ישיבת מליאה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 142, 2000-08-15 00:00

נעמי חזן: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת מליאת הכנסת; היום יום שלישי, י"ד באב התש"ס, 15 באוגוסט שנת 2000.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אבקש לקום לדקת דומייה לזכרו של חבר הכנסת לשעבר אליהו בן-אלישר.

נעמי חזן: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרו של המנוח.

נעמי חזן: ) אבקש לשבת.

נעמי חזן: חברי הכנסת, בירושלים הובא אתמול למנוחת עולמים חבר הכנסת לשעבר, ד"ר אליהו בן-אלישר.

נעמי חזן: בן 68 היה במותו.

נעמי חזן: אלי, כך הכרנו אותו, עלה לארץ ב-1942 כילד יתום בן עשר, לאחר שהצליחו להבריחו מתופת גטו רדום שבפולין.

נעמי חזן: התמונות מהגטו לא הרפו מזיכרונו מעולם.

נעמי חזן: את חלקם הראשון של חייו הבוגרים הקדיש לביטחונה של מדינת ישראל כעובד המוסד.

נעמי חזן: לאחר 13 שנים סיים את תפקידו במוסד ופנה לאקדמיה.

נעמי חזן: עבודת הדוקטורט שלו התמקדה בנושא שהיה קרוב ללבו – "הגורם היהודי במדיניות החוץ של הרייך השלישי".

נעמי חזן: כבוגר תנועת בית"ר החל ב-1970, באינטנסיביות, את פעילותו הפוליטית במסגרת תנועת החרות כדובר וראש אגף ההסברה של התנועה.

נעמי חזן: עם השנים, תפס את מקומו בהנהלת המפלגה, וב-1977 התמנה למנכ"ל משרד ראש הממשלה.

נעמי חזן: לאחר בואו של נשיא מצרים אנואר סאדאת לירושלים, התמנה על-ידי ראש הממשלה המנוח מנחם בגין, זיכרונו לברכה, לעמוד בראש המשלחת הישראלית לשיחות קהיר.

נעמי חזן: לאחר כינון הסכם השלום עם מצרים, התמנה לשגרירה הראשון של ישראל במצרים.

נעמי חזן: ב-1981 נבחר לכנסת.

נעמי חזן: ד"ר בן-אלישר כיהן כחבר כנסת במשך 15 שנה, מהכנסת העשירית ועד לכנסת הארבע-עשרה.

נעמי חזן: בתפקידיו הפרלמנטריים התמקד בפעילותו בוועדת החוץ והביטחון, שבה שימש פעמיים כיושב-ראש.

נעמי חזן: בשנת 1996 התמנה לשגריר ישראל בוושינגטון, ובתום שנתיים התמנה לתפקיד שגריר ישראל בפאריס, שם כיהן שנתיים ימים.

נעמי חזן: יהי זכרו ברוך.

נעמי חזן: הודעה למזכיר הכנסת.

א' האן: ברשות ממלאת-מקום יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת חוברת דין-וחשבון כספי ליום 31 בדצמבר 1999, חלק א', מטעם משרד האוצר, החשב הכללי.

א' האן: תודה רבה.

נעמי חזן: הודעה שלי, כממלאת-מקום יושב-ראש הכנסת: ראש הממשלה ביקשני להודיע על-פי סעיף 36(א) לחוק-יסוד: הממשלה על נסיעות וחזרות ארצה של שרים.

נעמי חזן: חבר הכנסת ריבלין, האם תסכים שאעביר את הרשימה לפרוטוקול?

ראובן ריבלין: אין לנו כל כך הרבה זמן, ואני מסכים.

נעמי חזן: אדוני, אני מודה לך.

ראובן ריבלין: זה ייקח לנו איזה חמש שעות.

נעמי חזן: לא.

נעמי חזן: אדוני, אני יכולה לקרוא את זה מהר מאוד, אבל – – –

ראובן ריבלין: יש מעט שרים, אבל הרבה נסיעות.

בנימין בן-אליעזר: אתה בא ללוות אותי היום?

בנימין בן-אליעזר: אני טס – – –

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: השר יוסף ביילין מילא את מקומו של השר לשיתוף פעולה אזורי מיום ז' באב התש"ס, 8 באוגוסט 2000, ועד שובו של השר מחוץ-לארץ.

נעמי חזן: השר מיכאל מלכיאור ממלא מקומו של שר המשפטים מיום ט' באב התש"ס, 10 באגוסט 2000, ועד ליום י"ד באב התש"ס, 15 באוגוסט 2000.

נעמי חזן: השרה יולי תמיר מילאה את מקומו של שר התקשורת מיום ט' באב התש"ס, 10 באוגוסט 2000, ועד ליום י"ב באב התש"ס, 13 באוגוסט 2000.

נעמי חזן: שר התקשורת שב ארצה ביום י"ב באב התש"ס, 13 באוגוסט 2000.

נעמי חזן: השרה דליה איציק מילאה את מקומו של השר לביטחון פנים מיום ט' באב התש"ס, 10 באוגוסט 2000, ועד ליום י"ג באב התש"ס, 14 באוגוסט 2000.

נעמי חזן: השרה יולי תמיר ממלאת את מקומו של שר התחבורה ושר התיירות מיום י"ב באב התש"ס, 13 באוגוסט 2000, ועד ליום י"ד באב התש"ס, 17 באוגוסט 2000.

נעמי חזן: השרה דליה איציק ממלאת את מקומו של השר לשיתוף פעולה אזורי מיום י' באב התש"ס, 11 באוגוסט 2000, ועד ליום ט"ז באב התש"ס, 17 באוגוסט 2000.

נעמי חזן: השר יוסף ביילין ממלא את מקום השר לענייני דתות וממלא מקום שר הבינוי והשיכון.

נעמי חזן: השר מתן וילנאי ממלא מקום שר החקלאות ופיתוח הכפר ושר העבודה והרווחה.

נעמי חזן: השר חיים רמון ממלא מקום שר הבריאות ושר הפנים.

נעמי חזן: השרה דליה איציק ממלאת מקום שר החינוך.

נעמי חזן: השר אברהם שוחט ממלא מקום שר התעשייה והמסחר ושר התשתיות הלאומיות.

נעמי חזן: הסעיף הבא על סדר-יומנו: הודעת ראש הממשלה על מינוי ממלאי-מקום לשרים.

נעמי חזן: חברי הכנסת, בהסתמך על מכתביו של מזכיר הממשלה, מר יצחק הרצוג, ליושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיע לכנסת, כי על-פי סעיף 36(א) לחוק-יסוד: הממשלה קבע ראש הממשלה את ממלאי המקום לשרים כמפורט להלן: 1.

נעמי חזן: השר בנימין בן-אליעזר יכהן בתפקיד שר הבינוי והשיכון נוסף על תפקיד התקשורת; 2.

נעמי חזן: השר שוחט יכהן בתפקיד שר התשתיות הלאומיות נוסף על תפקידו כשר האוצר.

יובל שטייניץ: יש כאן ניגוד אינטרסים.

יובל שטייניץ: איך הוא יכול להיות שר אוצר ושר תשתיות?

נעמי חזן: חברי הכנסת, אני ממלאת את תפקידי על-פי סעיף 36(א) להודיע לכנסת את הדברים האלה.

נעמי חזן: השר חיים רמון יכהן גם בתפקיד שר הפנים.

נעמי חזן: השר יוסף ביילין יכהן בתפקיד השר לענייני דתות נוסף על תפקידו כשר המשפטים.

נעמי חזן: השר שלמה בן-עמי ימלא את מקומו של שר החוץ נוסף על תפקידו כשר לביטחון הפנים.

יובל שטייניץ: אני ממלא את תפקידי להעיר.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אני מודה לכם.

איוב קרא: מה עם המשטרה?

בנימין בן-אליעזר: עצור אותך.

נעמי חזן: הסעיף הבא על סדר-יומנו: הודעת ראש הממשלה על מינוי שרים והצהרת אמונים של השרים.

נעמי חזן: ימסור את ההודעה השר בנימין בן-אליעזר.

נעמי חזן: אדוני, בבקשה.

בנימין בן-אליעזר: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להודיע לכנסת – –

נעמי חזן: חבר הכנסת ריבלין.

נעמי חזן: חבר הכנסת ארנס.

נעמי חזן: חבר הכנסת בוים, ברוך בואך, אבקשך לשבת.

נעמי חזן: חבר הכנסת כהן.

נעמי חזן: חבר הכנסת גאגולה.

בנימין בן-אליעזר: – – כי ראש הממשלה החליט, באישור הממשלה ועל-פי סעיף 36(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, למנות את חבר הכנסת רענן כהן לתפקיד שר העבודה והרווחה ואת חבר הכנסת רוני מילוא לתפקיד שר הבריאות.

בנימין בן-אליעזר: אני מאחל לשניהם הצלחה.

יובל שטייניץ: האם תביאו את זה לאישור הכנסת?

בנימין בן-אליעזר: בהמשך.

בנימין בן-אליעזר: המינויים אינם טעונים אישור הכנסת.

איוב קרא: אז למה אתה מעלה – – –

יובל שטייניץ: מביאים מינויי שרים לאישור הכנסת?

בנימין בן-אליעזר: ביום 15 באוגוסט 2000 הודיע סגן שר במשרד ראש הממשלה – – –

נעמי חזן: אדוני, חכה רגע, אני צריכה לעשות פסק זמן לצורך הצהרת אמונים.

נעמי חזן: תואיל לשבת.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אני מזמינה את חבר הכנסת רענן כהן, ממלא-מקום שר העבודה והרווחה.

מיכאל איתן: מה פתאום?

מיכאל איתן: לפי מה?

מיכאל איתן: מה פתאום הצהרה?

נעמי חזן: הצהרת אמונים של שר.

מיכאל איתן: הוא לא שר, הוא ממלא-מקום.

נעמי חזן: חבר הכנסת איתן, קודם כול, אל תתנפל על היושבת-ראש.

נעמי חזן: אם תשב אני אסביר, אדוני.

נעמי חזן: אני מבקשת שתשב.

איוב קרא: למה צריך להשביע אותם?

נעמי חזן: אני מבקשת שתשב.

נעמי חזן: אני הזמנתי את חבר הכנסת רענן כהן, שמקבל תפקיד של ממלא-מקום שר.

נעמי חזן: זה מינוי.

נעמי חזן: חבר הכנסת איתן, חכה ותן לי להסביר.

נעמי חזן: על-פי חוות דעתו של היועץ המשפטי לכנסת, עורך-הדין צבי ענבר, ובתיאום עם היועץ המשפטי ד"ר אליקים רובינשטיין, על השר המיועד להצהיר אמונים.

איוב קרא: – – –

מיכאל איתן: אני מבקש להעיר.

נעמי חזן: אתה יכול להעיר, אבל תעשה זאת ממקומך.

מיכאל איתן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מצטער שאני צריך לקום ולמחות רק מכוח הזיכרון שלי, בלי להסתמך על הכתובים, אבל אני מניח שרבים בבית מכירים את הסוגיה.

מיכאל איתן: ממלא-מקום שר – – –

ויצמן שירי: אין מושג כזה ממלא-מקום.

אלי גולדשמידט: הוא שר.

נעמי חזן: רבותי.

נעמי חזן: חבר הכנסת גולדשמידט, אני אעשה זאת, יש לי התשובות.

מיכאל איתן: אני מבקש הבהרה.

מיכאל איתן: אני מבין, שראש הממשלה, מכוח סעיף 36 לחוק-יסוד: הממשלה – נדמה לי חלופה ב' או ג' שתוקנה – ממנה כממלא-מקום שר את אחד מחברי הכנסת.

ויצמן שירי: זה מינוי זמני, ולא ממלא-מקום.

אלי גולדשמידט: גם אני הופתעתי.

ויצמן שירי: רובי ריבלין, מה אתה אומר?

ראובן ריבלין: מה שצריך לומר אני אומר.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: חבר הכנסת איתן, אני מודה לך.

יוסי כץ: – – –

נעמי חזן: בסדר, הבנו.

נעמי חזן: אני נותנת לך עוד הפעם את ההסבר המוסמך.

נעמי חזן: על-פי חוות דעתו של היועץ המשפטי לכנסת, ועל-פי סעיף 36 לחוק-יסוד: הממשלה, התיקון שהכניס חבר הכנסת מצא קובע, ששר שהוא ממלא-מקום הוא שר לכל דבר, ולכן, רבותי, ברגע זה הוא יצהיר אמונים.

מיכאל איתן: אני מבקש לקרוא את הסעיף, גברתי.

מיכאל קליינר: גברתי, את מוכנה לקרוא את הסעיף?

מיכאל איתן: אני מבקש לקרוא את הסעיף.

נעמי חזן: חבר הכנסת גולדשמידט.

מיכאל איתן: אני מבקש לקרוא את הסעיף באוזנייך.

נעמי חזן: תאמין לי שגם לי יש פה.

נעמי חזן: אני אקרא את הסעיף.

מיכאל איתן: לא, אבל אני מבקש לקרוא את הסעיף.

מיכאל איתן: הסעיף כתוב בצורה ברורה.

נעמי חזן: חבר הכנסת גולדשמידט, בבקשה.

נעמי חזן: חברי הכנסת ליברמן, קליינר, אבקש לשבת.

אלי גולדשמידט: גברתי היושבת-ראש, עכשיו אני פונה לחברי בספסלי הליכוד.

אלי גולדשמידט: מה שאתם עושים כאן הוא מאוד לא מכובד ברמה החברית.

אלי גולדשמידט: החוק ברור.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת קליינר, תרשה לי.

אלי גולדשמידט: החוק ברור, חוות הדעת של היועץ המשפטי של הכנסת ברורה.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת איתן, למה אתה ממשיך לצרוח?

מיכאל איתן: – – –

אלי גולדשמידט: גברתי היושבת-ראש, אני מדבר בשם סיעת העבודה.

אלי גולדשמידט: אפילו חבר הכנסת לשעבר אוריאל לין, שהיה מסיעת הליכוד, אמר.

אלי גולדשמידט: תראו איך אתם מתנהגים.

אלי גולדשמידט: דני, תראו איזו צורה לכם.

אלי גולדשמידט: גועל נפש.

נעמי חזן: חבר הכנסת איתן, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

אלי גולדשמידט: מיקי איתן, אני לא מכיר אותך כך.

אלי גולדשמידט: זה לא הוגן מה שאתם עושים.

נעמי חזן: חבר הכנסת איתן, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

נעמי חזן: חבר הכנסת איתן, אנא שב.

אלי גולדשמידט: גברתי, אני מבקש להשלים את המשפט.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת רענן כהן, על-פי חוק, על-פי חוות הדעת של היועץ המשפטי לכנסת, על-פי חוות הדעת של חבר הכנסת לשעבר אוריאל לין, איש הליכוד, יושב-ראש ועדת החוקה לשעבר, עומד היום להצהיר אמונים כשר בממשלת ישראל.

אלי גולדשמידט: אתם יכולים לא לאהוב את השימוש שעושה ראש הממשלה בסעיף 36, אבל לבוא ולפגוע?

ראובן ריבלין: לא נולד אדם שיכול לעצור את מיקי איתן.

אלי גולדשמידט: תן לי רגע.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת רובי ריבלין, אני פונה אליך כיושב-ראש סיעת הליכוד.

אלי גולדשמידט: אני מבקש.

אלי גולדשמידט: גם רענן כהן ואחריו חבר הכנסת רוני מילוא עומדים להצהיר פה אמונים כשרים בממשלת ישראל, וזאת על-פי הצעת החוק של חבר הכנסת מצא ועל-פי חוות הדעת של היועץ המשפטי של הכנסת בתיאום עם היועץ המשפטי לממשלה.

אלי גולדשמידט: אתם מפלגה שמכבדת את החוק.

אלי גולדשמידט: תכבדו את אלה שעומדים על הבמה ומצהירים אמונים.

אלי גולדשמידט: את הביקורת שלכם תשמיעו בפעם אחרת, לא כאן.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אני מבקשת קשב, סעיף 36(ב) לחוק-יסוד: הממשלה – – –

מיכאל איתן: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת איתן, אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה.

נעמי חזן: אני מבקשת ממך לשבת.

נעמי חזן: העלית סוגיה, אתה תקבל תשובה.

מיכאל איתן: אני רוצה לנמק.

נעמי חזן: אתה נימקת.

מיכאל איתן: לא, לא נימקתי.

נעמי חזן: על-פי סעיף 36(ב) – – –

מיכאל קליינר: תקריאי אותו.

נעמי חזן: אני אקרא אותו, אדוני; לא אקריא אותו אבל אקרא אותו.

נעמי חזן: סעיף 36(ב) לחוק-יסוד: הממשלה (תיקון), של חבר הכנסת מצא, משנת 1996: "תקופת מילוי המקום של שר שחדל לכהן כאמור בסעיף קטן (א), לא תעלה על שלושה חודשים.

נעמי חזן: בסיומה רשאי ראש הממשלה, באישור הממשלה, למנות חבר הכנסת להיות שר בתפקידו של השר שחדל לכהן כאמור, לתקופה שלא תעלה על שנה, ומינויו אינו טעון אישור הכנסת".

נעמי חזן: על-פי מכתב שהגיע לידי ממזכיר הממשלה, הממשלה החליטה למנות את חבר הכנסת רענן כהן, על-פי סעיף 36(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, לממלא-מקום שר העבודה והרווחה.

נעמי חזן: על כן – חברת הכנסת לבנת – מדובר בשר, והשר יצהיר אמונים.

נעמי חזן: חבר הכנסת רענן כהן, אנא.

רענן כהן: אני, רענן כהן, בן אלישע וחנה, זכרם לברכה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

בנימין אלון: שלא כמו ראש הממשלה.

נעמי חזן: אני מזמינה את חבר הכנסת רוני מילוא להצהיר אמונים.

נעמי חזן: על-פי החלטת הממשלה, חבר הכנסת מילוא נתמנה לשר הבריאות, על-פי סעיף 36(ב) לחוק-יסוד: הממשלה.

נעמי חזן: חבר הכנסת רוני מילוא, בבקשה.

נעמי חזן: החיבוק הזה היה חשוב במיוחד.

בנימין בן-אליעזר: זה מה שנקרא דפיקה מחובקת.

יובל שטייניץ: אנחנו מברכים את השרים החדשים, אבל מוחים על הביזיון של ראש הממשלה ושל הממשלה.

