ישיבת מליאה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 167, 2000-12-18 00:00

אברהם בורג: רבותי חברי הכנסת וחברותיה, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

אברהם בורג: היום יום שני, כ"א בכסליו התשס"א, 18 בדצמבר 2000.

אברהם בורג: נושא ראשון: הודעה ליושב-ראש הכנסת.

אברהם בורג: ראש הממשלה ביקשני להודיע, על-פי סעיף 36(א) לחוק-יסוד: הממשלה, כי השר חיים רמון ימלא את מקום השרה לקליטת העלייה בעת היעדרה מהארץ מיום כ' בכסליו התשס"א, 17 בדצמבר 2000, עד יום כ"ג בכסליו התשס"א, 20 בדצמבר 2000.

אברהם בורג: על-פי סעיף 53 לתקנון, ביקשה חברת הכנסת זהבה גלאון להעלות נושא, ואני אישרתי אותו.

אברהם בורג: חברת הכנסת גלאון, בבקשה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, דווקא ביום כזה שאנחנו עסוקים בדברים שלכאורה עומדים ברומו של עולם, כמו פיזור הכנסת או חוק נתניהו, ביקשתי שהבית הזה יתייחס לגל הטרור שפקד את המדינה, ואני מתכוונת לכך שמתחילת השנה נרצחו 17 נשים על-ידי בעליהן.

רחבעם זאבי: 40 יהודים נרצחו על-ידי ערבים.

אברהם בורג: זה לא שייך, חבר הכנסת זאבי.

רחבעם זאבי: זה שייך מאוד – – –

אברהם בורג: חבר הכנסת זאבי, הצעתי היא, שעל מה שאנחנו מסכימים לא נריב, ועל מה שאנחנו רבים לא נסכים.

אברהם בורג: אנחנו מסכימים שרצח נשים זה דבר – – –

רחבעם זאבי: זה קבוע – – –

אבשלום וילן: מה זה שייך?

אברהם בורג: חבר הכנסת וילן, תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת זאבי, אני מודה לך.

אבשלום וילן: – – –

רחבעם זאבי: תיסע לערפאת.

רחבעם זאבי: מזמן לא נסעת אליו, רוצח ילדים.

רחבעם זאבי: הלכת להתחנף אליו.

אבשלום וילן: הלכתי לדבר אתו.

נסים דהן: – – –

רחבעם זאבי: לך לעזה.

רחבעם זאבי: לך תלקק לערפאת.

אברהם בורג: חברי הכנסת, תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת דהן, תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת וילן.

אברהם בורג: חבר הכנסת זאבי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אברהם בורג: חבר הכנסת וילן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אברהם בורג: חבר הכנסת דהן, עדיין לא פעם ראשונה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חברת הכנסת גלאון, בבקשה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, גל טרור פקד את המדינה.

זהבה גלאון: 17 נשים נרצחו בידי בעליהן ובני זוגן.

זהבה גלאון: בוש והיכלם, חבר הכנסת זאבי, שאתה עושה דה-לגיטימציה לנושא רצח נשים במליאה הזאת.

זהבה גלאון: בוש והיכלם.

זהבה גלאון: יצא המרצע מהשק.

רחבעם זאבי: את מקשקשת שטויות.

רחבעם זאבי: לך לא אכפת מ-40 יהודים שנרצחו.

אברהם בורג: חברת הכנסת גלאון, אני מבקש ממך להישאר בתחום ההצעה.

אברהם בורג: חבר הכנסת זאבי, תודה לך.

רחבעם זאבי: למה אתה נותן לה להיטפל אלי?

אברהם בורג: אני לא מספיק.

אברהם בורג: אני לא שומע את עצמי מרוב שאתה רועם בקולך כאילו אתה חבר הכנסת משורות העבודה.

אברהם בורג: חברת הכנסת גלאון, לא על זה ביקשת את סעיף 53.

אברהם בורג: אני מבקש ממך לא לחרוג מזה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, 17 נשים שנרצחו, אני חושבת שצריכות להביא אותנו למחשבה, שהטיפול המערכתי שהיה נהוג עד היום לא היה מספיק, ויש צורך בחשיבה מחודשת לא רק בהקצאות כספים.

זהבה גלאון: נכון עשה ראש הממשלה שנענה לבקשתו של שר העבודה והרווחה והקצה עכשיו 50 מיליון שקלים לטיפול בסוגיית האלימות כנגד נשים.

זהבה גלאון: למי שלא יודע, במדינת ישראל יש כ-200,000 נשים מוכות.

זהבה גלאון: יש רק 13 מקלטים ששוהות בהם בו-זמנית כ-150 נשים.

זהבה גלאון: יש צורך דחוף, אדוני היושב-ראש, להוציא את הגברים המכים מהבית.

זהבה גלאון: אבל עד שהדבר הזה יקרה, יש צורך לדאוג להבטחת הכנסה לנשים שבורחות למקלטים, לנשים שמחליטות לעשות את המאמץ ולברוח למקלטים.

זהבה גלאון: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: הודעה למזכיר הכנסת.

אברהם בורג: אדוני המזכיר, בבקשה.

א' האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

א' האן: הצעת חוק הגבלת שימוש במכשיר רדיו-טלפון נייד במקומות ציבוריים, התשס"א–2000, של חבר הכנסת משה רז; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – הזכות להציע מועמד בבחירות מיוחדות), של חבר הכנסת עזמי בשארה; הצעת חוק טיסות בשבת של חברת "אל על", התשס"א–2000, של חבר הכנסת אברהם פורז וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – התפטרות שרים מהכנסת), של חבר הכנסת יובל שטייניץ וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – בחירת ראש הממשלה בבחירות מיוחדות), של חבר הכנסת שאול יהלום; הצעת חוק להגבלת התמיכה במוסד ציבורי (תיקוני חקיקה), התשס"א–2000, של חברי הכנסת יוסף פריצקי, אליעזר זנדברג, יהודית נאות וויקטור בריילובסקי; הצעת חוק מס רכוש וקרן פיצויים (תיקון – אזורי ספר), התשס"א–2000, של חבר הכנסת נחום לנגנטל; הצעת חוק קופות גמל אישיות, התשס"א–2000, של חבר הכנסת נחום לנגנטל; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תגמול עבור שירות חד-יומי), התשס"א–2000, של חבר הכנסת משה רז; הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (היטלים וארנונה) (תיקון – הארכת מועדים), התשס"א–2000, של חבר הכנסת משה גפני וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – בחירות מיוחדות), של חבר הכנסת אחמד טיבי; הצעת חוק עדיפות לאומית בחינוך, התשס"א–2000, של חברי הכנסת מוחמד ברכה, תמר גוז'נסקי ועסאם מח'ול; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – פטור מתשלום בעד תרופות) (הוראת שעה), התשס"א–2000, של חבר הכנסת עמיר פרץ; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – עדכון קצבאות), התשס"א–2000, של חבר הכנסת נסים זאב.

א' האן: לקריאה ראשונה: הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון) (נגישות, דיור בקהילה וסיוע אישי, תרבות פנאי וספורט, חינוך והשכלה, המערכת המשפטית, צרכים מיוחדים ומידע), התשס"א–2000, של חבר הכנסת אילן גילאון וקבוצת חברי הכנסת.

א' האן: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

דן מרידור: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הבית לקריאה שנייה, בשם ועדת החוץ והביטחון של הכנסת, את הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשס"א–2000.

דן מרידור: הכנסת חוקקה תיקון לחוק שירות הביטחון, התשמ"ו–1986, ונקבע בו כי שירות גברים בצה"ל יהיה 36 חודש ושירות נשים 24 חודש.

דן מרידור: כזכור, השירות קודם לכן היה 30 חודש לגברים ושישה חודשים נוספים שירתו חיילים לא על-פי החוק המקורי אלא מתוקף הסדר על-פי צו מיוחד, שנועד למצבי חירום.

דן מרידור: המצב הזה נמשך הרבה שנים.

דן מרידור: לפי דעתי ולפי דעת רבים אחרים, המצב היה בלתי חוקי, או בלתי חוקתי, במובן זה שלא נכון לגייס אנשים, לקחת מהם את חירותם ולהעביר אותם לעבודת הצבא לתקופה שלא נקבעה במפורש במלואה בחוק הכנסת.

דן מרידור: נכון להשתמש בסעיף המתיר צווים מיוחדים לצווי חירום, מה שקראנו לפעמים צו-8 בלשון העם, באמת למצבי חירום ולא למצב מתמשך.

דן מרידור: בעקבות המאבקים האלה וגם בעקבות עתירה לבג"ץ, אם אני זוכר נכון, תוקן החוק ונקבע השירות לגברים ל-36 חודש ולנשים ל-24 חודש, אלא שההוראה היתה מטבעה הוראה זמנית, וכתוב היה באותו חוק שההוראה הזאת תחול חמש שנים ושישה חודשים, תקופה המסתיימת ביום 18 בדצמבר 2000.

דן מרידור: הגענו אל היום הזה, באה אלינו הממשלה וביקשה מאתנו בוועדה והיום מן הכנסת להאריך את התקופה עוד בשנה אחת, דהיינו שבמקום המלים "חמש שנים ושישה חודשים" המופיעות בסעיף 1 לחוק שירות ביטחון (הוראת שעה), התשנ"ה–1995, יופיעו המלים "שש שנים ושישה חודשים".

דן מרידור: מדוע אנחנו הסכמנו ומדוע רק לשנה?

דן מרידור: הסכמנו להאריך רק לשנה כי לפי דעתנו, ולמיטב הבנתי גם לפי דעת הממשלה והצבא, שירות של 36 חודשים הוא שירות ארוך מדי וצריך לקצרו.

דן מרידור: נעשתה עבודת מטה במערכת הביטחון, שהציעה לקצר את השירות ל-32 חודש בשלב הראשון, אלא שתכפו עלינו המאורעות של החודשים האחרונים ונדרשנו לגייס אנשים ולמתוח את יכולת הגיוס שלנו בלי לפגוע כמעט במערך המילואים.

דן מרידור: המצב היום איננו מאפשר, לפי דעת מערכת הביטחון, את פקיעת החוק כפי שהיה קורה מחר, דהיינו: שחרורם של אנשים בתום תקופה של 30 חודש לגברים ו-18 חודש לנשים.

דן מרידור: מערכת הביטחון והממשלה מבקשות להאריך את התקופה הזאת כדי שלא ישתחררו כבר מחר בבוקר אנשים משירותם הצבאי במצב המתוח, אינני יודע אם לקרוא לו מצב חירום, אבל מצב מתוח – גם מלשון מתח ביטחוני וגם מתוח מבחינת מתיחת יכולות המערכת – שאנחנו חיים בו היום.

דן מרידור: אנחנו מציעים להאריך את התוקף של החוק רק לשנה אחת ולא כהוראת קבע, מפני שאנחנו מקווים שהמצב הנוכחי ישתנה לטובה ומערכת הביטחון והממשלה תצענה לכנסת לקצר את שירות החובה.

דן מרידור: חשבנו להאריך את המועד רק בחצי שנה כי נדמה לנו שמספיק לעבור תקופת זמן כזאת ואנחנו מקווים שעד אז המצב הביטחוני ישתפר, אלא מכיוון שיש שמועות שתהיינה בחירות, בוודאי על-פי החלטת ראש הממשלה והודעתו על התפטרותו תהיינה בחירות ב-6 בפברואר, וייתכן שתהיינה בחירות נוספות, יכול להיות מצב שבעוד חצי שנה הכנסת לא תהיה עדיין מוכנה, אחרי החלטת ממשלה, שאיננו יודעים עדיין איזו היא תהיה, ומכאן שהצענו להאריך את המועד בשנה שלמה, אבל ביקשנו ממערכת הביטחון, ואני אומר זאת גם כאן בכנסת, שלא ימתינו עד תום השנה אלא בעוד חצי שנה או פחות מזה יבואו לוועדת החוץ והביטחון, אחרי שיעברו קודם במליאה אם צריך, ויציעו את הצעת החוק לקיצור השירות, כדי שלא נצטרך להאריך את השירות פעם נוספת.

דן מרידור: אני מבקש מן הכנסת, אדוני היושב-ראש, לקבל את הצעתנו ולהעביר את הצעת החוק הזאת בקריאה שנייה עכשיו ואחר כך בקריאה שלישית.

דן מרידור: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: יש לחוק הזה שתי הסתייגויות ושלושה מסתייגים.

אברהם בורג: ראשונה – חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, שתי הסתייגויות, בבקשה; חבר הכנסת נסים דהן, ואז נעבור להצבעות.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בפעם המי-יודע-כמה הכנסת נדרשת לעשות את מעשה העוול הסדרתי שלה ולהאריך בהוראת שעה את השירות הצבאי של הגברים במדינת ישראל.

תמר גוז'נסקי: מדובר על השירות הסדיר ומדובר על הוראת שעה שחזרה והגיעה למליאה לאחר הבטחות חוזרות ונשנות של הממשלות, גם של הממשלה הקודמת וגם של הממשלה הנוכחית, כי אכן ההבטחה וההתחייבות לקצר את השירות הצבאי יתממשו כאשר יפוג תוקפו של החוק.

תמר גוז'נסקי: עוד בשנה שעברה שמענו פה הצהרות חגיגיות, והיו גם כמה חברי כנסת שנדרשו לנושא, וכל אחד מהם הודיע, שראש הממשלה ושר הביטחון ממש ממש התחייב בפניו שהשירות הצבאי אכן יקוצר.

תמר גוז'נסקי: אבל כפי שקורה במקומותינו, התחייבויות מהסוג הזה שוויין פחות משווי הנייר שעליו הן נכתבות.

תמר גוז'נסקי: זה כמו כל מיני התחייבויות אחרות בנושאים חברתיים שלא מומשו, כמו כל מיני התחייבויות אחרות בנושא השוויון שלא מומשו, כמו כל מיני התחייבויות אחרות שקשורות לסטודנטים, שקשורות לילדים בסיכון, והרשימה עוד ארוכה ביותר.

תמר גוז'נסקי: לכן אני אישית כבר לא מופתעת מכך שהעניין הזה חוזר אלינו ומציעים לנו שוב להאריך בשנה את תוקף הוראת השעה הזאת.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, אני מניחה, כמו שאני מכירה את הכנסת, שברגעים כאלה כשהתותחים יורים הכנסת שוכחת גם מזכויות הצעירים שלנו וגם מזכויות חברתיות אחרות, וכולם מתאחדים תחת הכותרת הביטחוניסטית הזאת, כאילו שאנחנו נמצאים עכשיו במין מלחמה לא פחותה בהיקפה ממלחמת יום הכיפורים.

תמר גוז'נסקי: ממש אוגדות של טנקים מעורבות במלחמה.

תמר גוז'נסקי: על מה אנחנו מדברים?

תמר גוז'נסקי: על מה אנחנו מדברים?

תמר גוז'נסקי: אנחנו מדברים על שימוש נפשע, שימוש מזיק, שימוש חבלני בכוחו של הצבא כדי לעצור פתרון פוליטי.

תמר גוז'נסקי: על זה אנחנו מדברים.

תמר גוז'נסקי: הרי כל מה שעושים החיילים היום בשטחים, בחברון, בשכם או בג'נין, בעזה או בנצרים או בכל מקום אחר, כל הדבר הזה אין לו קשר ולו קלוש להבטחת ביטחונה ושלומה של ישראל.

תמר גוז'נסקי: הרי כל המערכה הזאת מתנהלת להבטחת שלומם וזכותם הבלתי-חוקית של המתנחלים להמשיך ולהיות היכן שהם נמצאים, זה הכול.

תמר גוז'נסקי: אם היתה הממשלה דואגת לחיילים, לאותם חיילים שעכשיו היא מאריכה להם את השירות, היא היתה מוציאה אותם מעזה.

תמר גוז'נסקי: הרי אין פה ויכוח על כך שההתנחלויות בעזה לא יישארו בכל הסדר, כזה או כזה.

תמר גוז'נסקי: אז במקום לעשות את המעשה המתבקש ולהוציא כמה עשרות משפחות מנצרים, כמה עשרות משפחות מכפר-דרום, כמה עשרות משפחות מדוגית ועוד מכמה מקומות, במקום לעשות את המעשה הזה ולמנוע ממאות ומאלפי חיילים את הסיכון הזה ולהציל אותם מהסכנה שנשקפת להם ולהציל גם את הילדים של כפר-דרום ונצרים מהסכנה היומיומית שנשקפת להם, במקום לעשות את המעשה הזה, מה אנחנו עושים?

תמר גוז'נסקי: לא, חיילים, תשרתו עוד שנה.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת, חברי הכנסת, שנעשה פה שימוש בצבא, שימוש מכוון, כדי לומר לנו, תראו, מה שלא נפתר בכוח ייפתר ביותר כוח.

תמר גוז'נסקי: לא הצלחנו לפתור בירי של כלים כאלה, אנחנו נירה בטנקים.

תמר גוז'נסקי: לא הצלחנו בטנקים, נירה בטילים.

תמר גוז'נסקי: נו?

תמר גוז'נסקי: ואחרי זה?

תמר גוז'נסקי: אתמול ירו טיל, נהרגו שניים.

תמר גוז'נסקי: מה קרה מזה?

תמר גוז'נסקי: איך ביטחונה של ישראל התחזק מזה שנהרגו עוד שני פלסטינים נוסף על ה-300 שכבר נהרגו?

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, החשיבה הצבאית האופיינית לפוליטיקה הישראלית, המקום הבלתי-סביר שיש לרמטכ"לים לשעבר, לאלופים לשעבר, בפוליטיקה הישראלית; החשיבה הצבאית אופיינית, לדאבוני הרב, לראש הממשלה ברק, שלא מבין ולא מוכן להבין שאי-אפשר להגיע להסדר שלום כאשר רומסים בוקר, צהריים וערב את הזכות של העם הפלסטיני פשוט להתקיים – לעבוד, לאכול, לפרנס את הילדים, לתת שירותי בריאות.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולחלק לא רק שבחים אלא תודה מקרב לב לכל אותם ארגונים ולכל אותם אנשים שעכשיו, במשך השבועות האחרונים, באופן שיטתי אוספים מזון, תרופות וציוד חיוני אחר ומעבירים אותו ליריחו, לחברון, לעזה ולמקומות אחרים.

תמר גוז'נסקי: ישראל היפה, ישראל ההומנית, ישראל שמכירה ורואה את סבל הזולת וחושבת שסבל הזולת הוא הסבל שלה, עושה מעשה חשוב מאוד.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שזה פשוט נפלא שיהודים וערבים עושים את המעשה הזה.

תמר גוז'נסקי: אבל שום מעשה הומניטרי נפלא מהסוג הזה לא יכול לבוא במקום פתרון פוליטי.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, לאחרונה שמענו בתקשורת, שכביכול הולך איזה מהלך פוליטי חדש, מהלך מדיני, נפגשים בארצות-הברית בחסות הממשל האמריקני, הפלסטינים לחוד, הישראלים לחוד וכו'.

תמר גוז'נסקי: קראנו בעיתונים את ההצעה שמציע ראש הממשלה, הצעה משופרת.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, אני חושבת, שראש הממשלה ברק אינו מבין שאנחנו לא נמצאים פה במשא-ומתן באיזה שוק שאנחנו נציע כך והם יציעו כך, אלא אנחנו מדברים על זכויות של עמים.

תמר גוז'נסקי: לכן, אם נקודת המוצא של ראש הממשלה ברק היא, שהוא לא מכיר בעצם בהחלטות מועצת הביטחון, הוא לא מכיר ב"קו הירוק", בקו של ה-4 ביוני 1967, כנקודת מוצא לכל הסדר, הוא לא מבין שחלוקת ירושלים היא חלוקת ריבונות בירושלים, הוא לא מוכן להשלים עם העובדה שצריך לפנות לא רק התנחלויות דמה קטנות שמפוזרות פה ושם, אלא צריך לפרק את מרבית ההתנחלויות כדי שהמדינה הפלסטינית תהיה לה רציפות טריטוריאלית, כדי שהיא תוכל להתנהל כמדינה, כדי שהיא תוכל לפעול כמדינה – אני חושבת שראש הממשלה משלה את עצמו ומשלה את הציבור.

תמר גוז'נסקי: אנחנו חושבים שהיה נפלא אם הימים שנותרו עד לבחירות היו מנוצלים לקידום הסדר מדיני, אבל כדי לקיים הסדר מדיני צריך להכיר בזכויות.

תמר גוז'נסקי: וכדי להכיר בזכויות ראש הממשלה צריך לשנות משהו יסודי, בסיסי, במדיניות שלו.

תמר גוז'נסקי: אי-אפשר להפוך את הכול לוויכוח כאילו מדובר פה על אחוז כזה ואחוז אחר.

תמר גוז'נסקי: מדובר פה על תפיסה, על השקפת עולם.

תמר גוז'נסקי: מה הוכיחה האינתיפאדה?

תמר גוז'נסקי: האינתיפאדה היא איתות גם לראש הממשלה ברק וגם לראש הרשות הפלסטינית ערפאת.

תמר גוז'נסקי: האינתיפאדה היא איתות עממי, ששום הסדר שלא מדבר על חלוקה של השטח לפי "הקו הירוק", לפי ה-4 ביוני, בעצם לא יתקבל.

תמר גוז'נסקי: ערפאת יודע זאת, ובעצם ראש הממשלה ברק יודע.

תמר גוז'נסקי: אבל ראש הממשלה ברק הסביר לנו כמה וכמה פעמים, שבעצם מה שהוא רוצה להוכיח זה שהוא ניסה, לא שהוא הצליח.

תמר גוז'נסקי: הוויכוח הזה הוא הוויכוח המהותי.

תמר גוז'נסקי: ראש הממשלה צריך להוכיח לנו שהוא מצליח בהשגת השלום ולא שהוא לא מצליח ושמישהו אחר אשם.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, בידודה של ישראל בעולם הוא חסר תקדים.

תמר גוז'נסקי: פורסמו ההחלטות שהתקבלו בעצרת האו"ם בשנת 2000, וההחלטות האלה מותירות את ישראל בבידוד מחריד, בבידוד שאין כמוהו בשום נושא אצל שום מדינה.

תמר גוז'נסקי: האם אנחנו יכולים להרשות לעצמנו לטווח ארוך להפוך עוד יותר למדינה מצורעת מבחינה בין-לאומית?

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, אי-אפשר לתאר את המלחמה שמתנהלת היום, את מלחמת ההתשה הזאת שמתנהלת היום, את מלחמת החפירות הזאת שמתנהלת, אלא כמלחמה בין כוח צבאי גדול וחזק לבין אוכלוסייה שמנסה להגן על זכויותיה, וקודם כול על זכותה לעצמאות.

תמר גוז'נסקי: כולנו כבר יודעים, שתהיה הממשלה אשר תהיה, היא לא תוכל לברוח לא מהסכמי אוסלו וגם לא מהסכמות ומהידברויות אחרות.

תמר גוז'נסקי: זה נכון ביחס לפלסטינים וזה נכון גם ביחס לסוריה וכו'.

תמר גוז'נסקי: אבל הסבל הזה שנגרם עכשיו הוא סבל שמלמד עוד פרק עגום מאוד בחוסר ההומניות של כל כיבוש.

תמר גוז'נסקי: לכן, חברי הכנסת, ההסתייגויות שהוגשו הן כדי לומר לכם, שאנחנו צריכים להצביע נגד החוק הזה ולאותת לראש הממשלה שהגיע הזמן לעשות שלום ולקצר את השירות הצבאי.

תמר גוז'נסקי: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: ההסתייגות הבאה לחבר הכנסת נסים דהן, ונעבור להצבעות.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ההסתייגות שהגשתי בהזדמנות זו שהממשלה ביקשה להאריך את הוראת השעה היא הסתייגות שהוויכוח עליה נסוב מיום ייסוד צבא-הגנה לישראל: האם יש מקום והאם ראוי שנשים ישרתו בצבא-הגנה לישראל.

נסים דהן: הוויכוח הזה נמשך עד היום, ואם פעם זה היה ויכוח בין דתיים לחילונים, הרי, אדוני היושב-ראש, היום גם הרבה אנשים שקוראים לעצמם חילונים, שכבות ציבור שקוראות לעצמן חילונים, דוגלים בגישה שאין מקום לשירות נשים בצה"ל כחובה.

נסים דהן: אני לא מדבר על נשים שרוצות להתנדב.

נסים דהן: זו זכותן, הן יכולות להתנדב אפילו לשירות קרבי.

נסים דהן: אבל הגיע הזמן לבטל שירות נשים חובה בצבא-הגנה לישראל באותה הזדמנות שאנחנו מתקנים את החוק ומבקשים להאריך את תוקפה של הוראת השעה בשנה.

נסים דהן: לכן, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מבקש להצביע בעד ההסתייגות, ואולי זו ההזדמנות להתחיל לתקן תיקון גדול בעם ישראל בכלל ובצבא-הגנה לישראל בפרט.

נסים דהן: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת מרידור, אתה רוצה להשיב למסתייגים?

אברהם בורג: בבקשה.

דן מרידור: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראשית, אני מבקש לתקן טעות שנפלה בדברי הראשונים.

דן מרידור: התיקון המוצע עוסק רק בסעיף 15 לחוק שירות ביטחון, ולא סעיף 16, לכן הוא עוסק רק ביוצאי צבא גברים ולא ביוצאות צבא נשים, ואת הדבר הזה צריך לומר.

דן מרידור: טעיתי בעניין, ואני מבקש לתקן זאת.

דן מרידור: מעבר לזה, אין לי אלא לבקש מהכנסת לדחות את ההסתייגויות ולאשר את החוק כפי שהוצע על-ידי הוועדה.

דן מרידור: תודה רבה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשס"א–2000.

אברהם בורג: ראשית נצביע על ההסתייגויות ולאחר מכן נצביע על החוק עצמו.

אברהם בורג: לשם החוק יש הסתייגות של חברי הכנסת תמר גוז'נסקי ונסים דהן.

אברהם בורג: אנחנו מצביעים על ההסתייגות.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 1 בעד ההסתייגות – 10 נגד – 22 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת ת' גוז'נסקי ונ' דהן לשם החוק לא נתקבלה.

אברהם בורג: 22 נגד, עשרה בעד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: נצביע בקריאה שנייה על שם החוק כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 2 בעד שם החוק, כהצעת הוועדה – 33 נגד – 2 נמנעים – אין שם החוק, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: בעד – 33, נגד – 2, ללא נמנעים.

אברהם בורג: שם החוק נתקבל כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע בקריאה שנייה על ההסתייגות של חברת הכנסת גוז'נסקי לסעיף 1.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 3 בעד ההסתייגות – 8 נגד – 29 נמנעים – 2 ההסתייגות של חברת הכנסת ת' גוז'נסקי לסעיף 1 לא נתקבלה.

אברהם בורג: נגד – 29, בעד – 8, נמנעים – 2.

אברהם בורג: הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיפים 1 ו-2 בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 2-1, כהצעת הוועדה – 37 נגד – 3 נמנעים – אין סעיפים 2-1, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: בעד – 37, נגד – 3, ללא נמנעים.

אברהם בורג: שני סעיפיה של הצעת חוק זו נתקבלו בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 33 נגד – 3 נמנעים – אין חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשס"א–2000, נתקבל.

אברהם בורג: 33 בעד, שלושה נגד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: הצעת חוק זו אושרה על-ידי הכנסת בקריאה שלישית.

אברהם בורג: הודעה אישית לחבר הכנסת זאבי, בבקשה.

רחבעם זאבי: אדוני היושב בראש, חברי הכנסת הנוכחים, חברת הכנסת זהבה גלאון אמרה כאן היום בפתיחת הישיבה, כי לחבר הכנסת זאבי לא אכפת מ-17 נשים שנרצחו, ואני מבקש לערער על זה.

רחבעם זאבי: אלימות נגד נשים הועלתה על-ידי כמה פעמים בכנסת, לרבות הצעות אופרטיביות כיצד להחמיר בהרתעה ובהענשה של גברים מכים.

רחבעם זאבי: אבל אינני זקוק לתעודת יושר מחברת הכנסת גלאון אשר ליחס הכבוד והיקר שאני רוחש לנשים.

רחבעם זאבי: יש לי רעיה, יש לי שלוש בנות, יש לי עשר נכדות ונינה אחת, נוסף על כל הנכדים והבנים ממין זכר, ויש לי אלפי חברות, ואני דואג לשלומן ולביטחונן בלי לקבל הנחיות או ציונים מחברת הכנסת גלאון.

