ישיבת מליאה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 297, 2002-04-29 00:00

אברהם בורג: חברי הכנסת וחברותיה, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת היום, יום שני, י"ז באייר התשס"ב, 29 בחודש אפריל, שנת 2002.

אברהם בורג: חברי הכנסת, בתחילת פגרת האביב הלך לעולמו, שבע ימים ושנים, חבר הכנסת לשעבר סאלח חסן חניפס, זיכרונו לברכה.

אברהם בורג: חבר הכנסת חניפס נטמן בעיר שבה נולד וחי כל ימיו, שפרעם.

אברהם בורג: חברי הכנסת, אבקש מכם לכבד את זכרו בקימה.

אברהם בורג: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרו של המנוח.

אברהם בורג: )

אברהם בורג: נא לשבת.

אברהם בורג: חברי הכנסת, משפחת חניפס, לעדה הדרוזית אבד בן גאה ונאמן, דמות אצילה ושורשית, אוהב שלום, רודף שלום, משכין שלום בין בני אדם כל ימי חייו.

אברהם בורג: השיח' סאלח חניפס, שיח' סאלח, נמנה עם מניחי היסוד לברית החיים בין העדות שלנו, ברית שנשזרה בין הדרוזים ליהודים בארץ, ומלאכתה עוד לא נשלמה.

אברהם בורג: ברית חיים זו היא צוואתו לנו, היא היהלום שבכתר פעילותו הציבורית הברוכה, רבת השנים.

אברהם בורג: בצעירותו, לפני שנים רבות, דגל בקשרים חיוביים בין יהודים לדרוזים, וטווה אותם קשרים אמיצים הנמשכים עד עצם היום הזה.

אברהם בורג: תמיד נזכור לו את מאמציו לצרף את בני העדה לשורות ההגנה במלחמת העצמאות, את השותפות האמיצה נוכח המקטרגים, נוכח המבקרים, נוכח התוהים במחנה עצמו ובקרב תושבי ישראל דאז.

אברהם בורג: הוא לא ירא, הוא לא חת, הוא עמד על שלו ועשה נכון למען עמו ועדתו.

אברהם בורג: סאלח חניפס ראה במדינת ישראל את מדינתו ותמך בשירות חובה בצה"ל כמנוף וכגורם שיביא להרמוניה ולשילוב של הדרוזים במערכות המדינה.

אברהם בורג: הוא כיהן כחבר הכנסת השנייה והשלישית מטעם סיעת קידמה ועבודה, שהיתה מקורבת למפא"י דאז.

אברהם בורג: חבר הכנסת חניפס ייצג באמונה, באומץ, בתנופה, את האינטרסים ואת האמונות שלו, ללא חת וללא משוא פנים וללא יראה.

אברהם בורג: הוא היה מסור לקהילתו והקדיש שנים רבות להנחלת ערכי המורשת הדרוזית.

אברהם בורג: הוא ייזכר בקרבנו כאחד מאדריכלי הברית בין הדרוזים ליהודים וכאוהב אדם.

אברהם בורג: ילדיו, משפחתו, אוהביו, מעריציו אשר הכירוהו, יודעים כי היה אדם מלא הפכים המשלימים זה את זה.

אברהם בורג: אמיץ ורך, נוקב ומחפש שלום, משכין שלום אבל לא מוותר על האמת הפנימית שלו.

אברהם בורג: חסרים לנו כל כך אנשים כמוהו.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ארשה לעצמי נימה אישית.

אברהם בורג: בשנותיו האחרונות, קשרתי קשרים אישיים אמיצים גם עם השיח' סאלח וגם עם בני משפחתו; קשרים שהניבו הרבה אהבה, הרבה הערכה, הרבה הערצה לאיש הזקן והחכם הזה.

אברהם בורג: התפעמתי מרגשי האהבה, הכבוד, החום והתודה שבהם חיבקו בני המשפחה, בני העדה וכל מוקיריו את האיש שבאנו היום להספידו, ואני שותף לתחושותיהם אלה.

אברהם בורג: יהי זכרו של השיח' סאלח ברוך.

אברהם בורג: דברים לזכרו של השיח' סאלח מפי חבר הכנסת סאלח טריף, בבקשה.

אברהם בורג: לידיעתכם, חברי הכנסת, חבר הכנסת סאלח טריף נקרא על שמו של השיח' סאלח, זיכרונו לברכה.

סאלח טריף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, בני משפחת חניפס היקרים, קרובים וידידים, רבותי, שיח' סאלח חניפס, זכרו לברכה, שנפטר לפני כחודש בגיל 92, היה אחד ממנהיגיה הבולטים של העדה הדרוזית ואישיות ציבורית ידועה, בכירה ואהודה בקרב הציבור הערבי בישראל כולה.

סאלח טריף: עוד לפני קום המדינה היה השיח' חניפס דמות מרכזית בהידוק ובהעמקת הקשר האמיץ בין בני העדה לציבור היהודי במדינה, והוא נבחר להיות חבר הכנסת הדרוזי הראשון בכנסת ישראל הראשונה הנבחרת וכיהן בה שמונה שנים, שבהן ליווה באופן פעיל את ימיה הראשונים של המדינה.

סאלח טריף: אלה היו שנים גדושות בפעילות ציבורית ענפה לטובת אוכלוסיית המיעוטים בישראל, שתפקדה אז בתנאים כלכליים וחברתיים קשים מנשוא תחת משטר צבאי.

סאלח טריף: כחבר הכנסת הוא זכה לתמיכה רבה ובתוך כך רכש לו אוהדים רבים ואוהבים בעדה ומחוצה לה.

סאלח טריף: השיח' סאלח חניפס השכיל לשרת בנאמנות ובמסירות את האוכלוסייה הזאת בעתות קשות ולחזק בכך את היסודות לדו-קיום, לסובלנות ולהבנה בין שני העמים במדינה.

סאלח טריף: גם בעירו שפרעם, עיר גלילית שאוכלוסייתה מעורבת – נוצרים, מוסלמים ודרוזים, תרם האיש היקר הזה רבות ליחסים ההרמוניים בין כולם, הרבה בזכות דרכו ובזכות מנהיגותו.

סאלח טריף: עד יומו האחרון הקדיש השיח' חניפס את חייו לעשיית שלום ופיוס בכל יישובי האוכלוסייה הערבית בצפון.

סאלח טריף: כל חייו פעל ביושר, בהגינות, בצדק וללא ליאות, כדי להשכין שלום בין הבריות.

סאלח טריף: פסיקותיו והחלטותיו ההגונות והנחרצות התקבלו ברוב המקרים ללא עוררין על-ידי הצדדים.

סאלח טריף: השיח' היה בן למשפחת חניפס המכובדת והענפה משפרעם.

סאלח טריף: אני הכרתי אותו מקרוב, ויצא לי לשוחח עמו רבות, להתוודע לתבונתו הרבה ולעמוד מקרוב על חוכמת החיים שלו.

סאלח טריף: הוא התבלט בצניעותו, בפשטותו, בסבלנותו הרבה ובנועם הליכותיו.

סאלח טריף: אכן, איש צדיק וישר היה.

סאלח טריף: הוא היה מנהיג גדול, אהוב ונערץ.

סאלח טריף: לי באופן אישי, כפי שציין היושב-ראש, היו הכבוד והעונג להיקרא על שמו, כביטוי לידידותו המופלאה עם אבי המנוח, זכרו לברכה.

סאלח טריף: אני תקווה, כי אנחנו, ידידיו ומוקיריו, בניו ובני משפחתו, נשכיל להמשיך בדרכו הציבורית, דרך של מסירות, הגינות, יושר וצדק.

סאלח טריף: יהי זכרו ברוך.

אברהם בורג: תודה רבה, חבר הכנסת טריף.

אברהם בורג: ראש הממשלה ביקשני להודיע, על-פי סעיף 36(א) לחוק-יסוד: הממשלה, כי – שר החוץ שב ארצה ביום י"ד בניסן התשס"ב, 27 במרס 2002; שר המשפטים שב ארצה ביום ח' בניסן התשס"ב, 21 במרס 2002; השר עוזי לנדאו מילא את מקום שרת החינוך בעת היעדרה מהארץ, מיום כ"ה בניסן התשס"ב, 7 באפריל 2002, ועד יום כ"ח בניסן התשס"ב, 10 באפריל 2002; השר רענן כהן מילא את מקום השר דני נוה בעת היעדרו מהארץ, מיום כ"ו בניסן התשס"ב, 8 באפריל 2002, ועד יום כ"ח בניסן התשס"ב, 10 באפריל 2002; השר שלום שמחון מילא את מקום שר התחבורה בעת היעדרו מהארץ, מיום כ"ה בניסן התשס"ב, 7 באפריל 2002, ועד יום כ"ט בניסן התשס"ב, 11 באפריל 2002; השר דני נוה שב ארצה ביום כ"ח בניסן התשס"ב, 10 באפריל 2002; שרת החינוך שבה ארצה ביום כ"ח בניסן התשס"ב, 10 באפריל 2002; שר התחבורה שב ארצה ביום כ"ט בניסן התשס"ב, 11 באפריל 2002; השר ראובן ריבלין מילא את מקום שר הבינוי והשיכון בעת היעדרו מהארץ, מיום ג' באייר התשס"ב, 15 באפריל 2002, ועד יום ה' באייר התשס"ב, 17 באפריל 2002; שר הבינוי והשיכון שב ארצה ביום ה' באייר התשס"ב, 17 באפריל 2002; השר לביטחון פנים שב ארצה ביום י' באייר התשס"ב, 21 באפריל 2002; השר ראובן ריבלין מילא את מקומו של השר לביטחון הפנים בעת היעדרו מהארץ, מיום ו' באייר התשס"ב, 18 באפריל 2002, ועד יום ט' באייר התשס"ב, 21 באפריל 2002; ראש הממשלה מילא את מקום שר החוץ בעת היעדרו מהארץ, מיום ו' באייר התשס"ב, 18 באפריל 2002, ועד יום ז' באייר התשס"ב, 19 באפריל 2002; השר רוני מילוא מילא את מקומו של השר דן מרידור בעת היעדרו מהארץ, מיום י' באייר התשס"ב, 22 באפריל 2002, ועד יום י"ג באייר התשס"ב, 25 באפריל 2002; שר החוץ שב ארצה ביום י"ב באייר התשס"ב, 24 באפריל 2002; השר יצחק לוי ימלא את מקומו של שר המשפטים בעת היעדרו מהארץ, מיום י"ג באייר התשס"ב, 25 באפריל 2002, ועד יום י"ז באייר התשס"ב, 29 באפריל 2002; השרה ציפי לבני שבה ארצה ביום י"ג באייר התשס"ב, 25 באפריל 2002; השר דן מרידור שב ארצה ביום י"ג באייר התשס"ב,

אברהם בורג: 25 באפריל 2002; השר דן מרידור ימלא את מקום השר לשיתוף פעולה אזורי בעת היעדרו מהארץ, מיום י"ד באייר התשס"ב, 26 באפריל 2002, ועד יום י"ט באייר התשס"ב, 1 במאי 2002.

אברהם בורג: הודעה למזכיר הכנסת.

א' האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

א' האן: הצעת חוק משק הדלק (קידום התחרות) (תיקון – שיקום נכי צה"ל), התשס"ב–2002, מאת חבר הכנסת נחום לנגנטל; הצעת חוק-יסוד: חופש העיסוק (תיקון – הארכת תוקף הוראת שעה), מאת חבר הכנסת משה גפני.

א' האן: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק איסור הלבנת הון (תיקון), התשס"ב–2002, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 66), התשס"ב–2002, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

א' האן: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק המסים (פטור ממס על הכנסה של חברת החשמל, של רשות שדות התעופה ושל רשות הנמלים והרכבות, המיועדת להפקדה בקופת גמל מרכזית לקצבה) (הוראת שעה), התשס"ב–2002; הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 39) (עילות למשפט חוזר), התשס"ב–2002.

א' האן: לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת:

א' האן: הצעת חוק הגבלת בעלויות צולבות בתקשורת, התשס"ב–2002, של חברי הכנסת תמר גוז'נסקי, מוחמד ברכה ועסאם מח'ול; הצעת חוק מניעת מונופולים וקרטלים בתקשורת, התשס"ב–2002, של חבר הכנסת יובל שטייניץ וקבוצת חברי הכנסת.

א' האן: לקריאה ראשונה, מטעם הוועדה המיוחדת לעניין תיקוני חקיקה בתחום התקשורת: הצעת חוק ההסדרים בתחום התקשורת (טלוויזיה ורדיו) (תיקוני חקיקה), התשס"ב–2002, של חבר הכנסת אברהם פורז.

א' האן: דוח מבקר המדינה השנתי מס' 52ב' לשנת 2001 ולחשבונות שנת הכספים 2000; הערות ראש הממשלה לדוח מס' 52ב' של מבקר המדינה.

א' האן: הודעת שר התשתיות הלאומיות בעקבות סיכום הדיון בכנסת בנושא: החלטת הממשלה על הקמת יישובים בחולות חלוצה בנגב; הודעת שרת החינוך בעקבות סיכום הדיון בכנסת בנושא: ציון יום המאבק הבין-לאומי באלימות נגד נשים; הודעת שרת החינוך בעקבות מסקנות ועדת החינוך והתרבות בנושא: שביתת הסגל האקדמי.

א' האן: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: המצב המדיני-הביטחוני והחברתי-הכלכלי;

אברהם בורג: נעבור לנושא הבא בסדר-היום: הצעות סיעות מרצ ושינוי להביע אי-אמון בראש הממשלה – מרצ בשל המצב המדיני-הביטחוני והחברתי-הכלכלי; שינוי בשל המצב הכלכלי-החברתי.

אברהם בורג: ינמק את האי-אמון מטעם מרצ חבר הכנסת מוסי רז – יעלה ויבוא; אחריו – חבר הכנסת טומי לפיד.

אברהם בורג: ישיב השר דני נוה.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: נא לשבת, יושב-ראש האופוזיציה.

אברהם בורג: חבר הכנסת פינס, אם לא תפנה את מקומך ליושב-ראש האופוזיציה, עוד יחשדו בך.

מוסי רז: צריכים לפרוש עם יותר מעשרה חברי כנסת בשביל זה.

אברהם בורג: זו כמות או איכות?

מוסי רז: רק כמות.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברות וחברי הכנסת, הממשלה המנופחת והשמנה ביותר בתולדות מדינת ישראל נכשלה.

מוסי רז: בשעה שאנחנו מביעים פה אי-אמון בממשלה, מיליוני ישראלים מבוהלים ומפוחדים מתוכניותיה של הממשלה, או יותר נכון מפוחדים מחוסר תוכניותיה וחוסר מדיניותה של הממשלה, רצים אל הבורסה ואל הדולר, הפילו את הבורסה, העלו את הדולר, וכך הכריזו במין משאל-עם אי-אמון בממשלה הזאת.

מוסי רז: יותר מרבע מיליון מובטלים הם ההוכחה לכישלון המוחלט של הממשלה.

מוסי רז: זו ממשלה שלא רק שאינה ראויה לאמון, היא גם ממשלה לא אמינה.

מוסי רז: רק לפני חודשיים עמד פה שר האוצר והבטיח לנו הבטחות על צמיחה.

מוסי רז: הצמיחה שהבטיח לנו שר האוצר היא כל כך גדולה, שרק למחרת הוא אמר לנו: מחר תקראו בעיתונים נתונים חדשים שלא שמעתם עליהם.

מוסי רז: אבל לא היה דבר ולא חצי דבר.

מוסי רז: אין פלא שהוא לא מעז להראות פה את הפרצוף שלו אחרי שהוא הונה אותנו בצורה כל כך גסה.

מוסי רז: אמרנו לו שהתחזיות שלו על 4% צמיחה הן תחזיות של הבל שאין בהן שום היגיון, כל הכלכלנים אמרו את זה, אבל הוא התעקש להאמין.

מוסי רז: אין פלא שהוא האמין, הרי הוא האמין שאריק שרון יביא שלום וביטחון בתוך שבוע, או מקסימום חודש, אז בוודאי שתהיה צמיחה.

מוסי רז: אבל אין שלום ואין ביטחון, וגם סיכויי השלום התרחקו.

מוסי רז: יותר ויותר קורבנות בשני הצדדים משלמים בחייהם על המדיניות הכושלת של הממשלה הזאת, יותר ויותר פעולות טרור, ובשני הצדדים אנשים נפגעים, יוצאים לפעולות נקם, נפתחה חזית צפונית חדשה, אמברגו נשק של חלק ממדינות אירופה.

מוסי רז: נכון, לא את כל זה יכול היה לחזות שר האוצר.

מוסי רז: גם אנחנו, שהערכנו שהממשלה הזאת תיכשל כישלון גדול, לא העלינו על דעתנו, שהכישלון יהיה כל כך חרוץ וכל כך מהיר, כל כך עקוב מדם וכל כך יקר בכסף.

מוסי רז: גם אנחנו לא העלינו זאת על דעתנו.

מוסי רז: רק לפני חודשיים בא לכאן שר האוצר הלא-אמין ובתחזיות שלו על צמיחה של 4% הודיע שעכשיו יש כסף לחלק.

מוסי רז: הוא הביא כאן לדוגמה את דוח-רבינוביץ וחילק 700 מיליון שקל לכרישי הנדל"ן ולעשירי הארץ, ובכך פטר ממס את הנדל"ן, הענף היחיד בארץ שהיה עליו מס על ההון, בעוד כולם מדברים על כך שצריך להטיל מס על ההון ופחות מס על העובדים, פחות מס על אנשים שקשה להם, שמשרתים במילואים, שמשלמים את המסים ומתקשים לגמור את החודש.

מוסי רז: באו לכאן ופטרו ממס בסכום של 700 מיליון שקל.

מוסי רז: כל זה היה לפני פחות מחודשיים.

מוסי רז: באותו שבוע באו לכאן ופטרו ממס בכמעט מיליארד שקל ונתנו הנחות למתנחלים וגם ביישובים אחרים.

מוסי רז: אמרנו לשר האוצר שאין כסף.

מוסי רז: הצלחנו להכניס איזו הסתייגות שהפטור הזה לא יחול על חברי כנסת ועל שרים בממשלה.

מוסי רז: היום באים ומקצצים ב-50%, עושים גזירה שווה בין ההתנחלויות לבין הנגב והגליל, כאילו הדברים דומים, כאילו יש דמיון בין הדברים.

מוסי רז: הרי היתה שעת כושר בלתי רגילה אפילו מהימין.

מוסי רז: אני קראתי, שאפילו חברי, חבר הכנסת צבי הנדל, אמר שההטבות לאלקנה ולמעלה-אדומים הן בלתי מוצדקות ומוגזמות.

מוסי רז: הרי היתה על זה הסכמה בקרב כל הציבור, בכל חלקי הבית הזה.

מוסי רז: אז באים ופוגעים בקריית-שמונה ובבאר-שבע בשם הקיצוץ הקטן הזה באלקנה.

מוסי רז: איפה ההיגיון?

מוסי רז: אני לא אומר שאין דמיון בין הנגב והגליל לבין יהודה ושומרון.

מוסי רז: יש דמיון, ההתיישבות בגליל ובנגב היא הציונות, וההתיישבות ביהודה ושומרון היא המשגה הגדול ביותר של הציונות בכל תולדותיה.

מוסי רז: זה הדמיון היחיד שיש בין הדברים הללו.

מוסי רז: גם לא שמעתי שביטלו את התקציבים שמגיעים ביהודה ובשומרון לעד פי-שלושה מאשר בגליל ובנגב.

מוסי רז: רק לפני חודשיים האריכו בבית הזה את הזיכוי ממס למשכירי דירות, עוד הפעם הטבות לבעלי ההון.

מוסי רז: כל זה היה בסדר.

מוסי רז: רק לפני חודשיים עמד פה שר האוצר והבטיח לנו שאנחנו פשוט לא קוראים טוב את הנתונים.

מוסי רז: עוד שבוע תתחיל הצמיחה, עוד שבועיים תיגמר האבטלה, ממש במלים האלה.

מוסי רז: הוא עמד פה ואמר את הדברים הללו.

מוסי רז: תוכנית כלכלית רצינית של ממשלה צריכה להביא בחשבון ארבעה דברים.

מוסי רז: קודם כול היא צריכה להביא בחשבון, שנקלענו למצב הביש הזה בגלל המצוקה הביטחונית והמדינית שאליה הובילה אותנו הממשלה הזאת, וכל עוד לא נצא מהמצוקה הזאת אין לנו סיכוי גם בתחום הכלכלי.

צבי הנדל: ברצינות?

מוסי רז: היא חייבת לכלול הבנה, שבלי פנייה אל העולם ובקשה שיעזור לנו לפתור את הבעיות עם שכנינו פה, לא נגיע לדבר.

מוסי רז: היא חייבת לכלול שלושה מרכיבים אחרים: 1.

מוסי רז: הטלת נטל על ההון; 2.

מוסי רז: השתתפות של הציבור החרדי בנטל – ציבור שהיום אינו משתתף בנטל; 3.

מוסי רז: טיפול בנטל עצמו, שהוא ההתנחלויות המהוות נטל על ביטחון המדינה.

מוסי רז: בנושא ההון, אני שואל אתכם, איך ייתכן שכאשר שר האוצר רוצה להחליט בנושא מסוים וכאשר הממשלה רוצה להחליט, אפשר להחליט מהיום למחר, או באים לכנסת ומחליטים.

מוסי רז: מס על סיגריות מטילים ביום, דברים אחרים עושים בצורה מהירה, ואילו להטיל מס על ההון, על הבורסה – לשם זה צריך ועדה.

מוסי רז: למה?

מוסי רז: כיוון שכל חברי הכנסת בלי יוצא מן הכלל תומכים בכך, בגלל זה צריך ועדה?

מוסי רז: או כיוון שכבר היתה ועדה, צריך עוד ועדה?

מוסי רז: או אולי כיוון שהממשלה הזאת מנסה להגן על קומץ בעלי הון, וזה מעניין אותה יותר מאשר לעזור לציבור שנושא בנטל הכלכלי, לציבור שחזר עכשיו מצווי-8, לציבור שמתקשה לגמור את החודש.

מוסי רז: למה צריך ועדה?

מוסי רז: הרי כבר היתה ועדה, היא קבעה בדיוק איך לעשות את זה.

מוסי רז: אם היו אומרים שצריך ועדה כדי לשקול כיצד לקצץ את הקצבאות, הייתי אומר שאולי לכך צריך ועדה.

מוסי רז: את זה לא בדקו.

מוסי רז: למה צריך ועדה, כדי לבדוק את נושא המס על הבורסה?

מוסי רז: יש לכך רק תשובה אחת: שר האוצר הוא כנראה חבר הכנסת היחיד שמתנגד להטלת מס על הבורסה.

מוסי רז: הוא גם אמר זאת בלי בושה, כאשר היה הדיון בדוח ועדת בן-בסט.

מוסי רז: לכן מקימים ועדה, וכך מתחמקים מהתשובה.

מוסי רז: תוכנית כלכלית רצינית חייבת לכלול השתתפות של הציבור החרדי בנטל.

מוסי רז: היא חייבת לכלול את ביטול חוק הלפרט, את ביטול משרד הדתות, את ביטול המועצות הדתיות.

מוסי רז: אני מפנה אתכם לנתונים הפשוט מזעזעים, של ההשוואה בין התנאים של אברך לבין התנאים של סטודנט: איך ייתכן שאברך מקבל הבטחת הכנסה, בזמן שסטודנט צריך לעבוד לפרנסתו ולשלם לאוניברסיטה?

מוסי רז: עיני אינה צרה במי שלומד תורה.

מוסי רז: אני בעד זה שילמדו.

מוסי רז: מצדי, שיהיה גם על חשבון המדינה.

מוסי רז: אם סטודנטים ילמדו על חשבון המדינה, שילמדו גם הם על חשבון המדינה.

מוסי רז: למה האפליה הזאת?

מוסי רז: זה מעודד צמיחה?

מוסי רז: לא, זה מעודד שנאה בציבור, זה מעודד מיתון, זה מעודד אנשים לא ללכת לעבודה, זה מעודד אנשים לא להתקדם.

מוסי רז: למה אברך צריך לקבל הנחה בארנונה, שסטודנט לא מקבל או מקבל בצורה שונה?

מוסי רז: למה הוא מקבל הנחה במס בריאות, שסטודנט לא מקבל?

מוסי רז: למה בחינוך העצמאי וב"מעיין החינוך התורני" יש 40% יותר שעות שבועיות מאשר בחינוך הממלכתי?

מוסי רז: מה יש, הילדים שלכם טובים יותר מהילדים שלנו?

מוסי רז: למה?

מוסי רז: עד מתי?

מוסי רז: תוכנית כלכלית רצינית חייבת לטפל גם בנטל עצמו.

מוסי רז: ההתנחלויות הן נטל על ביטחון המדינה.

מוסי רז: הן הובילו אותנו למלחמה הזאת.

צבי הנדל: מי הביא את המלחמה?

צבי הנדל: בגלל מי נרצחו אנשים?

מוסי רז: הן מדרדרות את כלכלתנו.

מוסי רז: אני רוצה להפנות אתכם לדוח של "מרכז אדוה", שהוא דוגמה אחת.

מוסי רז: בשנות ה-90 היה ממוצע ההשקעה של המדינה בהתנחלות בשטחים לנפש כמעט 4,000 ש"ח – 3,769 ש"ח.

מוסי רז: לעומת זאת, בעיר פיתוח, לא עיר כמו תל-אביב, שבה משקיעים פחות ובצדק, בעיר פיתוח – קצת יותר מ-2,000 ש"ח.

מוסי רז: 2,300 ש"ח.

מוסי רז: זאת אומרת, כפליים למתנחל.

צבי הנדל: שקר, שקר.

מוסי רז: סלילת כבישים: בעשור האחרון – 17 מ"ר של כביש לכל מתנחל, בעוד שבתוך הארץ רק 5 מ"ר.

מוסי רז: כמעט פי-ארבעה.

מוסי רז: זה משרת צמיחה?

צבי הנדל: שקר.

אברהם בורג: צבי הנדל, תעלה ותפריך את האמיתות האלה.

אורי אריאל: – – –

מוסי רז: תקשיב: בבית-אל, מעבר ל"קו הירוק", ההשקעה בחינוך – הרי הילדים של כולנו אמורים להיות שווים – 2,928 שקלים חדשים לתלמיד.

אורי אריאל: – – –

אברהם בורג: אורי אריאל, קראת קריאת ביניים אחת, מספיק.

מוסי רז: במיתר שבנגב – 251 שקלים לתלמיד, אפילו לא עשירית.

אורי אריאל: לא מספיק שהוא תומך בטרור – – –

אברהם בורג: אורי אריאל, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

מוסי רז: באלקנה, אחד היישובים העשירים בארץ, ההשקעה לתלמיד היא 2,783 ש"ח.

מוסי רז: תקשיב טוב, חבר הכנסת זאב, באלעד – שם לא גרים בוחרים של מרצ – 360 ש"ח לתלמיד.

מוסי רז: עשירית; תקשיב היטב, הרב רביץ.

מוסי רז: בקרני-שומרון – 2,596 ש"ח לתלמיד, בבוקעאתא – 400 ש"ח.

מוסי רז: שם בכלל גרים דרוזים.

מוסי רז: לדרוזים צריך לשלם?

מוסי רז: מה פתאום שהממשלה תשלם לדרוזים.

מוסי רז: הגיע הזמן, שגם המתנחלים, שמהווים נטל, יפסיקו להוות נטל.

מוסי רז: אני רוצה שפעם אחת יבואו לכאן ויאמרו לנו, למה 15% מתקציב המדינה לסלילת כבישים מושקעים מעבר ל"קו הירוק", למה 30% מתקציב הדתות של המדינה מושקעים מעבר ל"קו הירוק".

צבי הנדל: כי אתה הבאת את המלחמה.

צבי הנדל: בגללכם.

אברהם בורג: חבר הכנסת הנדל, מספיק.

צבי הנדל: – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת הנדל, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

מוסי רז: תוכנית הממשלה היא רעה, ושר האוצר יחזור לכאן עוד מעט עם קיצוצים נוספים, מפני שהיא מדרבנת את המיתון והיא מגדילה את הפערים החברתיים, ובכך היא גם מחלישה את הביטחון.

צבי הנדל: הכול בגללכם.

צבי הנדל: המלחמה בגללכם.

אברהם בורג: חבר הכנסת הנדל, אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.

מוסי רז: הטלת מע"מ מגדילה את הפערים, זה מס על הצריכה, ולכן זה יגדיל את המיתון.

מוסי רז: קיצוץ הקצבאות ישלח מאות אלפים אל מתחת לקו העוני.

מוסי רז: הקיצוץ הפחדני האחיד בתקציב, איזה מין קיצוץ זה?

מוסי רז: יש לקצץ בישיבות, אין לקצץ בחינוך.

מוסי רז: יש לקצץ בהתנחלויות, אין לקצץ בבריאות.

מוסי רז: צריך קיצוץ סלקטיבי.

מוסי רז: ומלה אחרונה למפלגת העבודה: היו אמיצים.