נעמי חזן: כן, אני מודה לך, חבר הכנסת שטייניץ.

רוני מילוא: גברתי היושבת-ראש, אני יכול להישבע?

נעמי חזן: אתה תמתין שנייה – שכולם יראו אותך.

נעמי חזן: חברי הכנסת, זו אכן התרגשות, חבר הכנסת רענן כהן חיכה שנים רבות.

נעמי חזן: חבר הכנסת מילוא כבר ותיק בנושא.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אבקש מחבר הכנסת רוני מילוא, שנתמנה על-פי סעיף 36(ב) לחוק-יסוד: הממשלה לממלא-מקום שר הבריאות, להצהיר אמונים.

נעמי חזן: אדוני, חבר הכנסת מילוא, בבקשה.

רוני מילוא: אני, רוני מילוא, בן נחום ופרומה מיליקובסקי, זיכרונם לברכה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

בנימין אלון: נשאר עוד חבר כנסת פנוי אצלכם?

אלי גולדשמידט: – – –

נעמי חזן: אנחנו עוברים באטיות לסעיף הבא על סדר-יומנו: הודעת הממשלה על מינוי סגן שר.

נעמי חזן: ימסור את ההודעה השר בנימין בן-אליעזר, בבקשה, ותעשה את זה באטיות.

ראובן ריבלין: האם אנחנו מצביעים על אישור מינוי סגן השר?

נעמי חזן: לא, אדוני, ואת זה אתה יודע, בלי תיקונים לחוק-יסוד: הממשלה, זו הודעה בלבד.

בנימין בן-אליעזר: נגמרו החיבוקים, נגמרו הנישוקים.

בנימין בן-אליעזר: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, ביום 15 באוגוסט 2000 הודיע סגן השר במשרד ראש הממשלה, חבר הכנסת נואף מסאלחה, לראש הממשלה על התפטרותו מכהונתו, על-פי הוראת סעיף 38(1) לחוק-יסוד: הממשלה.

בנימין בן-אליעזר: מייד ובסמוך לכך מינה השר שלמה בן-עמי, ממלא-מקום שר החוץ, את חבר הכנסת נואף מסאלחה לכהונת סגן שר במשרד החוץ, וזאת על-פי הוראת סעיף 37(א) לחוק-יסוד: הממשלה.

בנימין בן-אליעזר: כמתחייב מסעיף 37(א) לחוק-יסוד: הממשלה האמור, מודיעה בזאת הממשלה על מינויו של חבר הכנסת נואף מסאלחה לסגן שר במשרד החוץ.

בנימין בן-אליעזר: אנחנו מאחלים לו הצלחה.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: בהצלחה לסגן השר מסאלחה שהיה וחזר, והיה.

נעמי חזן: חבר הכנסת ריבלין, בבקשה.

ראובן ריבלין: גברתי היושבת-ראש, כל הודעה יכולה להיות מלווה בדרישת אחת הסיעות לקיים דיון ולבקש להכריז עליה כאי-אמון.

ראובן ריבלין: אנחנו, בגלל אישיותו של סגן השר הממונה, חבר הכנסת נואף מסאלחה, לא מבקשים את הדיון הזה, אבל אנחנו יודעים שאנחנו יכולים לעשות זאת.

נעמי חזן: אני מודה לך מאוד, אדוני.

נעמי חזן: סגן השר נואף מסאלחה, אתה בוודאי רוצה להגיד תודה.

נעמי חזן: בבקשה.

נואף מסאלחה: גברתי היושבת-ראש, הרי ידוע שכאשר השר הקודם דוד לוי התפטר הוא לא רצה לפטר אותי, ואז אני נתפסתי ביום האחרון של המושב כאילו אני מתפטר כעבור יומיים.

נואף מסאלחה: זה מינוי שני.

נואף מסאלחה: אני רוצה להודות לראש הממשלה ולשר בן-עמי.

נואף מסאלחה: אני רוצה להודות לך, רובי ריבלין, ראש סיעת הליכוד, ולכל החברים מהקשת הפוליטית, ואני מודה לכם על הידידות ועל הכבוד, שגם אני רוחש לכם.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: הודעה למזכיר הכנסת.

א' האן: ברשות ממלאת-מקום יושב-ראש הכנסת, הריני מתכבד להודיעכם, כי הונחה על שולחן הכנסת החלטה בדבר תיקון טעות בחוק איסור הלבנת הון, התש"ס–2000.

א' האן: תודה רבה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חברי הכנסת, החלטה בדבר תיקון טעות בחוק איסור הלבנת הון, התש"ס–2000.

נעמי חזן: אני אערוך בנושא הזה הצבעה.

נעמי חזן: קודם כול, אני רוצה להזמין את חברת הכנסת ציפי לבני להציג את התיקון בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

נעמי חזן: גברתי, בבקשה.

ציפי לבני: תודה רבה.

ציפי לבני: מדובר בנפלאות המחשב.

ציפי לבני: מסתבר שלפני ההצבעה זרקה המדפסת את אחד מסעיפי המשנה מחוץ לנוסח שהונח בפני המליאה, כך שהכנסת הצביעה על סעיף 11(א), (ב), (ג), (ד), (ו), (ז), וסעיף קטן (ה) פשוט מבחינה טכנית הושמט.

ציפי לבני: הדבר הועבר לוועדה, הוועדה אישרה את ההנחה, ועל כן צריך לאשר זאת גם כאן.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על אישור תיקון הטעות בחוק איסור הלבנת הון, התש"ס–2000.

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 1 בעד ההחלטה – 29 נגד – אין נמנעים – אין ההחלטה בדבר תיקון טעות בחוק איסור הלבנת הון, התש"ס–2000, נתקבלה.

נעמי חזן: רוב של 29 תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים – אני קובעת שהתיקון עבר.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיפים הבאים על סדר-יומנו, שכל כולם הצעות לסדר-היום, על-פי בקשת יותר מ-25 חברי הכנסת.

נעמי חזן: הגיעה אלי פנייה, בעיקר מיושב-ראש סיעת הליכוד חבר הכנסת רובי ריבלין, מאחר שאנחנו בתרגולת של הצעות לסדר-היום, במסגרת עשר דקות לדובר, להתחשב בכך שהתכנסנו למטרות של דיון בהצעות לסדר-היום ולאפשר פיצול של הדוברים.

נעמי חזן: אני מוכרחה להודות, שמבחינתי מתחתי את התקנון עד לקצהו בעניין הבקשה הזאת, אבל אם כבר התכנסה הכנסת, הסכמתי לפיצול זמן הדיבור של הדוברים.

נעמי חזן: אבל בהתחשב בכך אני מבקשת מאוד מהדוברים שזמנם פוצל לעמוד בלוח הזמנים ולא להקשות עלי את ניהול הישיבה.

נעמי חזן: אם כן, הסעיף הראשון בהצעות לסדר-היום, הצעה לסדר-היום בנושא: יציאת ראש הממשלה לדיונים נוספים עם הפלסטינים בניגוד להחלטות הכנסת – מטעם סיעת הליכוד.

נעמי חזן: אני מזמינה את חבר הכנסת אריאל שרון.

נעמי חזן: חבר הכנסת שרון, תשע דקות על-פי ההסכם, ועוד דקה לחבר הכנסת ריבלין.

נעמי חזן: אדוני, בבקשה.

אריאל שרון: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, בטרם אומר את דברי אני רוצה לברך את הממשלה על הפחתה וביטול מסי הקנייה לפי הצעתו של חבר הכנסת גפני וועדת הכספים כולה ורוב חברי הכנסת, אפילו אם זה אקט של בחירות.

אריאל שרון: אפשר לקבל את תשומת לבו של ממלא-מקום שר הבריאות?

נעמי חזן: חבר הכנסת איתן, אני אקרא אותך לסדר בפעם השנייה, כי מרגע שעלתה הבעיה אתה פשוט לא נרגעת.

אריאל שרון: אנחנו מצפים מממלא-מקום שר הבריאות שידאג לכך ששר האוצר יבטל את המס המוטל על ביקור אצל רופאים.

אריאל שרון: הכסף הנגבה כיום מגיע ל-150 מיליון שקל.

אריאל שרון: זה מס רגרסיבי, וראוי לבטלו.

אריאל שרון: אנא תפעל.

אריאל שרון: תהיה תועלת בוודאי ממינויך.

אריאל שרון: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, מה שאומר עכשיו בוודאי יפתיע אותך מאוד.

אריאל שרון: הגעתי סופית למסקנה, שבראש מדינת ישראל עומד, לצערי, אדם שהאמינות ממנו והלאה, המכחש לעמו.

אריאל שרון: בראשות הממשלה עומד אדם שהבטיח חינוך שימנע דור רביעי של מצוקה, הבטיח תעסוקה, טיפול בעוני ובפער החברתי הגואה, הבטיח דיור לזוגות צעירים, ואף שהיה ניתן לטפל בבעיות אלה הפר את כל הבטחותיו, כמו שהפר את כל שבועותיו והתחייבויותיו בעניין ירושלים, אחדותה ושלמותה, בעניין בקעת-הירדן, החיונית כל כך כאזור הביטחון המזרחי של ישראל, ואזורי ביטחון נוספים, מניעת זכות השיבה במסווה כזה או אחר ושמירה על מקורות המים שלנו בידינו.

אריאל שרון: ראש הממשלה הפר התחייבויותיו להביא לאחדות בעם והעמיק את הקרע והוא ממשיך ומעמיקו.

נעמי חזן: חבר הכנסת איתן, זו התראתי האחרונה.

אריאל שרון: ראש הממשלה קורע את העם לגזרים דווקא בעת שצריך הסכמה לאומית רחבה ככל שרק ניתן.

אריאל שרון: מר ברק פיצל את העם והרס את הממשלה שלו, בעוד אנחנו, ואני מתכוון כרגע למפלגות במחנה הלאומי הנמצאות באופוזיציה, מנסים לאחד את העם ומתכוננים לבנות ממשלה שתעבוד ותפעל ביעילות.

ויצמן שירי: אתם בונים כיסאות.

ענת מאור: – – –

אריאל שרון: ראש הממשלה ברק פיצל את ישראל.

אריאל שרון: אנחנו נפעל לאחדותה של ישראל.

אריאל שרון: חברי הכנסת, האמינו לי, אני מודאג, ואם אני מודאג, כדאי – – –

ויצמן שירי: גם אני.

אלי גולדשמידט: ביבי אמר שהוא אזרח מודאג.

נעמי חזן: חבר הכנסת גולדשמידט, נראה שנחת יותר מדי בימים האחרונים.

אלי גולדשמידט: – – –

אריאל שרון: ואם אני מודאג, כדאי לכולם להיות מודאגים.

אריאל שרון: המאבק עכשיו הוא לא על ניצחון בבחירות, אלא על עתיד ישראל; לא על ניצחון, אלא על עשיית הדברים הנכונים.

אריאל שרון: דיברתי על העדר אמינות.

אריאל שרון: אופי המנהיגים ותכונותיהם חשובים בעיקר כשאנחנו רואים מה קורה עכשיו.

אריאל שרון: לאזרחי ישראל הזכות המלאה לצפות שמנהיגיהם הפוליטיים יאמרו למה הם מתכוונים ולהתכוון באמת למה שהם אומרים.

אריאל שרון: אנחנו לא צריכים ועדות שילמדו אותנו איך להתאחד, אנחנו צריכים מנהיגים שיש להם התכונות, שכל אזרחי ישראל יכולים לסמוך עליהם ולהאמין להם ובהם, וזאת הבעיה הקשה הנוכחית של ישראל.

אריאל שרון: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, מהו המצב היום במשא-ומתן?

אריאל שרון: וקל לי יותר לדבר על כך היום, מפני שבעבר בכל פעם שחברי אנשי המחנה הלאומי ואני עצמי היינו מוסרים פרטים על המתרחש מאחורי גבה של הממשלה, הכנסת, העם, מייד היינו מותקפים: זה לא נכון, מהיכן אתם יודעים – ובמלים חריפות יותר.

אריאל שרון: פשוט בגלל החומרה של המצב לא הייתי רוצה להשתמש היום במלים חריפות, אפילו לא באלה שאנשי מפלגת העבודה או המערך השתמשו נגדנו.

אריאל שרון: היום כבר ברור, מה שאמרנו היה נכון, היום כבר הכול ידוע, על מה מוכן ברק לוותר.

אריאל שרון: "הסכמות או רעיונות קמפ-דייוויד בטלות ומבוטלות אם ערפאת לא יקבלן", הכריז מר ברק.

אריאל שרון: אמר בגלוי והמשיך בוויתוריו בסתר.

אריאל שרון: המשא-ומתן נמשך, ירושלים מחולקת.

אריאל שרון: בניגוד לדברי ראש הממשלה, שהוא אמר לי עצמי, ש"אין מפה", ברק או אנשיו הציגו מפה, שבה ישראל תובעת להשאיר בידה – זאת המפה שהציגו בקמפ-דייוויד – 14% משטח יהודה ושומרון, ומסכימה למסור 1% משטחה לערפאת.

אריאל שרון: אני רוצה להזכיר לחברי הכנסת, שתוכנית אלון בלבד היוותה 27% משטח יהודה ושומרון.

אריאל שרון: עוד שם בקמפ-דייוויד ויתר ברק והשאיר בידי האמריקנים להחליט על בין 8% ל-10%.

אריאל שרון: האמריקנים כבר אמרו מזמן איך ישראל מנהלת משא-ומתן – זה כבר היה לפני כמעט 30 שנה – היא מוסרת שתי עמדות: את העמדה שלה ואת ה-fall-back position, עמדת הנסיגה שלה.

אריאל שרון: האמריקנים היו באים מייד לצד השני ומתחילים ב-כך הם היו מתחילים.

אריאל שרון: הייתי אומר, שלא למדו מאומה מהדברים.

אריאל שרון: גם הפעם עשו אותו דבר.

אריאל שרון: האמריקנים, בהבינם את החובבנות הזאת שבצד הישראלי, התחילו ב-8% ומקווים לסכם – עדיין אין סיכום על זה, ערפאת עדיין לא מסכים, אבל קלינטון מאמין שזה מה שאפשר להשיג – על 2% משטח יהודה ושומרון שיינתן לפלסטינים בתחומי מדינת ישראל.

אריאל שרון: בעצם מחזירים את החלטה 181.

אריאל שרון: ברק ויתר ואין יותר אזורי ביטחון ראויים לישראל.

אריאל שרון: לא אפרט את כל המחדלים והחובבנות של ניהול המשא-ומתן.

אריאל שרון: רצוני להתרכז הפעם בירושלים, וגם כאן – בלב הבעיה, בלב לבו של העם היהודי, בהר-הבית ובעיר שבין החומות; לא משום שאין חשיבות לשכונות האחרות.

אריאל שרון: יש להן.

אריאל שרון: אנחנו פשוט קצרים בזמן.

אריאל שרון: אילולא היינו קצרים בזמן, הייתי גורם היום סומק של בושה על לחייהם של כל אלה שדיברו פה ואמרו: לא התפללנו לאבו-דיס.

אריאל שרון: אדוני, חיפשתי במקורות ומצאתי, שהתפללנו גם התפללנו; לא רק זה, אלא גם להר-הזיתים, ואולי זה היה אפילו מעניין, בהחלט מעניין, אבל אין זמן לזה.

נעמי חזן: בהתחשב בזה שיש לך עוד דקה – – –

אריאל שרון: וגם כאן אני אומר: לא כי אין חשיבות לשכונות.

אריאל שרון: יש להן.

אריאל שרון: ברק נתן את הסכמתו לביתור לבו של העם היהודי: העיר העתיקה בירושלים.

אריאל שרון: אומנם אמר: שייתן ערפאת קודם את הסכמתו, אבל ערפאת, ביודעו מי עומד מולו, המשיך ללחוץ, ומנהלי המשא-ומתן היום – והם לא מכחישים, אנחנו שומעים את קולותיהם בכלי התקשורת – כבר מוכנים לתת יותר.

אריאל שרון: ברק הסכים לוותר על רוב העיר העתיקה ומוכן לוותר בהר-הבית.

אריאל שרון: הוא מנסה לרכך על-ידי תביעה להכרת ערפאת בזכות היהודים להתפלל.

אריאל שרון: עצם הפנייה הזאת, שערפאת יכיר בזכותנו להתפלל במקום שהוא קודש הקודשים לעם היהודי, היא עצמה הרי מעוררת תמיהה – עד לאיזה שפל ירדנו.

אריאל שרון: דרך אגב, איך יפריד מר ברק?

אריאל שרון: יבנה חומה בתוך חומה?

אריאל שרון: איך בכלל תפעל הססמה הריקה מתוכן "אנחנו כאן והם שם"?

אריאל שרון: חומה תחצה את העיר כולה?

אריאל שרון: הרי הכול דברי הבל.

אריאל שרון: ומלה בעניין קדושת ירושלים.

אריאל שרון: קדושת ירושלים לעם היהודי רבה כמה מונים מאשר לנוצרים ולמוסלמים מהטעמים הבאים: העם היהודי היה החלוץ היחיד בתולדות הארץ וירושלים שעיצב את נופם הסלעי והמיוער והפך אותם מטרשים שוממים לטרסות חקלאיות ומוריקות, שנוצרו בעמל כפיים וביזע, ושום עם אחר לא יצר כמותו.

אריאל שרון: עם ישראל היה הראשון והמיוחד שבנה בית-מקדש מפואר בירושלים, שהיה מקודש לכל עם ישראל ולכל חבלי הארץ.

נעמי חזן: חבר הכנסת שרון.

אריאל שרון: ברשותך, עוד שתי דקות.

נעמי חזן: דקה.

נעמי חזן: כבר נתתי לך עוד דקה.

אריאל שרון: אני יכול לעזוב, אם את רוצה.

נעמי חזן: לא, אבל אני מבקשת לסיים.

אריאל שרון: אני בדרך כלל מכבד את ההחלטות.

נעמי חזן: אני אודה לך.

אריאל שרון: לעם היהודי אין ארץ אחרת ולא בירה אחרת שהוא תכנן, יצר ובנה, וודאי שאין לו מקדש אחר, כאשר לנוצרים ולמוסלמים יש בירות משלהם ואתרי פולחן מקודשים להם בלבד.

אריאל שרון: אני זוכר את דברי האפיפיור באוזני כאשר באתי כשר החוץ להזמין אותו לביקור בישראל.

אריאל שרון: הוא אמר את הדברים הבאים: ארץ-ישראל קדושה ליהודים.

