מהצעת החוק הזאת – אני חושב שמן הראוי לברך אותך, ולהשאיר בצד את הוויכוח על הנושא של קצבאות ילדים והנושאים האחרים.

אברהם הירשזון: עוד מעט יעמוד שר האוצר, יעלה לדוכן וידבר על הנושא הזה מחדש, וכל חבר כנסת יוכל להירשם ולדבר.

אברהם הירשזון: ואז אפשר יהיה לדבר על כל הקצבאות, על כל האפליות ועל כל הדברים.

אברהם הירשזון: אבל, הצעת החוק הזאת מן הראוי היה לדבר עליה.

אברהם הירשזון: אני מאוד מברך אותך.

נעמי חזן: אדוני, אני מודה לך.

נעמי חזן: חברי הכנסת חוסניה ג'בארה, יחיאל לסרי ומיכאל איתן – לא נמצאים.

נעמי חזן: נשארו שלושה דוברים, ואז תהיה הצבעה.

נעמי חזן: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נעמי חזן: אחריו – חברי הכנסת עופר חוגי ועבד-אלמאלכ דהאמשה.

נסים זאב: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני בהחלט תומך בהצעת חוק הגנת הצרכן (סימון טובין המסוכנים לשימוש ילדים).

נסים זאב: אני חושב שהיום הטובין הכי מסוכנים הם הסמים.

נסים זאב: הילדים שלנו לא כל כך נזהרים בלקיחת סמים, ועל זה אף אחד לא חשב אפילו לשים איזו אזהרה.

נסים זאב: אז אני מציע שקודם כול אנחנו נתחיל עם הסימון בסוגי הסמים למיניהם: מה פחות מסוכן ומה יותר מסוכן ומה המשמעות של מנה אחת או שתי מנות ליום.

נסים זאב: מאוד חשוב שגם הילדים ידעו מהי באמת הסכנה – סכנת חיים ולא רק סכנה לאיברים.

נסים זאב: אני רוצה להתייחס למה שנאמר פה: חוק קצבאות ילדים, הצבעה של ש"ס וכל הנושא הזה.

נסים זאב: מה שקרה לאחרונה הוא שהעברנו את חוק הלפרט, ואני חושב שהיתה פה הצבעה של רוב בלתי מבוטל של חברי הבית.

נסים זאב: למעשה, חוק הלפרט אפשר העלאה והטבה למשפחות ברוכות ילדים, אחרי כל כך הרבה שנים.

נסים זאב: עוד בתקופת אורה נמיר, אני זוכר, כשהיא היתה שרת העבודה והרווחה ועשתה סיורים ברחבי הארץ וברשויות המקומיות, בהיותי סגן ראש עיריית ירושלים שאלתי אותה איך היא חושבת להתמודד עם העוני, והיא אמרה שהדרך היחידה היא לא עזרה דרך הרשויות המקומיות, אלא העזרה היחידה והדרך היחידה היא העלאת סכום הביטוח בחוק למשפחות ברוכות ילדים.

נסים זאב: זו התשובה ששמעתי מפיה.

נסים זאב: ואכן, זה נעשה.

נסים זאב: זה נעשה פה, ואני חושב שהיתה הסכמה.

נסים זאב: עלות החוק הזה לשנה כ-460 מיליון שקל.

נסים זאב: תראו מה קרה.

נסים זאב: הקיצוץ בחוק משפחות ברוכות ילדים היה 12%, ומשמעותו כמעט 900 מיליון שקל.

נסים זאב: הביאו לנו אמש הצעה – עוד 24%.

נסים זאב: כלומר, בעצם אנחנו כמעט מגיעים ל-2 מיליארדי שקלים, ואולי קצת יותר, קיצוץ במשפחות ברוכות ילדים.

נסים זאב: פה מדובר על flat, ואף אחד לא יכול לבוא ולומר שמקצצים יותר במשפחות קטנות יותר או בגדולות יותר.

נסים זאב: הייתי אומר שהקיצוץ הוא באופן אחיד לכל המשפחות.

נסים זאב: לכן אני חושב שאנחנו לא יכולים לעשות צחוק מעצמנו: מצד אחד לזעוק את זעקת העניים, לבוא ולומר שאנחנו מקימים ועדה למלחמה בעוני, ומצד אחר להצביע בעצם נגד ההטבות שאנחנו עצמנו חשבנו לעזור ולסייע באמצעותן לאותן משפחות ברוכות ילדים.

נסים זאב: אני חושב שהדברים האלה חייבים להיות בהירים ונהירים לכולם; אי-אפשר לעשות יו-יו – יום אחד בעד, יום אחד נגד.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת עופר חוגי.

טלב אלסאנע: ואחריו, היושבת-ראש?

נעמי חזן: ואחריו – אחרון הנואמים, חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

נעמי חזן: אני אבקש לצלצל.

טלב אלסאנע: ואחריו?

נעמי חזן: חבר הכנסת אלסאנע, אני יודעת שאתה אוהב לשמוע את שמך, אבל קראתי לך לפני כחצי שעה, ולדאבוני לא היית.

עופר חוגי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, חוק הגנת הצרכן הוא חוק מאוד חשוב.

עופר חוגי: כל נושא הצרכנות בארץ הוא נושא מאוד פרוץ, וחשוב מאוד שיהיו גדרים, ויישר כוח למציעה.

עופר חוגי: אנחנו נתמוך בחוק הזה ונקדם אותו.

עופר חוגי: הצרכן, מגיעות לו קצת זכויות במדינת ישראל.

עופר חוגי: החוק הזה בא לעזור לילדים, שלא ייפגעו, אבל לא נראה שממשלת ישראל או שר האוצר רוצים להגן על ילדי ישראל.

עופר חוגי: בואו נשים לב מה קרה פה בקצבאות הילדים.

עופר חוגי: בתחילת השנה היה קיצוץ של שתים-עשרה אחוז, עכשיו שר האוצר מציע עוד קיצוץ של ארבע אחוז.

יוסי שריד: ארבעה, שנים-עשר.

עופר חוגי: שנים-עשר אחוז, ארבעה אחוז.

יוסי שריד: זו מערכת החינוך שלכם.

עופר חוגי: במקרה זו מערכת אחרת.

יוסי שריד: – – –

עופר חוגי: ו-20% נוספים, שבימים הקרובים רוצה שר האוצר לאשר אותם פה במליאה.

עופר חוגי: בסך הכול אנחנו מדברים על 36%.

עופר חוגי: אני רוצה לשאול אתכם, איך משפחה שקיבלה בתחילת השנה – אם יש לה תשעה או עשרה ילדים – סכום של 5,000 שקל, יכולה לקבל פתאום 2,500 שקל?

עופר חוגי: מה יעשה אותו אב?

עופר חוגי: הלוא הוא לקח משכנתה על סמך זה, הוא ידע שהוא צריך לקנות חלב, לחם לילדים.

עופר חוגי: מאיפה הוא יביא את הכסף?

עופר חוגי: ומדובר כאן על ההכנסה נטו.

עופר חוגי: באמצע השנה בא שר האוצר וגוזר גזירה כזאת על המשפחות העניות ביותר במדינת ישראל.

עופר חוגי: אני רוצה לשאול את סילבן: מאיזו שכונה באת?

עופר חוגי: באת מבאר-שבע, משכונת מצוקה.

עופר חוגי: אתה רוצה לקחת את הגרושים שאותה משפחה מקבלת כדי לקנות את החלב ואת הלחם לילדים או כדי להוסיף מעט חינוך לילדים?

עופר חוגי: המטרה היא פשוט להגדיל את הפערים.

עופר חוגי: ולא רק שאותם ילדים נפגעו בקטנותם בקצבאות הילדים, אלא באה המדינה – וכאן אני לא מבין את שרנסקי ואת המפד"ל שתומכים בהצעת החוק הזאת גם בנושא המשכנתאות – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת חוגי.

עופר חוגי: למה בזה צריך לקצץ?

עופר חוגי: הלוא זה מנוף לכלכלה, שאנשים יוכלו לשלם משכנתאות, יוכלו לקנות את הדירות.

עופר חוגי: למה גם בזה צריך לקצץ?

עופר חוגי: ומה עשו חולי – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת חוגי.

עופר חוגי: גם לאנשים חולי סרטן תקצצו את הקצבה המסכנה שלהם?

עופר חוגי: משפט אחרון.

נעמי חזן: אני אודה לך, כי למעשה אתה גולש לדיון הבא, שטרם התחיל.

עופר חוגי: משפט אחד, משפט אחרון.

עופר חוגי: אנשים חולי סרטן – גם על הקצבה שלהם הסתכלתם ואתם אומרים: גם לקצבה הזאת לא ניתן את ההצמדה.

עופר חוגי: ואני אומר, זו שיטה של האוצר.

עופר חוגי: זו שיטה שצריך לגדוע אותה מהשורש.

עופר חוגי: לא ייתכן שהשכבות החלשות הן הראשונות שיתרמו, ובמקסימום.

עופר חוגי: לא ייתכן לפגוע בהן.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

אופיר פינס-פז: – – –

נעמי חזן: אין.

נעמי חזן: הוא אחרון הנואמים.

נעמי חזן: אחר כך אנחנו נעבור להצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני תמכתי בהצעת החוק עוד בקריאה טרומית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שהיא הצעה טובה וחיובית, אבל היא מצומצמת מאוד ובעלת השפעה מוגבלת בתחום מניעת סיכון, לעומת המבול שמאיים על הילדים ועל הצרכים ועל השכבות החלשות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שמח שאתמול נפלה בבית הזה התוכנית החדשה של הממשלה, ונפלה בקול רם וברור, ואני מקווה שהיא אכן תמשיך ליפול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו שומעים ורואים בחדשות, שהממשלה עושה שרירים, בלשון מדוברת, והיא רוצה לאיים עכשיו על כולנו והיא גם מאיימת על ימין ועל שמאל כאילו היא לא רק תעביר את התוכנית הכלכלית, אלא גם תחזיק מעמד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לבשר לציבור ולומר למר שרון עצמו: די לך, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: די בגזירות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הציבור יתעשת, הכנסת תתעשת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם אם תצליח, באיומים המחודשים היום ובצירוף כוחות מסוימים, להעביר את התוכנית הזאת בקריאה ראשונה, עד שתגיע לקריאה השנייה ולקריאה השלישית ממשלתך כבר תגיע לסוף הדרך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רק מבקש באותן שניות שנותרו לי לומר את עיקר הדברים בשפה הערבית.

נסים זאב: למה הוא מדבר בערבית, גברתי היושבת-ראש?

נסים זאב: לא מבינים.

נסים זאב: אני מבקש מתורגמן.

נעמי חזן: תפנה, אדוני, ליושב-ראש הכנסת.

נעמי חזן: זו שפה רשמית.

האשם מחאמיד: אני אתרגם לו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום, חברי המאזינים, החוק שאנו דנים בו הינו מתן הנחיה, ויתר על כן, חיוב שר התעשייה והמסחר להזהיר את ציבור הצרכנים, בפרט את הילדים, בדבר המוצרים המהווים סכנה לבריאות הילדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי שהחוק הוא חיובי באופן כללי ואנו נתמוך בו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולם מהתוכנית הכלכלית החדשה נשקפת סכנה לילדים ולשכבות העניות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לאל, הממשלה כבר נכשלה בעבר בהשגת רוב, והיא מנסה עכשיו את מזלה מחדש במערך חדש של כוח ואיום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומר שעל הממשלה לדעת ועל ראש הממשלה לדעת, שאפילו אם הוא יהיה מסוגל להעביר מחר את התוכנית הכלכלית החדשה בקריאה הראשונה, הרי שאני סמוך ובטוח שתוכנית זו לא תאריך ימים, ושממשלת שרון כבר נמצאת בתהליך של הידרדרות, ובקרוב תגיע לסוף הדרך, להתפטרות ולבחירות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לכולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הגנת הצרכן (סימון טובין המסוכנים לשימוש ילדים) – קריאה ראשונה.

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 24 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הגנת הצרכן (סימון טובין המסוכנים לשימוש ילדים), התשס"ב–2002, לוועדה לקידום מעמד הילד נתקבלה.

נעמי חזן: רוב של 24 תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים, ואני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ומוחזרת לוועדה לקידום מעמד הילד להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

נעמי חזן: ברכות, גברתי היוזמת.

נעמי חזן: (קריאה ראשונה)

נעמי חזן: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-יומנו:

נעמי חזן: הצעת חוק תוכנית החירום הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2002 ו-2003), התשס"ב–2002.

נעמי חזן: שר האוצר יציג את הצעת החוק.

נעמי חזן: אדוני, בבקשה.

נעמי חזן: אנחנו נמשיך בדיון שהחל כבר בחוק הקודם.

סילבן שלום: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – – פחות מ-24 שעות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרנו לך לא – – –

סילבן שלום: – – אתמול בשעת ערב מאוחרת, בהצבעה של חברי הבית, התגלה, לצערי, פעם נוספת, שיש שיקול לאומי ויש שיקול אחר.

סילבן שלום: יש כאלה שמעדיפים את ההצבעה לטובת המדינה, לטובת הכלכלה, לטובת המשק, ויש אחרים שעושים זאת מסיבות שבינן לבין העניין אין דבר וחצי דבר.

עסאם מח'ול: – – –

נעמי חזן: אדוני שר האוצר, תעצור רגע.

נעמי חזן: חבר הכנסת לנגנטל, אני אודה לך אם תצא החוצה כדי להמשיך בשיחה.

נחום לנגנטל: אני מסביר לו העניין – – –

נעמי חזן: אני בטוחה שתוכל לעשות את זה בצורה יותר יעילה בחוץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת דהאמשה, אם תפריע, אני לא אזהיר הרבה.

נעמי חזן: אם תפריע, אני אקרא לסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת דהאמשה, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

נעמי חזן: אדוני השר, תמשיך.

אברהם הירשזון: אולי תתחילי מהאזהרה השלישית?

סילבן שלום: יכולתי אתמול, בצורה קלה מאוד, להעביר את התוכנית הכלכלית ברוב עצום.

תאופיק חטיב: איך?

סילבן שלום: האפשרות הזאת היתה כל כך פשוטה – –

נסים זאב: – – –

סילבן שלום: – – שאפילו לא חייבה מאמץ מינימלי.

נסים זאב: אבל לא היה לך רוב.

ויצמן שירי: אנחנו נראה מחר איך תצביעו.

ויצמן שירי: נראה מחר.

סילבן שלום: אני הלכתי בדרך האחרת.

סילבן שלום: אני הלכתי בדרך שאמרה, שאני לא מתכוון לעשות פוליטיקה, אני לא מתכוון לשקול שיקולים שאינם ממין העניין, אלא רק לטובת העניין.

סילבן שלום: אבל, צריך להבין, המדינה היא לא שלי פרטית, והכלכלה היא לא שלי פרטית, ואפילו לא המשק.

סילבן שלום: בסופו של דבר, גם המדינה וגם הכלכלה וגם המשק הם של כולנו.

סילבן שלום: כולנו ביחד.

סילבן שלום: הם אינם עסק פרטי של איש.

סילבן שלום: לכן, יש שעות שכולם צריכים להתאחד.

סילבן שלום: לפני זמן לא רב היינו במבצע אחר לחלוטין, מבצע למיגור הטרור.

סילבן שלום: האם גם אז כל אחד היה מסתכל על חלקת אלוהים הקטנה שלו והיה אומר: לא מתאים לי הכניסה לעיר הזאת או למחנה הזה ולכן אני לא מתגייס – –

מוסי רז: למה לא הטלת מס על הבורסה – – –

סילבן שלום: – – ולכן אני לא בא, ולכן אני לא עושה את הדברים?

מוסי רז: למה לא הטלת מס על הבורסה?

סילבן שלום: אני רוצה להגיד לכם דבר אחד – – –

מוסי רז: לא הטלת מס על הבורסה, כי אתה מסתכל על חלקת אלוהים הקטנה שלך.

נסים זאב: אנחנו הסתכלנו – – –

סילבן שלום: אנחנו מביאים תוכנית שהיא הטובה ביותר, אבל יש בה גם מסר ברור אחד: גם חלוקה צודקת של הנטל וגם העדפה ברורה של שכבות הביניים יוצאי הצבא, אלה שהם עמוד השדרה של מדינת ישראל – –

טלב אלסאנע: מה זה קשור לצבא?

סילבן שלום: – – משלמי המסים, אלה שהולכים לצבא, אלה שמשרתים במילואים.

טלב אלסאנע: מה זה שייך לצבא?

סילבן שלום: הם הקבוצה המועדפת.

קריאות: – – –

סילבן שלום: אבל יש כאן מצב שהוא בלתי אפשרי.

סילבן שלום: מי הצביע אתמול נגד – –

קריאות: – – –

זאב בוים: גברתי היושבת-ראש, למה מפריעים פה?

נעמי חזן: חבר הכנסת זאב בוים, אם תשב ותעזור לי זה יהיה יותר קל.

סילבן שלום: – – מצד אחד ש"ס ואגודת ישראל, ומצד שני, הפלא ופלא, שינוי ומרצ.

סילבן שלום: שינוי ומרצ מצביעות עם ש"ס ואגודת ישראל.

טלב אלסאנע: אתה רואה מה עשית?

סילבן שלום: למה?

סילבן שלום: כי כל אחד מסתכל על הדבר הקטן שלו.

סילבן שלום: ואם הדבר הקטן שלו לא מקובל עליו, זה מה שקורה.

מוסי רז: – – –

סילבן שלום: אני רוצה להגיד לכם דבר אחד – –

קריאות: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת רז.

נעמי חזן: חבר הכנסת מוסי רז, גם לא שומעים אותך טוב.

אברהם הירשזון: גברתי היושבת-ראש, כשאין דבר ענייני, אז צועקים.

סילבן שלום: – – זה לא יעזור, רבותי.

סילבן שלום: אין לנו הרבה זמן.

סילבן שלום: המטרה שלנו היא בסופו של דבר לסייע למשק.

סילבן שלום: לסייע למשק זה אומר לסייע לאזרחי המדינה.

דוד טל: אבל אין שום – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת דוד טל, לא מתאים לך.

סילבן שלום: אני שומע היום שמצביעים נגד, כי זה פוגע בשכבות החלשות.

עסאם מח'ול: לעזור לשכבות החלשות – – –

סילבן שלום: ואני שואל את עצמי, איפה זה פוגע בשכבות החלשות?

סילבן שלום: הרי אי-אפשר לומר דברים שאין בינם לבין המציאות דבר וחצי דבר.

סילבן שלום: זאת הפעם הראשונה שהשכבות המבוססות נותנות את חלקן.

סילבן שלום: ומה זה מביא?

סילבן שלום: שהמעסיקים וההסתדרות עושים – –

דוד טל: במיסוי שוק ההון?

דוד טל: במיסוי הבורסה?

סילבן שלום: – – חבירה אחת לעניין.

נעמי חזן: חבר הכנסת טל, זה נרשם הפעם.

סילבן שלום: הרי זה לא יעזור, כי בעוד שבוע-שבועיים אתם תאכלו את הכובע – – –

מוסי רז: – – – התנחלויות – – –

סילבן שלום: למה?

סילבן שלום: כי הוועדה לרפורמה במס תגיש את ההמלצות שלה.

נעמי חזן: מתי זה יקרה?

סילבן שלום: היא תגיש המלצות מצד אחד להוריד את המס על העבודה, ומצד שני למסות את האפיקים הפטורים.

סילבן שלום: אבל אז לא יהיה לכם מה להגיד, למה?

סילבן שלום: כי כל הזמן אמרתם לבטל את תקרות מס הכנסה וביטוח לאומי.

סילבן שלום: אז ביטלנו.

סילבן שלום: שיפוי מעסיקים – אז צמצמנו בצורה משמעותית – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למסות את ההון.

סילבן שלום: הרי גם הדברים האלה בסופו של דבר יגיעו לכאן בתוך זמן לא רב – – –

דוד טל: למה לחכות, אדוני השר – – –

סילבן שלום: חבר הכנסת טל, אתה יודע מה קורה?

סילבן שלום: זה בדיוק ההבדל.

דוד טל: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת טל.

סילבן שלום: זו הפעם הראשונה שהשכבות המבוססות נותנות ומשתתפות במאמץ.

סילבן שלום: אבל אני החלטתי, אף שהתוכנית היא תוכנית קשה והיא תוכנית לא פשוטה ולא קלה, אמרתי אתמול ואני אחזור היום, שאין פגיעה בנכים – גם מבוגרים וגם ילדים.

סילבן שלום: אין פגיעה בקצבאות לאלמנות ושאירים.

סילבן שלום: אין פגיעה בקצבאות לניצולי שואה – –

מוסי רז: מה אתם חושבים – – –

סילבן שלום: – – אין פגיעה בקצבאות למשפחות שכולות.