מוסי רז: הבטחתם אתמול, שאם לא יבטלו את ההטבות למתנחלים ואם לא יבטלו את חוק הלפרט, תצביעו נגד הממשלה ונגד התוכנית.

מוסי רז: הנה ההזדמנות.

אברהם בורג: אני אדבר אתם.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת יוסף לפיד, בבקשה.

קריאה: וזה יעזור לך.

אברהם בורג: באותה מידה שזה יעזור למוסי.

יוסף (טומי) לפיד: אדוני היושב-ראש, אני שמח שאתה מכבד אותי בנוכחותך.

יוסף (טומי) לפיד: רבותי, לקראת נאום של הצעת אי-אמון, אדם צריך לבדוק את מדיניות הממשלה ולתקוף אותה.

יוסף (טומי) לפיד: זה התפקיד של האופוזיציה.

יוסף (טומי) לפיד: ואני מתקשה מאוד לתקוף את מדיניות הממשלה, כי אני לא מוצא בשום מקום מדיניות של הממשלה.

אברהם בורג: אבל אתה יכול לתקוף את מרצ.

יוסף (טומי) לפיד: לממשלה הזאת אין מדיניות, אז מה אתקוף?

יוסף (טומי) לפיד: אני רוצה לדעת, איזו מדיניות יש לשר האוצר, שכל שלושה חודשים בא עם תקציב חדש, שאין שום קשר בינו לבין התקציב הקודם.

יוסף (טומי) לפיד: אני שואל את עצמי, איך אני יכול לתקוף את מדיניות הביטחון והשלום של ראש הממשלה, כאשר אין במדינת ישראל אדם אחד שיש לו מושג מה היא מדיניותו של ראש הממשלה.

רן כהן: אולי הוא יגיד איזו מדיניות יש לו.

יוסף (טומי) לפיד: אין שר בממשלת ישראל שתשאלו אותו מה מדיניות הממשלה והוא יוכל להשיב לכם בכנות, אלא אם כן יאמר ביושר: תשאל את שרון.

צבי הנדל: שישאל את פרס.

יוסף (טומי) לפיד: וזה מקשה מאוד את עבודת האופוזיציה, כאשר היא צריכה להילחם בצללים של מדיניות ולא במדיניות של ממש.

יוסף (טומי) לפיד: אני מתבונן בתקציב האומלל הזה שהממשלה מביאה לנו, ואני אומר: איפה יש כאן מדיניות כלכלית?

יוסף (טומי) לפיד: לאן זה צריך להוביל?

יוסף (טומי) לפיד: איזה תוצאות זה צריך להצמיח?

יוסף (טומי) לפיד: מה ינבע מהתקציב הזה?

יוסף (טומי) לפיד: דבר אחד בטוח, יעלו מסים.

יוסף (טומי) לפיד: זו תשובתו של כל שר אוצר גרוע על מצוקה כלכלית.

יוסף (טומי) לפיד: לא קיצוצים של ממש, לא הסבה של תקציבים, לא קיצוץ מ-29 משרדי ממשלה או שרי ממשלת הענק הזאת, ממשלת הפילים.

יוסף (טומי) לפיד: זו ממשלה שהיא פיל, זו ממשלה מנופחת כמו בלון, זו ממשלה שלשריה אין מושג מה תפקידם.

יוסף (טומי) לפיד: זו ממשלה כל כך גדולה, שאי-אפשר להושיב אותה מסביב לשני שולחנות בכנסת.

יוסף (טומי) לפיד: זו ממשלה שאין לה מושג מה המדיניות הכלכלית של שר האוצר, שבא עם תקציבו.

יוסף (טומי) לפיד: דבר ראשון, אני עומד להגיש בימים הקרובים הצעת חוק בשם שינוי, אשר קובעת שאדם בישראל לא ישלם יותר מ-50% מס בסך הכול.

יוסף (טומי) לפיד: אתם יכולים לעשות קומבינציות וקומבינות של מסים, אנחנו נציע הצעת חוק שאומרת, כי סך כל המסים שאדם ישלם לא יעלו על מחצית הכנסתו, כי זה מתחיל להיות גזל, גנבה וגנבת הדעת, עושק ושוד של האזרח.

יוסף (טומי) לפיד: אתם תסתדרו עם מחצית ההכנסה של המסכן הזה.

אמנון רובינשטיין: גם שר האוצר בעצמו אמר זאת.

יוסף (טומי) לפיד: רבותי, על השחיתות, על ההעזה שיש לשר האוצר לבוא בתביעות אל כל מיני ציבורים בישראל – רק לציבורים שעובדים, הוא אף פעם לא בא לציבורים שלא עובדים.

יוסף (טומי) לפיד: בכל מדינה מתוקנת בעולם, המדינה משלמת לאלה שלא יכולים לעבוד; רק במדינת ישראל, המדינה משלמת לאלה שלא רוצים לעבוד.

יוסף (טומי) לפיד: אלה שיכולים לעבוד משלמים למדינה כדי שהיא תשלם לאלה שלא רוצים לעבוד.

יוסף (טומי) לפיד: רק שחיתות מוסרית יכולה להביא ממשלה לבוא אלינו עכשיו ולומר: חוק הלפרט, שנותן לילד החמישי בדיוק את מה שמקבלים ארבעת הילדים הראשונים.

יוסף (טומי) לפיד: שם אין מצוקה, שם אין צורך בקיצוץ.

יוסף (טומי) לפיד: להיפך, אנחנו נקצץ מהילד השני והשלישי, כי ילד שני ושלישי עשוי להיות אשכנזי או ספרדי או דרוזי או צ'רקסי, אבל דבר אחד בטוח: הוא עשוי להיות חילוני, אז ממנו נקצץ.

יוסף (טומי) לפיד: איפה שאנחנו לא יכולים לקצץ זה במקום שכמעט בטוח שהילד הוא חרדי או מוסלמי.

רן כהן: עלול גם לשרת בצבא.

יוסף (טומי) לפיד: עם זה הם באים אלינו ומזילים דמעות תנין, שהממשלה במצוקה והעם במצב חירום, וצריך לחסוך כל פרוטה.

יוסף (טומי) לפיד: אבל ב-400 מיליון השקל שעולה חוק הלפרט לא מעזים לגעת, כי זה האתנן של האדונים הללו לשותפיהם החרדים.

יוסף (טומי) לפיד: והם מדברים על מוסר פוליטי.

יוסף (טומי) לפיד: בושה.

יוסף (טומי) לפיד: רבותי, משפחה חרדית שיש לה שמונה ילדים מקבלת טבין ותקילין או בהנחות מארנונה, ביטוח בריאות וביטוח לאומי, 11,000 שקל בחודש.

יוסף (טומי) לפיד: הציבור העובד, האדם העובד, צריך להרוויח 22,000 שקל בחודש כדי שיישאר לו מה שחרדי מקבל, ממי?

יוסף (טומי) לפיד: מאתנו.

נחמה רונן: יותר.

יוסף (טומי) לפיד: הוא מרוויח 22,000 שקל, 11,000 שקל הוא מעביר למשפחה של אנשים שאינם עובדים.

אמנון רובינשטיין: המס הוא 60%, לא 50%.

יוסף (טומי) לפיד: רבותי, ראינו בעיתון "הארץ" תחשיב משעשע ומזעזע: היום במדינת ישראל מי שמרוויח 5,000 שקל נשאר בדיוק עם אותו סכום כמו מי שלא מרוויח גרוש.

יוסף (טומי) לפיד: מפני שאם אתה מוריד לו את מס ההכנסה ואת כל המסים שהוא חייב לשלם, ולזה שלא מרוויח כלום אתה מוסיף את כל ההנחות ואת כל מה שהוא מקבל בתור עזרה, דמי אבטלה וכו', הם נפגשים באותה נקודה.

יוסף (טומי) לפיד: עד 5,000 שקל, במדינת ישראל של סילבן שלום, לא כדאי בכלל לנקוף אצבע.

יוסף (טומי) לפיד: אז מה הפלא שיש לנו פה 250,000 עובדים זרים ו-250,000 מובטלים?

יוסף (טומי) לפיד: משוגע מי שעובד במדיניות כלכלית כזאת.

יוסף (טומי) לפיד: רבותי, יש משרד אחד שגם הדתיים מודים שאין בו כל צורך.

יוסף (טומי) לפיד: הוא נקרא משרד הדתות.

יוסף (טומי) לפיד: כבר הוסכם על פירוקו, ואחר כך שינו את הקואליציה, והחזירו אותו על כנו.

יוסף (טומי) לפיד: מיליארד ו-700 מיליון שקל.

יוסף (טומי) לפיד: איש לא יודע לאן הולך הכסף הזה.

יוסף (טומי) לפיד: הכי פחות רוצים להודיע לנו על כך האנשים הממונים על הכסף הזה, שמא אנחנו נגלה לאן הוא הלך.

יוסף (טומי) לפיד: מיליארד ו-700 מיליון שקל.

יוסף (טומי) לפיד: זה יכול לכסות לפחות את שליש המצוקות שמדבר עליהן שר האוצר.

יוסף (טומי) לפיד: לא עולה בדעתו לסגור את המשרד הזה, כי הם שותפים בקואליציה.

יוסף (טומי) לפיד: זו שחיתות, שחיתות נוטפת גועל.

יוסף (טומי) לפיד: רבותי, כאשר האוניברסיטאות קורסות, ישיבת "מיר" לבד – אני מזכיר אותה כי ביקרתי בה – מקבלת מהמדינה 34 מיליון שקל בשנה.

יוסף (טומי) לפיד: ישיבה אחת.

יוסף (טומי) לפיד: צריך מכונית משא בשביל להביא את כל הכסף הזה – –

צבי הנדל: אפשר בשיק.

יוסף (טומי) לפיד: – – כדי שאנשים שיושבים בה לא יעבדו, בעוד שסטודנטים משרתים בצבא ועובדים אחר כך לפרנסתם, ואחר כך עושים מילואים.

יוסף (טומי) לפיד: ואז באה ממשלה זו, שאמורה להיות מצד אחד ממשלה ליברלית, כי יושבים בה אנשי העבודה, ומצד שני ממשלה לאומית, יורשיו של ז'בוטינסקי, שמממנים את ההשתמטות הממוסדת במדינת ישראל.

יוסף (טומי) לפיד: אז שלא יבוא לכאן אדון סילבן שלום ולא יטיף לנו מוסר ולא ידבר על הצרכים ועל צורכי החירום שאי-אפשר שלא להיענות להם.

יוסף (טומי) לפיד: כי הכסף ישנו.

יוסף (טומי) לפיד: הכסף שישנו מפוזר בין שותפים לשוד קופת המדינה, על חשבונו של מעמד הביניים, שלומד ועובד ומתגייס לצבא ומתגייס למילואים ואחר כך שודדים אותו לאור יום.

יוסף (טומי) לפיד: משום כך סיעת שינוי מציעה אי-אמון בממשלת הנפל הזאת.

נסים זאב: לה-פן קטן לידך.

נסים זאב: הוא היה צריך לבוא לפה לעבור קורס אצלך.

אברהם בורג: חבר הכנסת זאב, אני מבקש ממך לקחת את דבריך בחזרה, למחוק אותם מן הפרוטוקול, כי לא ייאמרו דברים כאלה בפרלמנט הזה.

אברהם בורג: אתה מבין מה זה עושה בחוץ?

אברהם בורג: אתה מבין למי אתה נותן הצדקה, מעבר להלבנת פנים בפומבי?

אברהם בורג: אני מבקש ממך לקחת את הדברים מן הפרוטוקול, לטובתך ולטובתנו.

אורי אריאל: תיקח לטובתנו.

נסים זאב: אם זה לטובתנו, אני מושך את דברי.

אברהם בורג: השר נוה יעלה ויבוא ויגיע וייראה ויירצה ויישמע.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לשמע דברי האופוזיציה של שינוי ומרצ כאן בבית הזה היום, אתה יכול רק להתרשם שכל מה שקורה במדינה פשוט עובר לאופוזיציה מעל הראש.

דני נוה: כל אזרח במדינה מבין את המצוקה, את מצב החירום הקשה שהמדינה נמצאת בו – –

נעמי חזן: איפה הליכוד?

דני נוה: – – ולך, חברת הכנסת חזן, זה כנראה עובר מעל הראש.

דני נוה: יש לכם מענה.

דני נוה: מה המענה?

דני נוה: שיסוי.

דני נוה: שיסוי איש ברעהו.

אברהם פורז: האופוזיציה הציעה 4% צמיחה – – –

דני נוה: שיסוי איש ברעהו – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת פורז, אני מבקש.

אברהם בורג: עוד לא הספקתי להבין על מה ההפרעה וכבר מפריעים?

דני נוה: במקום לעסוק בשעה זאת, חבר הכנסת שריד, ביצירת אחדות ובאיחוי הקרעים בעם ובעמידה משותפת של כולנו איש עם רעהו – –

יוסי שריד: אם אתה מוכן להיות שר בלי תיק – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת שריד.

דני נוה: – – מול האתגרים הביטחוניים והמציאות הקשה, יש לכם תפקיד כאופוזיציה: לעסוק בהרחבת הקרע ובשיסוי.

דני נוה: מי אשם במצב החירום הכלכלי שהמדינה נקלעה אליו – לא כתוצאה מהטרור, חס וחלילה; אליבא דמרצ – המתנחלים, אליבא דשינוי – הדתיים.

דני נוה: יש להם תשובות פלא.

דני נוה: המדינה במצב קשה, במצב חירום קשה, ולכם יש מענה.

ענת מאור: מי דרדר את המדינה למצב קשה?

צבי הנדל: אתם.

צבי הנדל: אתם הבאתם את המלחמה הזאת.

דני נוה: המענה שלכם הוא יצירת שיסוי, קרע וניסיון מאוד לא מכובד להטיל את האחריות הזאת על חלקים חשובים באוכלוסייה הישראלית, ניסיון לזרוע מדנים, לקרוע קרע, ליצור מתח ולתת מענה פופוליסטי, פוליטי, לצרכים של כל אחת מהמפלגות שלכם, לציבור של כל אחת מהמפלגות שלכם, מרצ לשיטתה ושינוי לשיטתה, ולא להסתכל על העם כולו בשעה הזאת, אלא לצורך פוליטי מפלגתי צר.

נעמי חזן: איפה חברי מפלגתך?

נעמי חזן: אין פה אף אחד.

דני נוה: באים לאי-אמון כזה ומסתכלים על החיים אך ורק מנקודת המבט הצרה של מי הם המצביעים שלנו ומה הם היו רוצים לשמוע עכשיו.

דני נוה: בשינוי, אנחנו רוצים שהם ישמעו את חבר הכנסת לפיד תוקף את החרדים, ובמרצ, אנחנו רוצים שישמעו שחבר הכנסת מוסי רז תוקף את המתנחלים.

דני נוה: פתרנו את בעיות הכלכלה ומצב החירום של מדינת ישראל.

דני נוה: הייתי מצפה, חברי באופוזיציה, בשעה כזאת, להתייחסות קצת יותר אחראית.

אברהם פורז: אתה לא רוצה ביקורת?

אברהם פורז: אתה לא חושב שבדמוקרטיה מותר לבקר?

דני נוה: אני רוצה ביקורת, חבר הכנסת פורז.

דני נוה: אתה מסוגל ליותר, אני מאמין, וגם חבר הכנסת לפיד מסוגל לביקורת קצת יותר רצינית, קצת יותר אחראית, קצת יותר מקצועית, התייחסות קצת יותר לגופו של עניין, לגופם של הרעיונות הכלכליים – –

מוסי רז: במקום לענות, אתה תוקף את מרצ ושינוי.

אברהם בורג: מוסי רז.

דני נוה: – – של ההצעות הכלכליות, ולא פופוליזם אופוזיציוני זול.

דני נוה: בדרך כלל מאשימים את הממשלה בפופוליזם.

דני נוה: היום הוכחתם שגם האופוזיציה מסוגלת לפופוליזם משלה.

יוסי שריד: תתפטר – – –

דני נוה: חברי חברי הכנסת, אני רוצה לומר לכם, שכאשר אתה מסתכל על מצב החירום הכלכלי שהמדינה נקלעה אליו, יש לכך כמה סיבות מרכזיות, והסיבה המרכזית לכך, ללא ספק, היא מצב הביטחון, מלחמת הטרור הזאת שנכפתה עלינו על-ידי ערפאת וחבר הטרוריסטים שלו.

דני נוה: בדין-וחשבון מיוחד שהגשתי לממשלה לפני זמן קצר אתה רואה בבירור, שמציאות הטרור הזאת, המציאות הביטחונית הזאת, הביאה לכך, שעד סוף הרבעון הזה, הרבעון הראשון של שנת 2002, המשק הישראלי איבד כ-5% תוצר עסקי, שהם כ-15 מיליארד שקלים, אך ורק כתוצאה מהמציאות הביטחונית וממלחמת הטרור הזאת שערפאת כפה עלינו.

דני נוה: אני רוצה לומר לכם, חברי חברי הכנסת, שכשאתה מסתכל על הנתונים האלה, ואני מציע לכולם להתעמק בצורה רצינית בנתונים האלה, אתה רואה, שכתוצאה מכך שאין תיירות במדינה בשל המצב הביטחוני, נפגעים ענפי מסחר ושירותים במדינה, יש צמצום משמעותי מאוד בהשקעות במשק והאטה בפעילות הכלכלית של ישראל – התוצאה של זה למשק הישראלי כמעט הרסנית.

דני נוה: אם תוסיפו לזה את הצרכים, את הגידול המתבקש בצורכי הביטחון כתוצאה מהמצב הביטחוני, שכל ילד במדינה מבין – אולי בשינוי ובמרצ לא, אבל כל ילד במדינה מבין – אתה מגיע לצורך בנקיטת צעדי חירום כלכליים כדי לייצב את המשק וכדי למנוע הידרדרות מסוכנת.

דני נוה: הידרדרות מסוכנת, אדוני היושב-ראש, משום שאם לא ננקוט צעדי חירום כלכליים, כפי שהממשלה אמורה להביא לכאן לאישורה של הכנסת, נגיע עוד בשנת 2002 לגירעון שנתי של 6.7% מהתמ"ג.

דני נוה: הדבר הזה מסוכן מאוד למשק הישראלי.

דני נוה: כדי להימנע ממשבר עמוק, אין לנו ברירה אלא לבצע התאמות, גם בתקציב המדינה, כדי להגיע ליעד גירעון שאפשר יהיה לעמוד בו, שלא יפגע בדירוג האשראי של ישראל בעולם, וכדי שלא יכניס אותנו לסחרחורת שסופה מי ישורנו.

דני נוה: כוונת הממשלה, בסופו של דבר, לבצע קיצוץ נוסף בתקציבה – ואני שומע כל הזמן, גם כאן היום ובתקשורת, את ההתלהמות הזאת: "הממשלה רק מכבידה את נטל המס, אבל היא לא מקצצת בהוצאותיה".

דני נוה: אני מציע לחברי באופוזיציה לומר את האמת לעם ולומר את האמת לציבור.

תמר גוז'נסקי: אנחנו תמיד אומרים את האמת.

דני נוה: חברת הכנסת גוז'נסקי, הקיצוץ שהממשלה הולכת להביא לכאן בתקציבה ובהוצאותיה, יחד עם הקיצוץ הנוסף שכבר בוצע במהלך השנה, בשלב קודם של השנה, הוא קיצוץ של למעלה מ-6 מיליארדי שקלים.

דני נוה: הממשלה אישרה אתמול ואמורה להביא לכנסת קיצוץ נוסף בהוצאותיה, שיסתכם ב-2.5 מיליארדי שקלים נוספים.

דני נוה: זה קיצוץ חריף, כמעט חסר תקדים, בהוצאות הממשלה, כתוצאה מההבנה שאין ברירה ויש פה מציאות כלכלית קשה שהמשק הישראלי נקלע אליה.

דני נוה: לצערנו הרב, כוחות שלא יכולנו להשפיע עליהם, כמו משבר בכלכלה העולמית ומשבר בתעשייה הטכנולוגית, רק הכבידו עוד יותר והגדילו עוד יותר את המשבר הכלכלי במדינת ישראל.

דני נוה: היעד של הצעדים הכלכליים שהממשלה החליטה עליהם ואמורה להביא לאישור הכנסת – היעד ברור, היעד הוא לשמור על יציבות משקית, למנוע הידרדרות נוספת ולנסות וליצור תנאים שיאפשרו לנו לבנות בסיס של צמיחה במשק.

דני נוה: זה היעד הברור של מדיניות הממשלה ושל החלטותיה הכלכליות.

דני נוה: זה מה שרוצה ומצפה כל אזרח בישראל, שיודע שכתוצאה מהמציאות הזאת שנקלענו אליה, הטרור, המצב הביטחוני, כל כך הרבה אנשים במדינה, עשרות אלפי אנשים, איבדו את מקום עבודתם.

דני נוה: אין ספק שיש כמה דברים שחייבים לשמור עליהם וחייבים לנקוט כחלק מהרצון ליצור צמיחה וגם חלוקה צודקת של הנטל במדינת ישראל.

עסאם מח'ול: על בסיס אתני.

תמר גוז'נסקי: אדוני, אם אתה רוצה צמיחה – – –

דני נוה: דבר ראשון שהמדינה החליטה ומקפידה לעשות, גם במסגרת הקיצוץ בהוצאותיה – אולי תלמדי משהו, חברת הכנסת גוז'נסקי – זה לא לגעת בנושא ההשקעות בתשתיות, שזה סעיף ומרכיב כל כך חשוב וכל כך חיוני ליצירת מקורות תעסוקה ובסיס אפשרי של צמיחה במשק.

דני נוה: דבר שני.

דני נוה: דובר פה, ובצדק, על הצורך שחשים כולנו ליצור חלוקה צודקת יותר של הנטל.

דני נוה: אני מאוד מקווה שזה עניין של שבועות מעטים בלבד עד שהממשלה תקבל לידיה את המלצות ועדת-רבינוביץ, ואני מאוד מקווה שההמלצות יכללו התייחסות לצורך בהורדת נטל מס הכנסה, מס על עבודה בישראל, וקביעת מיסוי על רווחי הון, לרבות רווחי הון בבורסה, לרבות מיסוי על רווחים בחוץ-לארץ.

דני נוה: אלה דברים שאינם ממוסים היום.

דני נוה: הדברים האלה, בסופו של דבר, ייצרו ללא ספק דבר יותר סביר ויותר הגיוני.

דני נוה: אין ספק שיש צורך במדינת ישראל בחלוקה נכונה יותר, כי המיסוי על ההכנסה איננו סביר וגבוה מעל הנדרש, ודאי לעומת כל מדינה נורמלית ומדינה מערבית מתקדמת.

דני נוה: אני מאוד מקווה, שהמלצות ועדת-רבינוביץ יגיעו במהרה לאישור הממשלה, ובמידת הצורך, גם לכאן, לאישור הכנסת, ויאפשרו לנו גם להגיע למציאות כלכלית עם חלוקת נטל מאוזנת יותר.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, זו אחריות של כולנו, לא רק של הממשלה, של כולנו כאן, בבית הזה, לעצור את ההידרדרות הכלכלית שהמדינה נקלעה אליה בכורח המציאות, בעיקר המציאות הביטחונית, ולפיכך יש להסיר מעל סדר-יומה של הכנסת את הצעות האי-אמון שהוגשו כאן היום.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אנחנו נעבור לדיון.

אברהם בורג: ועדת הכנסת קבעה הודעות סיעות למשך שלוש דקות.

אברהם בורג: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, בבקשה.

אברהם בורג: אחריה – חבר הכנסת ויצמן שירי.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לא שלום ולא ביטחון ולא שגשוג כלכלי הביא ראש הממשלה שרון.

חוסניה ג'בארה: יותר קורבנות בשני הצדדים, זה מה שהוא הביא.

חוסניה ג'בארה: הוא הביא מלחמה עם הפלסטינים.

חוסניה ג'בארה: אי-אפשר, אדוני היושב-ראש, להכחיש עד הסוף, שלא נורו כמה וכמה ילדים, זקנים ונשים חפים מפשע.

חוסניה ג'בארה: אי-אפשר להכחיש עד הסוף, שלא הפילו כמה וכמה בתים על נכים וזקנים שנשארו מתחת ההריסות ולא חולצו.

חוסניה ג'בארה: אי-אפשר להכחיש עד הסוף, שלא מנעו מאמבולנסים ומצוותים רפואיים להגיע למקום ולסייע ולנסות להציל חיים של בני אדם.

חוסניה ג'בארה: אי-אפשר להכחיש עד הסוף, שלא ניתקו מערכות של מים וחשמל.

חוסניה ג'בארה: אי-אפשר להכחיש עד הסוף, שלא מנעו מתושבים ומאזרחים חפים מפשע לצאת מהבתים כדי לספק לעצמם ולמשפחתם דברי מזון ותרופות.

חוסניה ג'בארה: אי-אפשר להכחיש עד הסוף, שגופות ההרוגים נשארו זרוקות ברחובות עד שהתולעים זחלו עליהן והריחות של המתים התפשטו בסביבה.

חוסניה ג'בארה: אי-אפשר, אדוני היושב-ראש, להכחיש עד הסוף, שנהרגו ילדים, נשים וזקנים ישראלים חפים מפשע כתוצאה מפיגועי התאבדות בתוך ישראל, שתמיד גיניתי אותם.

חוסניה ג'בארה: כל זה כתוצאה מהמדיניות הקיצונית של ראש הממשלה אריק שרון – –

צבי הנדל: הכול בגלל אוסלו.

אברהם בורג: חבר הכנסת הנדל.

חוסניה ג'בארה: – – אשר הוביל את המדינה למלחמת לבנון שנייה ולמלחמת ברירה.

צבי הנדל: תסכים אתי, אדוני היושב-ראש, שהכול אוסלו?

חוסניה ג'בארה: "אריקים" יש הרבה, והם נמצאים בכל הדרגים, הם אפילו לא צריכים לקבל הוראות מגבוה.

חוסניה ג'בארה: הם עושים מה שהם עושים וגם ישנים טוב מאוד בלילה.

חוסניה ג'בארה: הם חושבים שמי שיבצע את המעשים הנפשעים הללו הוא זה שיעלה בדרגה או יגיע לראשות הממשלה.

חוסניה ג'בארה: אני פונה לכל ה"אריקים" – תתעשתו ותתעוררו, כי מה שאתם עושים ומה שאתם חושבים זו טעות אחת גדולה.

חוסניה ג'בארה: העם בישראל עשה טעות גדולה וטעות חמורה ביותר שהוא בחר באריק שרון לראשות הממשלה.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, העם חשב שיהיה אריק חדש, אבל אף פעם לא יהיה שרון חדש, כי הוא תמיד ישתדל לשמור על אופי ההיסטוריה שלו, ואת ההיסטוריה שלו כולנו יודעים.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: צריך לסיים.

חוסניה ג'בארה: אני מסיימת, משפט אחרון.

אברהם בורג: בבקשה.

חוסניה ג'בארה: לכן, בגלל כל המעשים האלה, צריכים תוכנית חירום כלכלית שתוביל את המדינה למלחמה חברתית כלכלית לבעלי המעמד הבינוני והנמוך.

חוסניה ג'בארה: זה פוגע בהרבה תחומים, ובמיוחד בקצבאות הילדים, שמשפחות רבות בישראל – –

אברהם בורג: חברת הכנסת ג'בארה, זה נושא חדש.

אברהם בורג: צריך לסיים, אני מבקש.

חוסניה ג'בארה: אני מסיימת.

חוסניה ג'בארה: – – נשענות עליהן, במיוחד המשפחות של המובטלים והמשפחות הנמצאות במצוקה כלכלית קשה.

חוסניה ג'בארה: על-פי דוח העוני האחרון של הביטוח הלאומי, אדוני היושב-ראש, נמצאים 1.2 מיליון בני אדם בישראל מתחת לקו העוני.

אברהם בורג: אני מבקש לסיים.

אברהם בורג: חברת הכנסת ג'בארה, מספיק, זה נושא חדש, זה כבר דקה מעבר לזמן.

אברהם בורג: משפט סיום.

שאול יהלום: – – –

חוסניה ג'בארה: משפט סיום – אני קוראת לכולם בממשלה ולמי שעומד בראשה שיתעשתו ויתעוררו – –

אברהם בורג: תודה.

חוסניה ג'בארה: – – ומשום שנכשלתם בניהול, תודו בכישלון שלכם – –

אברהם בורג: תודה רבה, ויפה שעה אחת קודם.

חוסניה ג'בארה: – – הכישלון הגדול שהבאתם על כולנו.

חוסניה ג'בארה: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת ויצמן שירי.

אברהם בורג: נא לעמוד בזמנים.

צבי הנדל: שירי, אל תשכח שאתה בקואליציה.

ויצמן שירי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חבל שהשר נוה לא נמצא, רק שידע ש-5% תוצר זה לא 15 מיליארד, זה 25 מיליארד שקלים הפסד למשק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמה – – –

ויצמן שירי: חברי, אני רוצה שתדעו – וציפיתי מחבר הכנסת מוסי רז, שאני מכבד אותו ומאוד מעריך אותו, כי אני גם עובד אתו בוועדת הכספים, שידייק במסירת האינפורמציה.