אריאל שרון: היא גם קדושה לנוצרים ולמוסלמים, אבל מובטחת היא רק ליהודים.

אריאל שרון: את זה אמר האפיפיור.

אריאל שרון: ברק, כנראה, איננו חושב כך.

אריאל שרון: אני כבר מסיים.

אריאל שרון: נפלה בחלקנו הזכות להגן על ירושלים ולשחררה.

אריאל שרון: אין לאיש מאתנו זכות לוותר עליה.

אריאל שרון: ירושלים אינה שייכת לנו.

אריאל שרון: היא שייכת לעם היהודי כולו זה 3,000 שנה.

אריאל שרון: היא למשמורת בידינו לדורות הבאים.

אריאל שרון: ייתכן שיבואו פרשנים משפטיים ויצביעו על כך שלאחר שחוקק חוק הבחירה הישירה ראש הממשלה יכול, אך מה עומד כאן מול מה, חוק שהתקבל ברוב של קול אחד, או היסטוריה בת אלפי שנים של העם היהודי?

אריאל שרון: תנו אתם את התשובה.

אריאל שרון: אני פונה אליכם, אני פונה אל ראש הממשלה.

אריאל שרון: אין לראש הממשלה ממשלה – יש לו ממלאי-מקום – ובעיקר אין לו רוב בכנסת ואין לו סמכות מוסרית ציבורית, ובשטחים שהם חלק מישראל, גברתי היושבת-ראש, אין לו גם סמכות חוקית.

אריאל שרון: הוא לא יכול לוותר על חלק מארץ-ישראל, ממדינת ישראל.

אריאל שרון: אין לו זכות להמשיך בוויתוריו.

אריאל שרון: אני פונה אליכם, שנקבל כולנו החלטה, שבמצב כזה ראש הממשלה אינו יכול להמשיך במשא-ומתן – שהרי הוא יכול גם להתחכם.

אריאל שרון: הוא יכול לנהל את המשא-ומתן מכאן.

אריאל שרון: הוא לא חייב לנסוע.

אריאל שרון: זה מה שאני פונה ומבקש מהכנסת – ואני מודה לך על אורך הרוח.

נעמי חזן: תודה רבה, אדוני.

נעמי חזן: אני מודה לחבר הכנסת שרון ומזמינה את חבר הכנסת רובי ריבלין.

ראובן ריבלין: אני אשלים.

נעמי חזן: אני מבקשת שזה יהיה במסגרת דקה, כי אם תסתכל על השעון שלי, חבר הכנסת ריבלין, דיברנו כבר 12 דקות וחצי.

ראובן ריבלין: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, גברתי השרה, הצעה זו לסדר-היום שהובאה על-ידי חבר הכנסת שרון ומושלמת על-ידי באה כדי לבקש מהכנסת לשים את הנושא על סדר-היום, ובסוף הדיון בנושא, שאני מקווה שייערך מוקדם ככל האפשר כדי שיהיה רלוונטי לכוונות של ראש הממשלה וממשלתו, להגיע להחלטה, שלפיה הכנסת אוסרת על ראש הממשלה ועל הממשלה לנהל משא-ומתן עם מדינה אחרת – –

סאלח טריף: מה זה, דיון?

יהושע מצא: שב.

סאלח טריף: מה אתה כועס?

יהושע מצא: מה אתה קם כמו בריון?

סאלח טריף: – – –

ראובן ריבלין: – – או עם הרשות הפלסטינית או אש"ף, כל עוד אין לו רוב יציב של רוב רובם של חברי הכנסת התומכים בממשלתו.

נעמי חזן: תודה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, מדובר פה במצב, שראש הממשלה חושב, שהוא יכול לעשות דברים לא רק שלא בהסכמת הכנסת, אלא גם בניגוד להחלטת הכנסת.

אלי בן-מנחם: – – –

ויצמן שירי: – – –

נעמי חזן: תודה.

ראובן ריבלין: אתם תצביעו שאתם לא רוצים לשים זאת על סדר-היום.

ראובן ריבלין: אני מבקש מהחברים לאשר זאת כהצעה לסדר-היום, על מנת שנוכל לקבל החלטה ראויה.

ויצמן שירי: – – –

צבי הנדל: – – –

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת ריבלין, שדיבר במסגרת הצעה לסדר, רשאי להגיד מה שהוא רוצה.

נעמי חזן: חבר הכנסת שירי, מותר לו לומר מה שהוא רוצה, אבל ודאי וודאי שלא מדובר פה בהליך של דיון בכנסת ולא בהליך של הודעות.

נעמי חזן: לכך יש סעיפים אחרים בתקנון, כידוע לכולם.

נעמי חזן: על כן, אנחנו עוברים להצעה הבאה לסדר-היום: חיוניות המשך תהליך השלום – של ישראל אחת.

נעמי חזן: ינמקו את ההצעה חבר הכנסת סאלח טריף, ואחריו – חבר הכנסת מוסי רז.

נעמי חזן: חבר הכנסת טריף, חמש דקות, בבקשה.

סאלח טריף: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, שמעתי את דבריו של חבר הכנסת הנכבד שרון נגד ראש הממשלה.

נעמי חזן: חברי הכנסת.

נעמי חזן: חבר הכנסת שטייניץ, חבר הכנסת אלון, חבר הכנסת ריבלין, תודה.

נעמי חזן: אדוני, תתחיל מההתחלה.

נעמי חזן: אני אוסיף לך את הזמן.

סאלח טריף: גברתי היושבת-ראש, שמעתי את חבר הכנסת שרון מדבר על הפרת הבטחות מצד ראש הממשלה ברק.

סאלח טריף: מצד אחד, הוא מברך על ביטול מס הקנייה, מצד שני הוא מציין שכבר אין כלכלה ולא דואגים לתעסוקה.

סאלח טריף: ראו איזה פלא.

סאלח טריף: הכלכלה משתפרת, חבר הכנסת שרון.

סאלח טריף: יש הכנסות, יש פחות מובטלים, מה לעשות.

סאלח טריף: המצב טוב יותר.

סאלח טריף: זה המצב.

סאלח טריף: קורה לנו משהו בכלכלה ואז יש אפשרות לבטל מסי קנייה.

סאלח טריף: אני שמח שאתה מברך על זה, אבל אני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת שרון, שראש הממשלה עשה את הצעד הגדול ביותר.

סאלח טריף: ממשלות ישראל דיברו ודיברו ולא עשו.

סאלח טריף: במלחמת לבנון הייתי חייל כשאתה היית שר הביטחון.

סאלח טריף: אני זוכר היטב איך הגעתי עד ביירות.

סאלח טריף: אני זוכר היטב איך הסתבכנו במלחמה הזאת.

סאלח טריף: אבל אני מבקש ממך לא לשכוח לתת את כל הקרדיט לראש הממשלה ברק.

סאלח טריף: הוא הבטיח, הוא קיים.

סאלח טריף: הוא הוציא את צה"ל מלבנון.

סאלח טריף: תשאל את חבר הכנסת שמחון, שגר ממש בגבול לבנון.

סאלח טריף: הוא יגיד לך, שאפילו הציפורים חזרו לגן שלו.

סאלח טריף: הציפורים כבר לא פוחדות, גברתי היושבת-ראש, כי אין יותר מלחמה בלבנון.

סאלח טריף: היום זורקים אבן, מדברים משני עברי הגבול, מסתובבים, יש חיילי או"ם, יש חיילי לבנון, יש אי-הבנות, אבל אין, לשמחתי הרבה, כל בוקר הודעות שנפגעו חיילינו וקצינינו.

סאלח טריף: כשאני ישן בבית אני נזכר במסוקים שהיו טסים מעלי בלילה לכיוון בית-החולים "רמב"ם".

סאלח טריף: אני מאוד שמח לבשר לך שזה כבר לא קורה, וצריך להגיד את האמת.

סאלח טריף: צריך לברך את ברק גם על הדברים הטובים שהוא עשה.

סאלח טריף: אני רוצה להגיד לך, גברתי היושבת-ראש, ששלשום חזרתי ממצרים אחרי יומיים-שלושה שבהם נפגשתי עם בכירים בממשל המצרי, שחבר הכנסת שרון וחבריו מכירים אותם.

סאלח טריף: אני מאוד שמח, שהאווירה אופטימית.

סאלח טריף: יש סיכוי לפסגה נוספת ויש סיכוי להגיע להסכם.

סאלח טריף: מה שאמרתם כשברק ניהל את המשא-ומתן עם הסורים, אתם חוזרים ואומרים כאן בקביעות: ויתר, ויתר וויתר.

סאלח טריף: מה לעשות, בשביל שלום צריך קצת לוותר.

סאלח טריף: אבל בינתיים לסורים הוא לא ויתר.

סאלח טריף: אני עוד לא יודע מה יהיה עם הפלסטינים.

סאלח טריף: אני רוצה, שאהוד ברק יגיע, קודם כול, להסדר עם הפלסטינים לטובת מדינת ישראל.

סאלח טריף: זה צו השעה.

סאלח טריף: אני מבין את זה שאתם מבוהלים.

אריאל שרון: ממי אנחנו מבוהלים?

סאלח טריף: אני אגיד לך למה.

סאלח טריף: כי אם אהוד ברק יביא הסכם לציבור, הציבור יתמוך בו.

סאלח טריף: הציבור הישראלי רוצה בשלום.

סאלח טריף: הוא גם יודע, שיש מחיר, אולי גם מחיר כבד לשלום.

אריאל שרון: כולם מחויבים לשלום.

אריאל שרון: אין פריווילגיה לאף אחד על השלום.

סאלח טריף: אני מאמין לכל מלה שאתה אומר, שאתה גם מעוניין בשלום.

אריאל שרון: אני ראיתי את כל אימי המלחמות.

סאלח טריף: אני יודע.

סאלח טריף: אתה יודע שבזה יש הערכה רבה כלפיך לא רק של הצד הזה.

סאלח טריף: אני רוצה שתדע, חבר הכנסת שרון, לא ייתכן שלום כפוי.

סאלח טריף: ישראל לא יכולה לכפות שלום בתפיסת חייה על עם אחר וזה יהיה השלום.

סאלח טריף: אין דבר כזה.

סאלח טריף: שלום יכול להתקבל בפשרה.

סאלח טריף: שלום יכול להיות בזה ששני העמים יכולים לחיות ביחד, לא אחד מנצח ואחד מובס.

סאלח טריף: אין דבר כזה.

סאלח טריף: זה השלום שצריך להיות לעתיד ישראל.

סאלח טריף: לא יכול להיות שלום אחר.

סאלח טריף: לדאבוני הרב, אתם עדיין מדברים בלשון העבר.

סאלח טריף: כל הדברים האלה הם דברים שטובים למוזיאון, לארכיון, לא להיסטוריה העכשווית, חבר הכנסת שרון, לא לעתיד, כי העתיד צריך לשדר אופטימיות.

סאלח טריף: צריך לעשות שלום.

סאלח טריף: ואם צריכה להיות פשרה היסטורית, אז תהיה פשרה היסטורית גם על ירושלים.

אריאל שרון: בעיר העתיקה, בהר-הבית?

סאלח טריף: אני מאמין, שאם צריך – כן.

סאלח טריף: אמרתי את זה כאן ואני אומר לך, שמלבד הרגשות של היהודים, "אם אשכחך ירושלים", יש עוד מיליארד מוסלמים בעולם והמסגד הזה בשבילם הוא מאוד קדוש, הוא השני בקדושתו, מה לעשות.

סאלח טריף: אז לא להתחשב ברגשותיהם?

אריאל שרון: השלישי בקדושתו.

סאלח טריף: אני אומר לך שעתידנו זה השלום.

סאלח טריף: לו היה אהוד ברק מעוניין לשמור את כיסאו, אתה וכולכם יודעים שלא היתה לו בעיה לשמור על הממשלה ועל הקואליציה הזאת.

נעמי חזן: חבר הכנסת טריף, תודה.

סאלח טריף: אני מייד אסיים, כי לקחו ממני קצת זמן.

נעמי חזן: הוספתי לך את כל הזמן.

סאלח טריף: אני מאוד מודה לך, ומייד אסיים.

נעמי חזן: תודה.

סאלח טריף: על כן אני אומר לך, ראש הממשלה ברק לא דאג לכיסאו, לא דאג לעתידו, הוא דאג לעתיד ישראל.

סאלח טריף: הוא אדם מפוכח, הוא אדם חכם, הוא אדם עתיר ניסיון.

סאלח טריף: היתה לו תרומה קטנה למדינה ולביטחונה.

סאלח טריף: ואהוד ברק חושב, שזו השעה שבה העם צריך להכריע.

סאלח טריף: גם אם היום יש לו בעיה להביא לקואליציה כדי לקיים את הממשלה, הוא עדיין מעדיף קבלת הכרעה היסטורית בתהליך השלום, שהוא דאגה לעתיד ישראל, כי השלום זה העתיד של המדינה הזאת, ואין דבר אחר.

סאלח טריף: תודה.

נעמי חזן: אני מודה לחבר הכנסת טריף.

נעמי חזן: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

מוסי רז: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני לא מבין ממה מפחד הליכוד פעם אחר פעם כשהוא בא ומביע את הדברים שלו.

מוסי רז: שמענו פה את חבר הכנסת אריק שרון.

מוסי רז: הרי אם יהיה הסכם, ילכו לבחירות וילכו למשאל עם.

מוסי רז: האם אתם מפחדים מתוצאות הבחירות ומתוצאות משאל העם?

מוסי רז: האם אתם מפחדים כי אתם יודעים שהעם הזה איננו טיפש, העם הזה חכם, העם הזה יודע שההטבות הכלכליות, הצמיחה הכלכלית, הפריחה של הכלכלה הישראלית גם עכשיו וגם בשנים של ממשלות רבין ופרס נבעו מתהליך השלום?

מוסי רז: אני חושב שאתם יודעים את זה ולכן אתם חוששים.

יובל שטייניץ: בשביל צמיחה כלכלית העם יסכים לוותר על ירושלים ועל הביטחון?

יובל שטייניץ: זה מה שאתה מציע?

מוסי רז: אתם רואים כיצד הצליחה הממשלה לסיים בצורה מוצלחת ביותר 18 שנים של מלחמה בלבנון.

מוסי רז: הממשלה הצליחה להביא שקט ליישובי הצפון, להוציא את חיילי צה"ל מלבנון בשקט ובשלום ולהוציא את תושבי הצפון מהמקלטים.

מוסי רז: אתם יודעים שהעם רוצה לסיים גם את מלחמת 33 השנים בשטחים הכבושים, את מלחמת 100 השנים עם הפלסטינים.

יובל שטייניץ: לא בכל מחיר.

מוסי רז: יש לנו יכולת להגן הן על חיילי צה"ל והן על אזרחי ישראל, כפי שעשינו את זה בצפון, וגם שם התנגדתם, כפי שעשינו את זה בגבול הלבנון, לעשות את זה גם בגבול המזרחי שלנו.

מוסי רז: מזה אתם חוששים.

יובל שטייניץ: בינתיים לא רואים שזה מוצלח כל כך.

מוסי רז: העם הזה יודע שיש לנו שתי אפשרויות: או ללכת עכשיו לפשרה כואבת – כן, פשרה כואבת, שבה יש ויתור על רוב מוחלט של הגדה המערבית, כמעט כולה, שבה יש פינוי התנחלויות, שבה יש פשרה בירושלים; או לא ללכת על פשרה כזאת, וזה אומר שאנחנו פוגעים בביטחון, אנחנו הולכים לעימות צבאי.

מוסי רז: אנחנו פוגעים בביטחון של האזרחים ושל החיילים, הולכים לעימות ובסוף העימות חוזרים ומגיעים לפשרה, פחות או יותר באותם תנאים שניתן להגיע אליה עכשיו.

מוסי רז: ההבדל הוא שלום עכשיו או עימות עכשיו.

מיכאל קליינר: ואם ניכנע לא יהיה עימות?

מוסי רז: עימות עכשיו הוא זה שיקטין את הביטחון של מדינת ישראל, ובשום פנים ואופן לא להיפך.

יובל שטייניץ: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת שטייניץ, למה אתה מאלץ אותי כל הזמן?

נעמי חזן: גם הערת ביניים היא לא אחרי כל משפט.

מוסי רז: גם לי יש טענות לממשלה.

מוסי רז: יש לי טענות לממשלה, שלפחות עד להתפטרותו של שר הבינוי והשיכון הקודם, השר לוי – ואני מקווה שעכשיו היא הולכת לדרך אחרת לגמרי – בנתה בהתנחלויות לא פחות מממשלת נתניהו, יותר ממה שהיא בונה בתל-אביב, יותר ממה שהיא בונה בירושלים, יותר ממה שהיא בונה בחיפה.

מוסי רז: כן, יש לי טענות.

מוסי רז: זה מה שמקטין את הביטחון.

מוסי רז: זה מה שמגדיל עימות.

מוסי רז: זה מה שמסכן את כולנו.

מוסי רז: זה מה שמרחיק את קץ הסכסוך – –

מיכאל קליינר: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת קליינר.

מוסי רז: – – לא הנכונות של הממשלה ללכת לפשרות, לא הנכונות להגיע להסדרים.

מוסי רז: אתם יודעים טוב מאוד שהעם הזה איננו טיפש, שהעם הזה יבוא ויאשר את ההסדרים האלה גם אם זה יהיה במשאל עם וגם אם זה יהיה בבחירות.

מוסי רז: לכן אתם מפחדים.

מוסי רז: אחרת לא הייתם מפחדים.

מוסי רז: הייתם אומרים: בבקשה, תגיעו להסכם, העם ידחה אותו.

מוסי רז: אבל אתם מפחדים מהכרעת העם.

מוסי רז: לכן אתם מתנגדים לכך שראש הממשלה ינהל משא-ומתן.

מוסי רז: התנגדתם ליציאה שלו לקמפ-דייוויד.

מוסי רז: אתם מתנגדים להמשך המשא-ומתן, כי אתם מפחדים מהתוצאות.

מוסי רז: אתם יודעים שהעם הזה יתמוך בתוצאה שטובה לביטחונו, טובה לשלום וטובה גם לכלכלה של המדינה.

נעמי חזן: אני מודה לחבר הכנסת רז.

נעמי חזן: נעבור להצעה לסדר-היום הבאה: הלגיטימיות של ממשלת מיעוט; מטעם האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו.