סילבן שלום: אין פגיעה בקצבאות לחיילים משוחררים ואין פגיעה בתגמולי מילואים.

עסאם מח'ול: אולי תשנה – – –

סילבן שלום: עבורי הדברים האלה הם נכס צאן ברזל – – –

עסאם מח'ול: – – – אולי תרד מהגב שלנו כבר.

דוד טל: מה עם המובטלים?

סילבן שלום: אתמול – – –

זאב בוים: גברתי היושבת-ראש, אני יושב עכשיו, אבל את לא עושה סדר פה.

נעמי חזן: חבר הכנסת זאב בוים, תאמין לי שאני יודעת איך לעשות את זה.

סילבן שלום: אבל את לא עושה.

נעמי חזן: אם אתה תעצור, אני אעשה.

סילבן שלום: את פשוט לא עושה.

קריאות: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת רחמים מלול.

קריאות: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת זאב בוים, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

נעמי חזן: חבר הכנסת נסים זאב, קראתי אותך לסדר פעם ראשונה.

נעמי חזן: חבר הכנסת האשם מחאמיד, אתה רוצה שאני אקרא גם אותך לסדר פעם ראשונה?

נעמי חזן: חבר הכנסת הירשזון, גם אותך אני קוראת לסדר פעם ראשונה.

סילבן שלום: גברתי היושבת-ראש, אני חושב, שאחרי ההצבעה אתמול, בוחרים רבים של המפלגות שהצביעו נגד שואלים את עצמם: האם זה באמת היה?

סילבן שלום: האם זה באמת קרה?

סילבן שלום: האם יכול להיות שהמפלגות האלה, שמתהדרות לפעמים בממלכתיות, באמת הצביעו נגד?

סילבן שלום: לכן, אני לא מתכוון להאריך בדיבור.

סילבן שלום: אני רוצה לומר רק שני משפטים.

סילבן שלום: אני חושב שאנחנו צריכים לזכור, שכולנו שליחי ציבור, שבסופו של דבר הכלכלה אינה פרטית.

סילבן שלום: הכלכלה היא של כולנו.

סילבן שלום: אם הדבר הזה לא יעבור מחר, וברוב, אנחנו נפגע באזרחי ישראל.

סילבן שלום: לצערי, לפני שעה קלה כבר התקבלה איזו הודעה, שאם התוכנית הזאת לא תעבור, כנראה תהיה פגיעה בדירוג האשראי של ישראל.

סילבן שלום: אני בטוח שלאחר שהיה זמן לחשוב, לאחר שהיה זמן להתעשת – אני מאמין שכולם, בסופו של דבר, רוצים את טובת המדינה.

דוד טל: תשכנע אותנו.

סילבן שלום: אם אכן השאיפה הזאת היא שתנחה את כלל חברי הכנסת, אני מאמין שמחר תהיה התגייסות גדולה.

סילבן שלום: אני מבקש מהכנסת לאשר בקריאה ראשונה את הצעת חוק תוכנית החירום הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2002 ו-2003), התשס"ב–2002, ולהעבירה לוועדת הכספים לצורך הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

סילבן שלום: כמו-כן אני אבקש מחר לתת את האפשרות לעשות זאת בתוך זמן קצר.

סילבן שלום: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לאדוני שר האוצר.

נסים זאב: – – –

סילבן שלום: יש לי גם הצעת חוק משק המדינה – – –

נעמי חזן: לא, זה ירד.

נעמי חזן: אנחנו נפתח בדיון, כבר יום שני ברציפות, על אותה הצעת חוק.

נעמי חזן: ראשון הנואמים – חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט, ואחריו – חבר הכנסת יוסי שריד.

נעמי חזן: חברי הכנסת, משום שהמחשב נסגר מוקדם, עדיין אפשר להירשם לדיון הזה.

אברהם-בייגה שוחט: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני שר האוצר – – –

אמנון כהן: שר האוצר ברח.

נעמי חזן: מנכ"ל משרד האוצר מקשיב קשב רב; הקשיב.

יוסי שריד: – – –

אורי אריאל: בייגה, למה אתה מדבר כשאין פה אפילו שר אחד?

אמנון כהן: אנחנו מבקשים שיהיה פה שר, אדוני היושב-ראש.

מיכאל נודלמן: סגן שר האוצר פה.

יצחק כהן: אני לא סגן שר.

מיכאל נודלמן: אבל מדובר ב-48 שעות.

קריאה: – – –

מוסי רז: אין דבר כזה, אתה צריך להפסיק את הישיבה.

אברהם-בייגה שוחט: בתור אחד שתמך אתמול בהצעת החוק בקריאה הראשונה – – –

דוד טל: – – –

אמנון כהן: – – –

דוד טל: צריך לבוא שר לשולחן הממשלה, כי זה דיון כל כך חשוב ומהותי לכלכלת ישראל.

דוד טל: צריך לדרוש משר האוצר את כבודה של הכנסת.

אברהם הירשזון: מה ההשתוללות הזאת, אדוני היושב-ראש?

מיכאל נודלמן: צריך להיות כאן מישהו.

אברהם הירשזון: זאת הכנסת, הממשלה לא חייבת על-פי חוק להיות כאן.

זאב בוים: יש פה סגן שר.

אמנון כהן: – – –

מיכאל נודלמן: אנחנו ממשיכים את הישיבה.

מיכאל נודלמן: נמצא כאן סגן השר לביטחון פנים, מה זה ישנה אם יהיה פה שר?

אברהם הירשזון: ככה הם מכבדים את הבית הזה?

מוסי רז: הוא אמר שיש בעיות עם דירוג האשראי – – –

מיכאל נודלמן: השר בדרך.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת מוסי רז, שב בבקשה במקום.

מיכאל נודלמן: מה זה פה, אתה ברחוב?

מיכאל נודלמן: אני מבקש שתשב במקום.

אברהם הירשזון: אתה האספסוף של השמאל.

מוסי רז: הוא מאיים עלינו – – –

זאב בוים: – – – אדוני היושב-ראש, יש פה סגן שר, תוציא מהאולם את מוסי רז.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת מוסי רז, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, תכריז על הפסקה.

טלב אלסאנע: חבר הכנסת יצחק כהן, אתה מייצג את הממשלה?

האשם מחאמיד: – – –

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת האשם מחאמיד, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

טלב אלסאנע: אם שר האוצר מביא תוכנית רצינית, הוא צריך להיות כאן.

דוד טל: אולי היא לא רצינית.

מיכאל נודלמן: השר נמצא עכשיו בשידור, והוא ייכנס לאולם בעוד דקה.

מיכאל נודלמן: חברי הכנסת, אני מבקש לשבת.

טלב אלסאנע: אני רוצה ששר האוצר יבוא, תגיד לו שיבוא.

מיכאל נודלמן: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אברהם-בייגה שוחט: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני יכול להעיד על עצמי, שהבאתי שש פעמים תקציב ותוכניות, אבל מעולם לא עזבתי את האולם הזה, לפחות לא בשעות הראשונות של הדיון.

מוסי רז: הוא מעולם לא היה באולם הזה.

אברהם-בייגה שוחט: וצר לי ששר האוצר מצא לנכון ללכת לשידור – אני לא יודע לאן הוא הלך – אחרי שהטיח האשמות כל כך כבדות וחסרות שחר בחלק גדול מחברי הבית הזה.

אברהם-בייגה שוחט: האיום שלו לגבי האשראי, הרייטינג של מדינת ישראל, הוא דבר שלא נתפס בכלל.

אברהם-בייגה שוחט: מעמדה של ישראל בעולם נפגע בגלל מדיניות הממשלה: בגלל העובדה שבספט

אברהם-בייגה שוחט: מבר באו עם תקציב שהוא לא תקציב, משום שבספטמבר עשו תוכנית חדשה וגם היא לא התבצעה, בגלל העובדה שארבעה חודשים אחרי אישור התקציב באים עם תוכנית חדשה, וזאת בדיוק הסיבה לכך שבכל העולם ובכל חברות הרייטינג מסתכלים עלינו עם הרבה מאוד סימני שאלה.

אברהם-בייגה שוחט: ולכן, לבוא היום לאולם הזה ולהגיד שרק בגלל ההצבעה של אתמול יש סכנה למעמדה של ישראל בעולם, אלה הם דברים חסרי שחר.

אברהם-בייגה שוחט: רק בשבוע שעבר נסע החשב הכללי לפני ההצבעה, כדי למנוע את קריסת מעמדנו בעולם, מכיוון שמעמדנו התרסק בגלל דרך עבודתה של הממשלה ובגלל מה שקרה בשנה וארבעת החודשים האחרונים.

אברהם-בייגה שוחט: לא הייתי אומר את הדברים אלמלא ניסה שר האוצר לגלגל את זה לפתחו של הבית, וכידוע, אני כן הצבעתי אתמול בעד התוכנית, שלרוב תוכנה אני לא מסכים, רק מהסיבה של האחריות הלאומית.

אברהם-בייגה שוחט: איך יכול שר האוצר להגיד, שזאת התוכנית הראשונה שבה פגעו בשכבות החזקות?

אברהם-בייגה שוחט: לא אני, אבל שר שהכיר את זה היטב וקראו לו מודעי, ב-1991, כשהגיעו גלי העלייה, הטיל מס יסף על מס הכנסה.

אברהם-בייגה שוחט: מס יסף על מס הכנסה משמעותו שהחזקים משלמים יותר.

אברהם-בייגה שוחט: לבוא היום ולהגיד שזאת הפעם הראשונה שעושים משהו מהסוג הזה, ועוד מי?

אברהם-בייגה שוחט: הגורם העיקרי שבגללו אין היום מס על ההון, וסילבן שלום בעצמו, בהיותו באופוזיציה, מנע את העברת מיסוי ההון.

אברהם-בייגה שוחט: כשהוא נכנס לתפקידו, במקום לבצע מייד מיסוי של ההון, הוא משך את זה שנה ושלושה חודשים.

אברהם-בייגה שוחט: ולכן, הדיבורים האלה והצגת העניין כאילו הוא דואג לחלשים ומסדר את המיסוי באופן צודק, אין להם שחר.

אברהם-בייגה שוחט: גם היום, מס ערך מוסף זה מס רגרסיבי.

אברהם-בייגה שוחט: הוא מכביד על החלשים יותר מאשר על החזקים, ולכן הצגת הדברים בצורה הזאת היא דבר רע מאוד.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה להוסיף ולומר, שאם לא ייעשו שינויים בתוכנית, שזכתה לקיתונות של ביקורת מכל עבר בגלל מרכיבי הקיצוץ, מרכיבי המיסוי, סוג המיסוי וכל מה שכרוך בו, התוכנית הזאת לא תעזור למשק הישראלי אלא תהווה נטל על המשק הישראלי.

אברהם-בייגה שוחט: אני גם רוצה להגיד, שאף שאני הצבעתי בעד התוכנית, אי-אפשר לבוא ולהגיד פה שאם מישהו מתנגד לתוכנית ולא מצביע בעדה – כי הוא חושב שיש בה אלמנטים לא טובים – זה חוסר אחריות לאומית, אחרי הגשת ארבעה תקציבים במשך שנה ומשהו, אחרי שינויים, אחרי אי-עמידה ביעדים ואחרי חוסר אמון מוחלט שמביעים שלושה גורמים: השוק המקומי, הריצה לדולר וחברות הרייטינג.

אברהם-בייגה שוחט: הם לא יושבים בבית הזה, הם מסתכלים על הממשלה, הם מסתכלים על ביצועי המשק, הם רואים את האחריות התקציבית והם רואים את מה שקורה.

אברהם-בייגה שוחט: לכן שר האוצר, עם כל הכבוד, ואני חוזר ואומר, צריך לעשות תוכנית אחרת, וצריך היה לתמוך בה בקריאה ראשונה, כי בשווקים היתה ציפייה שהכנסת תאשר את התוכנית.

אברהם-בייגה שוחט: הביזיון של אתמול, גם לו אין תקדים.

אברהם-בייגה שוחט: לא היה מעולם בכנסת ישראל מצב שממשלה באה עם תקציב או עם תוכנית רחבת-היקף כל כך והיא נפלה בקריאה הראשונה.

אברהם-בייגה שוחט: לא היה דבר כזה.

אברהם-בייגה שוחט: זה חד-פעמי.

אברהם-בייגה שוחט: זכיתי והעברתי שישה תקציבים, ארבעה מהם בממשלת מיעוט.

אברהם-בייגה שוחט: ממשלת רבין היתה ממשלת מיעוט.

זאב בוים: אבל גם לא היתה הצעה מרחיקת-לכת לקיצוץ כזה.

זאב בוים: 13 מיליארד?

אברהם-בייגה שוחט: עזוב, בחייך.

אברהם-בייגה שוחט: תמיד היו בעיות.

אברהם-בייגה שוחט: אבל אתה יודע שאין קיצוץ של 13 מיליארד.

אברהם-בייגה שוחט: יש הגדלת גירעון, 4.5 מיליארדים.

אברהם-בייגה שוחט: יש מיסוי – 5 מיליארדים.

זאב בוים: בסדר, אני מדבר על המכלול.

אברהם-בייגה שוחט: מה זה המכלול?

אברהם-בייגה שוחט: אם היו כותבים שהגירעון הוא 6%, לא היה צריך לקצץ כלום.

אברהם-בייגה שוחט: הרי צריך לעשות את הניתוח של הדברים.

אברהם-בייגה שוחט: זאב, אני חזרתי ואמרתי, תוכנית חיונית וצריך לעשות את הדברים, אבל הסל שבתוכה הוא גרוע; המסגרת חיונית, ואוי ואבוי לנו אם לא נוכל להתמודד עם השינויים הנדרשים במעבר לקריאה שנייה ושלישית.

אברהם-בייגה שוחט: שר האוצר, אל יתגאה שזו תוכנית שלוקחת מהחזקים ולא פוגעת בחלשים ולא פוגעת בשכבות הביניים.

אברהם-בייגה שוחט: אני חושב שצריך להציג את הדברים בפרופורציה הנכונה.

אברהם-בייגה שוחט: אני אומר לך, שמודעי, עם מס היסף על מס הכנסה, שהיה 5%, על כל המס שכל אחד משלם – זה הרבה יותר מתקדם מכל מה שהציעו בתוכנית הזאת.

אברהם-בייגה שוחט: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת יוסי שריד, יושב-ראש האופוזיציה, בבקשה.

מוסי רז: – – –

יוסי שריד: לי הוא לא חסר.

יוסי שריד: אני מסתדר בלעדיהם, בלי השר ובלי המנכ"ל.

יוסי שריד: אגב, אם כל המדינה מסתדרת בלעדיהם, אז מה – – –

מוסי רז: המדינה תסתדר טוב בלי שניהם.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, אני רוצה שתאמין לי.

יוסי שריד: אתה מאמין לי, אדוני היושב-ראש?

אורי אריאל: תלוי מה תגיד.

מיכאל נודלמן: בלי פוליטיקה.

יוסי שריד: לא היתה לי שום כוונה להתייחס לשר האוצר ולא התכוונתי לתקוף את שר האוצר, אבל אחרי ששמעתי את ההקדמה שלו, אני חושב שאת עיקר דברי אני אקדיש לשר האוצר.

יוסי שריד: אני לתומי חשבתי, ששר האוצר יבוא היום למליאת הכנסת, יותר צנוע, אולי קצת יותר מפויס.

יוסי שריד: בכל זאת, שר אוצר שזוקף לחובתו את הכישלון הכי גדול בתולדות שרי האוצר במדינת ישראל צריך לבוא אחרת.

יוסי שריד: אולי בהזדמנות הזאת נספר לשר האוצר התוקפני הזה, המתלהם הזה, נספר לו סוד, מה אומרים מאחורי גבו כל חברי הכנסת, בלי יוצא מן הכלל, כל המומחים למשק ולכלכלה בארץ, מאחורי גבו.

יוסי שריד: אז בואו נאמר פעם אחת את הדברים לא מאחורי הגב.

יוסי שריד: הרי הכול אומרים ששר האוצר הזה הוא כישלון גמור.

אורי אריאל: אני לא אומר את זה.

יוסי שריד: אתה לא אומר את זה.

יוסי שריד: טוב, הנה אחד שלא אומר את זה.

תאופיק חטיב: הוא אמר: כל אלה שמבינים בכלכלה.

יוסי שריד: נכון, יפה דייקת.

יוסי שריד: אמרתי: מי שמבין בכלכלה אומר ששר האוצר הזה הוא כישלון גמור, והתפקיד הוא למעלה ממידותיו.

יוסי שריד: אז בכל זאת, קצת צניעות.

יוסי שריד: גם ההתנהגות הזאת.

יוסי שריד: אומנם אנחנו לא עוסקים כאן בנימוסים ובהליכות.

יוסי שריד: בכל זאת עולה לדוכן שר אוצר לשעבר, יש לו מה להגיד.

יוסי שריד: הדהירה הזאת החוצה, זה לא מעשה שעושים במקומותינו.

יוסי שריד: שר האוצר הוכיח אתמול שהוא לא יודע לספור קולות.

יוסי שריד: אמרתי את זה כבר אמש, אני חוזר ואומר עכשיו.

יוסי שריד: אני תמיד אומר לציבור בארץ, אזרחיות ואזרחים, יש המון בעיות שהן מאוד מאוד סבוכות וקשה למדוד או להעריך תפקוד ממשלה בגלל הסיבוך, בגלל המורכבות של הנושאים.

יוסי שריד: יש גם הרבה מאוד נושאים שלא תלויים רק בנו.

יוסי שריד: יש לנו שותף, השותף, כידוע, הוא לא מי-יודע-מה, אז קשה מאוד להעריך את תפקוד הממשלה.

יוסי שריד: אני תמיד מייעץ לאזרחיות ולאזרחים: קחו דוגמה מדברים קרובים לכם, שאתם מכירים אותם, שאתם יכולים לשפוט אותם בשיפוט גמור, ואז תגזרו גזירה שווה.

יוסי שריד: הרי אין להניח ששר אוצר שלא יודע לספור קולות בכנסת יודע לתת אומדן, וזה הוכח, אומדן סביר או תחזית סבירה לאינפלציה.

יוסי שריד: הרי בחודש אחד כל תחזית האינפלציה של האוצר, שמתעקשים שהוא יהיה פה; מה ממנו יהיה פה, לא יהיה פה?

יוסי שריד: – בחודש אחד הכול נמחק.

יוסי שריד: היתה תחזית צמיחה שלא החזיקה מים, לא החזיקה יום אחד מעמד.

יוסי שריד: מלכתחילה, מרגע שהיא הוגשה, הרי כל אדם בר-דעת, שעיניו בראשו, חבר הכנסת, ידע שזה מופרך מעיקרו.

יוסי שריד: אולי אתה לא ידעת, לא מוכרחים.

יוסי שריד: לכן, חשבתי ששר האוצר יבוא ברוח יותר נמוכה היום לכנסת.

יוסי שריד: על-פי זה אזרחיות ואזרחים במדינת ישראל יכולים לשפוט את התפקוד הכללי של הממשלה.

יוסי שריד: אם לא יודעים לספור קולות בכנסת, יודעים להגיש תוכנית כלכלית רצינית?

יצחק כהן: לא.

יוסי שריד: שלא לדבר על סוגיות יותר סבוכות אפילו מתוכנית כלכלית, שזו סוגיה סבוכה כשלעצמה.

יוסי שריד: שר האוצר מאשים חברי כנסת בשיקולים סקטוריאליים.

יוסי שריד: הוא מייצג את הגישה הלאומית, ואחרים מייצגים גישה סקטוריאלית.

יוסי שריד: קודם כול, איזה סקטור, למשל, אני מייצג?

יוסי שריד: אני לא יודע.

יוסי שריד: כאשר שירתנו בממשלה ונפלה בחלקי הזכות להיות שר החינוך, איזה סקטור בדיוק שירתנו שם?

יוסי שריד: אני יודע את מי שירתנו.

יוסי שריד: שירתנו את קריית-שמונה, את קריית-גת, את קריית-מלאכי ואת שלומי ואת יישובי הגדר ואת דימונה ואת ירוחם.

יוסי שריד: איזה סקטור בדיוק שירתנו?

יוסי שריד: אבל מי האומר, ריבונו של עולם?

יוסי שריד: שר אוצר בממשלה, שהכול אומרים עליו שקבוצת ההתייחסות הראשונה במעלה, בעיניו, מבחינתו, זה מרכז הליכוד ועוצמת מחיאות הכפיים שמקבלת אותו שם.

יוסי שריד: מי אומר את זה, ריבונו של עולם?

יוסי שריד: שר אוצר שאומרים עליו שחלק גדול משיקוליו מודרך על-ידי מערכת יחסים בינו לבין עוד שרה בממשלה.

יוסי שריד: סוף העולם, ריבונו של עולם.

יוסי שריד: אנשים לא נוטלים קורה?