רחבעם זאבי: הפוסל במומו פוסל, וזה מתאים לחברת הכנסת גלאון, ש-40 יהודים שנרצחו בגל האחרון של האינתיפאדה לא עוררו אותה להגיש הצעה לסדר-היום, כמו גם 450 החללים באינתיפאדה שקדמה לה.

רחבעם זאבי: על כך הערתי.

רחבעם זאבי: ואין זה מוסרי להבחין בין דם לדם; הנרצחים הם נרצחים כמו שהנרצחות הן נרצחות.

רחבעם זאבי: ציפיתי מיושב-ראש הכנסת שיעיר לחברת הכנסת גלאון על כך שהיא איננה יכולה לתת ציון לחבר כנסת על יחסו לקורבנות, ודאי שלא לי, שהקדשתי את רוב חיי כדי להגן ולסוכך על חיי עמי.

רחבעם זאבי: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה, חבר הכנסת זאבי.

אברהם בורג: סעיף ה': המלצת ועדת הכנסת למנות סגן ליושב-ראש הכנסת.

אברהם בורג: ימסור את ההודעה יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת סאלח טריף.

אברהם בורג: בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שימו לב, אנחנו צריכים לבחור ביבי, אבל ביבי אחר.

ראובן ריבלין: יש עוד ביבי.

): יש עוד ביבי בכנסת, מותר לבחור אותו, וכדאי שנעשה זאת פה-אחד.

ראובן ריבלין: גם ביבי, גם ביבי.

): זה לא אני, זה אריק.

אברהם בורג: אולי כדאי שחבר הכנסת שרון יציג אותו.

): אני מסכים.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת למנות את חבר הכנסת יגאל ביבי לתפקיד סגן יושב-ראש הכנסת מטעם סיעת המפד"ל, זאת לאחר התפטרותו של חבר הכנסת נחום לנגנטל מתפקידו כסגן היושב-ראש.

): לפני שאני מבקש את אישורה של הכנסת אני מבקש לציין, שיש לי הכבוד והעונג להביא את מועמדותו של חברי, עמיתי לשעבר כראש עיר כשעשינו עבודה במישור המוניציפלי.

): אני גאה ושמח ועונג רב הוא לי להביא את מועמדותו של חבר הכנסת יגאל ביבי – במקרה הזה ביבי הנכון – לאישור הכנסת כסגן יושב-ראש הכנסת.

אברהם בורג: אני מבין שסיעת המפד"ל החליטה שהקדנציה היא יותר ארוכה מאשר הציפיות של אחרים, שאלמלא כן זה נראה לי כמו לסדר את הכיסאות על סיפונה של ה"טיטניק".

אברהם בורג: נעבור להצבעה על הודעת יושב-ראש ועדת הכנסת.

אברהם בורג: רבותי חברי הכנסת, ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה למנות את חבר הכנסת י' ביבי לסגן יושב-ראש הכנסת – 40 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה למנות את חבר הכנסת י' ביבי לסגן יושב-ראש הכנסת נתקבלה.

אברהם בורג: חוק ביבי התקבל ב-40 בעד, ללא מתנגדים, ללא נמנעים.

אברהם בורג: יישר כוח, חבר הכנסת יגאל ביבי, בהצלחה.

משה גפני: אפשר ללכת הביתה, אחרי שחוק ביבי התקבל?

אברהם בורג: הודעה למזכיר הכנסת.

א' האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת:

א' האן: הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון מס' 10) (מועמד לראש הממשלה בבחירות מיוחדות), התשס"א–2000, של חבר הכנסת אליהו ישי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון מס' 11) (מועמד לראש הממשלה בבחירות מיוחדות), התשס"א–2000, של חבר הכנסת נחום לנגנטל; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון מס' 12) (מועמד לראש הממשלה בבחירות מיוחדות), התשס"א–2000, של חבר הכנסת נסים זאב.

א' האן: לקריאה ראשונה, מטעם ועדת הכספים: הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 22) (מימון בחירות מיוחדות), התשס"א–2000.

א' האן: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, מטעם ועדת הכספים:

א' האן: הצעת חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה (תיקון מס' 40), התשס"א–2000.

א' האן: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: (קריאה ראשונה)

אברהם בורג: רבותי חברי הכנסת, נעבור לנושא הבא בסדר-היום, זה הנושא שלשמו התכנסנו הבוקר לישיבה מיוחדת: הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון מס' 10) (מועמד לראש הממשלה בבחירות מיוחדות); יחד עם הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון מס' 11) (מועמד לראש הממשלה בבחירות מיוחדות); והצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון מס' 12) (מועמד לראש הממשלה בבחירות מיוחדות) – של חבר הכנסת אלי ישי וקבוצת חברי הכנסת, של חבר הכנסת לנגנטל ושל חבר הכנסת זאב.

אברהם בורג: הדיון יהיה משולב.

אברהם בורג: ראשון המציגים, חבר הכנסת אלי ישי – אני רואה שהוא איננו כאן.

אברהם בורג: מישהו אחר מן המציגים?

אברהם בורג: בבקשה, חבר הכנסת דהן.

אברהם בורג: אחריו – חבר הכנסת נחום לנגנטל – אייכה?

אברהם בורג: אחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

אברהם בורג: בבקשה.

בנימין אלון: אני מוכן להציע.

אברהם בורג: אחד המציעים, בבקשה, בנימין אלון.

אברהם בורג: אני מתנצל.

אברהם בורג: רק להסביר למי שצופה בנו – לא יכול להציג הצעת חוק מי שלא חתום עליה, וחבר הכנסת דהן לא מופיע על הצעת החוק הזאת כחתום.

אברהם בורג: בבקשה, חבר הכנסת אלון.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק הזאת היא לא הדבר האידיאלי והרצוי, ועל כך אני חושב שאין מחלוקת כאן בבית.

בנימין אלון: היא לא רצויה מסיבות שונות ופשוטות: א.

בנימין אלון: לא נהוג לתקן ערב בחירות חוקי-יסוד; ב.

בנימין אלון: חוק-היסוד הזה והתיקון הזה שמוצע בו כאילו מתייחס רק לבנימין נתניהו, אולי עוד לאחד או לשניים שהם ראשי מפלגות.

בנימין אלון: אבל למרות זאת אני, אחד מהמציעים, בעד החוק הזה, ואני אסביר לאדוני היושב-ראש.

בנימין אלון: ראש הממשלה אהוד ברק הוא זה שבמזיד, או על-ידי כך שהוא לא יודע למנות לו יועצים הגונים וטובים הפיל את מדינת ישראל למערבולת, שהיא בניגוד לחוק-היסוד שאותו אנחנו נאלצים עכשיו לתקן.

בנימין אלון: אני אקרא, ברשותך, אדוני היושב-ראש.

בנימין אלון: בסעיף 22, שאותו היה צריך לבחור ברק, כתוב כך: "נוכח ראש הממשלה כי קיים בכנסת רוב המתנגד לממשלה, ושעקב כך נמנעת אפשרות לפעולה תקינה של הממשלה" – זה מה שקרה.

בנימין אלון: אם מישהו זוכר את הנאום של ראש הממשלה במוצאי שבת, הוא אמר: "הכנסת היא לעומתית, היא לעומתי, והיא איננה מאפשרת לי לפעול כשם שאני הייתי רוצה לפעול".

בנימין אלון: מה אומר המחוקק שצריך לעשות ראש הממשלה כשהוא רואה שהוא איננו יכול להעביר את המדיניות שלו והוא מבקש מנדט מהציבור כדי שיבחרו בו?

בנימין אלון: אומר המחוקק: "רשאי הוא, בהסכמת נשיא המדינה, לפזר את הכנסת בצו שיפורסם ברשומות".

בנימין אלון: זה מה שקורה, ואז הוא הולך לנשיא, והנשיא בוחן איזו בחינה, איזה שיקול דעת, והכנסת וראש הממשלה הולכים לבחירות.

בנימין אלון: מה עשה ראש ממשלתנו?

בנימין אלון: בחר בסעיף 23, שבו אין הפתיחה הזאת שהמחוקק קבע ש"נוכח ראש הממשלה כי קיים בכנסת רוב המתנגד לממשלה, ועקב כך נמנעת אפשרות".

בנימין אלון: הוא בחר בסעיף שמתייחס למקרה ראש הממשלה המנוח מנחם בגין, שאמר: אני לא יכול יותר, אני מתפטר.

בנימין אלון: אישית.

בנימין אלון: כמו גם בקדנציה הראשונה של ראש הממשלה המנוח יצחק רבין.

בנימין אלון: כתוב שם כך: "ראש הממשלה רשאי, לאחר שהודיע לממשלה על כוונתו לעשות כן, להתפטר על-ידי הגשת כתב התפטרות לנשיא המדינה".

בנימין אלון: מה שהתבקש שיהיה כתוב, ולא כתוב, אבל זו רוח החוק: היה ובחר ראש ממשלה בסעיף 23, עליו להתפטר וללכת לבחירות מיוחדות רק לראשות ממשלה, הוא עצמו לא יחזור בו ויבקש את המנדט, כי אם הוא חוזר בו תוך 48 שעות ההתפטרות בטלה.

בנימין אלון: כלומר, יש פה איזה ניצול ציני של מסגרת חוק שאומרת:

בנימין אלון: אם אני אבחר בסעיף 23 – ואולי כך יעצו לו יועציו – לא תהיינה בחירות לכנסת.

בנימין אלון: תהיינה בחירות רק לראש הממשלה, ולא ייבחר אלא מועמד שהוא חבר כנסת.

בנימין אלון: ואז, יריבך הקשה, שמנצח אותך בסקרים, בנימין נתניהו – לא יכול יהיה לרוץ.

בנימין אלון: כלומר, בזמן שיש ניצול ציני של חוק-יסוד, אמורה הכנסת להחליט אם היא אומרת: או.

בנימין אלון: קיי.

בנימין אלון: , ניצלו אותי, כל הכבוד, אין מה לעשות, כי זה לא מריח טוב לפני הבחירות לתקן חוק-יסוד שיאפשר לתקן את הניצול הזה, ואת המעילה ברוח החוק, ואני שבויה, אנוסה על-פי הדיבור של החוק.

בנימין אלון: לכן כך יהיה, ויתמודד כל חבר כנסת בהתאם לחוק הזה, אותו חוק שאנו עוסקים בו, בבחירות מיוחדות, ולא יכול יהיה להתמודד מי שאינו חבר כנסת.

בנימין אלון: או שמותר לה לכנסת, תוך כדי סתימת אף, תוך כדי העוויות פנים, תוך כדי הבעת התנצלות מעצמנו לומר: לא.

בנימין אלון: לא יעשו לנו תרגילים בצורה כל כך שקופה, וכל כך לא יפה, ולכן אנחנו נתקן את חוק-היסוד.

בנימין אלון: נאפשר למועמדים בעלי פוטנציאל להיבחר.

בנימין אלון: כך מציעה הצעת החוק שאני מדבר בשמה.

בנימין אלון: לא לכל אחד, אבל למועמדים שעומדים בראש מפלגה שיש לה נציגות בכנסת, כלומר, מועמדים שעקרונית יכלו להיות חברי כנסת, כי חברים שאחריהם ברשימה הם חברי כנסת.

בנימין אלון: כמו שקרה עם ראש הממשלה נתניהו.

בנימין אלון: אני יודע שלנתניהו יש בעיה.

בנימין אלון: אנשים מתייחסים אליו לפעמים במין רגש, ולאו דווקא בהיגיון – או כאל שטן, חלילה, או כמשיח.

אברהם בורג: חלילה.

בנימין אלון: ואנשים אינם בוחנים בצורה ריאלית את התגובות, את ההתייחסות, גם אליו.

בנימין אלון: הרגשנות גואה על כל גדותיה.

בנימין אלון: לכן, אם אנשים יבחנו ביושר את התפטרותו של נתניהו מול התפטרותו של ברק, הם צריכים להגיע רק למסקנה אחת: התפטרותו של נתניהו היתה, עם כל הכבוד, ג'נטלמנית, ובפירוש כאדם שאומר: או.

בנימין אלון: קיי.

בנימין אלון: , נפלתי בבחירות, אני מפנה את דרכי.

בנימין אלון: ואילו התפטרותו של ברק היתה: אני נכשלתי, אבל אני מייד רץ ורוצה מנדט, בסעיף שהוא קל לי והוא קשה לחוק, קשה להיגיון וקשה לרוב הציבור.

בנימין אלון: האם חברי הכנסת צריכים להיות לא קשובים לרצון הציבור שרוצה לאפשר את הבחירות האלו?

בנימין אלון: וזה לא רק נתניהו.

בנימין אלון: גם במפד"ל יש אדם שהתפטר – יצחק לוי, וזה יכול להיות גם בסיעות אחרות.

בנימין אלון: לכן, אני בפירוש חושב שיש היגיון בתוך האי-היגיון הזה.

בנימין אלון: בתוך האי-היגיון של בחירת סעיף 23 במקום סעיף 22, שבו החל ראש הממשלה אהוד ברק והפיל אותנו למערבולת הזאת, יש היגיון בתיקון המצב על-ידי האפשרות הזאת.

בנימין אלון: יאמרו לי אנשים: והרי בנימין נתניהו אמר שהוא לא מעוניין בדבר הזה.

בנימין אלון: אז אני אענה להם: אני לא חושב שאנחנו כאן מריונטות, ואני לא חושב שאנחנו דנים כאן רק לגופו של אדם.

בנימין אלון: היתה כאן אמירה של חברי כנסת שקשובה להלכי הציבור.

בנימין אלון: בלי שאף אחד ייפגע אישית, כי אתה, אדוני היושב-ראש, יודע את הביטוי של המקור ברמב"ן: "נבל ברשות התורה" , בפרשת קדושים – כן גם יש ביטוי "נבל ברשות החוק".

אברהם בורג: באיזו פרשה זה?

בנימין אלון: פרשת דנן.

בנימין אלון: יכול להיות שאנשים שלא מודעים לביטוי ייעלבו מעוצמת הביטוי נבל, אבל זה הביטוי, כלומר להשתמש במלה הכתובה בניגוד לרוח החוק.

בנימין אלון: לכן, אני לא מתבייש בדעתי ואני אינני חוזר מעמדתי, גם אם ראש הממשלה לשעבר, ובהחלט יכול להיות לעתיד הקרוב, נתניהו, מבקש שלא יחוקק חוק כזה.

בנימין אלון: אני אינני חושב שחברי הכנסת הם מריונטות.

בנימין אלון: אנחנו הרגשנו פגועים מניצול ציני של חוק.

בנימין אלון: אני בעד תיקון החוק הזה, ובמקביל אני בעד פיזור הכנסת.

בנימין אלון: כי אם ברק לא הלך בדרך של סעיף 22, של פיזור כנסת, נותרה לנו כמחוקקים אפשרות לפזר את הכנסת בחוק פיזור הכנסת שעבר קריאה ראשונה, ואכן אנחנו בדיונים אינטנסיביים בוועדת החוקה להמשך החקיקה בו.

בנימין אלון: אבל אני באמת – אף שלרגע זה אולי לא פופולרי להמרות את רצונו העכשווי של נתניהו – אני קורא גם לנתניהו: אל תמהר להצהיר הצהרות שאתה כן תתמודד בדרך זאת, לא תתמודד בדרך זאת.

בנימין אלון: היה והחוק הזה יעבור ותראה שרצונו של הציבור הוא שתתמודד, חבל שתהיה כבול בהצהרות.

בנימין אלון: ואם אכן חוק פיזור הכנסת יעבור, אז אני מבין שתיפתר לך, מר נתניהו, הדילמה.

בנימין אלון: אבל אם חוק פיזור הכנסת לא יעבור – בניגוד לרצוני, אני רוצה לפזר את הכנסת – מדוע שלא תהיה לך רשת ביטחון להתמודד כרצונו של הציבור גם בחוק הבחירות המיוחדות?

בנימין אלון: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: המציג הבא, חבר הכנסת נחום לנגנטל, בבקשה.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, במוצאי שבת, כשחזינו כולנו, כל בית ישראל, במסיבת עיתונאים מאוד מאוד מפורסמת של ראש הממשלה שלנו, שבה הוא הודיע שהוא החליט להתפטר וללכת לבחירות, עשרה ימים בדיוק לאחר שהוא הודיע שהוא בעד ההתפטרות של כל הכנסת כולה, ראיתי שיש פה ניסיון ציני מאוד שהאדם המתפטר בוחר לעצמו את המועמדים שמולם הוא יתמודד.

נחום לנגנטל: הוא יודע שעל-פי החוק נתניהו איננו יכול להתמודד, אז הוא בוחר לעצמו איזה מועמד הכי טוב לו כרגע כדי לזכות בראשות הממשלה.

נחום לנגנטל: באותו רגע – אני מודה – הצדק הטבעי שלי אמר לי: תגיש מייד הצעת חוק שאומרת שכל אזרח יוכל להתמודד, וזאת הצעת החוק שמונחת בפניכם, רבותי חברי הכנסת, פחות או יותר.

נחום לנגנטל: היא עברה שינויים בוועדת החוקה, אבל זה העיקרון שבה.

נחום לנגנטל: מה היתה כל המגמה?

נחום לנגנטל: שלפחות מי שרוצה לעשות תרגיל עוקף ביבי, את זה לא ניתן לו.

נחום לנגנטל: לא ניתן לבן-אדם להשתמש באופן ציני בחוק הזה.

נחום לנגנטל: יתירה מזו, הרי כל הסעיף בחוק שלפיו אדם יכול להתפטר ותוך 60 יום יהיו בחירות, אדוני היושב-ראש, נעשה אך ורק למען אדם שאומר: תש כוחי, אני לא יכול יותר לנהל את המדינה; לא לאדם שבא ואומר: אני מתפטר כדי לקבל אמון מחדש, ועוד גם לקרוא לזה משאל עם.

נחום לנגנטל: אדם בא, מנצל צינית את חוק-יסוד: הממשלה, רוצה לעשות עוקף ביבי – כזה דבר צריך למנוע מבן-אדם לעשות, כך חשבתי.

נחום לנגנטל: יתירה מזו, חשבתי לעצמי: הרי אנחנו עושים שינוי בחוק-יסוד לגופו של איש, לא לגופו של עניין, זה דבר שהוא ראוי?

נחום לנגנטל: אבל, אדוני היושב-ראש, אני הייתי שותף לקואליציה שרמסה במו רגליה את הצעת חוק-יסוד: הממשלה בתחילת הקדנציה הזאת בכך שהגדלנו את מספר השרים וסגני השרים, ולמה עשינו את זה?

נחום לנגנטל: גם כי זה לא היה נוח.

נחום לנגנטל: לא היה פה מקום אפילו בשולחן לכיסאות, אבל עשינו את זה.

נחום לנגנטל: אז אם משנים את החוק בתחילת הקדנציה, שאף אחד לא יתפלא שמשנים אותו גם בסופו.

נחום לנגנטל: בכלל, אדוני היושב-ראש, מתברר שחוקי-יסוד ובכלל חוקה במדינת ישראל הם לא דבר כל כך מקודש.

נחום לנגנטל: אם דתיים יגידו את זה על נושאים שהם קשורים לנו, כמובן כולם יבואו ויאמרו: אל תיגעו במשיחי.

נחום לנגנטל: אבל אם זה משרת איזה אינטרס של מישהו, פתאום כל אלה שנואמים פה על קדושת חוקי-היסוד במדינת ישראל, כבוד האדם וחירותו וכל חוקי-היסוד, פתאום הם שותפים לעניין בשינוי חוק נתניהו כי זה אולי משרת להם אינטרסים אחרים.

נחום לנגנטל: אבל זה במאמר מוסגר בכלל לגבי תוקפם של חוקי-היסוד פה במשכן הבית הזה.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, קרה משהו.

נחום לנגנטל: מאחר שנתניהו שעליו מדובר הודיע שהוא בכלל לא מועמד – אני חושב שזה דבר שהוא לא נאה מבחינה זו שהוא כאילו מאיים על הכנסת, יוצר אולטימטום למפלגות בישראל, אבל הוא אמר את זה.

נחום לנגנטל: לכן המציאות של חוק נתניהו כפי שהוא היום – יש בו כמעט כל המגרעות בלי יתרונות, כי הוא בעצם משנה חוק-יסוד, הוא לגופו של אדם ואין בו כדאיות.

נחום לנגנטל: בשביל מה אנחנו עושים את זה?

נחום לנגנטל: הרי אף אדם לא רוצה.

נחום לנגנטל: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, אני חשבתי לרגע – לא לרגע, אפילו קצת פעלתי, על מנת שנגיש את הרב יצחק לוי שיהיה מועמד לראשות הממשלה אף שהוא איננו חבר כנסת.

נחום לנגנטל: אגב, בגלריה של המועמדים, הרב לוי – באמת, מעיד אני שמים וארץ – לא נופל ברמתו מאף אחד מהם.

נחום לנגנטל: חשבתי שאולי הוא יכול להיות מועמד, אבל ראיתי שהדבר הזה איננו קונה אחיזה בקרב חברי כנסת נוספים.

נחום לנגנטל: לכן, אין כרגע מטרה לחוק, אין הצדקה לחוק כפי שהוא מגיע כרגע, משום שגם אם נחוקק אותו וניצור פה את התקדים של שינוי חוק-יסוד במצב שכזה, אבל אין בו אחר כך שימוש, זה נראה לי דבר שהוא לא לעניין.

נחום לנגנטל: אשר על כן, אדוני היושב-ראש, אנחנו במהלך היום – – –

אברהם בורג: חוץ מהצדק הטבעי שדיברת עליו קודם.

נחום לנגנטל: חוץ מהדבר הטבעי שבו בן-אדם בא ואמר:

נחום לנגנטל: אני אבחר לעצמי את המועמד.

נחום לנגנטל: בסדר, אבל אם אף אחד לא רוצה להשתמש בחוק, בשביל מה לחוקק אותו?

אברהם בורג: כי זה נכון.

נחום לנגנטל: לא.

נחום לנגנטל: הוא נכון, אדוני היושב-ראש, רק במקרה שבו בן-אדם באמת רצה למנוע ממישהו מסוים להתמודד.

נחום לנגנטל: אבל אם אותו אדם אומר: אני לא רוצה להתמודד, אז בשביל מה לעשות את זה?

אברהם בורג: אם בסוף הוא יתמודד – – –

נחום לנגנטל: אם בסוף הוא יתמודד, זה דבר שאנחנו צריכים לבדוק אותו, אדוני היושב-ראש.

נחום לנגנטל: ולכן, סיעת המפד"ל תתכנס היום בצהריים, יחד עם לשכת המפד"ל, ואנחנו כרגע בדיונים בתוכנו.

נחום לנגנטל: נגבש את עמדותינו לגבי הצעת החוק הזאת.

נחום לנגנטל: אם באמת נראה שזה סתם הופך להיות עוד שורה בחוק-יסוד: הממשלה – אין שום סיבה שהיא תחוקק בחוק הזה, ואז נמשוך את החוק.

נחום לנגנטל: אם נראה שיש לכך איזה נפקא מינה למעשה, אזי נמשיך בחקיקה הזאת, ולו כדי שהצדק הטבעי ייראה, כפי שאדוני העיר לי.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אחרון המציגים, חבר כנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראשית, ברצוני להתייחס להצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – בחירות מיוחדות), תיקון סעיף 8, פסקה (3).

נסים זאב: פסקה (3) בעצם מגבילה את המתמודד, החוק מגביל את המתמודדים לראשות הממשלה רק למי שמכהנים כחברי כנסת בפועל.

נסים זאב: הצעתי לתיקון חוק-יסוד: הממשלה באה לתקן עיוות ופגיעה במשטר דמוקרטי ותקין ומאפשרת גם למתמודדים אחרים שאינם מכהנים כחברי כנסת בפועל, אשר יש להם ניסיון עשיר ורקע פוליטי, להתמודד.

נסים זאב: ולכן הצעתי: מי שכיהן כחבר כנסת ארבע שנים לפחות, גם אם זה היה בעבר, ובפועל הוא לא מכהן כחבר כנסת, או מי שכיהן בעבר כשר לפחות שלוש שנים או מי שכיהן כראש ממשלה שנתיים לפחות – יוכל להתמודד.

נסים זאב: הצעה זו גם נותנת אפשרות לבחור במגוון רחב יותר של מועמדים אשר יש להם יכולת וניסיון ציבורי ופוליטי, הידועים לציבור בפעילותם ובהצלחתם, אך חוסמת מתמודדים חובבנים שאין להם ניסיון בעבודה הפרלמנטרית, גם אם הם אנשים נכבדים ככל אשר יהיו ויש להם ניסיון ברפואה, במדע, בהשכלה, בטכנולוגיה, לא משנה.

נסים זאב: אי-אפשר לקחת סיכון והימור באמצע הקדנציה, כאשר המדינה נמצאת במצב מלחמה ותחת איומי טרור, ולאפשר למתמודד חיצוני חסר ניסיון שיש לו אולי היכולת להיבחר אך לא הכישורים הנדרשים מראש הממשלה למשול ולהנהיג – גם לנוכח הטענה שיש ירידה במעמדה של הכנסת.

נסים זאב: אנו חיים במשטר דמוקרטי ועדים לזילות הפוליטיקה שמאפשרת לכל אדם להיבחר, על-פי הצעת חברי חבר הכנסת וחבר הכנסת נחום לנגנטל.

נסים זאב: ההצעה שלכם מאפשרת לכל אדם שעומד בראש מפלגה להיבחר, גם אם אין לו ניסיון פוליטי, ולציבור לא יהיו כלי שיפוט כדי להגיע למסקנות.

נסים זאב: לכן יש להגביל את המועמדות לראשות הממשלה רק לאותם אנשים, כפי שהזכרתי.

נסים זאב: לא ייתכן שאנשים שאין להם ניסיון פוליטי, באמצע הקדנציה, באמצע המלחמה, יחליטו שהם מועמדים, מכיוון שיש להם היכולת ואולי הכלים להיבחר, אבל לא המנהיגות.

נסים זאב: יש כאלה שטוענים, שהחוק, כפי שהיה קיים עד כה, בא לענות רק על מקרים מיוחדים, שבהם ראש הממשלה החליט להתפטר עקב מחלה.

נסים זאב: בעצם מה קורה, מתי ראש ממשלה מתפטר בדרך כלל מתפקידו?

נסים זאב: רק אם הוא חולה.

נסים זאב: מכיוון שלא מדובר במקרה של חולי, בסיטואציה שנוצרה היום יש ללכת אך ורק לבחירות כלליות.

נסים זאב: אכן יש לנו, לדעתי, ממשלה חולה וראש ממשלה שהצליח להדביק את הממשלה במחלתו.

נסים זאב: הוא חולה שיש בו סכנה של חולשה, רפיון ידים וחוסר ודאות, ועל כן יש צורך להחליף את הממשלה החולה, בלא שיהיה צורך בניתוח כירורגי מורחב ומיותר, בעריכת בחירות כלליות.

נסים זאב: ראש הממשלה אמר: אני לא יכול ללכת ולהתמודד רק לראשות הממשלה, מכיוון שאני מרגיש שאני ראש בלי גוף.

נסים זאב: אם יש בעיה בראש, לא צריך לנתח את כל הגוף.

נסים זאב: ביבי נתניהו, שהודח על-ידי הליכוד ואנשי הימין רק לפני כשנה וחצי, הפך להיות האליל של מפלגתו, והוא בא גם לתת לנו מוסר, שאנחנו חייבים לשמוע לרחשי לב הציבור, לא רק של הציבור הכללי אלא גם של תומכי ש"ס.

נסים זאב: אני אומר באחריות, חברי חברי הכנסת, מתוך ידיעה ברורה: העם לא רוצה בחירות כלליות, הוא רוצה לראות מנהיגות חדשה, ראש ממשלה אחר שמוביל את העם לביטחון ולשלום ולא לתוהו ובוהו של כניעה וטרור.

נסים זאב: ראש הממשלה שהכריז על עצמו כי הוא לא סחיט ולא לחיץ, שמזמן נוכחנו לראות כי אינו מתפקד, צריך לעמוד שוב למבחן העם.

נסים זאב: האינטרס לערוך בחירות כלליות כאשר יש אלטרנטיבה לערוך בחירות רק לראשות הממשלה הוא אינטרס פוליטי צר של חלק מחברי הבית הזה, אשר אינם רגישים באמת לרחשי לבו של העם.