ויצמן שירי: המשק הישראלי על סף קריסה, ולאורך כל הדרך אני וחברי אמרנו – לא מכל נושא צריך לעשות פוליטיקה, נקודה.

ויצמן שירי: פה מדובר על כלכלה של עם, על כלכלה של מדינה, ואם מישהו חושב שאם הכלכלה תקרוס המצב הביטחוני שלנו יהיה חזק יותר, אז הוא לא יודע על מה הוא מדבר.

ויצמן שירי: ויש רגעים שגם אם אתה איש פוליטי וגם אם יש לך זהות פוליטית ודעה פוליטית – אתה צריך להניח את העניין הזה בצד ולראות מה טובת המדינה, נקודה.

ויצמן שירי: והמשק הישראלי בשנה וחצי – מיום שערפאת החליט לא ללכת עם אהוד ברק לתהליך מדיני – המשק הישראלי נמצא על סף קריסה, נקודה.

ויצמן שירי: וצריך להגיד את האמת – גם אם היום היה עומד כאן ראש ממשלה מטעם מפלגת העבודה ובייגה שוחט היה שר אוצר, יכול להיות וקרוב לוודאי שהמצב הכלכלי לא היה שונה כל כך מהמצב היום.

ויצמן שירי: אומרים לי חברים – איך זה שיתפת פעולה עם החברים שלך על מנת שיצביעו בעד התוכנית.

ויצמן שירי: אני אומר לכם כאן מעל הבמה הזאת – התוכנית היא לא תוכנית קלה, היא לא תוכנית פשוטה.

ויצמן שירי: היא תוכנית קשה מאוד, היא תוכנית כואבת, אבל האלטרנטיבה היתה הרבה יותר כואבת, נקודה.

ויצמן שירי: האלטרנטיבה זו התמוטטות טוטלית של כל הכלכלה של מדינת ישראל – –

אבשלום וילן: אם זה כלכלי, אז למה – – –

ויצמן שירי: – – ומדינה שאתה מתעורר בה ומוצא שהכסף שהפקדת בבנק הלך לאיבוד, זו מדינה שקרובה להיות רפובליקת בננות.

אבשלום וילן: אז למה לא ביטלת את חוק הלפרט?

ויצמן שירי: דקה אחת, אתה פשוט לא יודע על מה אתה מדבר, ועל זה דיברתי בפתיח, ואני רוצה שתדעו.

ויצמן שירי: במאמץ הזה, כשכולם יודעים שהמצב קשה, אין אוכלוסייה אחת שמייצגת, או חברים שמייצגים אוכלוסייה מסוימת בבית הזה שלא שילמו מחיר יקר על מה שקורה בתוכנית הכלכלית, לרבות המתנחלים.

ויצמן שירי: פעם ראשונה – צריך להגיד את האמת – שהמתנחלים, שהיו זכאים במשך שנים ל-7% זיכוי במס, יזכו, מיום שהקריאה תעבור בבית הזה – –

אברהם בורג: צריך לסיים.

ויצמן שירי: – – ל3.5% – זה 300 מיליון שקל בשנה.

ויצמן שירי: חוק הלפרט שאתה מדבר עליו – יש החלטה על קיצוץ בקצבאות ילדים בסך מיליארד שקלים, ולכן גם הייתי מוכן להתפשר, אני אומר את האמת – –

אברהם בורג: נא לסיים, חבר הכנסת שירי.

ויצמן שירי: – – על הנגב ועל הגליל.

ויצמן שירי: דקה אחת, ברשותך.

אברהם בורג: בבקשה.

ויצמן שירי: פשוט שהציבור ידע ושהחברים ידעו את האמת, שאותם כספים שתושבי הנגב עוד לא הספיקו ליהנות מהם – ותושבי הגליל נהנים מהם במשך שנים – אותם 50% ילכו ב"צבוע" לטובת פרויקט שנקרא הרכבת המהירה לבאר-שבע, הרכבת המהירה לקריית-שמונה, כדי ליצור מקומות עבודה וליצור תנאים.

אברהם בורג: תודה רבה.

ויצמן שירי: לכן, לעמוד כאן ולהתחיל לפזר, בשם הכלכלה הנכונה – ושמעתי את טומי לפיד, בשם האנשים שהוא מייצג כביכול – – –

אברהם בורג: שירי ויצמן, נא לסיים.

ויצמן שירי: טומי לפיד לא נמצא, אבל אני מייצג את האנשים האלה לא פחות טוב ממנו; אני חושב שהרבה יותר טוב ממנו, אבל עם רגישות חברתית אמיתית, ולא עם דמגוגיה זולה.

ויצמן שירי: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת זאב בוים, בבקשה.

אברהם בורג: אחריו – חבר הכנסת יורי שטרן.

צבי הנדל: אז בנגב, במקום 20% ייתנו 10%, ובהתנחלויות במקום 7% ייתנו 3.5%?

ויצמן שירי: נכון.

צבי הנדל: וזה אותו דבר, חצי וחצי?

ויצמן שירי: לא, אבל – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת שירי, אתה ממשיך את הנאום באמצעים אחרים.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, פתיחת כנס הקיץ – ומכאן אני רוצה להציע לכולנו, למרות התחזיות של קיץ מאוד חם ואפילו בוער, וכבר יש מי שמפיח את הגחלים, ואנחנו ערב ל"ג בעומר, וזו הזדמנות לאחל לעצמנו ולעם ישראל חג שמח – ננסה, כל אחד מאתנו, להתאמץ כדי שלא להגיע למצב שהיה בסוף כנס החורף, שלא היה לתפארתה של הכנסת, וכשאנחנו אומרים לא לתפארתה של הכנסת, זה בעצם נוגע לכל אחד.

זאב בוים: בעניין הזה אני בהחלט מברך על הקריאה של יושב-ראש הכנסת וגם מסכים אתה ותומך בה.

זאב בוים: בעניין הזה נעשה את המאמץ, למרות התנאים מסביב, שאינם פשוטים לאיש.

זאב בוים: אשר לאי-אמון, צריך לומר גם פה – כבר יש רוטינה, אני תוהה מתי האופוזיציה אולי תוותר על עניין האי-אמון.

זאב בוים: לא שזה לא מכשיר דמוקרטי ראשון וחשוב במעלה, אבל שימוש מופרז בו כמעט כל שבוע מוזיל אותו, במובן של עושה את הכלי הזה זול.

זאב בוים: אבל זכותם כמובן להשתמש בו, ולכן אנחנו באים היום להדוף את הצעות האי-אמון הן בתחום הכלכלי והן בתחום המדיני.

זאב בוים: נאמר שתי מלים בתחום הכלכלי, קודם כול.

זאב בוים: ברור שמדובר פה – וצריכה להיות ממשלה אמיצה דיה כדי להסתכל נכוחה, זה תפקידה, כמנהיגה של המדינה, בוודאי בתחום הכלכלי והחברתי.

זאב בוים: העניין הביטחוני-המדיני מעסיק אותנו מעל הכול, ובדין, בצדק, זה עניין של חיים ומוות.

זאב בוים: אבל גם בעניין הכלכלי-החברתי יש מצבים שנקלעים אליהם מעת לעת, שהם דיני נפשות, במובן הזה שאם תהיה חלילה הידרדרות במשק המדינה, והוא עלול להידרדר אל עברי פי תהום, ודאי שזה עניין של דיני נפשות, וחובה על המנהיגות, על הממשלה במקרה הזה – ובאומץ היא נוקטת שורה של פעולות, שיש שקוראים להן גזירות, אבל צריך לומר שיש הרבה מן החיוב בתוכנית הזאת, היא לא אוסף של גזירות.

זאב בוים: יש בה מדיניות, יש בה קו ברור של החזרת המשק אל הפסים, שלא יידרדר המשק, שלא תידרדר החברה, ואם הביקורת מושמעת מצד כל החוגים, כל הקבוצות, מכל הכיוונים, בין שהם עניים ובין שהם עשירים, בין שהם ממעמד הביניים, מכל חלקי החברה, אולי צריך גם לחשוב שכנראה יש בתוכנית הזאת משהו מאוזן, ובוודאי בתביעה – אולי בצורה ברורה יותר מתוכניות כאלה ואחרות שהיו בעבר – שכולם, בלי יוצא מן הכלל, ייטלו חלק במאמץ, ויש פה מאמץ.

זאב בוים: המשק שלנו הוא משק לא רגיל, ובמיוחד בתקופה של קונפליקט מתמשך ונעשה חמור יותר ויותר.

זאב בוים: אז אפשר למדוד ולכמת ולשאול כמה עלה מבצע "חומת מגן", ולבוא ולומר שבסך הכול מדובר פה על כמה מאות מיליוני שקלים כאלה ואחרים, ומכאן שהממשלה בעצם תופסת איזה טרמפ על המבצע הצבאי, כדי לעשות תיקונים שלהם נדרשה קודם.

זאב בוים: אפשר להתווכח, כלכלנים מתווכחים.

זאב בוים: אני מוכן אפילו, אני לא יודע אם שר האוצר מוכן, אבל אני מתבונן מהצד, ואני אומר, שבתהליך של אישור תקציב 2002, אנחנו, בכנסת הזאת, עברנו את התהליך הזה וחזינו והיינו בתוך העניין.

זאב בוים: יכול להיות שהיו גם טעויות, ויכול להיות שהערכות בסיסיות ראשוניות היו לא נכונות והסתבר בדיעבד שהתחזיות האלה לא היו נכונות.

זאב בוים: אגב, אני לא חושב שזו איזו סגולה מיוחדת של כלכלני ואנשי האוצר פה, שהם לבדם עלולים לשגות בתחזיות כאלה.

זאב בוים: אני יודע, שתחזיות כאלה, שהולכות ומתבדות וחוזרות, קיימות, נדמה לי, בכל משק לאומי, בהתייחסו למגמות של הגלובליזציה; אז אפשר גם את זה לומר.

זאב בוים: זו לא בושה לעשות תיקונים ושיפורים, להיפך, צריך אומץ לבוא ולהגיד: או.

זאב בוים: קיי.

זאב בוים: , אנחנו עכשיו בנקודת הזמן הזאת, לא משנה עכשיו מה הן הסיבות, חייבים לעצור, וכל אחד צריך לשלם את המחיר הזה.

זאב בוים: נשלם ביחד את המחיר הזה, יש בזה מחירים, אבל צריך לזכור, שאם לא נעשה זאת המחירים בעתיד יהיו לאין שיעור יותר גבוהים וישפיעו על כל אחד בצורה הרבה יותר חמורה.

זאב בוים: ואת זה כדאי לזכור, ועם זה להסכים ללכת למהלך הזה, שכולם יהיו שותפים לו.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת זאב בוים.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת יורי שטרן, ואחריו – חבר הכנסת אברהם פורז.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שרי הממשלה המזלזלים בדיון והלא-משתתפים בו, שזה כשלעצמו דבר מעליב ומדאיג אפילו מבחינת הדמוקרטיה התקינה.

יורי שטרן: אני מבקש מכבוד היושב-ראש לעשות הפסקה ולזמן את נציגי הממשלה.

שמואל הלפרט: אדוני המזכיר, אולי אפשר לקרוא לנציגי הממשלה.

זאב בוים: זה לא בתקנון, לזמן.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, אני מייצג את הממשלה.

אברהם רביץ: אין לי תשובות.

שמואל הלפרט: יש סגן שר, והוא אומר שהוא מייצג את הממשלה.

שמואל הלפרט: אז הכול בסדר, חבר הכנסת שטרן.

זאב בוים: מי שנמצא בממשלה לא רואה את זה, רק האופוזיציה מרגישה את זה.

יורי שטרן: חבר הכנסת בוים, אני יכול להעיד על עצמי שהייתי רגיש לעניין הזה גם כשהייתי בממשלה וגם כשהופעתי כחבר בקואליציה.

צבי הנדל: אל תתנצל, אתה צודק.

יורי שטרן: חזרתי לדיונים בכנסת מהלוויה של יעקב כץ, זיכרונו לברכה, שנרצח בשבת ביישוב אדורה.

יורי שטרן: כשהופיע השם בפעם הראשונה על מסך הטלוויזיה, ללא תמונה – יעקב כץ, שם נפוץ בישראל – לא תיארתי לי שמדובר באדם שאני מכיר שנים רבות, שהמשפחה שלי מכירה אותו, אדם חביב מאוד.

יורי שטרן: ואנחנו חוזרים, חלילה, לשגרת הפיגועים, ולכן האוזניים פשוט מסרבות לשמוע את הביקורת של השמאל.

יורי שטרן: אותו שמאל שהביא אותנו לסף הקטסטרופה; אותו שמאל שהפקיד בידי הרוצחים את הנשק ונתן להם את השטח להתאמן, נתן להם את הכסף לממן, נתן להם את המעמד הבין-לאומי – אותו שמאל יוצא היום בביקורת נגד המבצעים של הממשלה.

יורי שטרן: אני מצטער על הממשלה הזאת, שהצליחה בהחלטה הפזיזה והבלתי-נסבלת של אתמול, למחוק בבת אחת את כל הישגי המבצע הצבאי שעשה צה"ל.

אברהם פורז: הכול?

יורי שטרן: ואנחנו עוד נשלם חלילה מחיר יקר מאוד על זה שמחזירים את ערפאת בחגיגיות כמנצח.

יורי שטרן: מנצח על מה?

יורי שטרן: מנצח על צבאות הטרור.

יורי שטרן: מחזירים אותו לשליטתו ברשות הפלסטינית, והוא עוד יסתובב בעולם.

יורי שטרן: אבל כל זה ביקורת בתוך המחנה הלאומי.

יורי שטרן: אין לשמאל היום מה להגיד, אין לו זכות להגיד.

יורי שטרן: עליו האשמה ועליו האחריות למצב שהגיעה אליו מדינת ישראל, למצב ששום מדינה שבעולם לא היתה בכלל סובלת – ביקורת מעין זו בפרלמנט שלה.

יורי שטרן: בעם נורמלי גם לא היו יוצאים נציגי העם בביקורת שכזאת.

יורי שטרן: שישתקו, ואם הם ירצו, שישבו בכלא עם הסרבנים שלהם וייתנו לעם ישראל להילחם במלחמה.

יורי שטרן: אנחנו כסיעה לא נתמוך בהצעת השמאל.

יורי שטרן: אנחנו נימנע בהצעת האי-אמון של סיעת שינוי, כי באמת, עם כל הצורך בקיצוצים – ואביגדור ליברמן, עוד כשהיה שר התשתיות אמר על הקיצוץ הקודם שהוא פשוט קיצוץ לא נכון, כי צריך לקצץ עוד 10 מיליארדי שקל, ואילו עשו זאת אז מצבנו היה טוב הרבה יותר.

יורי שטרן: אבל איפה לקצץ, ואיך לקצץ, ויש שכבות – –

שמואל הלפרט: חבר הכנסת שטרן, נא לסיים.

יורי שטרן: סליחה, אני פשוט חיכיתי עד שתתברר הנקודה הזאת עם הזמנת נציג הממשלה, אז עוד דקה, כבוד היושב-ראש.

יורי שטרן: יש שכבות שאין להן מאיפה לקחת ולהשתתף, כפי שהגדיר את זה חבר הכנסת בוים, במאמץ הלאומי המשותף.

יורי שטרן: אין להן כסף למאמץ הלאומי המשותף.

יורי שטרן: משפחה שמקבלת דמי הבטחת הכנסה, משפחת עולים קשישים ששוכרים דירה בשוק החופשי והיום צריכים לשלם 500-400 שקל שלא היו כתובים אצלם בשכר הדירה – בגלל ההצמדה לדולר, הם היום צריכים להוציא מהכיס עוד 500-400 שקל, מאיפה?

יורי שטרן: והממשלה מבקשת מהם להשתתף במאמץ הלאומי.

יורי שטרן: איך הם יכולים להשתתף?

יורי שטרן: רק למות הם יכולים ולפטור באמת את הביטוח הלאומי מכל חובה כלפיהם.

יורי שטרן: והמתיישבים, שעומדים בחזית, שסובלים את רוב המכות, שמשלמים במכולת אצלם ביישוב פי-שניים לפעמים, כי הספקים כבר לא מגיעים ליישובים, המתיישבים הם אלה שצריכים היום לשלם את המחיר?

שמואל הלפרט: תודה, חבר הכנסת יורי שטרן.

יורי שטרן: לצבא שלנו, צבא העם, יש הרבה גדודים.

יורי שטרן: המתיישבים הם הגדוד, החלשים הם הגדוד, ואי-אפשר להחליש את מי שנלחם.

יורי שטרן: כדאי ואפשר לקחת מאיפה שניתן.

יורי שטרן: והכי חשוב, אין זו תוכנית כלכלית, כי אם תוכנית קיצוצים בלבד, ואנחנו ציפינו מהממשלה שתיתן איזה מנוף ואיזה כיוון שיורה איך יוצאים מהמיתון.

יורי שטרן: ואפשר לצאת מהמיתון, אבל לא בצורה כזאת של קבלת החלטות.

יורי שטרן: לכן, לא נהיה עם הממשלה בהצבעה על הצעת האי-אמון של תנועת שינוי.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת יורי שטרן.

שמואל הלפרט: הודעה למזכיר הכנסת.

שמואל הלפרט: בבקשה.

א' האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק רשויות נחלים ומעיינות (תיקון), התשס"ב–2002.

א' האן: תודה רבה.

שמואל הלפרט: תודה למזכיר הכנסת.

שמואל הלפרט: המצב המדיני-הביטחוני והחברתי-הכלכלי;

שמואל הלפרט: חבר הכנסת אברהם פורז, ואחריו – חבר הכנסת יחיאל לסרי.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם כול אני רוצה להעיר לגבי כל ההתקפות על הסכמי אוסלו וכל הדברים האלה.

אברהם פורז: טרור היה גם קודם.

צבי הנדל: טרור כזה לא היה בחיים.

אברהם פורז: היה גם קודם.

אברהם פורז: חבר הכנסת הנדל, אתה יודע למה יצחק רבין זכה בבחירות בשנת 1992?

אברהם פורז: כמה ימים לפני הבחירות נרצחה ילדה בבת-ים על-ידי מפגע פלסטיני שהגיע מעזה; הוא דקר אותה למוות.

אברהם פורז: ולפני זה היתה אולימפיאדת מינכן, ולפני זה חטיפה של מטוסי "אל על" – – –

צבי הנדל: היתה בודדת, אבל עכשיו זה כל יום.

אברהם פורז: – – – ולפני זה היו מחבלים שהתפוצצו בבתי-קולנוע.

אברהם פורז: אז הסיפור הזה שהטרור התחיל עם הסכמי אוסלו ולפני זה היה שקט ושלווה וחיינו בצורה נפלאה, זה פשוט לא אמת.

אברהם פורז: לא חשוב.

יורי שטרן: העוצמה עלתה.

זאב בוים: העניין הוא שאוסלו אמור היה להפסיק את הטרור.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת בוים, אני מבקש לא להפריע.

אברהם פורז: בסדר, אני לא טוען שהסכמי אוסלו הם סיפור הצלחה קולוסלי; לא טוען.

אברהם פורז: אבל להציג כאילו הכול התחיל מאוסלו וכל הצרות מתחילות באוסלו, זה לא נכון.

אברהם פורז: ועכשיו אעבור לעניינים הכלכליים.

אברהם פורז: תראו, בישראל שכבות הביניים משלמות מסים מטורפים.

אברהם פורז: הגענו למצב שיש בעצם מס שולי של 61.5%, החל מהכנסה מאוד נמוכה, תוסיפו לזה את עליית המע"מ, ובעצם מי שהוא בעל מקצוע חופשי, כדאי לו לוותר על שכר הטרחה, כי חלק הולך למע"מ, חלק למס הכנסה, חבל לקחת כסף מהבן-אדם, בשביל מה לצאת לעבודה?

אברהם פורז: אתם שואלים: מה צריך לעשות; ואמרתם לי לא לטפל בעניין החרדים, בסדר, ואני לא רוצה לדבר על חוק הלפרט, כי לא נעים, עכשיו, בנוכחות הלפרט לדבר על חוק הלפרט.

אברהם פורז: אבל אם לא אתקיף אותו אני גורם לו עוול, משום שברגע שאני מתקיף אותו זה רק מחזק אותו בציבור ששלח אותו, כי הוא באמת הגיע להישג אדיר מבחינת אותו ציבור.

אברהם פורז: ה"פראיירים" הם אלה שמוכנים, גם היום, לעודד משפחות של תשעה ועשרה ילדים, ולא מבינים שמבחינה דמוגרפית זו טעות, ולא משנה אצל מי זה.

אברהם פורז: יש עוד דבר.

אברהם פורז: תראו, לפני כ-15 שנה 10,000 משפחות קיבלו הבטחת הכנסה, והיום הגענו ל-140,000 משפחות.

אברהם פורז: נכון שהאוכלוסייה גדלה, ונניח שהיא גדלה ב-100%, אז צריכות להיות 20,000 משפחות.

אברהם פורז: ונניח שרמת החיים עלתה, אז צריכות להיות 30,000 משפחות.

אברהם פורז: מאיפה המספרים המבהילים האלה?

אברהם פורז: הממשלה הזאת עושה טעות חמורה בזה שהיא מאפשרת הבאתם של כל כך הרבה עובדים זרים.

אברהם פורז: כל עובד זר שמגיע לארץ ועובד תמורת 600-500 דולר בחודש, בשבילו זה הרבה כסף.

אברהם פורז: עובד סיני, גם אם יש סיפורי זוועה שגובים מהם אלפי דולרים בשביל להגיע לכאן, בסין, כשהמשכורת היא 50 דולר בחודש, או ברומניה, כשהמשכורת היא 50, 60, 70 דולר בחודש, או במדינות אחרות, כמו אוקראינה, שם המשכורת מגיעה ל-80 דולר, אז אם בישראל הוא מרוויח 500 דולר בחודש והמשפחה נמצאת באוקראינה או בסין, אז מבחינתו זה בסדר גמור.

אברהם פורז: ברור שעובד ישראלי לא יכול להתקיים עם 500 דולר בחודש; גם אחרי שהדולר כבר מגיע ל-5 שקלים, זה עדיין לא יותר מ-2,500 שקל.

אברהם פורז: לכן, מי שמאפשר הבאה של כמות כזאת של עובדים זרים, עושה פשע כלכלי שאין עליו מחילה ואין עליו כפרה.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת פורז, זמנך תם, נא לסיים.

צבי הנדל: יש פה שלושה רומנים.

אברהם פורז: אני קודם כול ישראלי ואחר כך רומני, אבל בעיני אתה הונגרי, אני לא מקבל אותך לקהילה.

אברהם פורז: אני חושב, שאם היתה פה תוכנית רצינית של צמצום מספר העובדים הזרים והחזרת ישראלים שחיים מהבטחת הכנסה למעגל העבודה, כל תקציבי הרווחה היו קטנים, ואנשים היו מתחילים להיות קצת יותר מאושרים, כי אני חושב שחלק מהם לא מאושרים מהמצב הנוכחי.

אברהם פורז: תודה רבה.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת פורז.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת יחיאל לסרי, ואחריו – חבר הכנסת שאול יהלום.

יחיאל לסרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מבקש להתייחס בעיקר לנושא הכלכלי, לתוכנית הכלכלית של האוצר.

יחיאל לסרי: אין ספק, וזה מוסכם על כולנו, שהקיצוץ, בין 11 ל-13 מיליארד שקל, מחויב המציאות, כדי לשמור על יציבות כלכלית, למנוע ארגנטיניזציה של מדינת ישראל.

יחיאל לסרי: אבל העניין הוא, שאנחנו שוכחים לשאול את עצמנו אם זה מחויב המציאות שבכל פעם מחדש רוב רובו של הקיצוץ צריך ליפול על החלשים.

יחיאל לסרי: מה גם שהפעם הקיצוץ כרוך בנזקים חברתיים בלתי נסבלים, שאנחנו לא יכולים להסכים להם.

יחיאל לסרי: על-פי מסמך של הלשכה המשפטית של המוסד לביטוח לאומי, שפורסם היום בעיתון "הארץ", שלושת העשירונים התחתונים יישאו ב-55%–60% מנטל הקיצוץ בקצבאות, ויהיו משפחות שייפגעו כמה פעמים בגלל סך חבילת הקיצוצים.

יחיאל לסרי: עשרות אלפי משפחות יצטרפו למעגל העוני.

יחיאל לסרי: ומה הנימוק המרכזי שאומרים לנו בכל פעם?

יחיאל לסרי: – שבמדינת ישראל האחוז מהתוצר הלאומי שהולך לתשלומי העברה גבוה מאוד.

יחיאל לסרי: וזה נכון, הוא גם בלתי נסבל ואי-אפשר להסכים לו.

יחיאל לסרי: אבל השאלה היא מה הביצה ומה התרנגולת.

יחיאל לסרי: מה בעצם גורם למה?

יחיאל לסרי: תשלומי ההעברה הולכים וגדלים מכיוון שהעוני הולך וגדל, והעוני הולך וגדל מכיוון שהמדיניות הכלכלית החברתית של מדינת ישראל, לפחות בשני העשורים האחרונים, מייצרת עוני.

יחיאל לסרי: במקום לעלות על איזו תוכנית כלכלית אחרת, על תפיסת עולם שונה שמקטינה פערים – גם שומרת על יציבות כלכלית, אבל גם מקטינה פערים ועוני – אנחנו שוב בוחרים, כמו לפני כמה חודשים, בדרך הקלה של טלאים-טלאים: קיצוץ בתשלומי העברה, הגדלת מעגל העוני, צירוף עניים חדשים למעגל העוני – כשהשומן החי נמצא במקום אחר, וכולנו יודעים איפה הוא נמצא, הרשימה ארוכה ולא צריך לפרט אותה כאן.

יחיאל לסרי: אפשר לעשות את זה גם בלי לפגוע במנטרה הזאת שנקראת צמיחה, שהיא חשובה והיא העוגן של כל משק בריא, וזה גם הוכח במחקרים בכל העולם.

יחיאל לסרי: צמיחה לא חייבת ללכת עם אי-שוויון.

יחיאל לסרי: בכל מדינות המערב זה לא הולך ביחד, רק במדינת ישראל.

יחיאל לסרי: מדוע?

יחיאל לסרי: מכיוון שאנחנו הגזמנו עם אי-שוויון בשביל הצמיחה.

יחיאל לסרי: ומה קיבלנו בסוף?

יחיאל לסרי: גם אי-שוויון מהגבוהים בעולם וגם חוסר צמיחה.

יחיאל לסרי: צריך לעשות הערכה מחדש ולנצל את ההזדמנות הזאת ולחשוב קצת יותר גדול וקצת יותר רחוק.

יחיאל לסרי: כמו שהתרגלנו, אדוני היושב-ראש, עושה רושם, למרבה הצער, שגם הפעם ההחלטה תיפול על-פי מאזן הכוחות הפוליטי-הסקטוריאלי של הכנסת הזאת, ולא על-פי השכל הישר והצדק החברתי.

יחיאל לסרי: אנחנו, סיעת המרכז, כחברים בקואליציה, כמובן נתנגד להצעות האי-אמון, אם כי לגבי התמיכה בתוכנית הכלכלית אנחנו חלוקים בדעתנו.

יחיאל לסרי: תודה רבה.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת לסרי.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת שאול יהלום, ואחריו – חבר הכנסת שמואל הלפרט.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו צריכים להודות על האמת, וזאת בשני הנושאים העומדים על הפרק, שהם נושאים מאוד קשים ומאוד מורכבים.

שאול יהלום: אני, כמייצג סיעה שרק לאחרונה הצטרפה לממשלה – עדיין ניכרת בסיעתנו המדיניות האופוזיציונית שמסתכלת על המעשים שנעשו אתמול בממשלה ורואה בהם, קודם כול, טעות.

שאול יהלום: גם אם היה לחץ של נשיא ארצות-הברית, זו טעות קשה וחמורה לשחרר את יאסר ערפאת, לוותר על הצהרתו של ראש הממשלה, שנאמרה עשרות פעמים, מעל כל במה ישראלית ובין-לאומית, שההסגר על ערפאת לא יוסר עד שייתפסו הרוצחים על-ידינו, שלא תינתן לערפאת הרשות לצאת ממקומו, ממשרדו.

שאול יהלום: והנה, מה רואה העולם כולו?

שאול יהלום: העולם כולו קודם כול רואה את אמינותו של ראש הממשלה נפגעת, הוא רואה שישראל יכולה להיות מדינה לחיצה בכמה שיחות עם נשיא ארצות-הברית, והוא רואה, כמובן, שערפאת יתחיל להיות שוב האיש המרכזי, שאליו יבואו וישמעו את רמאויותיו, את הבלופים שלו.

שאול יהלום: הוא ימשיך להצהיר הצהרות שאין בהן ממש, וביד השנייה יעודד את הטרור – על-פי כל ההוכחות שבוודאי ימשיכו להתגלות.