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה היטיב לעשות כאשר הוא גירש, במידה מסוימת של בושת פנים, אולי אפילו במידה רבה של בושת פנים, את ש"ס.

יוסי שריד: אני חושב שאנחנו צריכים להביע הערכה ולומר דבר שבח לראש הממשלה על כך שהוא עשה דבר מאוד מאוד חשוב לתקנת הדמוקרטיה הישראלית.

יוסי שריד: באמת זה בלתי נסבל יותר.

יוסי שריד: לו עשה את זה אהוד ברק בקדנציה הקודמת, קודם כול זה היה נפסק אז.

יוסי שריד: שנית, יכול להיות שהוא היה עד היום ראש הממשלה.

יוסי שריד: הרי אי-אפשר לסבול את הנורמה הפסולה והמגונה הזאת, המושחתת הזאת, של בפנים ובחוץ, אחריות בלי אחריות.

יוסי שריד: הרי אי-אפשר לסבול את זה עוד, בעיקר כשאת התופעה הזאת מלווה התופעה של רוממות המצוקה בגרונם של אנשי ש"ס וההידבקות לכיסא בישבנם.

יוסי שריד: אחרי הכול, אתם יושבים בממשלה יותר מכל אחד אחר, נדמה לי מ-1984.

יוסי שריד: המצב החברתי רק הלך והידרדר, ואתם לא אחראים לזה.

יוסי שריד: זאת אומרת, מי ישב כל השנים בממשלה ומי נושא באחריות יותר מכם?

יוסי שריד: אחד ישב שנה, אחד ישב שנתיים, אחד ישב קדנציה.

יוסי שריד: אתם יושבים כל הזמן.

יוסי שריד: לא זו בלבד שאתם יושבים, אתם מטפלים, כביכול, בעניינים החברתיים, כי המשרדים החברתיים מסורים בידיכם ואתם כל הזמן משחקים בפנים ובחוץ.

יוסי שריד: אתם חושבים שיש מישהו שמאמין לזה?

יוסי שריד: אחרי שעשה ראש הממשלה מה שעשה, יש איזו נטייה לגמול לו באיזו מחווה, אבל אין שום אפשרות במקרה הזה, משום שהתוכנית היא כל כך רעה, וכל הדיבור הזה על החלוקה השווה בנטל הוא דיבור מופרך, הוא דיבור שקרי.

יוסי שריד: יש אלף ואחת סיבות, לצערי הרב אני לא יכול עכשיו להאריך, אבל יש אלף ואחת סיבות למה לא להצביע בעד התוכנית הזאת.

יוסי שריד: אבל יש פה התנפלות ברוטלית, בתוכנית הזאת, בראש ובראשונה על ילדים.

יוסי שריד: הילדים – הם היעד העיקרי של התוכנית הזאת.

יוסי שריד: מרטו מכאן ומרטו משם וגולת הכותרת של התוכנית זה ילדים.

יוסי שריד: בכל זאת שחיקה נוראה בקצבאות הילדים, הולכת ומתמשכת ומצטברת.

יוסי שריד: אז איך אפשר לומר שיש פה חלוקה שווה בנטל?

יוסי שריד: אני רוצה להגיד לכם מה זה סקטור.

יוסי שריד: שר האוצר משרת סקטור, משום שמאותו רגע שהוא לא הביא לכאן את מס הבורסה ומס רווחי הון הוא שרת של סקטור, אבל גם זה סוד גלוי.

יוסי שריד: את מי הוא משרת?

יוסי שריד: זה לא חשוב מאיפה הוא בא, זה בכלל לא חשוב, הוא משרת היום את החוגים הרכושניים המובהקים של החברה בישראל.

יוסי שריד: הוא השרת שלהם.

יוסי שריד: אז הוא משרת סקטור.

יוסי שריד: אחר כך יש לו לימור לבנת בראש, יש לו מרכז הליכוד בראש, ואחר כך הוא מטיף לנו מוסר.

יוסי שריד: יש עוד כל מיני אנשים שמטיפים לנו מוסר.

יוסי שריד: הרי בשעות האחרונות היה "עליהום" על הכנסת: הכנסת מנותקת.

יוסי שריד: אגב, מי בדרך כלל אומר את זה?

יוסי שריד: תאמינו לי, אנשים שבקושי יצאו מתל-אביב.

יוסי שריד: הכנסת מנותקת.

יוסי שריד: הם ממש נאורים ומעורבים, כל הכותבים וכל הפרשנים.

יוסי שריד: הם מכירים את הארץ כאת כף ידם.

יוסי שריד: המצוקות בחברה הישראלית מה זה נהירות להם – כשבילי מרכז תל-אביב.

יוסי שריד: אחרי התוכנית הזאת יהיה יותר עוני בארץ, יותר אנשים בשכבות הביניים ייפלו אל מתחת לקו העוני.

יוסי שריד: בעוד כמה חודשים יתפרסם איזה דוח, שוב תהיה פה החגיגה השנתית של יום העוני, ואותם פרשנים יתקפו שוב את הכנסת על זה שהיא נמצאת בתוך בועה, במגדל שן: תראו איזה עוני יש בארץ, ואתם שם בבועה.

יוסי שריד: ועכשיו אנחנו גם כן חיים בבועה.

יוסי שריד: איזו בועה?

יוסי שריד: חברי הכנסת, רובם, אני לא מליץ יושר של כולם, רובם אנשים נאורים, מעורבים, מכירים, יודעים ומתמצאים.

יוסי שריד: כל הצרות מתגלגלות אל שולחנם וכל המצוקות מוכרות להם היטב.

יוסי שריד: מי מטיף לנו מוסר, ריבונו של עולם?

יוסי שריד: אני מכיר את רוב מטיפי המוסר.

יוסי שריד: אין להם מושג בכלל על מה הם מדברים.

יוסי שריד: הם בקושי מזהים צפון ודרום בארץ, האמינו לי.

יוסי שריד: לכן, רבותי, עם ש"ס ובלעדיה, התוכנית הזאת היא כל כך רעה, שפשוט מוכרחים, לגופו של עניין ולגופה של תוכנית, להצביע נגדה.

יוסי שריד: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת, בבקשה.

ר' קפלן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחה על שולחן הכנסת החלטת שכר חברי הכנסת (הענקות ותשלומים) (תיקון מס' 2), התשס"ב–2002, שהועברה מוועדת הכנסת.

ר' קפלן: תודה רבה.

ר' קפלן: (קריאה ראשונה)

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, שלוש דקות, בבקשה.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מי ששמע את שר האוצר רואה באיזו היסטריה ובאיזה סגנון הוא דיבר, ומאשים את האחרים בחוסר אחריות.

מוחמד כנעאן: מי ששמע אותו היום, אני חושב שזו הוכחה ששר האוצר דיבר בחוסר אחריות לאחר הכישלון הצורב שלו ושל ממשלתו אתמול.

מוחמד כנעאן: מי שמתבונן ומי שמעיין בתוכנית ובהצעת החוק שמוגשת לכנסת – שר האוצר כנראה חשב וחושב שהוא רוצה לסרס את הכנסת, את חברי הכנסת, רוצה למנוע מחברי הכנסת להגיש הצעות חוק פרטיות.

מוחמד כנעאן: השאלה שנשאלת היא, במה שר האוצר לא פגע ובמי שר האוצר לא פגע?

מוחמד כנעאן: ברשויות המקומיות, שהן אמורות לתת את השירות היומיומי לאזרחים; במערכת החינוך, כששר האוצר וראש ממשלתו דיברו בראשית הקדנציה שלהם שהם לא יפגעו במערכת החינוך, והיום אנחנו רואים שהמערכת הזאת היא הנפגעת המרכזית בתוכנית הכלכלית של שר האוצר; בשכבות החלשות, במובטלים, בעניים.

מוחמד כנעאן: אני חושב, ששר האוצר, בתוכנית שלו, מעלה ומכפיל את מספר העניים במדינת ישראל, את מספר הילדים מתחת לקו העוני, ומכביד על משפחות ברוכות הילדים, על המשפחות החלשות, בנטל הכלכלי, בנטל היומיומי, בחיי היום-יום.

מוחמד כנעאן: כתוצאה מכך אנחנו נראה יותר אנשים שמסתובבים ברחובות, שאין להם מה לעשות והם מחפשים את לחמם.

מוחמד כנעאן: זו תוכניתו של שר האוצר.

מוחמד כנעאן: אני מאוד מקווה, שחברי הכנסת שהצביעו אתמול נגד התוכנית הזאת, נגד תוכנית הממשלה, ימשיכו להצביע נגד.

מוחמד כנעאן: ואני קורא לעוד חברי כנסת להצביע נגד התוכנית הזאת, להכשיל את הממשלה בתוכנית הזאת, שהממשלה תלך הביתה כמה שיותר מהר, כי התוכנית הזאת היא הרת אסון לשכבות החלשות.

מוחמד כנעאן: לא במקרה נציגי המתנחלים כאן קיבלו את השכר שלהם, את התמורה בתקציב, זאת כששר האוצר וראש הממשלה אומרים שהם לא נסחטו והם לא מוכנים להיסחט.

מוחמד כנעאן: הם כן נסחטו והם שילמו ביוקר לאותם מתנחלים; אותו שר אוצר שמתנשא ולא מוכן אפילו לדבר עם חברי הסיעות באופוזיציה, אפילו לשמוע מה הדרישות שלהם, מה הם רוצים.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, אני חושב שזאת תוכנית כלכלית גרועה מאוד.

מוחמד כנעאן: אני חושב ששר האוצר וראש הממשלה צריכים להסיק את המסקנות עוד היום, לפני ההצבעה השנייה, שכולי תקווה שהיא לא תשתנה ותוכיח לממשלה שהכנסת וחברי הכנסת די אחראיים והם רוצים את טובת כלל האוכלוסייה, הם רוצים לייצג את השכבות החלשות, הם רוצים תוכנית כלכלית אחראית ומסודרת.

מוחמד כנעאן: על כן, אדוני היושב-ראש, אני וחבר סיעתי נצביע נגד התוכנית הזאת.

מוחמד כנעאן: אני מאוד מקווה שכל חברי הכנסת שרצו להצביע נגד ונעדרו כתוצאה מקיזוז זה או אחר, ואני לא מתכוון לחבר הכנסת בשארה, אני מתכוון דווקא לחברי מפלגת העבודה שנעדרו אתמול, הצביעו ברגליים, שיהיו אחראיים וגברים ויצביעו נגד התוכנית ולא רק ידברו בכלי התקשורת ובעיתונות.

מוחמד כנעאן: תודה, אדוני.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת זבולון אורלב.

מיכאל נודלמן: אחריו – חברי הכנסת נסים זאב, שאול יהלום ותאופיק חטיב.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כידוע, אמש בהצבעה בקריאה ראשונה הייתי הנמנע היחיד כאן באולם, וזאת מפני שאף שעקרונית אני מסכים עם התוכנית הכלכלית, וצריך שהממשלה תקבל החלטות כלכליות קשות כדי למנוע קריסה והתמוטטות של המערכת הכלכלית, סברתי שהקיצוץ בחינוך הוא כל כך עמוק, שחצה את כל הקווים האדומים, ולכן לא יכולתי לתמוך בהצעת החוק.

זבולון אורלב: המצפון והאחריות כלפי תלמידים, והקואליציה שלי עם התלמידים, גברו באותה שעה על הקואליציה ועל ההתחייבויות המפלגתיות שלי כחבר מפד"ל וכחבר בקואליציה.

זבולון אורלב: אני מעריך את אומץ לבה של שרת החינוך, שכיוון שלא יכלה לקבל, כמוני, את גודל הקיצוץ בחינוך, נעדרה מהצבעה אף-על-פי שהיא שרה והמחויבות הקואליציונית של שרה היא ידועה.

זבולון אורלב: הדבר הזה הוא איתות לשר האוצר, למשרד האוצר.

זבולון אורלב: אני חושב, שהשגיאה הבסיסית בתוכנית הזאת היא בהבנת המונח תשתית.

זבולון אורלב: התוכנית הכלכלית בכל הקיצוצים הביאה בחשבון שצריך גם צמיחה, שאי-אפשר לקצץ בכל דבר, ובכל מה שקשור בפיתוח פיזי ובתשתיות, הממשלה מתהדרת שאף-על-פי שיש קיצוצים, בדברים שקשורים בפיתוח פיזי מגדילים תקציבים.

זבולון אורלב: יש הגדלת תקציבים לפיתוח כבישים, יש הגדלת תקציבים לפיתוח תחבורה, לרכבות, לפיתוח פיזי, לתשתיות שקשורות בתקשורת.

זבולון אורלב: יש משרדים שבצדק מקבלים, מכיוון שאומרים שהתשתית היא האור בקצה המנהרה, שהצמיחה הכלכלית שתבוא תגדיל את העוגה לכולם וכך יהיה טוב יותר.

זבולון אורלב: אני מסכים עם העיקרון שתשתית מביאה לצמיחה.

זבולון אורלב: השאלה היא מהי התשתית הנכונה; השאלה היא איזו תשתית תביא לצמיחה.

זבולון אורלב: מה היתרון היחסי של מדינת ישראל?

זבולון אורלב: האם בתחבורה?

זבולון אורלב: האם בתשתית תקשורתית?

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: היתרון היחסי של מדינת ישראל הוא הרמה האקדמית, הרמה המחקרית, הרמה המדעית, הרמה הטכנולוגית, ההיי-טק.

זבולון אורלב: זה היתרון היחסי שיש למדינת ישראל למכור בעולם ושאין לנו מתחרים בו.

זבולון אורלב: מדינת ישראל, בזכות האיכות והרמה של אזרחיה, הצמיחה יכולות ואיכויות אנושיות גבוהות בעולם, והן נדרשות מאוד.

זבולון אורלב: בזכות זה פיתחנו תעשייה שיכולה להתחרות עם כל מדינה אחרת בעולם.

זבולון אורלב: מבחינה זו אנחנו מעצמה.

זבולון אורלב: וראה זה פלא, תוכנית הממשלה מקצצת בתשתית האנושית הזאת.

זבולון אורלב: התשתית האנושית הזאת היא החינוך וההשכלה הגבוהה.

זבולון אורלב: לכן אנחנו רואים בתוכנית הזאת כיצד אנחנו כורתים את הענף שאנחנו יושבים עליו.

זבולון אורלב: כל קיצוץ שהוא בחינוך בעצם מבטיח שבדור הבא יהיו פחות מדענים, פחות חוקרים, פחות אנשי היי-טק, פחות אנשים שיכולים להוביל את היתרון היחסי שלנו.

זבולון אורלב: יש גם משמעויות חברתיות קשות.

זבולון אורלב: כל קיצוץ בחינוך פירושו יותר נשירה, יותר עבריינות, יותר סמים, יותר אלימות, יותר בורות.

זבולון אורלב: לכן אני חושב שבעניין זה צריך להפעיל שיקול דעת מחדש.

זבולון אורלב: אני מרגיש אחריות כבדה מאוד כלפי התוכנית הכלכלית.

זבולון אורלב: אני לא מקבל את הטענות של ש"ס, שהן בעיני קצת פופוליסטיות.

זבולון אורלב: זה ברור מאוד שהיום קשיש או אדם שצריכים לקצץ לו קצבה צריך להחליט בין שתי אפשרויות גרועות מאוד.

זבולון אורלב: האפשרות האחת היא לקצץ 4% בקצבה, והאפשרות האחרת היא לא לקצץ בקצבה, אבל אז התמוטטות כלכלית ואינפלציה יביאו לכך שהקצבה שלו תישחק ב-10%.

עסאם מח'ול: יש עוד כמה אנשים שחיים, מלבד מקבלי הקצבאות.

זבולון אורלב: אני מסכים.

זבולון אורלב: כלומר, אין ספק שתוכנית כלכלית פוגעת באנשים, ויכול להיות שהפרופורציות צריכות להיות יותר טובות, גם את זה אני מקבל.

זבולון אורלב: אני לא רואה קדושה מיוחדת.

זבולון אורלב: אבל כמו במערכת פוליטית, זה נראה איזון פחות או יותר נכון.

זבולון אורלב: אבל אני חושב שהשגיאה הבסיסית היא בתחום התשתיות, מהיכן יבוא האור בקצה המנהרה, מהיכן תבוא התפנית הכלכלית של מדינת ישראל – לא מהכבישים ולא מהפיתוח הפיזי, אלא רק מהחינוך ומההשכלה.

זבולון אורלב: זה העתיד.

זבולון אורלב: לצערי, באוצר עדיין רואים בתקציב החינוך נטל, וצריך לשנות את הגישה הזאת וצריך לראות בזה נכס והשקעה.

זבולון אורלב: לכן, עד מחר יש על מה לחשוב כיצד להצביע.

זבולון אורלב: תודה.

עסאם מח'ול: העיקר שלא תעשה תפנית בהצבעה שלך.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת שאול יהלום – אינו נוכח.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת עזמי בשארה, ואחריו – חבר הכנסת נחום לנגנטל.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מובן שמחר אני אצביע נגד התוכנית הזאת, מכיוון שאי-אפשר לעזור לממשלה שהכניסה את המדינה לצרה כלכלית לצאת מזה על-ידי פגיעה בשכבות החלשות.

עזמי בשארה: זה בלתי אפשרי ולא הגיוני.

עזמי בשארה: אני חושב שהסיבה הזאת היא פוליטית, ואנחנו כאן מדברים פוליטיקה ולא כלכלה.

עזמי בשארה: הסיבה למשבר הכלכלי היא סיבה פוליטית, ואסור לעזור כלכלית לממשלה שהכניסה את המדינה לסבך פוליטי כזה שגרם נזק כזה לכלכלה, שהיא מציעה להציל את עצמה ממנו על-ידי פגיעה בשכבות החלשות, ובעיקר בילדים.

עזמי בשארה: זה מצב בלתי אפשרי.

עזמי בשארה: גם אם היא היתה באה עם כל דבר אחר, הייתי מצביע נגד, אדוני היושב-ראש, כי לדעתי הפתרון לבעיית הכלכלה העכשווית הוא פתרון פוליטי ולא כלכלי.

עזמי בשארה: על אחת כמה וכמה כאשר הפתרון הכלכלי המוצע נוגע לשכבות החלשות, ובעיקר לילדים.

עזמי בשארה: שמעתי פה נימוקים מאנשים שלא שמעו את עצמם, איך הם מנמקים למה צריך לפגוע בקצבת הילדים ומה הקשר בין קצבת ילד לשירות הצבאי של ההורים, במיוחד כאשר השירות הזה לא נמנע בגלל התחמקות אלא על-פי חוק.

עזמי בשארה: אנשים לא משרתים לפי חוק ולפי תקנות ובעקבות זה שלא קוראים להם.

עזמי בשארה: לא ניכנס לעמדה הפוליטית שלנו, שהיא בעצם נגד גיוס, אבל המצב הקיים הוא מצב קיים.

עזמי בשארה: אנשים לא עברו עבירה בכך שלא שירתו, וגם אם היו עוברים עבירה – מדוע היה צריך לפגוע בילדים ובקצבאות הילדים?

עזמי בשארה: האם פגיעה בקצבאות הילדים תגרום לכך שאנשים, כפי שחלק מנציגי מעמד הביניים חושבים, יביאו פחות ילדים לעולם?

עזמי בשארה: מעמד כלכלי נמוך הוא מתכון ליותר ילדים, וגם מעמד חינוכי נמוך הוא מתכון ליותר ילדים.

עזמי בשארה: אין פתרון פרט לשיפור המעמד הכלכלי, הסטטוס הכלכלי, החינוכי והסוציאלי של משפחות כדי שיהיו פחות ילדים.

עזמי בשארה: זאת לא דרך.

עזמי בשארה: אלה שדיברו כאן כאילו יש להם מונופול על מעמד הביניים, אדוני היושב-ראש, דיברו בשם ההון, דיברו בשם הבורסה, ואני מוסיף את ההתנחלויות.

עזמי בשארה: ההתנחלויות שלא נפגעו, הבורסה וההון – מי פה מעמד הביניים?

עזמי בשארה: למה, כיוון שאין לו כיפה על הראש והוא חילוני, הוא נציג מעמד הביניים?

עזמי בשארה: מי אמר שסיעת שינוי זה מעמד הביניים, או סילבן שלום הוא מעמד הביניים?

עזמי בשארה: האם סילבן שלום, עם השיוך המשפחתי שלו עכשיו, הוא מעמד ביניים?

עזמי בשארה: האם נרחיב יותר את הדיבור באילו אינטרסים סילבן שלום קשור?

עזמי בשארה: הוא לא קשור במעמד הביניים, הוא לא מייצג את מעמד הביניים.

עזמי בשארה: העובדה שפסחו על הבורסה ואין מיסוי הון מלמדת שלא מדובר במעמד הביניים.