נסים זאב: לציבור נמאס לראות את ההתכתשויות המיותרות ואת הפופוליזם.

נסים זאב: העם צמא למנהיגות, ואנחנו, שליחי העם, צריכים לעשות את רצון העם.

נסים זאב: אני חושב, שאנשי הליכוד שכחו שביבי נתניהו נטש לפני כשנה וחצי בחופזה את הליכוד, כאשר הליכוד ספג תבוסה, והעביר את התנועה הקורסת לידיו של שרון.

נסים זאב: עכשיו הוא בא בסערה ורוצה שוב לעמוד בראש הליכוד.

נסים זאב: אין לי בעיה עם זה, אבל אם הוא חושב לאיים שלא יציג את מועמדותו לראשות ממשלה אם לא תהיינה בחירות כלליות – מוטב לו שלא יאיים עלינו.

נסים זאב: אני רוצה לומר לכם, מורי ורבותי, חברי חברי הכנסת, שעד לפני שנה וחצי הליכוד בעצם הפיל את שלטון הימין.

נסים זאב: הוא היה שותף לכל המהלך שהביא לכך שהימין כולו נחל תבוסה.

נסים זאב: עכשיו אנחנו נמצאים במצב של מלחמה, במצב של טרור, אי-אפשר להפקיר היום את העם וללכת לבחירות כלליות מיותרות לדעתי.

נסים זאב: אם אריק שרון הוא הפתרון והוא המועמד של הליכוד, אני בטוח שהוא יעשה את העבודה לא פחות טוב מביבי נתניהו.

נסים זאב: אני באופן אישי גם מאמין, שאריק שרון יותר טוב במצב הנוכחי שאליו נקלענו, והוא בעצם תשובה על הצורך במיגור הטרור במדינת ישראל.

נסים זאב: הצעת החוק מאפשרת לכל אלה שיש להם ניסיון מן העבר להתמודד.

נסים זאב: בהצעתי זו הצעתי גם למחוק את הסעיף בחוק-יסוד: הממשלה שקובע כי בבחירות מיוחדות כשיר להיות מועמד לראש הממשלה מי שהוא חבר כנסת.

נסים זאב: זאת אומרת, רק מי שחבר כנסת בפועל.

נסים זאב: אני לא מדבר דווקא על בחירות מיוחדות.

נסים זאב: הבאתי הצעת חוק שמאפשרת לראש ממשלה מכהן להציג מועמדות לראשות ממשלה, גם אם אין הוא נבחר כחבר כנסת וגם אם אינו עומד בראש מפלגה.

נסים זאב: לדעתי, המצב הקיים הוא אבסורד: שרים, אחרי שנבחרו כחברי כנסת, יכולים להתפטר ולתת לאלה שבאים אחריהם בתור להיות מועמדים לתפקיד חברי כנסת.

נסים זאב: רק ראש ממשלה לא יכול להיות מפוטר או להתפטר מראשות הממשלה, ואם הוא מתפטר מחברותו בכנסת הוא צריך להתפטר גם מראשות הממשלה.

נסים זאב: לדעתי, הדעת אינה סובלת זאת, ואני מאמין שחברי יתמכו בהצעת החוק.

נסים זאב: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חברות וחברי הכנסת, אני פותחת את הדיון.

דליה רבין-פילוסוף: ראשון הדוברים – חבר הכנסת מאיר פרוש.

דליה רבין-פילוסוף: אחריו – חבר הכנסת יולי אדלשטיין, ואחריו – חבר הכנסת מוחמד ברכה.

תמר גוז'נסקי: אני במקומו.

דליה רבין-פילוסוף: במקום חבר הכנסת ברכה, חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני בעד החוקים המוצגים כאן מטעם חברי הכנסת אלי ישי, נחום לנגנטל ונסים זאב, ואגיד מדוע: אם אנחנו מבינים שיש רצון בעם לראות אישיות מסוימת, שהיא זו שבסופו של דבר תעמוד בראשות הממשלה, אבל החוק לא מאפשר זאת, וצריך למצוא בכנסת את הדרך כדי שאותה אישיות תוכל להתמודד.

מאיר פרוש: אני יכול גם להבין את מפלגת העבודה, מדוע היא עומדת להצביע בעד החוק הזה, ולו רק כדי לשמור על המלה של ראש הממשלה אז במוצאי שבת – שאם נתניהו יוכל להתמודד במסגרת תיקון בחוק, הוא יתמוך בחוק.

מאיר פרוש: לכן, מפלגת העבודה עומדת מאחורי דיבורו של ראש הממשלה.

מאיר פרוש: אבל אני רוצה לפנות לראש הממשלה ולשאול אותו, מדוע הוא מנצל את מעמדו כראש ממשלה לנהל משא-ומתן באותם ימים ספורים עד הבחירות?

מאיר פרוש: גם הוא בלבו פנימה יודע, שיש ספק – אני לא רוצה להרחיב בדיבור, אם יש ספק רב – אם הוא ייבחר לקדנציה נוספת.

מאיר פרוש: וזה לא נושא פוליטי, ניהול המשא-ומתן עם הפלסטינים.

מאיר פרוש: הרי זה נושא עקרוני של השטחים שאנחנו טוענים שאנחנו רוצים לשמור עליהם והפלסטינים מבקשים לקבל אותם לעצמם.

מאיר פרוש: זה נושא עקרוני שכואב לפחות לחצי העם.

מאיר פרוש: ואני שואל את ראש הממשלה: הרי אתה הבטחת להיות ראש ממשלה של כולם.

מאיר פרוש: ולמה הבטחת להיות ראש ממשלה של כולם?

מאיר פרוש: כי ידעת שיש בעיות קשות בתחום המדיני, ואי-אפשר לנהל משא-ומתן כאשר אתה לא מייצג את העם; כי ידעת שיש בעיות קשות בתחום הביטחוני, ואי-אפשר לעשות צעדים כאלה או אחרים בלי שיש לך העם; כי ידעת שיש בעיות קשות בתחום החברתי, ואי-אפשר לעשות צעדים כאלה או אחרים בלי שיש לך העם; כי גם ידעת שיש בעיות קשות במה שקרוי המאבק בין דתיים לחילונים, ולכן כל עם ישראל קיבל אותך בהבנה כאשר הכרזת שאתה ראש ממשלה של כולם.

מאיר פרוש: עם מה ועם מי נשארת עכשיו, אחרי שיהדות התורה פרשה מאותה קואליציה שהקמת לפני שנה וחצי, מרצ פרשה, המפד"ל פרשה, ש"ס פרשו, ישראל בעלייה פרשה – עם מי עדיין נשארת ואתה עדיין מנסה לנהל משא-ומתן?

מאיר פרוש: גם בקרב חבריך, אדוני ראש הממשלה, זה לא סוד, יש חוסר נוחות ממנהיגותך ומעצם היותך במצב הזה.

מאיר פרוש: אני פונה אליך מבמה זו ומבקש ממך: עד לבחירות אנא הפסק את המשא-ומתן עם הפלסטינים.

מאיר פרוש: תודה.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת יולי אדלשטיין.

דליה רבין-פילוסוף: אחריו – חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, ואחריה – חברת הכנסת זהבה גלאון.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, יכולתי לסכם את דברי המציעים, במיוחד את דבריו של חבר הכנסת נסים זאב שדיבר כאן לפני, באמירה הנודעת: אל תבלבלו אותי עם עובדות.

יולי יואל אדלשטיין: מכריז כאן מבמת הכנסת חבר הכנסת זאב: העם לא רוצה בחירות כלליות.

יולי יואל אדלשטיין: נכון, אסור לבלבל אותו עם סקרים, שבהם כולנו רואים ש-80% מן העם כן רוצים בחירות כלליות, לעומת 16% שרוצים בחירות לראשות הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר להיכנס לכל אתר אינטרנט, ששם מתבצעות כל ההצבעות הלא-מחייבות, ולראות אותם 80%.

יולי יואל אדלשטיין: אבל למה להתבלבל מזה?

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בשם העם נגיד שהעם לא רוצה בחירות כלליות.

יולי יואל אדלשטיין: אסור גם לבלבל את החברים, כמו את חבר הכנסת נסים זאב ואת המציעים האחרים, עם העובדה, שאותו אדם שעל שמו הם קוראים לתיקון שלהם, נתניהו, אומר: תודה, לא, אני לא רוצה.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אסור להם להתבלבל, הרי בשמו הם הפכו גם לדוברים שלו ומובילים את חוק נתניהו בשעה שנתניהו אומר שהוא לא ירוץ לפי התיקון שלהם.

אופיר פינס-פז: איך אתה מסביר את זה שיובל שטייניץ, נאמנו של נתניהו, לא הגיע אתמול להצבעה?

יולי יואל אדלשטיין: אני, בשונה מהמציעים, לא דובר של נתניהו ולא דובר של אף אחד.

יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות, שבעיני הן מהותיות.

יולי יואל אדלשטיין: האחת, לימדו אותי בילדותי לומר את האמת, אז בואו נגיד את האמת לפחות מן הדוכן הזה.

יולי יואל אדלשטיין: התיקון הזה הוא לא תיקון מועמדות לראשות הממשלה ולא תיקון שמאפשר למישהו להתמודד.

יולי יואל אדלשטיין: זה חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – שמירת הכיסא).

יולי יואל אדלשטיין: מה לעשות, גם חברי סיעת ש"ס ולצערי גם ח"כים נוספים בבניין הזה חוששים מן הבחירות, והם מוצאים תירוצים מתירוצים שונים.

יולי יואל אדלשטיין: לעומת זאת, אפשר לשאול אותי: מה אכפת לך?

יולי יואל אדלשטיין: האם אתה קובע מי יהיה בכנסת ומי לא?

יולי יואל אדלשטיין: מה רע לך עם הח"כים הנוכחיים?

יולי יואל אדלשטיין: האמינו לי, לא רע לי, הם חברים טובים אחד-אחד.

יולי יואל אדלשטיין: אבל יש כאן סכנה אמיתית; הסכנה שלא העזתי לדבר עליה, חבר הכנסת רביץ, לפני ששנינו שמענו אתמול את המומחים בוועדת החוקה.

יולי יואל אדלשטיין: הסכנה היא סכנה לדמוקרטיה.

יולי יואל אדלשטיין: נניח שייבחר עכשיו שרון, ותוך כמה חודשים הוא ייפול, והכנסת לא תוכל לתפקד במצב הביטחוני שאנחנו נמצאים בו, מה יחפשו בעם?

יולי יואל אדלשטיין: יחפשו אישיות חזקה, שתיתן בעיטה לכנסת הזאת ושתוביל כמו שצריך ותטפל בבעיות.

יולי יואל אדלשטיין: זאת הסכנה האמיתית, ולזה אנחנו נותנים יד כשאנחנו מצביעים בעד חוק נתניהו, ולזה אנחנו נותנים יד כשאנחנו מצביעים נגד פיזור הכנסת ונגד מתן אפשרות לעם להחליט באמת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת אדלשטיין הביע בקול רם את דאגתו לגורל הדמוקרטיה ולסכנה מהציפיות לאיש חזק.

תמר גוז'נסקי: חבר הכנסת אדלשטיין, אם יש משהו שמוביל לאותה סכנה, זאת העובדה שאין פתרון שלום, זאת העובדה שהמלחמה נמשכת, זאת העובדה שאין הסדר מדיני.

תמר גוז'נסקי: ולכן לראות את כל הבעיה בהתרחשויות בין צד שמאל לצד ימין של הכנסת נראה לי גימוד של הבעיה עצמה.

תמר גוז'נסקי: הבעיה היא, שככל שמשכנעים את הציבור שהפתרון הוא כוחני, המסקנה האולטימטיבית של הכוחניות היא מה שאתה אומר:

תמר גוז'נסקי: האיש החזק שיבוא וייתן את הזבנג הסופי לערפאת ואת הזבנג הסופי לפלסטינים, ואז הבעיה תיפתר.

יולי יואל אדלשטיין: ברצון לשמור על הכיסא אין הבדל בין ימין לשמאל.

תמר גוז'נסקי: חבר הכנסת אדלשטיין, היום אנחנו מתמודדים עם שאלה של אדם שכבר מציג את עצמו בדמות שאתה אומר.

תמר גוז'נסקי: חבר הכנסת לשעבר נתניהו, וראש הממשלה לשעבר נתניהו, מגיע היום בתור מה?

תמר גוז'נסקי: האם יש לו תוכנית שלום נסתרת בכיס שלו?

תמר גוז'נסקי: האם יש לו הצעה מדהימה להגיע להסדר שלום מחר בבוקר?

תמר גוז'נסקי: הרי בזמנו הליכוד אמר "שלום תמורת שלום", ועכשיו הוא נותן לנו נוסחה מטופשת וחסרת שחר לא פחות של שלום קר.

תמר גוז'נסקי: מה הוא מציע בעצם?

תמר גוז'נסקי: הוא מציע שלא להגיע לשום הסכם עם הפלסטינים, הוא מציע להמשיך באלימות עוד יותר גדולה, ובשם זה הוא בא להחליף את ראש הממשלה ברק.

תמר גוז'נסקי: לכן אני חושבת, שהסכנה שבאישיותו ובמדיניותו של ראש הממשלה לשעבר נתניהו, ומי שמתיימר היום לבוא בשם העם, היא בדיוק הסכנה הזאת.

תמר גוז'נסקי: בדיוק הסכנה לא לבוא בשם איזו תוכנית מדינית.

תמר גוז'נסקי: למי צריך להאמין, למי ששלוש שנים למדנו להכיר אותו היטב, למדנו להכיר את הכישלון שלו בתחום המדיני, למדנו להכיר את הכישלון שלו בתחום החברתי?

תמר גוז'נסקי: ראש הממשלה ברק חושב שאפשר לתכמן ולהמציא כל מיני המצאות משלו.

תמר גוז'נסקי: יום אחד הוא מודיע שהוא תומך בפיזור הכנסת, אחר כך הוא מתפטר באופן אישי, מעמיד את הכנסת בפני ברירות בלתי אפשריות.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, הצעת החוק שמונחת לפנינו היא הצעת חוק גרועה.

תמר גוז'נסקי: אבל הדבר הכי גרוע הוא החוק לבחירה ישירה, ואנחנו לא צריכים לשפץ את החוק לבחירה ישירה, אלא פשוט לבטל אותו.

תמר גוז'נסקי: אבל נתניהו עדיין לא מועמד, הוא עדיין לא נבחר בליכוד, והוא כבר הצליח לפורר את השדולה לשינוי שיטת הבחירות.

תמר גוז'נסקי: הוא כבר הצליח להוביל את חבר הכנסת עוזי לנדאו, שאנחנו בחגיגיות בחרנו בו כיושב-ראש השדולה לשינוי שיטת הבחירות, להיות מאנשי נתניהו, והוא כבר לא רוצה לשנות את שיטת הבחירות, כי נתניהו אמר לו: שב בשקט, אל תשנה את שיטת הבחירות.

תמר גוז'נסקי: נתניהו עדיין לא נבחר במפלגה שלו, נתניהו היום הוא אזרח מודאג, כפי שהוא מכנה את עצמו, והוא כבר מכתיב מבחוץ, באופן אנטי-דמוקרטי, לשדולה כאן, שהיה לה רוב בקרב חברי הכנסת.

מרינה סולודקין: מה עם מועמד ערבי בלי חוק בחירה ישירה?

תמר גוז'נסקי: החוק לבחירה ישירה הוא המתכון לכל הערעור של המערכת הדמוקרטית היום במדינת ישראל.

תמר גוז'נסקי: החוק לבחירה ישירה הופך את הוויכוח מדרך, מפוליטיקה, מאידיאולוגיה, לשאלה מי יותר נחמד, מי עובר יותר יפה בטלוויזיה ואת מי המסך אוהב.

תמר גוז'נסקי: בוויכוח הזה מגיעים שרלטנים, בוויכוח הזה מגיעים אנשים שבאותה הזדמנות חגיגית כשהם נבחרים הם הורסים את המפלגות שלהם, משאירים מהמפלגות שלהם אפר, כלום לא נשאר מהמפלגות.

תמר גוז'נסקי: מי שרוצה דמוקרטיה בלי מפלגות, בלי אידיאולוגיה ובלי פוליטיקה ברורה – האמינו לי, האמינו לי, האמינו לי – מקבל את נתניהו.

תמר גוז'נסקי: ואם יש עונש שלא מגיע לעם הזה, הוא נתניהו פעם שנייה.

תמר גוז'נסקי: תודה.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חברת הכנסת זהבה גלאון, בבקשה.

זהבה גלאון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, החוק המוצע כאן, המכונה גם חוק נתניהו, הוא חוק רע, הוא חוק אנטי-חוקתי והוא חוק שלא ראוי שהכנסת תחוקק.

זהבה גלאון: בא אזרח מודאג, כפי שהוא מכנה את עצמו, בעיני הוא נחשב אזרח מדאיג, וכנסת שלמה חוברת כדי לאפשר לו להתמודד על-ידי כך שמבזים את הכנסת, מבזים את שלטון החוק, מתנקשים בשלטון החוק.

זהבה גלאון: הולכים לשנות חוק-יסוד, על מנת לתפור אותו לפי מידותיו של ביבי נתניהו?

זהבה גלאון: בגלל איזו קוניוקטורה פוליטית מזדמנת, כי מישהו רוצה להתמודד עכשיו לראשות הממשלה?

זהבה גלאון: אני רוצה להזכיר לחברי הכנסת, שאותו חוק-יסוד גובש בזמנו, בין היתר, גם על-ידי ביבי נתניהו.

זהבה גלאון: וכשהוא לא מתאים לו אחרי כמה שנים, אז מכל סיעות הבית חוברים יחד כדי לתפור לו חוק, כדי שהוא יוכל להתמודד.

זהבה גלאון: אני רוצה להזכיר לכם במי מדובר.

זהבה גלאון: לא מדובר בעוד איזה אזרח שהחליט שהוא מתמודד, מדובר במי שהיה ראש ממשלה רע, מסוכן, שביזה את שלטון החוק, שהוריד אותו לשפל המדרגה.

זהבה גלאון: מי שניסה כאן לעשות את פרשת בר-און–חברון.

זהבה גלאון: כבר שכחנו במי מדובר?

זהבה גלאון: ובשביל האיש הזה אנחנו עומדים עכשיו לחוקק חוק מיוחד, כדי לאפשר לו להתמודד?

זהבה גלאון: בשביל האיש הזה אנחנו עומדים לשנות חוק-יסוד?

זהבה גלאון: איזו כנסת זו בכלל?

זהבה גלאון: מחר יציעו לשנות חוק על-פי מידותיו של מישהו אחר, וכל שני וחמישי הכנסת הזאת תתאים את עצמה לאדם זה או אחר, כי קוראים לו ביבי נתניהו.

זהבה גלאון: ביבי נתניהו היה ראש ממשלה רע, ופירטה את זה חברת הכנסת גוז'נסקי.

זהבה גלאון: אבל לא יכול להיות, שאדם שהתפטר, החליט שהוא נוסע – ובעיני זה לגיטימי שהוא התפטר והוא נסע ועיני אינה צרה בו – מבקש להיבחר בדרך הזאת.

זהבה גלאון: הוא רוצה להתמודד, יבוא כאחד האדם, ייבחר לכנסת ואחר כך יתמודד כפי שחבר כנסת יכול להתמודד בנסיבות כאלה.

זהבה גלאון: חברי הכנסת, אני מבקשת לומר מהדוכן, שאם החוק הזה יתקבל אני אעתור לבג"ץ, כדי לנסות ולמנוע את הביזיון הזה.

זהבה גלאון: תודה.

דליה רבין-פילוסוף: הודעה למזכירות הכנסת, בבקשה.

ר' קפלן: ברשות יושבת-ראש הישיבה, ברצוני להודיע, כי הונחה על שולחן הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית – הצעת חוק עבודת הנוער (תיקון מס' 10), התשס"א–2000, שהחזירה ועדת העבודה והרווחה.

ר' קפלן: תודה רבה.

ר' קפלן: (קריאה ראשונה)

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

עזמי בשארה: גברתי היושבת-ראש, הצעת החוק שנקראת על שמו של נתניהו, רק מהסיבה הזאת שהיא נקראת על שמו של מישהו היא פסולה, מכיוון שהיא נתפרה למקרה ייחודי אחד.

עזמי בשארה: בכלל, הצעות חוק שבאות לפתור בעיה ספציפית הן פסולות.

עזמי בשארה: על אחת כמה וכמה כאשר מדובר על הצעת חוק קונסטיטוציונית, הצעת חוק-יסוד, אשר תואמת את צרכיו של אדם.

עזמי בשארה: זה בלתי אפשרי, זה לא קונסטיטוציוני, זה לא חוקתי וזה אפילו לא פרלמנטרי.

עזמי בשארה: לדעתי, אם היה פה פרלמנט שמכבד את עצמו, הוא היה דוחה את הצעת החוק הזאת.

עזמי בשארה: אין אצלי כל מוטיבציה הנוגעת לתוכניותיו הפוליטיות של מר נתניהו.

עזמי בשארה: זה עכשיו מיתוסף לסוג ההתבזות של הפרלמנט הישראלי, שהוא עובר לאחרונה, שכאשר מר נתניהו רצה לחזור מארצות-הברית ולרוץ היתה הצעת חוק שתמך בה אהוד ברק, שמא תתפרש התפטרותו כאילו הוא מנסה לעקוף את מר נתניהו.

עזמי בשארה: כאשר נתניהו החליט לחזור, הוא תמך בהצעת חוק כזאת.

עזמי בשארה: כאשר מר נתניהו החליט שזה לא תואם את צרכיו, חלק מהבית הזה רצה להצביע נגד החוק.

עזמי בשארה: אי-אפשר אומנם לשלוט בהתנהגותם של חברי הכנסת, אבל כל ועדת אתיקה, כל ועדת התנהגות פרלמנטרית היתה אומרת, שבלתי אפשרי שאנשים ישנו את דעתם הקונסטיטוציונית בנוגע לזכות חוקתית של אדם לרוץ לראשות הממשלה לפי המזג הפוליטי של מר נתניהו.

עזמי בשארה: זה בלתי אפשרי בכלל.

עזמי בשארה: אני חושב שמה שקורה פה הוא התבזות.

עזמי בשארה: עמדתי מלכתחילה היתה נגד, וממשיכה להיות נגד, ותהיה עמדת נתניהו אשר תהיה.

עזמי בשארה: עמדתי היא גם בעד פיזור הכנסת עכשיו ולפני ואחרי, משום שהכנסת הזאת – לא רק הממשלה – נכשלה.

עזמי בשארה: הגיע הזמן לבחירות.

עזמי בשארה: חלק גדול מ-120 חברי הכנסת פועל לפי הפרמטרים של הקריירה הפוליטית של אדם כלשהו.

עזמי בשארה: טוענים שהוא אדם חזק, ראינו אותו בשלטון ולא ראיתי שום אדם חזק.

עזמי בשארה: אני חושב שכמה אנשים היו רוצים לנפח אותו לדיקטטורה.

עזמי בשארה: אני מזכיר את מר ליברמן, שגם כאשר הוא היה מנכ"ל משרדו, הוא ניסה להעביר את מר נתניהו להיות נשיא רפובליקה, והוא התנהג כמנכ"ל משרד נשיא רפובליקה ולא כמנכ"ל משרד ראש הממשלה.

עזמי בשארה: אנחנו מכירים את דעותיו של מר ליברמן, והוא ממשיך ככה.

עזמי בשארה: אלה אפילו לא דעות של ימין ישראלי, אלא ימין רוסי מסוג מאוד מסוים.

מרינה סולודקין: שמאל רוסי, לא ימין.

עזמי בשארה: השמאל הרוסי הסטליניסטי הוא ימין מבחינתי.

עזמי בשארה: סטליניזם הוא ימין, לא שמאל.

עזמי בשארה: אני חושב שמשטר כפייתי-הייררכי הוא ימין ולא שמאל.

עזמי בשארה: אם את רוצה לקרוא לו סטליניסטי – אני לא חושב כך.

עזמי בשארה: אני חושב שהוא לאומן; סטליניסטים לא היו לאומנים.

עזמי בשארה: הוא לאומן ימני, ואני חושב שהוא מייצג את המודל הזה בכנסת.

עזמי בשארה: זה לא יהפוך את נתניהו לאיש חזק, זה לא מפחיד אותנו.

עזמי בשארה: אבל מה שבאמת מבייש הוא העובדה, שיש ח"כים שמשנים את דעותיהם בנושא קונסטיטוציוני, בנושא חוקתי, לפי המזג הפוליטי של האיש נתניהו.

עזמי בשארה: לא ייאמן מה שקורה בפרלמנט הזה.

עזמי בשארה: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת מוחמד ברכה.

דליה רבין-פילוסוף: אחריו – חברת הכנסת ענת מאור, ואחריה – חבר הכנסת נסים דהן.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, מחזה האבסורד שאנחנו עדים לו בפוליטיקה הישראלית טומן לנו כל יום הפתעה חדשה, עד כדי כך שעל מנת לאפשר את בואו של האיש שנכשל רק לפני שנה וחצי נדמה שצריך לתפור לו מדינה על מנת להלביש לו אותה, דבר שהוא לא מתקבל על הדעת.

משה גפני: למה לא מתקבל על הדעת?

משה גפני: אולי אפשר.

מוחמד ברכה: רבותי חברי הכנסת, גברתי היושבת-ראש, על הבית הזה עובר ביזיון, ביזיון נורא, שמשנים חוקים, מקדימים בחירות, לא מקדימים בחירות, ראש ממשלה מתפטר, לא מתפטר – הכול במטרה להכשיר את הקרקע, או לפרוס שטיח אדום לרגליו של מר נתניהו.

מוחמד ברכה: ההסתמכות על הזיכרון הקצר של הציבור היא דבר שיכול להתברר כהסתבכות שווא, כי במערכת בחירות נשלפים השפנים ונשלף העבר ונשלף הקרדיט המפוקפק של האיש הזה.

מוחמד ברכה: ולא רק ביחסו לדמוקרטיה וביחסו לנושא של בר-און–חברון; ולא רק ביחסו למינהל תקין, שהמשטרה ממליצה להעמיד אותו לדין, והיועץ המשפטי, מסיבה שלא ברורה לאף אחד, מחליט לסגור את התיק; ולא מסיבה שהוא חיבל בתהליך השלום; ולא מסיבה שהוא גרם למיתון כלכלי ולשינוי סדר העדיפויות החברתי.

מוחמד ברכה: כל הדברים האלה כביכול נשכחו, ומה שעומד על הפרק הוא האיש החזק שיבוא להציל את המדינה.

מוחמד ברכה: אם הברירות יישארו בתוך מדינת ישראל, בין הכישלון של ברק לבין הכישלון של נתניהו, אוי ואבוי למדינה ולאזרחיה ואוי ואבוי לגורל השלום, שהוא טובתם והאינטרס של כל העמים.

מוחמד ברכה: אבל הבעיה לא טמונה במחזה האבסורד הזה של שינוי החוק לבחירה ישירה כדי לאפשר לאדם שהוא לא חבר כנסת, שהוא מנוכר לכנסת, שהוא מנוכר לפרלמנט, להיות מועמד.

מוחמד ברכה: אני חושב שהבעיה העיקרית טמונה בעצם הבחירה הישירה.

מוחמד ברכה: והבחירה הישירה היא ראש כל החוליים בתוך המערכת הפוליטית והדמוקרטית בישראל.

מוחמד ברכה: אני מקווה באמת, שעל אף כל הזיגזגים והתחכומים כביכול שאנחנו עדים להם, יישאר על סדר-היום הנושא של ביטול החוק לבחירה ישירה.

מוחמד ברכה: אני חושב שהכנסת במו ידיה או במו רגליה נקלעה לסיטואציה מאוד מסוכנת, המדינה נקלעה לסיטואציה מאוד מסוכנת, כאילו שצריך רק לחכות ולהכריז על המועד כדי שיבוא נתניהו.

מוחמד ברכה: אני חושב שהשיקול של חסימת דרכו של האיש המסוכן הזה הוא לא שיקול מופרך מיסודו.

מוחמד ברכה: על אף ההתנגדות לחוק, אני חושב שגם השיקול הזה צריך לעמוד לנגד עיניהם של כל האנשים שיושבים כאן.