שאול יהלום: היהפוך כושי עורו ונמר חברבורותיו?

שאול יהלום: גם ערפאת יישאר ערפאת, כפי שהיה.

שאול יהלום: לכן הצביעה המפד"ל אתמול בממשלה נגד הפתרון ונגד ההצעה, עם כל הבעייתיות בידיעה שמצד אחד היה לחץ קשה של ארצות-הברית ומצד שני הלחץ גם נתן תמורה ואמר: ארצות-הברית תעמוד מאחורי מדינת ישראל מול הוועדה שעומדת לבוא ולחקור את אירועי ג'נין.

שאול יהלום: צריך להבין, שאנחנו באמצע מלחמה, ורק היום שחררנו, כבשנו, נכנסנו לחברון.

שאול יהלום: נכון שהפעולה הזאת באה בתגובה על האירוע שהיה ביום שבת באדורה, שבו נרצחו ארבעה תושבי אדורה ובהם ילדה בת חמש; להזכירנו עם מי יש לנו עסק.

שאול יהלום: אבל צריך להביא בחשבון, שבמלחמה כמו במלחמה, הממשלה יכלה להחליט גם לא להיכנס לחברון, כפי שהיא עשתה וחשבה כנראה, שחברון תהיה יוצאת מן הכלל מהבחינה הזאת.

שאול יהלום: המצב הוא מצב של מלחמה, יש פה מורכבות, ואנחנו, עם כל הביקורת הקשה והנוקבת על החלטת הממשלה, שכפי שאמרתי הצבענו נגדה, אנחנו עדיין חושבים, שמדובר במצב חירום, במצב של מלחמה, ובמצב הזה יש פלוסים ומינוסים.

שאול יהלום: אפשר לדרוש אותם לחיוב, אפשר לדרוש אותם לשלילה, ובמקרה זה אנחנו קוראים לשאר מפלגות הימין שנמצאות באופוזיציה לחזק את הקו הזה של הממשלה, הקו הימני יותר, כי ייתכן מאוד, שלו היו המפלגות האלה אתמול בממשלה – אי-אפשר לדעת, הרי בסופו של דבר ש"ס היתה לשון המאזניים – שהתוצאה אתמול היתה אחרת.

צבי הנדל: התוצאה היתה 9:17.

שאול יהלום: אתה יודע, מעט מן האור דוחה הרבה מן החושך.

שאול יהלום: לכן אי-אפשר לדעת.

שאול יהלום: יכול להיות שעוד שניים-שלושה שרים היו מטים את הכף, כפי שאתה רואה, בזכות משקלם.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לסיים ולומר עוד משפט אחד בתחום הכלכלי.

שאול יהלום: התוכנית היא תוכנית כואבת מאוד.

שאול יהלום: עם כל הכאב, עם כל הרצון ועם הידיעה שאולי אין ברירה, קשה מאוד להצדיק הקפאה של קצבאות הביטוח הלאומי יחד עם קיצוץ של 4%.

שאול יהלום: הרי בסוף התוכנית אתה מגיע למצב שייתכן שמדובר בקיצוץ של 8%–9%.

שאול יהלום: אנחנו יודעים מה פירושן של קצבאות הביטוח הלאומי.

שאול יהלום: מדובר בקצבאות זיקנה ובקצבאות ילדים.

שאול יהלום: הייתי מדגיש דווקא את קצבאות הזיקנה, כי יש משפחות רבות שאינן יכולות להסתדר עם קצבאות הזיקנה; אפילו אם יש להן פה ושם עוד הכנסה קטנה, עדיין הן אינן יכולות לנהל משק בית מסודר.

שאול יהלום: לכן אנחנו חושבים, שעם כל תמיכתנו בממשלה כיום, התוכנית חייבת לעבור שיפוץ ושיפור לטובת אי-פגיעה בחלשים, שהם בעיקר הגמלאים, בעיקר מקבלי קצבאות זיקנה, בעיקר מקבלי קצבאות מהמוסד לביטוח לאומי, ואנחנו, בכנסת, נשתדל מאוד להביא לשיפור התוכנית ולשוויוניות יתר.

צבי הנדל: אדוני היושב-ראש, אפשר לשאול שאלה?

שאול יהלום: אם אדוני היושב-ראש ירשה לחבר הכנסת צבי הנדל – אנחנו מתים לענות לו.

מיכאל נודלמן: לא, לא.

מיכאל נודלמן: חמש דקות.

מיכאל נודלמן: אני מבקש.

מיכאל נודלמן: תודה.

שאול יהלום: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת שמואל הלפרט, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו – חברת הכנסת מרינה סולודקין.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, עת צרה היא ליעקב בארץ ובעולם.

שמואל הלפרט: דם יהודי נשפך מדי יום.

שמואל הלפרט: הרמב"ם אומר, שמצוות עשה מן התורה לזעוק ולהריע בחצוצרות על כל צרה שתבוא על הציבור.

שמואל הלפרט: מלבד המצב הביטחוני, גם המצב הכלכלי חמור, והגזירות הכלכליות עלולות להכניס למעגל העוני עוד 20,000 משפחות ועוד 110,000 ילדים, נוסף על 500,000 הילדים שחיים מתחת לקו העוני.

שמואל הלפרט: לכן החלטתי, במקום לחזור על הנאומים הנדושים, לעורר את הציבור כדברי הרמב"ם בכמה פרקי תהילים, וכפי שקבעו גדולי ישראל לומר אותם מדי יום.

יגאל ביבי: על מה תהילים, על המלחמה או על – – –

שמואל הלפרט: על הכול.

שמואל הלפרט: "שיר מזמור לאסף: אלהים אל-דמי-לך, אל-תחרש ואל-תשקט אל.

שמואל הלפרט: כי הנה אויביך יהמיון, ומשנאיך נשאו ראש.

שמואל הלפרט: על-עמך יערימו סוד, ויתיעצו על-צפוניך.

שמואל הלפרט: אמרו לכו ונכחידם מגוי, ולא-יזכר שם-ישראל עוד.

שמואל הלפרט: כי נועצו לב יחדו, עליך ברית יכרתו.

שמואל הלפרט: אהלי אדום וישמעאלים, מואב והגרים: גבל ועמון ועמלק, פלשת עם-ישבי צור.

שמואל הלפרט: גם-אשור נלוה עמם, היו זרוע לבני-לוט סלה.

שמואל הלפרט: עשה-להם כמדין, כסיסרא כיבין בנחל קישון.

שמואל הלפרט: נשמדו בעין-דאר, היו דמן לאדמה.

שמואל הלפרט: שיתמו נדיבימו כערב וכזאב, וכזבח וכצלמנע כל-נסיכמו.

שמואל הלפרט: אשר אמרו נירשה לנו, את נאות אלהים.

שמואל הלפרט: אלהי שיתמו כגלגל, כקש לפני-רוח.

שמואל הלפרט: כאש תבער-יער, וכלהבה תלהט הרים.

שמואל הלפרט: כן תרדפם בסערך, ובסופתך תבהלם.

שמואל הלפרט: מלא פניהם קלון, ויבקשו שמך ה'.

שמואל הלפרט: יבשו ויבהלו עדי-עד, ויחפרו ויאבדו.

שמואל הלפרט: וידעו כי-אתה שמך ה' לבדך, עליון על-כל-הארץ.

שמואל הלפרט: " "שיר המעלות, ממעמקים קראתיך ה': אדני שמעה בקולי, תהיינה אזניך קשבות לקול תחנוני.

שמואל הלפרט: אם-עונות תשמר-יה, אדני מי יעמד.

שמואל הלפרט: כי-עמך הסליחה, למען תורא.

שמואל הלפרט: קויתי ה' קותה נפשי, ולדברו הוחלתי.

שמואל הלפרט: נפשי לאדני, משמרים לבקר שמרים לבקר.

שמואל הלפרט: יחל ישראל אל-ה', כי-עם-ה' החסד והרבה עמו פדות.

שמואל הלפרט: והוא יפדה את-ישראל מכל עונותיו.

שמואל הלפרט: " "אחינו כל בית-ישראל הנתונים בצרה ובשביה, העומדים בין בים ובין ביבשה, המקום ירחם עליהם ויוציאם מצרה לרווחה, ומאפלה לאורה, ומשעבוד לגאולה, השתא בעגלא ובזמן קריב, ונאמר אמן.

שמואל הלפרט: " תודה.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חברת הכנסת מרינה סולודקין, ואחריה – חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, ברשותכם, אני מבקש לקדם פני ידידים מובהקים של ישראל, אורחינו חברי המשלחת הפרלמנטרית הגדולה מקנדה.

שמואל הלפרט: מרחק גיאוגרפי רב מפריד בינינו, אך אין הוא מונע מלטפח קשרים הדוקים בין שתי ארצותינו.

שמואל הלפרט: העם הקנדי מלווה את מדינת ישראל מיומה הראשון, באהדה.

שמואל הלפרט: הוא עוקב אחרי מאבקיה ותומך עקבי במאמציה להשיג עבור אזרחיה שלום וביטחון.

שמואל הלפרט: איננו שוכחים, כי בימים ההיסטוריים בזירה הבין-לאומית, כשנלחמנו למען הקמת מדינה יהודית בארץ-ישראל, נמנתה קנדה עם ראשי התומכים בתביעתנו לעצמאות מדינית.

שמואל הלפרט: בקנדה מצויה קהילה יהודית חמה ותוססת, הנהנית מחופש מלא, על-פי מיטב המסורת הקנדית.

שמואל הלפרט: אורחינו הנכבדים, אתם מצויים בבית זה בארץ-ישראל בחברת ידידים וחברים.

שמואל הלפרט: אנחנו מעריכים מאוד את החלטתכם, שיש בה מידה של אומץ לב, לבוא לארצנו בתקופה כה קשה.

שמואל הלפרט: אלה הם ימים כואבים, ימים של טרור רצחני.

שמואל הלפרט: משתתפי ליל סדר פסח נהרגים בעיצומו.

שמואל הלפרט: חוגגי בר-מצווה נרצחים באולם שמחות.

שמואל הלפרט: פצצות אדם פוגעות ביושבים בבתי-קפה ובנוסעי אוטובוסים.

שמואל הלפרט: וזו רק תחילתה של הרשימה העצובה של קורבנות חפים מפשע.

שמואל הלפרט: ידידי, מיום היווסדה ועד עצם הימים הללו מדינת ישראל עוסקת בניסיונות לשים קץ לסכסוך הדמים בינה לבין שכנותיה.

שמואל הלפרט: לפרק זמן קצר נפתח אשנב של שלום בינינו לבין הפלסטינים.

שמואל הלפרט: נחתמו הסכמים, אך האשנב נסגר, הותיר אצלנו תחושה קשה של כישלון.

שמואל הלפרט: במקום תהליך שלום בחרו הפלסטינים ומנהיגם בדרך של טרור.

שמואל הלפרט: במקום חזון של תקווה וצמיחה, הם בחרו במסלול רצחני של שנאה יוקדת.

שמואל הלפרט: תרשו לי לשאול אתכם, הבאים מארץ של שלווה ורוגע, מה היתה עושה מדינתכם לו היו אזרחיה מותקפים מהמארב או נרצחים בשבתם לציין את שמחת החג?

שמואל הלפרט: כיצד היתה ממשלת

שמואל הלפרט: כם מגיבה לו היו אזרחיה חשופים למוות אכזרי בצאתם לערוך קניות בשוק ובנסיעות לביתם?

שמואל הלפרט: אנחנו גאים להיות תושביה של מדינה הנוהגת איפוק והבלגה ושומרת על מוסר מלחמה גם ברגעים קשים.

שמואל הלפרט: הטבח, רבותי וגבירותי, לא היה בג'נין, הוא היה בליל התקדש ליל הסדר בנתניה, באוטובוסים ובאולמות שמחה שהפכו אולמות אבל.

שמואל הלפרט: אתם בוודאי יודעים, טרור אינו יודע גבולות.

שמואל הלפרט: הוא חוצה עמים ויבשות.

שמואל הלפרט: את המחיר משלם לא רק האזרח הישראלי, אלא העולם כולו.

שמואל הלפרט: לכן מלחמה בטרור איננה רק מלחמתה של ישראל; זו מלחמה משותפת לנו ולעולם החופשי, שקנדה חברה מכובדת בו.

שמואל הלפרט: תודה.

שמואל הלפרט: המצב המדיני-הביטחוני והחברתי-הכלכלי;

שמואל הלפרט: חברת הכנסת מרינה סולודקין, בבקשה.

מרינה סולודקין: תודה רבה.

מרינה סולודקין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברי הפרלמנט הקנדי, WELCOME TO THE ISRAELI PARLIAMENT.

מרינה סולודקין: היום אנחנו מדברים על הצעות אי-אמון של סיעות שינוי ומרצ.

מרינה סולודקין: כחברה נאמנה בממשלת האחדות של אריאל שרון, אנחנו, הסיעה שלי, ישראל בעלייה, בוודאי נגד אי-אמון בממשלה.

מרינה סולודקין: אנחנו חושבים שהאי-אמון הוא לא במקום.

מרינה סולודקין: אין לזה סיכוי, אין לזה ערך.

מרינה סולודקין: אין כוח לאופוזיציה, גם משמאל וגם מימין, להפיל את הממשלה, וחבל על הזמן שאנחנו כאן כל שני וחמישי מתדיינים איך להפיל את הממשלה.

מרינה סולודקין: שמעתי היום כמה דברים שאני לא כל כך אוהבת.

מרינה סולודקין: שמעתי מיושב-ראש סיעת שינוי, שאין לממשלת שרון קו, אין לה מדיניות ביטחונית.

מרינה סולודקין: זה לא נכון.

מרינה סולודקין: מבצע "חומת מגן" – זו מדיניות וזו גם הצלחה.

מרינה סולודקין: היום, אחרי הפיגוע, נכנסנו לחברון.

מרינה סולודקין: גם זו מדיניות, ואנחנו תומכים בה.

מרינה סולודקין: המצב קשה מאוד, המצב מורכב מאוד, ולומר סתם שאין מדיניות ביטחונית לממשלת האחדות ולממשלת שרון, זה לא נכון לגמרי.

מרינה סולודקין: לגבי המדיניות הכלכלית, אנחנו מבינים את המצב, אנחנו יודעים שצריך לגייס כסף, אבל אנחנו לא כל כך מסכימים עם מה שעושים, מפני שלקצץ מחלשים זה קל יותר.

מרינה סולודקין: תפיסת העולם של ישראל בעלייה היא, קודם כול, אם אנחנו במצב חירום, יש להטיל מלווה מלחמה.

מרינה סולודקין: יש להטיל גם מס על הבורסה, ולא אחרי שלושה חודשים, אלא כאן ועכשיו.

מרינה סולודקין: אנחנו לא זקוקים לוועדות.

מרינה סולודקין: ב-1995 היתה לבייגה שוחט תוכנית למיסוי הבורסה, ולא צריך לדבר על זה.

מרינה סולודקין: רק אחר כך אפשר להטיל מסים ולעשות קיצוצים.

מרינה סולודקין: מה שאני אומרת גם לא מבינים.

מרינה סולודקין: יש מס על סיגריות, אבל אין מס על אלכוהול.

מרינה סולודקין: למה אין?

מרינה סולודקין: אם מס על מותרות, אז מס על כל המותרות.

מרינה סולודקין: נאבקנו הרבה וקשה בממשלה נגד פגיעה בעולים.

מרינה סולודקין: בכמה דברים הצלחנו, בכמה לא, וחבל.

מרינה סולודקין: אני אומרת, שהמדינה במצב קשה, ולהצביע אי-אמון – זה חוסר אחריות.

מרינה סולודקין: תודה רבה.

שמואל הלפרט: תודה לחברת הכנסת סולודקין.

שמואל הלפרט: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

שמואל הלפרט: אחריה – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הכנסת פותחת את עבודתה בדיון חשוב ביותר על הגזירות הכלכליות ועל הגזירות הפוליטיות שממשלת שרון מנחיתה עלינו.

תמר גוז'נסקי: גזירות הממשלה, חברי חברי הכנסת, יורידו אל מתחת לקו העוני לפחות עוד 100,000 ילדים, ומה שחשוב להדגיש, שהילדים האלה גדלים, רובם ככולם, במשפחות שיש בהן מפרנס.

תמר גוז'נסקי: היום, משפחה שיש בה מפרנס שמשתכר שכר מינימום, ואפילו 4,000 שקל, אחרי הקיצוץ בקצבאות הילדים יהיה מתחת לקו העוני בכל מספר של ילדים.

תמר גוז'נסקי: אנחנו צריכים למחות ולזעוק נגד הקיצוץ הזה, שרומס את ההווה של מאות אלפי ילדים שמקבלים מזון פחות טוב, יפסיקו ללכת לחוגים, לא יזכו לראות בגד חדש או מחשב בבית.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מדברים על ילדים שגוזלים מהם את ההזדמנות להתפתחות נאותה.

תמר גוז'נסקי: ובמיוחד אני מוכרחה לזעוק ולהזעיק נגד החתירה של הממשלה לפגוע בילדים במשפחות שהממשלה מכנה אותן משפחות שאינן יוצאי צבא.

תמר גוז'נסקי: הסיפור הזה של יוצאי צבא, הניסיון לקבוע שיש ילדים שווים יותר ושווים פחות, הוא סיפור גזעני, שאנחנו כבר התמודדנו אתו בדיונים קודמים.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להדגיש, כבר היום, מחצית מהילדים הערבים חיים מתחת לקו העוני.

תמר גוז'נסקי: ואם תתקבל ההצעה הממשלתית הגזענית הזאת, מספרם ילך ויגדל.

יגאל ביבי: תפסיקו עם הבדיחה הזאת.

יגאל ביבי: הדבר הכי משתלם – – –

תמר גוז'נסקי: רמיסת ההווה של מאות אלפי ילדים נעשית, כפי שהכריזה הממשלה, כדי לממן מלחמה, אותה מלחמה שהורסת את עתידם של אותם ילדים.

תמר גוז'נסקי: הפחד שנפל על ראש הממשלה נוכח האפשרות שתבוא ועדת בדיקה של האו"ם, אחרי שהוא אמר שאין לו מה להסתיר, הפחד הזה מלמד שהממשלה והצבא פוחדים כי יש להם הרבה מה להסתיר – להסתיר את פשעי ג'נין ואת פשעי רמאללה ואת פשעי בית-לחם ואת כל הפשעים האחרים שנעשו במהלך המלחמה הזאת ובשנים הארוכות של הכיבוש.

תמר גוז'נסקי: הרי בסופו של דבר, המלחמה והכיבוש הממושך רק מבעירים שנאה.

תמר גוז'נסקי: ומה שקרה בשבת רק הוכיח לנו פעם נוספת, שכל זמן שיימשך הכיבוש וכל זמן שתימשך המלחמה תהיה יותר שנאה, יהיה יותר ייאוש, ובסופו של דבר אנחנו נהיה עדים לפיגועי טרור שפוגעים באזרחים ולכל הזוועה של שפיכות הדמים.

אליעזר כהן: מה עם פשעי ליל הסדר?

אליעזר כהן: השנאה היא בגללנו?

אליעזר כהן: אנחנו מלמדים את הילדים שלנו שנאה בבתי-הספר?

תמר גוז'נסקי: לכן, חברי חברי הכנסת, או שלומדים מהניסיון או ששוברים את הראש בקיר.

תמר גוז'נסקי: יש שתי אפשרויות.

תמר גוז'נסקי: ללמוד מהניסיון זה אומר שהנה עשינו מלחמה, עשינו מצור ממושך על הערים הפלסטיניות.

תמר גוז'נסקי: עשינו את כל הדברים והזוועות, ובסופו של דבר לישראל אין ביטחון.

תמר גוז'נסקי: אין ביטחון במובן הפיזי, אין ביטחון ביציאה לרחוב, וגם לא ביטחון חברתי וכלכלי.

תמר גוז'נסקי: הורסים גם את העתיד – –

שמואל הלפרט: נא לסיים.

תמר גוז'נסקי: – – הורסים גם את הכלכלה וגם את החברה.

יגאל ביבי: – – –

שמואל הלפרט: חבר הכנסת ביבי, זמנה כבר תם, תן לה לסיים.

תמר גוז'נסקי: לכן, בתנאים האלה, אני רוצה לקרוא לכולנו לפעול לסיום הכיבוש, שהוא השורש של כל הבעיות, ולשים קץ להתנחלויות שלא רק גוזלות, אלא בסופו של דבר מסכנות את העתיד שלנו, ולשלוח ברכה לכל סרבני הכיבוש ולכל הנאבקים לשלום צודק – –

אליעזר כהן: אתם החכמים ואנחנו הטיפשים.

צבי הנדל: להוציא אתכם מחוץ לחוק.

תמר גוז'נסקי: – – שבמרכזו מדינה פלסטינית שבירתה ירושלים המזרחית.

תמר גוז'נסקי: בסופו של דבר, יש לנו רק בחירה אחת: או המשך הכיבוש, המלחמה והאסון החברתי והאסון הפוליטי, או שלום צודק, שתי מדינות לשני עמים.

תמר גוז'נסקי: תודה רבה.

שמואל הלפרט: תודה לחברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחריו – חבר הכנסת מרדכי משעני.

אליעזר כהן: אתם גרמתם למלחמה הזאת.

אליעזר כהן: אל תשכחי את זה, אתם הבאתם אותה.

אליעזר כהן: התמימים והטיפשים הביאו אותה.

טלב אלסאנע: צבי הנדל, אתה מאוד שמח.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, כל הזמן אנחנו אומרים שלכל דבר יש מחיר.

טלב אלסאנע: למלחמה הזאת יש המחיר שלה, יש המחיר שמשלמים אנשים, אזרחים חפים מפשע, שנהרגים.

צבי הנדל: המחיר שלה, שאתה תעזוב את הכנסת.

טלב אלסאנע: יש המחיר שמשלמים ילדים שנקלעים למעגל העוני, ויש המחיר שמשלמים אנשים שמאבדים את מקור התעסוקה שלהם.

טלב אלסאנע: כל זה מדוע?

טלב אלסאנע: כל זה קורה על מנת לרצות קבוצה קטנה מאוד, שולית מאוד של המתנחלים, שאין להם שום הצדקה, לא הצדקה ביטחונית ולא הצדקה כלכלית, והם הפכו להיות נטל ביטחוני ומכשול לקידום השלום.

טלב אלסאנע: אני שומע דברים לגבי התוכנית החברתית-הכלכלית, שמציגים אותה כביכול כדי להציל את החברה.

טלב אלסאנע: את מי הם מצילים בעצם?

טלב אלסאנע: התוכנית שמדובר בה מוסיפה למעגל העוני בתוך המדינה עוד 100,000 נפשות.

טלב אלסאנע: נוספו עוד יותר מ-50,000 ילדים למעגל הילדים שיחיו מתחת לקו העוני.

טלב אלסאנע: מצד שני, הממשלה הזאת מקימה עוד מאחזים.

טלב אלסאנע: על חשבון מי?

טלב אלסאנע: מי משלם את המחיר של המאחזים האלה?

טלב אלסאנע: מי שמשלם הוא אותו אדם שמשלם את המסים לממשלה, שמנצלת את הכסף הזה, התקציב הזה, שאמור לחזור ולשרת את רווחתו של האזרח, על מנת שישרת את האמביציות הפוליטיות של ראש הממשלה ושל הימין הקיצוני.

טלב אלסאנע: אנחנו שומעים כאן שמה שעושה הממשלה הוא מלחמה.

טלב אלסאנע: אני לא יודע אם זו מלחמה או פשעי מלחמה.

טלב אלסאנע: על מנת שתהיה מלחמה צריך להיות צבא נגד צבא.

טלב אלסאנע: אני לא רואה אצל הפלסטינים לא טנקים ולא מסוקים ולא מטוסים.

טלב אלסאנע: יש רק אנשים.

טלב אלסאנע: יש רק אזרחים שיורים בהם, הורגים אותם וטובחים בהם.

טלב אלסאנע: זה מה שעשו בג'נין וזה מה שעושים בחברון.

טלב אלסאנע: הם נהרגים שם על האדמות שלהם, בכפרים שלהם, בבתים שלהם.

יגאל ביבי: רק בשבת הרגתם ארבעה אנשים.

טלב אלסאנע: הגיע הזמן שתחליטו מה אתם רוצים.

צבי הנדל: לך הביתה.

טלב אלסאנע: אני שומע כאן שיש מי שאומרים: אנחנו רוצים את כל השטח מהים עד הנהר.

טלב אלסאנע: אז או שאתם רוצים הפרדה, או שאתם רוצים כיבוש – –

שמואל הלפרט: חבר הכנסת אלסאנע, נא לסיים, זמנך תם.

טלב אלסאנע: – – או שאתם רוצים לסגת, או שאתם רוצים לספח.

צבי הנדל: רוצים את כל ארץ-ישראל.

טלב אלסאנע: קודם תשמעו מה הפלסטינים רוצים.

טלב אלסאנע: אני רוצה לדעת, מה אתם רוצים בעצם?

צבי הנדל: את כל ארץ-ישראל.

טלב אלסאנע: את כל הארץ אתה לא תקבל.

טלב אלסאנע: מי שקושר את גורל תל-אביב אל גוש-קטיף, מערער על מעמדה של תל-אביב.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת אלסאנע.

מוחמד ברכה: מה זה?

מוחמד ברכה: תשתיק אותו.

אחמד טיבי: תן לו עוד דקה, הפריעו לו.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת מרדכי משעני, בבקשה.

טלב אלסאנע: אני לא מצליח לומר מלה אחת.

טלב אלסאנע: הוא נואם למטה, יש לו זמן חופשי, ואני, הזמן שלי מוגבל.

צבי הנדל: זמנך עבר.

צבי הנדל: זהו.

טלב אלסאנע: אני רוצה שצבי הנדל ישלים את הנאום שלו.

טלב אלסאנע: לתת לו זמן שינאם.

טלב אלסאנע: אני רוצה לציין, רבותי, שהממשלה הזאת היא ממשלת מלחמה, כי ראש הממשלה מעולם לא תמך בשום הסכם שלום, לא בהסכם השלום עם מצרים ולא עם ירדן ולא עם הפלסטינים.

צבי הנדל: ערפאת תמך, נכון?

צבי הנדל: דחלאן תמך, נכון?

שמואל הלפרט: תודה רבה.

טלב אלסאנע: כל האשליה שכביכול הוא רוצה להביא שלום, זו אשליה.

טלב אלסאנע: הוא איש מלחמה.

טלב אלסאנע: אבל, מה שקורה הוא שהאנשים כאן משלמים את מחיר המלחמות בחיים שלהם ובתקציבים שלהם וברווחה שלהם.

טלב אלסאנע: לכן, צריך לשלוח אותם הביתה, על מנת שיבואו אנשים שפויים, שיחזירו את צבי הנדל הביתה, יחזירו את המתנחלים הביתה, ויקצו תקציבים בצורה – – –

יגאל ביבי: אדוני היושב-ראש, מה זה?

צבי הנדל: מה זה, בכוח?

שמואל הלפרט: חבר הכנסת אלסאנע, אני מבקש שתסיים.

טלב אלסאנע: הילדים ישלמו את המחיר של ההתנחלויות.

טלב אלסאנע: הילדים ישלמו את המחיר של הטנקים והמסוקים שהורגים בעם אחר.

טלב אלסאנע: לכן – –

שמואל הלפרט: אתה סיימת.

שמואל הלפרט: תודה רבה.

שמואל הלפרט: זמנך תם.

טלב אלסאנע: – – לגבי קצבאות ילדים – – –

שמואל הלפרט: אני מאוד מצטער, זמנך תם.

טלב אלסאנע: חרדים, חילונים וערבים צריכים לקבל את הקצבאות בצורה שוויונית.

טלב אלסאנע: לכן אנחנו מצביעים אי-אמון בממשלה הזאת.

שמואל הלפרט: תודה רבה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת מרדכי משעני, ואחריו – חבר הכנסת עמיר פרץ.

שמואל הלפרט: אני מאוד מבקש להקפיד על שלוש דקות.

מרדכי משעני: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת האי-אמון בממשלה נוגעת לשני תחומים: התחום המדיני-הביטחוני והתחום הכלכלי-החברתי.

מרדכי משעני: אני סבור שלא ניתן לדבר על שני תחומים אלה בלי להתייחס בשני התחומים להחלטות הממשלה מאתמול – האחת, בתחום המדיני-הביטחוני, פרשת רוצחי גנדי, השר זאבי, ובתחום השני, החלטת הממשלה בעניין הקיצוצים.

מרדכי משעני: אני יודע שסיעתי, סיעת גשר, היא חלק מהקואליציה.

מרדכי משעני: עם זאת, אני לא יכול שלא לחלוק על שתי ההחלטות האחרונות של הממשלה, שאני חושב שהן החלטות לא נכונות.

מרדכי משעני: הייתי רוצה להסביר, כי אנחנו הצטרפנו לקואליציה ולממשלה בעקבות החלטת הממשלה לפתוח במבצע "חומת מגן", שפירושו לחימה בלתי מתפשרת בטרור, בתשתיות הטרור ובראשי הטרור.