עזמי בשארה: ודאי שאנחנו בעד מעמד הביניים ובעד תמיכה במעמד הביניים ונתינת יותר הקלות למעמד הביניים, שיוכל לעבוד ולייצר, אבל מה זה שייך?

עזמי בשארה: הרי חלק מההורים שלא שירתו בצבא הם מעמד הביניים.

עזמי בשארה: אין קשר בין הפגיעה בשכבות האלה לבין כל הנושא אם צריך לעזור למעמד הביניים או לא צריך.

עזמי בשארה: מי אמר שההורים של הילדים האלה לא עובדים?

עזמי בשארה: למה יש הסטיגמה הזאת, שאלה הורים לא עובדים?

עזמי בשארה: ואם הם עובדים, הם משלמים מסים.

עזמי בשארה: אז כל הערבוביה שהתערבבה היא ערבוביה של דעות קדומות, שהכניסו אותה פתאום כיוון שחושבים שחלק מהציבור אוהב לשמוע, כפי שחלק מהציבור חושב שזה פופולרי להוציא את ש"ס, להיות חריף עם ש"ס, כפי ששרון עושה.

עזמי בשארה: אני יודע שהוא מבחינה אופורטוניסטית מנצל את זה עכשיו, והוא חושב שהוא רושם לעצמו נקודות כראש ממשלה שהעז לא להיסחט על-ידי מפלגה חרדית, אבל הוא בעצם סירב להיסחט על-ידי ילדים.

עזמי בשארה: עזבו עכשיו את המפלגות החרדיות, ש"ס לא מייצגת את הילדים וגם המפלגות הערביות לא מייצגות את הילדים.

עזמי בשארה: הוא סירב להיסחט על-ידי האינטרסים של הילדים, זה מה שקרה לשרון אתמול.

עזמי בשארה: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: רשות הדיבור ליושב-ראש ועדת הכנסת.

מיכאל נודלמן: הוא מבקש למסור הודעה בלי הצבעה.

): אדוני היושב-ראש, תודה.

): אני מתנצל בפני חברי על ההפסקה ברצף הדיונים והנאומים בנושא התוכנית הכלכלית, שהיא בוודאי הרבה יותר חשובה מהנושא הפורמלי שאני מביא הנה.

): יש לי פשוט סדרה של הודעות שנועדו לאפשר מחר בבוקר לכמה ועדות לקיים דיונים.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הריני מתכבד להודיע בזאת על חילופי אישים בוועדה המשותפת של ועדת החוקה, חוק ומשפט וועדת החוץ והביטחון לעניין הכרזת מצב חירום: במקום חבר הכנסת נחום לנגנטל יכהן חבר הכנסת שאול יהלום; במקום חברת הכנסת דליה רבין-פילוסוף, שמונתה לסגנית שר, תכהן חברת הכנסת נחמה רונן.

): הריני מתכבד להודיע בזאת על חילופי אישים בוועדות מטעם סיעת האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו:

): בוועדת הכנסת – במקום חבר הכנסת אליעזר כהן יכהן חבר הכנסת יורי שטרן; בוועדת הכספים – במקום חבר הכנסת מיכאל נודלמן יכהן חבר הכנסת יורי שטרן; בוועדת החוץ והביטחון – במקום חבר הכנסת אליעזר כהן יכהן חבר הכנסת בני אלון; בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות – במקום חבר הכנסת מיכאל נודלמן יכהן חבר הכנסת יורי שטרן; בוועדת הכלכלה – במקום חבר הכנסת צבי הנדל יכהן חבר הכנסת מיכאל נודלמן; בוועדה לענייני ביקורת המדינה – במקום חבר הכנסת צבי הנדל יכהן חבר הכנסת אביגדור ליברמן; בוועדת המשנה לפניות הציבור – במקום חבר הכנסת יורי שטרן יכהן חבר הכנסת מיכאל נודלמן; בוועדה המשותפת של ועדת הכספים וועדת החוץ והביטחון לתקציב הביטחון – מטעם ועדת החוץ והביטחון, במקום חבר הכנסת יוסי כץ, שפרש מהוועדה, יכהן חבר הכנסת אורי אריאל.

): הריני מתכבד להודיע בזאת על חילופי אישים בוועדות מטעם סיעת גשר: בוועדת החקירה הפרלמנטרית לנושא הפער החברתי בישראל – במקום חבר הכנסת דוד לוי, שהתמנה לשר, יכהן חבר הכנסת מרדכי משעני.

): ועדת הכנסת קבעה בישיבתה, כי ועדת הכספים תדון בהצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (הנחות במס הכנסה) (הוראות שעה) (תיקון), התשס"ב–2002, של חבר הכנסת יאיר פרץ וקבוצת חברי הכנסת, שמספרה פ/3708.

): אעבור לסדרת ההודעות האחרונה: א.

): ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון: 1.

): בהצעת חוק הירושה (תיקון – יורש שאינו על-פי דין), התש"ס–2000, של חבר הכנסת יוסף פריצקי וקבוצת חברי הכנסת; 2.

): בהצעות לסדר-היום בנושא: יהודים חשודים בפגיעה בערבים ובעיית ייצוגם המשפטי, של חברי הכנסת נסים זאב ומיכאל קליינר.

): ב.

): ועדת הפנים ואיכות הסביבה תדון: 1.

): בהצעת חוק מניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים (תיקון – אמצעים משפטיים ואמצעי אכיפה), התשס"א–2001, של חברת הכנסת נחמה רונן; 2.

): בהצעה לסדר-היום בנושא: מרכז פרס לשלום, של חבר הכנסת אורי יהודה אריאל.

): ג.

): ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תדון בהצעת חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב] (תיקון – הגדרת "מינימום התגמול"), התשס"ב–2001, של חבר הכנסת מוסי רז וקבוצת חברי הכנסת.

): אני מודה לך.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: (קריאה ראשונה)

מיכאל נודלמן: רשות הדיבור לחבר הכנסת נחום לנגנטל.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת אבשלום וילן, אחריו – חבר הכנסת יחיאל לסרי, ואחריו – חבר הכנסת אילן גילאון.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, התוכנית שמובאת בפנינו היום היא תוכנית שבסיכומו של דבר אפשר לומר עליה שאולי היא עוסקת ב"סור מרע", אין בה שום אזכור אפילו לנושא "עשה טוב".

נחום לנגנטל: אין בה שום דבר האומר איך מוציאים את המשק הישראלי לאיזה אור בקצה המנהרה של צמיחה.

נחום לנגנטל: יש בתוכנית הזאת משהו שהייתי קורא לו מעין תוכנית גזברית.

נחום לנגנטל: יושב הגזבר הראשי של מדינת ישראל ואומר: יש לי בסעיף מסוים קצת יותר כסף ואני מעביר אותו לפה, יש לי עוד כסף ואני מוסיף אותו לפה, וכך אני יוצר לעצמי איזו קופה גדולה של כספים, של כמה מיליארדי שקלים.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, כשהביאו בפנינו את התקציב לפני כחצי שנה, אמרתי מעל דוכן זה שנצטרך לקצץ במהלך השנה 20 מיליארד שקל.

נחום לנגנטל: 20 מיליארד שקל, אדוני יושב-ראש הקואליציה.

נחום לנגנטל: אמרתי זאת בתחילת השנה.

נחום לנגנטל: עכשיו אומרים לנו: כ-10 מיליארדי שקל.

נחום לנגנטל: הסכום יהיה פחות כשזה יגיע לקריאה שלישית.

נחום לנגנטל: תרשום לפניך שזה לא יהיה יותר מאשר 6 מיליארדי שקלים.

נחום לנגנטל: זה מה שיקרה בסוף.

נחום לנגנטל: ויבואו לכאן בעוד שלושה-ארבעה חודשים.

נחום לנגנטל: לבי עליך.

נחום לנגנטל: אתה תצטרך לגייס פה את כולם כדי שיהיה פה קיצוץ שיהיה רלוונטי ביחס למה שצריך להיות.

זאב בוים: אני יכול להעיר הערה?

נחום לנגנטל: אם היושב-ראש יאפשר לך, בבקשה.

זאב בוים: יש לי הערה קצרה.

מיכאל נודלמן: בבקשה.

זאב בוים: אני מאוד מקווה, ויש לי סיבה טובה להניח כך, שמחר תצביע בעד התקציב.

נחום לנגנטל: אצביע בעד.

זאב בוים: לכן, תשאיר לך משהו שיסביר גם מדוע אתה תומך בתקציב.

חיים רמון: הוא יסביר – – –

נחום לנגנטל: אדוני יושב-ראש הקואליציה, אסביר.

נחום לנגנטל: מאחר שאנחנו הרי משכנעים פה את המצלמות ולא את חברי הכנסת, אני אומר פה את הדברים למצלמות.

נחום לנגנטל: אני אומר שהתוכנית הזאת היא תוכנית גזברית לקיצוצים.

נחום לנגנטל: אגב, אם היו שואלים אותי איזה קיצוצים לעשות, אולי יש קיצוצים יותר מוצדקים.

נחום לנגנטל: יכול להיות שאפשר להגיע לקיצוצים יותר מוצדקים.

נחום לנגנטל: אבל – וכאן הנקודה המרכזית, אדוני היושב-ראש – אין לי כרגע תוכנית אלטרנטיבית שהאוצר מגיש לפנינו, וחייבים לקצץ בתקציב המדינה, כי הוא כבר לא רלוונטי והכלכלה הישראלית כולה במשבר גדול.

נחום לנגנטל: אשר על כן אני מצביע בעדה.

נחום לנגנטל: אני רק אומר לך, אדוני יושב-ראש הקואליציה, שעשיתי גם את זה אתמול, ושלא יהיה פה ספק לאף אחד.

נחום לנגנטל: לא רק שעשיתי את זה אתמול, אלא גם ניסיתי קצת לעזור במה שיכולתי.

נחום לנגנטל: הרי אתה יודע שנתתי בעניין הזה כתף.

נחום לנגנטל: אלא מה אני אומר פה, חברי חברי הכנסת?

נחום לנגנטל: אני אומר פה לשר האוצר, שאיננו כאן, שחייבים להביא תוכנית שתבטא באמת איזה רעיון של צמיחה בחברה הישראלית.

עסאם מח'ול: למה לך לטעון טיעונים כאלה?

עסאם מח'ול: אז תצביע נגד.

עסאם מח'ול: למה הפיתולים?

נחום לנגנטל: אין פיתולים.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת מח'ול, אולי אתה לא כל כך מבין, כי זו בעיה של אינטליגנציה להבין את הדברים האלה.

נחום לנגנטל: אבל אני רוצה שהדברים האלה יהיו יותר ברורים ואני אומר זאת פעם שנייה.

נחום לנגנטל: אתמול, כשהצבעתי בעד התוכנית, נשאתי את אותו נאום שאני נושא גם היום.

נחום לנגנטל: אלה אותם דברים שאמרתי, לדאבוני, גם לפני שלושה חודשים.

נחום לנגנטל: כל עוד לא יעשו תוכנית תקציבית רלוונטית למדינת ישראל, תמיד נגיע לכאן מקרטעים ונגיד איך מתאימים את התקציב למציאות הישראלית.

נחום לנגנטל: זה הדבר הראשון.

נחום לנגנטל: הדבר השני – כל עוד לא יביא לכאן האוצר ארבעה נושאים אמיתיים ורציניים להובלת צמיחה, אין לו סיכוי, לדעתי, להוציא את המשק מן המצר.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, אומר את הדברים בקיצור.

נחום לנגנטל: דבר ראשון – התוכנית חייבת לדבר על נושא שקשור למשק הנדל"ן ולמשק הקרקעות של מדינת ישראל.

נחום לנגנטל: אם לא יוציאו יותר קרקעות, ובדמי היוון, אם לא תהיה בעניין הזה איזו התעוררות, תהיה בעיה.

נחום לנגנטל: הנדל"ן תמיד היה הקטר שהוציא את המשק מהמיתון.

נחום לנגנטל: זה חלק מהעניין.

נחום לנגנטל: מאחר שהספסרית הגדולה ביותר של קרקעות במדינת ישראל זו המדינה עצמה, והיא זו שמחזיקה במלאי הקרקעות, היא חייבת להוציא את הקרקעות המתוכננות על-ידה החוצה – ואני מדבר על הקרקעות המתוכננות, לא על הקרקעות הלא-מתוכננות, שכן זה ייקח הרבה זמן – במחירים יותר נמוכים מהמחירים שקיימים.

נחום לנגנטל: זו איזו הנעה של גלגל בתחום אחד.

נחום לנגנטל: הדבר השני – היא חייבת להביא תוכנית לעידוד היצוא במשק התעשייתי בישראל.

נחום לנגנטל: יש פה תוכניות.

נחום לנגנטל: הדברים האלה נאמרו לשר האוצר כשהוא היה בוועדת הכספים.

נחום לנגנטל: אמרנו לו את זה.

נחום לנגנטל: אמרנו לו את זה בשיחות אישיות.

נחום לנגנטל: אני חושב שצריך להביא את זה כמה שיותר מהר.

נחום לנגנטל: הדבר השלישי קשור לנושא ההפרטות.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, יש כרגע חמש חברות ממשלתיות עם מאות מיליוני שקלים, שהתחילו בתהליך הפרטה אצלן.

נחום לנגנטל: זה לא דבר חדש שצריך לעשות אותו עם העובדים.

נחום לנגנטל: כאן צריך להחיש את תהליך ההפרטה על מנת להביא עוד כספים.

נחום לנגנטל: על-פי הקונבנציה הקיימת בישראל, כסף שמגיע מההפרטה מגיע לכיסוי הגירעון, ואז אולי לא נצטרך להגדיל את הגירעון.

נחום לנגנטל: הדבר הרביעי והאחרון – ואני כבר אומר אותו בשש השנים שאני במגזר הציבורי – ממשלה רצינית צריכה להכריז כל שנה על שני פרויקטים לאומיים תשתיתיים, שמתחילים לעשות אותם.

נחום לנגנטל: כל שנה.

נחום לנגנטל: זה חלק מהנעת הדברים.

נחום לנגנטל: בלי זה היא לא תהיה מסוגלת להגיע לאיזו צמיחה אמיתית מבחינת הפרויקטים הלאומיים שיכולים להיות במדינת ישראל.

נחום לנגנטל: והרשימה ידועה.

נחום לנגנטל: היא הרי מתגלגלת פה מחוק הסדרים לחוק הסדרים כבר כמה שנים.

נחום לנגנטל: זה מה שצריך לעשות.

נחום לנגנטל: אני לא יכול לסיים את דברי בלי לומר עוד משפט אחד, וזה בקשר לקצבאות הילדים, אדוני היושב-ראש.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת ביבי, אתה מפריע לי.

נחום לנגנטל: הרי אתה תשמח לשמוע זאת, כי אתה המוליד של הרעיון הזה, לפחות בסיעתנו.

נחום לנגנטל: נושא קצבאות הילדים חייב להשתנות.

נחום לנגנטל: אין למדינה יכולת עוד לשאת בכמויות כאלה ובדיפרנציאציות כאלה בתוך נושא קצבאות הילדים.

נחום לנגנטל: חייבים להגיע למצב שבו הילד הראשון, הילד החמישי והילד העשירי, כולם יקבלו אותה קצבה במדינת ישראל.

נחום לנגנטל: לא יכול להיות מצב שבו נגיע לדיספרופורציה בלתי מתקבלת על הדעת של מבנה המשפחה בישראל על כל ילדיה.

נחום לנגנטל: יותר מזה, אדוני היושב-ראש.

נחום לנגנטל: הרי כל חברי הכנסת פה זוכרים מה היה כשהם היו הורים צעירים יותר.

נחום לנגנטל: ההוצאה על הילד הראשון היא הרבה יותר גבוהה מההוצאה על הילד העשירי.

נחום לנגנטל: מה זאת אומרת?

נחום לנגנטל: את המיטה, את עגלת הילדים, את הבגדים וכדומה מעבירים מילד לילד.

נחום לנגנטל: הרי לא כולם עשירים.

דוד טל: איזה קשקוש זה?

דוד טל: זה קשקוש גדול, זה קשקוש מקושקש, ואתה יודע את זה.

נחום לנגנטל: מעבירים את הדברים מאחד לשני.

נחום לנגנטל: לכן, ההשוואה של קצבאות הילדים של כל הילדים, חשובה.

נחום לנגנטל: אם אנחנו כבר נוגעים בסל הקצבאות, אני חושב שבעניין הזה נצטרך לגעת בין הקריאה הראשונה, השנייה והשלישית ונצטרך לראות גם איך עושים את הקיצוץ הזה בתוך קצבאות הילדים עצמן.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת אבשלום וילן – לא נוכח.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת יחיאל לסרי – לא נוכח.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת אילן גילאון – לא נוכח.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת חיים רמון, ואחריו – חבר הכנסת דוד טל.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הכיסא של שר האוצר ריק, הוא ברח מפה משום שהוא לא רצה לשמוע את האמת, כמו שהוא ברח מוועדת הכספים וכבר שבעה חודשים הוא לא ביקר שם.

מוסי רז: אנחנו נצביע שוב נגד התוכנית הכלכלית הרעה הזאת קודם כול בגלל מה שיש בה וגם בגלל מה שאין בה.

מוסי רז: קודם כול, אנחנו נצביע נגדה כי זו תוכנית גזענית, לה-פניסטית, שבאה להפלות בין דם לדם, ובדרך גם עושה כמה דברים רעים מאוד.

מוסי רז: לדוגמה, היא מקצצת קיצוץ אחיד בכל סעיפי התקציב.

מוסי רז: מה זה קיצוץ אחיד?

מוסי רז: זה דבר בלתי נסבל.

מוסי רז: אם אדם קיצצו לו מהמשכורת והוא הוציא כסף גם על לחם, גם על דירה וגם על נסיעות לחוץ-לארץ, והוא ירצה לקצץ ב-10% – הוא יקצץ את הלחם ב-10% ואת הנסיעות לחוץ-לארץ ב-10%.

מוסי רז: זה הגיוני?

מוסי רז: לא, זה לא הגיוני, אף בן-אדם סביר לא עושה את זה.

מוסי רז: שר האוצר שלנו כן עושה את זה כי הוא לא בן-אדם סביר, והוא הוכיח את זה בהתנהגות שלו פה היום.

מוסי רז: אנחנו נצביע נגד התוכנית הזאת גם בגלל מה שאין בה.

מוסי רז: שר האוצר מתח פה ביקורת על חברי הכנסת וטען שהם פופוליסטים וסקטוריאליים.

מוסי רז: בדבר אחד אני מסכים אתו, יש לפחות חבר כנסת אחד שהוא פופוליסט וסקטוריאלי וזה שר האוצר עצמו.

מוסי רז: כשהוא נבחר לתפקיד כבר היתה ועדת בן-בסט, שקבעה איך להטיל מס על ההון ואיך להטיל מס על הבורסה.

מוסי רז: הדברים האלה היו לפני שנה, וכבר יכולנו להכניס מיליארדים מהסכום הזה.

מוסי רז: אבל כיוון שהוא מייצג את הסקטור של בעלי ההון, שמרוויחים כסף בבורסה בלי להזיע, והוא לא מייצג את הסקטור של מעמד הביניים, הוא אמר שהוא לא רוצה מס על הבורסה והוא לא רוצה מס על ההון.

מוסי רז: לכן הוא הקים ועדה נוספת.

מוסי רז: כיוון שהוא רצה לקבור את הנושא, הוא הקים את ועדת-רבינוביץ.

מוסי רז: לא רק זה.

מוסי רז: לפני חודשיים וחצי בא הנה שר האוצר הפופוליסט והסקטוריאלי, שמייצג את בעלי ההון, והציג פה תוכנית – דוח-רבינוביץ הראשון – שכל תכליתה היתה לחלק 700 מיליון שקל לקבלנים.

מוסי רז: אז מי פופוליסט פה?

מוסי רז: מי מייצג סקטור?

מוסי רז: באותו שבוע הוא בא והציג תוכנית שמטרתה לחלק זיכוי במס לתושבים בשטחים או בקו העימות במיליארדים.

מוסי רז: אז מי מייצג פה סקטור ומי פופוליסט פה?

מוסי רז: באותו שבוע הוא בא ופטר בעשרות מיליוני שקלים את משכירי הדירות – עוד פעם בעלי ההון, בעלי הדירות – ממס על שכר הדירה.

מוסי רז: אני שואל עוד הפעם: מי מייצג פה סקטור?

מוסי רז: גם היום, לא רק אז, שר האוצר הזה ממשיך, בעוד הוא מטיח בנו טענות כל כך לא רציניות.

מוסי רז: הוא טוען שמדינת ישראל תתמוטט אם אנחנו לא נאשר מחר את התקציב, אבל זה לא עד כדי כך חשוב שהוא ישב פה ויקשיב, לא לי, אלא לפחות לשר האוצר לשעבר, אולי הוא ישמע ממנו איזה דבר אחד של בינה, אולי הוא ילמד ממנו משהו.