נעמי חזן: ינמקו את ההצעה חבר הכנסת אליעזר כהן, ואחריו – חבר הכנסת מיכאל נודלמן.

נעמי חזן: חבר הכנסת כהן, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת כהן, בבקשה.

אליעזר כהן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת רז, אתה דיברת על עם ישראל.

אליעזר כהן: עם ישראל רואה במשך חודשים, במשך כל החודשים האחרונים, שאין למדינת ישראל ממשלה.

אליעזר כהן: פשוט אין.

אליעזר כהן: ראש הממשלה החזיק לא שבוע ולא שבועיים, אלא במשך כמה חודשים, כמה תיקים של משרדי ממשלה.

אליעזר כהן: האם אתה ער לעובדה הזאת?

רחבעם זאבי: שמונה.

אליעזר כהן: האם אתה ער לעובדה הזאת שהוא החזיק פעם אחת בו-בזמן שמונה תיקי ממשלה?

אליעזר כהן: האם אתה ער לעובדה הזאת שהוא החזיק אותם נוסף על היותו – – –

יולי תמיר: אתה לא בעד ממשלה צרה?

אליעזר כהן: אני מאוד בעד ממשלה, מסודרת, מתוכננת.

אליעזר כהן: אני בעד.

אליעזר כהן: אגע בנקודה הזאת.

אליעזר כהן: יש לי חמש דקות, גברתי השרה.

אליעזר כהן: – – – הוא החזיק שמונה תיקים של שמונה שרים, וזאת לא כשהוא לא עושה שום דבר, הוא פנוי ומתרווח על כיסא.

אליעזר כהן: הוא החזיק שמונה תיקים של משרדי ממשלה כשהוא מסתובב בכל העולם כל הזמן, כשהוא ראש ממשלה, כשהוא שר הביטחון, כשיש לו שני שרי חוץ, גם בן-עמי וגם דוד לוי.

רחבעם זאבי: שלושה.

אליעזר כהן: בלגן אדיר.

אליעזר כהן: בלגן בתוך בלגן.

אליעזר כהן: שר חוץ עם שר חוץ.

אליעזר כהן: אין שר ביטחון.

אליעזר כהן: אבל הוא ראש ממשלה ושר הביטחון.

אליעזר כהן: אנשי הממשלה שלו צוחקים עליו, לא אנחנו, האופוזיציה.

אליעזר כהן: השרים שלו נושפים לו בעורף.

אליעזר כהן: אנחנו קוראים זאת יום-יום, כל עם ישראל שאתה מדבר עליו.

אליעזר כהן: אני לא מדבר על עם ישראל.

אליעזר כהן: כל עם ישראל שאתה מדבר עליו רואה זאת יום-יום.

אליעזר כהן: ממשלת קריקטורה כזאת יושבת מול אנשים כמו יאסר ערפאת.

אליעזר כהן: הם כבר מתנהלים פי-32 יותר טוב מאתנו.

אליעזר כהן: הם באים מסודרים.

אליעזר כהן: להם יש מנהיג.

אליעזר כהן: הוא רוצה את ירושלים.

אליעזר כהן: הוא יודע מה הוא רוצה בדיוק.

אליעזר כהן: הוא יושב מול ממשלת קריקטורה וחותך אותה לגזרים.

אליעזר כהן: כשאתה בא עם ממשלה כזאת מבולגנת ולא מסודרת, איך אתה יכול לנהל משא-ומתן?

אליעזר כהן: עם מי?

אליעזר כהן: וזאת כאשר בכנסת כל חודש חברי הכנסת מביעים בממשלה אי-אמון.

אליעזר כהן: הממשלה הזאת לא שמה קצוץ על הכנסת.

מוסי רז: אבל אין לכם רוב של 61.

אליעזר כהן: אדוני היקר, אי-אמון אחרי אי-אמון אנחנו עוברים ברוב.

אליעזר כהן: אל תשחק אתי ב"טכניקליטיס".

אליעזר כהן: מוסי, אני מכבד אותך, ברצינות, אתה משחק אתי בטכניקות?

אליעזר כהן: אנחנו מקבלים רוב בהצבעות אי-אמון אחת אחרי השנייה כל הזמן.

אליעזר כהן: למה?

אליעזר כהן: מפני שיש לנו עיניים יפות?

אליעזר כהן: מפני שאין לממשלה הזאת רוב.

אליעזר כהן: אין לממשלה הזאת תמיכה בכנסת.

אליעזר כהן: אין לממשלה הזאת לא ארגון, לא ניהול, לא מדיניות, שום דבר אין לה.

אליעזר כהן: שנה היא עבדה על משא-ומתן עם סוריה, ושום דבר לא יצא מזה.

אליעזר כהן: חצי שנה היא עבדה על משא-ומתן עם הפלסטינים, ונראה מה יצא מזה.

אליעזר כהן: אתם כל הזמן אומרים שיש לכם שפנים בשרוול.

אליעזר כהן: איפה הם השפנים האלה?

אליעזר כהן: אני רוצה לראות אותם.

אליעזר כהן: בקיצור, אל תחשבו שאתם מוכרים את ה"לוקשים" האלה לכל העם.

אליעזר כהן: העם הזה, שאתה מדבר עליו, אני שומע אותו גם כן, לא רק אתה.

אליעזר כהן: הם מרגישים הרגשה מטופשת, שמהיום הראשון של הממשלה אין לנו ממשלה מסודרת.

אליעזר כהן: בהתחלה, המעשה הראשון שהממשלה עשתה היה ביטול חוק-יסוד: הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תיקון, תיקון.

אליעזר כהן: לקחו את הממשלה והוסיפו עוד כמה כיסאות.

אליעזר כהן: עלו ל-24 שרים.

אליעזר כהן: איפה הם כל 24 השרים?

אליעזר כהן: מי מנהל את העסק?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנה, היום הוסיפו לנו שרים.

אליעזר כהן: אני רואה שרה חרוצה אחת כל הזמן.

אליעזר כהן: באמת, כל הכבוד.

אחמד טיבי: הרב עובדיה.

אליעזר כהן: איפה הם?

אליעזר כהן: איפה הם כל השרים האלה?

אליעזר כהן: מ-24 שרים ירדו לממלא-מקום של ממלא-מקום של ממלא-מקום ועומדים פה ונשבעים.

אליעזר כהן: אני מודיע לכם: בחיי, אני התביישתי.

אליעזר כהן: ישבתי שם והתביישתי, איך ממלא-מקום של ממלא-מקום ממלא את המקום של שר.

אליעזר כהן: זו ממשלה?

אליעזר כהן: אין לכם לגיטימיות.

אליעזר כהן: אתם צריכים להכריז שאתם ממשלת מעבר, להתנהג כמו ממשלת מעבר ולעשות בחירות.

אליעזר כהן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אליעזר כהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יעלה ויבוא חבר הכנסת מיכאל נודלמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

מיכאל נודלמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לענות למוסי רז.

מיכאל נודלמן: כל הזמן הוא מספר פה סיפורים, שמישהו פוחד פה, שהאופוזיציה פוחדת.

מיכאל נודלמן: אנחנו לא פוחדים.

מיכאל נודלמן: אנחנו לא פחדנים.

מיכאל נודלמן: אנחנו דואגים למדינה.

מיכאל נודלמן: אנחנו דואגים לעתיד העם שלנו ולעתיד המדינה שלנו.

מיכאל נודלמן: צריך להפסיק עם דיבורים כאלה שמישהו פה מפחד.

מיכאל נודלמן: אף אחד לא מפחד.

מיכאל נודלמן: אני רוצה להגיד, שבעולם יש חוקים כתובים ויש אתיקה פוליטית.

מיכאל נודלמן: בצד החוקים הכתובים יש ממשלה לגיטימית.

מיכאל נודלמן: ממשלה של שמונה שרים היא ממשלה לגיטימית.

מיכאל נודלמן: אבל באתיקה הפוליטית זו ממשלה לא לגיטימית.

מיכאל נודלמן: אני צריך להזכיר לכולם, שבתחילת כהונתו העביר ראש הממשלה אהוד ברק תיקון לחוק-יסוד: הממשלה והגדיל את הממשלה מ-18 שרים ל-24 שרים.

מיכאל נודלמן: בצד החוקי זה היה דבר לגיטימי.

מיכאל נודלמן: אבל בצד האתיקה הפוליטית, בצד המסורת, זה היה לא לגיטימי, כי ביום הראשון לאחר הקמת הכנסת והממשלה להעביר חוק ולתקן חוק-יסוד – זה לא אתי, זה לא לגיטימי.

מיכאל נודלמן: בתוך שנה בלבד ברק הרס את הקואליציה ואיבד תמיכה בקרב השרים שלו, שלא לדבר על העם.

מיכאל נודלמן: למשא-ומתן החשוב ביותר בקמפ-דייוויד נסע ברק ללא אישור מן הכנסת וללא תמיכה מהממשלה.

מיכאל נודלמן: זה לגיטימי, אבל זה לא מוסרי, זה לא נכנס לשום אתיקה פוליטית.

מיכאל נודלמן: לאחר הכישלון במשא-ומתן, למרות חוסר הגמישות מצד הפלסטינים, ברק בכל זאת מחזר אחריהם ומכין להם ויתורים נוספים אשר פוגעים בשלמות מדינתנו.

מיכאל נודלמן: אני רוצה להגיד כמה מלים על המלה המאגית שפה מדברים עליה – שלום.

מיכאל נודלמן: אני חושב, שאין בבית הזה חבר כנסת שהוא נגד השלום.

מיכאל נודלמן: אבל שלום אפשר לעשות עם מדינה.

מיכאל נודלמן: אפשר לעשות שלום עם ירדן, עם מצרים, עם סוריה.

מיכאל נודלמן: אנחנו פה לא מדברים על שלום.

מיכאל נודלמן: אנחנו מדברים על הקמת מדינה בשטח שלנו, שהיא נגד העם שלנו.

מיכאל נודלמן: אני לא יכול ללכת לשלום כאשר אני קורא ושומע איזה חינוך נותנים שם לעם הפלסטיני: חינוך גזעני נגד העם שלנו, חינוך נגד יהודים, חינוך נגד מדינת ישראל.

מיכאל נודלמן: על איזה שלום אפשר לדבר?

מיכאל נודלמן: על איזו לגיטימיות של הממשלה אפשר לדבר אם אין שרים, אם אין תמיכה של הכנסת?

מיכאל נודלמן: בהתאם לחוק-יסוד: הממשלה, כל עוד יש שמונה שרים, אני חושב שלממשלה יש לגיטימציה.

מיכאל נודלמן: אך בהתחשב בהפרות האתיקה הפוליטית והמוסרית שנעשות על-ידי הממשלה הזאת, האם אנחנו יכולים לתת לגיטימציה לממשלה ולאפשר לה להתחיל דיונים על גורל העם שלנו והמדינה שלנו?

מיכאל נודלמן: חד-משמעית, אני חושב שלא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת נודלמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת דני נוה, בבקשה; אחריו – חבר הכנסת מיקי איתן.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, השאלה המרכזית ששואלים את עצמם רבים מאוד בישראל, והם רבים מיום ליום: מה קרה לגנרל אהוד ברק, מה קרה לרמטכ"ל צה"ל המהולל, רב-אלוף אהוד ברק?

דני נוה: את השאלה הזאת שואלים לא רק אנשי האופוזיציה, לא רק אנשי הימין, או המחנה הלאומי בישראל, לא רק אנחנו אנשי הליכוד.

דני נוה: את השאלה הזאת שואלים יותר ויותר אנשים שתמכו באהוד ברק בבחירות האחרונות, יותר ויותר אנשים ששייכים למחנהו הפוליטי: מה קרה לאהוד ברק?

דני נוה: בואו נשאל את עצמנו שאלות קשות, לא פשוטות ולא נעימות: מה היו חושבים על מהלכיו המדיניים של אהוד ברק, של ראש הממשלה, אנשים שהנהיגו את המדינה, אנשים שבאו מתנועת העבודה, אנשים שאפשר לומר שהם מוריו הפוליטיים והרוחניים של אהוד ברק?

דני נוה: מה למשל היה חושב יצחק רבין, זיכרונו לברכה, על כך שאהוד ברק מנהל משא-ומתן עם יאסר ערפאת על חלוקת הריבונות בסמטאות העיר העתיקה בירושלים, לא פחות ולא יותר?

דני נוה: מה היה חושב על כך יצחק רבין, זיכרונו לברכה, לו היה עוד בינינו היום?

דני נוה: או מה היה חושב יגאל אלון, זיכרונו לברכה, רק לשמע הידיעה שבא לו ראש ממשלה מטעם תנועת העבודה, ראש הממשלה אהוד ברק, והוא מוכן לתת היום לשלטון ערבי, לשלטון פלסטיני, את בקעת-הירדן?

דני נוה: מה היה חושב ראש הממשלה הראשון של מדינת ישראל, דוד בן-גוריון?

דני נוה: נכון, אהוד ברק עצמו, מקורביו, דובריו ותועמלניו נוהגים להשוות אותו לא פחות ולא יותר אלא לדוד בן-גוריון.

דני נוה: אלא שהאחד עסק בהקמת המדינה, השני עוסק בפירוק נכסי המדינה.

דני נוה: מה היה חושב דוד בן-גוריון, זיכרונו לברכה, על כך שאהוד ברק מנהל משא-ומתן עם אש"ף, עם הפלסטינים, על החזרתם של אלפי פליטים לתוך שטח מדינת ישראל?

דני נוה: מה הוא היה חושב על כך?

דני נוה: אתה תוהה ושואל את עצמך, מה קרה לו, לאהוד ברק?

דני נוה: מה קרה למי שהיה רמטכ"ל צה"ל, שנאבק והוביל את המאבק על נכסי ישראל הלאומיים החיוניים לעתידה של מדינת ישראל?

דני נוה: האמת נחשפה לפני ימים אחדים.

דני נוה: ניהל לו אהוד ברק שיחת טלפון עם חבר הכנסת שמעון פרס, שיחה שנקלטה במצלמות הטלוויזיה, ושם אמר אהוד ברק את מה שהוא איננו אומר לעם ישראל, את מה שהוא איננו אומר לציבור – את האמת הפשוטה.

דני נוה: באותה שיחת טלפון אמר ברק לשמעון פרס: תגיד לערפאת – אומר אהוד ברק – שהממשלה שלי מוכנה ללכת לוויתורים מרחיקי לכת, והיא הגישה לפלסטינים הצעות שאף ממשלה לפניה לא היתה מוכנה להגיש להם.

דני נוה: ברק אמר זאת לפרס בשיחת טלפון במחשבה שאף אחד חוץ ממנו ומשמעון לא שומע.

דני נוה: הוא לא ידע שמצלמות הטלוויזיה מצלמות.

דני נוה: את האמת המרה הזאת הוא לא אומר לציבור בישראל.

דני נוה: זאת הסיבה, אדוני היושב-ראש, לכך שאנחנו אומרים בצורה חדה וברורה, שאין לו מנדט מוסרי ואין לו מנדט פוליטי לחתום על הסכם עם הפלסטינים על בסיס מה שהוא הסכים לו ועל בסיס מה שהוא הציע ומה שהוא הבטיח לפלסטינים בקמפ-דייוויד.

דני נוה: קודם כול, הוא לא אמר את הדברים האלה לציבור לפני הבחירות, הוא לא אמר שהוא ינהל משא-ומתן על חלוקת ירושלים, על נסיגה מהבקעה, על החזרת הפליטים, על עקירת היישובים ועל הפקרת המתיישבים.

דני נוה: את כל הדברים האלה ראש הממשלה לא אמר לציבור ערב הבחירות האחרונות, בשום פנים ואופן.

דני נוה: היום, כשהוא עומד בראש ממשלת מיעוט, כשהוא עומד בראש ממשלה כזאת תוך זלזול מוחלט בערכי היסוד של הדמוקרטיה הישראלית, על הפלסטינים לדעת דבר אחד מאוד חשוב: הפלסטינים צריכים לדעת, שלכל הסכם שיחתום עליו אהוד ברק, גם אם בראשי תיבות, אין שום ערך, כי להסכם כזה אין רוב בכנסת, הוא לא יאושר בכנסת.

דני נוה: וכאשר ממשלת הליכוד תעלה בקרוב לשלטון היא לא תכבד הסכם כזה, משום שהסכם כזה שלא יאושר בכנסת, לא יהיה לו תוקף משפטי שיחייב את מדינת ישראל, לא יהיה לו תוקף משפטי שיחייב את ממשלת ישראל.

דני נוה: הפלסטינים צריכים לדעת את מה שאהוד ברק אומר להם, שמאחר שאין לו רוב, מאחר שאין לו מנדט, מאחר שכל הסכם כזה של ויתורים מרחיקי לכת שאותו הוא יביא אין לו רוב בכנסת, אין ערך להסכם שהם יחתמו עליו עם אהוד ברק.

דני נוה: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת דני נוה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מיכאל איתן, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת יוסי כץ, ואחריו – חבר הכנסת אלי גולדשמידט, ובזאת תם סדר המתדיינים בהצעות.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מבין שהשרה הנכבדה והנחמדה יולי תמיר תהיה זאת שתשיב בשם הממשלה, אז אשמח מאוד לדבר אל הציבור כולו, אבל לפנות גם אלייך במישרין.

מיכאל איתן: השרה יולי תמיר, את הצטרפת לאהוד ברק לא בצד המפלגתי.

מיכאל איתן: את חשבת שתקופת שלטונו של נתניהו היתה תקופה גרועה למדינת ישראל, שהיו פגיעות במינהל תקין, שהיו אי-סדרים.

מיכאל איתן: קמה איזו רוח של מחאה ואת אמרת:

מיכאל איתן: בואו נצטרף ונפיל את נתניהו בגלל סדרי מינהל לא תקינים, משום שאין לו תרבות שלטון, ונביא את ברק.

מיכאל איתן: הלהבתם הרבה אנשים, קראתם להרבה אנשים לדגל והבטחתם שעם ישראל כולו יחייך.

מיכאל איתן: תגידי לי, היום את פוגשת מישהו שמחייך?

יולי תמיר: הרבה – – –

מיכאל איתן: אני פוגש כל כך הרבה אנשים שהשיניים שלהם נוקשות מפחד כשהם הולכים לישון בלילה כי הם לא יודעים מה יהיה מחר בבוקר: או שיעיפו אותם מהעבודה שלהם, או שיחזירו חלקים נכבדים מארץ-ישראל, או שיפילו עליהם גזירות אחרות.