מרדכי משעני: ראינו בהצטרפות צו-8, הקורא לנו להצטרף ולחזק את הממשלה בלחימה זו.

מרדכי משעני: ואומנם, צה"ל עשה עבודה נפלאה בתנאים קשים, קשים ביותר: לחימה בשטח בנוי תוך הימנעות מפגיעה של חיילים ותוך הימנעות מפגיעה באוכלוסייה אזרחית.

מרדכי משעני: צה"ל החזיר את הכבוד לאזרחים, את כושר ההרתעה שלנו, והוכיח כי ניתן גם ניתן באמצעים צבאיים להילחם בטרור ולצמצמו עד כדי מינימום.

מרדכי משעני: אבל, חבל מאוד שהדרג המדיני אינו מצליח במקביל במישור המדיני.

מרדכי משעני: שתי דוגמאות לכך.

מרדכי משעני: האחת, ועדת הבדיקה.

מרדכי משעני: ההסכמה שלנו לקבל את ועדת הבדיקה היא בעצם הפקרת הצבא, כי ועדת הבדיקה הולכת לבדוק את הצבא ולא את הדרג המדיני.

מרדכי משעני: איך ייתכן לשלוח צבא ללחום בטרור בלחימה בלתי מתפשרת ואחר כך להגיד: ועדת הבדיקה תבוא?

מרדכי משעני: וההחלטה השנייה, ההסכמה שהביע אתמול ראש הממשלה, והממשלה אישרה את ההסכמה הזאת, בלחץ הנשיא בוש, לאחר שנאמרו כל הדברים.

מרדכי משעני: אני חושב ששתי ההחלטות האלה הן התחלה של דרך לא נכונה, דרך לא טובה, שתביא עלינו בתקופה הקרובה דברים נוספים שבוודאי יהיו קשים למדינת ישראל.

מרדכי משעני: בתחום הכלכלי-החברתי, עוד כשהיינו באופוזיציה, בעת שהוצג התקציב, אמרנו, ואפשר לצטט את זה מ"דברי הכנסת", שהתקציב הזה איננו תקין, שהתקציב הזה פוגע בשכבות החלשות, שהוא לא יביא צמיחה, שהוא לא ריאלי, שהוא לא מציאותי.

מרדכי משעני: אבל שר האוצר אמר שזה תקציב שיביא צמיחה – – –

שמואל הלפרט: נא לסיים.

מרדכי משעני: אני עוד מעט מסיים.

מרדכי משעני: אחר כך באה התוכנית הנוספת של שר האוצר, כך הוא הציג אותה, בדבר קיצוץ של 6 מיליארדים, וגם אז התנגדנו ואמרנו שזו לא תוכנית.

מרדכי משעני: הנה עכשיו שוב אנחנו באים לגזירות כלכליות.

מרדכי משעני: זו לא תוכנית, זה אוסף של גזירות שפוגע בחלשים, שפוגע בשכבות החלשות, בקשישים, במקבלי הקצבאות.

מרדכי משעני: אין בתוכנית הזאת שום דבר, זו לא תוכנית, כפי שאמרתי, אלא אוסף של גזירות שבא לכסות באמצעות טלאי על טלאי את החסר.

מרדכי משעני: במצב של משק בשעת חירום היינו מצפים מן הממשלה, ממשרד האוצר ומנציגיו לבוא עם דברים הרבה יותר יצירתיים, שאומנם יגרמו לצמיחה ויביאו לתעסוקה.

מרדכי משעני: תודה.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת מרדכי משעני.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת עמיר פרץ, בבקשה.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו מתייצבים היום בפני מליאת הכנסת, עם פתיחת המושב, כאשר האירועים העוברים על מדינת ישראל הן בתחום הביטחוני, הן בתחום המדיני, הן בתחום הכלכלי והן בתחום החברתי מחייבים, כיאה לכנסת שפותחת את המושב שלה, שראש הממשלה יגיע לכאן, יתייצב ויאמר את דברו, ששר האוצר יבוא לכאן ויאמר את דברו.

עמיר פרץ: אך, לצערי הרב, ככל שהממשלה תהיה גדולה יותר כך ההתעלמות מן הכנסת תהיה גדולה יותר.

עמיר פרץ: אני רוצה להתייחס לאותו אוסף של גזירות כלכליות שמוגדרות כתוכנית הכלכלית להצלת המשק.

עמיר פרץ: בגזירות הכלכליות האלה, מעבר למהות שלהן, יש גם פגיעה קשה בערכים המוסריים והדמוקרטיים של מדינת ישראל.

עמיר פרץ: אסור לתת לאיש לשכוח, שלפגיעה בערכים מוסריים יש תכונה, שפגיעה כזאת פועלת כחרב פיפיות.

עמיר פרץ: היום מישהו פוגע בחרדים כי הוא חושב שיש לו רוב לסדר אותם.

עמיר פרץ: אם זו פגיעה בכללי השוויון, היא תהפוך לחרב פיפיות; מחר מישהו יפגע בערבים ובזכויותיהם כאזרחים.

עמיר פרץ: אם זו פגיעה בערכים השוויוניים, היא תחזור כחרב פיפיות.

עמיר פרץ: לכן, גם כאשר מתכננים תוכנית של גזירות, צריך לשמור על שוויוניות ועל תחושה של חלוקת נטל צודקת.

עמיר פרץ: היה גם ניסיון לפגוע בערכים הדמוקרטיים של המדינה, ניסיון של שר האוצר להשתמש בכלים של חקיקה על מנת לפגוע בהסכמי עבודה חתומים, לפגוע בתשתית אולי החשובה ביותר, מאושיותיה של חברה אזרחית בדמוקרטיה.

עמיר פרץ: זו עובדה שפעם ראשונה במדינת ישראל יצא מסמך שכתוב בו: ממשלת ישראל, משרד האוצר, הצעת שר האוצר לממשלה היא להקפיא בחקיקה את כל הסכמי העבודה במשק במגזר הפרטי והציבורי.

עמיר פרץ: עצם העובדה שרעיון נואל כזה נדון בתוך משרדי ממשלה, העובדה שהועלה על הנייר הרשמי של מדינת ישראל – זה צריך לקומם את כולנו.

עמיר פרץ: אני אומר לאזרחים: היום שולחים יד להסכמי העבודה בחקיקה, ומחר ישלחו יד בכל נושא ונושא.

עמיר פרץ: כשנורמה נשברת, הדרך לבית הפרטי של כל אחד קצרה מאוד.

צבי הנדל: כשפרס היה שר האוצר – – –

עמיר פרץ: לא היה מעולם, הכול בדותות.

עמיר פרץ: הניסיונות של שר האוצר להשתמש בדוגמה שבה ניסו להפעיל צווי חירום בתקופת שמעון פרס – לא הפעילו – אלה בדותות.

עמיר פרץ: כולם ידעו שניסו לעשות תרגיל על מנת ללחוץ את יושב-ראש ההסתדרות.

עמיר פרץ: צו חירום בהגדרתו הוא צו חירום, יש לו תוקף, יש לו זמן ויש לו גם סוף, ופה יש כניסה דרך חקיקה שהיתה עוברת כאן את כולם.

עמיר פרץ: לאחר שמדינת ישראל עברה תהליך שכבר יש לה חוקי-יסוד, שכבר יש לה כללי משחק חדשים, הלקח שהיה צריך להילמד מצווי החירום בוודאי היה צריך להביא את שר האוצר לא לעשות זאת.

עמיר פרץ: דבר נוסף, חברים.

עמיר פרץ: אמרתי לשר האוצר: אילו היית מנהל משא-ומתן ואחר כך הכול היה מתפוצץ, היית בא אל הכנסת ואומר – עומדים מולי אנשים חסרי אחריות, שלא מוכנים לעשות דבר, ולכן אין לי ברירה.

עמיר פרץ: אבל לעשות זאת בחשכת הלילה ולהודיע על זה בתקשורת?

עמיר פרץ: שמענו על זה מהתקשורת.

עמיר פרץ: הרי זה דבר שלא יעלה על הדעת.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת פרץ, זמנך תם.

שמואל הלפרט: משפט לסיום.

עמיר פרץ: משפט טוב לסיום.

עמיר פרץ: לפני חודשיים הקפיאו את קצבאות הזיקנה ואת שכר המינימום.

עמיר פרץ: נכון שהיתה מפלגה בישראל, מפלגת העובדים והגמלאים עם אחד, שפרשה מהממשלה.

עמיר פרץ: נכון שקולות הנפץ של המלחמה הסתירו זאת.

עמיר פרץ: אני רוצה להזכיר לכולם, שהשר לתיאום חברתי שמוליק אביטל החזיר את ה"וולבו" – הרי תמיד כשממנים שר אומרים: קיבל "וולבו" – כדי להגן על אותם קשישים ועל אותם מקבלי שכר מינימום.

עמיר פרץ: מה עשה שר האוצר?

עמיר פרץ: אותו מעשה הוא מאריך עוד בשנה וחצי, עד סוף 2003.

עמיר פרץ: מה אמר לי שר האוצר?

עמיר פרץ: הוא אמר לי: שמע, בוא נסכם שכל מה שניקח מכם עכשיו, נחזיר לכם בנובמבר 2003.

עמיר פרץ: אמרתי לו: אבל אתה לא תהיה אז שר האוצר.

עמיר פרץ: הוא אמר לי: איך אתה יודע שאני לא אהיה שר האוצר?

עמיר פרץ: אמרתי לו: תראה, אם מאוד תצליח, לא תרצה; אם מאוד לא תצליח, לא ירצו.

עמיר פרץ: בכל מקרה, אתה לא תהיה שר האוצר.

עמיר פרץ: יש קבוצות שהן חשובות לא פחות, אלה אנשים שעובדים קשה מאוד והפגיעה באמצעי הייצור שלהם היא קשה מאוד.

עמיר פרץ: העובדה שמעלים את מחירי הסולר בישראל וגורמים להעלאה בעלויות עבודה פוגעת בקבוצה של נהגי המוניות בישראל, שעובדים קשה מאוד.

עמיר פרץ: אני מכיר נהגי מוניות בני 65 שבשעות הלילה המאוחרות עוד אוספים אותך, כי אין להם שום זכויות ושום תנאים; כנ"ל נהגי המובילים.

עמיר פרץ: אני קורא לשר האוצר שלא להשתמש גם בגזירה הזאת, כי זו גזירה שגורמת לעלות עבודה נוספת בסקטורים שאולי אין להם כוח להגן על עצמם, ואנחנו רואים בזה חלק חשוב משדרת הייצור במדינת ישראל.

עמיר פרץ: תודה רבה.

שמואל הלפרט: תודה לחבר הכנסת עמיר פרץ.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת רומן ברונפמן – אינו נוכח.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה.

שמואל הלפרט: אחריו – חבר הכנסת עזמי בשארה.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, עומדות לפנינו שתי הצעות אי-אמון בממשלה שלא ראויה לאמון – –

צבי הנדל: לא מאמין.

מוחמד כנעאן: – – לא של הבית הזה ולא של אזרחי מדינת ישראל.

מוחמד כנעאן: היא הבטיחה שלום והביאה מלחמה, הביאה חורבן, הביאה הרס, הביאה הרג של אנשים בהמוניהם.

מוחמד כנעאן: ממשלה שההיסטוריה תשפוט אותה כממשלה פושעת, פושעי מלחמה, אנשים שטבחו והרסו בג'נין ובשכם בצורה בלתי אחראית, לא במטרה, כפי שהצהירו, להילחם בטרור, אלא על מנת להכחיד את העם הפלסטיני, להרוס את התשתית שלו, אפילו את התשתית של המוסדות המוניציפליים שלו – – –

צבי הנדל: רק של המנהיגים.

מוחמד כנעאן: ממשלה כזאת היא ממשלה פושעת, ראש ממשלה שרצח המוני אנשים, ממשלה – – –

שמואל הלפרט: חבר הכנסת כנעאן, אני מבקש ממך לקחת בחזרה את המלים האלה.

מוחמד כנעאן: איזה מלים?

שמואל הלפרט: שהוא רצח אזרחים.

שמואל הלפרט: אני מבקש ממך לקחת בחזרה את המלים האלה.

מוחמד כנעאן: אני אומר את זה בהדגשה מלאה, עם כל הכבוד.

שמואל הלפרט: אני מאוד מבקש ממך להפסיק.

מוחמד כנעאן: אתה לא יכול למנוע ממני לומר את דברי, עם כל הכבוד.

שמואל הלפרט: אני יכול למנוע.

שמואל הלפרט: אתה לא יכול לומר על ראש ממשלה שהוא רצח אזרחים.

שמואל הלפרט: אתה לא יכול לומר דבר כזה.

מוחמד כנעאן: רצח, נתן פקודה לרצוח מאות אלפי אנשים בערי הגדה המערבית וברצועת עזה.

שמואל הלפרט: אתה לא יכול לומר דבר כזה.

מוחמד כנעאן: הרס מחנה שלם בג'נין, הרס שכונה שלמה בשכם.

מוחמד כנעאן: אתה יכול למנוע ממני לומר את זה?

שאול יהלום: מספיק, תרד כבר.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת כנעאן, אני קורא אותך לסדר.

שמואל הלפרט: אני מבקש ממך להפסיק.

מוחמד כנעאן: ממשלה שלא מאפשרת לוועדת הבדיקה של האו"ם להגיע לג'נין.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת כנעאן, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

מוחמד כנעאן: לבדוק את המעשים, מעשי הטרור, מעשי ההרס.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת כנעאן, אני קורא אותך לסדר פעם שלישית.

מוחמד כנעאן: מעשי ההרג של הממשלה, של ממשלת שרון ופואד בן-אליעזר, של ממשלת המתנחלים.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת כנעאן, אני מבקש ממך להפסיק.

שמואל הלפרט: קראתי אותך לסדר פעם שלישית.

מוחמד כנעאן: של ממשלת הפושעים הזאת.

שמואל הלפרט: קראתי אותך לסדר פעם שלישית.

שמואל הלפרט: אני מבקש ממך להפסיק לדבר.

צבי הנדל: תסגור לו את המיקרופון.

מיכאל קליינר: למה לא סוגרים לו את המיקרופון?

מוחמד כנעאן: תסתום את הפה, שב בצד.

שאול יהלום: – – –

מוחמד כנעאן: – – –

שאול יהלום: ערפאת קטן אתה.

מוחמד כנעאן: ממשלה כזאת, אדוני היושב-ראש, לא ראויה – – –

שמואל הלפרט: תפסיק לדבר, קראתי אותך לסדר פעם שלישית.

מוחמד כנעאן: ממשלה כזאת לא ראויה לאמון, היא ראויה להסתלקות באופן מיידי.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת כנעאן, קראתי אותך לסדר פעם שלישית.

צבי הנדל: אתה יכול לרדת.

אורי אריאל: רד מהבמה.

מוחמד כנעאן: תסתום את הפה שלך, מתנחל עלוב.

צבי הנדל: – – –

מוחמד כנעאן: עלוב שכמוך.

צבי הנדל: אני אדבר על מה שאני רוצה, כמה שאני רוצה ומתי שאני רוצה.

אברהם הירשזון: גם אם אתה רוצה, לא תהיינה מריבות.

אברהם הירשזון: אתה באמת חושב שאתה אחמד טיבי?

אברהם הירשזון: עוד לא.

מוחמד כנעאן: בוקר טוב, הירשזון.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת עזמי בשארה – אינו נוכח.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת אחמד טיבי.

שמואל הלפרט: אחריו – חבר הכנסת מיכאל קליינר.

שמואל הלפרט: בבקשה, שלוש דקות.

שאול יהלום: לא צריך לפתוח לו מיקרופון, יש לו מיקרופון בכל תחנות הטלוויזיה.

צבי הנדל: הוא הרי מדבר כל הזמן.

תמר גוז'נסקי: דבר גם אתה.

צבי הנדל: תסדר לי איזה ריאיון בערוץ-2.

מיכאל קליינר: זה בלאו הכי עובר בשידור חי ל"אל-ג'זירה".

אחמד טיבי: הרי אתה יודע שלא היה ערבי אחד שהתראיין, לא ב"קול ישראל" ולא בערוץ-1; גם לא בערוץ-2.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, בתקופה של מלחמה, אווירת מלחמה או עימות צבאי, בעיקר בין מדינת ישראל לערבים, לרבות בין מדינת ישראל לפלסטינים, שוטפת את החברה הישראלית אווירה של מקרתיזם, כאשר יש ניסיון כמעט לגיטימי לסתום את הפה לכל מה שהוא אחר; לא לתת פתחון-פה לאמירה שונה, לאמירה מתריסה.

אחמד טיבי: זה התחיל בערבים, והתרענו שמערבים זה עלול להגיע ליהודים, וכך קרה.

אחמד טיבי: מתחילת הקדנציה הזאת אתם סותמים את הפה, או מנסים לסתום את הפה לחברי הכנסת הערבים.

אחמד טיבי: זה הגיע ליוסי ביילין, שמרצים לא רוצים לתת לו לדבר, ליפה ירקוני, שלא סבלתם את דברי הביקורת שלה.

אחמד טיבי: אנשים כמעט הרביצו לה במכולת.

אחמד טיבי: וכך נמשיך, עד שהתמונה תהיה בדיוק כמו שאנחנו צופים: התרסקות כל פרקטיקה של סובלנות, פרקטיקה דמוקרטית במדינה שבעיקרה היא דמוקרטית כלפי יהודים ויהודית כלפי ערבים.

אחמד טיבי: אתם יודעים מה, כאשר יש מלחמה בין שני לוחמים נושאי נשק, בסדר.

אחמד טיבי: יש מלחמה, תהיה התוצאה אשר תהיה, זו מלחמה.

אחמד טיבי: אבל כאשר צבא עושה הכול כדי להשפיל עם – – –

שאול יהלום: עם של טרוריסטים.

אחמד טיבי: ההערה שלך אפילו לא ראויה לתגובה.

אחמד טיבי: זו הערה גזענית.

אחמד טיבי: אתה לא מתבייש להגיד עם של טרוריסטים?

שאול יהלום: בוודאי.

אחמד טיבי: אתה רוצה שאני אגיד עם של קלגסים, כאשר יש חייל אחד שהוא קלגס, למשל?

אחמד טיבי: שניים, עשרה, 20, למה להכליל?

שאול יהלום: מיליון שהידים.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת יהלום, אבקש לא להפריע לו.

אחמד טיבי: כאשר חיילים או קצינים במחנה ג'נין – – –

שאול יהלום: – – –

אחמד טיבי: תקשיב, תקשיב טוב, אתה צריך להתבייש במה שאני הולך להגיד.

אחמד טיבי: תקשיב ותתבייש, תקשיב ותתבייש.

שאול יהלום: – – –

נעמי בלומנטל: איך אתה מדבר?

אחמד טיבי: אוהו, בוקר טוב, בוקר טוב גברת בלומנטל.

אחמד טיבי: יש לך IQ גבוה.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת טיבי, זמנך תם.

אחמד טיבי: עוד לא התחלתי לדבר.

אחמד טיבי: אתה יושב-ראש יהודי נגד ערבים?

נעמי בלומנטל: אתה רופא?

שמואל הלפרט: דיברת כבר שלוש דקות.

אחמד טיבי: לא התחלתי לדבר, הם לא נותנים לי לדבר, תתבייש, אתה יושב-ראש ואתה סותם את הפה לחברי כנסת.

שמואל הלפרט: אתה לא תטיף לי מוסר.

אחמד טיבי: אתה פה יושב-ראש, לא יושב-ראש יהודי.

שמואל הלפרט: אתה לא תטיף לי מוסר.

אחמד טיבי: אתה גזען.

שמואל הלפרט: אני קורא אותך לסדר.

אחמד טיבי: אתם לא נותנים לי לדבר.

שמואל הלפרט: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

צבי הנדל: אתה יכול לרדת.

נעמי בלומנטל: תפסיק לאיים.

נעמי בלומנטל: הוא מאיים על היושב-ראש.

נעמי בלומנטל: תפסיק לאיים.

אחמד טיבי: אתה לא תסבול את הדברים שלי, אבל אתה היושב-ראש, וזה התפקיד שלך.

שמואל הלפרט: סיים את דבריך.

אחמד טיבי: כאשר מפקדים בשטח מבקשים מ-20 גברים להתפשט – תקשיב, תקשיב טוב ותתבייש, חבר הכנסת יהלום – מבקשים מאנשים להתפשט וללכת עירומים ברחוב; כאשר הורגים נשים בתוך הבית; כאשר מביאים את הקוראן – – –

נעמי בלומנטל: חתיכת מסית שכמוך.

אחמד טיבי: תקשיב.

אחמד טיבי: אתה אדם דתי, אז תקשיב.

צבי הנדל: כי הם רוצחים.

יורי שטרן: שקרן.

מיכאל קליינר: מסית, שקרן, רמאי.

אחמד טיבי: כאשר ברמאללה מביאים את הקוראן – – –

שמואל הלפרט: זמנך תם.

אחמד טיבי: כאשר ברמאללה מביאים את הקוראן – – –

צבי הנדל: – – –

אחמד טיבי: מביאים קוראן ומנגבים בו בשירותים, חיילים שלך, בנים שלכם.

אחמד טיבי: חיילים שלכם.

אחמד טיבי: אתה צריך להתבייש.

אחמד טיבי: בושה בחרפה, מבקשים מגברים ללכת עירומים כביום היוולדם, זו מלחמה בטרור?

אחמד טיבי: זו התנהגות תרבותית?

שמואל הלפרט: חבר הכנסת טיבי, אני מבקש ממך לסיים את דבריך.

צבי הנדל: תסגור לו את המיקרופון.

שאול יהלום: שקרן, שקרן.

נעמי בלומנטל: שיתפוצץ.

נעמי בלומנטל: גועל נפש, חוצפה.

שמואל הלפרט: חברת הכנסת בלומנטל, אני מבקש להפסיק.

שאול יהלום: תרד מהבמה.

שאול יהלום: פה זו לא הבמה של ערפאת.

צבי הנדל: אתה רוצה שלא יתפסו את הרוצחים, שלא יחפשו בבגדיהם?

שמואל הלפרט: חבר הכנסת הנדל, נא לשבת.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת טיבי, קראתי אותך לסדר פעמיים, תסיים את דבריך.

שמואל הלפרט: חברת הכנסת בלומנטל, תני לו לסיים את דבריו.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת טיבי, אני מבקש ממך לסיים.

אחמד טיבי: אני מגן על אנשים שמפשיטים אותם ונותנים להם ללכת ברחוב.

אחמד טיבי: קשה לכם לשמוע, כי אין לכם יכולת להתבייש.

אחמד טיבי: זה המבחן.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת טיבי, זמנך תם.

שמואל הלפרט: אני מבקש ממך לסיים את דבריך.

אחמד טיבי: תתבייש.

אחמד טיבי: קצת כלימה שתעלה על פניך.

אחמד טיבי: תגיד שאתה מתבייש בחיילים שלך.

אחמד טיבי: תגיד לפחות שהם לא קיבלו הוראות להתנהג כך עם קוראן בתוך בית.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת טיבי, אני מבקש ממך לסיים.

אחמד טיבי: איפה יש כאן חברי כנסת דתיים, אזרחים דתיים.

אחמד טיבי: לפחות תגיד שאתה מסתייג מפגיעה באזרחים, כמו שאני מסתייג מפגיעה באזרחים יהודים.

אחמד טיבי: אתם לא יכולים להתבייש, כי הבושה נעלמה במלחמה הזאת.

אחמד טיבי: אין יותר בושה אצלכם.

שאול יהלום: עם של טרוריסטים.

אחמד טיבי: כאשר אתה אומר עם של טרוריסטים, אתה אומר אמירה גזענית.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת טיבי, אתה רוצה שאקרא אותך לסדר פעם שלישית?

אחמד טיבי: אתה אדם דתי.

אחמד טיבי: חייל שמביא קוראן ומנגב בו בתוך בית ברמאללה.

אחמד טיבי: אתה דתי, לפחות תגיד שאתה מסתייג.

אחמד טיבי: תגיד שאתה מסתייג, תגידו שאתם מתביישים.

אחמד טיבי: בושה וחרפה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אני בז להתנהגות שלך, כי אתה חבר כנסת ולא יושב-ראש הגון.

נעמי בלומנטל: אתה חוצפן אתה.

נעמי בלומנטל: אתה מאיים, חוצפה.

אליעזר כהן: אתה יורה בילדה בת חמש, חתיכת סמרטוט.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת מיכאל קליינר.

שמואל הלפרט: אחריו – אחרון הדוברים, חבר הכנסת נסים זאב.

מיכאל קליינר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מגיע לנו.

מיכאל קליינר: מגיע לנו אם אנחנו מאפשרים מצב, שיום אחרי הטבח הנתעב הזה באדורה, של אנשים שנכנסים מתוך מטרה להרוג בדם קר ילדים חפים מפשע, עומדים כאן אנשים בבית הזה ומסיתים ומנבלים ומשקרים על חיילי צבא-הגנה לישראל, שבאים להגן עלינו מפני אותן פצצות חיות, שבאות להרוג ללא הבחנה נשים וילדים.

מיכאל קליינר: מגיע לנו, שאדם, שאני ראיתי אותו, אני דובר ערבית, מופיע פעם, פעמיים ושלוש פעמים בתחנת ההסתה הנלוזה הזאת שקרויה "אל-ג'זירה", ובגלוי, בלי בושה, מסית נגד המדינה שלנו, קורא לכל מדינות ערב להתגייס להילחם בנו.

מיכאל קליינר: הוא עומד כאן על הבמה הזאת – – –

מוחמד ברכה: – – –

מיכאל קליינר: אני אצטט לך.

מיכאל קליינר: קורא: תבואו, תפגינו, תלכו, תילחמו.

מוחמד ברכה: אתה יודע ערבית?

מוחמד ברכה: בערבית "כזב" זה שקר.

מיכאל קליינר: תביא את הציטטות שלך מ"אל-ג'זירה".

מיכאל קליינר: אבל אני לא באתי להתעסק אתם.

שמואל הלפרט: אני מבקש לא להפריע.

מיכאל קליינר: אדוני היושב-ראש, אני פשוט מתבייש שזה המצב.

אחמד טיבי: – – –

מיכאל קליינר: תביא את התמלילים של "אל-ג'זירה", תביא אותם, שכל עם ישראל ידע.

מיכאל קליינר: אדוני היושב-ראש, עזיבתו של אורי שני את לשכת ראש הממשלה שחררה את הנצרה לקבלת החלטות הזויות על-ידי ראש הממשלה.

מיכאל קליינר: ההחלטה האחרונה, לשחרר את ערפאת ועוד לשלם על שחרורו בוויתור על הסגרת רוצחי גנדי, נראית לי פשוט הזויה.

מיכאל קליינר: אני שואל את עצמי אם חוסר היציבות בלשכת ראש הממשלה לא משפיע על יציבות ראש הממשלה.

מיכאל קליינר: אי-אפשר אחרת להבין מדוע החליט ראש הממשלה לשלם לפלסטינים על זה שהוא משחרר להם את ערפאת.

מיכאל קליינר: מקומם של רוצחי גנדי ארבע אמות מתחת לאדמה, ולא ב"סאמר סקול" ששרון מסדר להם תמורת שחרור ערפאת.

זאב בוים: בברייטון.

מיכאל קליינר: הרעיון הזה, שחיילים בריטים ואמריקנים ישמרו על רוצחי גנדי, הוא מתכון בטוח לסכסוך בינינו לבין ארצות-הברית ובינינו לבין בריטניה.

מיכאל קליינר: מה יקרה, אדוני היושב-ראש, אם ניאלץ לנקוט פעולה צבאית באזור הזה?

מיכאל קליינר: כיצד נוכל לפעול באין מפריע כאשר בשטח יש חיילים של מדינות ידידותיות?

מיכאל קליינר: הרי הפלסטינים לא טיפשים, הם ינסו אותנו בהזדמנות הראשונה.

מיכאל קליינר: עכשיו הם מכניסים לנו עז בין-לאומית במדי חיילים בריטים ואמריקנים – –

מוחמד ברכה: – – –

אברהם הירשזון: אני מבקש ממך, אדוני, תן לו לדבר אף שזה לא מוצא חן בעיניך.

מיכאל קליינר: – – ואחר כך הם יעבירו את כל הפרובוקציות לאזור הזה, כדי לגרור את ישראל למצבים בלתי אפשריים ולתקוע טריז בינה לבין ארצות-הברית.

מיכאל קליינר: ראש הממשלה חוזר בדיוק על הטעויות של אוסלו.

מיכאל קליינר: הוא עולה על ספינה בלי לבדוק אם יש לו סירות הצלה.

מיכאל קליינר: קודם כול הוא נכנע ללחץ להקים את הערפאתים מהקרשים המדיניים, בדיוק כמו שעשו רבין ופרס ב-1993, ורק אחר כך נצטרך למצוא דרך לצאת מה"ברוך" שהוא מכניס אותנו אליו.

מיכאל קליינר: ההחלטה לשחרר את ערפאת ולשלם עבור שחרורו בשחרורם של רוצחי גנדי היא החלטה בלתי מוסרית בעליל, שמזעזע לחשוב שראש ממשלה יהודי יכול היה לקבל אותה.