מוסי רז: אבל זה לא עד כדי כך חשוב.

מוסי רז: המדינה אומנם מתמוטטת, אבל שר האוצר יקשיב לשר האוצר לשעבר?

מוסי רז: לא צריך להגזים.

מוסי רז: הוא בא ומאיים עלינו ורוצה לקצץ 13 מיליארד, בצדק, ואנחנו הצענו: מההתנחלויות, מהחרדים, מההון.

מוסי רז: הוא בא בעצם היום הזה ומציע גם לתת הטבות.

מוסי רז: למי הוא מציע לתת הטבות?

מוסי רז: לעשרה אנשים במדינה, עשרה: חברי כנסת ששניים מהם שרים, מנכ"ל אחד של משרד ממשלתי ומי שרובם הגדול גר בשטחים וחלק קטן מהם בקו העימות.

מוסי רז: להם הוא רוצה לתת עכשיו זיכוי במס.

מוסי רז: זה בוער, זה צריך לקרות הלילה, עם זה אי-אפשר לחכות, הטבות למגזר הפרטי הזה כן אפשר לתת.

מוסי רז: זה פופוליזם.

מיכאל נודלמן: תודה רבה, חבר הכנסת מוסי רז.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת חיים רמון, אחריו – חבר הכנסת דוד טל, אחריו – חבר הכנסת אורי אריאל, ואחריו – חבר הכנסת משה גפני.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הבעיה עם התוכנית הכלכלית – – – או ששר האוצר יקשיב או שהוא לא יקשיב.

חיים רמון: מילא שהוא לא מקשיב, אבל הוא מפריע.

מיכאל נודלמן: אדוני השר, אני מבקש, אל תפריע לחבר הכנסת רמון.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הדבר שהכי מטריד אותי בכל מה שקורה כאן זו ההצגה של האוצר.

חיים רמון: השנה הם הגיעו אלינו לכנסת שלוש פעמים.

חיים רמון: בכל פעם שהם הגיעו הם הביאו תוכנית כלכלית שונה לחלוטין ממה שהיה קודם, ותמיד הם באו ואמרו: זה המפתח, מפה תבוא הישועה למשק, נעשה טוב.

חיים רמון: אני לא רוצה להלאות אתכם בציטוטים, אבל אני רוצה להביא רק ציטוט אחד.

חיים רמון: כאשר הובא תקציב המדינה לאישור בינואר השנה אמר שר האוצר – אני מצטט, כדי שלא תחשבו, חס וחלילה, שאני אומר את זה: "כתוצאה מהתקציב הזה יהיו פה עוד אלפי מקומות עבודה חדשים".

חיים רמון: תקשיבו טוב: אלפי מקומות, לא חס וחלילה 2,000 מקומות.

מיכאל נודלמן: כמו ראש הממשלה הקודם.

חיים רמון: הוא אמר: "תהיה קליטה של עוד 50,000 עובדים במסגרת סיוע למעסיקים".

חיים רמון: שמעתם?

חיים רמון: כבר אז אמרתי לו: אתה מגיש תקציב וירטואלי ומנותק מהמציאות, אתה תבוא לפה בעוד שלושה-ארבעה חודשים ותציג תקציב שונה לחלוטין, מכיוון שהמשק הוא במגמת התרסקות מסיבות אובייקטיביות, שכולנו יודעים אותן, אבל גם מסיבות סובייקטיביות, מכיוון שאתם לא נוקטים את הצעדים הנכונים שחייבים לנקוט.

חיים רמון: מה קרה מאז?

חיים רמון: לא בגלל מבצע "חומת מגן".

חיים רמון: "חומת מגן" זה תירוץ עלוב שכבר הפסיקו להשתמש בו.

חיים רמון: האינפלציה הרימה ראש, וכנראה תסתיים השנה ב-5%–6%; הגירעון נהיה 6%; יש בריחת הון מהארץ, שאני לא רוצה לדבר עליה, אבל כל מי שנמצא בחוגים האלה יודע באיזה היקף זה ושיש כאן עצירה מוחלטת של השקעות.

חיים רמון: לא הכול קרה מסיבות אובייקטיביות.

חיים רמון: זה קרה כיוון שבשנה אחת הגישו שלושה תקציבים שכל אחד מהם שונה מהאחר.

חיים רמון: בכל פעם ביקשו לגייס את הקולות שלנו, על סמך מה?

חיים רמון: על סמך האחריות הלאומית; מי שלא מצביע הוא חסר אחריות לאומית.

חיים רמון: אני אומר כאן, שמי שהצביע בעד התקציב בקריאה ראשונה, בתקציב הראשון שהוגש באוקטובר, היה שותף למעשה חסר אחריות.

חיים רמון: מי שהצביע על התקציב בקריאה שנייה ושלישית, שהיה שונה לחלוטין מהתקציב בקריאה ראשונה, עשה מעשה חסר אחריות.

חיים רמון: ואני אומר לכם, רבותי, שגם התוכנית הכלכלית הזאת בעוד שלושה-ארבעה חודשים תיראה לא רלוונטית, מנותקת וכזאת שלא התמודדה עם הבעיות האמיתיות של המשק; אני לא רוצה לפרט כרגע מה הן, אמרתי את זה אתמול בנאומי ואני לא רוצה לחזור על הדברים.

חיים רמון: האוצר מפגר אחרי הבנת המציאות, מפגר בסדרי גודל ומנסה היום להתכסות באיזו אצטלה של אחריות לאומית, שהם הביאו דבר שהוא בגדר אחריות לאומית.

חיים רמון: אין גורם במשק, אין גורם באקדמיה, מכל הכיוונים: עובדים, מעבידים, פרופסורים, אנשי מסחר, כל מי שאתם רוצים, שחושב שהתוכנית הזאת טובה.

חיים רמון: כולם חושבים שהתוכנית הזאת לא טובה.

חיים רמון: מילא אנחנו, הפוליטיקאים, והרי אין דבר יותר מגונה בישראל היום מאשר להיות פוליטיקאי, אבל אין גורם שאיננו חושב שהתוכנית הזאת גרועה.

חיים רמון: ודאי שיש בה דברים טובים, אבל המצב כל כך גרוע שהם כבר לא יענו על המציאות.

חיים רמון: אמר נכון חבר הכנסת לנגנטל: אנשים מוכנים להקריב קורבנות בהווה אם הם יודעים שיש תקווה לעתיד, אבל בתוכנית הזאת אין שמץ של תקווה לעתיד, והיא לא תבלום את ההידרדרות לקראת מציאות קטסטרופלית כמו של 1985.

חיים רמון: אם היינו עוסקים לא באגו ולא בכיפוף ידיים, ראש הממשלה, שאחראי להידרדרות הזאת לא פחות משר האוצר, ואולי יותר, כי בכמה נושאים הוא לא נתן לשר האוצר את הגיבוי שהוא ביקש, היה אוסף היום את המעסיקים, את ההסתדרות, את האקדמיה ואת הגורמים המרכזיים בקואליציה והיה מתקן את התוכנית הרעה הזאת.

חיים רמון: זה מה שהיה צריך לעשות היום.

חיים רמון: היה לוקח שבוע ימים, ואחרי שבוע ימים היו באים לפה עם תוכנית הרבה יותר טובה, כי המציאות מאוד מאוד רעה.

חיים רמון: צריך להבין את גורמי היסוד במשק – פחות מדי אנשים מחזיקים על גבם יותר מדי גורמים שאינם מייצרים.

חיים רמון: אין דבר כזה, וזה כל הסוד.

חיים רמון: אם אנחנו לא נצרף למעגל העבודה עוד 10%–15% מכוח העבודה הפוטנציאלי, לא יעזור שום דבר.

חיים רמון: בשביל זה צריך לנהל מדיניות של צמיחה, בשביל זה צריך לנהל מדיניות שלא מעמיקה את המיתון; לא מדיניות חסרת מעוף, לא מדיניות שבה מקצצים דברים שיביאו לצמיחה.

חיים רמון: כן, צריך רפורמה אמיתית בתשלומי ההעברה, כי אם לא יעשו את זה היום, זה יתרסק מחר, ומי שדואג לחלשים צריך היום לעשות את הרפורמה הזאת, כי אין מי שיממן ואין מי שישלם.

חיים רמון: צריך לחשוב על זה בכל המובנים ולראות איך מצרפים למשק העבודה.

חיים רמון: בעוד שלושה חודשים, כאשר יהיה רע, ויהיה רע מאוד, לצערי הרב אני אומר את זה, שוב יגידו לכנסת: אתם תמכתם, אתם העברתם.

חיים רמון: נכון, אנחנו תמכנו, אנחנו העברנו.

חיים רמון: לצערי הרב, רבים לא ידעו במה הם תומכים ובה הם לא תומכים.

חיים רמון: אחרי אתמול, נוסף על השלומיאליות, על החובבנות, על חוסר המקצועיות ועל הארוגנטיות שבה מנהלים את ענייני הכלכלה – לא שומעים לאף אחד, יש אוצר והוא מבין הכול.

חיים רמון: דווקא שר האוצר כשהתחיל את הקדנציה היתה לו ססמה באמת יפה.

חיים רמון: הוא אמר: שומעים או מקשיבים לפני שמחליטים.

חיים רמון: מאז נאטם הכול, מאז לא שומעים ולא מקשיבים לאף אחד, לשום גורם.

חיים רמון: כל הגורמים באים ומזהירים שזה נורא, זה קשה, תעשו משהו.

חיים רמון: לא שומעים, לא מקשיבים – נוסף על הארוגנטיות הזאת בא האירוע של אתמול.

חיים רמון: צלצל אלי יושב-ראש הסיעה ושאל אותי מה אני הולך לעשות.

חיים רמון: אמרתי לו שאני מתנגד לתוכנית הזאת.

חיים רמון: אמר לי: חיים, אל תתנגד, אתה בקואליציה ובכל זאת יש כללים מסוימים.

חיים רמון: אמרתי לו: טוב, אני לא אהיה.

חיים רמון: אמר: בסדר.

חיים רמון: שאלתי: יש רוב?

חיים רמון: אמר: ודאי.

חיים רמון: אם לא תצביע נגד יהיה רוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה היה אתמול?

חיים רמון: כן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה יהיה גם מחר?

חיים רמון: אני לא יודע, אני כבר לא סומך.

חיים רמון: גם על מה שאומרים לי אני לא סומך.

חיים רמון: אני יודע?

חיים רמון: הם לא יודעים לספור.

חיים רמון: הייתי יושב-ראש סיעה, הייתי שר מקשר, עסקתי בקואליציות הרבה יותר קטנות.

חיים רמון: יודעים שמביאים דבר כל כך רגיש, כבר החלטתם ללכת על תוכנית כלכלית לא טובה, רעה, הרי ברור מה יקרה אם היא תיפול בכנסת ואילו השלכות מרחיקות-לכת יהיו לעניין הזה.

חיים רמון: באים לכנסת וברשלנות, כמעט כמו הרשלנות שבה מנהלים את ענייני הכלכלה, נופלים בהצבעה כזאת, נופלים בהצבעה מהסוג הזה.

חיים רמון: אני פשוט לא מבין.

חיים רמון: לעצם הנפילה בהצבעה שוב יש השלכות כלכליות, ואז אנשים כמוני, ולא רק כמוני, נמצאים במלכוד.

חיים רמון: שמעתי היום את כל הגורמים שחושבים שהתוכנית הזאת רעה וגרועה.

חיים רמון: לא פוליטיקאים, הרי אמרתי שפוליטיקאים זו מלה גסה.

חיים רמון: שמעתי את הכלכלנים, את אנשי המשק וכמעט את כולם, והם אמרו שזאת תוכנית רעה, אבל בנסיבות שנוצרו מוכרחים שמשהו יעבור כדי שאפשר יהיה לעשות אותה יותר טובה.

חיים רמון: למה?

חיים רמון: כי שוב מישהו בארוגנטיות בא והחליט שכאן ועכשיו צריך להצביע.

חיים רמון: אין לזה שום קשר לכלכלה, אין לזה שום קשר לצרכים האמיתיים – ואמרתי מה היה צריך לעשות.

חיים רמון: אמרתי מה היה צריך לעשות מי שדואג באמת לכלכלה ומי שרוצה אחריות לאומית – היו צריכים לשבת בשבוע הזה יום-יום ולילה-לילה עם כל הגורמים ולהביא תוכנית טובה.

חיים רמון: אבל את זה?

חיים רמון: חס וחלילה.

חיים רמון: מעמידים אנשים כמוני לבחור בין אופציה רעה לרעה מאוד, ועצם אי-העברת משהו יש לה השלכות כלכליות מרחיקות-לכת.

חיים רמון: אתה נאלץ לבוא ולהגיד: כן, נעביר את התוכנית הרעה הזאת מחר ונתפלל.

חיים רמון: אני לא מאמין שהתפילות האלה ייענו.

יגאל ביבי: יעזור, יעזור.

חיים רמון: ביבי, אתה מומחה יותר גדול ממני לתפילות, ואני מקבל את עמדתך.

חיים רמון: נתפלל, כי אני לא מאמין שזה יקרה, אבל אולי התפילה תעזור לכך שבין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית נפרוץ את חומות האטימות והארוגנטיות של האוצר ונכניס את השינויים המתחייבים בכל מה שניסיתי לתאר כאן, כי התוכנית הזאת לא מתמודדת עם הבעיות האמיתיות.

חיים רמון: כל הנאומים ששמענו משר האוצר בשלושת התקציבים הגדולים חוזרים גם היום, ויש לו, לדעתי, עוד נאום לפעם הבאה, כשהוא יביא עוד תקציב, שונה לחלוטין מזה, ושוב בשם האחריות הלאומית המזויפת הוא יבקש מאתנו להצביע.

חיים רמון: עד היום כל מי שהתנגד למדיניותו הכלכלית של שר האוצר גילה אחריות לאומית וכל מי שתמך גילה חוסר אחריות לאומית.

חיים רמון: תודה.

האשם מחאמיד: אפשר לשאול שאלה?

מיכאל נודלמן: בבקשה, שאלה קצרה.

האשם מחאמיד: לאור מה שאמרת, מה אתה עומד לעשות מחר?

מיכאל נודלמן: אתה לא צריך לענות.

חיים רמון: אני אענה לו.

חיים רמון: אני חושב שזכותו לדעת, אולי הוא סקרן, אולי הוא לא יישן טוב בלילה אם הוא לא ידע איך אני מצביע.

האשם מחאמיד: זה חשוב לי, ואתה יודע למה זה חשוב לי.

חיים רמון: חבר הכנסת האשם מחאמיד, אתה עוקב אחרי מה שאני עושה ואתה מצביע בדיוק כמוני.

חיים רמון: אני רוצה לומר לך, ואמרתי את זה גם בדברי בצורה ברורה: יש דילמה נוראה, ועצם המפלה של התוכנית הזאת אתמול יצרה מציאות שגם היא בעייתית מבחינה כלכלית.

חיים רמון: לכן כמעט כל מי שהתנגד לה יצביע בעדה, כדי לא להיות במציאות נוראה עוד יותר.

חיים רמון: זאת דילמה בין רע לרע מאוד.

חיים רמון: אם נצביע בעד יהיה רע, ואם לא נצביע מחר יהיה רע מאוד.

חיים רמון: הדבר היחיד שאולי מנחם אותי הוא, ראשית, שאולי ביומיים האלה ילמדו לספור.

חיים רמון: הדבר השני הוא שאני באמת מקווה, מתפלל ומייחל לכך שבין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית נצליח לעשות שינויים מהותיים, כי אם לא נעשה שינויים מהותיים, התקציב הרביעי בדרך ואותו נאום של שר האוצר גם הוא בדרך, עם אותו קשר למציאות.

חיים רמון: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת דוד טל, ואחריו – חבר הכנסת אורי אריאל.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אתמול, היום, ואני מניח שגם מחר ינסו שר האוצר וחבריו מהאוצר להלך עלינו אימים.

דוד טל: אני שואל אותך, אדוני היושב-ראש, למה אני צריך לפחד מאנשי האוצר ומשר האוצר?

דוד טל: למה אני צריך להצביע על כל דבר שהם מביאים?

דוד טל: מה, הקדוש-ברוך-הוא העביר את כל השכל רק לצד ההוא של האגף?

דוד טל: רק למשרד האוצר?

דוד טל: אנשי האוצר כבר פעמיים הגישו כאן, מעל הדוכן הזה, שתי הצעות תקציב, ואני הקטן שבחברי הכנסת, לא כלכלן, בקושי סיימתי כיתה ו', אמרתי להם גם, כפי שאמר פה חברי חיים רמון וכפי שאמרו כבר אחרים, שהתקציב מופרך מיסודו.

דוד טל: אז בנו על צמיחה של 4%, 6%, אני לא יודע מאין הם הגיעו למספרים הללו.

דוד טל: וכשהערתי את תשומת לבו של המנכ"ל, הוא הסתכל עלי בביטול.

דוד טל: מסתבר, אדוני היושב-ראש, שבסופו של דבר אותם אנשים שסבורים שהחוכמה נמצאת אצלם, שהם הם הכלכלנים הטובים, הם הביאו לנו קללה אחת כאן בתקציב הזה.

דוד טל: הם מנסים לאיים עלינו, אדוני היושב-ראש, שדירוג האשראי שלנו ישתנה וייפגע אם לא נעביר את הצעת החוק הזאת.

דוד טל: אני רוצה לשאול: מה, אנשים בעולם אינם יודעים מה מצבה של מדינת ישראל?

דוד טל: אנשי האוצר אינם יודעים באיזה גירעון אקטוארי אנחנו נמצאים בכל הפנסיה התקציבית, על 200 מיליארד שקלים?

דוד טל: זה מוסיף לרייטינג?

דוד טל: זה מוסיף משהו לאשראי?

דוד טל: זה מוסיף למעמד שלנו בעולם?

דוד טל: אבל נוח להם להשתמש בדבר הזה, והם אשמים בכל הגירעונות הללו.

דוד טל: הם, אנשי האוצר, שלא השגיחו על קרנות הפנסיה ההסתדרותיות, שנתנו להן להתנהל כך ושכל אחד ינהל את העסק כבתוך שלו.

דוד טל: המפקח על שוק ההון היה צריך לעשות זאת, והוא לא עשה זאת.

דוד טל: הם באים להטיף לנו היום מוסר?

דוד טל: אמר ידידי, חיים רמון, מילא, היו מציגים לנו איזה מקדמי צמיחה, היינו רואים איזו תוכנית, איזו מגמה.

דוד טל: נניח שכאן נקריב משהו כדי שעם הזמן יסתייע, ואז בחזרה יהיה מאין לשלם.

דוד טל: אבל אתה לא רואה את זה.

דוד טל: שמעתי את פרופסור חיים בן-שחר אומר, שבעצם שליש מכל הקיצוץ הזה הוא לא קיצוץ, וזו לא תוכנית ולא שום דבר.

דוד טל: זה ממש שום דבר.

דוד טל: אין פה תוכנית.

דוד טל: אין פה מגמה.

דוד טל: אין פה כיוון שאתה רואה שאתה יוצא מהדבר הזה.

דוד טל: לכן אנחנו לא חייבים לתמוך בתוכנית שכזאת.

עסאם מח'ול: – – –

דוד טל: דיברו גם על קצבאות הילדים, ומנסים להסביר לנו, וגם חבר הכנסת לנגנטל – חבל שהוא לא נמצא פה – מסביר לנו למה הילד הראשון יותר יקר מילד שני ולמה כל הילדים צריכים לקבל אותו סכום.

דוד טל: מה קרה?

דוד טל: עד שהגיע חוק משפחות ברוכות ילדים לעולם, עד אז כולם קיבלו אותו דבר?

דוד טל: מה קרה שחבר הכנסת לנגנטל ואחרים נזכרו היום, שפתאום הילד הראשון, הרביעי והחמישי אינם מקבלים אותו דבר?

דוד טל: בסופו של דבר הפגיעה הזאת יורדת רק לאותם רבדים באוכלוסייה שקולם לא נשמע, והם לא יכולים לבוא להפגין כאן.

דוד טל: אבל, ברוך השם, יש כמה חברי כנסת כאן שמייצגים אותם והם עומדים על זה.

דוד טל: אם לא ייעשה שינוי בכל התוכנית הזאת, אדוני, לא תהיה ברירה, מי שעיניו בראשו ומי שמרגיש שעל כתפיו מונחת פה אחריות לאומית יהיה חייב להצביע נגד התוכנית הזאת.

דוד טל: יכול להיות, ואני מניח שכך יקרה, שהערב יגיעו אנשי הליכוד או מי מטעמו של ראש הממשלה ויציעו שינויים כאלה ואחרים שיהיה בהם כדי להבהיר שאולי יהיה איזה שינוי בתקציב הזה.

דוד טל: אם יהיה כך, אני מניח שכל הסיעות אולי יחשבו קצת אחרת.