מיכאל איתן: פשוט לא יודעים מה קורה.

מיכאל איתן: בואי נראה מה קורה.

מיכאל איתן: היתה לכם כוונה טובה.

מיכאל איתן: בימים שאתם קראתם לציבור לעזור בניקוי האורוות, אהוד ברק ישב מאחורנית וצחק כשהוא מגייס כספים בצורה בלתי חוקית ומפעיל עמותות.

מיכאל איתן: כשהיום שואלים אותו, הוא אומר: עשיתי כמו נתניהו.

מיכאל איתן: אם עשית כמו נתניהו, למה רימית את כל הציבור ואמרת שצריך להחליף את נתניהו, כי נתניהו לא טוב?

מיכאל איתן: אתה אומר שעשית כמו נתניהו, אז איך הולכת שולל מאות אלפי אנשים ישראלים טובים וטיפחת בהם איזו רוח שהם הולכים לעם אחד, לגיוס אחד, שהם הולכים לעשות פה שינוי, שהם הולכים לעשות מדינה יפה יותר, דמוקרטית יותר, קשובה יותר לדעת הקהל, עם שלטון מתנשא פחות ומנוכר פחות?

מיכאל איתן: מה אתם אומרים להם היום?

מיכאל איתן: מה אתם אומרים להם היום?

מיכאל איתן: אני פוגש אותם, אני שומע אותם, הם מחזיקים ככה את הראש ואת הידיים ואומרים: אנחנו לא יודעים מה להגיד.

מיכאל איתן: לא לזה קיווינו, לא את זה רצינו.

מיכאל איתן: אבל, מה שכואב לי, שבאותם הימים – מילא, לפעמים יש אילוצים בהמשך הזמן – הוא הבטיח "עם אחד – גיוס אחד", הקים עמותה בלתי חוקית, הוציאו כספים בניגוד לחוק, עשו דברים פליליים.

מיכאל איתן: על דגל הכי חשוב שאנשים אמרו:

מיכאל איתן: אנחנו מוכנים לעשות בשביל זה דברים פליליים – לגייס; הגיע לשלטון, אמר: טעיתי, אני אעשה הפוך.

מיכאל איתן: טוב, זה לפעמים יכול להיות, אבל בעיצומם של הימים שבהם הוא דיבר על שלטון החוק הוא עשה דברים בניגוד לחוק.

מיכאל איתן: זאת אומרת, הוא הוליך שולל ביודעין את האנשים – – –

ויצמן שירי: למה הלכת לאנשי התקווה והצעת להם – – –

מיכאל איתן: לאחר מכן הוא הגיע לשלטון.

מיכאל איתן: הדבר הראשון שהאדם הזה עשה, לא פחות ולא יותר, הוא בא הנה והסביר, שבלי 24 שרים הוא לא יכול לשלוט; המדינה לא תוכל להתקיים.

ויצמן שירי: הוא לא אמר את זה.

ויצמן שירי: אל – – –

מיכאל איתן: הוא בא הנה ואמרנו לו: אדוני, גם ביבי נתניהו היה בלחצים, אותו ביבי שאתם אמרתם שהוא הכי גרוע וצריך להחליף אותו, הוא עמד בלחצים ולא הפר חוק-יסוד, וביבי נתניהו שילם אולי מחיר פוליטי ונלחם על כך שתהיה ממשלה לפי חוק-היסוד – 18 שרים.

ויצמן שירי: – – –

מיכאל איתן: בא ברק ואמר: מה זה חוק-יסוד?

מיכאל איתן: יש לי רוב, אני אבטל את חוק-היסוד כלאחר יד, ובא הנה, ביזה את חוקי-היסוד, ביזה את החוקה בדרך של מדינת ישראל, למה?

מיכאל איתן: – צחוק הגורל.

מיכאל איתן: שינה ל-24 שרים.

מיכאל איתן: אין לו יכולת להביא 24 שרים.

מיכאל איתן: בקושי 12 או 13.

מיכאל איתן: אז בשביל מה הוא עשה את זה?

מיכאל איתן: זה מעשה אידיוטי בדיעבד.

מיכאל איתן: לא רק שהוא לא אתי, אלא – ברק, מה עשית?

מיכאל איתן: קלקלת את שמך, פגעת בחוק-יסוד, הגדלת ל-24 שרים, ואתה לא מסוגל להחזיק ממשלה עם 20 וכמה.

מיכאל איתן: זה מצחיק.

ראובן ריבלין: אתה יודע מה הוא עשה?

ראובן ריבלין: גם הוא לא יודע מה הוא עשה.

מיכאל איתן: אבל בזה לא נגמר העניין.

מיכאל איתן: אתמול היה בג"ץ – – –

ויצמן שירי: – – –

מיכאל איתן: לא מיכאל איתן, לא הליכוד, לא האופוזיציה – –

ויצמן שירי: – –

מיכאל איתן: – – הבג"ץ אומר לראש הממשלה, בתגובה על מעשה – סליחה שאני נוקט לשון חריפה, אבל זה הזכיר לי מעשה סטליניסטי, בעיני.

מיכאל איתן: מה קורה?

ויצמן שירי: – – –

מיכאל איתן: אני אגיד מה זה מזכיר לי, אני אסביר.

מיכאל איתן: בתקופת סטלין – –

קריאות: – – –

מיכאל איתן: – – כשפקיד מסוים – –

ויצמן שירי: – – –

מיכאל איתן: – – כשאחד משרי הממשלה של סטלין, שר חינוך – – –

ויצמן שירי: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אבקש, זמנך תם, חבר הכנסת איתן.

ויצמן שירי: – – –

מיכאל איתן: שר החינוך באחד – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם אתה רואה בזה פגיעה כל כך חמורה, אולי נפנה לוועדת האתיקה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רואה בביטוי "סטליניסטי" משהו שמחייב חריגה מסדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת איתן, אני מבקש לסיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זמנך תם, אדוני.

מיכאל איתן: בבקשה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זמנך תם, אני מבקש לסיים.

מיכאל איתן: אני מסיים; זה משפט אחרון.

מיכאל איתן: מה היה קורה?

ויצמן שירי: – – –

מיכאל איתן: – – – שר החינוך, אז מייד כל האנשים שלו עפו, חלק לסיביר.

מיכאל איתן: אצלנו ברוך השם את זה אי-אפשר לעשות.

מיכאל איתן: סר חנו של דוד לוי – אוטומטית שולחים הודעה לכולם, לרבות למנכ"ל, שהוא עובד מדינה עשרות שנים, והמנכ"ל מגיע ואומרים לו: בגלל הקשר שלך עם דוד לוי אתה תעוף כעת.

ויצמן שירי: – – –

מיכאל איתן: העניין הוא לא חוקי או לא חוקי; העניין הוא איזה מסר זה נותן – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר.

ויצמן שירי: – – –

מיכאל איתן: זה נותן מסר של איום – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: סיימנו, סיימנו.

מיכאל איתן: לאיתן בן-צור אין מקום במינהל של אהוד ברק, אבל טל זילברשטיין – –

ויצמן שירי: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שאלת וגם ענית.

מיכאל איתן: – – ששומר על זכות השתיקה במשטרה, יש לו גם יש לו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

מיכאל איתן: לפי תרבות השלטון – איתן בן-צור בחוץ, טל זילברשטיין בפנים, לא ב"מעשיהו", הוא בפנים, בלשכה של ברק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל איתן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יוסי כץ, בבקשה, ינמק את הצעת ישראל אחת: התבטאויות הליכוד והימין נגד השמאל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לך חמש דקות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריך ידבר חבר הכנסת גולדשמידט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

יוסי כץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה קודם כול לנצל את הבמה הזאת כדי לברך, גם בהיעדרם, את שני השרים החדשים, את חבר הכנסת רענן כהן ואת חבר הכנסת רוני מילוא – –

קריאות: ממלאי-מקום.

יוסי כץ: – – השרים.

יוסי כץ: כרגע הם שרים לכל דבר – – –

קריאות: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר; העניין הזה כבר נדון בתחילת הישיבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מספיק.

קריאות: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, העניין הזה כבר נדון, תודה.

קריאות: – – –

ויצמן שירי: – – –

זאב בוים: – – –

נעמי חזן: לא, זה בהחלט לא על חשבונך.

ויצמן שירי: – – –

מיכאל איתן: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת איתן, לא סיימת בזה הרגע לדבר?

קריאות: – – –

ויצמן שירי: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת ויצמן, כל אזרחי המדינה יודעים שיש לך קול חזק.

ויצמן שירי: – – –

מיכאל קליינר: – – –

זאב בוים: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת קליינר.

נעמי חזן: חבר הכנסת בוים.

יוסי כץ: אני מבין ששני הצדדים צריכים להצדיק בפני עצמם ובפני הציבור את העובדה שהגיעו הנה, לכנסת, כדי בעצם לדון בלא כלום, אז אני מבין את הצעקות, אני מבין את ההתרגשות – –

קריאות: – – –

יוסי כץ: – – אבל – – –

קריאות: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת כץ לא הצליח להוציא משפט אחד, חבר הכנסת בוים.

זאב בוים: – – – זה כשלעצמו זה הרבה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: תודה.

ויצמן שירי: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת כץ, תתחיל מהתחלה.

יוסי כץ: אני מבין שנעשה מאמץ להוכיח את הדברים שאמרתי, אבל אין צורך בכך.

יוסי כץ: אני שמעתי את חבר הכנסת דני נוה, ידידי הטוב, ודמעות חנקו את גרוני.

יוסי כץ: אמרת: מה היה חושב עליך יצחק רבין, זכרו לברכה; מה היה חושב עליך דוד בן-גוריון, זכרו לברכה?

יוסי כץ: אפשר לחשוב ששררה אהבה גדולה ושסיעת הליכוד לדורותיה נתנה גיבוי מלא ליצחק רבין כאשר הוא הביא הנה את הסכם אוסלו – – –

ויצמן שירי: – – – מנחם בגין.

יוסי כץ: אפשר לחשוב – – –

נעמי חזן: אל תפריע לו לדבר, חבר הכנסת שירי.

יוסי כץ: אפשר לחשוב – – –

ראובן ריבלין: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת ריבלין.

יוסי כץ: אפשר לחשוב שנתתם גיבוי מלא למעשיו של יצחק רבין בתחום התשתיות, בתחום החינוך; אפשר לחשוב שנתתם גיבוי – –

ויצמן שירי: – – –

יוסי כץ: – – לממשלת בן-גוריון כשהיא בנתה את המדינה.

יוסי כץ: אומר לך: אהוד ברק, לדידי, הוא ממשיכו של מנחם בגין, זכרו לברכה, שהתחיל בתהליך השלום, ולמגינת לבם של רבים מבין בוחרי הליכוד פתח במהלך היסטורי שהביא בסופו של דבר למשא-ומתן עם הפלסטינים, ואני מקווה מאוד שגם תהליך השלום אתם יבשיל למגינת לבכם, כי בסופו של דבר האנשים האלה, מנחם בגין, זכרו לברכה, יצחק רבין, זכרו לברכה, שמעון פרס, ייבדל לחיים ארוכים, ואהוד ברק עכשיו, הם האנשים האמיתיים, הם האנשים שחותרים באומץ לב, מסתכלים על המציאות כמות שהיא ומסוגלים לקבל החלטות אמיצות, ובסופו של דבר אלה, לא כל אלה שצועקים ומקשקשים – –

קריאות: – – –

יוסי כץ: – – ומשמיצים ומבזים, לא אלה יביאו את עם ישראל – – –

ויצמן שירי: – – –

קריאות: – – –

יוסי כץ: יותר מזה אומר לכם: אני רואה את חברי הטוב, חבר הכנסת עוזי לנדאו – – –

מיכאל קליינר: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת קליינר.

ויצמן שירי: – – –

נעמי חזן: אתה אוהב שאני קוראת בשמך, אני מבינה.

יוסי כץ: אני רואה את חברי הטוב – –

קריאות: – – –

יוסי כץ: – – חבר הכנסת – – –

קריאות: – – –

ויצמן שירי: קליינר – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת ויצמן שירי, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

ויצמן שירי: על מה?

נעמי חזן: על הקול הרועם שלא מאפשר לנואם – – –

צבי הנדל: הוא היחיד שעושה – – –

ויצמן שירי: את רוצה שיהיה משעמם כאן בבית – – –

נעמי חזן: לא, אבל שיהיה קצת מכובד, ואם נעשה את זה במינונים נכונים, זה יהיה נהדר.

יוסי כץ: אני רוצה לומר כמה דברים גם בהזדמנות זו לידידי הטוב, חבר הכנסת עוזי לנדאו, יושב-ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

יוסי כץ: אני מעריך אותך, אני מכבד אותך, אבל לא הכול כשר, לא הכול כשר לך, אדם שבכנסת מעריכים אותו – –

קריאות: – – –

יוסי כץ: – – לא מתאים להשתמש בביטויים כאלה.

יוסי כץ: לא הכול כשר ולא צריך להפוך את ראש הממשלה שלך ושלי – – –

קריאות: – – –

יוסי כץ: למה לדבר מעל במת הכנסת או מעל במת הוועדה ולהשמיץ בצורה כזאת?

יוסי כץ: לא צריך להפוך את ראש הממשלה שלך ושלי לא לסטלין, כמו שנאמר פה, לא לפאשיסט ולא לפרון.

יוסי כץ: באמת, מדוע להשתמש בביטויים כאלה?

זאב בוים: מה יותר חשוב: הביטויים או המעשים הלא-כשרים – – –

יוסי כץ: למה לדבר מבמת הכנסת או מבמת הוועדה ולהשמיץ בצורה כזאת?

יוסי כץ: זה לא מתאים.

יוסי כץ: זה לא יאה.

יוסי כץ: אני כיהנתי בתפקיד הזה.

יוסי כץ: מעולם לא השתמשתי בביטויים כאלה, ואפשר למלא את התפקיד.

יוסי כץ: אפשר גם למתוח ביקורת ציבורית בלי לרדת לרמה הזאת.

יוסי כץ: מלה אחרונה – אתמול ראינו את הדוגמה הטובה ביותר למה שמרגישה האופוזיציה.

זאב בוים: בולשביזם זה מה – – –

עוזי לנדאו: חבר הכנסת יוסי כץ – – –

יוסי כץ: מופיעה חברתנו לימור לבנת ומשבחת את שר האוצר על המהלכים שעשה.

יוסי כץ: זה לא מוצא חן בעיני מישהו.

יוסי כץ: קם בבוקר חבר הכנסת איתן, והוא הופך את הקערה על פיה ומשמיע דעה אחרת.

יוסי כץ: כן ולא – האחד מברך והשני מקלל.

יוסי כץ: תחליטו.

יוסי כץ: אם אתם רוצים להיות כנים וישרים עם עצמכם, תשבחו מעשים טובים שהממשלה הזאת עושה.

יוסי כץ: תהיו עקביים – והציבור יעריך אתכם על מה שאתם אומרים.

יוסי כץ: אם תמשיכו להתנהג בדרך הזו – – –

איוב קרא: 300,000 המובטלים – מה אתם?

מיכאל קליינר: אורה נמיר עד היום שגרירה.

מיכאל קליינר: אורה נמיר – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת קליינר.

יוסי כץ: אני כבר מסיים.

נעמי חזן: חבר הכנסת קליינר, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה, כי קראתי בשמך עשר פעמים ומגיעה קריאה אחת לסדר.

ראובן ריבלין: קולט אביטל היתה – – – 30 שנה – – – קולט אביטל היתה.

איוב קרא: מה עם 300,000 מקומות העבודה שהוא הבטיח?

יוסי כץ: אם תמשיכו להתנהג בדרך הזאת, לא תגיעו רחוק.

יוסי כץ: תודה.

נעמי חזן: אני מודה לחבר הכנסת יוסי כץ.

נעמי חזן: חבר הכנסת גולדשמידט, בבקשה.

נעמי חזן: מייד אחריך תהיה הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

נעמי חזן: אנחנו באמצע הצעה, ואני לא רוצה להפריד.

אלי גולדשמידט: גברתי היושבת-ראש, או, כדברי חבר הכנסת זאבי, היושבת בראש, רבותי חברי הכנסת, הבוקר הבנתי, שאנשי הליכוד, דוברי הליכוד, קמו ותפסו את הראש בידיים: איזה נוסח של תגובה אפשר לנסח על צעד כל כך חיובי ששר האוצר וראש הממשלה מבצעים בהפחתת מס הקנייה?

אלי גולדשמידט: מה יגידו לציבור הרחב במדינת ישראל?

אלי גולדשמידט: שזה רע?

אלי גולדשמידט: שהמשפחות הרבות במדינה שיצטרכו מחר בבוקר לקנות מכונת כביסה ישלמו כמה מאות שקלים פחות?

אלי גולדשמידט: או משפחה ברוכת ילדים תשלם בעבור מקרר שעלה 13,000 שקל כ-10,000 שקל?

אלי גולדשמידט: מה עושים?

אלי גולדשמידט: לא עלה על דעת חברי הליכוד לקום בבוקר ולעשות מעשה, להגיד: יש לנו ביקורת על הממשלה בעניינים האלה ובעניינים האלה, אבל בנושא הזה – כל הכבוד.

אלי גולדשמידט: עשיתם מעשה יפה.

אלי גולדשמידט: זה לא יוצא להם מהפה.

אלי גולדשמידט: הם לא מסוגלים לפרגן.

אלי גולדשמידט: הם אומרים: כן, זה בסדר.

אלי גולדשמידט: זה מאוחר מדי.

אלי גולדשמידט: מין "נאחס" כזה, ובפרצוף שאי-אפשר להבין.

אלי גולדשמידט: נחמץ לבם איך קרה שהיום בבוקר קם הציבור במדינת ישראל וקיבל בשורה טובה.

אלי גולדשמידט: מה הם עושים עם זה?

אלי גולדשמידט: הרי כל כך טוב להם שהמצב מאפשר להם לבקר.

אלי גולדשמידט: אבל כשהם צריכים לפרגן לשונם נקשרת, ואז הם אומרים: זה מאוחר מדי, זה בכלל כלכלת בחירות.

אלי גולדשמידט: אני פשוט ריחמתי על הדוברים.

אלי גולדשמידט: יושב-ראש צוות התגובות של הליכוד יכול לפעמים להגיד: היום אני לא מגיב.

אלי גולדשמידט: מה היה קורה?

אלי גולדשמידט: אל תגיבו.