מיכאל קליינר: גנדי היה חבר לנשק של ראש הממשלה, וראש הממשלה בגד בזכרו, בגד בחברות, בגד ברעות.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

מיכאל קליינר: אני על ראש ממשלה כזה לא סומך.

מיכאל קליינר: אני חושב שהוא יצא מהפוקוס.

מיכאל קליינר: אני חושב שהוא לא בנוי לקבל החלטות מוסריות.

מיכאל קליינר: הצרה היא, שכשקברניט של מדינה מגיע למצב שהוא לא מסוגל לקבל החלטות על בסיס מוסרי, בתוך זמן קצר לא יישאר שום עוגן של שפיות בהתנהגותו.

מיכאל קליינר: לצערי, אנו מתקרבים לנקודה הזאת.

אברהם הירשזון: ולכן?

מיכאל קליינר: נחום ברנע כתב היום לשרון על ההחלטה האומללה שלו: "אל תתבייש", ואני אומר לשרון, אני מתבייש בשבילך.

מיכאל קליינר: זו אחת ההחלטות המבישות ביותר שקיבלה ממשלה במדינת ישראל.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת נסים זאב, אחרון הדוברים, בבקשה.

אברהם הירשזון: אם הממשלה רוצה להביע את דעתה לאחר מכן, אני מבקש לדעת על זה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הועלו כאן שני הנושאים: הנושא הכלכלי והנושא הביטחוני והמדיניות של ממשלת ישראל בנושא הביטחון.

נסים זאב: בנושא הכלכלי שמענו את חבר הכנסת לפיד ואת השנאה וההתבטאויות שלו כלפי החרדים.

נסים זאב: לדעתי, מי שמשלם בעיקר על הגזירות הכלכליות זה אותן משפחות ברוכות ילדים, אותן משפחות עניות.

נסים זאב: לא יעלה על הדעת, שכל פעם חבר הכנסת לפיד עולה ומסית.

נסים זאב: כשהוא מטיף לנו נגד האנטישמיות הוא מרשה לעצמו לומר דברי בלע והסתה נגד המגזר החרדי והדתי בכל רגע שניתנת לו הזדמנות.

נסים זאב: "כי מציון תצא תורה ודבר ה' מירושלים" – ברור שעולם הישיבות לא צמח היום ולא צמח לפני דור.

נסים זאב: מאז ומעולם היו לוויים והיו לומדי תורה, וגם ראש הממשלה דאז, דוד בן-גוריון, הכיר בעולם הישיבות.

נסים זאב: לכן אני מבקש ממך, הרף מההסתה שלך נגד עולם התורה.

נסים זאב: לנושא השני שעליו אנחנו דנים, המדיניות של ממשלת ישראל בכל הנושא של המתנחלים – צריך לזכור, שמי שהכריז על עצמו כעל שהיד, יאסר ערפאת, ויש גם חברי כנסת שקראו לכך עוד לפני שיאסר ערפאת הכריז זאת, מחנכים לשנאה, מטיפים לנקמה, נקמת דם ילד.

נסים זאב: המבצע בג'נין היה מחויב המציאות.

נסים זאב: טוב שצה"ל פעל כפי שפעל.

נסים זאב: אין ברירה אלא לפעול נגד מתאבדים, נגד אויבים שמוכנים בכל מחיר לרצח של ילדים, של נשים וטף, והרצח אמש מעיד כמה שנאה יש, כמה הרג וכמה רוצים לראות נקמת דם.

נסים זאב: לכן האפשרות היחידה שלנו היא להגן על עצמנו, אדוני היושב-ראש.

אברהם הירשזון: סליחה, רבותי חברי הכנסת, אתם קצת מרעישים.

נסים זאב: אנחנו, סיעת ש"ס, נימנע מהצבעה בהצעת האי-אמון בגלל הגזירות הכלכליות שאנחנו לא כל כך משלימים עם סעיפים מסוימים בהן, שלדעתנו פוגעים בעיקר במשפחות ברוכות ילדים.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

אברהם הירשזון: השר דני נוה, בשם הממשלה.

אברהם הירשזון: בבקשה, אדוני.

אברהם הירשזון: האם אדוני הוא השר המקשר?

ראובן ריבלין: המקשר – – –

אברהם הירשזון: רק רציתי לדעת.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לא הייתי נדרש לכמה מלים בדיון שנפתח פה אלמלא שמענו פה היום במליאה בשעות האחרונות דוגמה רעה מאוד להתנהלותם של חלק מחברי הכנסת, שלמרות המצב הקשה במדינה, למרות המציאות הקשה שאנחנו עדיין נתונים בה מול הטרור, הפכו שוב את במת הכנסת לבמה של השמצה, שיסוי וביזוי, תוך שימוש בכלים תעמולתיים מהגרועים ביותר שאפשר להעלות על הדעת, והמחשבה היא עוד שזה מתרחש בכנסת ישראל.

דני נוה: הממשלה נדרשה אתמול להחלטות כלכליות לא פשוטות, נהגה באופן אחראי, מתוך ראיית הצורך לעצור את ההידרדרות הכלכלית במשק, הידרדרות שהיא תוצאה, בראש ובראשונה, של המצב הביטחוני הקשה שמדינת ישראל נקלעה אליו.

דני נוה: אני רוצה לקוות, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שנדחה כאן ברוב גדול את הצעת האי-אמון ונפגין אחריות, שמאפיינת את רוב אזרחי המדינה, פרט אולי לשוליים הלא-רלוונטיים של האופוזיציה כאן בכנסת.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם הירשזון: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה.

אברהם הירשזון: אבקש מחברי הכנסת לשבת במקומותיהם.

אברהם הירשזון: ובכן, אנחנו עוברים להצבעה על הצעות האי-אמון בראש הממשלה.

מיכאל קליינר: בנפרד.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם הירשזון: גם לך יש מה לומר?

צבי הנדל: אני רוצה להגיד שאני גאה בך.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם הירשזון: ובכן, רבותי, אנחנו עוברים להצבעה על הצעות האי-אמון בראש הממשלה.

אברהם הירשזון: יש לנו שתי הצעות.

אברהם הירשזון: ראשית, המצב המדיני-הביטחוני והחברתי-הכלכלי, של סיעת מרצ – אנחנו עוברים להצבעה; מי בעד?

אברהם הירשזון: מי נגד?

אברהם הירשזון: הצבעה מס' 1

אברהם הירשזון: רבותי, בגלל תקלה ההצבעה מבוטלת.

אברהם הירשזון: רבותי, אנחנו עוברים בשנית להצבעה על הצעת האי-אמון של סיעת מרצ בגין המצב המדיני-הביטחוני והחברתי-הכלכלי.

אברהם הירשזון: ייקח 30 שניות, מזהירים אותנו מראש.

אברהם הירשזון: ההצבעה החלה.

אברהם הירשזון: יש לכם זמן, להצביע בנחת.

אברהם הירשזון: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעת מרצ להביע אי-אמון בראש הממשלה – 22 נגד – 40 נמנעים – אין הצעת סיעת מרצ להביע אי-אמון בראש הממשלה לא נתקבלה.

אברהם הירשזון: ובכן, 22 בעד, 40 נגד, אין נמנעים.

אברהם הירשזון: הצעת האי-אמון נפלה.

אברהם הירשזון: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת סיעת שינוי – בגין המצב הכלכלי-החברתי.

אברהם הירשזון: ההצבעה החלה.

אברהם הירשזון: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעת שינוי להביע אי-אמון בראש הממשלה – 23 נגד – 34 נמנעים – 5 הצעת סיעת שינוי להביע אי-אמון בראש הממשלה לא נתקבלה.

אברהם הירשזון: 23 בעד, 34 נגד, חמישה נמנעים.

אברהם הירשזון: ההצעה נפלה.

אברהם הירשזון: (קריאה ראשונה)

אברהם הירשזון: רבותי, אנחנו עוברים לסעיף ה': הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 38), התשס"ב–2002, קריאה ראשונה.

אברהם הירשזון: תציג את ההצעה סגנית שר הביטחון.

אברהם הירשזון: בבקשה, גברתי.

דליה רבין-פילוסוף: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבדת להביא לאישור מליאת הכנסת בקריאה ראשונה את הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 38), התשס"ב–2002.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק מבקשת לתקן את חוק השיפוט הצבאי, התשט"ו–1955, בנקודות רבות.

דליה רבין-פילוסוף: חלק מהתיקונים הינו משמעותי ונוגע להוספתן של עבירות צבאיות חדשות, שעד היום נקבעו בפקודות הצבא, ולהתאמת סדרי הדין הנקוטים בבתי-הדין הצבאיים לאלה הנהוגים בבתי-המשפט האזרחיים, וחלקו האחר הינו לשם עריכת התאמות "טכניות" בעיקרן, כגון: תיקוני הגדרות והעברת סמכויות מינהליות, כגון: בעניין זימון בית-הדין הצבאי וכיוצא באלה.

דליה רבין-פילוסוף: התיקונים העיקריים שמוצע לערוך בחוק השיפוט הצבאי הם אלה: הראשון, הוספת עבירה שעניינה "איבוד קשר עם היחידה".

דליה רבין-פילוסוף: כיום חובת איש המילואים ליצור קשר עם רשויות הצבא קבועה בתקנות.

דליה רבין-פילוסוף: מוצע כעת לקבוע עבירה, ולפיה איש מילואים אשר לא יצר קשר עם יחידתו, כאמור בתקנות, דינו – מאסר שישה חודשים.

דליה רבין-פילוסוף: השני, האיסור על חייל לעבוד בעבודה פרטית מעוגן כיום בפקודות הצבא.

דליה רבין-פילוסוף: לאור הוראות חוק-יסוד: חופש העיסוק, מוצע לקבוע זאת כאיסור בחוק, אלא אם ניתן היתר לכך בהתאם לפקודות הצבא.

דליה רבין-פילוסוף: השלישי, ייקבע כי בשל הרשעה בעבירה שאינה צבאית יהיה בית-דין צבאי מוסמך להטיל בצד כל עונש שבסמכותו להטיל לפי כל חוק, אף עונשים משמעתיים הייחודיים לצבא, ובלבד שתקופת המאסר והמחבוש יחד, אם יוטלו, לא יעלו על תקופת המאסר הקבועה לאותה עבירה ובית-משפט אזרחי מוסמך להטילה.

דליה רבין-פילוסוף: הרביעי, תתאפשר הפעלתו של עונש מחבוש על-תנאי תלוי ועומד גם לגבי מי שחדל להיות חייל, אך זאת בכפוף לכך שהעבירה הנוספת שבה הורשע הינה עבירה צבאית.

דליה רבין-פילוסוף: זאת כדי לשמור על אפקט ההרתעה שבעונש המחבוש המותנה.

דליה רבין-פילוסוף: החמישי, יובהר כי הסמכות לדון במעצר לאחר הגשת כתב אישום נתונה לכל שופט צבאי-משפטאי.

דליה רבין-פילוסוף: השישי, הסמכות להארכת המועד להגשת ערעור והאפשרות לתקן את כתב הערעור ואת נימוקיו יותאמו להסדרים הקבועים בחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ"ב–1982, כפי שהוא חל בבתי-המשפט האזרחיים.

דליה רבין-פילוסוף: השביעי, חוק סדר הדין הפלילי קובע, כי בנסיבות מסוימות לא ניתן יהיה להגיש כתב אישום או להמציא הזמנה למשפט בשל עבירה לפי פקודת התעבורה, אם עברה שנה מיום שבוצעה העבירה.

דליה רבין-פילוסוף: מוצע לקבוע הוראה דומה לעניין העמדת חייל לדין בשל עבירת תעבורה, הן בפני בית-דין צבאי והן בדין משמעתי.

דליה רבין-פילוסוף: יש בהצעת החוק ייעול ההליכים בבתי-הדין הצבאיים וקידום התאמת סדרי הדין בהם לאלה הנהוגים במערכת השפיטה הכללית.

דליה רבין-פילוסוף: מליאת הכנסת מתבקשת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת החוץ והביטחון לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

דליה רבין-פילוסוף: תודה.

אברהם הירשזון: תודה רבה, גברתי סגנית השר.

אברהם הירשזון: רבותי, אנחנו עוברים לדיון.

אברהם הירשזון: לכל דובר יינתנו שלוש דקות.

אברהם הירשזון: ראשון הדוברים – חבר הכנסת משה גפני; איננו.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת נחום לנגנטל – איננו.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת זבולון אורלב נמצא.

אברהם הירשזון: בבקשה, אדוני.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חשבתי שאולי במושב הקיץ יש יותר רוחב לב – במקום שלוש דקות, אולי חמש דקות.

אברהם הירשזון: זה יהיה במושב הקיץ הבא.

זבולון אורלב: גברתי סגנית שר הביטחון, חברי חברי הכנסת, פניתי כמה וכמה פעמים בקשר לכך שבמסגרת התיקונים לחוק השיפוט הצבאי יש צורך לתקן עוולה, לעניות דעתי, שמצויה בחוק השיפוט הצבאי.

זבולון אורלב: בחוקים, במשפט האזרחי, לא כל עבירה שבה מורשע אדם בבית-משפט נרשמת כרישום פלילי, על מנת לאפשר תקנת השבים.

זבולון אורלב: יש הסדרים שלמים שאדם יוכל להיות מורשע בלי שהדבר הזה יפריע לעתידו.

זבולון אורלב: בעיקר מדובר באנשים צעירים, שבמשובת נעורים עושים שטויות, והדבר עלול לפגוע בעתידם, ולכן יש הסדרים.

זבולון אורלב: כל ההסדרים האלה, אדוני שר החינוך לשעבר, אינם מצויים בחוק השיפוט הצבאי, ולכן בלא מעט פעמים חיילים צעירים שעשו שטויות והועמדו למשפט, לא עומדים לזכותם כל המנגנונים העומדים לצעיר העושה אותה עבירה באזרחי.

זבולון אורלב: לכן אני מציע שוב לגברתי סגנית שר הביטחון וגם לאנשי שר הביטחון: אני לא בטוח שראוי שתהיינה אלה הצעות חוק פרטיות, אם כי גם זה בא בחשבון, ואני אומנם שוקד על העניין, אבל ראוי גם באותה הזדמנות שמתקנים את חוק השיפוט הצבאי לתת את הדעת ולהוסיף גם את הסוגיה הזאת, על מנת שלא יהא חייל חוטא כפליים – גם משרת בצבא וגם לא עומדות לזכותו אותן זכויות שהיו עומדות לזכותו לו נעשתה אותה עבירה באזרחי.

זבולון אורלב: תודה.

נעמי חזן: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, ואחריה – חבר הכנסת שאול יהלום.

תמר גוז'נסקי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק שהניחה לפנינו הממשלה היא הצעת חוק של פניקה.

תמר גוז'נסקי: אני לא יודעת איזו פניקה נפלה על הממשלה, אבל לפי הצעת החוק הזאת ניתן להתרשם, שרבים מחיילי המילואים לא מתייצבים, שרבים מחיילי המילואים לא שומרים על קשר עם יחידתם, ובכלל הצבא הולך ומתפרק.

תמר גוז'נסקי: אין לי כמובן שום נתונים לאשש או להפריך את ההערכה הזאת שעולה מן החוק, את התפיסה הזאת שעולה מן החוק, אני רק יכולה לומר שצבא – אני מדברת על צבא שבו יש שירות חובה ויש שירות מילואים חובה – שהגיע למצב שהוא צריך לחוקק חוק, שאם מישהו נידון למאסר על עבירה משמעתית כזאת או אחרת, הוא גם יקבל קנס, ואם מישהו לא שמר על קשר עם היחידה, אז ידונו אותו גם למאסר, ועוד כל מיני הקשחות שיש פה – שכל המצב הזה מלמד על אי-אמון גובר בין הצבא לבין האזרחים.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שהאי-אמון הזה הוא ביטוי לכך שאזרחים רבים שואלים לשם מה הצבא מנהל את מלחמותיו ולשם מה הממשלה שולחת את חייליה בסדיר ובמילואים לנהל – –

צבי הנדל: רק אתם מארגנים את זה – – –

תמר גוז'נסקי: – – את הכיבוש הנמשך כבר 35 שנה – אפשר לעשות חישוב כמה דורות זה – ולנהל את החיים של עם אחר, או יותר נכון להרוס את החיים של עם אחר.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, אני חושבת שהחוק הזה לא נועד רק ואך ורק להתמודד עם תופעת הסרבנות – סרבנות המצפון, סרבנות הכיבוש – אבל יכול להיות שגם הסרבנות היא אחת הסיבות לפניקה של הצבא.

תמר גוז'נסקי: העובדה שהיום יושבים בכלא כ-45 סרבני מצפון, קצינים וחיילים, בעת ובעונה אחת – –

צבי הנדל: – – –

תמר גוז'נסקי: – – פי-שניים מהמספר המרבי של סרבנים שישבו בזמן מלחמת לבנון, שלגביה היו חילוקי דעות עמוקים בחברה הישראלית – המספר הזה של הסרבנים הוא אות כבוד לחברה הישראלית, לצעירים הישראלים, הוא אות כבוד למצפון של החברה הישראלית.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת, שסרבני הכיבוש בשטחים מבטאים את המחאה האישית שלהם ומשלמים את המחיר, משום שהם משוכנעים שהמדיניות ההרסנית הזאת של ראש הממשלה שרון ושל הממשלה המנופחת שלו תוביל רק לאסונות, תוביל רק לפשעים, תוביל רק לחיסול הסיכוי לשלום.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, טוב היתה עושה הממשלה הזאת אם היתה עושה חושבים נוכח הסרבנות, אם היתה מבינה שהציבור הישראלי נבהל לרגע אבל בסופו של דבר הוא התפכח מאשליית השליטה על עם אחר ומאשליית הכיבוש וההתנחלויות.

תמר גוז'נסקי: לכן, חברי הכנסת, אני חושבת שתפקידנו לדחות את הצעת החוק שהונחה על השולחן.

תמר גוז'נסקי: תודה.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: חבר הכנסת שאול יהלום, ואחריו – חברי הכנסת בייגה שוחט, אופיר פינס וגדעון עזרא.

יוסי שריד: בחוק הזה יש המון בעיות משפטיות – – –

נעמי חזן: אדוני, אני חושבת שאת השאלה צריך להפנות לשר הביטחון או לסגנית שר הביטחון.

יוסי שריד: – – – זה עומד בניגוד – – –

נעמי חזן: יש פה פרובלמטיקה שאני רואה, ואני חושבת שאני לא הכתובת.

שאול יהלום: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, הגם שאני בא היום מספסלי התומכים בממשלה, אני חושב שמתרחשת כאן תופעה, הייתי אומר, של זלזול בכבוד המליאה.

שאול יהלום: באה הממשלה ומציעה חוק עם המון פרטים – חוק, אפשר לומר בעייתי, לא בעייתי, זקוקים לו, לא זקוקים לו – שלא לדבר על כך שהחוק אפילו לא הוצג בצורה נאותה ומפורטת, אבל לשם מה נועדה הקריאה הראשונה, גברתי היושבת-ראש?

שאול יהלום: הקריאה הראשונה נועדה לכך שכל העוסקים בנושא של החקיקה ישמעו את דעת חברי הכנסת, ינסו לרדת לסוף דעתם, אולי לשנות, לתקן, להוסיף, לשפץ, לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

שאול יהלום: אם זה חוק ממשלתי, מינימום היו צריכים לשבת כאן, אם לא שר הביטחון וסגניתו – אחד מהם.

שאול יהלום: הרי לא יכול להיות שלא יושב כאן אף נציג ממשלה, לא יושב כאן שר הביטחון ולא יושבת סגנית שר הביטחון, אז בשביל מי אנחנו מדברים ולמה אנחנו מדברים?

שאול יהלום: לכן, אני רואה את עצמי פטור מלהתייחס לגופו של החוק, אף שיש לי כמה הערות.

שאול יהלום: עם זאת, מאחר שבחוק מדובר, בין השאר, בחיילי מילואים, אני חושב שבבואנו לאחר הפגרה, לאחר מלחמת "חומת מגן", שומה עלינו לבוא ולשבח את חיילי המילואים ולהוקיר ולהודות על התופעה היוצאת מן הכלל, והייתי אומר, "זקני צה"ל" אומרים שבמלחמות קודמות לא היתה תופעה אשר כזאת, כאשר ההתייצבות של חיילי המילואים היתה בשיעור ללא תקדים – 120%, 130%.

שאול יהלום: אני יודע גם מבני משפחתי ששירתו, שהגיעו ליום הגיוס, והגיעו מעל ומעבר למספר המקומות שיש בנגמ"שים.

שאול יהלום: אמרו להם: תתחיילו, קחו נשק, סעו הביתה, ואם יצטרכו אתכם – מישהו יצא לחופשה, או תהיה איזו בעיה – בכו חיילי מילואים ואמרו: לא זזים מכאן.

שאול יהלום: אחד מחברי הכנסת שמשרת בשירות מילואים פעיל – חבר הכנסת אלי כהן, סמח"ט צנחנים – פגשתיו ואני מביא מדבריו: שמונה סגני-אלופים התייצבו אצלנו בחטיבה ואמרו: תנו לנו כל תפקיד שתיתנו, ובלבד שנשרת.

שאול יהלום: אנחנו רואים תופעה כל כך מעוררת הוקרה, תופעה כל כך בריאה, ואנחנו מברכים עליה.

שאול יהלום: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חברי הכנסת שוחט ופינס-פז – לא נמצאים.

נעמי חזן: חבר הכנסת גדעון עזרא היה – – –

צבי הנדל: הוא עבר לאופוזיציה.

נעמי חזן: אדוני, עברת לאופוזיציה?

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי, ואחריו – חבר הכנסת איוב קרא.

נעמי חזן: מי שלא נמצא לא מדבר, כרגיל.

גדעון עזרא: גברתי היושבת בראש, חברי – – –

יוסי שריד: – – –

נעמי חזן: אולי לפני שתתחיל, ולא על חשבונך: חבר הכנסת יהלום העיר הערה נכונה מבחינה פרוצדורלית.

נעמי חזן: זה חוק מאוד מורכב ומסובך.

נעמי חזן: יש טענות ויש שאלות, יש אולי השגות, וצר לי מאוד שפשוט לא שומעים.

נעמי חזן: אין נציג ממשלה שישמע את הטענות האלה.

נעמי חזן: אני ביקשתי להזעיק את סגנית שר הביטחון, נאמר לי כרגע שהיא תבוא בעוד עשר דקות, אבל באמת זה לא תקין.

יוסי שריד: היא נופלת מהרגליים...

נעמי חזן: אדוני.

גדעון עזרא: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, זה אחד מהחוקים שתופסים רק חלק מהעם, רק את אותו חלק שמשרת בצבא, ואינם תופסים את אותם חלקים שאינם משרתים בצבא, ואני חושב שמן הראוי היה שהחוק הזה יכלול כמה שיותר אזרחים בתוך מדינת ישראל.

גדעון עזרא: מבין אלה שמשרתים בצבא, ומשרתים במילואים, והברכה תבוא עליהם, אני רואה פה בחוק בסעיף 6 כתוב: איש מילואים שלא יצר קשר עם יחידתו, דינו מאסר שישה חודשים.

גדעון עזרא: לאחרונה היינו עדים לקבוצה שלמה של אנשים שלא רק שלא יצרו קשר עם יחידתם, הם פשוט לא באים ולא מתגייסים.

אליעזר כהן: הם הודיעו שהם לא באים.

גדעון עזרא: וחלק מהם היו צריכים לבוא, ולא באו.

גדעון עזרא: לפי מיטב ידיעתי, העונש שהוטל עליהם לא היה שישה חודשים וגם לא היה שלושה חודשים.

גדעון עזרא: הוא היה, לפי דעתי, עונש מחבוש מוגבל ביותר.

גדעון עזרא: אני קצת ליוויתי את תופעת הסרבנות מהצד של כלי התקשורת הערביים.

גדעון עזרא: אני רוצה להגיד לכם, שבשלבים שונים, לפני מבצע "חומת מגן", הערבים היו משוכנעים ש-50% מהעם הזה הם סרבני גיוס, ויש עוד איזה 25% ששייכים לתנועת "היום השביעי".

גדעון עזרא: למזלנו היה מבצע "חומת מגן", ובמבצע "חומת מגן" היתה התייצבות מעבר ל-100%.

גדעון עזרא: אני אומר לכם, שהתופעה של הסרבנות מזיקה למדינת ישראל בצורה בלתי רגילה, ואני שאלתי את סגנית השר שירדה פה מהדוכן מה הענישה הקיימת היום על סרבנות, משום שהתופעה של סרבנות היתה בעבר, אבל יחסית היא חדשה.

גדעון עזרא: אני מוכרח לומר שאני קורא למשרד הביטחון ולוועדת החוץ והביטחון שתהיה חקיקה לנוכח התופעה, ושידע אדם כאשר הוא עושה מהלך כזה, שהרבה מעבר לכך שהוא ישרת או לא ישרת במקום שהצבא קורא לו לשרת – שהוא יוענש בצורה כזאת שהוא יחשוב פעמיים ושלוש פעמים לפני כן.

גדעון עזרא: אני אומר את האמת, שאני חושב שלא עלה על דעתו של אף אחד מאתנו שנצטרך חקיקה כזאת, אבל לצערי הגענו למצב הזה.

גדעון עזרא: לחברי הכנסת הערבים, אני רוצה להציע לכם הצעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו לא יכולים בלי זה.

גדעון עזרא: שמעתי את אחמד טיבי פה.

גדעון עזרא: אני רוצה להגיד לך דבר אחד: אם לערביי ישראל יש רצון לשרת, הם יכולים היום לשרת בשני דברים עיקריים.

גדעון עזרא: אני אומר לך, מתלוננים כל הזמן על כך שבמחסומים חיילי צה"ל לא מתנהגים בצורה נאותה לפלסטינים.

גדעון עזרא: אני קורא לכם, ערביי ישראל, בואו למחסומים, ניתן לכם לבדוק את הערבים שמתקרבים למחסומים, תעשו להם את הבדיקה אם יש עליהם חגורת נפץ או אין חגורת נפץ, ואני מבטיח לך שחיילי ישראל לא ייגעו בהם לרעה.

עסאם מח'ול: אנחנו יודעים שעליך יש חגורת נפץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

נעמי חזן: זה היה מיותר, חבר הכנסת מח'ול.

נעמי חזן: אין צורך.

גדעון עזרא: אני מודה לך, ואם אתה תשרת במחסום, לדעתי יהיה בכך משום שירות, ואז לא תצטרך לחשוש שיורידו לך את קצבת יוצאי צבא, שעכשיו היא נשארת.

צבי הנדל: טוב מאוד.

אליעזר כהן: שהם גם יתפוצצו אם יש חגורה.

נעמי חזן: חבר הכנסת עזרא, אני מצטערת, זמנך תם.

גדעון עזרא: הערה אחרונה.

גדעון עזרא: אתם יכולים לעשות שירות גדול למדינה אם תהיו בתחנות האוטובוסים ותבדקו אם עולה אדם שהוא מחבל, אתם תוכלו להרגיש בכך הרבה יותר טוב, תעשו שירות גדול לאומה.

גדעון עזרא: אני יודע שאתם מתנגדים – רק דבר אחד, אני לא יודע למה.

אליעזר כהן: הם רוצים לעשות שירות לאומה הפלסטינית.

נעמי חזן: חבר הכנסת עזרא, תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח.

נעמי חזן: חבר הכנסת איוב קרא, ואחריו – חבר הכנסת ישראל כץ.

איוב קרא: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מקבל את הצעת החוק ואני חושב שהיא הצעה טובה.

נעמי חזן: איזה חלקים, אדוני?

איוב קרא: אני רק יכול לומר, שלכל הדעות, בחוק השיפוט הצבאי נופלת אחריות כבדה מאוד על קצינים בשטח.

איוב קרא: אני חושב שהאחריות הזאת זקוקה בכל זאת לביקורת כלשהי.

איוב קרא: לא אחת מוצא את עצמו סגן צעיר מוביל קבוצה גדולה של אנשים שהאחריות גם למשמעת הצבאית שלהם חלה עליו.

איוב קרא: אין לי ספק שהתיקונים שבאים פה בהצעת החוק רצויים וחשובים מאוד, ואין לי ספק שגם מבחינת החוק הם היו צריכים להיות, לפחות חלק מהם, לפני הרבה זמן.

איוב קרא: בנושא הקשר עם היחידה, אין לי ספק שאנחנו חוסכים רבות בזה שחייל מילואים יתקשר ליחידת האם שלו ויודיע היכן הוא, במקום שמשטרה צבאית תתחיל לחפש אותו ותעצור אותו וכו' וכו'.

איוב קרא: הקשר עם היחידה הוא טוב.

איוב קרא: כיום, לצערי הרב, מה שקורה הוא, שאם מישהו מנותק קשר, בעצם מכריזים עליו או מנותק קשר או עריק אחרי תקופה מסוימת, כשמתברר לא אחת שבסך הכול היתה אי-הבנה בין החייל לבין המערכת הצבאית, אבל כבר נגרמה עוגמת נפש והמורל בקרב אותן קבוצות של חיילים ירד.