דוד טל: אבל בשום מקרה לא צריך לתמוך בתקציב שהביאו אנשי האוצר.

דוד טל: כאמור, הם הביאו לנו תקציב שהתבסס על הנחות מופרכות, לא מציאותיות.

דוד טל: כולנו ידענו שיגיעו ליום הזה, והיום הזה הגיע.

דוד טל: רק קל להם היום להאשים אותנו ולהטיל את כל האחריות עלינו.

דוד טל: אני מציע לשר האוצר לפשפש בתוכניות האוצר ולראות היכן כשלה המערכת שלו.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, ב-11 בספטמבר, כשקרסו מגדלי התאומים, לקח לארצות-הברית הגדולה לשבת יום אחד, הסנאט יחד עם הקונגרס – וזה אותו משק חופשי עם כלכלה חופשית – והחליטו אז להזרים לשוק 200 מיליארד דולר.

דוד טל: אבל זה ארך לילה אחד, שהקונגרס מחד גיסא והסנאט מאידך גיסא חברו לטובת המדינה.

דוד טל: כאן חייבים לעשות את הצעדים הללו, ואי-אפשר להתעלם מהתעשיינים, ואי-אפשר להתעלם מהארגונים השונים.

דוד טל: אי-אפשר להתעלם אפילו מההסתדרות בנושא הזה.

דוד טל: אני סבור, כדברי חברי חיים רמון, שאם הדבר הזה לא ייעשה, וזה לא ייעשה בעצה אחת, תהיה לכולנו בעיה.

דוד טל: התוכנית תהיה טובה יותר אם הדברים האלה ייעשו בהבנה ובשיתוף עם כל הגורמים, כאמור.

דוד טל: אני מודה לך, אדוני.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: רשות הדיבור לחבר הכנסת אורי אריאל.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, אחריו – חבר הכנסת עסאם מח'ול, ואחריו – חבר הכנסת משה גפני.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, אין ספק שיש בעיות כלל-עולמיות שמקשות גם על המשק הישראלי.

אורי אריאל: אבל מעבר לכל אלה, ונוסף על אלה, יש המלחמה שנכפתה עלינו על-ידי ארגון הטרור הגדול בעולם.

אורי אריאל: אי-חיסולו של ארגון הטרור הזה ימשיך להביא לנו נזקים מתמשכים, הולכים וגדלים.

אורי אריאל: ככל שנקדים – מעבר, כמובן, לנושא המוסרי של חיי אדם, אבל כרגע אנחנו עוסקים בצד הכלכלי – לחסל את רשות הטרור הזאת, כך ייטב לכולנו, למשק הישראלי ולבעיות אחרות שניצבות לפתחנו.

אורי אריאל: יש ביקורת על נושא קצבאות יוצאי צבא.

אורי אריאל: אני אומר לחברי הבית ולאזרחי ישראל, אין דבר יותר צודק מהעניין הזה.

אורי אריאל: אחרי התיקון שלפי דרישתנו הסכים שר האוצר להחיל, שכל מי שמשרת בצבא ונקרא אחר כך למילואים, הוא ומשפחתו ייהנו מהקצבאות, הבעיה האמיתית בתחום הזה היא מזערית ביותר.

אורי אריאל: היא מזערית.

אורי אריאל: אינני אומר שהיא לא קיימת כלל, אבל היא מזערית ביותר.

אורי אריאל: אין דבר יותר צודק לאדם שהולך לשרת את ארצו עד כדי סיכון חייו, ונקרא למילואים עד גיל 42 או 45 – תלוי באיזו יחידה הוא מוצב – מכך שהוא ומשפחתו יקבלו פיצוי.

אורי אריאל: מי שמתנגד לעניין הזה – – –

נואף מסאלחה: אתה לא צודק.

אורי אריאל: עוד שנייה אני אשמע אותך.

אורי אריאל: מי שמתנגד לעניין הזה, אני חושב שהוא עושה טעות חמורה ביותר.

אורי אריאל: אינני רוצה להשתמש במלים יותר קשות.

אורי אריאל: באים חברי כנסת ואומרים: בסדר, אבל למה דרך קצבאות ילדים?

אורי אריאל: נניח שאנחנו מסכימים אתך, למה דרך קצבאות ילדים?

אורי אריאל: אם יעלו חברי כנסת ויגידו: בסדר, אנחנו מסכימים לעיקרון, ואנחנו מציעים הצעת חוק או תיקון בהכנה בוועדת הכספים, אנחנו מציעים מאין לקחת את הסכום ולתת אותו כפיצוי, אני אומר לכם בשמי וגם בשם סיעתי, אנחנו פתוחים להקשיב, פתוחים לדבר.

אורי אריאל: אנחנו לא מתעקשים שזה יהיה דווקא דרך קצבאות הילדים, דרך המוסד לביטוח לאומי.

אורי אריאל: אבל אי-אפשר לומר: זה לא בסדר, אבל אנחנו לא נציע כלום.

אורי אריאל: כי אז הבסיס לדיון הוא לא שווה, וממילא לא תהיה הסכמה.

אורי אריאל: אם כל אחד יישאר בעמדתו, כל אחד יהיה בטוח שהוא צודק, בסוף ההכרעה תהיה פה.

אורי אריאל: אני מעריך שההכרעה תהיה כזאת שהיא תעביר את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה עם קיצוץ שוויוני בין הילדים?

אורי אריאל: האוצר מביא הצעה מאוד פשוטה.

אורי אריאל: מי שירצה, עוד פעם יגיד שזו התחכמות.

אורי אריאל: הוא מוריד לכולם ומביא את כולם לרמה שווה.

אורי אריאל: עכשיו הוא עושה מהלך שני ואומר: לאנשים מסוימים אני נותן יותר.

אורי אריאל: זה המצב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא מקצץ יותר.

אורי אריאל: הוא עושה את זה בדרך שהיא חוקית ובהתאם להערת היועץ המשפטי לממשלה בתחום הזה.

אורי אריאל: לכן אני מציע לחברי הבית לתמוך בדרישתנו, כמו בדרישת סיעות אחרות, לתת תוספת ליוצאי צבא – זה כולל, דרך אגב, את כל שירותי הביטחון: שב"כ, מוסד, משטרה, מג"ב – ולהתאחד בעניין הזה ולהביא הצעות חלופיות מאין יילקח הכסף.

אורי אריאל: לסיום, עוד הערה אחת.

אורי אריאל: כקודמי, יש לי ביקורת משמעותית על חלק מהצעות האוצר.

אורי אריאל: אני מעריך, שאם תהיה פה התאחדות על כמה סעיפים, ואנחנו נבוא לוועדת הכספים ונגיד את דברנו, נוכל לשכנע את האוצר לשנות כמה סעיפים שהם חשובים לכולנו.

אורי אריאל: תודה.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת עסאם מח'ול, אחריו – חבר הכנסת משה גפני, ואחריו – חבר הכנסת תאופיק חטיב.

האשם מחאמיד: אני קיים ברשימה?

מיכאל נודלמן: אתה קיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להתייחס לתוכנית הכלכלית בשתי נקודות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נקודה אחת היא, שחשבתי שחבר הכנסת אריאל אכן רוצה ביושר ציבורי ובהגינות להשלים את הקו שבו התחיל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מסכים אתך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי זאת אתמול: יכול להיות שמבחינת המציאות, חייבים לקצץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לקצץ היכן ובמה – זה תפקיד האוצר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאשר האוצר עושה זאת בדרך כל כך רעה והוא בוחר בדרך הקלה מבחינתו, לקצץ לשכבות החלשות ואת קצבאות הביטוח הלאומי, אם זה שאירים, אם זה נכים ואם זה ילדים, אז חובתנו ותפקידנו לומר לאוצר: לא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה צריך לקצץ בהון, שם יש כסף, אצל העשירים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו הרי זה מין מס שמוטל על השכבות החלשות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד כאן אנחנו מסכימים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כשאני שואל אותך: כשהקיצוץ הזה בכל זאת יורד והגזירה הזאת נופלת על התושבים, למה לא תהיה שוויוני, אתה אומר לי שצריך לתת יותר לכוחות הביטחון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה יודע מה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפילו בזה אני רוצה להסכים אתך, אבל אתה טועה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לך ותן להם בחוק מפורש לכוחות הביטחון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש הרבה חוקים שנותנים להם יותר באופן ישיר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם להתנחלויות נותנים יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: החוקים עוברים פה בכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל השאלה היא: כאשר זה קיצוץ, למה צריך לקצץ לחלשים, או לציבור מסוים לקצץ יותר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לא שהם רוצים לתת לכוחות הביטחון יותר ואנחנו פה מתנגדים.

האשם מחאמיד: למה לא למנכ"לים של בנקים, שמרוויחיחם 150,000 שקל בחודש?

האשם מחאמיד: למה באלה לא נוגעים?

אורי אריאל: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן, המסקנה ההגיונית, לפי קו המחשבה שאתה הבאת פה: צריך לקצץ באופן שווה, אם לא רוצים להיות גזעניים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לתת להם יותר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – אתה יודע מה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תן להם באופן ישיר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש חוקים שנותנים לסדיר, למילואים ולמשכנתה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש פה הרבה חוקים של העדפות, ועל זה לא מדברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל כאשר יש קיצוץ, אז למישהו מקצצים באופן שווה, ולערבים ולחרדים מקצצים יותר?

אורי אריאל: לכן זה לא גזעני.

אורי אריאל: תוריד את המלה "גזעני".

אורי אריאל: יכול להיות שזה – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אגיד לך למה זה עדיין גזעני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה מפני שהחרדים למדו כבר עד 1994, במשך שנות קיום המדינה, איך להתמודד עם זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם יודעים להמציא תעודה שהסבא שירת בצבא, שהאם היתה בפלמ"ח ושהאח שלו שמר באיזה מחנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פקיד הביטוח הלאומי מתייחס אליו בצורה שונה.

אורי אריאל: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל כשאני, הציבור הגדול – ודרך אגב, אני פטור משירות וזה לא שאנשים משתמטים, ואמרו זאת קודמי – הביטוח הלאומי מתייחס אלינו אחרת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני יכול להוכיח לביטוח הלאומי שבצורה כלשהי מגיע לי פטור?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה צריך ללכת בדרך הזאת?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי מלכתחילה אין שום קשר בין קצבת ילדים לבין תקציב המדינה, לבין קיצוצים או לבין גזירות כלכליות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם תלך בדרך הזאת, מחר יגידו גם שצריך לתת פחות לציבור הזה מבחינת לימודים, מבחינת בריאות ובכל מיני שירותים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, ברשותך, אומר רק כמה מלים בשפה הערבית לציבור השומעים שלנו.

מיכאל נודלמן: בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: הנושא, רבותי המאזינים, הוא הצעדים הכלכליים החדשים והתוכנית אשר הממשלה מכנה בשם "תוכנית הההבראה והצלת המצב הכלכלי המידרדר", שהוא תוצאת מדיניות העושק, שבה נוהגת ממשלת שרון מתחילת כהונתה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנו סמוכים ובטוחים, ולא ייתכן שבר-דעת יכחיש זאת, שמדיניות הדמים, המלחמה, הדיכוי והטרור של הממשלה היא זו שהביאה למפולת כלכלית חמורה, לא רק אצל העם הפלסטיני, כי אם גם בתוך הארץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לדעתנו, אם יש צורך בקיצוצים שונים ובפיצוי כלכלי בתקציבים, הרי שאלו צריכים להיות מהשכבות העשירות, מבעלי ההון, מהבורסה, מהעשירים, ולא על חשבון העניים, אשר חיים מקצבאות הביטוח הלאומי, נכים, ילדים או אחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם אין מנוס מלבצע קיצוץ, הרי שהממשלה זו הינה מראש ממשלה גזענית הנוקטת אפליה גזעית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לדעתה, הקיצוץ הזה צריך להיות בשני שלבים: קיצוץ מיוחד לכלל הילדים בשיעור 4%, וקיצוץ לאזרחים הערבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם לא אומרים זאת מפורשות, אבל אלו שאינם משרתים בצבא, ששיעורם 24%, דבר גלוי הוא שהם הערבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מאחורי המלים "לאלו שלא משרתים בצבא", מסתתרת כוונת הממשלה באופן מוסווה ולא גזעני, בשעה שכולנו יודעים שהכוונה בכך הינה לתינוקות ולילדים הערבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מודיע לכולם, שהממשלה העיוורת והעושקת במדיניותה סופרת עתה את ימיה האחרונים; אולי את השבועות והחודשים האחרונים, אבל ודאי הוא שימיה ספורים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המפולת בהתנהלות הממשלה כבר החלה בעבר, בהצבעה על תוכנית זו, שהכנסת דחתה אותה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם תוכנית זו תעבור בצעדיה החדשים, הרי שבשגרה תידרדר הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: סיעת ש"ס כבר פרשה, ואחריה תפרוש סיעת העבודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ממשלה זו לא תוכל להאריך ימים במדיניות כזו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

האשם מחאמיד: – – –

מיכאל נודלמן: נאום בערבית הוא מחוץ למכסה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שוכראן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

נסים זאב: רוב חברי הכנסת ערבים ומדברים בערבית.

נסים זאב: אני מרגיש בעצמי זר.

מיכאל נודלמן: בפעם הבאה זה יהיה במכסה – רק בתוך מכסה.

מיכאל נודלמן: אם מישהו רוצה לדבר בערבית – רק בתוך מכסה.

מיכאל נודלמן: שלוש דקות אפשר בעברית ובערבית.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה.

נסים זאב: מדברים רק בערבית.

אורי אריאל: חבר הכנסת מח'ול, אולי אתה יכול – – –

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש – – –

נסים זאב: חבר הכנסת מח'ול יודע – – –.

נסים זאב: יש פה רוב חברי בית ערבים.

מיכאל נודלמן: אני אמרתי: מי שרוצה לדבר גם בערבית, הוא צריך לדבר בתוך המכסה של שלוש דקות וזה הכול.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, אני מבקש.

מיכאל נודלמן: חברים.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת מח'ול, בבקשה.

עסאם מח'ול: חבר הכנסת יגאל ביבי, אתה מפריע לי.

עסאם מח'ול: אני מבקש ממך.

אורי אריאל: הוא גם דובר ערבית.

האשם מחאמיד: הוא אתנו.

יגאל ביבי: "תחכי ערבי".

מיכאל נודלמן: חברים, אתם מפריעים לחבר הכנסת מח'ול.

יגאל ביבי: זה לא בסדר.

יגאל ביבי: הוא לא מגן על הערבים.

נסים זאב: רק היושב-ראש לא הבין אותו.

יגאל ביבי: "אחכי ערבי".

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני חושב שאחת הבעיות הרציניות והכואבות ביותר – ואני רוצה להגיד זאת בעברית דווקא, חבר הכנסת ביבי, כדי שהציבור שלך ושלי ישמע ויבין מה נעשה מעל הבמה הזאת – –

יגאל ביבי: – – –

עסאם מח'ול: – – על-ידי כמה חברי כנסת שעומדים בצורה צבועה כאן ומדברים משהו שיישמע יפה לציבור החלשים, לשכבות החלשות, ויצביעו מחר בעד התוכנית האומללה והמסוכנת הזאת.

עסאם מח'ול: אני לא רוצה להתייחס כרגע לאותו נאום, לא של חבר הכנסת לנגנטל ולא של חבר הכנסת רמון, שבעצם מתח גדר מפרידה בין חבר הכנסת רמון של אתמול לחבר הכנסת רמון של מחר.

עסאם מח'ול: חבר הכנסת מסאלחה, אני אומר שחבר הכנסת רמון בחר למתוח גדר הפרדה בין חיים רמון של אתמול לחיים רמון של מחר, ובזה תם תפקידו בנאום החשוב שהוא נשא מעל במה זו.

קריאה: – – –

עסאם מח'ול: אני חושב שהתוכנית שאנחנו מדברים עליה היא הרבה יותר מסוכנת ממה שהיא נראית.

עסאם מח'ול: אני רוצה להגיד בצורה חד-משמעית, שהתוכנית הזאת מבטאת עמדה אידיאולוגית של פגיעה בחלקים מהציבור, בחלקים מוגדרים מהציבור הזה.

עסאם מח'ול: אני רוצה להיות ברור עוד יותר.

עסאם מח'ול: חבר הכנסת ביבי, אני רוצה להגיד שהתוכנית הזאת – – – אני רוצה לעמוד בזמן, אבל אני חושב שאי-אפשר להמשיך בהפרעה הזאת.

מיכאל נודלמן: חברים, תנו לו לדבר.

עסאם מח'ול: אני אומר שיש קשר בין זה ששרון חיסל את השלום לבין זה ששלום, השר, מנסה לחסל פוליטית על-ידי התוכנית הזאת את שרון ואת הממשלה שלו.

עסאם מח'ול: מה שקורה כאן הוא שוד כלפי הציבור, אבל גם שוד כלפי הכנסת, שאתמול החליטה החלטה חד-משמעית שהיא דוחה את התוכנית הזאת, ומנסים, בכל מיני תרגילים של סחטנות ושל שוחד, ואני לא יודע מה עוד, לפגוע ולשנות – להטות את הקו של ההחלטה הזאת.

עסאם מח'ול: חברי הכנסת, אני רוצה להפנות את דברי במיוחד לנציג ש"ס כאן ולמצביעי ש"ס.

עסאם מח'ול: אנחנו צריכים לשמור על זיכרון ארוך ולא קצר.

עסאם מח'ול: אני רוצה להזכיר לכם, שהתוכנית הזאת לא נולדה אתמול-שלשום, והיא לא חלק מהתגובה על מצב פוליטי או כלכלי בלבד, זאת גישה אידיאולוגית שנמצאת כיום בשלטון.

עסאם מח'ול: הגישה הזאת מצאה ביטוי אידיאולוגי באותו כינוס הרצלייה במרס 2001, כאשר יצא משם מה שנקרא מסמך הרצלייה הגזעני, שדיבר על המגמה – ואני אדבר כרגע רק על החלק הכלכלי שלו – לפגוע בשני ציבורים, בציבור החרדי ובציבור הערבי.

עסאם מח'ול: מאבק בילודה בקרב ערביי ישראל ומאבק נגד הציבור שנחשב בעיני אותם אידיאולוגים, בראשות עוזי ארד, מי שהיה מנכ"ל ראש הממשלה נתניהו – – –

אורי אריאל: עוזי ארד היה יועץ.

עסאם מח'ול: אז היה יועץ.

עסאם מח'ול: הוא ממשיך לייעץ.

עסאם מח'ול: וממשלה אחרי ממשלה ממשיכה ליפול באותה גישה גזענית כלפי הערבים ומתנשאת כלפי הציבור הספרדי, החלש, העני במדינת ישראל, שאתם מתיימרים לייצג.

עסאם מח'ול: וכאן הם אומרים בצורה מפורשת, חבר הכנסת נסים זאב – – –

מיכאל נודלמן: נא לסיים, הזמן עבר.

עסאם מח'ול: אני רק אצטט.

עסאם מח'ול: המסמך מצביע על הצורך לסגור את הפער בין האוכלוסיות, מה שדורש השקעות גדולות בחינוך, בבריאות וברווחה של האוכלוסייה החלשה.

עסאם מח'ול: מנגד, כדי לשמר את היתרון האיכותי ולהכין את התשתיות הדרושות לחברה טכנולוגית עתירת ידע – מדובר בחברה אשכנזית עתירת ידע – דרושות השקעות גדולות בשכלול מערכת החינוך של האוכלוסייה החזקה, וכן בשיפור התשתיות הלאומיות בתחומי התחבורה והתקשורת.

עסאם מח'ול: בגלל המגבלות בגובה המשאבים מציין המסמך: לא ניתן יהיה להשקיע בשני התחומים, בסגירת פערים ובקידום האיכות גם יחד, בעת ובעונה אחת.

עסאם מח'ול: יש אם כן לתת עדיפות לקידום האיכותי.

עסאם מח'ול: במלים פשוטות, העדפת קידומה של האוכלוסייה החזקה ממילא על פני סגירת הפערים בינה לבין האוכלוסייה החלשה.

עסאם מח'ול: מנגד ממליץ המסמך על השקעה אדירה בחינוך מדעי טכנולוגי.

עסאם מח'ול: יש כאן אמירה אידיאולוגית, שמכוונת את הממשלה הזאת בלי קשר לשום משבר כלכלי, אבל עוד יותר עם המשבר הכלכלי, כדי לפגוע בשני ציבורים, בציבור הערבי – מנקודת מוצא גזענית – ובציבור החרדי ובציבור הספרדי – מנקודת מוצא מתנשאת, שמייצגים אותה שר האוצר וראש הממשלה.

עסאם מח'ול: אני רוצה לסיים במלה אחת.