אלי גולדשמידט: אתם לא חייבים להגיב על כל דבר.

אלי גולדשמידט: מה אני רוצה להגיד בדוגמה הזאת?

אלי גולדשמידט: תראו לאן הגענו.

אלי גולדשמידט: הרי כולכם יודעים, שהצעד שבוצע הבוקר על-ידי שר האוצר וראש הממשלה הוא צעד נכון וחיובי.

אלי גולדשמידט: זה צעד שמבוסס על צמיחה אמיתית במשק, על גביית מסים בעודף של 10 עד 12 מיליארד שקל שנבע מכך שהיתה צמיחה של 4.5% ושהיצוא בחצי השנה הראשונה עלה ב-27% לעומת היצוא במחצית השנה האחרונה של נתניהו.

אלי גולדשמידט: אתם יודעים זאת.

אלי גולדשמידט: אתם יודעים, שזה צעד נכון, בריא וטוב לציבור במדינת ישראל.

אלי גולדשמידט: למה אתם לא אומרים מלה טובה?

אלי גולדשמידט: עולה לכם כסף להגיד מלה טובה?

אלי גולדשמידט: אתם מקבלים מזה אולקוס?

אלי גולדשמידט: אני חושב, שאופוזיציה – ואני רוצה לתת עצה – נשמעת אמינה כשהיא אומרת לפעמים גם מלה טובה; כשהיא מבקרת, אולי מאמינים לה יותר.

אלי גולדשמידט: זו סתם עצה.

נסים זאב: זה כמו המרגלים.

נסים זאב: המרגלים גם דיברו טובה על הארץ.

אלי גולדשמידט: נכון.

אלי גולדשמידט: תלמדו את הדבר הזה.

אלי גולדשמידט: נדמה לי שהיחיד שידע לעשות זאת היה מנחם בגין, זיכרונו לברכה.

אלי גולדשמידט: מאז אף אחד מכם לא יודע.

אלי גולדשמידט: עמד פה חבר הכנסת אריק שרון ובתחילת הדברים מספר לנו על הממשלה – על עלות הביקור אצל רופא.

אלי גולדשמידט: קודם כול, אני מתחייב לעשות את כל המאמצים, כיושב-ראש ועדת הכספים.

אלי גולדשמידט: בשנה שעבר נלחמנו על הגדלת סל התרופות והצלחנו, והשנה אני מתחייב להילחם על נושא ביטול התשלום עבור ביקור אצל רופא.

אלי גולדשמידט: אבל, מי הכניס את התשלום הזה?

אלי גולדשמידט: ממשלת העבודה?

אלי גולדשמידט: שלוש שנים אריק שרון היה חבר בממשלה, ואזרחי מדינת ישראל, שזו הממשלה שהנהיגה אותם, הלכו לרופא ושילמו בעד הביקור.

אלי גולדשמידט: אתם חושבים שהציבור שוכח הכול?

אלי גולדשמידט: קצת כבוד לציבור, לא לנו.

אלי גולדשמידט: אותנו אל תכבדו.

אלי גולדשמידט: תכבדו את הציבור שמאזין לכם.

אלי גולדשמידט: בנושא המדיני, גם זה סיפור – – –

רחבעם זאבי: אתה מרשה לי שתי מלים?

אלי גולדשמידט: בבקשה.

אלי גולדשמידט: אני מקווה שזה לא על חשבון הזמן שלי.

נעמי חזן: ודאי שזה קצת על חשבון הזמן שלך.

רחבעם זאבי: מה שאמרת על האופוזיציה נשמע יפה.

רחבעם זאבי: אני רק שואל אותך: מדוע שר האוצר, שהפעיל את התקנות החדשות האלה, התנגד להן כאשר הציעו אותן מהצד הזה, התנגד להן כשזה הגיע לדיון בכנסת והתנגד להן בוועדה, ואת זה אתם לא אומרים?

אלי גולדשמידט: אגיד לך.

אלי גולדשמידט: יש לי תשובה.

ויצמן שירי: זה לא הגיע מהצד הזה.

רחבעם זאבי: חבר הכנסת שירי, לא הפרעתי – – –

ויצמן שירי: גפני זה לא מהצד הזה.

רחבעם זאבי: – – –

ויצמן שירי: תגיד את האמת.

ויצמן שירי: מה זה?

רחבעם זאבי: האופוזיציה תישמע אמינה יותר אם תגיד – – – צריך להגיד את האמת.

רחבעם זאבי: הקואליציה והממשלה יישמעו יפה יותר אם גם הן יגידו את האמת, שהתקנות האלה לא נולדו בממשלה אלא נולדו באופוזיציה.

נעמי חזן: תודה.

אלי גולדשמידט: ראשית, התקנות האלה לא נולדו באופוזיציה, יש לי חדשות בשבילך.

אלי גולדשמידט: שנית, בכנסת הקודמת, כשאתם הייתם בשלטון – ואני לא מדבר עליך, אלא על הליכוד, אתה לא איש הליכוד – אנשי הליכוד שהיו בשלטון והובילו את המדיניות הכלכלית, פשוט המדיניות היתה כל כך כושלת, שלא היה להם עודף תקציבי כדי לבצע זאת.

אלי גולדשמידט: אני מודיע לכם – – –

זאב בוים: המדיניות של אז יצרה את התשתית ליכולת היום לעשות – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת בוים, גם אותך אני קוראת לסדר.

אלי גולדשמידט: אני מברך אותך על קריאת הביניים הראשונה שלך כחבר כנסת.

נעמי חזן: היא לא הראשונה.

נעמי חזן: היא מספר 22 – – –

זאב בוים: המדיניות הכלכלית – – – ולא צמיחה ולא שום דבר.

אלי גולדשמידט: אני רוצה לעבור.

אלי גולדשמידט: חבל.

נעמי חזן: חבר הכנסת בוים, אני אקרא אותך לסדר פעם שנייה.

אלי גולדשמידט: אתה יודע מה?

אלי גולדשמידט: אני אכניס את נתניהו לפנתיאון הלאומי: אלמלא נתניהו.

אלי גולדשמידט: כל הדברים הטובים שקורים לנו מכף רגל ועד ראש הם בזכות ביבי.

אלי גולדשמידט: אם אני אגיד את המשפט הזה, אתה תפסיק להציק לי?

אלי גולדשמידט: אני אומר לך כדי שתהיה מבסוט.

אלי גולדשמידט: ביבי נתניהו – – – שאריק שרון יסכים אתך.

זאב בוים: – – – אמרתי: הממשלה הקודמת.

אלי גולדשמידט: אני רוצה להגיד מלה נוספת בתחום המדיני.

נעמי חזן: באמת מלה נוספת.

נעמי חזן: נתתי לך זמן.

אלי גולדשמידט: משפט בתחום המדיני.

אלי גולדשמידט: בכל זאת הופרעתי בנושאים הכלכליים-החברתיים.

אלי גולדשמידט: אני אומר לחברי, שאני שמעתי, שחבר הכנסת עוזי לנדאו, שנחשב, בדרך כלל, לדעת כל חברי הכנסת, לאדם שמילותיו שקולות וברורות גם כאשר הוא חולק עליך בתחומים כאלה או אחרים, קורא להתנהלות של ראש הממשלה התנהלות פאשיסטית.

אלי גולדשמידט: אגב, אני לא שמעתי אף אחד מכם שמתנער מהדברים האלה.

אלי גולדשמידט: זו דוגמה לנבזות שאין כדוגמתה.

אלי גולדשמידט: לבוא ולומר על ראש הממשלה שהוא פועל – מה זה פאשיסט?

אלי גולדשמידט: זה מוסוליני, שמדבר בכיכרות, שעולה לשלטון על כידונים ועל אופנועים.

אלי גולדשמידט: זה פאשיזם.

אלי גולדשמידט: זה הגנרל פרנקו.

אלי גולדשמידט: בזה משתמש עוזי לנדאו, איש ההדר מהליכוד, איש שכל מלה שלו בסלע, איש שאמון על תורת ז'בוטינסקי.

ויצמן שירי: היה פעם.

אלי גולדשמידט: חברי בליכוד, אני מודיע לכם: ראש הממשלה הזה, שהוא מדינאי יותר מאשר כל מי שאתם הצמחתם מתוככם, למעט מנחם בגין, זיכרונו לברכה, הוא סופר-דמוקרט.

אלי גולדשמידט: הוא פועל על-פי חוק הבחירה כראש ממשלה שקיבל 56% מקולות הציבור.

אלי גולדשמידט: כל מה שהוא יחליט בתחום המדיני, בין בנושא הפלסטיני, שאני מקווה שיוכרע בחודשים הקרובים, ובין במשא-ומתן המדיני עם סוריה, הוא יביא לאזרחי מדינת ישראל.

אלי גולדשמידט: והם יאשרו או לא יאשרו, ואני אומר לכם שהם יאשרו את הסכם השלום, ומכך אתם חוששים.

אלי גולדשמידט: אתם הלוא דמוקרטים, אתם פוחדים שהציבור הישראלי ייתן תמיכה לראש הממשלה, ולכן אתם מספרים לנו את הסיפורים האלה, וחוזרים על המשפט השחוק שלכם: אין מנדט.

אלי גולדשמידט: יש מנדט, יש מנדט "באבוה", ואתם תחכו ותראו איך שכל הציבור במדינת ישראל תומך בכך.

גדעון עזרא: מאין אתה יודע?

אלי גולדשמידט: ואז תעלו לכאן ותגידו: או.

אלי גולדשמידט: קיי.

אלי גולדשמידט: יש מנדט.

אלי גולדשמידט: אתם מוזמנים להודות בטעויות שלכם.

ראובן ריבלין: וירושלים היא לא ארץ ציון וירושלים.

ויצמן שירי: – – –

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת רובי ריבלין, אני מציע לתנועה שאתה מייצג, שפעם אחת בתולדות הציונות תהיה שותפה להחלטה ההיסטורית שיברכו עליה עוד 50 שנה.

ראובן ריבלין: – – –

אלי גולדשמידט: הרי אם היו שומעים בקולכם, לא היתה קמה מדינת ישראל, כי גם לכך התנגדתם.

ראובן ריבלין: – – –

אלי גולדשמידט: כאשר בן-גוריון הכריז על הקמת מדינת ישראל, אתם הייתם אלה שהתנגדו לתוכנית החלוקה.

אלי גולדשמידט: אם היו שומעים בקולכם, אולי עד היום לא היתה קמה המדינה.

אלי גולדשמידט: יש לכם הזדמנות היסטורית לכפר על כך שלא הייתם אתנו אז, כאשר הוקמה המדינה.

אלי גולדשמידט: אולי הפעם תהיו אתנו לקראת השלום.

אלי גולדשמידט: תודה רבה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת טריף, על חילופי גברי בוועדות הכנסת.

): גברתי היושבת-ראש, שתי הודעות שאין חילוקי דעות לגביהן.

): חברי הכנסת, הנני מתכבד להודיע בזאת על חילופי אישים כדלקמן – מטעם סיעת הליכוד: בוועדת החוץ והביטחון, במקום חבר הכנסת לשעבר משה קצב יכהן חבר הכנסת גדעון עזרא.

): בוועדת הפנים, במקום חבר הכנסת גדעון עזרא יכהן חבר הכנסת זאב בוים שחוזר לוועדת הפנים.

): בוועדת הכלכלה, במקום חבר הכנסת לשעבר משה קצב יכהן חבר הכנסת זאב בוים.

נעמי חזן: הודעה נוספת ליושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת סאלח טריף, בבקשה.

): גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, הכנסת החליטה בישיבתה ביום ב' בסיוון התש"ס, 5 ביוני 2000, להעביר לוועדת החוקה, חוק ומשפט את הצעת חוק העונשין (תיקון – השארת ילד ללא השגחה), התש"ס–2000, פ/812, של חבר הכנסת אופיר פינס-פז וקבוצת חברי הכנסת, לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

): יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט ביקש להעביר הצעת חוק זו מוועדת החוקה, חוק ומשפט לדיון בוועדה לקידום מעמד הילד.

): ועדת הכנסת החליטה, בישיבתה ביום 25 ביולי 2000, להמליץ לכנסת לשנות את החלטתה ולהעביר את הצעת החוק מוועדת החוקה, חוק ומשפט לדיון בוועדה המיוחדת לקידום מעמד הילד.

): אני מבקש את אישורה של הכנסת להמלצה זו.

נעמי חזן: חברי הכנסת, על ההודעה השנייה של יושב-ראש ועדת הכנסת אנחנו חייבים להצביע.

נעמי חזן: מי בעד, מי נגד?

נעמי חזן: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה – 17 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק העונשין (תיקון – השארת ילד ללא השגחה), התש"ס–2000, מוועדת החוקה, חוק ומשפט לוועדה לקידום מעמד הילד נתקבלה.

נעמי חזן: רוב של 17 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נעמי חזן: אני קובעת, שהכנסת אישרה את הודעת ועדת הכנסת.

נעמי חזן: חיוניות המשך תהליך השלום;

נעמי חזן: תרבות השלטון של ראש הממשלה;

נעמי חזן: חברי הכנסת, אני מזמינה את השרה יולי תמיר להשיב בשם הממשלה על כל ההצעות לסדר-היום שהוצגו כאן היום.

יולי תמיר: חברי חברי הכנסת, ממשלת ישראל בראשות אהוד ברק נבחרה לפני שנה ורבע כדי לפעול להשגת הסכם שלום כולל עם הפלסטינים והסורים.

יולי תמיר: בכתב ההתחייבות של מפלגת העבודה לציבור נאמר, כי ממשלה בראשות מפלגת העבודה תחתור להסכם שלום – –

ראובן ריבלין: ולא תחלק את ירושלים.

יולי תמיר: – – בכפוף לסידורי ביטחון – –

ראובן ריבלין: ולא תחלק את ירושלים.

יולי תמיר: – – אשר יבטיחו את שלום אזרחי ישראל ויצעידו את מדינת ישראל ואת האזור כולו לעתיד חדש של תקווה.

יולי תמיר: בקווי היסוד של הממשלה, חבר הכנסת ריבלין, הובטח באופן מפורש, כי כל הסכם, הסדר, או החלטה על שלום בינינו לבין שכנינו יובאו להכרעת העם במשאל עם.

יולי תמיר: ראש הממשלה חזר והבטיח מבמה זו, כי לא תתקבל כל החלטה לפני הכרעת העם.

יולי תמיר: אותו עם שנתן מנדט לכנסת נתן מנדט גם לראש הממשלה.

יולי תמיר: אותו ריבון שנתן סמכות לגוף המחוקק נתן סמכות גם לרשות המבצעת לבצע את המדיניות שהתחייבה לבצע.

יולי תמיר: אי-אפשר לקבל את סמכות העם והחלטתו רק באחד מהמקרים הללו ולשלול את סמכותו במקרה האחר.

יולי תמיר: העם בחר בכנסת והעם בחר בראש הממשלה.

יולי תמיר: כל גוף וסמכותו, כל גוף ותפקידיו.

צבי הנדל: גברתי השרה, כאשר השרים מצהירים אמונים, הם אומרים שהם מקבלים על עצמם לקיים את החלטות הכנסת.

יולי תמיר: במדינת ישראל, כמו בשאר מדינות העולם הדמוקרטי, יש – אני רוצה לבשר לך – הפרדת רשויות.

יולי תמיר: כל רשות שואבת את מקור סמכותה בדרך אחרת.

יולי תמיר: במקרה שלנו, ראש הממשלה והכנסת, שניהם שואבים את סמכותם באופן ישיר מן העם, והלגיטימיות שלהם נובעת מאותו מקור עצמו.

דני נוה: זאת כאשר אומרים את האמת לעם, ולא כאשר משקרים לו ולא אומרים לו שמחלקים את ירושלים.

יולי תמיר: זאת כאשר העם בוחר את נבחריו ואת ראש ממשלתו.

נעמי חזן: חבר הכנסת נוה.

יולי תמיר: חבר הכנסת נוה, לא אתה תלמד אותנו מה היא אמת, ולא ראש הממשלה ששירתת אותו ילמד אותנו.

דני נוה: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת נוה, הרי אף אחד לא שומע אותך.

נעמי חזן: האם אתה מתעקש להמשיך?

נעמי חזן: קריאה אחת – בסדר.

יולי תמיר: חבר הכנסת נוה, יש לי כבוד רב לכנסת.

יולי תמיר: לכנסת יש מקור לגיטימיות אחד, ולראש הממשלה יש אותו מקור לגיטימיות.

יולי תמיר: לכל אחד מהם תפקיד אחר במערכת הדמוקרטית, וכל אחד מהם ממלא היום את תפקידו כראוי.

יולי תמיר: קרה במדינת ישראל מקרה, ושני נבחריו של העם חלוקים ביניהם.

יולי תמיר: כל אחד מהם מפרש אחרת את המנדט שניתן לו.

יולי תמיר: מה פשוט יותר מלחזור לעם ולבקש ממנו לומר שנית את דברו?

יולי תמיר: אין לעם פרשן אחר זולת העם עצמו.

ראובן ריבלין: נחזור לעם, כאשר העם יודע את הפרטים.

ראובן ריבלין: נחזור לעם בבחירות.

יולי תמיר: חבר הכנסת ריבלין, אנחנו נחזור לעם במשאל עם ובבחירות.

ראובן ריבלין: אוי ואבוי.

יולי תמיר: ונעמיד לשיפוט העם כל הסכם או הסדר, לפני שנתחייב עליו.

ראובן ריבלין: ואז יאמרו שהעם סרבן.

יולי תמיר: לא יאמרו שהעם סרבן, אלא ישמעו את דבר העם, ואל תזלזל אתה בעם, כי הוא זה שבסופו של דבר יחליט.

יולי תמיר: אני מבינה את החשש של אנשי האופוזיציה שמתנגדים לשלום, כי הם יודעים שאם יהיה הסכם הם עלולים לאבד את עולמם ואת קהל תומכיהם – –

מיכאל קליינר: כולנו נאבד את עולמנו, המדינה תאבד את עולמה.

יולי תמיר: – – וכל הססמאות הריקות שהתרגלתם אליהן תאבדנה את משמעותן.

יולי תמיר: חבר הכנסת קליינר, ברור לי שאתה מפחד מהסכם שלום.

ראובן ריבלין: האם ממשלה שאין לה רוב בכנסת יכולה לדעת השרה לפעול בניגוד לעמדת הכנסת?