מוחמד ברכה: אנחנו צריכים לשקול את הדברים במשקל מאוד מדויק, גם בנושא הזלזול בדמוקרטיה, גם בנושא של הכפפת הדמוקרטיה לאינטרסים של האיש, אבל גם בכל הקשור לחסימת דרכו של האיש המסוכן הזה למדינה, לדמוקרטיה ולפרלמנטריזם בישראל.

מוחמד ברכה: לכן, רבותי, אני חושב, שהחוק הזה הוא חוק רע, אבל הוא נגזר מהרוע היסודי, שהוא החוק לבחירה ישירה, אדוני חבר הכנסת גפני, שאנחנו שותפים בשדולה לביטולו.

מוחמד ברכה: התייתמנו תוך יומיים מיושב-ראש השדולה, חבר הכנסת עוזי לנדאו, שהחליט שהוא מתכופף, אפילו זוחל לכיוון של כור מחצבתו, של ביבי נתניהו, שדווקא הוא היה אחד ממבקריו הקשים ביותר מצד הימין.

דליה רבין-פילוסוף: אני מבקשת לסיים.

מוחמד ברכה: אני חושב, שהמעשה שעשה עוזי לנדאו – אני חולק על דעתו ברוב העניינים הציבוריים החברתיים הפוליטיים, אבל הוא לפחות קנה לעצמו שם של אדם הגון ודווקא במבחן הראשון הוא נכשל ונפל לחיקו ולקסמו של האיש המפוקפק שנקרא ביבי נתניהו.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חברת הכנסת ענת מאור.

גדעון עזרא: אתה מסוכן למדינה הרבה יותר ממנו.

ענת מאור: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, היום אנחנו דנים בהצעת חוק שתהיה – אות קלון הוא ביטוי נחרץ, אבל ממש הפוך מכבוד לבית, אם חס וחלילה היא תאושר.

ענת מאור: חברות וחברי הבית, אני רוצה לציין, שעצם העובדה שהצעת החוק הזאת יכלה לבוא לעולם מעידה – כמו כל מה שמתרחש בבית שלנו בשנה האחרונה – על הרבה מעבר לחוק תקני או לא תקני, אלא על שבר גדול בדמוקרטיה, שאנחנו, בית-המחוקקים וממשלת ישראל, יש לנו אחריות אדירה לו.

ענת מאור: פעמים רבות השבר מגיע דווקא מהעם, דווקא מאירועים מהשטח.

ענת מאור: לא כך הדבר כאן, ואני חושבת שאם אנחנו לא נשים מראה לנגד עינינו ולא נאזין למה שאומרים עלינו בציבור, אבל לא מתוך שמחה לאיד אלא מתוך חרדה אדירה לסכנות ולכרסום בדמוקרטיה הישראלית, אנחנו עלולים ליצור – כפי שכבר התחלנו – עולם וירטואלי, שהפוליטיקה עוסקת בו בתוך עצמה, פוליטיקאים בתוך עצמם, ויחד עם התקשורת אנחנו יוצרים עולם שיוצר את סדר-היום הציבורי, שלא נותן תשובות על הצרכים של האנשים, ועוסקים בבישולים ולא בתבשילים, מה שחשוב הוא פחות נחשב.

ענת מאור: יש איזה סחרור, איך קוראים לזה בטיס, וירטיגו?

דליה רבין-פילוסוף: ורטיגו.

ענת מאור: ורטיגו, מצב שלא מבדילים בין שמים וארץ ונכנסים לסחרור.

ענת מאור: אני חושבת, שהמערכת הפוליטית שאנחנו מובילים אותה נכנסה למצב הזה.

ענת מאור: ואם אנחנו לא נתעשת – אנחנו, בית-המחוקקים בישראל – ולא נעצור את הדברים, אנחנו עלולים להוביל למקום ללא מוצא.

ענת מאור: במה דברים אמורים בחוק הנוכחי?

ענת מאור: הרי ממה נפשך?

ענת מאור: או שאנחנו רוצים עוד לשמור על משטר פרלמנטרי ולו במינימום האפשרי שלו – כיצד אנחנו, בית-המחוקקים, לא אינטלקטואלים ולא איזה גוף, רוצה להפקיע מעצמו את הזכות שהמנהיג, ראש הממשלה שלו יהיה חלק ממנו?

ענת מאור: זה פשוט דבר שלא יעלה על הדעת, ותיקון חוק-יסוד, במחטף כזה, במהירות כזאת, ולשם מסוים, שם שאותו בית-מחוקקים – בהרכב אחר, אבל כנסת ישראל – נקעה נפשו מהכישלונות האדירים שהיו לו, מחוסר האמינות, מהחזרה מדרך השלום, ניתוק מכל העולם והגדלת הפערים, את כל זה שכחנו?

ענת מאור: גם אם זה היה מנהיג אחר, כיצד אפשר לפגוע באופן קשה כזה ביסוד הפרלמנטרי?

ענת מאור: שנית, פיזור הכנסת.

ענת מאור: הרי ידועה עמדת מפלגתי, אותם אנשים שבלהט כזה הצביעו בקריאה טרומית – לשיטתי, לא צריך לפזר את הכנסת כלל, ההצעה היתה מוקדמת, לא היה צריך להעלות אותה כלל; לא לשיטתי הפרטית, לשיטת מפלגת העבודה, לשיטת מרצ, לשיטת אלה שהתנגדו.

ענת מאור: אבל אלה שכל כך רצו, זה פשוט מבייש שבגלל אינטרס אישי משנים את הדעות.

דליה רבין-פילוסוף: אני מבקשת לסיים.

ענת מאור: דיבר קודמי על נושא הבחירה הישירה, על שינוי השיטה.

ענת מאור: המחלוקת היא אמיתית, 60 תמכו בה, 60 התנגדו, אבל לעשות מזה תרגיל פוליטי?

ענת מאור: אם אני צריכה לסיים, אני רוצה לומר, שאנחנו חייבים לשים את הרע לנגד עינינו, אנחנו יוצרים עולם וירטואלי, אנחנו והתקשורת ביחד, שאנשים מתחילים למאוס בו, והסכנה במצב כזה היא אדירה.

ענת מאור: טוב שלא נעביר את החוק הזה.

ענת מאור: טוב שנתעשת מפני כל הסקטוריאליות וההקצנה שאוחזות בבית זה.

ענת מאור: הדבר היחיד שעומד כרגע על סדר-היום – שראש הממשלה אהוד ברק יקדם את תהליך השלום.

ענת מאור: רק תהליך השלום וקידומו הוא הסכם חוסם נתניהו או שרון או כל דבר ש-60%–70% מהציבור גם בזמן אלימות רוצים בו.

ענת מאור: אני מקווה, שאהוד ברק, ראש הממשלה, מתכוון לשלום, ושזה לא השמעת הצהרות על מנת שאלה יהיו הצהרות חוסמות מועמדות מועמד שלישי.

ענת מאור: זאת התביעה שהכנסת צריכה להפנות לראש הממשלה.

ענת מאור: ואם היא לא רוצה להתפזר, טוב שלא יהיו בחירות לראשות הממשלה; יש לקדם את השלום.

ענת מאור: ודאי שלא נדביק לעצמנו כתם של חוקים בלתי דמוקרטיים.

ענת מאור: תודה.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת נסים דהן.

דליה רבין-פילוסוף: אחריו – חבר הכנסת אברהם רביץ, אחריו – חברת הכנסת מרינה סולודקין, ואחריה – חבר הכנסת אבשלום וילן.

נסים דהן: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, לגופו של עניין, האם מן הראוי כשהולכים לבחירות מיוחדות שתהיה אפשרות לכל אדם, לכל אזרח במדינת ישראל להתמודד, כמו אם היינו הולכים לפיזור הכנסת?

נסים דהן: התשובה לכאורה היא פשוטה מאוד, אין שום הבדל בין בחירות מיוחדות לבחירות כלליות.

נסים דהן: בבחירות כלליות כולם מבינים, שכל אדם בישראל, כל אזרח במדינת ישראל יכול להתמודד, וברגע שהפכנו את זה לבחירות, הפכנו רק את השם מבחירות כלליות לבחירות מיוחדות.

נסים דהן: אז חברי הכנסת סידרו לעצמם עבודה, רק הם יכולים להתמודד על ראשות הממשלה.

דליה רבין-פילוסוף: זה לא נראה לך הגיוני?

נסים דהן: זה לא הגיוני.

דליה רבין-פילוסוף: לא, למה?

נסים דהן: למה זה לא הגיוני?

נסים דהן: מכיוון שאם אנחנו הולכים לריבון לשאול אותו מי ראוי לראשות הממשלה, כמו שאנחנו שואלים בבחירות אישיות, אין שום סיבה, שאם לאותן בחירות אישיות קראו בחירות אישיות מיוחדות, הרי מדובר בשתיהן בבחירות אישיות, לא שינינו את חוק הבחירה הישירה, אז בשני המקרים מדובר בבחירה ישירה לראשות הממשלה, רק שבמקרה אחד הבחירות הן גם לכנסת ובמקרה השני הן לא לכנסת.

נסים דהן: למה צריך להיות – – –

אבשלום וילן: בדמוקרטיה פרלמנטרית ראש הממשלה צריך להיות גם חבר כנסת.

אבשלום וילן: בבחירות כלליות אין בעיה.

נסים דהן: אז על זה בדיוק הוויכוח.

נסים דהן: האם בדמוקרטיה פרלמנטרית הגישה שראש הממשלה צריך להיות חבר הכנסת היא תורה מסיני?

נסים דהן: כולם מתפלאים למה רוצים לשנות את זה.

נסים דהן: אני חושב, ככה חושבים גם הרבה מחברי, גם חבר הכנסת טומי לפיד חושב כך, הוא לא מסכים עם זה אבל ככה הוא חושב, שזו לא תורה מסיני.

נסים דהן: אתה בטח מסכים לזה.

יוסף (טומי) לפיד: ראש ממשלה מוכרח להיות חבר כנסת.

נסים דהן: בהרבה מדינות זה לא כך, ואתה רואה שה"מוכרח" הגדול הזה לא מוכרח, זו אולי דעה שלך.

אילן גילאון: יש עוד כמה דברים בדנמרק שאני לא בטוח שהיית מסכים להם.

נסים דהן: נכון, אני מסכים אתך, ואני יודע למה אתה מתכוון, וחבל שהראש שלך מוביל אותך דווקא לחלונות אדומים, הייתי מעדיף שתחשוב על דברים אחרים.

נסים דהן: יש הרבה ירוק בדנמרק שיכולת להתכוון אליו.

אילן גילאון: אני בטוח שאדוני לא יכול היה.

נסים דהן: לכן, גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, הרציו שעומד מאחורי סידור העבודה שחברי הכנסת סידרו לעצמם, שבבחירות מיוחדות רק חבר כנסת יכול להתמודד לראשות ממשלה, לדעתי מוטעה.

נסים דהן: היה צריך לפתוח את זה עכשיו, לא משום שאנחנו מתלהבים מביבי נתניהו, שיהיה ברור.

נסים דהן: כולם מתרגמים את החוק לחוק ביבי נתניהו.

נסים דהן: במקרה דנן עומדת על הפרק התמודדותו של חבר הכנסת לשעבר וראש הממשלה לשעבר, האזרח המודאג ביבי נתניהו.

נסים דהן: אנחנו לא כל כך מתגעגעים.

נסים דהן: כולנו זוכרים את התקופה שלו, כולנו יודעים את הקלקולים שיצאו דווקא לא מהאופוזיציה.

נסים דהן: הקלקולים של ביבי נתניהו התחילו אצלו בבית.

גדעון עזרא: – – –

נסים דהן: בני בגין שברח מביבי נתניהו, דן מרידור ורוני מילוא, כולם היו מהבית.

נסים דהן: וכולנו זוכרים את "לבנת חבלה", היא לא יצאה מבית-מדרשה של האופוזיציה, היא דווקא יצאה מבית-מדרשה של הקואליציה דאז.

נסים דהן: מי שהפיל את ביבי נתניהו בזמנו, ואני כבר לא מדבר על הקלקולים תוך כדי השלטון, הוא הבית שלו.

נסים דהן: לכן אני אומר שהעתיד לא יהיה ורוד יותר אם ביבי נתניהו יהיה בשלטון.

נסים דהן: אבל דבר אחד ברור: אם מתמודדים על ראשות הממשלה, צריך לתת לכל מי שחושב את עצמו ראוי להנהיג את המדינה את האפשרות להתמודד, ושהעם יחליט, כמו שהוא מחליט בבחירה ישירה.

נסים דהן: אם זה בחירות לכנסת, נתתי את הדוגמה ואני לא רוצה לחזור עליה, שנותנים לעם להחליט את מי הוא רוצה לראות בראשות הממשלה, גם אם במקרה הזה הוא לא חבר כנסת.

נסים דהן: אני לא חושב שתקופתו של ביבי היתה טובה מתקופתו של ברק, ואני לא חושב שהתקופה של ברק תהיה טובה מהתקופה הבאה שתבוא.

נסים דהן: לצערנו הרב, עם ישראל נמצא במצב קשה מאוד, אין לו מנהיגים בעלי שיעור קומה כמו בדורות הקודמים כשראינו מנהיגים שיכלו להנהיג את העם – – –

אבשלום וילן: יש לו, רק שהם כרגע מאחורי סורג ובריח.

נסים דהן: זאת דוגמה אחת, או שקוראים להם אבשלום וילן, והוא רק חבר כנסת ממרצ.

נסים דהן: חבר הכנסת וילן, כיוון שאתה לא מתמודד על ראשות הממשלה אז לא התכוונתי אליך.

נסים דהן: אנחנו מצטערים מאוד שזה המצב בעם ישראל, שיש עז עיוורת מצד אחד, או שועל עיוור מצד שני.

נסים דהן: בכל מקרה הם עיוורים, הם לא רואים את הדרך, הם לא מסוגלים להנהיג את הציבור במקומות הנכונים.

נסים דהן: על דבר זה אנחנו מצטערים.

נסים דהן: אבל לפחות אם אנחנו הולכים לעם, שלא נגביל אותו בחשיבה שלו, נאפשר לו לבחור בין כל מי שרואים את עצמם ראויים.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת גפני מבקש לדבר במקום חבר הכנסת רביץ.

דליה רבין-פילוסוף: אחריו – חברת כנסת מרינה סולודקין.

דליה רבין-פילוסוף: אחריה – בהסכמת חבר הכנסת וילן ידבר חבר הכנסת צבי הנדל.

דליה רבין-פילוסוף: בבקשה.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני יושב ומאזין לחברי חברי הכנסת.

משה גפני: דובר קודם על להסתכל במראה ולראות, וכל אחד מגן בלהט על עמדתו.

משה גפני: מי שחושב שהציבור בישראל הוא לא אינטליגנטי ולא מבין מה מסתתר מאחורי כל מלה שנאמרת כאן, פשוט טועה.

משה גפני: אני רוצה לדבר קודם אל מרצ.

משה גפני: הקשבתי לחברת הכנסת ענת מאור.

משה גפני: שמעתי את יושב-ראש המפלגה שלה, לאחר הודעתו של ראש הממשלה במוצאי שבת, כשהוא אמר שצריך ללכת לבחירות לכנסת.

משה גפני: כך הוא אמר, שמעתי אותו.

משה גפני: אני לא יודע איזה דיל נרקם – – –

צבי הנדל: הדברים הוצאו מהקשרם.

משה גפני: אני לא יודע איזה דיל נרקם, ופתאום חברת הכנסת ענת מאור, חברת כנסת מאוד מכובדת, עולה לכאן ואומרת, שעמדת סיעתה היא נגד בחירות לכנסת.

משה גפני: הם בכלל היו נגד הבחירות לכנסת, והם עכשיו נגד הבחירות לכנסת.

אבשלום וילן: יושב-ראש מרצ, 24 שעות לאחר ששמע את דברי נתניהו, ירדה עליו אימה – – –

משה גפני: נכון.

משה גפני: לא חשוב, אין לי הרבה זמן.

משה גפני: אני לפחות לא אומר לציבור אזרחי מדינת ישראל שאני מסתכל במראה ואני מסתכל על עצמי, אני לא יכול לומר את זה ואני מתפלא שאחרים אומרים את זה, כי שהציבור מאוד אינטליגנטי.

משה גפני: בדקות הקצרות שעומדות לרשותי אני רוצה לתת סקירה, איך התחילה הבעיה ולאן אנחנו צועדים היום.

משה גפני: הבעיה התחילה בכך ש"חוקה לישראל" הובילה מהלך – לעצור את החרדים.

משה גפני: זה היה בכנסת ה-12.

משה גפני: אמרו: איך עוצרים את החרדים?

משה גפני: משנים את שיטת הבחירות.

משה גפני: אני עמדתי על הדוכן הזה כמה פעמים ואמרתי: אתם לא עוצרים את החרדים, אתם רק הורסים את המדינה.

משה גפני: את החרדים לא תעצרו, אלא אם כן אתם זורקים אותם לים.

משה גפני: לפי הידוע לי, נכון לרגע זה אין תוכנית לזרוק את החרדים לים.

משה גפני: הם קיימים, הם נמצאים.

צבי הנדל: זה עוד לא פורסם.

משה גפני: לא פורסם.

משה גפני: אני אתן לכם דוגמה מה השיטה עשתה.

משה גפני: ניקח איש ברמת-אביב שרוצה להצביע לאהוד ברק ורוצה להצביע לשינוי.

משה גפני: לברק הוא מצביע משום שכך הוא מאמין שהמדינה צריכה להתנהל, עם מדיניות השלום, הכלכלה, החברה, חוץ, ביטחון, וגם בשביל היצר הרע שלו.

משה גפני: היות שהוא מצביע בשני פתקים, הוא אומר: היצר הרע שלי אומר לי להילחם נגד החרדים, אז אני מצביע שינוי.

משה גפני: מה עשה אותו אזרח מרמת-אביב עם שני הפתקים האלה לפני שבועיים?

משה גפני: בפתק אחד הוא הצביע בעד ברק, ובפתק השני, מי שזוכר את הצבעתה של שינוי, הצביע נגד ברק.

משה גפני: אחר כך יבואו אלינו בטענות למה הכנסת מבולבלת.

משה גפני: הרי אתה אזרח מרמת-אביב שהצבעת ברק ושינוי, הצבעת בעד ונגד.

אבשלום וילן: מסקנה, צריך לחזור לשיטה – – –

משה גפני: המסקנה היא בניגוד לעמדת יושב-ראש סיעתך, שצריך לחזור לשיטה הקודמת, משום שיושב-ראש סיעתך דואג לסיעתו ולא דואג למדינה.

אבשלום וילן: לא, חשבתי שאתה מודיע – – –

משה גפני: עשו חוק.

משה גפני: אני הייתי פה בכנסת ה-12 וניסיתי לשכנע את מי שהלך נגד עמדת סיעתו, כאן מאחורי מליאת הכנסת, ואמרתי לאותו חבר כנסת: תדע לך, החוק הזה יביא אותך לראשות הממשלה, אבל החוק הזה יפיל אותך מראשות הממשלה, ומהר.

משה גפני: כך אמרתי לו פה, אתם יכולים לשאול אותו.

משה גפני: קוראים לו בנימין נתניהו.

משה גפני: אמרתי לו: לא תועיל לעצמך, לא תועיל לסיעה שלך, למפלגה שלך.

משה גפני: אתה בזה יכול להביא לאנרכיה.

משה גפני: זה מה שקרה, והתברר שפתאום יש חוק.

משה גפני: אני לא רוצה לפגוע במדינות העולם השלישי ואני לא רוצה לפגוע במדינות שהשלטון בהן הוא דיקטטורה.

משה גפני: חוק כזה לא היה יכול לבוא לעולם בשום מקום מתוקן.

משה גפני: הרי מה אומר החוק הזה, מלבד הפגמים הבלתי-מתקבלים על הדעת?

משה גפני: העיקר לעצור את החרדים.

משה גפני: הרי כל זה נעשה במהירות כדי לעצור את החרדים.

משה גפני: אנחנו באמת נעצרנו.

משה גפני: יפה.

משה גפני: החוק הזה אומר, שראש הממשלה מתפטר ואז צריך לעשות בחירות מיוחדות כי אין ראש ממשלה.

משה גפני: הוא התפטר.

משה גפני: ומי יכול להתמודד?

משה גפני: רק חבר כנסת, מכיוון שראש ממשלה צריך להיות חבר כנסת.

משה גפני: מה עשה ראש הממשלה?

משה גפני: תרגיל מארץ התרגילים, ביזיון מארץ הביזיונות.

משה גפני: לקח את החוק המטופש הזה, ובמוצאי שבת, אחרי שעשרה ימים קודם לכן מהדוכן הזה הוא אמר:

משה גפני: אני לא מפחד מבנימין נתניהו, אני בעד ללכת לבחירות לכנסת – אחרי עשרה ימים עומד ראש הממשלה האמין הזה, הוא ממש אדם שכל יום הוא אומר בדיוק את מה שהוא אמר אתמול, רק תלוי באיזו שעה ביום – –

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת גפני, עליך לסיים את דבריך המאלפים.

משה גפני: אני מסיים.

משה גפני: – – והוא אומר: אני מתפטר מראשות הממשלה.

משה גפני: לזה התכוון המחוקק.

משה גפני: הוא מתפטר, ומייד רץ חזרה.

משה גפני: ומה שקרה זה דיל בלתי רגיל שצריך שהאזרחים ידעו עליו: דיל בין סיעת ש"ס לסיעת שינוי, שלפני כן הם אמרו שהם לא ישבו יחד, ולפיו לא חוזרים לשיטה הקודמת, משום שהם פוחדים ששינוי יכולה להימחק בשיטה הקודמת.

משה גפני: זה דיל אחד.

משה גפני: דיל שני, בין מפלגת העבודה לבין ש"ס, שבנימין נתניהו יוכל לרוץ לראשות הממשלה.

משה גפני: ומכיוון שאני בעד דמוקרטיה, וכל אזרח יכול להתמודד, ותרגילים אסור להם שייעצרו, מכיוון שמחר דהאמשה לא יוכל לרוץ ואני לא אוכל לרוץ וכל אחד יעשה פה דיל, לכן אני חושב שמי שהוא ליברל ודמוקרט, ושכל בראשו, צריך לחזור לשיטה הקודמת ובמצב הקיים לאפשר לכל אחד לרוץ ולא לפחד.

משה גפני: לפחד רק מהקדוש-ברוך-הוא.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חברת הכנסת מרינה סולודקין, בבקשה.

מרינה סולודקין: יושבת-ראש נכבדה, חברי הכנסת, ראשית ברצוני לציין את העובדה שאנו נמצאים במשבר כולל וכלל-מערכתי.

מרינה סולודקין: המשבר הזה דוחף גם את הממשלה וגם את הכנסת לצעדים פזיזים ובלתי מחושבים.

מרינה סולודקין: כמו שהממשלה הנוכחית התחילה והפסיקה את המהפכה החילונית, התחילה והפסיקה את פירוק משרד הדתות, התחילה והפסיקה את הרפורמה במס, כך גם הכנסת.

מרינה סולודקין: הכנסת, בהעדר שיקול דעת ובחוסר מחשבה לעתיד, מחליטה בימים אלה על שינויים דרסטיים בחוקי-יסוד, כמו חוק הבחירה הישירה לראשות הממשלה, חוק-יסוד: הממשלה וחוק-יסוד: הכנסת.

מרינה סולודקין: חוקי-היסוד חייבים להיות החוקים היציבים, הבסיסיים והמרכזיים ביותר בכל דמוקרטיה.

משה גפני: גם התיקון בחוק-יסוד: הממשלה, שהרחיב את הממשלה ל-24 שרים בצ'יק-צ'ק.

משה גפני: עכשיו מדברים נגד שינוי חוקי-יסוד.

משה גפני: אני אומר שחוקי-היסוד לא שווים בין כה וכה.

משה גפני: ראש הממשלה כבר הוכיח את זה.

מרינה סולודקין: אני מסכימה אתך.

מרינה סולודקין: במסגרת הלובי למען חוקה נסעתי במשלחת פרלמנטרית לגרמניה ולהולנד, ושם גיליתי שכאשר מבקשים לשנות חוקי-יסוד, הבקשה הזאת עצמה הופכת למצע בחירות.

מרינה סולודקין: כלומר, בשאלת שינוי חוק-היסוד צריך להחליט ציבור הבוחרים כולו, והשאלות הללו צריכות להפוך למצע מרכזי שבאמצעותו המפלגות השונות מבקשות את אמון הציבור בבחירות.

מרינה סולודקין: בדיוק מסיבה זו אני מתנגדת למה שכולנו קוראים חוק נתניהו, שבא בחיפזון וברגע האחרון לשרת אדם אחד בלבד, שבעצמו הודיע רשמית שאין הוא מעוניין בעזרה מהסוג הזה.

מרינה סולודקין: אני רוצה לשוב ולומר, שהיום אנו עוסקים בחוקים שאין ביניהם ובין יציבות שלטונית שום דבר.

מרינה סולודקין: אם אנחנו רוצים כנסת יותר מאוזנת ויציבה, צריך פשוט להגדיל את אחוז החסימה לפחות עד 3%, כדי שהסיעה הקטנה ביותר בכנסת תהיה בעלת לא פחות משלושה מנדטים, ורק בתנאי זה ניתן יהיה לבנות קואליציה שראש הממשלה יוכל לעבוד אתה.

מרינה סולודקין: אני מאוד מתנגדת לניסיון של ועדת הכספים, כגנבים בלילה, לחסום את האפשרות של מועמדים נוספים, שעלולים לקבל פחות מ-15% מהקולות, להתמודד בבחירות לראשות הממשלה.

מרינה סולודקין: אסור להפוך את עניין המימון הכספי למכשול בפני מועמדים שמייצגים קבוצות נרחבות באוכלוסייה ורוצים להתמודד על התפקיד החשוב ביותר במדינה.

מרינה סולודקין: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת צבי הנדל.

דליה רבין-פילוסוף: אחריו – חבר הכנסת אבשלום וילן, אחריו – חבר הכנסת יוסף לפיד, ואחריו – חבר הכנסת עסאם מח'ול.

צבי הנדל: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, כבר יש לנו שם לחוק הזה, על שמו של האדם שאינו רוצה בו – חוק נתניהו.

צבי הנדל: אין טיפשות גדולה יותר בכנסת הנוכחית מאשר ללכת לבחירות לראשות הממשלה, ויהא אשר ייבחר, בין שהוא מהימין ובין שהוא מהמשמאל.

צבי הנדל: בעצם הוא לא יוכל להקים קואליציה על-פי דרכו.

צבי הנדל: יצטרכו לעשות מיני תפירות כאלה ואחרות, גסות יותר, גסות פחות, עם הסכמים שיש בהם בושה גדולה, בושה קטנה יותר, אבל בושה בוודאי תהיה בהם.

צבי הנדל: לכן האפשרות היחידה, אם אנחנו לא רוצים ללכת פעמיים לבחירות בטווח של חודשים בודדים ולהוציא פעמיים כסף ולבזבז זמן בעת שיש דברים אחרים לעשות אותם, בעת שהאויב לא מניח את נשקו ליום אחד – במקום שנתאחד, נתלכד, נסיים את הפרשה הזאת, משחקים מיני משחקים שאין אחד בבית הזה שמאמין שהם יחזיקו מעמד חצי שנה לכל היותר.

צבי הנדל: בחירה רק לראשות הממשלה, של מישהו שהתפטר ועם כנסת מפולגת כזאת, סופה שתביא בוודאות בחירות נוספות לכלל הכנסת תוך חודשים ספורים, אם לא שבועות.

צבי הנדל: אני חייב להגיד שיש ציניקנים כאלה בבית הזה, ואז הם ציניקנים לכל כיוון.

צבי הנדל: דיבר פה חבר הכנסת גפני על מרצ, שיא השיאים של הזיגזגיות בזמן האחרון בהקשר זה.

צבי הנדל: החוצפה אצלם לא נגמרת רק בזה, ולא רק אצלם, לצערי.

צבי הנדל: אם אתמול היו מסוגלים שמונה חברי כנסת לשבת עם מי ששולח את הרוצחים לרצוח יהודים באותו זמן שיורים על בית-הספר בנווה-דקלים, בית-הספר האזורי בגוש-קטיף, באותו יום שבבוקר ירו על אוטובוס תלמידים, וכאילו לא קרה כלום, הם מחייכים ומצטלמים – עדת דבילים, אין לי תואר אחר לעניין הזה, שמסוגלים ללכת לרוצח ולתת לו לגיטימציה, לחזק את ידיו ולהתחנן לפניו.