עסאם מח'ול: מדיניות גזענית, ברמה הכלכלית, ברמה של קצבאות ילדים, לעומת הממשלה שעושה זאת, שרון וסילבן שלום, לה-פן הוא צעצוע.

עסאם מח'ול: לכן צריך לקום לא רק בכנסת אלא גם ברחובות ולא לתת לתוכנית הנפשעת הזאת לעבור על גבנו.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת משה גפני – לא נוכח.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת תאופיק חטיב, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת האשם מחאמיד, אחריו – חבר הכנסת יגאל ביבי, ואחריו – חבר הכנסת מרדכי משעני.

תאופיק חטיב: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, שר האוצר עמד כאן והבטיח להעביר מחר את התוכנית.

תאופיק חטיב: שנית, הוא ביקש להצביע על שני חוקים שאנחנו מתדיינים עליהם היום.

תאופיק חטיב: רציתי להסב את תשומת לב היושב-ראש, המזכירות וגם חברי הכנסת, שבסדר-היום, בסעיף ט' מופיע רק החוק הראשון, 3115.

תאופיק חטיב: החוק השני, 3116, לא מופיע.

תאופיק חטיב: זאת אומרת, מה שעומד לדיון היום זה רק חוק אחד.

תאופיק חטיב: השני, שאנחנו אמורים להצביע עליו מחר, לא מופיע בסדר-היום.

מיכאל נודלמן: חוק זה לא עבר בוועדת הכנסת.

תאופיק חטיב: שר האוצר ביקש מעל הבמה להצביע על שני החוקים.

נסים זאב: זה באמת לא מופיע בסדר-היום, ועליך לדעת שאי-אפשר להצביע על זה.

מיכאל נודלמן: מחר ידברו על זה.

נסים זאב: אי-אפשר להצביע בלי דיון.

תאופיק חטיב: ברמה העקרונית, הממשלה הזאת מידרדרת מבחינה מוסרית.

תאופיק חטיב: אני לא מדבר כעת על התוכנית עצמה, לגופו של עניין, אלא לגופם של דברי שר האוצר.

תאופיק חטיב: בתחילת הקדנציה של הממשלה הזאת ניסו לאט לאט להוציא את חברי הכנסת הערבים מהקונסנסוס, כל נאום שלהם נגד הממשלה הופך להיות נאום נגד המדינה, למה?

תאופיק חטיב: כי זה משרת את הממשלה ואת האינטרס שלה.

תאופיק חטיב: ולאט לאט הצליחו להכניס ולהפנים את ההסתה הזאת כחלק מהמדיניות, כחלק מהמדיניות הסיסטמטית נגד הערבים.

תאופיק חטיב: מה קרה היום?

תאופיק חטיב: שר האוצר עלה מדרגה, מי שתומך בתוכנית שלו הוא בעד טובת המדינה; מי שנגד התוכנית המקולקלת שלו, ההרסנית והגזענית, הוא פשוט נגד המדינה.

תאופיק חטיב: לאן אני חותר?

תאופיק חטיב: בתקציב הבא, אולי בעוד חודשיים, שלושה חודשים, אני לא יודע מתי – אצל שר האוצר הזה אפשר להגיע במשך השנה לחמישה תקציבים – בעוד כמה חודשים הוא יגיע לכאן, וכאשר יראה שמצבו רעוע יותר, מי שיצביע נגד סילבן שלום אולי יהיה גם בוגד.

תאופיק חטיב: מה זאת אומרת, שמי שמצביע נגד התוכנית הוא חסר אחריות לאומית ונגד טובת המדינה?

תאופיק חטיב: מי אמר שזו טובת המדינה?

תאופיק חטיב: איזה מכון קבע שהתוכנית הזאת היא תוכנית לטובת המדינה?

תאופיק חטיב: אני מדבר אפילו ברמה שדיבר עליה שר האוצר, אני עדיין לא נכנס לגוף ההצעה, אמרתי, הצעה הרסנית וגזענית גם יחד.

תאופיק חטיב: הרמה שמדבר עליה שר האוצר – אני מדבר ברמה העקרונית בלבד – היא רמה מסוכנת ביותר.

תאופיק חטיב: התחילו בנושא של חברי הכנסת הערבים, היום מתקפה על ש"ס ועל אחרים, ואחר כך, כל מי שיתנגד לתוכנית שלו הוא נגד טובת המדינה; חוששני שבעוד חודשיים, אולי בעוד חצי שנה, מי שיתנגד לשר האוצר הוא יהיה בוגד.

תאופיק חטיב: לאט לאט הרף מתחיל לעלות, וזה המוטו של ממשלת שרון מאז תחילת הקדנציה.

תאופיק חטיב: לכן, הממשלה הזאת, על-פי דרכה המוסרית, הכלכלית, החברתית, הביטחונית, האין-מדינית, צריכה ללכת הביתה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת האשם מחאמיד.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת יגאל ביבי.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת עסאם מח'ול דיבר לפני רגע על הזיקה בין ערבים לספרדים.

האשם מחאמיד: במלים אחרות, מה שמאחד בינינו, שכולנו שחורים.

האשם מחאמיד: אבל מעניין מאוד, שהרב זאב, שהיום מוכן לשתוק ולשמוע – אבל לפני יום-יומיים, כאשר דיברנו על כך, וכך גם לפני שנה ובתקציבי המדינה השונים לאורך השנים, הם היו הראשונים שקפצו ולא רצו את הזיקה הזאת, שמא יבולע להם, משום שאנחנו מצרפים אותם לאותם אנשים דפוקים במדינה.

האשם מחאמיד: אני צודק?

מיכאל נודלמן: אתה לא צודק, כי לא כל הספרדים דתיים.

נסים זאב: אל תדפוק אותנו ואל תעשה מאתנו דפוקים.

מיכאל נודלמן: לא כל הספרדים דתיים.

מיכאל נודלמן: אל תגיד דברים כאלה.

האשם מחאמיד: אתם חשים בזה?

מיכאל נודלמן: על מה אתה מדבר?

האשם מחאמיד: מה הבעיה עכשיו?

מיכאל נודלמן: הבעיה היא שיש ספרדים לא דתיים.

האשם מחאמיד: מה זה שייך?

האשם מחאמיד: עכשיו אני שואל, מה זה שייך?

מיכאל נודלמן: אתה אומר: אנחנו שחורים.

מיכאל נודלמן: אתם לא שחורים.

האשם מחאמיד: כן, כל השחורים.

האשם מחאמיד: אדוני, אתה בלונדיני, אתה לבן.

מיכאל נודלמן: אני לא בלונדיני.

האשם מחאמיד: אתה לבן, בסדר?

האשם מחאמיד: אתה לא יכול להגיד שאני וזאב לבנים כמוך.

האשם מחאמיד: אי-אפשר.

נסים זאב: היושב-ראש רוצה להגיד שיש גם אשכנזים דפוקים, אז אל תשמיץ את הספרדים.

מיכאל נודלמן: יש גם אשכנזים דתיים שנפגעו.

תאופיק חטיב: שניהם דפוקים.

תאופיק חטיב: תגמור עם הסיפור הזה.

האשם מחאמיד: גמרנו עם הסיפור הזה.

מיכאל נודלמן: לא צריך לעשות השוואות כאלה.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, מה שקושר אותנו ביחד זה שאנחנו שחורים, תרצה או לא תרצה.

מיכאל נודלמן: אתה רוצה להיות כזה, בבקשה.

האשם מחאמיד: הכושים דפוקים גם בארצות-הברית.

נסים זאב: זו תוכנית חירום כלכלית?

האשם מחאמיד: ולכן אני בא לומר, שהממשלה הזאת היא ממשלה כושלת, היא ממשלה גזענית.

האשם מחאמיד: היום שמתי לב שאנשים פה זעקו למה אנחנו אומרים שהיא גזענית.

האשם מחאמיד: זו הממשלה הגזענית ביותר שהיתה אי-פעם, אחרת איך אפשר להסביר שהיא ביטלה חוקים שבאו להיטיב עם ילדים?

האשם מחאמיד: היא ביטלה חוקים.

האשם מחאמיד: כאשר ממשלה מבטלת חוקים, אדוני, היא בעצם מסרסת את הכנסת.

האשם מחאמיד: זו ממשלה של רודנים שמסרסים את הפרלמנט, את הכנסת, ומבטלים את החוקים.

האשם מחאמיד: אומרים שמיטיבים או מתגמלים את החיילים בזה שנותנים יותר לילדיהם, יותר מאשר לילדים שלנו, שלא שירתנו בצה"ל.

האשם מחאמיד: זה עונש, זו הענשת הילדים.

האשם מחאמיד: אמרתי גם אתמול: אם האשם מחאמיד לא משרת בצה"ל ולא רוצה לשרת בצה"ל, תענישו אותו.

האשם מחאמיד: למה להעניש את התינוקות?

האשם מחאמיד: זה כפי שאומרים, אדוני היושב-ראש:

האשם מחאמיד: אבות אכלו בוסר ושיני בנים תקהינה.

האשם מחאמיד: אני אכלתי בוסר, תענישו אותי, למה את התינוקות?

האשם מחאמיד: באיזה מדינה בעולם זה קיים?

האשם מחאמיד: זה לא קיים בשום מקום בעולם.

האשם מחאמיד: יתירה מזאת, מתגמלים גם מתנחלים.

האשם מחאמיד: מתנחלים שבסופו של דבר, אדוני היושב-ראש, אולי גם פה לא תסכים אתי, ייעקרו.

האשם מחאמיד: אותן התנחלויות ייעקרו כמו שעקרו את ימית, כי אין להם מה לעשות שם.

האשם מחאמיד: אומרים שאין כסף, אבל יש מכרזים לבניית התנחלויות חדשות בשטחים הכבושים.

מיכאל נודלמן: ולכן?

האשם מחאמיד: ולכן, אדוני, אני לא יודע מה לעשות, ולכן אני מתפלא על אנשים שהולכים להצביע בעד התוכנית, בעד הגזירות הכלכליות האלה.

האשם מחאמיד: אתמול, אדוני, עשיתי חישוב.

האשם מחאמיד: כמה סגני שרים יש פה?

האשם מחאמיד: דיברתי על אותה חאפלה של חיילים שעלתה חצי מיליון שקל, ועשיתי חישוב שבסכום הזה אפשר לתת ל-17 מורים לשנה אפשרות לחיות בכבוד, אבל עכשיו הולכים לפטר 1,500 מורים.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, תאמין לי, לטובתך, לטובתי, לטובת כולנו, זו ממשלה שצריך לסלק כמה שיותר מהר.

האשם מחאמיד: ואתם בש"ס, אל תחזרו אליהם.

האשם מחאמיד: מדברים בחדשות שאתם מתחננים לדבר עם שרון והוא לא רוצה לדבר אתכם.

האשם מחאמיד: אל תתחננו אליהם.

האשם מחאמיד: לפחות כך אומרים, שהוא מסרב לדבר אתכם.

האשם מחאמיד: אתם תסרבו לדבר אתו.

נסים זאב: אולי תפסיק להגיד לנו מה לעשות?

האשם מחאמיד: אז אני אמשיך להגיד עוד דבר.

האשם מחאמיד: אני מקווה, אדוני היושב-ראש, שאנשי ש"ס – –

נסים זאב: יש לך המפלגה שלך.

האשם מחאמיד: – – יתעשתו ויתחילו להבין, שסוף-סוף, בממשלה הזאת, במדיניות הזאת, אסור להם לתמוך.

האשם מחאמיד: קצת כבוד עצמי.

האשם מחאמיד: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת יגאל ביבי, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו – חברי הכנסת מרדכי משעני וטלב אלסאנע.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני רוצה שחברי הכנסת יפסיקו להטיף לנו מוסר.

נסים זאב: אנחנו לא זקוקים להטפה מוסרית.

נסים זאב: כל מפלגה והאידיאולוגיות שלה.

האשם מחאמיד: אתם עושים – – –

מיכאל נודלמן: זו כנסת.

מיכאל נודלמן: חברי הכנסת, אני מבקש שיהיה סדר.

יגאל ביבי: רבותי חברי הכנסת, כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, נראה לי שהקיצוץ המוצע לנו הוא קטן מדי.

יגאל ביבי: תקציב המדינה הוא 271 מיליארד שקלים.

יגאל ביבי: זה תקציב גדול מאוד.

יגאל ביבי: הממשלה היא צרכנית גדולה של התקציב.

יגאל ביבי: לדעת סיעת המפד"ל, היה צריך לקצץ לפחות 20 מיליארד, וחלקים גדולים מהכסף הזה יש להשקיע בתעסוקה ובצמיחה.

יגאל ביבי: חבל שהממשלה, האשם מחאמיד, לא עשתה את הפעולות האלה.

יגאל ביבי: המפד"ל תתמוך בתקציב המוצע, גם אם הוא תרופה קטנה למשבר הכלכלי הקשה.

יגאל ביבי: כחדשים בממשלה, אנחנו נדרוש שתהיה רוויזיה נוספת, ולא יזיק שבעוד חודשיים-שלושה חודשים יהיה תקציב נוסף, אמיתי, ריאלי, שכל השפויים בעם הזה ישבו עליו ויתכננו.

יגאל ביבי: הופתעתי אתמול מדברי שר האוצר, שאמר נגד הדמגוגים, שיש רק 35,000 אנשים שמקבלים שכר גבוה מ-30,000 שקל.

יגאל ביבי: אני קראתי בעיתון, שבבנק ישראל יש 140 איש שמקבלים יותר מ-40,000 שקל בחודש.

יגאל ביבי: לא מקובל עלי.

יגאל ביבי: אי-אפשר לשכנע את העם, שהספרנית, כפי שפורסם בעיתון, בבנק ישראל מקבלת 44,000 שקל, יותר מראש הממשלה.

יגאל ביבי: לא נכנס לאזרחים לראש שספרנית בבנק ישראל תקבל יותר מהנשיא, תקבל יותר מראש הממשלה.

יגאל ביבי: לכן אני אומר לשר האוצר, שאם רוצים לסחוף את העם הזה, אם רוצים לשכנע את הכנסת, חייבים בדברים הקטנים האלה כביכול – ואני טוען שאלה לא דברים קטנים – לעשות שינוי.

יגאל ביבי: לפי חישוב פשוט, 10,000 בכירים שיורידו מהם 10,000 שקלים, זה 100 מיליון שקלים בחודש.

יגאל ביבי: זה בלבד מיליארד שקלים.

יגאל ביבי: זה בלבד יותר מהקיצוץ בקצבאות הילדים.

יגאל ביבי: אני מרגיש שמתחילה להיות קצת אחריות.

יגאל ביבי: העם שלנו, כשהוא נמצא בצרות הוא מתאחד, הוא מבין, הוא מתחיל להתרומם מעל השגרה היומיומית.

יגאל ביבי: לכן הממשלה צריכה לקחת את העסק לידיים.

יגאל ביבי: כמו שאמר חברי חבר הכנסת טל, הנושא של הפנסיה התקציבית, שהוא גיבנת אדירה, צריך לקבל טיפול.

יגאל ביבי: אני רוצה לומר כמה מלים על קצבאות הילדים.

יגאל ביבי: בנושא הקצבאות, ואני ידיד של הרבה חברים מש"ס, ש"ס צריכה להבין, ש-62 מיליארד שקלים של תקציבי העברה זה הרבה כסף.

יגאל ביבי: זה המון כסף.

יגאל ביבי: המדינה לא יכולה לאורך זמן לחלק כספים בכמויות אדירות כאלה.

יגאל ביבי: אז מה עושה משפחה חכמה?

יגאל ביבי: מה עושה מדינה חכמה?

יגאל ביבי: היא לוקחת את התקציב האדיר הזה ומחלקת אותו נכון.

יגאל ביבי: זה מה שהמפד"ל אומרת.

יגאל ביבי: אנחנו לא רוצים לקצץ למשפחות עניות, אנחנו רוצים לחלק אחרת את התקציב.

יגאל ביבי: אנחנו רוצים לחלק אותו בצורה שוויונית, אנחנו רוצים לחלק אותו נכון, אנחנו רוצים לחלק אותו חכם.

יגאל ביבי: לכן, המפד"ל תתמוך בתקציב.

דוד טל: תודה רבה.

דוד טל: חבר הכנסת טלב אלסאנע, במסגרת הזמן הקבועה, האם שתי דקות יספיקו לאדוני?

דוד טל: אני אוסיף לך עוד דקה אחת, אבל אני מבקש ששלוש דקות יהיו באמת שלוש דקות.

דוד טל: הרשימה ארוכה, חבר הכנסת טלב אלסאנע.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, שר האוצר צריך לשאול את עצמו שתי שאלות.

טלב אלסאנע: שאלה ראשונה: מדוע מתחוללת הקטסטרופה הכלכלית ומה גרם להתפרצות שלה?

טלב אלסאנע: לא מספיק להטיח את האשמה בערפאת, זאת אחריותו, אבל בוודאי יש גורם חשוב מאוד שמשפיע על הקטסטרופה – המשך השליטה על עם אחר, שיש לה עלות כספית אדירה.

דוד טל: אני רק רוצה לומר שנעלתי את הרשימה, כך שלא יוכלו להיתוסף עליה עוד דוברים.

טלב אלסאנע: נוסף על המחיר הכבד האחר שנגרם על-ידי המשך השליטה, יש לה גם מחיר כלכלי, ולכן לדעתי צריך לסיים את השליטה על עם אחר ולסיים את הכיבוש.

טלב אלסאנע: זו תהיה תרומה לא רק ביטחונית ולא רק מדינית, אלא גם תרומה כלכלית, כי אנחנו רואים את השלכות הכיבוש על תחום התיירות ועל כל התחומים האחרים.

יגאל ביבי: חבר הכנסת אלסאנע, באיזו מדינה פלסטינית יסכימו לתת 200 דולר לכל ילד במסגרת קצבאות ילדים?

טלב אלסאנע: השאלה השנייה ששר האוצר צריך לשאול את עצמו: איך יכול להיות שהוא הצליח לאחד את כולם, את ש"ס מצד אחד ואת מרצ מצד שני ואת המפלגות הערביות מצד שלישי וגם את מפלגת שינוי?

דוד טל: ואת יהדות התורה.

טלב אלסאנע: בוודאי כולם מאוחדים, כיוון שכולם תומכים בדבר הנכון.

טלב אלסאנע: אסור שאת כל המחיר של המהפכה הכלכלית כביכול ישלמו האנשים החלשים.

טלב אלסאנע: כשאנחנו מקבלים את הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לגבי מספר המשפחות שחיות מתחת לקו העוני ומספר הילדים שחיים מתחת לקו העוני, כולם משמיעים קול זעקה, אבל לאחר מכן, כשרוצים לתת פתרון, הם ראשוני הנפגעים.

טלב אלסאנע: לדעתי, זו לא חוכמה להיות חזקים על חלשים.

טלב אלסאנע: זו לא חוכמה לפגוע בחסרי ישע, בילדים, במובטלים או במקבלי הבטחת הכנסה.

טלב אלסאנע: מהם לא תבוא הישועה.

טלב אלסאנע: פגיעה בהם תגרום אך ורק לפגיעה קשה במדינת ישראל כמדינת רווחה, ויכולה לגרום לפגיעה יותר קשה בשכבת הביניים, שנושאת בכל הנטל הכלכלי.

טלב אלסאנע: כבוד היושב-ראש, אני רוצה לציין, שיש ממד חמור מאוד ומסוכן מאוד בתוכנית הכלכלית, שממנה ניתן לשמוע וגם להריח את הנימה הגזענית.

טלב אלסאנע: כולנו מכירים את המצב הסוציו-אקונומי של האוכלוסייה הערבית.

טלב אלסאנע: ראש הממשלה עמד על הדוכן הזה ואמר:

טלב אלסאנע: אני הולך לפתוח דף חדש עם הציבור הערבי.

טלב אלסאנע: ואיזה דף חדש הוא פתח?

טלב אלסאנע: הוא בא עם הגזירות המטומטמות, הקשות והחמורות האלה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לסיים ולומר משפט אחרון.

טלב אלסאנע: ראש הממשלה עושה שרירים.

טלב אלסאנע: הוא ינסה להעביר את התוכנית שלו מחר ב-11:00, אבל מכתב הפיטורים ייכנס לתוקף אך ורק בערב.

טלב אלסאנע: אחרי שהוא יעביר את התוכנית הכלכלית שלו, הוא יפנה לאנשי ש"ס.

טלב אלסאנע: אנשי ש"ס יגידו: הנה, אנחנו עשינו את שלנו, אפילו ויתרנו על הכיסא שלנו כדי לשמור על השכבות החלשות, וראש הממשלה יגיד: אני לא התכוונתי, העברתי תוכנית, ושניהם יחזרו להתחבק ולשמור על הכיסאות שלהם, אבל השכבות החלשות ימשיכו לסבול.

דוד טל: ובנימה אופטימית זאת אנחנו נסיים.