ציפי לבני: ומי בחר את הכנסת?

יולי תמיר: אדוני היקר, כפי שאמרתי בתחילת דברי, מקור הסמכות של הממשלה ומקור הסמכות של הכנסת במקרה הישראלי חד הם.

יולי תמיר: העם בוחר את הכנסת והעם בוחר את ראש הממשלה.

יולי תמיר: לשניהם בזכות הבחירה יש לגיטימיות מלאה עד שהוחלט אחרת, ולכן אתם לא יכולים לדבר על הסמכות והריבונות של הכנסת בלי להכיר בסמכות ובריבונות של ראש הממשלה.

לימור לבנת: וגם ההיפך.

יולי תמיר: וגם ההיפך.

יולי תמיר: חברת הכנסת לבנת, אילו היית כאן בראשית דברי היית שומעת שאמרתי, שלשני הגופים יש לגיטימציה ישירה מהעם, וכבודם מלא ותפקידם נגזר מהגדרת חלוקת הסמכויות במדינת ישראל.

יולי תמיר: אני מכבדת הן את הכנסת ואת סמכותה והן את ראש הממשלה וסמכותו.

לימור לבנת: את מכבדת, ראש הממשלה לא מכבד.

יולי תמיר: ובמקרה של חילוקי דעות ביניהם, יובא הדבר למי שנתן להם לגיטימציה, וזה העם.

יולי תמיר: אין דבר דמוקרטי מזה.

לימור לבנת: ראש הממשלה לא מכבד את הכנסת, זו הבעיה.

מיכאל קליינר: אם אהוד ברק היה אומר לפני הבחירות שהוא יחלק את ירושלים, האם הוא היה נבחר?

יולי תמיר: חבר הכנסת קליינר, ראש הממשלה, ערב הבחירות, אמר בוודאות, שהוא יחתור להסכם שלום.

יולי תמיר: ראש הממשלה עמד ברמת-הגולן, ומול מתיישבי רמת-הגולן אמר, שיהיה הסכם שלום כואב, שיכלול נסיגה מרמת-הגולן, וזכה ברמת-הגולן לרוב.

ראובן ריבלין: אל תעברי לרמת-הגולן.

יולי תמיר: אז ראש הממשלה הודיע ואמר שיהיה מהלך לקראת שלום ושתוצאותיו יובאו למשאל עם, וכך בדיוק ייעשה.

לימור לבנת: – – –

ענת מאור: – – –

יולי תמיר: אני שמחה לראות שהימין נעשה פתאום מגן הדמוקרטיה.

יולי תמיר: ביד אחת מצביע הימין – – –

יובל שטייניץ: כשראש הממשלה הולך לעם כל פעם שהכנסת אומרת לו "לא", זה לא מופת דמוקרטי אלא זה פופוליזם אנטי-דמוקרטי.

יובל שטייניץ: ראש הממשלה צריך בכנסת, ולא להגיד לעם – – –

יולי תמיר: חבר הכנסת שטייניץ, הפסדת את ראשית דברי; בפעם הבאה תבוא בזמן, תשמע איך הסברתי את הדברים, ותאמין לי שאני מבינה בהלכות דמוקרטיה לא פחות טוב ממך.

יובל שטייניץ: אבל את טועה בזה – – –

יולי תמיר: אינני טועה, ואני מדייקת בדיוק בשאלה שאתם מסיתים בה באופן מטעה ובאופן שגוי.

יולי תמיר: מקור הלגיטימיות של ראש הממשלה הוא העם, ומקור הלגיטימיות של הכנסת הוא העם.

יולי תמיר: הוא ילך לעם לאשר את ההסכם, וזה הדבר הראוי – – –

ראובן ריבלין: הכנסת היא העם.

ראובן ריבלין: בין בחירות לבחירות הכנסת היא העם – – –

זאב בוים: שילך לעם לפני ההסכם.

יולי תמיר: ובין בחירות לבחירות, ראש הממשלה ממלא את התפקיד שהעם נתן לו לבצע כזרוע המבצעת את המדיניות שהוא הציג.

ראובן ריבלין: הוא אמר לעם שהוא לא יחלק את ירושלים.

יובל שטייניץ: – – –

יולי תמיר: חבר הכנסת שטייניץ, בתור מגן הדמוקרטיה הייתי מצפה ממך לפעול בקרב אנשי הימין כנגד ניסיון להביא חוקים של משאל עם גזעני, שמפלה כנגד אזרחי המדינה – – –

יובל שטייניץ: הוא לא גזעני, ואת לא משיבה לעניין – – –

יולי תמיר: אני מצפה מכם לבוא ולהגן על הדמוקרטיה – – –

מיכאל קליינר: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת קליינר, אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה.

יובל שטייניץ: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת שטייניץ, אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה.

נעמי חזן: חבר הכנסת שטייניץ, זה בלתי נסבל שאתה מדבר ללא הפסקה.

נעמי חזן: צריך מדי פעם לשמוע גם את הדברים של הנואם, במקרה זה נואמת.

יובל שטייניץ: – – – את לא מורה שתוכיחי אותי כאן.

יובל שטייניץ: את מוכיחה אותי באופן לא הוגן – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת שטייניץ, תיזהר, תיזהר.

יובל שטייניץ: – – – כשחבר הכנסת שירי ויצמן קורא קריאות ביניים, משום-מה הוא לא מקבל – – –

נעמי חזן: הוא מקבל גם.

יולי תמיר: גמרת, חבר הכנסת שטייניץ, אפשר להמשיך?

יולי תמיר: אני רוצה שתהיו לרגע כנים.

יולי תמיר: האם הייתם תומכים בהסכם שלום אילו היה מבנה הקואליציה אחר?

יולי תמיר: האם הייתם עוסקים בדיונים האמיתיים, המהותיים ביותר, או נגררים להסתה ולדברי בלע אילו היה לראש הממשלה רוב יציב בכנסת?

יולי תמיר: התשובה היא ברורה – לא.

יולי תמיר: אבל האמת מעולם לא היתה נר לרגליכם, בעיניכם כל תירוץ כשר על מנת לחתום את החתירה לשלום.

יולי תמיר: ממי אמור ראש הממשלה ללמוד הלכות שלטון ודמוקרטיה?

יולי תמיר: מראש האופוזיציה, שסיבך את ישראל במרמה במלחמת לבנון?

יולי תמיר: מראש האופוזיציה, שהטעה לא רק את העם ואת הכנסת אלא גם את ראש הממשלה שלו?

יולי תמיר: האם שרון שאל את העם בישראל אם הוא רוצה לטבוע בבוץ הלבנוני?

יולי תמיר: להזדחל ללא אישור הממשלה מעבר ל-40 הק"מ?

יולי תמיר: האם האיש הזה הביא את ההחלטה האומללה הזאת למשאל עם?

אריאל שרון: גברתי השרה – – –

יולי תמיר: לא השר לשעבר שרון ילמדנו הלכות שלטון, לא הוא ולא ראש הממשלה הקודם, שמצוי כרגע בחקירה משטרתית, ולא אף אחד אחר.

גדעון עזרא: – – – את לא מבינה בזה בכלל, את לא מבינה – – – על מי את מדברת, תתביישי לך.

יולי תמיר: חבר הכנסת עזרא, אתה מבין בכול, צר לבי על קורבנות השווא שנפלו במלחמה ששרון סיבך אותנו בה.

זאב בוים: – – – לחזור על מחדל יום הכיפורים.

איוב קרא: – – –

יולי תמיר: אתם טועים ומטעים – – –

ישראל כץ: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת כץ, כן, אבל זה לא דיון בסמינר אקדמי.

יולי תמיר: אתם מדברים על הלכות שלטון, ורציתי להזכיר לכם איך זה היה בימי הממשלה שלכם והשר לשעבר שרון.

קריאות: – – –

יולי תמיר: אתם טוענים כי מינוי השרים החדשים איננו על-פי חוק.

יולי תמיר: תראו את סעיף 36 לחוק-יסוד: הממשלה, ותלמדו כי ראש הממשלה רשאי למנות ממלאי-מקום שרים, ובאישור הממשלה שרים חדשים, לתקופה שלא תעלה על שנה – – –

ציפי לבני: ראש הממשלה מתכמן את החוק.

ענת מאור: – – –

לימור לבנת: – – –

קריאות: – – –

יולי תמיר: חברת הכנסת לבנת, אתם הצעתם את התיקון הזה, חבר הכנסת מצא העלה את התיקון הזה; לא ראש הממשלה ולא ממשלת העבודה, אלא חבר הכנסת מצא, איש שלכם, העלה את התיקון הזה.

קריאות: – – –

נעמי חזן: חברת הכנסת לבנת.

נעמי חזן: חברת הכנסת מאור, אני מבקשת שתשבי.

נעמי חזן: חבר הכנסת בן-מנחם, חבר הכנסת כץ, אני רוצה להגיד לכם שאתם יכולים לצעוק, אף אחד לא מבין מלה; משום שאם כולם צועקים זה נשמע כמו בליל של מלים.

ישראל כץ: כל זמן שלא תיתני לערפאת את הר-הבית, לא תירגעי.

יולי תמיר: חבר הכנסת כץ, אני מציעה שתיתן לראש הממשלה לנהל בשקט את המשא-והמתן.

ראובן ריבלין: – – –

ישראל כץ: 20 שנה את עומדת עם כאפיה לראשך ומפגינה עם ערבים נגד היהודים.

יולי תמיר: חבר הכנסת כץ, תתבייש לך.

יולי תמיר: כשדיברתי על גזענות, לזה התכוונתי.

קריאות: – – –

נעמי חזן: גברתי השרה, אני מציעה שלא תדברי עד שאתן לך את האות.

נעמי חזן: חבר הכנסת אלי בן-מנחם, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

נעמי חזן: אני מנסה להשליט פה סדר – – –

ישראל כץ: 20 שנה את מפגינה – – – כל זמן שלא תיתני את הר-הבית לא תירגעי.

נעמי חזן: חבר הכנסת כץ, פעם ראשונה לסדר.

נעמי חזן: חבר הכנסת כץ.

איוב קרא: גברתי, השרה מקוממת.

נעמי חזן: ודאי שהיא מקוממת.

נעמי חזן: אתה יודע, אני שומעת כל מיני דברים מקוממים, זה לא מחייב להגיב בו ברגע.

נעמי חזן: חבר הכנסת קרא, אתה מפריע.

נעמי חזן: גברתי השרה, אם את יכולה להמשיך ולחתור לסיום; אודה לך מאוד.

יולי תמיר: אני מקווה שזמן הקריאות יוחזר לי כך שאוכל להשיב על כל השאלות.

נעמי חזן: לא צריך להתפתות, פשוט תגידי את דברייך.

יולי תמיר: אתם מלינים על פיטוריו של מנכ"ל משרד החוץ.

יולי תמיר: אילו היה במדינת ישראל שלטון תקין, היה מנכ"ל המשרד, מר בן-צור, נכנס לחדרו של השר החדש ומכתב התפטרות בידו.

איוב קרא: למה, הוא איש גשר?

איוב קרא: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת קרא, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

איוב קרא: למה אתם לא מתביישים?

נעמי חזן: חבר הכנסת קרא, פעם שנייה.

לימור לבנת: – – – השופט ברק אמר מה שיש לו להגיד.

נעמי חזן: חברת הכנסת לבנת, פעם ראשונה.

יולי תמיר: כך נהוג במדינות המתוקנות שבעולם.

יולי תמיר: בוחר השר החדש להשאיר מנכ"ל – ואני רוצה להזכיר לכם, מנכ"ל זו משרת אמון – – –

יהושע מצא: הוא חבר סיעה?

יהושע מצא: מה את רוצה ממנו?

איוב קרא: הוא איש מקצועי.

נעמי חזן: חבר הכנסת קרא, פעם שלישית.

לימור לבנת: – – –

נעמי חזן: חברת הכנסת לבנת.

יולי תמיר: בוחר השר החדש להשאיר את המנכ"ל הפורש, מה טוב.

יולי תמיר: בחר להחליפו, זכותו.

יולי תמיר: וכך אומר על כך נציב שירות המדינה בוועדה לביקורת המדינה: "אני מתייחס לעובדות, אין שום מסע טיהורים.

יולי תמיר: הפקידות הבכירה, שהיא עמוד השדרה של השירות הציבורי, נשארה על כנה.

יולי תמיר: אני לא יודע על שום עובד, מנהל אגף, סמנכ"ל או עובד בכיר אשר הודח.

יולי תמיר: אלה שהוחלפו היו משרות אמון והדבר נעשה על-פי הנחייתי".

יולי תמיר: אלה הדברים שאמר נציב שירות המדינה בוועדה לביקורת המדינה.

נעמי חזן: גברתי, הרי כל הנושא הזה נמצא בבג"ץ והוא יכריע.

זאב בוים: הנציב גם אמר על הדרך – זו בושה איך שמתייחסים לאנשים.

יולי תמיר: אבל, חבר הכנסת עוזי לנדאו אצה לו הדרך, והיום גם חבר הכנסת איתן, והוא ממהר להאשים את ראש הממשלה בלא פחות מפאשיזם, ולהשוות אותו לפרון או לסטלין.

יולי תמיר: לא ברור לי, מר לנדאו ומר איתן, אם זה נובע מבורות, אם אינכם מכירים כלל את תולדות הרדיפות והפרת זכויות האדם שמשטריהם של פרון ושל סטלין הצטיינו בהם, או שאתם סתם דמגוגים.

ישראל כץ: אלה שתומכים בכם הם אנשי סטלין.

מיכאל קליינר: – – –

יולי תמיר: אל תישאו לשווא את שם המאבק נגד הפאשיזם והגזענות ובעד הדמוקרטיה.

יולי תמיר: ואם אתם שותפים כנים לדרישה להעלות את מדינת ישראל על דרך המלך, על הדרך הדמוקרטית, כבדו את זכויות האדם של אזרחי מדינת ישראל, כולם, לרבות הערבים, מר קליינר.

זאב בוים: איזה זכויות אדם יש לאנשים שבמחי יד דוחקים אותם.

יולי תמיר: תמכו בחקיקה למען זכויות נשים, תנו שוויון זכויות במדינת ישראל, ואז נדע כי פיכם ולבכם שווים.

לימור לבנת: לרבות המתנחלים, לרבות היהודים, או שאותם אפשר להפקיר?

לימור לבנת: – – –

יולי תמיר: לרבות המתנחלים, לרבות כל היהודים.

יולי תמיר: זכותו של כל אזרח מדינת ישראל שווה גם אם הוא ערבי, גם אם הוא אשה, זכותם של כל האזרחים שווה.

יולי תמיר: אתם לא אוהבים לשמוע את זה, אבל זאת האמת.

יולי תמיר: אתם אוהבים לדבר על זכויות רק כשזה נוח לכם, אבל לא כך הדברים עובדים.

עוזי לנדאו: למה את קוראת מהכתב?

עוזי לנדאו: למה את מדקלמת, כי זה מה שאמרו לך להגיד?

יובל שטייניץ: למתנחל מותר לעשות טרנספר?

יולי תמיר: אתה אל תדבר על טרנספרים, מר שטייניץ.

יולי תמיר: אתה יודע טוב שממשלה יכולה להחליט החלטות בנוגע לאזרחיה ואין הדבר נחשב טרנספר.

יולי תמיר: אל תסית, אל תכליל ואל תדבר במושגים שגויים.

יולי תמיר: מדינת ישראל עומדת בימים אלה בפני הכרעות גורליות באשר – – –

עוזי לנדאו: אני רוצה לומר שהשרה תמיר לא אומרת אמת.

יולי תמיר: הדבר היחיד שיש לכם להציע לעם ישראל – – –

עוזי לנדאו: למה את מדקלמת?

עוזי לנדאו: אני אמרתי שראש הממשלה הוא לא פרון.

יולי תמיר: מר לנדאו, יותר טוב לקרוא מהכתב ולא לעשות שגיאות, מאשר לקרוא לראש הממשלה פרון.

יולי תמיר: אני מציעה לך לקחת שיעור בהיסטוריה.

נעמי חזן: חבר הכנסת לנדאו, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

יולי תמיר: אין לך מושג.

עוזי לנדאו: את אומרת דברים לא נכונים.

נעמי חזן: חבר הכנסת לנדאו, אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה.

יולי תמיר: אתה מכחיש?

עוזי לנדאו: השרה מוליכה שולל, היא לא אומרת את האמת.

עוזי לנדאו: צריך להגיב על הדברים.

לימור לבנת: את משקרת.

עוזי לנדאו: צריך שיהיה ברור.

יולי תמיר: האם אתה מכחיש?

לימור לבנת: הוא לא צריך להכחיש.

עוזי לנדאו: את אמרת דברים לא נכונים.

לימור לבנת: את משקרת.

לימור לבנת: הוא לא צריך להכחיש.

עוזי לנדאו: אני אמרתי שראש הממשלה הוא לא פרון.

נעמי חזן: השרה תמיר, אני אתן לך דקה כדי שתסיימי את נאומך.

נעמי חזן: חבר הכנסת לנדאו, אתה לא תפריע.

נעמי חזן: אם יש לך הודעה אישית, תגיש לי בקשה, אני ארשה לך לתקן לפרוטוקול.

ישראל כץ: – – –

יולי תמיר: חבר הכנסת כץ, אני זוכרת את הימים שהרבצת לאנשים שהפגינו הפגנות דמוקרטיות בשרשראות ברזל באוניברסיטה.

יולי תמיר: אני הייתי ביניהם.

יולי תמיר: אתה לא תלמד אותי הלכות דמוקרטיה מה הן.

ראובן ריבלין: – – –

יולי תמיר: מי הכחיש את זה, חבר הכנסת ריבלין?

יולי תמיר: הלוא מזה התחלנו.

ראובן ריבלין: הממשלה לא נבחרה על-ידי העם.

לימור לבנת: – – –

נעמי חזן: חברת הכנסת לבנת, אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה.

לימור לבנת: את נבחרת?

יולי תמיר: חברת הכנסת לימור לבנת, כל פעם שמשהו לא מוצא חן בעיניכם, גם אם הוא על-פי החוק, הוא נחשב בעיניכם ללא-דמוקרטי.

יולי תמיר: כדאי שתלמדו הלכות דמוקרטיה מה הן.

יולי תמיר: אני מוניתי על-פי חוק.