ראובן ריבלין: זו נתינת לגיטימציה.

דליה רבין-פילוסוף: הוא אמר את זה, חבר הכנסת ריבלין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שמעת שירו בראש – – –

צבי הנדל: אין לי טענות אליך.

צבי הנדל: אני יודע מי החברים שלך ואני יודע מה אתה רוצה.

צבי הנדל: בזה אין בעיה.

צבי הנדל: אני אומר לכם, שאם אלה חברי הכנסת, וזה לא אחד, לא שניים ולא שלושה, שמונה חברי כנסת שעושים סיור חשוב ככל שיהיה – איפה תאסוף שמונה חברי כנסת שהולכים לערפאת, מצטלמים, מתחבקים אתו ונותנים לו לגיטימציה על רצח; את זה אתה מוצא גם אם הוא מסוכן.

צבי הנדל: אם אלה חברי הכנסת ואם יכולים בבית הזה להיות כאלה, זאת הסיבה המרכזית – – –

עסאם מח'ול: – – –

צבי הנדל: אף אחד אצלנו לא רצח אף ערבי.

צבי הנדל: הערבים רוצחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לירות בראש זה לא רצח?

צבי הנדל: לכן, אני קורא לכנסת הזאת לעצור ברגע האחרון, לקרוא את המפה, לראות מה הציבור רוצה, לגשת כולנו כאיש אחד להצביע בעד חוק פיזור הכנסת וקצת להציל את כבודנו ולגשת לבחירות מייד.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת אבשלום וילן, ואחריו – חבר הכנסת טומי לפיד.

אבשלום וילן: כבוד היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה, לשם שינוי, לדבר על החוק.

אבשלום וילן: אני חושב שצודק מי שאומר שחוקי-יסוד לא משנים כהרף עין.

אבשלום וילן: ידידיו של נתניהו התחילו בכך, הממשלה הנוכחית התחילה בכך כאשר היא הגדילה את מספר השרים, ובהזדמנות זו אולי הייתי חושב על חקיקת חוק-יסוד לחוקי-יסוד – כיצד ניתן לשנות אותם, ולא המיש-מש, רוב מקרי של 61 נוגע לחוקי-יסוד.

אבשלום וילן: אין לנו חוקה, והזילות שאנחנו נוהגים בחוקי-יסוד מעוררת בי דאגה קשה לגבי מהות הדמוקרטיה שלנו.

אבשלום וילן: נקודה שנייה, עמדו פה חבר הכנסת נסים דהן ואחרים ואמרו מה בעצם הבעיה.

אבשלום וילן: לא במקרה המחוקק קבע שראש ממשלה חייב להיות חבר כנסת.

אבשלום וילן: על-ידי כך הוא מבטיח את מהות הדמוקרטיה הפרלמנטרית ואת הקשר שבין בית-המחוקקים לרשות המבצעת בשיטה של הדמוקרטיה הפרלמנטרית.

אבשלום וילן: יש שיטות אחרות של הפרדת רשויות מוחלטת, כמו בארצות-הברית, כמו בצרפת בחלקה, ששם השיטה שונה.

אבשלום וילן: בשיטה שלנו, של דמוקרטיה פרלמנטרית, חייב להיות קשר.

אבשלום וילן: לכן התנגדנו לכל ההצעות מהסוג הזה ואנחנו כסיעת מרצ נצביע נגדן.

אבשלום וילן: אנחנו לא עושים שום פוליטיקה קצרת טווח.

אבשלום וילן: עם זאת, אם החוק יתקבל בקריאה ראשונה, אני מגיש הסתייגות האומרת, שאם ראש תנועה, לפי תיקון חוק נתניהו, ייבחר כראש ממשלה, אזי אוטומטית הוא הופך לחבר כנסת, ואחד מחברי סיעתו או האחרון שבהם מתפטר מהכנסת.

אבשלום וילן: בכך מבטיחים את העיקרון של רציפות הדמוקרטיה הפרלמנטרית.

אבשלום וילן: אני לא עושה את זה כתרגיל, אני לא עושה את זה כהתחכמות, אני עושה את זה כדי להבטיח את הרוח המקורית של החוק.

אבשלום וילן: אני מאוד מקווה, שאם היום, למרות התנגדותנו, החוק הזה יעבור, תגייס הכנסת כולה את התבונה ותבטיח, שגם אם ייבחר אזרח מודאג שעומד בראש תנועתו ויזכה בבחירות, הוא ייכנס לכנסת ויבטיח – – –

ראובן ריבלין: איך יקבעו אם האזרח הוא אזרח מודאג או לא מודאג?

ראובן ריבלין: מה יהיה קנה המידה?

אבשלום וילן: אני משאיר את זה למחר, לפריימריס בליכוד, לקבוע את מידת הדאגה של חברי הליכוד.

אבשלום וילן: יש לכם 106,000 חברים – האם הם מודאגים או לא?

אבשלום וילן: אני מניח שעד מחר בערב נוכל לראות את מדד הדאגה שלהם.

אבשלום וילן: יש לזה רעיון, תעשו מין "עקומת לקמוס" כזאת לדאגה.

אבשלום וילן: אם ייבחר מר נתניהו, משמע חברי הליכוד מודאגים – כולכם אזרחים מודאגים.

אבשלום וילן: אם ייבחר מר שרון, משמע אינכם מודאגים ובא לציון גואל.

אבשלום וילן: אני חושב, שהחוק הזה הוא חוק רע, הוא מיותר, אין בו צורך, ואני מקווה שהכנסת כולה לא תשיג את הרוב הדרוש כדי לא לתקן חוקי-יסוד כלאחר-יד.

דליה רבין-פילוסוף: תודה.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת טומי לפיד, בבקשה.

יוסף (טומי) לפיד: גברתי היושבת-ראש, חברים נכבדים, הצעת החוק הנוכחית היא תולדה של התנהגות ביזארית של ראש הממשלה, שקודם הודיע שהוא מצדד בפיזור הכנסת ואחרי כמה ימים הודיע שהוא מתפטר מראשות הממשלה, ויצר בזה תקדים פרלמנטרי, שלדעתי הוא יחיד במינו, לא רק אצלנו אלא בעולם כולו.

יוסף (טומי) לפיד: יש ראש ממשלה שגם מפזר את הכנסת ובכך מתפטר, וגם מתפטר באופן אישי כדי לא לפזר את הכנסת, ואז אנחנו צריכים לדון בחוק המותאם לצרכיו של אדם שלא רוצה בו.

יוסף (טומי) לפיד: זאת אומרת, אנחנו מתבקשים עכשיו להצביע כדי לאפשר לביבי נתניהו להיות ראש ממשלה, לאחר שביבי נתניהו הודיע שהוא לא רוצה להיות ראש ממשלה בעזרת החוק הזה, ועל זה אנחנו אמורים לקיים דיון כאילו רציני.

יוסף (טומי) לפיד: כבר אמרתי היום בוועדת החוקה, חוק ומשפט, שאנחנו מתנהגים בדיוק כמו הסיפור על הצופה הטוב שמעביר את הדודה את הכביש בניגוד לרצונה של הדודה.

יוסף (טומי) לפיד: הדודה זה ביבי נתניהו, ואנחנו מעבירים אותו את הכביש כשהוא לא רוצה שיעבירו אותו את הכביש.

סופה לנדבר: אבל כולם יודעים שהוא דו-פרצופי – – –

יוסף (טומי) לפיד: שלא לדבר על כך שיש פגם חמור, ושמענו על זה חוות דעת של שני פרופסורים מאוד מאוד בכירים למשפט חוקתי, פרופסור קרמניצר ופרופסור קלוד קליין, שהופיעו השבוע בפני ועדת החוקה, חוק ומשפט ואמרו, שלא ייעשה דבר כזה, שברגע האחרון, ערב בחירות, משנים חוק-יסוד כדי להתאים אותו לצורכי אותן בחירות.

יוסף (טומי) לפיד: והואיל וברור שלא מתקבל על הדעת שמי שאיננו חבר כנסת יהיה ראש ממשלה והוא יהיה אחראי לממשלה ולא יהיה אחראי לכנסת, כבר נמצא באותה ועדה מי שאמר: מה יש?

יוסף (טומי) לפיד: אז יהיו 121 חברי כנסת; מה יש?

יוסף (טומי) לפיד: למה מפלגות שזה נוח להן לא יחליטו שיהיו 160 חברי כנסת?

יוסף (טומי) לפיד: אפשר להחליט גם על זה ב-61 קולות.

יוסף (טומי) לפיד: את האונס שעשו לממשלה כשהגדילו אותה מ-18 ל-24 אפשר לעשות לכנסת וזה יפתור הרבה מאוד בעיות במרכזים של המפלגות.

יוסף (טומי) לפיד: אנחנו משחקים עם חוקי-היסוד של המדינה הזאת כאילו היו צעצועים מפלסטיק בחדר ילדים של ילדים מופרעים, ואנחנו מציעים לקיים על זה דיונים כביכול רציניים.

יוסף (טומי) לפיד: זאת הצעת חוק בלתי רצינית במצב בלתי רציני שנוצר על-ידי ראש ממשלה בלתי רציני.

יוסף (טומי) לפיד: אני לא אומר בזה שאני מצדד או לא מצדד או תומך או לא תומך בביבי נתניהו כראש ממשלה.

יוסף (טומי) לפיד: אני חושב שהוא הספיק לעשות לא פחות שגיאות מברק כשהוא היה ראש הממשלה.

יוסף (טומי) לפיד: אני מדבר על שמירה על כבודה של הכנסת, על הדמוקרטיה הישראלית, על סדרי שלטון תקינים – גם זה חשוב.

יוסף (טומי) לפיד: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה.

עסאם מח'ול: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, החוק שאנחנו מתייחסים אליו היום הוא חוק גרוע ומסוכן, אבל אנחנו לא צריכים לטשטש את השאלה האמיתית, שהאדם שלשמו נקשר החוק הזה הוא הסכנה האמיתית והוא המדאיג יותר.

עסאם מח'ול: אנחנו בעצם התרגלנו להתלוצץ ולומר שהוא האזרח המודאג, אבל הגיע הזמן להגיד במלוא הרצינות שהוא האדם המדאיג, הוא האדם שמעורר את הדאגה וצריך לעורר את הדאגה בציבור בישראל, אצל האזרחים ואפילו בכלל באזור.

עסאם מח'ול: הוא קשור לשאלה הזאת: איך רומסים דמוקרטיה ואיך אונסים דמוקרטיה.

עסאם מח'ול: לא במקרה, החוק הזה, אם לא היה קשור לביבי נתניהו, היה צריך לקשור אותו, לקרוא לו על השם של נתניהו, מכיוון שזה חוק שבא לאנוס את הדמוקרטיה, זה חוק שבא לפגוע במעמדה של הכנסת.

עסאם מח'ול: אם האנס הסדרתי אפילו מציע שיסרסו אותו בגלל האונס שהוא עושה, האנס כאן מציע לסרס את הדמוקרטיה ואת הכנסת ולא אותו.

עסאם מח'ול: אני חושב, שאנחנו עומדים מול קלטת לוהטת, פוליטית הפעם.

עסאם מח'ול: האווירה הזאת שנוצרת בארץ, האווירה הזאת שנוצרת בליכוד – הנה, רמבו חוזר, תפנו את הדרך, תנו לו, הוא יכבוש.

עסאם מח'ול: אני חושב שהאווירה הזאת היא אווירה מסוכנת לכולם; היא אווירה שצריך לעמוד מולה ולעצור בעדה.

עסאם מח'ול: אמרו לנו שהוא קוסם; הוא לא קוסם.

עסאם מח'ול: מאז שהסופרת הסקוטית רולינג שחררה את "הארי פוטר" והסדרה של הספרים שלה, אנחנו יכולים להגיד על ביבי נתניהו לא שהוא קוסם, אלא שהוא סוהרסן – היצור הזה שמסוגל לשאוב את השמחה, לרוקן את השמחה מהאנשים שסובבים אותו.

עסאם מח'ול: זאת הבשורה שהוא מחזיר אלינו, זאת הבשורה שהוא בא אתה אלינו, וכאן חוגגים ומחפשים את הדרך – – –

אילן גילאון: "הארי פוטר 2" הרבה יותר טוב מהראשון, וזה לא במקרה הזה.

עסאם מח'ול: ואני אומר, שאנחנו צריכים לראות את הסכנה ולשאול את השאלה האמיתית: מה קורה לדמוקרטיה הישראלית עם הצעת החוק הזאת?

עסאם מח'ול: אנחנו צריכים לשאול את השאלה האמיתית: מה סודו של המשבר הפוליטי המבני העמוק בפוליטיקה הישראלית היום?

עסאם מח'ול: האם זה להחליף את נתניהו בברק ואת ברק בנתניהו ואת נתניהו בברק ואת ברק בנתניהו?

עסאם מח'ול: אני חושב, שיש משבר מבני עמוק בחברה הישראלית, במדיניות הישראלית, בפוליטיקה הישראלית כל עוד לא מגיעים למסקנה שהמוצא הוא בשלום צודק עם העם הפלסטיני.

עסאם מח'ול: אי-אפשר להתקדם, אי-אפשר לפתור את המשבר המבני העמוק בפוליטיקה הישראלית.

עסאם מח'ול: הדרך למוצא היא דרך מדינית, היא דרך פוליטית.

עסאם מח'ול: אנחנו לא הפלנו את בנימין נתניהו כדי לבחור באהוד ברק, אלא בחרנו באהוד ברק לפני שנה וחצי כדי להפיל את דרכו של בנימין נתניהו.

עסאם מח'ול: וגם היום, אם נפעל להפלת ברק, זה יהיה מכיוון שהוא אימץ את דרכו של ביבי נתניהו.

עסאם מח'ול: לכן הדרך של נתניהו לא יכולה להיות הפתרון, היא לא יכולה להיות התרופה.

עסאם מח'ול: היא המחלה הממארת, שממנה צריך להזהיר ואותה צריך לשרש לפני שהיא תפגע בכולם.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת אילן גילאון, ואחריו – חבר הכנסת נתן שרנסקי.

דליה רבין-פילוסוף: אחרי חבר הכנסת נתן שרנסקי – חבר הכנסת גנדי ריגר, ואחריו – חבר הכנסת עוזי ברעם.

אילן גילאון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אמרו הרבה על החוק הזה, שהוא חוק פסול בכל דמוקרטיה.

אילן גילאון: בכלל, חוק שהוא על שמו של אדם הוא פסול בכל דמוקרטיה.

אילן גילאון: גברתי, הייתי רוצה להתייחס דווקא לשם שעליו נישא החוק ומעל החוק.

אילן גילאון: ואתה יותר מתחלחל בדמוקרטיה הישראלית כאשר אתה יודע שהחוק הזה נעשה עבור האיש הרע הזה, בנימין נתניהו, אדם שהוציא לחלטורה שם רע, שראשות הממשלה נעשית אצלו בשבתונים שהוא עושה בארץ.

אילן גילאון: האיש החמדן הזה מקבל חוק בכנסת.

אילן גילאון: הזיכרון איננו ואנשים מוכים בסנוורים, גברתי.

אילן גילאון: האיש שגמא סיגרים בסכומים ששלוש משפחות יכלו להסתדר אתם בחודש, זה האיש שאתם הולכים לחוקק עבורו חוק, בלי שאני בכלל רוצה להיכנס לוויכוח אם טוב שחבר כנסת יהיה ראש ממשלה או לא.

אילן גילאון: גברתי, פשפשתי בזיכרוני בסיפור ישן שלמדתי בכיתה ד' או ה' בבית-הספר מתוך ספר ידוע, הוא ספר הספרים, בשופטים פרק ט': הלוך הלכו העצים למשוח עליהם מלך, ויאמרו לזית: מולכה עלינו.

אילן גילאון: ויאמר להם הזית: החדלתי את דשני אשר בי יכבדו אלוהים ואנשים והלכתי לנוע על העצים?

אילן גילאון: ויאמרו העצים לתאנה: לכי את מלכי עלינו.

אילן גילאון: ותאמר להם התאנה: החדלתי את מתקי ואת תנובתי הטובה והלכתי לנוע על העצים?

אילן גילאון: ויאמרו העצים לגפן: לכי את מלכי עלינו.

אילן גילאון: ותאמר להם הגפן: החדלתי את תירושי המשמח אלוהים ואנשים והלכתי לנוע על העצים?

אילן גילאון: ויאמרו כל העצים אל האטד: לך אתה מלוך עלינו.

אילן גילאון: ויאמר האטד אל העצים: אם באמת אתם מושחים אתי למלך עליכם, בואו חסו בצלי, ואם אין– תצא אש מן האטד ותאכל את ארזי הלבנון.

אילן גילאון: ולכן, החוק הזה, אם יעבור כאן היום, לא חוק ביבי ייקרא, אלא חוק האטד, כי צריך לזכור: ראש הממשלה הנוכחי, שיש עליו הרבה ביקורת ויש בו סתירות ושריטות גם כן, הנקודה הגרועה ביותר בו טובה יותר מהנקודה הטובה ביותר באיש ההוא, שאתם רוצים לחוקק עבורו חוק.

אילן גילאון: לכן ייקרא החוק הזה, אם יעבור, או בכל מקרה, חוק האטד.

אילן גילאון: תודה, גברתי.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת נתן שרנסקי.

דליה רבין-פילוסוף: אחריו – בהסכמת חבר הכנסת גנדי ריגר, יבוצעו חילופים וידבר חבר הכנסת שאול יהלום.

נתן שרנסקי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אחרי נאום כל כך מלהיב על חוק נתניהו אני חייב לדבר על חוק ברק, על אותו חוק, על חוק ברק.

נתן שרנסקי: מה שאנחנו רואים הוא, שאחרי שנה וחצי של התעלמות מהדמוקרטיה, אנחנו רואים התעללות בדמוקרטיה.

נתן שרנסקי: במשך שנה וחצי ניהל ראש הממשלה בעצמו משא-ומתן והיה מוכן צעד אחרי צעד לחצות את כל הקווים האדומים שהיו קיימים, לוותר על בקעת-הירדן, על הגבול של בקעת-הירדן, על חצי ירושלים ועל הנושא של זכות שיבה לפלסטינים, וכל זה בלי להביא אף פעם את הנושאים האלה לדיון בממשלה, לדיון בקואליציה, לדיון בקבינט הביטחון.

נתן שרנסקי: במשך שנה הייתי בממשלה ודרשתי שמשא-ומתן כל כך חשוב יהפוך סוף סוף לחלק מדיון בממשלה, אבל אף פעם זה לא היה.

נתן שרנסקי: כאשר ראש הממשלה הגיע למסקנה והכריז על זה שלא התפללנו לאבו-דיס, אמרנו לו שמהר מאוד הוא יגיע למסקנה שלא התפללנו להר-הבית, וזה בדיוק מה שקורה בימים האלה.

נתן שרנסקי: זה לא מפתיע, שבתנאים האלה, שראש הממשלה, אפילו שהתפרקה הקואליציה שלו, ממשיך לנהל משא-ומתן כאילו בשם העם כולו, כאילו בשם הכנסת, הכנסת דרשה את פיזור הכנסת.

נתן שרנסקי: ראש הממשלה הסכים, ופתאום משהו קרה.

נתן שרנסקי: פתאום הוא אמר: אתם יודעים?

נתן שרנסקי: לא צריך פיזור הכנסת.

נתן שרנסקי: אנחנו נעשה בחירות לראש הממשלה ונעשה טריק, תוספת.

נתן שרנסקי: אם אתם חושבים שמישהו לא יכול להתמודד, אנחנו נכניס אותו דרך חוק מיוחד.

נתן שרנסקי: אני רוצה להגיד, שחוק נתניהו, או חוק ברק-נתניהו – כי ברק יזם אותו לצורכי נתניהו – הוא התעללות בדמוקרטיה בישראל.

נתן שרנסקי: אי-אפשר להכין לכל מקרה ספציפי ולכל איש שזוכה בסקרים חוק-יסוד משלו או בשבילו.

נתן שרנסקי: בבחירות שעברו, ב-1999, היתה לנו מפלגה שלפעמים היו קוראים לה מפלגת סקרים.

נתן שרנסקי: היו מחליטים להקים או לא להקים מפלגה לפי סקרים.

נתן שרנסקי: עכשיו יש חוק-יסוד של סקרים.

נתן שרנסקי: לפי הסקרים יש למישהו סיכוי להצליח בבחירות – נעשה בשבילו חוק.

נתן שרנסקי: אני אז אמרתי מייד שאני בטוח שבסוף גם ביבי נתניהו יהיה נגד החוק הזה, וזה מה שקרה, אבל 80% מהציבור רוצים בחירות לכנסת.

נתן שרנסקי: מה מפריע?

נתן שרנסקי: ברור מה מפריע.

נתן שרנסקי: יש חברי כנסת שרוצים לשריין את הכיסאות שלהם בכנסת.

נתן שרנסקי: אין לי ספק, דווקא בימים האלה, כאשר שוב בוושינגטון מתחילים להגיד לנו נציגים שלנו, כאילו נציגים שלנו, שלא התפללנו על הר-הבית, דווקא בימים האלה חשוב מאוד שגם ראש הממשלה וגם חברי הכנסת ילכו לעם ויקבלו מנדט מחדש.

נתן שרנסקי: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת שאול יהלום, ואחריו – חבר הכנסת עוזי ברעם.

שאול יהלום: גברתי היושבת-ראש, קודם כול, המפד"ל מודיעה שהיא בעד הקדמת הבחירות.

שאול יהלום: היא תצביע בעד כאשר יובאו לכאן, אני מקווה היום, חוקי הקדמת הבחירות.

שאול יהלום: אני מודה בהזדמנות זאת לחבר הכנסת גנדי ריגר שנתן לי את האפשרות לדבר לפניו, משום שאני צריך לרדת בעוד חמש דקות לוועדת החוקה ולהצביע על חוקי הקדמת הבחירות.

אברהם פורז: המפתח לא בידיכם, הוא בידי ש"ס.

שאול יהלום: אף-על-פי-כן אני טוען, שהחוקים שאנחנו עוסקים בהם כעת, עושה טוב ונכון הכנסת שהיא מחוקקת אותם.

שאול יהלום: לא סותר להיות בעד החוק ולהצביע גם בעד החוקים האלה.

שאול יהלום: המשטר הדמוקרטי במדינת ישראל הוא לא משטר שלא יכול להתכרסם ולהתקלקל.

שאול יהלום: אנחנו פה מצווים לשמור מכל משמר על הדמוקרטיה.

שאול יהלום: מה יביא לכרסום הדמוקרטיה?

שאול יהלום: מה יהרוס את הדמוקרטיה?

שאול יהלום: אם הציבור במדינה, אם האזרחים במדינה ירגישו שהדמוקרטיה לא מהווה את צורת המשטר שבה הם יכולים לבטא את רצונותיהם בצורה הטובה ביותר, שמישהו מלמעלה עובד עליהם, שמישהו מלמעלה עושה להם תרגילים.

שאול יהלום: רבותי, לא אנחנו כאן בכנסת עשינו במחצית השנה האחרונה את הסקרים.

שאול יהלום: עשו אותם אבירי התקשורת ודעת הקהל של העיתונות.

שאול יהלום: לא היה סקר אחד שבו לא שאלו: נתניהו לעומת ברק.

שאול יהלום: לא היה סקר אחד שבו לא גבר נתניהו על ברק.

שאול יהלום: העם ברובו, למרות מה שנאמר כאן על-ידי כמה חברי כנסת, רוצה בהחלפת ברק בנתניהו.

שאול יהלום: בא ברק ועושה את תרגיל המאה.

שאול יהלום: הוא אומר: מה?

שאול יהלום: אני אולי בעוד כמה חודשים אצטרך להתמודד עם מי שגובר עלי?

שאול יהלום: מה פתאום?

שאול יהלום: אני אעשה לו תרגיל.

שאול יהלום: אני פותח את סעיף 23 בחוק-יסוד: הממשלה, מתפטר וקובע לפי הסעיף הזה שרק חבר כנסת יוכל להתמודד אתי, והרי נתניהו הוא לא חבר כנסת.

שאול יהלום: אבל זה תרגיל.

שאול יהלום: אומרים לנו כולם, למשל יושב-ראש ועדת החוקה לשעבר, אוריאל לין, שחוקק את החוק, אומר לנו פרופסור אוריאל רייכמן שהיה בין הוגי החוק, שהסעיף הזה לא נועד לראש ממשלה שרוצה להגיש את מועמדותו בתוך 60 יום, זה סעיף שנועד לראש ממשלה שלא יכול למלא את תפקידו, שנבצר ממנו למלא את תפקידו.

שאול יהלום: אם אתה מתפטר, מדוע תגיש את מועמדותך בתוך 60 יום אם אתה לא מסוגל לפעול בתנאים שנוצרו עם אותה כנסת?

שאול יהלום: מה אתה הולך להיבחר שוב אחרי 60 יום?

שאול יהלום: אין בזה שום היגיון.

שאול יהלום: אם ראש הממשלה באמת חשב לעשות בחירות, הוא היה צריך לבחור בסעיף 22 לחוק-היסוד, שמטעמי זירוז אינני קורא אותו.

שאול יהלום: לכן, גברתי היושבת-ראש, כאשר ראש הממשלה עושה תרגיל ובוחר לו עם מי להתמודד כדי לא להפסיד מול מי שבאמת העם רוצה בו, הכנסת מצילה את הדמוקרטיה אם היא מחוקקת חוק שהורס את התרגיל.

שאול יהלום: זה שנתניהו מחליט יום אחד להתמודד ויום אחד מחליט שלא להתמודד, זו בעיה שלו, אבל חובתנו להרוס תרגילים אנטי-דמוקרטיים וליצור את החוק הנכון שלא ייתן להם להתקיים בשנית.

שאול יהלום: תודה.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת עוזי ברעם.

דליה רבין-פילוסוף: אחריו – חבר הכנסת זבולון אורלב, אחריו – חבר הכנסת אברהם פורז, ואחריו – חברת הכנסת חוסניה ג'בארה.

עוזי ברעם: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, זה כמעט מפתיע שאלה שעולים בסך אחד אחרי השני לדבר על התרגיל שביצע אהוד ברק הם אלה שרוצים גם עכשיו להמשיך בשיטת הבחירות הישירה לראש הממשלה; הם אלה שלא עומדים בפני המסקנות האמיתיות מהקדנציה האחרונה בכנסת ורוצים להמשיך במה שהיה.

אברהם פורז: אתה מעדיף – – – אפרים גור, עריקים?

עוזי ברעם: אהוד ברק נקט הליך שהוא חלק משיטת הבחירות הנואלת לראשות הממשלה, אבל כאשר הוא נקט הליך הזה קמו ה"יהלומים" וכולם אמרו:

עוזי ברעם: הייתכן שאתה תחסום את דרכו של בנימין נתניהו, המועמד הפופולרי, כביכול, לראשות הממשלה?

עוזי ברעם: הוא אמר: לא, אני אאפשר לו להתמודד.

עוזי ברעם: ובנימין נתניהו הלך לאלי ישי ואמר לו: אני מוכן להתמודד אם יהיה חוק נתניהו.

עוזי ברעם: בעניין הזה אין שום תרגיל, אם כי אני חושב שהשינוי הקונסטיטוציוני הוא מאוד בעייתי, אבל החוק כולו הוא חוק בעייתי.

עוזי ברעם: אין כאן שום התעללות בדמוקרטיה, משום שלאחר שבנימין נתניהו ייבחר בבחירות בליכוד, אני, עוזי ברעם, עומד כאן על הבמה ואומר לכם, שהוא יתמודד גם אם לא יהיה פיזור של הכנסת.

עוזי ברעם: אני חוזר: אם חוק נתניהו יתקבל ולא יהיה פיזור של הכנסת, אהוד ברק ימצא את עצמו מול בנימין נתניהו, ובנימין נתניהו ימצא את כל הסיבות בתחינותיהם של חברי הכנסת מן הליכוד ובבקשותיהם של חברי האופוזיציה – – –

אברהם פורז: אתה מציג את נתניהו כלא-אמין?

אברהם פורז: הייתכן?

עוזי ברעם: איך אפשר לבחור ראש ממשלה שהוא לא אמין?

עוזי ברעם: זה לא יכול להיות.

עוזי ברעם: בסקרים יוביל ראש ממשלה שהוא לא אמין?

עוזי ברעם: במיוחד כאשר ראש ממשלה לא אמין נאבק עם ראש ממשלה כל כך אמין?