איוב קרא: לכן הקשר הזה, התיקון הזה טוב, כי הוא יוצר סיטואציה חיובית מבחינת המערכת.

נעמי חזן: אדוני, סליחה, אבל אני באמת רוצה להבין איך, כי התיקון בסעיף 6 פה אומר למעשה, שמי שלא יצר קשר, אפילו אם ניסה, צפוי לעונש של שישה חודשי מאסר.

איוב קרא: בדיוק, בדיוק.

איוב קרא: הדבר הזה בעצם בא לקבוע כללים חדשים, והם, שאם אדם יצר קשר, אז ליחידה יש קשר אתו.

איוב קרא: אם, חלילה, מה שקרה עד היום, חייל מילואים ניתק קשר, בעצם אוטומטית הוכרז עליו כעריק או כנפקד משירות צבאי, ולכן הוא קיבל את העוול הזה, ולפעמים לא בהכרח הוא אשם בו, כי אולי הגיעו לביקור בביתו ולא מצאו אותו, שלחו מכתב ולא ענו עליו וכו'.

איוב קרא: הסעיף הזה בעצם בא לתקן מצב נתון.

איוב קרא: אני חושב שהוא בהחלט ייתמך, כלומר, תהיה בו תמיכה מסיבית בשורות הבית הזה.

איוב קרא: לגבי עבירות שאינן צבאיות, אני חושב שהגיע הזמן שחוק השיפוט הצבאי יושווה לחוק האזרחי, ואין שום בעיה שבבית-הדין הצבאי, שיושבים בו שופטים מעולים, גם הם יפעלו ברוח הדברים האזרחיים שקיימים, כי אלה שופטים לכל דבר ועניין, עם כל מה שמשתמע מכך.

איוב קרא: אני חושב שאנחנו צריכים לברך על הסעיף הזה, ואנחנו יכולים לומר שזה גם סעיף שצריך לתמוך בו.

נעמי חזן: אדוני, זמנך תם.

איוב קרא: דבר אחרון, אני רוצה לומר, שעם כל התיקונים הללו, לדעתי היה טוב, לצורך הפרוטוקול, לחשוב כיצד אפשר בכל זאת, בעניין שופטים זוטרים ובכירים – ואני לא מדבר על בית-דין צבאי – לחשוב כיצד אפשר לתקן את המערכת, שבכל זאת הייתי חלק ממנה פעם, ולא אחת יכול בן-אדם לשגות, וצריך לדעת כיצד לערוך ביקורת על הסוגיה הזאת.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חברי הכנסת ישראל כץ, יגאל ביבי, ויצמן שירי, אלי כהן, מקסים לוי, אבשלום וילן, יובל שטייניץ, מוחמד ברכה וזאב בוים – אינם נוכחים.

נעמי חזן: חבר הכנסת צבי הנדל, ואחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

צבי הנדל: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, גברתי סגנית השר, החוק הזה בא בעצם לתת עונש לסרבנים, צ'יטה.

צבי הנדל: וברגע שרוצים לתת עונש לסרבנים, אני בעד זה.

צבי הנדל: אבל אני רוצה להגיד משהו.

צבי הנדל: לסרבנים יש גם זכויות, והזכות הגדולה היא שהם היוו לפחות 50% מההתעוררות הגדולה מאוד של היצר הפטריוטי של העם היושב בציון, שרצה להראות כשקיבל צו-8 הביתה, או קריאה למילואים, עד כמה המצב הפוך ממה שהתקשורת ניסתה להראות ונתנה לנו מצג שווא, כאילו יש לנו מי יודע כמה אלפי סרבנים.

צבי הנדל: לא צלח בידיהם, ברוך השם, והם עוררו הרבה כאלה שאמרו לי, כאשר ביקרתי ביחידות תוך כדי לחימה, שמעבר לכעס העצום שלהם כלפי ערפאת וחבר מרעיו ברשות הפלסטינית, שגרמו לרציחות ולדברים האיומים שהם עושים – לא פחות מזה כעסנו על אותו קומץ סרבנים שבגללו באנו והתייצבנו.

צבי הנדל: מאחר שיש לנו אנשי מילואים נהדרים כאלה, וסוף סוף שר האוצר העלה רעיון טוב, להחזיר עטרה ליושנה – יש קצבאות ילדים שכל ילדי המדינה והוריהם מקבלים, ויש תוספת מיוחדת של קצבת יוצאי צבא.

צבי הנדל: מה קרה, למה נבהלתם?

צבי הנדל: ממה הזדעזעתם?

צבי הנדל: כל מדינה נורמלית נותנת הטבה, למשך שנים, למי שמשרת אותה ביושר ובהגינות, בעת מלחמה ובעת שלום.

צבי הנדל: מעל הבמה פה כל הזמן מדברים על כך שיש שכבת אוכלוסייה שהיא המשלמת מסים, שהיא העובדת, שהיא ההולכת למילואים, ורוצים לתת לילדיה קצבת יוצאי צבא, לעודד את הילודה שם.

צבי הנדל: מה האסון הגדול?

צבי הנדל: אין דבר יותר יפה, טוב, נכון וציוני מזה.

צבי הנדל: פתאום קיבלתם פיק ברכיים.

צבי הנדל: יכול להיות שמפחד הבג"ץ.

צבי הנדל: אז צריך לשנות.

צבי הנדל: אפשר גם להעביר חקיקה שיש דברים שהבג"ץ לא יכול להתערב בהם, כמו, למשל, בזמן מלחמה, כפי שכמעט והתערב, תוך כדי לוחמה.

צבי הנדל: האמינו לי, היינו מתקנים הרבה דברים טובים אילו לא פחדנו ונבהלנו מכל המסרטנים ומרעילי הבארות שבשורותינו.

צבי הנדל: והרעל האחרון שאני רוצה לדבר עליו, ובזה אסיים, הרעל על ההתיישבות הנפלאה ביש"ע.

צבי הנדל: אומרים, בואו נקצץ חצי בהנחות המסים שמקבלים בכל רחבי הארץ, גם ביש"ע.

צבי הנדל: אז למי שלא יודע, ידידי היקרים, ביש"ע יש 7% הנחה במס, בחלק מהיישובים.

צבי הנדל: בנגב יש כאלה שמקבלים 15% ו-20%.

צבי הנדל: יש יישוב אחד שמקבל 25%.

צבי הנדל: אז חצי מהנמוך שבהם יהיה יותר מאשר ה-100% ביש"ע.

צבי הנדל: את זה לא אומרים, כי צריך להרעיל, גברתי הנכבדה, במקום שתהיה אהדה גדולה לציבור הנפלא הזה, שעומד בחזית ובזכותו יש אולי פחות פצצות מהלכות במרחבי מרכז ארצנו.

צבי הנדל: במקום להצדיע להם, מרעילים את נפש העם, מנסים להשניא על העם את החבורה המופלאה הזאת.

צבי הנדל: לא ילך לכם, כי העם הזה בריא.

נעמי חזן: חבר הכנסת הנדל, תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת טלב אלסאנע – לא נמצא.

נעמי חזן: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו – חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש, גברתי סגנית השר, חברי חברי הכנסת, אכן החוק הזה בא לטפל, אולי לתקן, לשנות, להעניש, במציאות החדשה שלנו, חלק מהחיילים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואני אומר, אומנם אפשרות לטפל בענישה בחוקים ובחקיקה יבשה קיימת וזה מה שמוצע לנו כאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל, אפשרות הרבה יותר טובה, וחכמים יעידו, היא פשוט לטפל בשורש הבעיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה האנשים האלה מסרבים?

צבי הנדל: להפסיק את החיפוש?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה המצפון שלהם איננו מוכן לסבול את המעשים הנוראים שנעשים בשטחים ובכיבוש, אכן, חבר הכנסת הנדל – – –

צבי הנדל: הוא הורג כאלה, הוא הורג כאלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ולמה המצפון שלהם איננו מוכן לעשות פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות, כפי שקרה במחנה הפליטים בג'נין, ממש להכחיד אוכלוסייה, להרוס בתים על יושביהם, על נשים, על ילדים, על נכים שלא הספיקו לברוח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם לא מוכנים לסבול כזה פשע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם התיקון הוא בחקיקה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם התיקון הוא בענישה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם אם יבוא כאן חבר הכנסת הנדל ויהפוך את היוצרות, ואת הסרטן יהפוך לתרופה, ואת הרעלים והמרעילים, יגיד עליהם, האנשים היפים בעם – איזה יפים בעם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חלאת האוכלוסייה שהעם הקיא אותה מקרבו כדי להיות בחברון ובהתנחלויות, אלה טובי העם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלה האנשים שאתה מתפאר בהם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלה שלא מרשים ולא מאפשרים כל אפשרות של דו-קיום, של חזרה ליישוב הדעת, של שפיות – – –

צבי הנדל: – – – ערפאת לא מרשה.

נעמי חזן: חבר הכנסת הנדל – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – – בגללם, וכדי להבטיח את השיגעונות שלהם, את שיגעון הגדלות לשלוט בעם אחר ולכבוש אדמה אחרת ולא לתת למדינה הזאת מנוח או אפשרות כלשהי לחזור לשפיות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד היכן סחפו המתנחלים האלה, חברי חבר הכנסת הנדל, את המדינה, את הצבא ואת העם, עד כדי כך שממשלת ישראל עכשיו מזגזגת, פעם רוצה, כן מוכנה, אין לה מה להסתיר, אמרו לנו, שתבוא בדיקה בין-לאומית, שתבוא ועדה, שיישמו את החלטת מועצת הביטחון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קמים חבר הכנסת גדעון עזרא וחבר מרעיו ואומרים: רבותי, יש שם פשע, אל תעזו להכניס אותם לג'נין, הם פשוט יגלו את ערוותנו שם.

האשם מחאמיד: חבר הכנסת גדעון עזרא, תענה לו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ולכן, ראש הממשלה שהציע בהתחלה, ראשון שהסכים שתהיה ועדת בדיקה בין-לאומית, אומר עכשיו: לא, לא יקום ולא יהיה, זה אסון גדול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה, אדוני ראש הממשלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה האסון הגדול?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרת שאין לך מה להסתיר, אין פשעים נגד האנושות בג'נין, לא נרצחו שם לא ילדים ולא קטנים ולא נכים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז תנו לעולם לבוא ולהיווכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תנו לוועדה הזאת לבוא ולהגיד: ביקרתי, ראיתי, נוכחתי, אין שום פשע.

נעמי חזן: חבר הכנסת דהאמשה, תודה רבה לך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, גברתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי רק משפט סיום, אם את כל כך – משפט סיום גם לא?

נעמי חזן: לא, לא, אדוני, באמת, אני מנסה להפסיק אותך, אבל זה היה משפט הסיום שנמשך 40 שניות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נקטעתי בדיוק באמצע; אני מסיים, גברתי, ואומר, תחת לטפל בענישה, תחת להפנות גב לעולם ותחת לזגזג בדברים ברורים, חייבים כולנו לומר את מלת האמת האחת לממשלה, ממשלת ישראל, ממשלת שרון – הובלתם אותנו לשיאים נוראיים שלא היו כמותם.

צבי הנדל: – – –

נעמי חזן: סליחה, זה כבר חמישה משפטים.

נעמי חזן: תודה רבה לך, אדוני.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השקעתם את כולנו בדם, מספיק, אתם חייבים ללכת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת אורי אריאל.

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, אינני מבין למה לא כתוב בהצעת החוק שמונחת לפנינו מה גורלם של אותם חיילים ששדדו וגנבו דברי ערך במשך שירותם הצבאי בערי הגדה.

מוחמד כנעאן: יום יום קראנו בעיתון "הארץ" ובעיתונים אחרים על מקרים רבים של גנבות, של שדידה.

מוחמד כנעאן: בעיתונים של יום חמישי ויום שישי אמרו, שאכן יש כמה מקרים שלאחר בדיקה הוכח שאכן הם גנבו ושדדו חנויות של פלסטינים בג'נין, בשכם, בטול-כרם, בכל המקומות – – –

צבי הנדל: שקר, שקר.

מוחמד כנעאן: – – – זה צבא מוסרי שעושה דבר כזה, מעבר להריסות ומעבר להרג ומעבר להשפלות; שמפשיטים מאות אנשים, גברתי היושבת-ראש, ואני מניח, ואני לא יודע אם את ביקרת שם, אבל חברייך ביקרו, נדמה לי שהיום הם נמצאים שם, וראו את מעשי הזוועה.

צבי הנדל: שקר.

מוחמד כנעאן: עם זאת, כשממשלה כזאת מדברת על אפליה בקצבאות הילדים – אני לא מתפלא על הימין, אבל אני מתפלא על מה שנשאר ממפלגת העבודה, אם נשאר ממנה משהו, שבתקופתו של יצחק רבין, ראש הממשלה המנוח, הופסקה האפליה בין ילדים ערבים ליהודים, ואותם חניכים, אותם שרים שהיו בממשלתו, חוזרים היום ומצביעים על אפליה בין ערבים ליהודים.

צבי הנדל: נתנו לכם שוחד.

מוחמד כנעאן: זו מדיניות גזענית, אנטישמית, בלתי אחראית, שמפלה בין אזרח לאזרח, בין ילד לילד.

מוחמד כנעאן: הילד לא נקרא לשרת בצבא, הוא עדיין לא הגיע לגיל הזה, ומפלים אותו רק משום שהוא ערבי.

מוחמד כנעאן: על מדיניות כזאת אנחנו לא נשתוק, לא נסלח, לא נוותר לממשלה הזאת ולשותפים הקואליציוניים בכל מקום ובכל עת, אבל בעיקר לאותם אנשים שבעבר אמרו שהם ייצגו את השמאל, או התיימרו לייצג את השמאל.

מוחמד כנעאן: אני חושב שהם, בראשותו של פואד בן-אליעזר, צריכים להתבייש, לקום ולהתפטר מהממשלה הזאת, שלא חסכה שום דבר נגד האוכלוסייה הערבית, נגד הפלסטינים, לא במעשים וגם לא במחשבות.

מוחמד כנעאן: לא מזמן זכינו לריאיון ההיסטרי של אפרים סנה מול רובי ריבלין.

מוחמד כנעאן: רובי, איש הימין, מגן על הערבים, ואיש העבודה אפרים סנה רוצה טרנספר.

מוחמד כנעאן: בושה וחרפה לאנשים כאלה ולממשלה שהם מייצגים.

מוחמד כנעאן: תודה, גברתי.

נעמי חזן: חבר הכנסת אורי אריאל לא נמצא באולם.

נעמי חזן: על כן, חבר הכנסת האשם מחאמיד, ומייד אחריו – חבר הכנסת יחיאל לסרי.

האשם מחאמיד: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, שאל אותי חבר הכנסת הנדל נגד מה אני, ואמרתי: אני נגד שוד ונגד אונס.

האשם מחאמיד: יש משהו שנקרא כוללני כזה, comprehensive – –

נסים זאב: זה הציבור שלך.

האשם מחאמיד: – – שאתה אומר – – – גברתי, שמעת?

נעמי חזן: סליחה, לא.

האשם מחאמיד: תגידי, איזו רמה של כנסת זאת?

האשם מחאמיד: איזו רמה של כנסת, של חברי כנסת?

האשם מחאמיד: את יודעת מה?

האשם מחאמיד: אולי במצב של אנשים אחרים הייתי בוכה, אבל במצב שלו אני פשוט רק צוחק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האשם, הוא עוסק בזה במקצוע.

האשם מחאמיד: אני מבין את זה, אבל אני לא רוצה לגעת בעניינים אישיים.

נעמי חזן: חבר הכנסת מחאמיד, אולי תשתף אותי?

נעמי חזן: אני מצטערת – – –

האשם מחאמיד: את היית עסוקה עם רותי כנראה.

נעמי חזן: כן.

האשם מחאמיד: אני אומר שאני נגד שוד, אני נגד אונס, ואני comprehensive בנושא הזה, כוללני, אני רואה את התמונה הכוללת.

נעמי חזן: בשם נשות ישראל אני מודה לך.

האשם מחאמיד: ומה הוא אומר לי?

האשם מחאמיד: אתם כאילו מנוסים.

נעמי חזן: מי, חבר הכנסת נסים זאב?

האשם מחאמיד: זאב, אתם מנוסים בזה.

האשם מחאמיד: ואז צחקתי.

נסים זאב: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת זאב, אני מתארת לעצמי שזה נאמר חלקית בהומור.

האשם מחאמיד: גברתי היושבת-ראש, אני חושב שוועדת האתיקה צריכה לדון בסוג כזה של ביטויים.

האשם מחאמיד: אבל בואו ניגש למשהו יותר רציני מאשר הערה זו או אחרת.

נעמי חזן: כן, בוא נתקדם.

האשם מחאמיד: גברתי היושבת-ראש, לפני כעשרה ימים ביקרתי עשרה חיילים, או קצינים, בכלא-6, כלא עתלית.

האשם מחאמיד: לדעתי אלה היו הרגעים היפים ביותר בחיי, כשפתאום אני מוצא מצפון בבית-הכלא.

האשם מחאמיד: המצפון של העם הזה, המצפון של האזור הזה כלוא.

האשם מחאמיד: ואז אמרו לי: אנחנו רוצים שידעו, שלא ישאלו אותנו למה אנחנו כלואים ומסרבים, שישאלו מה הם עושים שם.

האשם מחאמיד: זאת השאלה, מה עושים שם.

צבי הנדל: הורגים את הרוצחים.

האשם מחאמיד: אם כבר מדברים, חבר הכנסת הנדל, אמרת שאין שוד.

האשם מחאמיד: לאמיתו של דבר אני יודע, ואתה יודע, שהיו חיילים שבזזו.

צבי הנדל: איי, באמת.

האשם מחאמיד: אני יודע שיש שוק כזה, ואני יכול להראות לך מי עשה את זה.

האשם מחאמיד: אני יודע טוב מאוד.

צבי הנדל: מתוך מאות אלפים היו שניים.

האשם מחאמיד: דבר שלישי ואחרון, גברתי היושבת-ראש, היום אמרו ש-59 פלסטינים נהרגו בג'נין וש-1,200 בני-אדם נמצאים בבתי-כלא.

האשם מחאמיד: בביקור במחנה הפליטים בג'נין אנשים אמרו לי שהם לא יודעים איפה הילדים שלהם, אם הם מתים מתחת להריסות או מתים באיזה שהוא מקום, או שמא הם עוד חיים ונמצאים בבית-הכלא.

האשם מחאמיד: ביקשתי משר הביטחון להמציא לנו רשימה של האנשים שנמצאים בבתי-הכלא.

האשם מחאמיד: אני רוצה לדעת מי הם 1,200 האנשים האלה, כדי שהמשפחות – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת מחאמיד, אני מודה לך מאוד.

נעמי חזן: השאלה ברורה.

נעמי חזן: התשובה תינתן במועד אחר.

האשם מחאמיד: מפאת כבודה של היושבת-ראש אני יורד.

האשם מחאמיד: תודה, גברתי.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חבר הכנסת יחיאל לסרי, בבקשה.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת מיכאל איתן, ואם הוא לא יהיה – חבר הכנסת עסאם מח'ול.

יחיאל לסרי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, חברי חבר הכנסת מחאמיד, שכחת שאנחנו במלחמה?

יחיאל לסרי: הכללים הם שונים.

האשם מחאמיד: זאת מלחמה – – –

יחיאל לסרי: על הדברים האלה אפשר היה לדבר קודם, לא עכשיו.

יחיאל לסרי: פתחתם במאבק ובמלחמה שהיום אתם אמורים להתחרט עליה.

יחיאל לסרי: כשמפסידים שותקים וממשיכים הלאה.

נעמי חזן: חבר הכנסת לסרי, אני רק רוצה להזכיר לך, שחברי הכנסת הערבים הם אזרחי מדינת ישראל ואתה ודאי וודאי לא אומר שהם פתחו במלחמה.

יחיאל לסרי: אבל הם תומכים באויב.

יחיאל לסרי: הם הלכו להפגין בעד ערפאת.

יחיאל לסרי: שכחנו את כל הדברים האלה?

האשם מחאמיד: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת מחאמיד, אני מסתדרת מצוין לבד.

נעמי חזן: חבר הכנסת לסרי, אתה חבר נשיאות ואתה יודע שיש לנו כללים מאוד ברורים.

נעמי חזן: אני מבקשת ממך לחזור בך.

יחיאל לסרי: אני חוזר בי מהדברים שאמרתי קודם ואומר, אתם תמכתם באויב בזמן מלחמה, דבר שאין לו תקדים בשום מדינה דמוקרטית בעולם המערבי, ואתם מדברים עם אדם שלא נמצא בקצה הימני של המפה הפוליטית.

יחיאל לסרי: אז בבקשה מכם, לא שכחנו את ליל הסדר, לא שכחנו עוד הרבה דברים.

יחיאל לסרי: לעצם הצעת החוק, תופעת הסרבנות היא בעיני תופעה חמורה, בלי קשר לשאלת המוסריות או האי-מוסריות שלה.

יחיאל לסרי: מדובר בעבירה על החוק, פשוט עבירה על החוק קודם כול, וצריך להילחם בתופעה.

יחיאל לסרי: אני גם מאוד מקווה שאנחנו לא מתכוונים ברצינות להילחם בתופעה הזאת על-ידי הצעת החוק שמוגשת עכשיו.

נעמי חזן: אגב, זו לא הצעת חוק שעוסקת בנושא הזה, אבל אני לא אלאה אתכם בפרטים רלוונטיים.

יחיאל לסרי: כעיקרון, הרחבת סמכות בית-הדין הצבאי לדון בעבירות שאינן צבאיות היא תקדים מסוכן במשטר דמוקרטי, שמזכיר מדינות עם שלטון צבאי, ואסור להסכים לתקדים הזה.

יחיאל לסרי: וגם הסמכת קצין השיפוט להטיל קנס על חייל או על איש מילואים שנעדר מן השירות שלא ברשות, נוסף על כל עונש משמעתי, גם זה נראה שלא ממין העניין, מיותר לחלוטין.

יחיאל לסרי: מה הקשר בין היעדרות משירות לבין קנס?

יחיאל לסרי: מילא במקום העונש, אבל נוסף על עונש?

יחיאל לסרי: לכן, עם כל הכעס וההתנגדות שיש בי לתופעת הסרבנות, אפשר למצוא דרכים יותר קבילות לטפל בה.

יחיאל לסרי: התקדימים שיוצרת הצעת החוק הם תקדימים מסוכנים, הם עלולים לפתוח פתח לבעיות שלטוניות יותר מאוחרות, ואני מתכוון להתנגד לה.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חבר הכנסת עסאם מח'ול.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת נסים זאב, ואחריו – אחרון הנואמים, חבר הכנסת טלב אלסאנע.

עסאם מח'ול: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת לסרי דיבר כאן ואולי הוא ביטא תופעה שהופכת להיות תופעה שמעמידה באמת שאלות ותהיות בחברה הישראלית, כי אני מכיר אותו אישית, את הרגישויות שלו.

עסאם מח'ול: אבל אולי גם עצם זה שנוצרה אווירה כל כך סוחפת בחברה הישראלית בשבועות האחרונים – היא הצליחה לפעמים גם לפגוע בחלקות טובות.

יחיאל לסרי: – – –

עסאם מח'ול: אני חושב שראוי לנהל את הוויכוח דווקא אתך, מכיוון שאני חושב שאני מדבר אל ראש פתוח.

עסאם מח'ול: אני כמעט בטוח שאני לא אוכל לעשות את זה כרגע, אבל אני רוצה להגיד, שראוי וחשוב, ודווקא חבר הכנסת לסרי, לפקוח את העיניים ולנסות להתנתק לרגע מהמחשבות שיוצאות מהבטן.

עסאם מח'ול: אני מניח שאנחנו נצליח גם להגיע לכמה הסכמות בכמה דברים בסיסיים, כי הוא שונה מאותם אנשי ימין.

עסאם מח'ול: לבי לבי עם הנדל, עם גדעון עזרא, עם חברת הכנסת בלומנטל, שהם קראו וחשבו וזעקו חמס: מלחמה, מלחמה.

עסאם מח'ול: עשו הכול כמעט.

עסאם מח'ול: איזה דבר הם חשבו בחלומות הכי נוראיים שלהם שלא התבצע במלחמה הזאת.

עסאם מח'ול: אבל הם עדיין נמצאים בתחושה של מובסים.

עסאם מח'ול: תאזינו למה שאומר גדעון עזרא, תאזינו למה שאומר שרון, איזה הישגים הוא השיג.

עסאם מח'ול: הוא נלחם, מאות פלסטינים נהרגו, גופות ילדים שרופים מוצאות מבין ההריסות בג'נין.

עסאם מח'ול: איזה הישג?

עסאם מח'ול: איזה הישג?

עסאם מח'ול: טנקים עלו על אמבולנסים.

עסאם מח'ול: איזה הישג?

עסאם מח'ול: מה לא עשו?

עסאם מח'ול: איזה פשע לא נעשה במלחמה הזאת?

עסאם מח'ול: אבל ההרגשה היא שהם מובסים.

עסאם מח'ול: פוליטית הם מובסים.

עסאם מח'ול: הם בורחים מוועדת בדיקה של האו"ם היום כמו שבורחים מהאש.

עסאם מח'ול: הם בורחים.

עסאם מח'ול: הם לא יצליחו להסתכל בעיניים של הציבור בישראל, שתובעים ממנו היום לשלם את המחיר של המלחמה המלוכלכת הזאת.

עסאם מח'ול: כל הסיפורים על חיסול תשתית הטרור הם שטויות במיץ עגבניות.

עסאם מח'ול: הממשלה הזאת יצאה במלחמה טרוריסטית כדי לחסל את התשתית האזרחית של החברה הפלסטינית ושל העם הפלסטיני.

עסאם מח'ול: אני אדבר אתך כאל רופא.

עסאם מח'ול: אני רוצה לשאול ולזעוק את הזעקה גם לסגנית השר, זעקה שזעק הסופר סלמאן נאטור לפני יומיים בהפגנה בתל-אביב.

דליה רבין-פילוסוף: – – –

עסאם מח'ול: אני אענה לך אם היושבת-ראש תיתן לי.

נעמי חזן: לא – – –

עסאם מח'ול: אני רוצה לשאול, מה לחיסול תשתית הטרור ולכניסה לבתי-חולים ולפיצוץ כרטיסיות של חולים?

עסאם מח'ול: מה לחיסול תשתית של טרור ולחיסול כל המערך האזרחי, המחשבים, כספות וגנבת הכסף?

צבי הנדל: שקר.

צבי הנדל: מי גונב כסף?

עסאם מח'ול: על זה מישהו צריך לתת את הדין.

עסאם מח'ול: ואני אומר לכם, אל תיתנו לאווירה הפאשיסטית שמנסים להפיץ כאן להביא את כולנו לעיוורון.

עסאם מח'ול: לא נהיה עיוורים.

יחיאל לסרי: – – –

עסאם מח'ול: אני מדבר על כרטסת של חולים.

נעמי חזן: חבר הכנסת מח'ול, אני מודה לך.

נעמי חזן: אתה רוצה לפטפט עם חבר הכנסת לסרי, תעשו את זה בחוץ.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, ידידו הנאמן של בן-לאדן חבר הכנסת מח'ול, הוא יכול לשמוע אותי.

נסים זאב: קודם כול, כמה מלים לגבי הצעת חוק השיפוט הצבאי.

נסים זאב: אני חושב שהצעת החוק באה בעצם להוקיע אפשרות שסרבנים יפיחו מורך בעם בשעת מלחמה, ואנחנו נמצאים בשעת מלחמה.

נסים זאב: שמענו את הטענות נגד הנושא של בני הישיבות.

נסים זאב: אני חושב שוועדת-טל בעצם נותנת תשובה ומענה אמיתי ורציני.

נסים זאב: כל אלה שזועקים השכם והערב נגד בני הישיבות שלא משרתים, אם רוצים שבני הישיבות ישרתו ויצטרפו לאותו מעגל של משרתים בצבא-הגנה לישראל, יש לקדם את הנושא של ועדת-טל.

נסים זאב: מתוך ידיעה, מאות ואלפים רבים של בחורי ישיבה שמגיעים לגיל מסוים, גיל 23-22, כשהם בעצם מסיימים תקופת לימודים, הם יכולים להרשות לעצמם בגלל בעיות כלכליות לבוא ולהתגייס לצבא.

נסים זאב: אני רוצה לומר כמה מלים לגבי העניין של החיילים.

נסים זאב: ראיתי את הכתבה הבוקר, ולפיה כל חייל יכול לשכור לו הגנה משפטית.

נסים זאב: לדעתי אנחנו צריכים למנוע בכל מחיר מצב שבו לוועדת האו"ם יהיה מגע עם חיילי צבא-הגנה לישראל.

נסים זאב: לא יעלה על הדעת שאנשי האו"ם יתחקרו או יחקרו חיילים או קציני צבא.