לימור לבנת: – – –

יולי תמיר: אני מציעה לך לקרוא את חוקי מדינת ישראל, לשנן אותם היטב, לאמץ אותם ללבך ולדעת שמה שנעשה על-פי חוק מקובל במדינה דמוקרטית.

לימור לבנת: אל תטיפי לנו מוסר.

ישראל כץ: אנחנו גאים שאת משמיצה אותנו.

נעמי חזן: חברת הכנסת לבנת, עוד מלה.

ישראל כץ: לא נורא, תשמיצי, אנחנו רגילים.

נעמי חזן: חבר הכנסת כץ, אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה.

נעמי חזן: חבר הכנסת ישראל כץ, על גבול השלישית.

יולי תמיר: בשבועות הקרובים יפעל ראש הממשלה להרכבת קואליציה יציבה – –

לימור לבנת: ודאי.

יולי תמיר: תתפלאו.

יולי תמיר: תחכו בסבלנות ותראו.

קריאות: – – –

יולי תמיר: – – אשר מבינה כי איננו מדינת שבטים שבה כל קבוצה לוקחת לעצמה נתח בלי – – –

ראובן ריבלין: אפילו את עוזי ברעם הצלחת להצחיק.

יולי תמיר: בחייך.

יולי תמיר: אתה מעציב אותו.

יולי תמיר: אני אחזור על זה כדי שתשמעו את זה עוד פעם:

יולי תמיר: בשבועות הקרובים יפעל ראש הממשלה להרכבת קואליציה יציבה ואחראית, אשר מבינה כי איננו מדינת שבטים שבה כל קבוצה לוקחת לעצמה נתח בלי לראות ולהתחשב בקבוצה – – – קואליציה שתגלה אחריות וסבלנות כלפי כלל הקבוצות – עולים, ותיקים, יהודים, ערבים, דרוזים, ילדי רשת חינוך של ש"ס וילדי התנועה הקיבוצית, כל תנועה על-פי צרכיה האמיתיים ולא על סמך רחשי לב או תאוות בצע.

יולי תמיר: מנהיגות נבחנת ביכולת לאחד ולכבד וביכולת להבין את התמונה כולה, על הסכנות והסיכויים שבה.

יולי תמיר: למדינת ישראל יש היום מנהיג שנבחר ברוב חסר תקדים.

יולי תמיר: ממשלת ישראל והעומד בראשה הצליחו במהלך שנה אחת – –

ציפי לבני: שישנה את חוק הבחירה הישירה, אבל זה לא יקרה.

יובל שטייניץ: היתה לו שנה.

יובל שטייניץ: למה הוא לא הקים במשך שנה?

יולי תמיר: – – לבצע שינויים שהפכו את ישראל למדינה שטוב ובטוח יותר לחיות בה.

יולי תמיר: תנו לנו להמשיך את השינוי, תנו לעם ישראל את הסיכוי לחיות בשלום ובביטחון, ותמשיכו למלא את התפקיד שהעם בחר בכם למלא אותו, תפקיד האופוזיציה.

נעמי חזן: מה את מציעה?

יולי תמיר: אני חושבת שאין טעם להעלות את הדיון במליאה.

יהושע מצא: אנחנו רוצים הצבעה.

יולי תמיר: תצביעו, אין לי התנגדות.

יולי תמיר: נשמח לדון בדבר במליאה ולחזור ולהוכיח אתכם על טעותכם.

נעמי חזן: תודה.

זאב בוים: – – –

נעמי חזן: חברי הכנסת.

נעמי חזן: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, הצעה אחרת להצעתו של חבר הכנסת מוסי רז, במסגרת דקה, ואני אקפיד.

נעמי חזן: יש לנו מספר לא מבוטל של הצעות אחרות, רבותי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, לעניין השלום – הרי כולנו יודעים שתהליך השלום בלתי ניתן לעצירה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: את היסודות לתהליך הזה הניח מנחם בגין בקמפ-דייוויד לפני כל האחרים, כאשר החלטות האו"ם לא משאירות מקום לספק, שכל מה שנכבש ב-1967 חייב לחזור ולהיות המדינה הפלסטינית, בכלל זה ירושלים, אם מישהו לא יודע זאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה להפנות לעניין מדיניות הפנים של הממשלה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מכאן הייתי רוצה לומר מלים חריפות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי השרה, הממשלה הזאת איננה עושה די וגם איננה קמה למגר או להעניש פושעים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ב-25 ביולי נהרס המסגד בכפר סרפנד, ליד קיבוץ הבונים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המשטרה מדשדשת במקום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא אומרת: לא מצאתי מי עשה זאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומר, שכל מי שמונע את בניית המסגד ושיקומו, החזרתו על תלו, הוא אחראי להריסת המסגד, בין שזה משטרת ישראל, בין שזה מינהל מקרקעי ישראל, בין שזה ממשלת ישראל – כל מי שלא ממלא את תפקידו לעשות פה צדק ולהחזיר את המצב לקדמותו שותף לאותה הריסה ולאותה עשייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הייתי רוצה תשובה ממך.

נעמי חזן: אני מודה לחבר הכנסת דהאמשה.

נעמי חזן: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, הצעה אחרת להצעתו של חבר הכנסת אליעזר כהן.

חוסניה ג'בארה: חבר הכנסת מוסי רז קיבל חמש דקות.

נעמי חזן: בבקשה.

חוסניה ג'בארה: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני מצטערת שאני לא יכולה לדבר דקה מהצד על כל מה שהכנתי, כי יש לי הרבה מה לדבר על הרפורמה, על התהליך המדיני ועל ירושלים.

חוסניה ג'בארה: מה שרציתי לדבר בחצי דקה זה על מה שהיה בזמנו של ארידור בקשר לביצוע הרפורמה הזאת.

חוסניה ג'בארה: בזמן שהוא היה בליכוד, אף אחד לא אמר כלום.

חוסניה ג'בארה: היום כולם מדברים על כלכלת בחירות, ואני מתנגדת לנושא הזה.

חוסניה ג'בארה: היום מתאפשר למשפחות במצוקה לרכוש מקרר ולרכוש מכונת כביסה ולרכוש טלוויזיה במחיר פחות גבוה.

חוסניה ג'בארה: לכן אני מצטערת ששמעתי בבוקר אנשים שמתנגדים מאוד לנושא הזה.

חוסניה ג'בארה: אני לא מסכימה אתם.

חוסניה ג'בארה: תודה.

נעמי חזן: אני מודה לגברתי.

נעמי חזן: לחבר הכנסת נסים זאב הצעה אחרת להצעתו של חבר הכנסת אלי גולדשמידט.

נעמי חזן: חברי הכנסת, חלק מכם נרשמו להצעות אחרות, אבל המציעים לא נמצאים, ועל כן לא אוכל לתת להם רשות דיבור.

נסים זאב: גברתי היושבת-ראש, שמחתי לשמוע, שלראש הממשלה ולשר החוץ – ואני לא יודע אם זה ביילין או בן-עמי, אבל זה לא משנה, אחד מהם בוודאי – יש ססמה חדשה: אנחנו עוברים משלב הדיונים האידיאולוגיים האקדמיים לדיונים יצירתיים.

נסים זאב: אני רוצה לשאול את ראש הממשלה, האם העברת 90% מיהודה ושומרון היא לא מספיק יצירתית; האם העברת 28 שכונות מירושלים המזרחית לריבונות פלסטינית אינה מספיק יצירתית; האם הכנסת עשרות אלפי פליטים לתחום מדינת ישראל היא לא מספיק יצירתית; האם הכנסתם של מאות אלפי פליטים מיהודה ושומרון לתחום יהודה ושומרון אינה מספיק יצירתית; האם הפקעת היישובים אינה מספיק יצירתית.

נסים זאב: על מה עוד צריכה מדינת ישראל לוותר כדי לשכנע את ערפאת שיסכים לשלום?

נעמי חזן: תודה.

נסים זאב: אני מציע לראש הממשלה: אנא ממך, יצירתיות תחפש לך בתחום האמנות, בתחום האדריכלות, בתעשייה ובבנייה.

נסים זאב: אל תפקיר את מדינת ישראל.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: חבר הכנסת נחום לנגנטל מבקש להציע הצעה אחרת להצעתו של חבר הכנסת שרון.

נחום לנגנטל: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, השבוע אנחנו עדים לעלייה במספר ההרוגים בתאונות דרכים, מספר ההולך וגדל משבוע לשבוע, ואנחנו ערים לעובדה, שמשרד התחבורה זועק לתקציבים לתוכנית השנתית שלו, ואין לו הכספים להיאבק בתאונות הדרכים.

נחום לנגנטל: יתירה מזו, היום נודע לנו, בוועדה לבטיחות בדרכים, שהרשויות המקומיות לא מסמנות תמרורים, לא מסמנות מעברי חצייה, ואנחנו עומדים לפני ה-1 בספטמבר, שהוא מועד פתיחת שנת הלימודים, ועוד אנשים ייהרגו בכבישים ועוד ילדים יקפדו את חייהם בלכתם לבית-הספר.

נחום לנגנטל: גברתי היושבת-ראש, בהזדמנות הזאת אני קורא לממשלת ישראל – גברתי השרה, אני מאחורייך, אני מבקש ממך מאוד להעביר זאת גם לשר התחבורה וגם לשר האוצר – חייבים לשחרר את כל הכספים על מנת שפתיחת שנת הלימודים הבאה תהיה תוך שימת לב לבטיחות בדרכים.

נחום לנגנטל: מדובר פה בדיני נפשות ממש.

נחום לנגנטל: אי-אפשר להמשיך בדרך הזאת, כי אם תמשיכו, אנשים ימשיכו למות.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: חבר הכנסת מיכאל קליינר, הצעה אחרת להצעתו של חבר הכנסת ריבלין.

מיכאל קליינר: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אמרה השרה תמיר, שברק נבחר על-ידי העם.

מיכאל קליינר: נכון, אבל ברק נבחר על סמך עמדות מסוימות שבהן הנושא המדיני לא היה שולי.

מיכאל קליינר: היתה לו הבטחה מרכזית, שהוא חזר עליה ערב-ערב: ירושלים שלמה ומאוחדת בריבונות ישראל; ובאותה מידת עוצמה: בקעת-הירדן לנצח בידינו.

מיכאל קליינר: אין לו שום סמכות, לא מוסרית ולא חוקית, כאשר הוא פועל, בניגוד לרצון הכנסת, לעשות ויתורים על הדברים שהוא התחייב שלא לוותר עליהם: ירושלים ובקעת-הירדן.

מיכאל קליינר: גם לא נכון שאין 61 חברי הכנסת להפלת הממשלה.

ענת מאור: – – –

מיכאל קליינר: יש 61 חברי כנסת להביע אי-אמון, אלא שאתם מתחבאים מאחורי איזה סעיף טכני, שמונע ממפלגה לגיטימית בשם גשר, שדבקה במצע של ישראל אחת, להצביע לפי רצונה, לפי אמונתה, אי-אמון.

מיכאל קליינר: תפסיקו להתחבא מאחורי סעיפים טכניים.

מיכאל קליינר: יש 61 חברי כנסת לאי-אמון.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת מאיר פרוש, אחרון – הצעה אחרת להצעתו של חבר הכנסת מיכאל נודלמן.

נעמי חזן: בבקשה.

מאיר פרוש: יושב-ראש האופוזיציה נתן לי שבע דקות.

מאיר פרוש: אז כמה יש לי, דקה או שבע?

נעמי חזן: דקה, אדוני.

מאיר פרוש: בשבע דקות הייתי מתבטא נגד חילולי השבת של ראש הממשלה או של השר בן-עמי, אבל במסגרת הדקה הזאת שעומדת לרשותי בנושא הזה של הלגיטימיות של ממשלת מיעוט אני רוצה לומר: מה הפלא?

מאיר פרוש: מה הפלא שהממשלה כמיעוט עושה מה שהיא רוצה?

מאיר פרוש: הנה בית-המשפט עומד לקדם שופט מבאר-שבע, את השופט אליגון, לאחר שהוא הגדיר את קבוצת המיעוט של הדתיים בישראל כקבוצת כינים, עלוקות?

מאיר פרוש: אם בית-המשפט נוהג כך ומקדם שופטים שמתבטאים בצורה גסה נגד מיעוט במדינה, מדוע שהממשלה לא תעשה מה שהיא רוצה כמיעוט?

אחמד טיבי: – – –

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על דיון במליאה בהצעות לסדר-היום.

נעמי חזן: האם אפשר להצביע על כל ההצעות ביחד?

ראובן ריבלין: אנחנו מסכימים, גברתי.

נעמי חזן: אם כך, אנחנו נצביע על דיון – – –

ראובן ריבלין: לא, לא, הצבעה-הצבעה, אחת-אחת.

יולי תמיר: – – –

אלי גולדשמידט: – – –

ראובן ריבלין: – – –

נעמי חזן: אבל צריך להצביע נושא-נושא.

נעמי חזן: מי בעד ומי נגד דיון במליאה בנושא: יציאת ראש הממשלה לדיונים נוספים עם הפלסטינים בניגוד להחלטות הכנסת?

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: חברי הכנסת, ההצבעות תהיינה אטיות במיוחד.

נעמי חזן: מישהו איפס את שעון ההצבעות על 30 שניות, ואנחנו חייבים להמתין בלי לדבר.

נעמי חזן: זה דורש איפוק יוצא דופן.

נעמי חזן: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 39 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 1 נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

נעמי חזן: ובכן, חברי הכנסת, רוב של 39 תומכים מול מתנגד אחד ואין נמנעים.

נעמי חזן: אני קובעת, שבנושא זה ייערך דיון במליאה.

נעמי חזן: אנחנו עוברים מהר מאוד להצבעה בנושא: חיוניות המשך תהליך השלום.

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 12 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 28 נמנעים – אין ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

נעמי חזן: רוב של 28 מתנגדים לעומת 12 תומכים.

נעמי חזן: אני קובעת, שבנושא הזה לא ייערך דיון במליאה.

נעמי חזן: אנחנו עוברים להצבעה על הנושא: הלגיטימיות של ממשלת מיעוט.

נעמי חזן: מי רוצה לערוך דיון במליאה בנושא הזה?

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 38 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 1 נמנעים – 1 ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

נעמי חזן: רוב של 38 תומכים, מתנגד אחד ונמנע אחד.

נעמי חזן: אני קובעת, שבנושא הקונסטיטוציוני החשוב, הלגיטימיות של ממשלת מיעוט, ייערך דיון במליאה.

צבי הנדל: למה את מזלזלת?

נעמי חזן: להיפך, לא רק שאני לא מזלזלת, אלא כפרופסור למדעי המדינה אני גם קובעת שהנושא הזה הוא חשוב מאוד.

קריאה: – – –

נעמי חזן: חברי הכנסת, מי בעד ומי נגד דיון במליאה בנושא: תרבות השלטון של ראש הממשלה?

נעמי חזן: למה אתם מדברים כל כך הרבה בזמן ההצבעה?

לימור לבנת: כי תהליך ההצבעה מאוד ארוך.

נעמי חזן: אני יודעת, אבל גם אני סובלת.

נעמי חזן: לכן אני מבקשת.

נעמי חזן: מישהו איפס כנראה את שעון ההצבעות על 30 שניות.

נעמי חזן: חשבו שאנחנו עייפים היום.

נעמי חזן: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 39 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – אין נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב מוחץ – 39 תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים – ייערך דיון במליאה גם בנושא: תרבות השלטון של ראש הממשלה.

נעמי חזן: מי בעד ומי נגד דיון במליאה בנושא: התבטאויות הליכוד והימין נגד השמאל?

נעמי חזן: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 11 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 28 נמנעים – אין ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של 28 מתנגדים לעומת 11 תומכים – לא ייערך דיון במליאה בנושא הזה.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנא תשומת לבכם לכמה הודעות.

נעמי חזן: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

נעמי חזן: בבקשה, אדוני.

נעמי חזן: יהיו גם שתי הודעות אישיות.

ד' לב: ברשות ממלאת-מקום יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת החלטות ועדת הכנסת בעניין שכר חברי הכנסת (שימוש ברכב), התש"ס–2000; תשלומים לכיסוי הוצאות כלכלה (תיקון), התש"ס–2000; תשלומים לכיסוי הוצאות נסיעה והחזקת רכב (תיקון), התש"ס–2000; וכן החלטת גמלאות לנושאי משרה ברשויות השלטון (חברי הכנסת ושאיריהם) (תיקון מס' 2), התש"ס–2000.

ד' לב: תודה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: הודעה אישית לחבר הכנסת אריאל שרון.

נעמי חזן: אחר כך – הודעה אישית לחבר הכנסת עוזי לנדאו.

נעמי חזן: אדוני, בבקשה.

אריאל שרון: גברתי היושבת-ראש, השרה יולי תמיר אמרה היום דבר שקר מהדוכן.

אריאל שרון: הממשלה היא שקיבלה, ב-6 ביוני 1982, החלטה לחצות את קו 40 הקילומטר, וחזרה על החלטתה זו ב-7 ביוני 1982.

אריאל שרון: מצערת העובדה שנציגת הממשלה מרשה לעצמה לחזור על דבר שקר.

אריאל שרון: אנא, תעיין בסטנוגרמות של ישיבות הממשלה – כשרה היא רשאית לעשות זאת – ותלמד את האמת.

אריאל שרון: תודה.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: הודעה אישית לחבר הכנסת עוזי לנדאו, בבקשה.

עוזי לנדאו: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, דברי השרה יולי תמיר כאילו זיהיתי את ראש הממשלה עם פרון ועם פאשיזם אינם אמת.

עוזי לנדאו: בדברי בוועדה לביקורת המדינה הדגשתי במפורש, כי ראש הממשלה איננו פאשיסט, איננו פרון ואיננו בטיסטה, אך הוא מזכיר בהתנהגותו רודנים במדינות דרום-אמריקניות – אני מוסיף כאן, גם רודנים אלה – ומשטרים באותה יבשת המשקפים נורמות פאשיסטיות.

עוזי לנדאו: מאלה עלינו להתרחק.

עוזי לנדאו: לא רק שאיני חוזר בי מאף מלה, אני מבקש לחזור ולהדגיש את הסכנות שבהתנהגותו האנטי-דמוקרטית של ראש הממשלה.

עוזי לנדאו: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: חברי הכנסת, על-פי התקנון, המועד הבא של ישיבת הכנסת יהיה ב-29 באוקטובר, אבל אני מתארת לעצמי שנתראה לפני כן.

נעמי חזן: ישיבה הכנסת נעולה.