עוזי ברעם: איך אפשר להצליח במצב כזה?

עוזי ברעם: יש בעייתיות בעניין הזה.

עוזי ברעם: מעבר לכל הדברים האלה, מה שקורה עכשיו עם ביבי נתניהו זה התרגיל, התרגיל שבו הוא מנופף לכנסת ולעם: אני לא אתמודד בשום פנים ואופן, והוא הולך להתמודד בפריימריס של הליכוד בידיעה ברורה, שאם פיזור הכנסת לא יתקבל, אבל חוק נתניהו יתקבל, הוא יהיה המועמד לראשות הממשלה.

אברהם פורז: אם הוא מחליט לא להתמודד אתה מתפטר מהכנסת?

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עוזי ברעם.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זבולון אורלב – אינו נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אברהם פורז, ניתן לך את המיקרופון כדי שתאמר את הדברים החשובים.

יולי יואל אדלשטיין: בינתיים הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

ר' קפלן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להכריז, כי הונחו על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 11), התשס"א–2000, שהחזירה ועדת הכנסת; הצעת חוק לפיצוי נפגעי גזזת (תיקון מס' 3), התשס"א–2000, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

ר' קפלן: תודה.

ר' קפלן: (קריאה ראשונה)

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת פורז.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו מתנגדים להצעת החוק; כאשר מדובר בחוקי-יסוד, לא משנים אותם ערב בחירות.

אברהם פורז: אנחנו גם יודעים, שבנימין נתניהו, שנבחר לכנסת הזאת, היה ראשון המועמדים ברשימת הליכוד, ידע שהוא מתפטר מהכנסת ואם במקרה יש בחירות מן הסוג הזה הוא לא יכול להתמודד.

אברהם פורז: לכן לא צריך לשנות את כללי המשחק עבורו, וגם הוא עצמו איננו מבקש זאת.

אברהם פורז: אני רוצה להאמין, שמה שהוא אמר, שהוא לא יתמודד אלא אם כן יהיה פיזור של הכנסת, אלה דברים נכונים.

אברהם פורז: הטרגדיה שלנו היא, שבשעה זו שאנחנו מדברים כאן ומנהלים ויכוח ההכרעה נמצאת בעצם במקום אחר.

אברהם פורז: לא אנחנו קובעים, מי שיקבע בסופו של דבר זה הרב עובדיה יוסף וסיעת ש"ס, הם יקבעו האם נתניהו יתמודד, האם נתניהו לא יתמודד, האם ברק יתמודד מול שרון, האם ברק יתמודד מול מישהו אחר.

אברהם פורז: זו טרגדיה שש"ס מכתיבה לנו את אורחות חיינו מההתחלה ועד הסוף.

אברהם פורז: רבותי חברי הכנסת, דיבר לפני חבר הכנסת עוזי ברעם על הבחירה בשיטה הקודמת, לא בשיטת הבחירה הישירה.

אברהם פורז: עוזי ברעם הוא האחרון שהיה צריך לדבר כאן.

אברהם פורז: אני עוד יכול להבין חבר כנסת חדש מסיעת העבודה, כמו חברת הכנסת לנדבר, שבאותם ימים לא היתה חברת כנסת ויש לה מחשבות שניות.

אברהם פורז: אבל כל מי שהיה בכנסת ב-1990 – ואני הייתי – וראה את התרגילים המסריחים, כששתי המפלגות הגדולות מחזרות אחרי קומץ של חברי כנסת, משחדות אותם כדי להעביר שלטון מצד לצד, יכול להבין, שעם כל המגרעות – אינני אומר שאין מגרעות – הבחירה הישירה היא עדיין עדיפה בהרבה.

אברהם פורז: אם נחזור לשיטת הבחירות הקודמת, מי שיקבע לא רק מה קורה כאן אלא מי יהיה ראש הממשלה – זו תהיה ש"ס.

אברהם פורז: הרי התיקו הבין-גושי בעניין המדיני נשמר בדרך כלל לאורך שנים, והתוצאה היא ששני הגושים הגדולים מתייצבים פחות או יותר על אותה תוצאה.

אברהם פורז: אם אנחנו נותנים למפלגות החרדיות את האפשרות לבחור מי יהיה ראש ממשלה, אנחנו רק מגדילים את כוחן ולא מקטינים את כוחן, אף שייתכן שבשיטת הבחירות הקודמת יהיו להם שניים-שלושה חברי כנסת פחות.

אברהם פורז: מה שקובע עוצמה פוליטית איננו השאלה כמה חברי כנסת יש לך, אלא מה היכולת שלך להשפיע עבורם.

אברהם פורז: חברי הכנסת הערבים מהמפלגות הערביות הם עשרה, אבל היכולת שלהם להשפיע קטנה מאוד, משום שאין להם שום יכולת ללכת לקואליציה עם הליכוד.

אברהם פורז: ברגע שמפלגת העבודה יודעת שהם לא יכולים ללכת עם הליכוד, היא לא ממנה שר ערבי.

אברהם פורז: למה המפלגות הערביות – אני מדבר על ממשלת ברק, אני לא מדבר על ממשלת ימין – פסולות לקואליציה?

אברהם פורז: למה אף פעם לא הציעו לכם להיות בקואליציה, אדוני היושב-ראש?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השאלה היא אם היינו הולכים.

אברהם פורז: אני רוצה להגיד לך, אולי אתם לא הייתם הולכים, אבל אם ההצעה היתה רצינית אני לא בטוח שהייתם מסרבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם יהיה הסכם שלום, מן הסתם יתפתח עידן חדש.

אברהם פורז: התשובה על השאלה למה לא מציעים לכם היא, כי אין לכם אופציה ללכת עם הליכוד, ומפלגת העבודה יכולה לעשות אתכם מה שהיא רוצה.

אברהם פורז: נכון שאתם עשיתם לה קצת חיים קשים עם הבחירות, אבל אתם לא יכולים בסופו של דבר להיות עם הליכוד.

אברהם פורז: השאלה עם המפלגות החרדיות איננה אם ש"ס יש לה 17 חברי כנסת או עשרה.

אברהם פורז: ראינו את אריה דרעי בראש ש"ס, גם כשש"ס היתה שישה, גם כשש"ס היתה ארבעה, גם כשש"ס היתה עשרה, ראינו איזו עוצמה פוליטית הופעלה כאשר זה היה עניין של לשון מאזניים.

אברהם פורז: תראו, ש"ס נכנסה לראשונה לכנסת ב-1984, ואם אז היא היתה מתייצבת לצד מפלגת העבודה, כבר אז שמעון פרס היה יכול להיות ראש ממשלה לארבע שנים.

אברהם פורז: כבר אז ש"ס התייצבה לצד הליכוד וכפתה ממשלת אחדות עם רוטציה.

אברהם פורז: לכן אסור בשום פנים ואופן לחזור לשיטת הבחירות הקודמת.

אברהם פורז: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת פורז.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, אחריה – חבר הכנסת זבולון אורלב, ואחריו – חבר הכנסת גנדי ריגר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמובן הרשימה עוד ארוכה.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתנגדת לחוק הקרוי חוק נתניהו.

חוסניה ג'בארה: זה חוק גרוע מאין כמוהו, זה חוק מסריח, זה חוק מושחת.

חוסניה ג'בארה: אין לי זיכרון קצר, אני זוכרת את כל הכישלונות שלו היטב, את השסעים והפילוגים שהוא יצר בעם, כשכל מלה שלו היתה שקר, ולכן הוא הפסיד בבחירות 1999.

חוסניה ג'בארה: לא מאמינים לאדם – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: את מדברת על האיש נתניהו?

חוסניה ג'בארה: על נתניהו.

חוסניה ג'בארה: כי החוק קרוי על שמו.

חוסניה ג'בארה: אי-אפשר לתת לאיש הזה את השלטון.

חוסניה ג'בארה: לאחר כישלונו החליט נתניהו לפרוש לעסקים פרטיים ולעשות כסף באמריקה ולא טמן את ידו בצלחת – למען עשיית שלום בישראל.

חוסניה ג'בארה: לא ייתכן, שאדם מוכן להיות בכנסת רק לתפקיד אחד והוא, חברי חברי הכנסת, ראש ממשלה.

חוסניה ג'בארה: ואם לא ייבחר לראש ממשלה, אז הוא יפרוש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא עוזב את הארץ.

חוסניה ג'בארה: בטח.

חוסניה ג'בארה: אני לא רוצה לחשוב מה היה קורה אם כל אחד היה עושה כמוהו, איפה היתה מדינת ישראל.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש וחברי חברי הכנסת, יש קולות המדברים על נתניהו חדש.

חוסניה ג'בארה: מה זאת אומרת?

חוסניה ג'בארה: אני אומרת לכם, שנתניהו לא השתנה.

חוסניה ג'בארה: הוא נשאר אותו תכמן ושקרן כמו שהיה.

חוסניה ג'בארה: שמעתי אתמול את נתניהו מדבר על כך שהוא יחזיר לכל אזרחי ישראל את הביטחון האישי.

חוסניה ג'בארה: על איזה ביטחון הוא מדבר?

חוסניה ג'בארה: על כך שהוא ייתן לצה"ל לנצח?

חוסניה ג'בארה: אם מישהו חושב שמדובר פה במטה של קסם, הוא משלה את עצמו.

חוסניה ג'בארה: ביטחון לשני הצדדים יהיה רק דרך עשיית שלום.

חוסניה ג'בארה: בקשר למושג שטבע נתניהו: שלום קר – על מה הוא מדבר?

חוסניה ג'בארה: מה זאת אומרת שלום קר?

חוסניה ג'בארה: חייבים לעשות שלום, של אמיצים.

חוסניה ג'בארה: וחייבים לעמוד מאחורי השלום הזה.

חוסניה ג'בארה: שמעתי גם את נתניהו מדבר על שלום מציאותי.

חוסניה ג'בארה: מה פירושו של שלום מציאותי?

חוסניה ג'בארה: מישהו מכיר שלום שאינו מציאותי?

חוסניה ג'בארה: אני חושבת, חברי הכנסת, שרק מחנה השלום שמרצ עומדת בראשו הוא שיביא לשלום מציאותי.

חוסניה ג'בארה: אין פה שלום תיאורטי ושלום מציאותי.

חוסניה ג'בארה: יש רק שלום מציאותי.

חוסניה ג'בארה: אני קוראת לו להתעורר.

חוסניה ג'בארה: שלום צריך לשרת את שני הצדדים, ולא רק את האינטרס הישראלי, כפי שתובע נתניהו.

חוסניה ג'בארה: גם הצד השני רוצה שלום.

חוסניה ג'בארה: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת חוסניה ג'בארה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת גנדי ריגר, ואחריו – חבר הכנסת אברהם הירשזון, אם יהיה; ואם לא יהיה – אז חברת הכנסת יהודית נאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני בראש ובראשונה רוצה להודות ליושב-ראש שהתחשב בי.

זבולון אורלב: הצעת החוק המובאת בקריאה ראשונה, אני חושב שמכל בחינה היא איננה הצעת חוק ראויה, וגם בקריאה הטרומית אני, חרף עמדת סיעתי, יצאתי מן האולם, כי לא יכולתי לתמוך בחוק הזה.

זבולון אורלב: אני חושב, שהכנסת חייבת להקשיב היטב לרחשי לב העם.

זבולון אורלב: קרה משהו בחודשים האחרונים.

זבולון אורלב: גם קמפ-דייוויד, גם המהפכה החילונית, גם הלחימה המתנהלת בעצם השעות האלה ביהודה ובשומרון הם שלושה נושאים נכבדים, כל אחד כשלעצמו, שבהחלט מחייבים הליכה לבחירות.

זבולון אורלב: ראש הממשלה עשה דבר מאוד לא ראוי: השתמש באיזה סעיף בחוק שמאפשר לראש ממשלה שתש כוחו, שחלה חס וחלילה, שנבצר ממנו מאיזו סיבה למלא את תפקידו, להתפטר ולבחור ראש ממשלה חדש.

זבולון אורלב: הולך ראש הממשלה הנוכחי ומשתמש בטריק ובתרגיל כדי להיבחר מחדש.

זבולון אורלב: הדבר הזה הוא לא ראוי.

זבולון אורלב: מה יקרה אחרי הבחירות אם בוחרים רק ראש ממשלה?

זבולון אורלב: אם ייבחר ברק – ואני מקווה שהוא לא ייבחר – הוא ניצב שוב בפני אותה כנסת.

זבולון אורלב: מה עשינו?

זבולון אורלב: לא עשינו דבר.

זבולון אורלב: ואם ייבחר נתניהו או שרון, מה הם יוכלו לעשות?

זבולון אורלב: הכנסת חצויה.

זבולון אורלב: מדינת ישראל ראויה לממשלה יציבה.

זבולון אורלב: מדינת ישראל ראוי שתהיה לה הכרעה פוליטית-מדינית גם בכנסת.

זבולון אורלב: לכן, כשבוחרים ראש ממשלה בוחרים כנסת.

זבולון אורלב: כי ראש ממשלה זקוק לגיבוי בכנסת, ואי-אפשר לנתק את ראש הממשלה מהכנסת, ולכן גם אי-אפשר שראש הממשלה יהיה אזרח רגיל או מודאג.

זבולון אורלב: הוא חייב להיות חבר הכנסת.

זבולון אורלב: זה שינוי יסודי בספר החוקים, שלא יכול להתקבל כך, בחופזה.

זבולון אורלב: אני חושב, שהדבקות של ראש הממשלה כאן בכיסאו קצת מעבירה אותו על מידותיו.

זבולון אורלב: אני בטוח, שבשיקול דעת אחר אותו ראש ממשלה היה עומד מעל במה זו והיה נואם נאום חוצב להבות, מדוע הצעת החוק הזאת אינה ראויה.

זבולון אורלב: התרגיל שהוא עושה כדי להעביר את חוק נתניהו הוא באמת תרגיל ציני, בלתי מתקבל על הדעת.

זבולון אורלב: ואני מאוד מוקיר ומעריך את מר נתניהו שהודיע שהוא איננו חפץ בחוק הזה.

זבולון אורלב: זהו חוק לא נכון.

זבולון אורלב: אני פונה לחברי בש"ס, שאינם נמצאים ברגע זה באולם, אבל אני מקווה שקולי יגיע אליהם.

זבולון אורלב: אני יודע שסיעת ש"ס היא בדרך כלל סיעה אחראית, שרואה לא רק את גורלה אלא גם את גורל העם והמדינה – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובפנייה זו אדוני מסיים.

זבולון אורלב: אני מסיים ואני אומר לחברי בסיעת ש"ס: שלושת הנושאים, גם הנושא של חוץ וביטחון שקשור בקמפ-דייוויד, גם המהפכה החילונית, גם גורל אחינו ביהודה ובשומרון המצויים תחת לחימה, נמצאים כרגע בידם.

זבולון אורלב: הם יכולים להכריע, ואני מקווה שהם יכריעו יחד אתנו להקדמת הבחירות לכנסת.

זבולון אורלב: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אורלב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת גנדי ריגר, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת אברהם הירשזון, ואם הוא לא יהיה – אז חברי הכנסת יהודית נאות ויוסף פריצקי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

גנדי ריגר: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, התיקון לחוק-יסוד: הממשלה יכול לשנות את המערכת הפרלמנטרית בישראל.

גנדי ריגר: זה לא כל כך טוב שאנחנו יכולים בכמה ימים לקבל את החוק שיכול לשנות גם מערכת פרלמנטרית, גם לתת סיכוי לבן-אדם אחד, מה שקורה היום.

גנדי ריגר: יש לי שאלה רטורית פשוטה: אנחנו בכמה ימים יכולים לקבל את החוק שיכול לשנות את השיטה הפרלמנטרית, המערכת הפרלמנטרית, ולתת סיכוי לבן-אדם אחד, ולא יכולים, כבר שנה, לשנות את מצב האבטלה במדינה, לקבל את החוקים שיכולים לשנות את מצב האבטלה ולתת אפשרות עבודה וחיים נורמליים במדינה לאנשים שלא יכולים לקבל עבודה.

גנדי ריגר: עכשיו, בלי עבודה הם לא יכולים לקבל אפשרות בישראל.

גנדי ריגר: מה שאני רציתי להגיד: אנחנו מתנגדים לחוק ואנחנו חושבים שאנחנו יכולים רק ללכת לבחירות כלליות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת ריגר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת יהודית נאות, בבקשה.

יהודית נאות: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, שמעתי היום ברדיו, בשעה די מוקדמת, פרשן פוליטי מנסה להלביש על סיעת שינוי תיק חדש.

יהודית נאות: הוא אמר, שכביכול נתניהו "הינדס" את שינוי לתמוך בפיזור הכנסת.

יהודית נאות: אז אני רוצה להודיע חד-משמעית מעל במה זו לאותו פרשן פוליטי, שאם הוא היה טורח ובודק את הרשומות של כנסת ישראל הוא היה רואה, שסיעת שינוי הצביעה בקריאה טרומית בעד פיזור הכנסת, בקריאה הראשונה בעד פיזור הכנסת, והיא גם הודיעה מלכתחילה שהיא תתמוך בקריאה שנייה ושלישית.

יהודית נאות: אף לא אחד, גם לא האזרח המודאג שאני בהחלט מודאגת ממנו, לא הינדס ולא תכנן את שינוי.

יהודית נאות: אם יש סיעה שאיתנה בדעותיה, זו הסיעה שלנו.

יהודית נאות: זה באשר לפרשנות על דברים שלא היו מעולם.

יהודית נאות: אנחנו עוסקים היום בחוק שאני קוראת לו החוק השערורייתי, שכל אזרח מודאג במדינת ישראל צריך לדאוג ממנו.

יהודית נאות: זה חוק-יסוד שרוצים לחוקק אותו ערב בחירות, וזאת כדי מה?

יהודית נאות: כדי לפגוע באופן בלתי הפיך במה שקרוי הדמוקרטיה הפרלמנטרית, או מה שנותר ממנה.

יהודית נאות: ובעבור מי אנחנו מנסים לחוקק כאן את החוק השערורייתי הזה?

יהודית נאות: שמעתי הרבה מלים, אבל לא שמעתי ארגומנט אחד, ואני רוצה להעלות אותו פה לפרוטוקול.

יהודית נאות: במאי 1999 התמודדו אהוד ברק ובנימין נתניהו.

יהודית נאות: אם נתניהו היה נבחר, האם הוא היה אומר לחברי סיעתו: סליחה, אני מתפטר, כי עם הכנסת כפי שהיא נבחרה אני לא יכול לעבוד?

יהודית נאות: הוא לא היה אומר את זה.

יהודית נאות: מישהו חושב שהוא היה מתפטר מראשות הממשלה, מחזיר את המפתחות והולך הביתה?

יהודית נאות: אז מה פתאום היום תנאי המגרש שניתנו לאהוד ברק, בוודאי גם למורת רוחו של ברק, אינם נוחים לאזרח המודאג נתניהו?

יהודית נאות: לדעתי, זה ארגומנט שאיננו במקומו.

יהודית נאות: שהרי האיש התמודד והיה מוכן לקבל על עצמו את ראשות הממשלה עם תוצאות הבחירות לכנסת.

יהודית נאות: נכון, יש פה תיקו לאומי, אז צריכים להיות "פייר" ושיקומו כל חברי סיעת הליכוד ויגידו: רבותי, היום אדם שמייצג את דעותינו אומר שבעצם אהוד ברק קיבל תנאים בלתי סבירים לעבודה בכנסת הזאת.

יהודית נאות: קצת הגינות גם במשחק הפופוליסטי הזה שנקרא כנסת, ואני משמיעה את זה משום שאני לא עומדת מעל במות אחרות לומר את הדברים.

יהודית נאות: אבל קצת הגינות צריך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

יהודית נאות: דבר נוסף אחרון שאני רוצה להעלות ולהדגיש: יש כאן ניסיון מאוד בוטה להחזיר את חוק הבחירה הישירה.

יהודית נאות: זה מעשה ציני של המפלגות הגדולות.

יהודית נאות: כי מה הם מייבבים?

יהודית נאות: כאשר עכשיו בתוך 60 יום תהיינה בחירות לראשות ממשלה, לא יתרכזו רק במועמד?

יהודית נאות: הרי גם בנימין נתניהו וגם אהוד ברק לא הזכירו את הרשימות שלהם, אז מה הם בוכים שהרשימות שלהם קטנו?

יהודית נאות: הצביעות הזאת, שלא יטילו אותה עלינו בשינוי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לחברת הכנסת נאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יוסף פריצקי, ואחריו – חברי הכנסת אליעזר זנדברג, ויקטור בריילובסקי, ציפי לבני, יוסי כץ ואברהם רביץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרשימה עוד ארוכה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, מר פריצקי.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנוכחים, מפלצת חוקתית, כך הגדיר את החוק הזה מי שהיה שר המשפטים של מדינת ישראל מטעם מפלגת העבודה, שהיה שנים רבות בבית הזה, חיים צדוק, במאמר ב"ידיעות אחרונות" אתמול.

יוסף יצחק פריצקי: לא פחות ולא יותר.

יוסף יצחק פריצקי: חיים צדוק זהיר מאוד במילותיו, אחד משרי המשפטים הטובים שהיו למדינת ישראל, מגדיר את החוק שמפלגתו מביאה "מפלצת חוקתית", והוא צודק.

יוסף יצחק פריצקי: אנחנו הולכים ונדמים בחוק הזה למדינות שאנחנו לא רוצים להידמות להן.

יוסף יצחק פריצקי: בסוריה, כשרצו לבחור את בשאר אסד והחוקה לא התאימה, בתוך שעה שינו את החוק כדי לבחור את בשאר אסד.

יוסף יצחק פריצקי: אם זו הדרך שלנו להשתלב במזרח התיכון, אני אומר לכם, רבותי חברי הכנסת, זו דרך מוטעית בצורה בלתי רגילה.

יוסף יצחק פריצקי: למעשה זה לא תיקון לחוק-יסוד.

יוסף יצחק פריצקי: זו קומבינה פוליטית.

יוסף יצחק פריצקי: זו קומבינה בין סיעת העבודה לבין סיעת ש"ס, ששתיהן רועדות מפחד על כיסאותיהן והן רקחו מין תבשיל משונה כזה כדי להמשיך ולשמור על כיסאותיהן.

יוסף יצחק פריצקי: אלא מאי?

יוסף יצחק פריצקי: כיוון שזוהי האמת, צריך להתחיל להכפיש.

יוסף יצחק פריצקי: אחד מגדולי הנואמים הרומים, אדוני היושב-ראש, קיקרו, אמר כך: מפלטו האחרון של הנבל הוא ההכפשה.

יוסף יצחק פריצקי: כיוון שהדבר הזה ותיקון החוק הזה והוויכוח איזה חוק יעלה קודם מדיפים ריח עז של סירחון פוליטי, וכיוון שכל מי שעוסק בזה כבר נטמא וטמא משום שלא יעלה על הדעת לשנות חוקי-יסוד בשום דמוקרטיה מהיום למחר כדי להתאים אותם – ודרך אגב, לא להתאים אותם לבנימין נתניהו, אלא לחברי הכנסת של העבודה וש"ס, צריך לומר את האמת – אז מתחילים להכפיש, אז מתחילים לרקוח "דילים" שהיו לסיעת שינוי, שלא היו ולא נבראו.

יוסף יצחק פריצקי: אז מתחילים, כי מי שיש לו משקפיים מלאים בוץ ולכלוך לא יכול לראות מפלגה הגונה, מפלגה נקייה, מפלגה שמה שהיא הבטיחה לבוחריה היא מקיימת; מפלגה שבאה ואומרת, אנחנו לא מוכנים לשנות את שיטת הבחירות ואנחנו רוצים לפזר את הכנסת, כי בכנסת כזאת שום ראש ממשלה לא יכול לתפקד, לא מן הימין ולא מן השמאל, וההגינות מחייבת לעשות את זה.

יוסף יצחק פריצקי: אבל, רבותי, מה להגינות ולפוליטיקה?

יוסף יצחק פריצקי: מה להגינות ולקומבינה?

יוסף יצחק פריצקי: אם אפשר לשנות חוק-יסוד בשביל להחזיק שלטון, נשנה חוק-יסוד.

יוסף יצחק פריצקי: הרי כבר עשו את זה.

יוסף יצחק פריצקי: שולחן הממשלה המופלא הזה – 1, 2, 3, 4... כל הכיסאות המופלאים האלה, החוק הראשון שהביאה הממשלה, ששוב תמכו בו השילוש הטמא מרצ, ש"ס והעבודה, שינו את חוק-היסוד כדי להבטיח לאהוד ברק שלטון.

יוסף יצחק פריצקי: אז שיטת הבחירות, דרך אגב, ידידתי חברת הכנסת לנדבר, היתה טובה.

יוסף יצחק פריצקי: זו היתה שיטה מצוינת.

יוסף יצחק פריצקי: 72 חברי כנסת היו בקואליציה.

יוסף יצחק פריצקי: זו היתה שיטה נפלאה.

יוסף יצחק פריצקי: אנחנו עמדנו על הדוכן הזה ואמרנו: פה תהא אחריתכם, אסור לכם לעשות קואליציה כזאת, אסור לכם לתקן חוקי-יסוד בצורה כזאת, לא כך נוהגים בדמוקרטיה, ועל זה תיפול הממשלה, וצדקנו.

יוסף יצחק פריצקי: אני אומר לכם, רבותי חברי הכנסת, אם תעבירו את החוק הזה, הכנסת הזאת לא תשרוד עוד הרבה זמן בכל מקרה, כי כל ראש ממשלה שייבחר ויבוא לכנסת כזאת יצטרך לעשות את המעשה האחראי, והוא יעשה את זה, בין שזה יהיה אהוד ברק ובין שזה יהיה בנימין נתניהו ובין שזה יהיה אריאל שרון.

יוסף יצחק פריצקי: הוא יפזר את הכנסת.

יוסף יצחק פריצקי: והציבור לא ישכח לכם את הקומבינה הפוליטית המתועבת שאתם עושים כאן.

יוסף יצחק פריצקי: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת פריצקי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אליעזר זנדברג, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי, ואחריו – חברת הכנסת ציפי לבני וחבר הכנסת יוסי כץ.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, בדיון בקריאה טרומית בהצעת החוק עליתי ומניתי את הליקויים החמורים שלדעתי יש בהצעה.

אליעזר זנדברג: דיברתי על הפגיעה החמורה מאוד בקונסטיטוציה של מדינת ישראל, בשיטה הדמוקרטית, בעקרונות.

אליעזר זנדברג: דיברתי על הפגיעה המצטברת החמורה עוד יותר שהממשלה הזאת פגעה בעקרונות היסוד האלה ועל התופעה החמורה של זילות של הכנסת, של חוקי-היסוד, על-ידי אהוד ברק, ראש הממשלה.

אליעזר זנדברג: היום אני רוצה כאן לומר דבר אחר.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, לחוק הזה יש מחיר ונזק לא רק במישור החוקתי.

אליעזר זנדברג: אהוד ברק כאן לא רק מחבל בחוקה של מדינת ישראל, בעקרונות היסוד, ביד גסה רומס אותם, יש גם מחיר כספי לחוק הזה.

אליעזר זנדברג: יכול להיות שבקואליציה של אמביציה, של אינטרס של הרגע האחרון, ש"ס והמערך ביחד יצליחו להעביר את חוק נתניהו.

אליעזר זנדברג: אני שואל אותך, אדוני היושב-ראש: מה יקרה יום אחרי הבחירות?

אליעזר זנדברג: או שאהוד ברק ייבחר, ואז מצבו גרוע ביותר, כי הוא לא מסוגל לנהל קואליציה בכנסת הנוכחית; לדעתי, ספק אם הוא מסוגל בכלל.

אליעזר זנדברג: אבל בכנסת הנוכחית אהוד ברק לא מסוגל לנהל קואליציה.

אליעזר זנדברג: יש זיג ויש זג, והיום הוא פה ומחר הוא שם, כורת ברית עם כל אחת מן הסיעות בבית ומרמה את כולן.

אליעזר זנדברג: אז משהו ישתנה בעוד 60 יום?

אליעזר זנדברג: לא.

אליעזר זנדברג: נהיה בדיוק באותו מצב.

אליעזר זנדברג: או שמישהו אחר ייבחר.

אליעזר זנדברג: לצורך העניין כרגע זה או בנימין נתניהו או אריאל שרון.