נסים זאב: אסור בכלל שתהיה להם גישה לחיילי צה"ל.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך, גברתי היושבת-ראש, לצערי, בכל מהדורות החדשות משדרים שישראל לא מוכנה לתת לאנשי האו"ם להיכנס לג'נין.

נסים זאב: לדעתי זה גורם נזק כבד לתדמיתה של מדינת ישראל, ולא כך.

נסים זאב: אני חושב שמלכתחילה לא היה מקום לכך, כי אם בצ'צ'ניה, בפורטוגל ובהודו האו"ם לא חוקר, אין שום סיבה שכנגד אותם טרוריסטים צמאי דם, אותם שהידים, שמוכנים בכל מחיר לרצוח נשים וילדים, אנחנו צריכים לעמוד בחקירה מול אותה ועדה של האו"ם, מדוע צה"ל היה צריך לבצע את מה שביצע בג'נין.

נסים זאב: צריך לומר את האמת, ושמענו את זה משר הביטחון, צה"ל לא הרס אף בית, לא פגע באף אזרח.

נסים זאב: למיטב ידיעתי, מדובר פה בשבעה אזרחים בלבד שנהרגו כיוון שהם נשארו יחד עם המחבלים.

נסים זאב: מדובר ב-51 הרוגים.

נסים זאב: כל אותם מאות, שהחברים פה מנסים לומר, של נעדרים, של הרוגים, דבר שלא היה ולא נברא.

נסים זאב: לא היה שום טבח בג'נין.

נסים זאב: מה שהיה בג'נין אלה אותם מחבלים, זה קן צרעות, שהיו שם, שמשם יצאו לפיגועים רבים שהרגו פה ורצחו פה אנשים, נשים וטף.

נסים זאב: טוב שצה"ל עשה את מה שעשה.

נעמי חזן: חבר הכנסת זאב – – –

נסים זאב: רק עוד משפט אחד.

נסים זאב: צריך לחכות שהדור הזה יחלוף מן העולם; ומדיניותו של ראש הממשלה היא נכונה ונבונה, כי לא יכולים ללכת להסדר קבע בלי שיהיה הסדר ביניים.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אחרון הנואמים.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני שומע את הדברים ואני לא מצליח להבין.

טלב אלסאנע: יש כאלה שאומרים שבג'נין לא היה טבח, ובו בזמן אומרים שאסור שתקום ועדת חקירה – – –

צבי הנדל: כל הזמן יש טבח של יהודים וערבים.

טלב אלסאנע: – – – ובו בזמן אומרים שאסור שתקום ועדת חקירה ואסור לאפשר להם לבדוק.

צבי הנדל: אין אחד בעולם שיש לו זכות לשפוט אותנו.

טלב אלסאנע: אז אם אין טבח, אין ממה לחשוש.

טלב אלסאנע: אם היה טבח, אז באמת יש הרבה הרבה מה לחשוש.

טלב אלסאנע: אני רוצה לומר, שאלה שהיום צועקים, כנראה יש להם סיבה טובה לצעוק, ואלה שמנסים לטרפד, יש להם סיבה עוד יותר טובה לטרפד, כי הם יודעים מה בדיוק נעשה שם.

טלב אלסאנע: לדעתי, מה שהיה לחלוטין איננו מלחמה.

טלב אלסאנע: מה שהיה שם הם פשעי מלחמה.

טלב אלסאנע: אתם יודעים מי ישב במחנות הפליטים בג'נין?

טלב אלסאנע: אלה אנשים שגורשו מהכפרים שלהם ביפו, בלוד ובעכו ועברו לגבולות 1967, והם נאבקו לא על מנת לחזור לבתים שלהם, אלא לעצמאותם בתוך גבולות 1967.

טלב אלסאנע: צה"ל איננו צבא הגנה כי בכלל אי-אפשר לדבר על הגנה במדינת ישראל, כי אין גבולות על מנת להגן עליהם.

טלב אלסאנע: לכן, צה"ל הוא צבא כיבוש.

טלב אלסאנע: הוא כובש והוא מדכא.

טלב אלסאנע: הצד הפלסטיני נאבק על זכותו לעצמאות.

צבי הנדל: אז למה אתה לא עוזב את הארץ?

טלב אלסאנע: אני רוצה לשאול אותך, חבר הכנסת צבי הנדל, מה הרגשת כשראית את הגופות של אותה משפחה בשכם כשהוציאו אותן מתחת להריסות הבית?

טלב אלסאנע: איך הרגשת כשראית את הגופות המרוטשות בתוך מחנה הפליטים של ג'נין?

טלב אלסאנע: האם נהנית מהמראה הזה?

טלב אלסאנע: האם לא התביישת במה שראית?

טלב אלסאנע: אני לא מבין איפה צלם האנוש שנותר בכם.

טלב אלסאנע: תארו לעצמכם אילו בג'נין היו מתגוררים דווקא יהודים והטנקים שהגיעו לשם לא היו טנקים ישראליים אלא טנקים, למשל, מצרפת; מחנה הפליטים הוא מחנה יהודי שהגיע אליו צבא צרפתי ועשה מה שאתם עשיתם.

טלב אלסאנע: איך הייתם מרגישים?

טלב אלסאנע: איך הייתם מתייחסים?

טלב אלסאנע: מדוע הצביעות הזאת?

טלב אלסאנע: מדוע לא לחשוב בשפיות ובהיגיון?

טלב אלסאנע: בדרך הזאת לא משיגים שום מטרה, מגבירים את השנאה, מגבירים את התסכול ומובילים לעימות הבא.

טלב אלסאנע: אתם רוצים שהילדים שלכם ימשיכו לחיות באותם תנאים?

טלב אלסאנע: הרי היתה מלחמה ב-1967.

טלב אלסאנע: היה ניצחון אדיר.

טלב אלסאנע: זה סיים את המאבק?

טלב אלסאנע: זה סיים את העימות ושפיכות הדמים?

נעמי חזן: חבר הכנסת אלסאנע, תודה.

טלב אלסאנע: הפתרון הוא אחד ויחיד, אין פתרון אחר: לסיים את הכיבוש.

טלב אלסאנע: הכיבוש הוא שורש כל הצרות, ואנחנו יכולים לחזור על זה אלף פעמים, ואתם, גברתי היושבת-ראש – –

נעמי חזן: אני מודה לך.

טלב אלסאנע: – – הפרזיטים האלה, המתנחלים – – –

נעמי חזן: לא, לא, חבר הכנסת אלסנע.

נעמי חזן: תודה רבה, אדוני.

נעמי חזן: זמנך תם.

טלב אלסאנע: אלה הם שורש הרע.

נעמי חזן: חברי הכנסת, סגנית השר, אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 38).

נעמי חזן: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 11 נגד – 3 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 38), התשס"ב–2002, לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

נעמי חזן: רוב של 11 תומכים ושלושה מתנגדים, אין נמנעים – אני קובעת שהצעת החוק עברה ומועברת לוועדת החוץ והביטחון להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

נעמי חזן: תודה רבה לך, גברתי.

נעמי חזן: אנחנו עוברים לנושא הבא: החלטה בדבר תיקון טעות בחוק בתי-המשפט (תיקון מס' 32).

נעמי חזן: חבר הכנסת אופיר פינס, יושב-ראש ועדת החוקה, בבקשה.

אופיר פינס-פז: תודה, גברתי היושבת-ראש.

אופיר פינס-פז: יש תיקון טעות בחוק בתי-המשפט – חוק השיפוט הצבאי.

אופיר פינס-פז: בטעות – הוועדה אישרה גם את המלים "על עניין", ויצא שהמלים האלה הושמטו.

אופיר פינס-פז: הסעיף צריך להיות כך: "(א) לא יפרסם אדם דבר על עניין התלוי ועומד בבית-דין צבאי במטרה להשפיע על מהלך המשפט או על תוצאותיו, וראייה מראש את ההשפעה האמורה כאפשרות קרובה לוודאי כמוה כמטרה להשפיע, והכול אם יש בפרסום כדי להשפיע כאמור".

אופיר פינס-פז: אני אומר עוד הפעם: לא יפרסם אדם דבר על עניין, כי המלים "על עניין" הושמטו.

אופיר פינס-פז: התוספת הזאת אושרה בוועדה ונשמטה בהדפסה וצריך לתקן את זה.

נעמי חזן: חברי הכנסת, ברשותכם, נעבור להצבעה על תיקון טעות לחוק בתי-המשפט (תיקון מס' 32).

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 5 בעד ההחלטה – 6 נגד – אין נמנעים – אין ההחלטה בדבר תיקון טעות בחוק בתי-המשפט (תיקון מס' 32), התשס"ב–2002, נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של שישה תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים, תיקון הטעות עבר.

נעמי חזן: (קריאה ראשונה)

נעמי חזן: נעבור לסעיף האחרון בסדר-היום: הצעת חוק התקנים (תיקון מס' 6) (החמרת הענישה).

נעמי חזן: יציג את הצעת החוק סגן שרת התעשייה והמסחר חבר הכנסת אלי בן-מנחם, בבקשה.

אלי בן-מנחם: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, בפתיחת מושב הקיץ אני מאחל לכנסת שתהיה הרבה יותר שלווה ורגועה, שחברי הכנסת ישמשו דוגמה לעם ישראל ושלא יהיו כאן מצבים שיצטרכו להוציא חברי כנסת.

אלי בן-מנחם: אני גם פונה לחברי הכנסת שכשיש להם דברים בבטן, שישמרו חלק, כי עם ישראל רואה אותנו.

אלי בן-מנחם: נכון שהמדינה נמצאת עכשיו במתח לא קטן, אבל בגדול, אנחנו צריכים לתרום ולא להיפך.

אלי בן-מנחם: לחוק התקנים: גברתי היושבת-ראש, חוק התקנים, התשי"ג–1953, ממלא תפקיד חיוני ומרכזי בקידום יעדי המשק הלאומי בתחומי התקינה, השמירה על בטיחות הצרכן ובריאותו ועל הבטחת איכות המוצר.

אלי בן-מנחם: על אף העובדה שחוק התקנים תוקן כמה פעמים כדי להתאימו למדיניות הכלכלית ההולכת ומשתנה, לא תוקנו בו סעיפי הענישה.

אלי בן-מנחם: דווקא בתקופה הקשה הזאת אני רואה חשיבות במלחמה בחזית הגנת הצרכן והגנת המשק מפני אלה שמחפשים דרכים קלות לעשיית כסף קל על חשבון הצרכנים.

אלי בן-מנחם: הצעת החמרת הענישה באה לתת מענה לבעיית האכיפה של החוק על-ידי הרחבת סמכויות של הממונה על התקינה וטיפול בהחמרת ענישה על העבירות שבחוק.

אלי בן-מנחם: הענישה המוצעת הולכת בעקבות הדוגמה של החמרת ענישה שהתקבלה ואושרה לאחרונה על-ידי הכנסת בחוק הגנת הצרכן, התשמ"א–1981.

אלי בן-מנחם: הקנסות הקיימים היום בחוק התקנים נמוכים וחופפים לשנת מאסר אחת או קנס של 19,000 שקל בלבד.

אלי בן-מנחם: הניסיון שהצטבר במשרד התמ"ס עד כה מראה, כי סכום קנס זה נמוך מדי ואין בכוחו להרתיע עבריינים פוטנציאליים.

אלי בן-מנחם: לעתים קרובות, הרווח העשוי לנבוע מהפרת החוק עולה עשרות מונים על סכום הקנס הנוכחי, והרבה מאוד אנשים מנצלים זאת לרעה.

אלי בן-מנחם: הענישה המוצעת חולקה לשלוש קבוצות לפי חומרת העבירות: 1.

אלי בן-מנחם: על עבירה של אי-שמירה על תקן רשמי, אי-שמירה על הוראות צו בדבר איסור החזקת מצרכים מסוימים, סימון בתו תקן ללא היתר ומניעת הממונה מלמלא את תפקידיו בהתאם לחוק, העונש נקבע לשנת מאסר או קנס של 200,000 שקלים; 2.

אלי בן-מנחם: על עבירות של שימוש בסימן השגחה ללא היתר, או על תקנה שהותקנה מכוח החוק, הקנס הוא כ-60,000 ש"ח.

אלי בן-מנחם: נעברו העבירות שבסעיף זה על-ידי תאגיד – יוכפל הקנס, כלומר 120,000 שקל; 3.

אלי בן-מנחם: הוטלה אחריות של פיקוח על נושא משרה בתאגיד למניעת עבירות על-ידי התאגיד או עובד מעובדיו, כדוגמת חוק חומרים מסוכנים, התשמ"ג–1993, על המפר הוראה זו יוטל קנס של 150,000 שקל.

אלי בן-מנחם: בצד החמרת הענישה ניתנה לממונה על התקינה סמכות הדומה לזו של הממונה על הגנת הצרכן, לנקוט הליכים נגד עבריין באופן מיידי במקום להעמידו לדין פלילי שהליכיו מתמשכים, ובמסגרת ההליכים להורות על הפסקת ההפרה, לחתום על התחייבות מלווה בערובה להימנע מלעבור עבירה בעתיד, להחזיר כסף לצרכן – אני חוזר: להחזיר כסף לצרכן – לפרסם מודעה ברבים על כך וכו'.

אלי בן-מנחם: הפרה של הוראות הממונה מהווה עבירה פלילית על-פי החוק – בגינה רשאי בית-המשפט גם להפעיל את ההתחייבות וגם להטיל עונש נוסף.

אלי בן-מנחם: לסיכום, יש חשיבות רבה באישור התיקון המוצע, במיוחד לנוכח המצב הכלכלי שהמשק שרוי בו היום, הדורש הגנה גדולה יותר מתמיד על הצרכן.

אלי בן-מנחם: אם בחוק הגנת הצרכן הוחמרה הענישה על-ידי הכנסת כדי להגן על כיסו של הצרכן, הרי שבמקרים שבהם מגן החוק על בטיחות הצרכן ועל בריאותו, כפי שזה בחוק התקנים, נדרש תיקון כזה על אחת כמה וכמה.

אלי בן-מנחם: אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בתיקון החוק.

אלי בן-מנחם: תודה.

אלי בן-מנחם: יושב כאן למעלה הממונה על התקינה במשרד התעשייה והמסחר – גרישה, אני מודה לך על הכנת החוק, על שיתוף הפעולה, ואני גם מאחל לך הצלחה בהמשך העבודה שלך כממונה על התקינה במדינת ישראל.

נעמי חזן: אני מודה לסגן השרה אלי בן-מנחם.

נעמי חזן: חברי הכנסת, נתחיל בדיון.

נעמי חזן: ברשותכם, אנקוב רק בשמותיהם של חברי הכנסת הנוכחים.

איוב קרא: זה רעיון מצוין, שישבו פה.

נעמי חזן: כולם על-יד המדורות, גם המשמר רוצה להגיע הביתה.

נעמי חזן: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני אתמוך בהצעת החוק שבעיקרה נועדה להתאים את הענישה למציאות.

זבולון אורלב: כמו בחוקים נוספים, אני שואל את עצמי מה היכולת לאכוף באמת את התקינה הזאת על המציאות הישראלית.

זבולון אורלב: סגן השר אלי בן-מנחם, הבעיה היא לא רק לחוקק את החוק, אני בטוח שהכוונות הן נכונות, אבל הייתי מצפה שתיתן לכנסת נתונים כמה מפקחים קיימים, כמה כתבי אישום הוגשו, כמה אשמים נמצאו, כי גם מכתבות תחקיר רבות שפורסמו, ההרגשה היא שלית דין ולית דיין.

זבולון אורלב: ההרגשה היא שזרוע האכיפה בנושא התקנים, שטמון בה פיתוי רב לרמאות, לא ניכרת, לא מורגשת ולא מוחשית בקרב הציבור.

זבולון אורלב: כל אחד מכיר את הדברים שקרובים לעולמו.

זבולון אורלב: מטבע הדברים, אני קרוב יותר לעניינים של חינוך ותרבות, לצעצועים, לדברים שאדם חי בהם.

זבולון אורלב: לצערי, פעמים רבות אני חוזר ונתקל בדברים האלה בנושאי הבטיחות למיניהם שיש בהם תקינות.

זבולון אורלב: יכול להיות שאינני מספיק מקצועי כדי להבחין בין תקינה לתקינה, מה עושה מכון התקנים ומה עושה הממונה על התקינה במשרד התעשייה והמסחר, יכול להיות שאינני יודע בדיוק את כל ההבדלים.

זבולון אורלב: אבל הרעיון שהמדינה, מי שמוסמך קובע תקן ומי שצריך לעשות דברים או לייבא צריך לעמוד בתקנים הללו – יש בזה הרגשה לא טובה.

זבולון אורלב: צעד אחד הוא באמת להחמיר את הענישה, זה צעד נכון, אבל הוא לא יכול להיות בלעדי.

זבולון אורלב: אם תעלה לומר דברי סיכום ותשובה, הייתי מבקש לדעת מה תעשה הזרוע השנייה שלכם כדי לאכוף את התקינה הנכונה, ומי שראוי לקבל את עונשו, שיקבל את עונשו.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: חבר הכנסת גדעון עזרא, ואחריו – חבר הכנסת איוב קרא וסגן השר.

גדעון עזרא: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, בהמשך לדבריו של חבר הכנסת זבולון אורלב, אני רוצה לומר שאני מכיר את חוק הקניין הרוחני שדומה לנושא של התקינה.

גדעון עזרא: תדעו לכם, באין אוכף, חבל על הזמן.

גדעון עזרא: בסופו של כל חוק צריך לבוא ולהגיד מי יהיה האחראי לאכיפה שלו.

גדעון עזרא: אם צריך כך וכך תקנים, שתדע הכנסת שצריך 20 תקנים כדי לאכוף חוק זה או 25 תקנים כדי לאכוף חוק אחר, וזה לא קיים.

גדעון עזרא: יותר מזה, אני יודע שבנושא הקניין הרוחני, כאשר מוצאים מצרכים שקשורים לקניין הרוחני, אין איפה לאחסן אותם.

גדעון עזרא: יכול להיות שבמשרד התעשייה והמסחר יש לכם מחסנים גדולים לאחסן עד למשפט את כל הציוד הרב הזה.

גדעון עזרא: לכן, צריך לרדת לעומקם של דברים.

גדעון עזרא: חוק הוא דבר נהדר, אבל צריך לאכוף אותו.

גדעון עזרא: דבר נוסף שאני רוצה להתייחס אליו בהזדמנות זו של חוק התקנים הוא נושא תעודת הזהות הישראלית, מענייני דיומא.

נעמי חזן: סגן השר, זה שייך לחוק התקנים?

גדעון עזרא: זה שייך לדברים שצריך לתקן אותם.

גדעון עזרא: תעודת הזהות הישראלית היא מצרך מבוקש.

גדעון עזרא: הגיע הזמן שממשלת ישראל תדאג לשנות את תעודות הזהות של מדינת ישראל, שיהיה תו תקן לתעודות הללו, שהן לא תהיינה מזויפות, שלא ישתמשו בהן.

גדעון עזרא: אני מוכרח להגיד, שיש עשרות אלפי אנשים שנמצאים במדינת ישראל כאשר אין להם תעודת זהות ביד, שלא לדבר על כך שנושאים תעודות זהות מזויפות.

גדעון עזרא: בסיום הדברים אני רוצה להגיד, שמדינה מתוקנת היא לא רק מדינה שמחוקקת חוקים; מדינה מתוקנת היא מדינה שיודעת לאכוף את החוקים, מדינה שיודעת להרתיע אחרים מלבצע את העבירה.

גדעון עזרא: לצערי, אנחנו רחוקים מאוד מהמצב הזה, ומוטב שכל אחד יסתכל על החוק עד הנקודה האחרונה, כאשר האיש מורשע.

גדעון עזרא: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: חבר הכנסת קרא, רצית לנאום בנושא של התיקון לחוק התקנים?

נעמי חזן: חבר הכנסת רז, יש לך עניין?

נעמי חזן: לא.

נעמי חזן: חבר הכנסת נסים זאב, אפילו לא שאלתי, כי הייתי משוכנעת שתרצה לחתום את הדיון.

איוב קרא: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אדוני סגן שרת התעשייה והמסחר, כולי מלא אושר שסוף סוף יש לנו סגן לשרה, הגיע הזמן שיהיו הרבה כאלה.

איוב קרא: בנושא התקנים אני רוצה לומר לך כמה דברים שחורים לי.

איוב קרא: אני מכיר את המאטריה מקרוב.

איוב קרא: זה מצוין על הנייר וכל עוד מדובר במצב לא-אקטיבי, אבל כאשר אנחנו יורדים לרמת השטח אנחנו עדים למצב שבו למרות הקידמה, למרות הרעיונות, למרות השילוב הנכון בפיקוח על כל המוצרים, על כל התעשייה והמסחר וכו', יש בנושא הזה הרבה לקונות, לצערי הרב.

איוב קרא: למשל, בנושא התחבורה אין שום בעיה, כי שם מתבצע כל דבר כלשונו, כפי שאתם קובעים, והדברים זזים בצורה הכי מכובדת.

איוב קרא: אבל אם ניקח לדוגמה את נושא כוח-האדם, שגם בו יש תקנים, יש בזה בעיה קשה.

איוב קרא: אני לא יודע למה הנושא הזה פרוץ במדינת ישראל, אין דין ואין דיין ולא שמים לב כיצד לפעול ולהביא למצב שבו יהיה מיסוד של העניין הזה.

איוב קרא: אני יכול לומר, שגם שם פועלים ברוח התקנים והדברים הליגליים שצריכים להיות, אבל כשאני מסתכל על החברות ועל האנשים הפועלים מסביב, הרי הכול פרוץ ואין דין ואין דיין.

איוב קרא: אני לא מבין, ומחר אני מקיים דיון בנושא הזה בוועדה לעובדים זרים, כיצד אפשר שבתוך מדינת ישראל מתנהלים 20,000 סינים במסגרת שמשטרת ישראל מצהירה עליה כמאפיה.

איוב קרא: אם דברים כאלה קורים בתוכנו ואתם, שקשורים אליהם, ועוד כל מיני גורמים שצריכים לפקח על הנושא הזה לא מצליחים למגר תופעות כאלה, לעקור אותן מהשורש, יש לנו בעיה במדינת ישראל.

איוב קרא: מפלס הזרים עולה מיום ליום, המאכעריות סביב זה גואה, ולמרות מצב הלוחמה לא ראינו זרים, לפחות לא חוקיים, עפים מפה.

איוב קרא: היו שטענו שבשעת חירום נמצא חצי מהם עולים על מטוסים ועוזבים את הארץ, אבל לא ראינו את זה.

איוב קרא: בכל זאת יש חגיגה סביב כל הסוגיה הזאת, איש הישר בעיניו יעשה ושום דבר לא קורה.

איוב קרא: יכולתי לדבר על עוד הרבה נושאים במצב הזה, אבל מאחר שהיושבת-ראש מאיצה בי לפי תנועות הגוף שלה ושפת הגוף לסיים, אני אומר שאתם עושים דברים טובים ומצוינים, אבל ברמת השטח צריך לבצע אותם כלשונם.

איוב קרא: תודה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת נסים זאב, אחרון הנואמים.

נעמי חזן: אם אני לא טועה, בעצם מדובר בתיקון שמשפר את כלי האכיפה, ועל כן צריך להתחשב בזה.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, אומנם הצעת חוק התקנים באה לתת מענה לבעיות האכיפה של חוק התקנים.

נסים זאב: לדעתי יש פה החמרה, וזה לא שאין אכיפה.

נסים זאב: הטענה לא נגד האכיפה, אבל הבעיה היא שהעונש לא די חמור, וגם את העונש הקיים היום לא אוכפים.

נסים זאב: אלה שתי בעיות נפרדות, ולדעתי צריך לדון בנושא האכיפה.

נסים זאב: גם אם יוחמר היום העונש, חומרת העונש תהיה רבה יותר, אם לא יהיה מי שיאכוף את העונש, אפשר לחוקק עוד חוק, אפשר אולי לאיים בהענשה מחמירה יותר, אבל אם אין אכיפה אין גם הענשה.

נסים זאב: אני רוצה לומר, שכדי לקבל תו תקן אנשים עוברים מדורי גיהינום, הם צריכים לעבור את מכון התקנים עד שהם מקבלים את אישור מכון התקנים ומשקיעים השקעה רבה עד שהם מקבלים את האישור.

נסים זאב: בסופו של דבר בא מתחרה מסוים, שמזייף או עושה חיקוי של אותו מוצר ויוצא לשוק.

נסים זאב: נושא המרמה בשטח הזה מאוד נפוץ פה בתחומים רבים, ולכן אני חושב שאפשר לברך גם על הצעת החוק וגם על האכיפה, שאני מקווה שתיעשה בסופו של דבר.

נעמי חזן: אני מודה לחבר הכנסת זאב.

נעמי חזן: אדוני סגן השרה, בבקשה.

אלי בן-מנחם: גברתי היושבת-ראש, בקצרה לגבי האכיפה – נכון שזה לא פשוט, אבל אנחנו משתדלים ועושים את המקסימום מבחינת עובדי המשרד, והם עובדים ותיקים, לאכוף את החוקים.

אלי בן-מנחם: התייחסו כאן לחוק קניין רוחני, וגם כאן אנחנו מנסים, יחד עם הגורמים, לטפל כדי שהמפקחים שלנו יטפלו בנושא.

אלי בן-מנחם: לדוגמה, ספרי לימוד, שעד היום היו תחת פיקוח של משרד החינוך ולא היו להם מפקחים – כדי למנוע האמרת מחירי ספרים שנמצאים בפיקוח, סיכמתי עם שרת החינוך שמפקחים של משרד התעשייה והמסחר ילמדו את הנושא, יקבלו את מחירי הספרים ויבצעו בשטח, באישור משרד החינוך, את הפיקוח, את האכיפה, את הקנסות ואת העונשים.

אלי בן-מנחם: אנחנו מתכוונים ליישם את החוק.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת איוב קרא, לגבי הסינים, קראתי כמוך בעיתון, ולצערי כל מה שקשור לעובדים זרים במדינת ישראל נמצא תחת פיקוח משרד הפנים ושר הפנים אחראי לעניין.

אלי בן-מנחם: בכל מה שקשור למאפיה, עוזי לנדאו, השר לביטחון פנים, מטפל, וזה לא תחת הפיקוח שלנו.

אלי בן-מנחם: אני מבקש להעביר את הנושאים האלה אליהם.

יובל שטייניץ: שלא יובן מדבריך שעוזי לנדאו קשור למאפיה.

אלי בן-מנחם: חס וחלילה.

אלי בן-מנחם: אמרתי שהוא השר לביטחון פנים.

נעמי חזן: חס ושלום.

נעמי חזן: רק אדם שלא הקשיב לדבריו היה חושב כזה דבר.

אלי בן-מנחם: מה שקשור לנושאים פליליים בחוק כפוף לשר עוזי לנדאו.

אלי בן-מנחם: חס וחלילה.

אלי בן-מנחם: אני מכיר את עוזי עוד מאז שהייתי ב"אל על", והוא אחד האנשים ההגונים והישרים שיש במדינת ישראל.

אלי בן-מנחם: אני מעריך ומוקיר אותו, והוא יודע.

אלי בן-מנחם: הוא אדם נהדר ואני באמת אוהב אותו.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת זבולון אורלב, אני אשמח להעביר לך נתונים; אני לא יכול להגיד לך פה בעל-פה.

אלי בן-מנחם: אנחנו משתדלים לעשות הרבה יותר, ואני אעביר לך נתונים – כמה דוחות, כמה קנסות ומה עשינו בשנה האחרונה.

אלי בן-מנחם: אני אבקש מאנשי המקצוע שלנו ואני אעביר אליך בכתב כדי שיהיה לך.

אלי בן-מנחם: האינטרס שלנו הוא לעשות את המקסימום, ונכון שזה קשה, אלה עובדי מדינה, אבל בשנה האחרונה עשינו הרבה מאוד דברים בתוך המשרד.

אלי בן-מנחם: לזכות ועד העובדים ייאמר שהם משתפים פעולה, ואנחנו מנסים לנער את האנשים כדי שיגיעו יותר.

אלי בן-מנחם: אנחנו מעודדים אותם עם תמריצים ומשתדלים לעשות עם מינימום האנשים שיש לנו את המקסימום האפשרי.

אלי בן-מנחם: תודה, ואני שוב מבקש מהאנשים לתמוך בתיקון לחוק.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: אם כך, אני מציעה שנעבור להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק התקנים (תיקון מס' 6) (החמרת הענישה).

נעמי חזן: נא להצביע.

נעמי חזן: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התקנים (תיקון מס' 6) (החמרת הענישה), התשס"ב–2002, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

נעמי חזן: רוב של תשעה תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים, ואני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ומועברת בזאת לוועדת הכלכלה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

נעמי חזן: חברי הכנסת, תם סדר-יומנו.

נעמי חזן: הישיבה הבאה – מחר, יום שלישי, י"ח באייר התשס"ב, 30 באפריל 2002, בשעה 16:00.

נעמי חזן: ישיבת הכנסת נעולה.