טלב אלסאנע: ולכן אנחנו נהיה נגד התוכנית.

טלב אלסאנע: אנחנו גם לא נחזור לראש הממשלה בין הקריאה השנייה לקריאה השלישית – – –

דוד טל: – – – וגם לא תחזרו לקואליציה.

דוד טל: אני מודה לך מאוד.

דוד טל: חבר הכנסת מיקי איתן, בבקשה.

דוד טל: יש לך שלוש דקות.

נואף מסאלחה: סגן היושב-ראש היה נדיב – – –

דוד טל: אני לא נדיב בכלל, אני מש"ס.

טלב אלסאנע: קודם, כשדיברתי נגד הממשלה, היתה נדיבות בזמן.

טלב אלסאנע: חבר הכנסת איתן, יש לי עצה עבורך: אם אתה רוצה שהוא ייתן לך תוספת זמן, אל תדבר נגד ש"ס.

מיכאל איתן: הבנתי את הרמז.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הבעיה של הכלכלה שלנו היום היא, שאנחנו נמצאים במצב שהמשק מתכווץ, כתוצאה מתופעות עולמיות וכתוצאה מהמשברים שהגיעו בעקבות המלחמה שבמסגרתה ישראל צריכה להיאבק נגד מלחמת הטרור שיזמה הרשות הפלסטינית.

מיכאל איתן: הרשות הפלסטינית יוזמת פיגועי התאבדות, ותמורת ההתאבדות הזאת מבטיחה גן-עדן בגלגול הבא של אותו מחבל מתאבד.

מיכאל איתן: נראה לי שהפלסטינים גם מתאבדים כלכלית, ומבטיחים להמונים הרעבים ללחם, שאולי יזכו להיות בגן-עדן בגלגול הבא.

מיכאל איתן: הנזק הכלכלי שהם גורמים לעצמם, וכתוצאה מכך גם לנו, מחייב אותנו לא לוותר להם בשום פנים ואופן ולהשיב מלחמה שערה.

מיכאל איתן: המלחמה קשורה גם לצעדים הכלכליים שאנחנו צריכים לגזור על עצמנו.

מיכאל איתן: זו תקופה קשה, ולכן צריך להדק את החגורה.

מיכאל איתן: צריך מנהיגות כלכלית שתדע לבוא גם לבית הזה ולומר לו: כאשר המשק מתכווץ, צריך לכווץ גם את ההוצאות של הממשלה וגם את ההוצאות של מגזרים כאלה ואחרים, וזה בלתי אפשרי שהבית הזה יהיה מנותק מהצרכים של הכלכלה.

מיכאל איתן: כמו שצריך אחדות לאומית בחזית החיצונית, במלחמה המדינית ובמלחמה הביטחונית, צריך גם אחדות לאומית במאבק הכלכלי.

מיכאל איתן: לכן אני חשבתי, שסביב התוכנית הכלכלית היה עדיף שלא ננצל את החשבונות שיש לנו זה עם זה.

מיכאל איתן: אני מקבל היום המון המון פניות מהמון אנשים, שפונים אלי ואומרים לי: צריך לפעול ולוודא שש"ס תישאר בחוץ, צריך לפעול ולוודא שאלה יהיו בפנים ואלה יהיו בחוץ.

מיכאל איתן: אני אומר שצריך לפעול ולוודא דבר אחד – שהכלכלה שלנו תהיה בריאה, ולא לעשות את החשבונות הפוליטיים על חשבון הכלכלה – –

דוד טל: חבר הכנסת איתן, אני מוסיף לך דקה אחת.

מיכאל איתן: – – לא של אלה שרוצים להגיע לראשות הממשלה ולא של אלה שלא רוצים שמישהו אחר יגיע לראשות הממשלה.

מיכאל איתן: אנחנו כולנו בסירה אחת, והחשבונות האלה שרוצים לעשות יביאו לכך שהחורים שקודחים בסירה הזאת לא יהוו יתרון לאף אחד, אלא חיסרון לכולנו.

מיכאל איתן: בחצי הדקה שנשארה לי אני רוצה לומר, שהתקיימה ישיבה של סיעת הליכוד ביום ראשון.

מיכאל איתן: שם שאלו מה צריך לעשות, ואני אמרתי לראש הממשלה: קח מנהיגות, תבוא לכנסת ותאמר, שבימים הקשים האלה אתה רואה בהצבעה על היערכות הממשלה נוכח המצב הכלכלי הצבעת אמון.

מיכאל איתן: לצערי הרב, ראש הממשלה לא קיבל את עצתי.

דוד טל: וחבל.

מיכאל איתן: אני בטוח, שלו היה ראש הממשלה מציע את ההצעה והיה מציג אותה כהצעת אמון, ההצעה היתה עוברת כבר במכה הראשונה.

דוד טל: נכון.

מיכאל איתן: הוא היה מגלה מנהיגות, וגם היה שומר על אחדות השורות בתוך הקואליציה שלו.

מיכאל איתן: אני רוצה לסיים ולומר, שאני בהחלט מקווה שראש הממשלה ושר האוצר ימשיכו לקדם בהתמדה את התוכנית שהציגו, גם בקריאה השנייה והשלישית.

מיכאל איתן: צריך אולי לתקן תיקונים מינוריים, קטנים, אבל בשום פנים ואופן אסור להם להיכנע ללחצים.

מיכאל איתן: תודה.

דוד טל: תודה לחבר הכנסת איתן.

דוד טל: חברת הכנסת נחמה רונן, חבר הכנסת מיכאל קליינר וחבר הכנסת ויצמן שירי – לא נמצאים.

דוד טל: חבר הכנסת נסים זאב – בבקשה, אדוני.

דוד טל: אחריו – חברי הכנסת נואף מסאלחה, עמיר פרץ, ויקטור בריילובסקי, איוב קרא, אברהם פורז, יורי שטרן, וחוסניה ג'בארה תחתום את הרשימה.

נסים זאב: חבר הכנסת נואף מסאלחה, אני אדבר אחריך.

חוסניה ג'בארה: גם אני מוכנה לדבר לפניך, חבר הכנסת זאב.

דוד טל: חבר הכנסת נואף מסאלחה, בבקשה.

נואף מסאלחה: אני מודה לך, אדוני.

נואף מסאלחה: אני מאמין שאני אעמוד בזמן.

נואף מסאלחה: דיברת על זה.

נואף מסאלחה: התוכנית הזאת, כידוע, היא לא תוכנית.

נואף מסאלחה: זה קיצוצים.

נואף מסאלחה: אני הצבעתי נגד התוכנית, וגם מחר אצביע נגדה.

דוד טל: בניגוד לסיעת העבודה?

נואף מסאלחה: כן, בניגוד לסיעת העבודה, בגלל כמה דברים.

נואף מסאלחה: הרי החינוך נפגע, הרווחה נפגעה – לא רק משרד העבודה והרווחה – הבריאות, כל דבר.

דוד טל: גם בריאות זה רווחה.

נואף מסאלחה: אין תשתיות.

דוד טל: אין בשורה.

נואף מסאלחה: אני שמעתי אותך ואני מצדיק אותך.

נואף מסאלחה: אין צמיחה, אין בשורה לצמיחה.

נואף מסאלחה: שמעתי גם על קרנות הפנסיה, איך נתנו להם, שהם בדפיציט של 200 מיליארד ואולי יותר.

נואף מסאלחה: לך כיושב-ראש ועדת העבודה והרווחה יש ודאי נתונים כמעט יומיומיים.

נואף מסאלחה: אבל יותר מזה, קצבאות הביטוח הלאומי.

נואף מסאלחה: אדוני היושב-ראש, זה איחד את ש"ס וחברי כנסת רבים כאן.

נואף מסאלחה: עובדה שאתמול קיבלנו רוב.

נואף מסאלחה: מחר כנראה לא נקבל רוב, כי כל חברי מסיעת העבודה התחייבו לבוא ולהצביע.

נואף מסאלחה: ואז הם רוצים להוכיח – אני לא עושה כאן

נואף מסאלחה: סכסוך – כולם רוצים להוכיח כאילו בלי ש"ס.

נואף מסאלחה: אני לא בא להגן על ש"ס, והיא לא צריכה את הגנתי.

נואף מסאלחה: אני בא להגיד, שבמדינת ישראל אוי ואבוי לנו אם נגיד למשפחות ברוכות הילדים: תעצרו את הילודה.

נואף מסאלחה: מי שרוצה להחליט על כך, שיחליט.

נואף מסאלחה: החלטתי יחד עם אלוהים על חמישה ילדים, יש לי חמישה ילדים.

נואף מסאלחה: לאבי היו עשרה ילדים.

דוד טל: אללה יח'ליכ.

נואף מסאלחה: תודה רבה, אדוני, גם את הילדים האחרים, שלך ושל כל עם ישראל.

נואף מסאלחה: אדוני היושב-ראש, אני רק מזכיר.

נואף מסאלחה: קיצצו 12% מהקצבאות של כולם לפני חודשיים-שלושה חודשים.

נואף מסאלחה: עכשיו אומרים: אנו מקצצים 20% מהקצבאות של אלה שלא שירתו בצבא.

נואף מסאלחה: אני אמרתי את זה ואני אומר לך, הבעיה היא לא אישית.

נואף מסאלחה: אבי היה שוטר ובזכות האבא השוטר כל הילדים והנכדים מסודרים.

דוד טל: גם הנינים.

נואף מסאלחה: גם הבן שלי שוטר.

נואף מסאלחה: אני לא מדבר אישית.

נואף מסאלחה: אני מדבר על אותם יהודים וערבים שרבים מהם חיים מתחת לקו העוני ויש להם ילדים, חלק בגלל אמונה דתית.

נואף מסאלחה: דרך אגב, באסלאם וביהדות נשים ממשיכות ללדת עד שביולוגית הן מפסיקות.

נואף מסאלחה: לכן, אדוני היושב-ראש, זה כאילו שליש.

נואף מסאלחה: זאת אומרת, 20% ועוד 12% זה שליש.

נואף מסאלחה: כל הנקודות חשובות, אבל זו היתה הנקודה החשובה ביותר, ואני מקווה שמחר, אף שעכשיו אני פסימיסט, נוכל לסכל את החוק הזה.

דוד טל: אני מודה לך מאוד, אדוני.

דוד טל: חן-חן.

דוד טל: חברי הכנסת עמיר פרץ, ויקטור בריילובסקי, איוב קרא, אברהם פורז, יורי שטרן – אינם באולם.

דוד טל: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, בבקשה.

דוד טל: אחריה – אחרון הדוברים, חבר הכנסת נסים זאב.

דוד טל: בבקשה, גברתי, שלוש דקות.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני ממש מתפלאה, חבר הכנסת מסאלחה וחברים אחרים, על הדיון החשוב הזה – תוכנית כלכלית.

חוסניה ג'בארה: אתמול נפל דבר גדול בישראל, כגודל הקואליציה, והיום אנחנו מתדיינים על התוכנית הזאת, ואני לא רואה מולי לא רק את שר האוצר, אפילו שר אחד בממשלה הגדולה הזאת – – –

דוד טל: אפילו לא סגן שר.

חוסניה ג'בארה: אפילו לא סגן שר האוצר, לא סגן שר בכלל, כאילו אנחנו מדברים ומדברים ומדברים אל עצמנו.

דוד טל: אם תבקשי ממני לנעול את הישיבה, אני אחשוב על זה.

חוסניה ג'בארה: אני לא רוצה לפגוע בחבר הכנסת נסים זאב, שנתן לי את זכות הדיבור לפניו.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, במה התוכנית הזאת לא פגעה?

חוסניה ג'בארה: – בתחבורה, בתשתיות, ברווחה, בחינוך, בבריאות, בתעסוקה, בקשישים.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להזמין אותך ב-28 בכל חודש לבנק, לא משנה איזה בנק, בנק שנמצא ביישוב שבו סובלים אנשים ממצוקה קשה, שמחכים לקצבת הילדים בשביל הלחם שלהם.

חוסניה ג'בארה: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, כמה ילדים נושרים מבית-הספר היסודי וגם ינשרו בעתיד?

חוסניה ג'בארה: וזאת מפני שההורים לא מצליחים לממן ספרי לימוד לילדים שלהם.

חוסניה ג'בארה: הם מחכים לסוף החודש כדי לקבל את קצבת הילדים.

חוסניה ג'בארה: במגזר הערבי יש בסך הכול שני חגים רשמיים, וההורים מחכים לקבל את קצבאות הילדים בשביל לרכוש לילדיהם בגדים ואוכל.

חוסניה ג'בארה: בסופו של דבר תבוא ממשלת ישראל ויבוא שר האוצר, שבכלל לא מרגיש את זה, ויגיד: אני רוצה לקצץ בקצבאות של האנשים האלה.

חוסניה ג'בארה: במה הוא יקצץ?

חוסניה ג'בארה: יסתכל למעלה ויקצץ.

חוסניה ג'בארה: לא יסתכל מתחת לרגליים, אדוני היושב-ראש, ולא מדובר רק בערבים, מדובר בשכבות החלשות אצל הערבים והיהודים.

חוסניה ג'בארה: לכן, אדוני היושב-ראש, אני קוראת לחברי הכנסת שבנפשם וברוחם לא משוכנעים בהצבעתם על התוכנית הגרועה הזאת, שלא יפחדו וימשיכו להתנגד לה.

חוסניה ג'בארה: תודה רבה.

דוד טל: תודה רבה.

דוד טל: חבר הכנסת נסים זאב אמור לחתום את הישיבה, אלא אם כן, לפנים משורת הדין – – –

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני הייתי למעלה ורצתי – – –

דוד טל: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה, שלוש דקות.

דוד טל: הרשימה תמה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק תוכנית החירום הכלכלית המוצעת על-ידי הממשלה אינה משיגה את יעדיה, ובוודאי במצב הנוכחי היא לא תביא לשום צמיחה.

נסים זאב: האירועים הביטחוניים המתמשכים וההאטה בכלכלה העולמית אינם עילה לפגוע יותר בשכבות החלשות.

נסים זאב: למעלה ממיליון אזרחים חיים במדינה הזאת מתחת לקו העוני.

נסים זאב: למעלה מחצי מיליון ילדים רעבים, 300,000 מובטלים, ועכשיו רוצים לפגוע יותר באותה אוכלוסייה.

נסים זאב: עד היום החוק היה מאפשר למי שעבד 160 או 180 ימי עבודה לקבל דמי אבטלה, והיום רוצים להגדיל את מספר ימי העבודה של אותו זכאי ל-360.

נסים זאב: המשמעות היא, שכמעט רבע מהמובטלים, שהם מובטלים על כורחם, בגלל מחסור בעבודה, כמעט רבע ממספר ראשי בתי-אב מובטלים לא יזכו גם לדמי אבטלה.

נסים זאב: אני חושב שזו פגיעה קשה ביותר.

נסים זאב: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות מאוד חשובות בהצעת החוק, שאני חושב שחברים פה לא העלו אותן, אדוני היושב-ראש.

נסים זאב: יש סעיף שאומר שרוצים להכיר ב"שירות מזכה" – הורה שהוא, שבן-זוגו, או שבן או בת שלו או של בן-זוגו, שירתו בשירות מזכה במשך תקופה של 18 חודשים לפחות – בגבר, או 12 חודשים לפחות – באשה.

נסים זאב: אני רוצה להביא לתשומת לבך, אדוני היושב-ראש, שיש קיצור שירות ויש שלב-בי"תניקים, ועד לפני כמה שנים הכירו בהם כיוצאי צבא.

נסים זאב: למשל, הוויכוח בנושא ועדת-טל.

נסים זאב: אם יאפשרו את השירות המקוצר לבני הישיבות, המשמעות היא, שאברכי ישיבות שלמדו תורה ואחר כך ישרתו שירות מקוצר וימשיכו לשרת במילואים כל ימי חייהם, הם לא יהיו זכאים.

נסים זאב: זה דבר שלא היה בעבר, ואני חושב שצריך לתת את הדעת על כך.

דוד טל: תודה רבה.

דוד טל: אני מודה לאדוני, חבר הכנסת נסים זאב, חבר הכנסת החרוץ, שבדרך כלל הוא אחרון היושבים פה ואחרון הדוברים.

דוד טל: חבר הכנסת עמיר פרץ, ובזה אנחנו סוגרים את הישיבה.

דוד טל: בבקשה, אדוני.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת; אני מאוד מודה לך, אדוני היושב-ראש, שאישרת לי לומר את דברי.

עמיר פרץ: אני יודע שאין היום הצבעה ולכן חברי הכנסת אינם.

עמיר פרץ: אני לא חושב שיש בכלל איזו דרך שחבר כנסת שהצביע אתמול על אותה תוכנית בדיוק והתנגד לה, יבוא מחר בהצבעה ויאמר: הנה, השתנתה התוכנית.

עמיר פרץ: מה השתנה?

עמיר פרץ: כל ראשי המשק ממשיכים להתנגד לתוכנית הזאת.

עמיר פרץ: נגיד בנק ישראל מתנגד לתוכנית הזאת.

עמיר פרץ: המעסיקים מתנגדים לתוכנית הזאת.

עמיר פרץ: ההסתדרות, כמו שאומר שר האוצר, הוא עמד פה ואמר: תראו מה קרה במדינת ישראל?

עמיר פרץ: המעסיקים וההסתדרות נגד התוכנית.

עמיר פרץ: זה אומר שמשהו מוזר.

עמיר פרץ: אדוני שר האוצר, אם אתה הצלחת לאחד את ההסתדרות והמעסיקים להיות חזית אחת נגד התוכנית, אז אולי תבדוק את עצמך, אולי באמת התוכנית שאתה מציג היא תוכנית ללא בשורה, ללא עתיד וללא תקווה.

עמיר פרץ: מה אנחנו אומרים?

עמיר פרץ: צמצום ההוצאות בשל ירידה בהכנסות – נכון מאוד.

עמיר פרץ: לבוא ולהטיל גזירות שונות ומשונות – בסדר.

עמיר פרץ: השאלה היא מה המחיר החברתי, השאלה השנייה היא האם יש אלטרנטיבות, והשאלה החשובה מכול היא מה מטרת התוכנית.

עמיר פרץ: אם בצדו של אוסף הגזירות היתה לנו גם תוכנית להקמת מקומות תעסוקה חדשים, מאבק במוקדי אבטלה, צמצום פערים, יצירת הזדמנויות לכל אזרח במדינה הזאת – דיינו.

עמיר פרץ: היינו אומרים: אכן ראוי שהחלשים במדינה הזאת יכופפו את צווארם עוד ועוד ועוד בתנאי שמדינת ישראל תיוושע.

עמיר פרץ: אבל מי ייוושע, אדוני שר האוצר, מהתוכנית הזאת?

עמיר פרץ: הרי בעוד שלושה-ארבעה חודשים, מה שאתה עושה היום יביא להורדה נוספת של הפעילות במשק.

עמיר פרץ: אם, חלילה, המיתון יימשך ויעמיק, ובנוסף תפרוץ לה האינפלציה, השילוב הזה יגרום לכך שבעוד שלושה-ארבעה חודשים יבוא שר האוצר מחדש ויגיד: חברים יקרים, מה שקיצצנו לא מספיק, והפעם, חברי סילבן – תרשה לי לקרוא לך ככה – אתה תשבור שיא.

עמיר פרץ: אם היית מעביר את התקציב בינואר ובמאי השתנו לך העובדות – דיינו.

עמיר פרץ: אבל גם דחית, גם הגעת לחודש מרס, וכבר במאי, חודשיים אחר כך, השתבשה לך כל התוכנית, השתנו כל הכללים.

עמיר פרץ: תפסיקו להאשים את המלחמה.

עמיר פרץ: המלחמה עלתה מיליארד, 2 מיליארדים, 3 מיליארדים.

עמיר פרץ: איך נזקקת להיקף תוכנית של 13 מיליארד?

עמיר פרץ: אני חושב שהכנסת אמרה את דברה אתמול.

עמיר פרץ: אתמול הכנסת עשתה מהלך שאומר, שאין אפשרות שהממשלה תהיה מעל הכנסת, גם אם יצליחו לעשות הסכמים ועסקאות.

עמיר פרץ: הזעקה שנשמעה אתמול בכנסת נגד הגזירות שפוגעות בשכבות החלשות, בשכבות הביניים, הזעקה שנשמעה מפי המובטלים שאומרים שאין להם שום תקווה ושום סיכוי, היא זעקה שלא תישכח גם אם תצליחו להשיג מחר רוב בכנסת.

דוד טל: תודה רבה, רבותי.

דוד טל: הנה כי כן, הדיון בהצעת חוק תוכנית החירום הכלכלית תם ולא נשלם, משום שהנושא הזה יועלה כנראה מחר להצבעה, ומחר כאמור ניפגש כאן, ביום י"א בסיוון התשס"ב, בשעה 11:00.

דוד טל: ישיבת הכנסת נעולה.