אליעזר זנדברג: אלה המועמדים מטעם הליכוד.

אליעזר זנדברג: אחד מהם יתמודד וייבחר.

אליעזר זנדברג: כלום סבור אתה, אדוני היושב-ראש, שביחסי הכוחות בכנסת הזאת אחד מהם יוכל לנהל קואליציה?

אליעזר זנדברג: התשובה היא לא.

אליעזר זנדברג: גם מועמד הליכוד, אם הוא ייבחר, יתקשה מאוד לנהל קואליציה יציבה לאורך זמן בבית הזה.

אליעזר זנדברג: ואז התוצאה שאני אומר אותה כאן, ואני מתפלא איך חברי כנסת אחראיים ורציניים מכל סיעות הבית לא רואים אותה, התוצאה היא בחירות חדשות לכנסת ולראשות הממשלה, בנובמבר, ואולי בינואר 2002.

אליעזר זנדברג: הבחירות לכנסת בפתח, ואני קורא כאן לחברי הכנסת מסיעת העבודה, מהמערך: הציבור שלכם לא ישכח לכם את התרגיל שאתם עושים עכשיו.

אליעזר זנדברג: הוא לא ישכח, בין היתר, כיוון שיש גם משמעויות כספיות.

אליעזר זנדברג: בחירות לראשות ממשלה היום, בעוד 60 יום, ובחירות לכנסת ולראשות הממשלה בעוד שמונה חודשים – זה עולה המון כסף.

אליעזר זנדברג: זה מבזבז המון כסף מיותר.

אליעזר זנדברג: אפשר לחסוך מערכת בחירות אחת.

אליעזר זנדברג: אפשר ללכת ישר לבחירות לכנסת ולראשות הממשלה, כי זה המוצא היחיד מיחסי הכוחות, חלוקת הכוחות כרגע בכנסת.

אליעזר זנדברג: אבל אני מבין את חברי הכנסת של ש"ס.

אליעזר זנדברג: הבוחרים שלהם הם מסוג אחר של בוחרים.

אליעזר זנדברג: הבוחרים שלכם, חברי הכנסת ממפלגת העבודה, הציפיות שלהם מכם גדולות שבעתיים.

אליעזר זנדברג: הם מצפים שתנהגו, אולי פעם אחת בקדנציה, ביושר, בהגינות, בדרך סבירה, ותצביעו נגד החוק הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

אליעזר זנדברג: אני מסיים, אדוני היושב-ראש.

אליעזר זנדברג: קשה לכם?

אליעזר זנדברג: אני יודע.

אליעזר זנדברג: יש הנחיה מלמעלה, מראש הממשלה, יש אולי אפילו איזה פחד שלא כל מי שנמצא פה היום יהיה בפעם הבאה, אבל המחיר שתשלמו בעוד חצי שנה יהיה מחיר עם ריבית דריבית.

אליעזר זנדברג: הציבור לא רק שלא ישכח ולא יסלח את אשר עשיתם עד היום.

אליעזר זנדברג: הבחירות החדשות לכנסת ולראשות הממשלה שתבואנה לאחר מכן רק יוכיחו עד כמה המחדל של חברי הכנסת, סיעת המערך בכנסת הזאת, היה חמור.

אליעזר זנדברג: אני קורא לכם: אל תהיו כאן.

אליעזר זנדברג: פשוט תלכו.

אליעזר זנדברג: אל תבואו להצבעה.

אליעזר זנדברג: אל תהיו, תהיו בחוץ, מעבר לאולם הזה – במסדרון, במזנון.

אליעזר זנדברג: חכו, תנו לזה ליפול לבד.

אליעזר זנדברג: ונלך לבחירות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, חבר הכנסת זנדברג.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר מכן – חברת הכנסת ציפי לבני, אחריה – חבר הכנסת יוסי כץ, חבר הכנסת אברהם רביץ, חבר הכנסת יוסי שריד וחברת הכנסת סופה לנדבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה להזכיר לכולם, שחבר כנסת שלא יהיה בשעת קריאת שמו יאבד את זכותו להשתתף בדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת בריילובסקי, בבקשה.

ויקטור בריילובסקי: תודה.

ויקטור בריילובסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו נמצאים היום בתיאטרון אבסורד.

ויקטור בריילובסקי: אני עוד לא ראיתי הצגה מהסוג הזה בזמנה של הכנסת ה-15, שהיא בעצמה הכנסת האבסורדית ביותר בתולדות מדינת ישראל.

ויקטור בריילובסקי: הניסיון להעביר חוק ביבי הוא עוד דוגמה אחת של תרגיל מסריח.

ויקטור בריילובסקי: למה?

ויקטור בריילובסקי: מציעים לנו תיקון חוק-יסוד, שצריך להשתמש בו תיכף ומייד לבחירות הבאות, בעוד 50 יום.

ויקטור בריילובסקי: מציעים לנו חוק שמתכוון לתת אפשרות לאדם קונקרטי, אדם מסוים, להתמודד על תפקיד ראש הממשלה.

ויקטור בריילובסקי: הדבר האחרון והאבסורדי ביותר הוא, שבדיוק אותו אדם בכלל לא רוצה להתמודד על תפקיד ראש הממשלה במסגרת החוק הזה.

ויקטור בריילובסקי: זאת אומרת, שזה אפילו לא תרגיל לטובתו של ביבי.

ויקטור בריילובסקי: זה תרגיל שצריך למנוע את פיזור הכנסת ולתת אפשרות לש"ס, לעבודה ועוד לכמה מפלגות לשמור על המקומות שלהן בכנסת הזאת.

ויקטור בריילובסקי: איזו ציניות.

ויקטור בריילובסקי: ואנחנו עוד מדברים על חוקה.

ויקטור בריילובסקי: אם אנחנו נתייחס לחוקה באותה דרך שבה אנחנו מתייחסים לחוקי-יסוד, וכל חודשיים נעשה תיקונים חדשים לחוקה, פעם אחר פעם, אנחנו נהפוך את החוקה לקריקטורה.

ויקטור בריילובסקי: אם אנחנו שומרים על הכנסת הזאת, ונערוך רק בחירות לראשות ממשלה, לא נוכל למצוא פתרון לשום בעיה.

ויקטור בריילובסקי: אם ברק מנצח הוא צריך שוב לעבוד עם אותה כנסת, כשאין לו קואליציה, אין לו רוב ואין לו ממשלה.

ויקטור בריילובסקי: אם מנצח שרון או נתניהו, הוא באותו מצב שברק נמצא בו היום, וגם הוא לא יכול לעבוד עם כנסת כזאת.

ויקטור בריילובסקי: מה יכולה להיות תוצאה של תרגיל כזה?

ויקטור בריילובסקי: רק בזבוז זמן וכסף, וזה בניגוד לרצון של רוב העם, ובגלל זה אנחנו נגד חוק נתניהו ובעד פיזור הכנסת.

ויקטור בריילובסקי: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת בריילובסקי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, הודיעו לי כאן שיש כמה חברי כנסת שהם בוועדת החוקה, וחייבים להיות שם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר כנסת שיהיה פה מייד לאחר גמר ישיבת הוועדה ויבקש לדבר, ורק בשל כך הוא לא הספיק לדבר – נתחשב כמובן בבקשתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת ציפי לבני, יוסי כץ, אברהם רביץ, יוסי שריד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת סופה לנדבר, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריה – חברי הכנסת מיכאל איתן, ויצמן שירי, נעמי חזן, אברהם יחזקאל, עמיר פרץ, אוריאל סביר, רן כהן ועוד.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מסתכלת עכשיו על חברי חברי הכנסת, שעולים ויורדים מבמת הכנסת, אני מסתכלת על המרצים לדמוקרטיה.

סופה לנדבר: זה באמת אבסורד, רבותי.

סופה לנדבר: אני נולדתי בחבר העמים, בלנינגרד, וכאשר היו צריכים להאשים מישהו, תמיד היו מוצאים יהודי, והיו אומרים, שאם בברז אין מים, ודאי היהודים אשמים.

סופה לנדבר: אז אני אומרת: אם אהוד ברק לא היה עומד מאחורי החוק הזה, או חברי, חברי הכנסת מהסיעה שלי ומסיעת ש"ס, היו מאשימים אותו ואותנו, והיו אומרים: מה פתאום, איך הפחדנים האלה לא נותנים לביבי נתניהו, האמיץ והגיבור, שחוזר למדינתנו אחרי ביזנס שהוא עשה איפה שהוא עשה – ושיהיה לו לבריאות – פתאום לא נותנים לו להתמודד, רבותי.

סופה לנדבר: ועכשיו, המרצים לדמוקרטיה עולים ואומרים: לא מספיק שביבי יתמודד, גם צריך לפזר בשבילו את הכנסת.

סופה לנדבר: מה פתאום שהכנסת תישאר?

סופה לנדבר: צריך להכין לו שטיח אדום, שהאדון ביבי נתניהו, אחרי רווחים באמריקה יחזור לפה על סוס לבן, עם שטיח אדום.

סופה לנדבר: צריך להכין לו הכול.

נואף מסאלחה: דברי עם הירשזון.

אברהם הירשזון: בואי לא נתווכח על הצבעים.

סופה לנדבר: אם זה היה קורה במדינה אחרת, רבותי, הייתי, יחד אתכם, מתפוצצת מצחוק.

סופה לנדבר: אבל כיוון שזה קורה פה, אצלנו בבית, כמעט בא לי לבכות.

סופה לנדבר: תסתכלו מה שקורה.

סופה לנדבר: מינה צמח, רבותי, כאילו משחקת אתנו בסקרים שלה.

סופה לנדבר: על מגש הכסף לימין, לוקחת משמאל, אלה יאבדו – אני מתכוונת לש"ס – ואלה, שינוי, יקבלו על מגש הכסף.

סופה לנדבר: מצוין.

סופה לנדבר: על מגש הכסף של מינה צמח אנחנו כולנו רוקדים סביב הדבר הזה.

סופה לנדבר: אני לא כל כך מאמינה היום בסקרים.

סופה לנדבר: אני ממליצה לחברי הכנסת: אל תהיו כל כך שיכורים מהסקרים האלה.

סופה לנדבר: אני חושבת שאין בסיס, רבותי.

סופה לנדבר: ועוד דבר אחד.

סופה לנדבר: לפני כמה ימים, כאשר הסתכלתי על מרכז הליכוד, חשבתי: אילו הייתי ליכודניקית, עבור מי הייתי מצביעה?

סופה לנדבר: פתאום תפסתי את עצמי יושבת בסלון אצלי בבית ומחלקת מחמאות לאריק שרון.

סופה לנדבר: כן, רבותי, תפסתי את עצמי על הפשע הזה, ולמה?

סופה לנדבר: קם אדם, הפסיד בחירות, במשך שלוש שנים הביא את מדינת ישראל לאן שהביא, את כולנו, ברח ועזב, הלך לעשות ביזנס.

סופה לנדבר: קם אריק שרון, אחרי מה שהוא עבר במשפחה, בטרגדיה האישית שלו, חזר לבית שלו, לליכוד, שיפץ, שיקם, ואחרי זה – פתאום ציבור, עם אמוציה – ביבי בא.

סופה לנדבר: מי זה ביבי?

סופה לנדבר: אני הייתי נותנת לאריק שרון אם הייתי ליכודניקית.

סופה לנדבר: אבל כיוון שאני לא ליכודניקית, רבותי, וכיוון שאני חושבת שהפרדוקס פשוט מצחיק אותי, אם לא הייתי חברת כנסת בישראל, אני רוצה לספר סיפור קצר ביותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין לנו הרבה זמן.

סופה לנדבר: זה סיפור שאתם תבינו למה סיפרתי אותו.

סופה לנדבר: בא אדם למסעדה ואומר למלצר: תביא לי לחם שרוף, דג שמסריח ומשהו שהתקלקל במטבח, שב מולי ותתחיל להגיד שרע ורע ורע, ואני אשלם לך עבור כל שעה שתקלל אותי 200 דולר.

סופה לנדבר: המלצר הביא לו כל מה שהוא הזמין, ושאל אותו: תגיד, בבקשה, למה בעצם הזמנת הכול מקולקל, ולמה אתה משלם לי כדי שאצעק עליך?

סופה לנדבר: השיב לו אותו אדם: יש לי נוסטלגיה לאשתי לשעבר.

סופה לנדבר: רבותי, אני הצבעתי ואני אצביע עבור החוק הזה.

סופה לנדבר: קודם כול, אנחנו לא פחדנים, לא מפחדים מביבי נתניהו, וכיוון שאני מאמינה בציבור חכם ונבון, שלא פועל רק מתוך אמוציה, ציבור שיודע לשקול בסופו של דבר, אני אומרת: אין נוסטלגיה לביבי נתניהו – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

סופה לנדבר: – – ודווקא עכשיו, כאשר הוא מופיע על מסך הטלוויזיה, אנחנו כולנו אומרים שילך ויתמודד, ולא נפזר את הכנסת כדי שעם שטיח אדום, על סוס לבן, הוא ייכנס לבית הזה במדינת ישראל, חלילה וחס.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת לנדבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת נואף מסאלחה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת מיכאל איתן, ואם הוא לא יהיה – חברי הכנסת ויצמן שירי, נעמי חזן ואברהם יחזקאל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מסאלחה, בבקשה.

נואף מסאלחה: תודה, אדוני היושב-ראש; תודה רבה לך.

נואף מסאלחה: אדוני היושב-ראש, חבר כנסת שירי, חברי הכנסת, אני מצביע עם החוק הזה כי אני לא רוצה את פיזור הכנסת.

נואף מסאלחה: הכנסת נבחרה לארבע שנים וחצי אפילו, קרטעה שנה וחצי כי היא לא תפקדה – ואנחנו אחראים כולנו, ה-120, בעיקר ראש הממשלה – אבל מה שמדהים אותי, שמה שפירק את הקואליציה הזאת לדעתי זה הריב בין מרצ לבין ש"ס; דבר שני – הריב עם חבר הכנסת דוד לוי, וברגע שהוא ומקסים לוי עזבו את ישראל אחת, איבדנו יחד עם חברינו הערבים את ה-61, מה שנקרא הגוש החוסם.

נואף מסאלחה: זה לא היה הסקרים.

נואף מסאלחה: אני חוזר ואומר: עמדתה של ש"ס לעזוב את הקואליציה לפני קמפ-דייוויד, והלכו אחריה ישראל בעלייה והמפד"ל, אבל עיקר הקואליציה אחרי ניצחון ברק היה – לפני הבעיות, לפני מה שקרה באינתיפאדת אל-אקצא במגזר הערבי, לפני הריגת 13 ערבים, פציעת מאות ומעצר מאות, שהיתה טעות פטאלית, שלא תכופר, אפילו שיש ועדת חקירה ממלכתית, אדוני היושב-ראש – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: טעות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ..

נואף מסאלחה: אני אומר טעות בשיקול דעת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: טעות זו מלה קטנה בשביל אנשים – – –

נואף מסאלחה: אני לא רוצה להגיד פשע, וזה גם היה פשע – לא משנה – אני התבטאתי, אני לא חוזר בי – ואני אזרח ישראל ואני ערבי קודם.

נואף מסאלחה: אדוני היושב-ראש, מה שמפליא אותי – שים לב – פתאום הסקרים.

נואף מסאלחה: זאת אומרת, ש"ס עשתה את העבודה לבנימין נתניהו, כי בלעדי ש"ס לא היה מתפטר ראש הממשלה.

נואף מסאלחה: אם ש"ס היתה נשארת, ברק לא היה מתפטר, היה מנסה את המשא-ומתן עוד שנה, עוד שישה חודשים.

נואף מסאלחה: אותה ש"ס שהציעה את החוק הזה – שימו לב – מי מצביע נגד החוק?

נואף מסאלחה: הליכוד, למה?

נואף מסאלחה: כי הם רוצים את פיזור הכנסת.

נואף מסאלחה: זאת אומרת, הם באים ואומרים לש"ס – אם היא תעלה או תרד, אני לא כל כך מאמין בסקרים, אבל זו אינדיקציה – לא מספיק, בנימין נתניהו אומר ונתן הוראה לליכוד להצביע נגד החוק שלו, כי אהוד ברק התפטר לפי אותו חוק שהצביעו עליו הוא ונתניהו.

נואף מסאלחה: נתניהו היה ראש ממשלה במשך שלוש שנים, למה הוא לא תיקן את הסעיף הזה בחוק, שאומר שכל אזרח יכול להתמודד?

נואף מסאלחה: אז ש"ס הכינה – אני לא מתקיף את ש"ס, אני רק מבהיר – היא הכינה את הקרקע לחזרתו של נתניהו, שאומר להם: לא, מספיק.

נואף מסאלחה: גם אם תרדו לעשרה – – –

ויצמן שירי: הוא רוצה להיות פטרון – – –

נואף מסאלחה: כן.

נואף מסאלחה: גם אם תרדו – ואני רוצה לעלות – שימו לב מה קרה עם המפד"ל, ואני שמעתי את ידידי חבר הכנסת לנגנטל כאן מעל הבמה, וזה ממש דבר מעציב, כי אני לא יכול להגיד בתנאים כאלה מצחיק.

נואף מסאלחה: שמעתי אותו גם בבוקר.

נואף מסאלחה: הוא משך את הצעת החוק שלו, שהיא כמו הצעת החוק של אלי ישי וש"ס.

נואף מסאלחה: הם קיבלו הנחיה מיצחק לוי ומביבי נתניהו להצביע נגד החוק.

נואף מסאלחה: למה?

נואף מסאלחה: כדי לפזר את הכנסת.

נואף מסאלחה: גם החישוב של טומי לפיד, עם כל הכבוד, הסקרים נותנים לו 12-10 מנדטים – – –

ויצמן שירי: – – –

נואף מסאלחה: שירי, תן לי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת ויצמן, תן למר מסאלחה לסיים.

נואף מסאלחה: ולכן, אדוני היושב-ראש, זה לא מאהבת מרדכי, מה שנקרא, לא מאהבת מרדכי.

נואף מסאלחה: פתאום המפד"ל מצביעים נגד כדי שלא נגיע ל-61, אדוני היושב-ראש – ואני אומר לחברי ש"ס – ואז יאלצו את ש"ס ב"עליהום", בהפגנות, להצביע בעד פיזור הכנסת.

נואף מסאלחה: זאת אומרת, אם עמדת ש"ס מהתחלה היתה בעד פיזור הכנסת – מצוין; אבל תחת לחץ, וגם להחזיר את ביבי נתניהו, גם להיכנע כמו שהמפד"ל נכנעה – – –

יגאל ביבי: מה יש לך נגד ביבי?

נואף מסאלחה: לא נגדך, יגאל ביבי.

נואף מסאלחה: אתך אולי יש מחלוקת פוליטית, אבל לא מעבר, חברים.

יגאל ביבי: – – –

נואף מסאלחה: אני מדבר על מר בנימין נתניהו, המיועד או המועמד לראשות הממשלה.

נואף מסאלחה: אדוני היושב-ראש, אנחנו נצביע בעד החוק, ואני אומר לחברי חברי הכנסת הערבים גם כן – זכותכם, ודאי, אנחנו אותו עם, אבל אתם נבחרתם, עצמאים, זכותכם גם להקדים את הבחירות, אבל שימו לב מה קרה, מה השתנה.

נואף מסאלחה: היום ביבי נותן הנחיות למפד"ל נגד החוק הזה, כי נוח לו יותר, לגוש הימין, לפזר את הכנסת.

נואף מסאלחה: לכן, הבעיה היא לא חוק ביבי.

נואף מסאלחה: כל אזרח שרוצה להתמודד, לרבות אזרח ערבי – מוסכם.

נואף מסאלחה: אני מקווה שגם כאן תהיה רוויזיה, לא בגלל ביבי נתניהו, אלא בגלל ההוראות שנותן ביבי נתניהו בניגוד לדעה של ש"ס ושל מפלגת העבודה ושלכם כדי לפזר את הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: אדוני היושב-ראש, אני מסיים.

נואף מסאלחה: ורק טומי לפיד ומפלגתו חושבים שהם ייקחו 12-10 מנדטים ויגידו: הורדנו את ש"ס לעשרה, אנחנו עלינו לעשרה, אז היה שווה המאבק שלהם לא להיכנס לממשלה שש"ס חברה בה – ככה הצהירו – אבל עכשיו הם מוכנים אם ביבי ראש ממשלה, למה?

נואף מסאלחה: כי הם יגידו: יש מצב חירום במדינה, ואז אנחנו וש"ס, אבל הם רוצים ש"ס קטנה, מצומקת, והם, שינוי, יותר רחבה.

נואף מסאלחה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת נואף מסאלחה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מיכאל איתן – איננו באולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת ויצמן שירי, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חברת הכנסת נעמי חזן, ואחריה – חברי הכנסת אברהם יחזקאל, עמיר פרץ, אוריאל סביר, רן כהן, עוזי לנדאו, עופר חוגי, יעל דיין, גדעון עזרא ואחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

ויצמן שירי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הנה שוב אנחנו נוכחים – נתניהו הוא אותו נתניהו, אותו תעתוען, אותו תכמן.

ויצמן שירי: במוצאי שבת, כשראש הממשלה בא והודיע על ההתפטרות שלו, מייד קפצו כולם ואמרו: הוא עשה את זה על מנת שלא לאפשר לנתניהו להתמודד.

ויצמן שירי: ראש הממשלה אמר לעיתונאים באותו ערב: אנחנו לא נבלום שום חקיקה שתאפשר לכל מי שירצה להתמודד.

ויצמן שירי: יום אחרי כן – ואני יודע על מה אני מדבר, אדוני היושב-ראש – יושב אותו נתניהו, עם אנשים מאוד מרכזיים – כמובן, בלי ש"ס הוא לא יכול לזוז מילימטר – ומסכם אתם, שאם ש"ס, ואלי ישי יושב-ראש ש"ס, מצליחה להעביר בחקיקה את נושא ההתמודדות האישית שלו, הוא יורד מהסיפור הזה של הכנסת.

ויצמן שירי: המזל הגדול של אלי ישי, שאני יודע שלפחות עוד אדם אחד היה בפגישה הזאת.

ויצמן שירי: ומה קורה?

ויצמן שירי: יומיים אחרי, שלושה ימים אחרי, רואה שהעסק הזה שהוא דיבר עליו וסיכם קורם עור וגידים, ואנחנו – ישראל אחת מתייצבת, מלבד חבר כנסת אחד, פה-אחד כמעט, ונותנת תמיכה גורפת לאותה התחייבות של ראש ממשלה, נתניהו – אותו נתניהו תעתען, בא ואומר לתקשורת ברוב חוצפתו, בלי להניד עפעף, שהוא מעולם לא ביקש את החוק הזה.

ויצמן שירי: אדוני היושב-ראש, זה האיש שכנראה לא למד שבמשך התקופה שהיה ראש ממשלה, נתפס לא פעם אחת, לא פעמיים ולא שלוש ולא חמש פעמים כאדם שקרן ולא אמין.

ויצמן שירי: הנה פעם נוספת.

ויצמן שירי: ואני רואה אותו אתמול מופיע קבל עם ועולם ואומר:

ויצמן שירי: אני מעולם לא ביקשתי את החקיקה הזאת.

ויצמן שירי: זאת אומרת, יש שתי אפשרויות: או שאנשים שישבו אתו משקרים, או שהוא משקר.

ויצמן שירי: היות שאני מכיר חלק מהאנשים שישבו אתו ואני מאמין לכל מלה שלהם, הם לא היו מובילים דבר כזה אם לא היו מסכמים את זה אתו, הוא הבין שזה לא מתאים לו והוא מתחיל להעמיד את התנאים.

ויצמן שירי: אדוני היושב-ראש, אני אומר את זה בצורה שלא משתמעת לשתי פנים.

ויצמן שירי: נתניהו כנראה לא למד מטעויות העבר.

ויצמן שירי: מפא"י ההיסטורית – כשאני עוד לא נולדתי, אולי אפילו נולדתי והייתי ילד קטן – למעשה יצרה אווירה של פטרונז' כלפי מגזרים שלמים באוכלוסייה הישראלית.

ויצמן שירי: והפטרונז' הזה, העובדה שמגזרים בציבור הרגישו שמישהו מתנשא מעליהם יצרה תחושה של ניכור.

ויצמן שירי: מופיע הקוסם החדש הזה, נתניהו, ולא רק שמוסיף חטא על פשע, הוא גם מכתיב תנאים, כאילו מפלגה של 17 מנדטים, שהיא מפלגה כמעט בגודל של המפלגה שהוא השאיר, מפלגה מרוסקת – הוא בא ואומר להם: לא, אתם תתמודדו בתנאים שלי.

ויצמן שירי: שיא החוצפה ושיא הציניות; אם זאת לא התנשאות כלפי מגזר של כמעט חצי מיליון מצביעים.

ויצמן שירי: אני אישית נעלב בשבילם מסיבה פשוטה: הם נשלחו על-ידי המצביעים שלהם ולא על-ידי המצביעים של נתניהו, ובינתיים הם תומכים בנתניהו ולא המצביעים של נתניהו תומכים בהם.

ויצמן שירי: לבוא להכתיב, לשלוח שליחים ולאיים, זה נתניהו החדש?

ויצמן שירי: עוד לא נבחר, זה נתניהו החדש?

ויצמן שירי: זה לא נתניהו החדש, זה נתניהו התכמן ונתניהו התעלולן.

ויצמן שירי: זה נתניהו המתנשא.

ויצמן שירי: לכן, אדוני היושב-ראש, ישראל אחת תמשיך ותוכיח את פרצופו האמיתי.

ויצמן שירי: כל עוד ההצעה של חבר הכנסת אלי ישי תבוא לבית הזה, כל ישראל אחת תתייצב מאחורי העניין הזה, על מנת לחשוף את פרצופו האמיתי של האיש הנורא הזה.

ויצמן שירי: תודה רבה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת ויצמן שירי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת נעמי חזן, בבקשה, ואחריה – חבר הכנסת אברהם יחזקאל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם הוא לא יהיה – חברי הכנסת עמיר פרץ, אוריאל סביר, רן כהן ועוד.

נעמי חזן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת המעטים הנמצאים במליאה ברגע זה, אנו שומעים כבר כמה שעות סדרה של טיעונים, בעיקר פוליטיים, מדוע יש צורך להעביר או לא להעביר את התיקון לחוק-יסוד: הממשלה.

נעמי חזן: אני רוצה לתת את הטיעון הפוליטי שהוא גם העקרוני החזק ביותר, מדוע אסור להצביע בעד החוק הזה.

נעמי חזן: החוק הזה איננו נכון מבחינת מבנה המשטר הדמוקרטי של מדינת ישראל, ולכן אסור גם מטעמים פוליטיים לתמוך בו.

נעמי חזן: יש שתי בעיות מרכזיות עם ההצעה שמונחת לפנינו: הבעיה הראשונה, עדיין, אדוני היושב-ראש, המשטר הדמוקרטי במדינת ישראל הוא משטר פרלמנטרי, ולא ייתכן מצב שייבחר ראש ממשלה, אפילו בבחירה ישירה, שאיננו חבר כנסת.

נעמי חזן: אדוני היושב-ראש, יש כאן כמה חברי כנסת ותיקים, אני רואה כאן את חבר הכנסת רן כהן נכנס ברגע זה, שיכולים לזכור היטב מה קרה מאז 1996 מבחינת נוכחות ראש ממשלה בכנסת: לעתים יכולים לעבור שבועות, אפילו חודשים, וראש הממשלה לא מתייצב בכנסת, אלא מסיבה אחת – שצריכים את הקול שלו, כי הוא חבר כנסת.

נעמי חזן: תארו לעצמכם מצב, שיהיה ראש ממשלה בישראל שאיננו חבר כנסת.

נעמי חזן: הוא יוכל בשיטתיות ובעקביות – חבר הכנסת נסים, זו גם הצעת החוק שלך – לזלזל בכנסת ישראל, ואין אפילו כלי אחד שנותר לפליטה כדי לקרוא אותו לסדר בעניין הזה.

נעמי חזן: אנחנו משטר פרלמנטרי, חברי הכנסת הם נציגי האזרחים.

נעמי חזן: התפקיד החשוב ביותר של הכנסת הוא פיקוח ובקרה על הרשות המבצעת.

נעמי חזן: ואם ראש הממשלה איננו חבר הכנסת, לא נוכל לפקח עליו, לא נוכל לבקר אותו, לא נוכל לקרוא אותו לסדר – לא נוכל לעשות את מלאכתנו.

נעמי חזן: ולכן, אפילו לחשוב על העברת חוק שמאפשר לראש הממשלה להיות אדם שאיננו חבר הכנסת, זהו שינוי מהפכני במבנה המשטר הדמוקרטי, ואי-אפשר לעשות זאת כלאחר-יד.

נעמי חזן: ומכאן הסיבה השנייה, מדוע מטעמים עקרוניים לחלוטין אסור לתמוך בהצעת החוק הזו: אנחנו כולנו יודעים שאנחנו ערב בחירות, ואני לא מכירה משטר דמוקרטי שמשנה את כללי המשחק ערב בחירות.

נעמי חזן: אדוני היושב-ראש, בעברי חקרתי גם משטרים לא-דמוקרטיים.

נעמי חזן: אם נעשה זאת, נידמה להם יותר מדי.

נעמי חזן: אסור לשנות כללי משחק כדי להתאים אותם לנסיבות מסוימות או לאדם מסוים.

נעמי חזן: מטעמים עקרוניים, אני וכל סיעת מרצ לא נוכל לתמוך בהצעת החוק הזאת.

נעמי חזן: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת נעמי חזן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אברהם יחזקאל – אינו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עמיר פרץ – גם הוא אינו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אוריאל סביר, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת רן כהן, אחריו – חבר הכנסת עוזי לנדאו, חבר הכנסת עופר חוגי, חברת הכנסת יעל דיין וחבר הכנסת גדעון עזרא.

אורי סביר: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רואה שהממשלה כבר התפזרה.

אורי סביר: תאר לך, כבוד היושב-ראש, שב-17 במאי 1999 היה ישראלי עוזב לאנטארקטיקה לשם מחקר, ולאחר מחקר של כשנתיים או קצת פחות הוא חוזר לכאן, אחרי ניצחון אדיר של אהוד ברק ותבוסה סופית ומוחלטת של ביבי נתניהו, והוא מדליק את הרדיו ולפתע הוא שומע את ראש הממשלה קורא להעביר את חוק ביבי, ועומד על זה שביבי יוכל להתמודד בבחירות נגדו.

אורי סביר: ונכנס נתניהו לגלי האתר, ואותו ישראלי לא מאמין למה שהוא שומע, ואומר: לא רוצה חוק ביבי, לא רוצה להתמודד.

אורי סביר: קמה כל מפלגת העבודה ואומרת: אתה תתמודד, ביבי; בוא ביבי, בבקשה ביבי, בוא תציל אותנו מבחירות כלליות.

אורי סביר: קם הליכוד ואומר: ביבי, מה פתאום?

אורי סביר: חוק ביבי לא בא בחשבון.

אורי סביר: מלבד זאת שאותו איש שחזר מאנטארקטיקה יחשוב שמשהו קשה עבר עליו שם בצפון, בגלל מזג האוויר הקשה, כבוד היושב-ראש, אנחנו אפילו לא מבינים עד כמה מה שקורה כאן היום לא רציני, עד כמה זה מגוחך, עד כמה הציבור כבר לא לוקח את העילית הפוליטית שלו ברצינות.

אורי סביר: אני כבר לא מדבר על כך שמבחינה קונסטיטוציונית, החוק הזה הוא לא חוקי.

אורי סביר: משטר פרלמנטרי בנוי על כך שראש ממשלה הוא חבר הכנסת.

אורי סביר: זה לא פרט קטן של מספר חברי כנסת כזה או אחר, יש גבול לאופורטוניזם הפוליטי.

אורי סביר: ולכן אני מתנגד לחוק הזה בתוקף, לא כיוון שאני שש לראות את נתניהו חוזר לאחר הכישלון האדיר שלו כראש ממשלה, וזאת לדעת מרבית העם.

אורי סביר: אם העסק תקוע, אם העסק לא הולך, נתפזר.

אורי סביר: ממה פוחדים כל כך?

אורי סביר: ובמקביל לכך, גם ראש הממשלה קיצר את התקופה שבה, לדעתי, ולא לדעת האופוזיציה, צריך לעשות כל מאמץ לעשיית שלום.

אורי סביר: הסוגיה הישראלית-הפלסטינית, שעליה אנחנו חלוקים, השעון שלה והשעון הזיגזגי המוזר של הכנסת לא הולכים יד ביד.

אורי סביר: אנחנו נמצאים בתוך סיר לחץ, אם אנחנו רוצים או לא רוצים.

אורי סביר: אנחנו זה כל המדינה.

אורי סביר: צריך היה להוציא את תהליך השלום מתוך תהליך הבחירות, ככל שתהליך הבחירות היה ארוך יותר, ולאחר מכן להביא לפיזור הכנסת, להצבעה על הסכם שחייבים להגיע אליו, ולשים את תהליך השלום לפני תהליך הבחירות.

אורי סביר: צריך לפזר את הכנסת, אבל בדרך שבה אנחנו הולכים, לא רק האיש מאנטארקטיקה חושב שאנחנו לא רציניים, גם אנחנו חייבים לעצמנו דין-וחשבון, שמה שקורה כאן הוא לחלוטין לא רציני.

אורי סביר: אולי עדיף באמת להתפזר ולאפשר בכך למועמדים הן לראשות הממשלה והן לכנסת, שאולי ייתנו להתמודדות חזות רצינית יותר מאשר הדיון שבא היום לידי ביטוי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אוריאל סביר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חברי הכנסת עוזי לנדאו, עופר חוגי, יעל דיין, גדעון עזרא, צבי הנדל, נעמי בלומנטל וטלב אלסאנע.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, החוק הזה, שקרוי על שם ביבי נתניהו, והוא בצביעות מתחסדת אומר שהוא לא מסכים שזה ייקרא על שמו – החוק הזה הוא חרפה לכנסת.

רן כהן: בואו נאמר את האמת.

רן כהן: נבחר חבר כנסת אתנו, רק לפני שנה וחצי, קם ועזב ואמר שהוא לא רוצה להיות חלק מהכנסת הזאת, והכנסת באה ומתרפסת לפניו ואומרת לו: נשנה את החוקים, רק שתוכל לרוץ.

רן כהן: זה גם חוק שהוא חרפה לספר החוקים ולמשטר הדמוקרטי, והסבירו את זה לפני גם חברת הכנסת נעמי חזן וגם חבר הכנסת אורי סביר.

רן כהן: מי שרוצה לשבת שם, בכיסא של ראש הממשלה, אומר: אני אשב כאן, בלי להיות חבר בין חברי הכנסת הזאת; בלי לקיים את הדיאלוג ההכרחי בין המוסד המחוקק לבין המוסד השלטוני, משום שאני אהיה מנותק מכם.

רן כהן: זאת כנסת שתהיה הכי עלובה בעולם מול האיש הזה, אם חלילה גם החוק יתקבל והוא גם ייבחר.

רן כהן: תארו לעצמכם מה יקרה כאן.

רן כהן: הכנסת הזאת, שנבחרה על-ידי העם, על הזרמים האידיאולוגיים העקרוניים – ימין-שמאל, יהודים-ערבים, זרמים חברתיים ואנטי-חברתיים – תהיה שווה כקליפת השום, כי יהיה אחד שיאמר:

רן כהן: אני נבחרתי אישית גם בלי להיות חבר כנסת, ואני מצפצף על כולכם.

רן כהן: למה?

רן כהן: כי לו יהיה מנדט ולאחרים לא יהיה מנדט.

רן כהן: תראו לאיזו רמת ביזיון הגיעה הכנסת בהתרפסות הזאת, בשינוי החוק הזה.

רן כהן: אבל האמת, אדוני היושב-ראש, יש כאן דבר הרבה יותר חמור, הרבה יותר קשה.

רן כהן: ביבי נתניהו לא רק היה חבר הכנסת, הוא היה ראש מפלגה, ראש סיעה שנבחר לכנסת הזאת וקיבל אמון של 1,400,000 אזרחים, אם אני לא טועה, שהצביעו בעבורו לראשות הממשלה.

רן כהן: 44% מהמצביעים של מדינת ישראל.

רן כהן: והוא קם ואמר: אני מצפצף עליכם – הייתי אומר מלה יותר גסה – אני הולך לי, אני לא חייב לא ל-1,400,000, לא לעם בישראל, לא לליכוד, לא לכנסת.

רן כהן: אני הולך לעשות בוכטות של כסף למעני הפרטי.

רן כהן: אבל אם יבוא יום שאפשר שימשחו אותי למלך ולנסיך, אני אבוא וכבר יהיו גמדים כאלה בכנסת שישנו את החוק בשביל שאוכל להיות ראש ממשלה, בלי להישאר בכנסת, בלי לשרת את העם, בלי לשרת את הליכוד.

רן כהן: אני אגיד לך יותר מזה, אדוני היושב-ראש, אם ביבי נתניהו היה משאיר מדינה נופת-צופים והפסיד – קורה שראש ממשלה מפסיד אף שהוא משאיר מדינה בלי אבטלה, מדינה עם רמת שוויון יותר גדולה ופחות עוני ומצוקה, מדינה עם אהבת אחים – ניחא.

רן כהן: אבל ביבי נתניהו השאיר כאן מדינה קרועה, מדינה עם אבטלה עמוקה, מדינה עם חינוך מקוצץ.

רן כהן: הוא לא נשאר כאן לעזור לעם בתור חבר כנסת.

רן כהן: אנחנו כולנו נישאר פה, נחוקק חוקים, נעביר אותם, נילחם למען העניים, נגד המצוקה, בעד חינוך, בעד שוויון, ולו לא נאה.

רן כהן: הוא לא מתעסק עם קטנות כאלה.

רן כהן: הוא ביבי נתניהו, הוא או נסיך או מיליונר או גם זה וגם זה.

רן כהן: רבותי חברי הכנסת, האיש הזה, בנימין נתניהו, עמד בראש המערכה נגד חקיקת חוק הדיור הציבורי, קנה כאן סיעות בכנסת כדי שיצביעו בעד הצעת החוק הזאת – האם לאיש הזה משנים את ספר החוקים?

רן כהן: לפני האיש הזה מתרפסים?

רן כהן: לאיש הזה מתגעגע מישהו מעניי ישראל, שהוא ירק בפרצופם?

רן כהן: לכן אנחנו נצביע נגד החוק הזה, גם בגלל זילות החוק ועלבונו ועליבותו, וגם בגלל האיש.

רן כהן: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת רן כהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עוזי לנדאו, בבקשה.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת רן כהן, מה יותר פשוט מאשר ללכת לבחירות כלליות?

עוזי לנדאו: בחולשה של רגע של יושר פוליטי הציע השר לשעבר שריד, משהודיע ראש הממשלה לפני כעשרה ימים על התפטרותו, כי הוא בעד בחירות כלליות.

עוזי לנדאו: פתאום השתבשה עליהם דעתם של חברי הכנסת במרצ והתעקשו על בחירות רק לראשות הממשלה, ומזה הכול נובע.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, אני חוזר לנאומו של ראש הממשלה במוצאי שבת שלפני כעשרה ימים.

עוזי לנדאו: קראו לו נאום התפטרות, בפועל זה נאום פתיחת מערכת הבחירות.

עוזי לנדאו: זה היה נאום מזעזע, אותי הנאום הזה זעזע.

עוזי לנדאו: אני משתדל ברוב המקרים לא להיות איש בוטה, אני משתדל לא להפוך ויכוח פוליטי לוויכוח אישי ולא להגיע להתקפות אישיות.

עוזי לנדאו: הפעם אי-אפשר עוד.

עוזי לנדאו: שמעתי את נאום התפטרותו של ראש הממשלה, והתביישתי לגלות שיש לנו ראש ממשלה שהוא בתחום הפוליטי שקרן, פחדן אזרחי, מניפולטור מהסרטים, הבורח מהתמודדות.

עוזי לנדאו: את נאומו של ראש הממשלה, חייל מספר אחת, אפשר לתמצת בשלוש מלים: שוב אהוד ברח.

עוזי לנדאו: אני מתבונן, אדוני היושב-ראש, על כך שהוא בורח מחקירות העמותות.

עוזי לנדאו: הנה המשטרה חוקרת את אמיר שמאלי ואת טל זילברשטיין, והיא חוקרת את דורון כהן, ועכשיו היא חוקרת את בוז'י הרצוג, וכולם תחת אזהרה וכולם שומרים על זכות השתיקה, והחקירה מתקדמת אל ראש הממשלה.

עוזי לנדאו: מי רוצה חקירה כזאת לפני בחירות?

עוזי לנדאו: ועוד אנחנו רואים שהוא בורח מהתמודדות בתוך מפלגת העבודה, הוא מעביר את זה במהירות, והוא בוודאי משתדל לברוח מהתמודדות מול מי שהוא חושב שהוא יריב רציני לו, ביבי נתניהו.

עוזי לנדאו: הוא מבקש לחסום את דרכו, הוא מבקש להקפיא את הכנסת, לא ללכת אל העם ולבקש מן העם להגדיר איזו כנסת הוא רוצה כרגע.

עוזי לנדאו: והוא כמובן בורח מן הצורך לבטל את חוק הבחירה הישירה לראש הממשלה.

עוזי לנדאו: זה ראש ממשלה המונע את הזכות הבסיסית של כל אזרח, והיא חופש בחירה.

עוזי לנדאו: זהו ראש ממשלה אנטי-דמוקרטי בעליל.

עוזי לנדאו: האזנו לנאומו של ראש הממשלה במוצאי שבת, לפני עשרה ימים, ואני מוכרח לומר, שכל מלה בנאום הבחירות היתה ביטוי לתרבות פוליטית שכולה שקר.

עוזי לנדאו: הוא מדבר על הישגי החינוך.

עוזי לנדאו: איזה הישגי חינוך?

עוזי לנדאו: הכול שקר.

עוזי לנדאו: לפני כשבועיים התפרסם דירוג בין-לאומי של החינוך למתמטיקה ולמדעים, וישראל נמצאת במקום המבייש, ה-28 מתוך 35.

עוזי לנדאו: שלוש מורות נרצחו בדרך לבית-הספר, ולכמה תלמידים אין רגליים עוד ללכת לבתי-הספר.

עוזי לנדאו: אני רואה פה את חברת הכנסת יעל דיין.

עוזי לנדאו: אני חייב לומר בהערת אגב, שאני מוכרח למחות ולכאוב על הפגישה הבזויה שהיתה אתמול למשלחת חברי כנסת עם ערפאת.

עוזי לנדאו: ישבתם שם כעבדים לפני אדונם.

עוזי לנדאו: האיש אויב, פושע מלחמה, תוקף את הרמטכ"ל שלך, ואתם כך יושבים ושותקים ונותנים לו לעשות את זה.

עוזי לנדאו: אין זה משנה מה דעתכם על הרמטכ"ל, אבל שם אי-אפשר לתת למישהו מן הצד השני של המתרס לתקוף איש שלנו.

עוזי לנדאו: אני זוכר את התמונות הדומות, של משלחות מן השמאל שנסעו ממדינות המערב לבקר את סדאם חוסיין, לפני הפרשה בעירק, ונסעו לאייטולות באירן בתקופה שהעולם התמודד שם, ואינני רוצה ללכת על דוגמאות אחרות.

עוזי לנדאו: זה אחד המעמדים המבישים ביותר שכל ישראלי – ולא משנה מאיזו מפלגה – היה צריך לראות אותם בטלוויזיה.

עוזי לנדאו: אני רוצה, אדוני, לראש הממשלה – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבקש לסיים, חבר הכנסת לנדאו.

עוזי לנדאו: אני אסיים בכמה מלים.

עוזי לנדאו: אני לא רוצה לדבר יותר מחבר הכנסת רן כהן, פחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שמתי לב, כבר פיציתי אותך.

עוזי לנדאו: מייד אסיים.

עוזי לנדאו: מדבר ראש הממשלה על הישג לסטודנטים.

עוזי לנדאו: הכול בלוף, צריך ללכת לאוניברסיטה ולשמוע את מנהיגי הסטודנטים מתביישים בראש הממשלה שלהם.

עוזי לנדאו: מדבר ראש הממשלה על נתוני אבטלה משופרים.

עוזי לנדאו: מה, העם לא יודע שיש יותר מובטלים?

עוזי לנדאו: יש היום יותר משפחות רעבות, יש יותר זקנים, קשישים, שקר להם בחורף, ויותר זקנות במסדרונות של בתי-החולים בנהרייה.

עוזי לנדאו: ולבנון, על הישג בלבנון מדבר ראש הממשלה?

עוזי לנדאו: אולי ידבר על הבושה, על הבריחה מלבנון, על כך שאנחנו משלמים היום ביהודה, בשומרון ובעזה מחיר בהרוגים ובפצועים על דרך היציאה מלבנון.

עוזי לנדאו: וכך גם הישגי הביטחון האישי, ומאמצי השלום, כשאומר ראש הממשלה: הפכתי כל אבן.

עוזי לנדאו: אני לעתים אינני מצליח להבין ראש ממשלה שהופך עם שלם שפן ניסיונות למדיניותו, מוכר אותנו לערפאת בקמפ-דייוויד; זו אותה מדיניות שעודדה את הטרור להתפרץ על גילה.

עוזי לנדאו: במקום שראש ממשלה כזה יתבייש וירד למחתרת ולא יראה את פניו בחוץ, הוא נותן לנו עצות.

עוזי לנדאו: שואלים עוד אותנו, מה האלטרנטיבה שלכם?

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, האלטרנטיבה שלנו היא האמת, היא דרך היושר מול השקר שהשמאל מוכר.

עוזי לנדאו: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת עוזי לנדאו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עופר חוגי – איננו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת יעל דיין, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריה – חבר הכנסת גדעון עזרא, ולאחר מכן – חבר הכנסת צבי הנדל, אם יהיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומרים לי שחבר הכנסת הנדל דיבר, אז לאחר מכן – חבר הכנסת אופיר פינס-פז, ואחריו – חבר הכנסת יוסי כץ.

יעל דיין: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, הזמן המוקצב לנו הוא קצר, אבל בכל זאת אני אגזול כמה שניות מזמני כדי לענות לחבר הכנסת עוזי לנדאו, שצר לי מאוד שהוא לא היה בפגישה, הוא גם לא היה רוצה להיות בפגישה, אבל התיאור שלנו כעבדים, אני מתארת לעצמי שאם זה עבדים אז אני השפחה, זאת אומרת, עבדים ושפחות מול נוכחותם של היושב-ראש ערפאת ומוחמד דחלאן – לא רק שאתה לא היית שם, חבר הכנסת לנדאו, גם התקשורת לא היתה שם.

יעל דיין: ואם מישהו יכול לבוא ולהעיד על תוכן השיחה, כן הגבנו או לא הגבנו, בשפה כזאת או אחרת, בבקשה לבדוק.

יעל דיין: ניתן היה לבדוק אתי לפני שאתה מגדיר אותי בשמות תואר לא מחמיאים.

יעל דיין: אפשר היה לבדוק אתי, האם אמרנו, האם הגבנו.

יעל דיין: עצם הפגישה עם ערפאת, אנחנו יודעים מה הגישה שלכם.

יעל דיין: ראש הממשלה שלכם כמו ראש הממשלה שלנו, כמו רבים מאתנו, כמו רבים מכם, נפגשו ונפגשים וייפגשו, והזכות היא להוקיע את הפגישות האלה, אבל אני לא רואה איך נגיע לשלום בלי שנדבר עם המנהיג הנבחר של העם הפלסטיני.

יעל דיין: על החוק שלפנינו אני רוצה לומר, שיש לו השתלשלות ממש מבאסת מבחינת המעמד של נתניהו, שהחוק נקרא על שמו.

יעל דיין: נתניהו קידם את חוק הבחירה הישירה ואת החוק הספציפי הזה במקור.

יעל דיין: אילו הוא היה רוצה, לא היה נקבע שמועמד צריך להיות חבר כנסת, אלא שהוא חשב שהוא חבר כנסת לנצח, או שהוא לא חשב על זה כאשר הוא עזב את הכנסת ובמו ידיו הוא שם לעצמו את המלכודת הזאת, שמונעת מכל אדם להתמודד ומאפשרת לחברי כנסת להתמודד.

יעל דיין: עבר זמן, יש סקרים, אנחנו רואים אפשרות להתמודד, חשב נתניהו ששב ממסעותיו, ואז הומצא חוק ביבי, שאמר: אנחנו נאפשר, מי יותר בתום לב, מי פחות בתום לב, נאפשר לכל אזרח להיבחר, כאשר היה ברור שיש בזה – מי שאמר את זה בתום לב – משום הצדק, יש שינוי חפוז של חוק-יסוד, אבל בוודאי לא חשבו שיומיים אחרי זה מר נתניהו עצמו יגיד: רגע, רגע, לא התכוונתי.

יעל דיין: אז אנחנו מחוקקים חוק שמאפשר לכל אזרח להציג מועמדות, ואם לא אהבתי או כן אהבתי את זה, אני אצביע בעד זה.

יעל דיין: ואחרי יומיים, כשראו שהחוק הזה עתיד לעבור, אבל זה קשור אולי בפיזור הכנסת, קם אותו מר נתניהו, ובעזות מצח שאין שנייה לה הכתיב מין אולטימטום חדש: אני לא רוצה את חוק נתניהו, אני לא רוצה שתאפשרו לכל אזרח, אני רוצה שזה יהיה רק חבר כנסת, ואני דורש שיהיו בחירות כלליות ואז דיני ככל אזרח ולא צריך להיות חבר כנסת.

יעל דיין: הליכוד, לצערי הרב, ואולי גם מפלגות אחרות, פשוט נתנו את עצמם, הפקירו את עצמם לתעתועים האלה, כאשר עד היום אנחנו לא יודעים, האם ביבי רוצה את חוק ביבי, האם ביבי ירוץ ויתמודד גם אם לא יהיה פיזור כנסת.

יעל דיין: אנחנו מגישים לו על מגש של כסף, בהרגשת ביטחון, בהרגשת ניצחון עתידית, את חוק ביבי, ואנחנו נגיש לו אולי גם את אי-פיזור הכנסת, וההחלטה תהיה בידיו.

יעל דיין: אני מציעה לו לחזור לעסקים הפרטיים שלו ולחכות עד שתגיע שעת הבחירות לכנסת הבאה בזמנה, במועדה, ואז אולי ניגש לבחירות בשיטת בחירה אחרת, שגם לה מר נתניהו יתנגד, והדברים ישתנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לחברת הכנסת דיין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת גדעון עזרא, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חברי הכנסת אופיר פינס-פז, יוסי כץ, נעמי בלומנטל, אם היא תהיה, וטלב אלסאנע.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כולם פה יושבים ומאשימים את בנימין נתניהו בחוק ביבי.

גדעון עזרא: אני רוצה להזכיר לציבור, שאהוד ברק מעל הבמה הזאת אמר:

גדעון עזרא: אני לא מפחד מבחירות, וכעבור שבועיים הוא ניצל ניצול ציני את החוק, שלא לפי רוח החוק.

גדעון עזרא: החוק הזה נועד, לדעתי, לראש ממשלה שלא יכול לשרת יותר מסיבות בריאותיות כאלה ואחרות ולא בדרך שעשה זאת ברק, כמו שהיה, לצערי, במקרה של מנחם בגין שהתפטר, ולפי דעתי זו היתה הדוגמה שניצבה לנגד עיני אנשי הוועדה דאז.

גדעון עזרא: ברק רוצה להעמיד את עצמו לבחירה במדינה שבה נפצעים אזרחים כל יום, במדינה שאין לה תקציב, במדינה רעועה, עם ראש ממשלה שההישג היחיד שלו, לדעתי, הוא שהוא הבין שלא צריך להמשיך כך וצריך ללכת לבחירות.

גדעון עזרא: אני רוצה להזכיר לציבור הזה, ראש ממשלה שיצא מלבנון, ואני לא מבקר את היציאה מלבנון, אבל זינבו בנו; למה זינבו בנו, למה זינבו בנו מלבנון?

גדעון עזרא: ראש ממשלה שהציע לסורים את הכול והם לא קיבלו.

גדעון עזרא: ראש ממשלה שהציע את קמפ-דייוויד והיה שותף לשארם-א-שיח' וקיבל בתמורה אינתיפאדה בשטחים והתפרעויות בקרב ערביי ישראל.

גדעון עזרא: ראש ממשלה שעד הרגע הזה איננו מכיר שהפרטנר ערפאת איננו פרטנר, או מבחינה זו שהוא מכוון את השטח ומדליק את השטח או מהבחינה הזאת שהוא אינו מכבד את החתימות שלו.

גדעון עזרא: אנחנו צריכים לסלק את הממשלה הזאת בדרך המהירה ביותר שקיימת.

גדעון עזרא: אני לא מבין את מרצ, שיושבת פה ומדברת גבוהה גבוהה על דמוקרטיה, והדמוקרטיה הטובה ביותר היא פיזור הכנסת, והיא תומכת במין דבר עקום שלא יוצא ממנו שום דבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם לא תומכים בחוק נתניהו.

גדעון עזרא: לא, לא, אבל הם נגד בחירות, נגד פיזור הכנסת.

גדעון עזרא: אם הם יהיו בעד פיזור הכנסת, אני חושב שלא תהיה בעיה.

גדעון עזרא: אני חושב שהבוחרים של ש"ס רואים את הביזיון ואת הדרך שבה חבריהם פה בכנסת, שבבחירות האחרונות, אחרי שבנימין נתניהו היה ראש ממשלה, קראו לכולם לבחור בבנימין נתניהו – והיום, מחשש לכיסא שלהם הם משמיצים אותו.

גדעון עזרא: אני לא מבין את הדבר הזה.

נסים זאב: הם זוכרים את הביזיון שעשיתם אז.

גדעון עזרא: אני אומר לכם, שהציבור שומע את הקולות, ואני מאוד מקווה שהרב עובדיה יוסף גם יודע להחליט עבורכם את מה שטוב לכל אזרחי ישראל.

גדעון עזרא: אני מאוד מקווה שאנחנו נתפזר מהר ככל האפשר.

גדעון עזרא: הבית הזה הפך להיות ביזיון, הדרך שבה הוא מתפקד, הדרך שלא להגיע לשום דבר, הדרך שנותנים לממשלה הזאת שלא לדאוג לאזרחים, כלום לא עושים בתגובה.

גדעון עזרא: היום נפצעו אנשים ביריחו.

גדעון עזרא: מה עשו?

גדעון עזרא: ראינו אתמול את המשלחת שיצאה ממפלגתו של ראש הממשלה ואחרים.

גדעון עזרא: אתם יודעים מה הציעו למשלחת הזאת אחרי שהם היו אצל ערפאת?

גדעון עזרא: לבוא ולראות את הקווים הישראליים, איך הם נראים מנקודת מבט פלסטינית.

גדעון עזרא: את זה במקרה הם לא עשו.

גדעון עזרא: יפה מאוד.

גדעון עזרא: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת גדעון עזרא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת יוסי כץ, אחריו – חברת הכנסת נעמי בלומנטל, ואם היא לא תהיה – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ימים קשים עוברים על הכנסת, בלי צל של ספק.

אופיר פינס-פז: אני רק רוצה לציין שלוש נקודות שמתייחסות לדברים שעלו כאן על-ידי דוברי הליכוד, או הימין.

אופיר פינס-פז: אחת, לגבי פיזור הכנסת.

אופיר פינס-פז: אומר בנימין נתניהו, שהוא רוצה שנפזר את הכנסת, כי אם תפוזר הכנסת ויהיו בחירות כלליות, היא תהיה כנסת שהוא יוכל לעבוד אתה.

אופיר פינס-פז: עם הכנסת הזאת הוא לא יכול לעבוד.

אופיר פינס-פז: כל אדם בציבור יודע, שהבעיה הגדולה של הכנסת הזאת היא שיטת הבחירה הישירה, שאוכלת כל חלקה טובה.

אופיר פינס-פז: היא הביאה את הפוליטיקה הישראלית לפשיטת רגל.

אופיר פינס-פז: אבל נתניהו לא מוכן לשנות את שיטת הבחירה הישירה.

אופיר פינס-פז: אם הוא היה מוכן לשנות את שיטת הבחירה הישירה, אפשר היה באמת ללכת לפיזור הכנסת בשיטה חדשה, פרלמנטרית, ובאמת לעשות כנסת יותר מאוזנת, יותר יציבה, והיה היגיון בדרישה שלו.

אופיר פינס-פז: אבל לא רק שהוא מתנגד לחזרה לשיטה הקודמת ומתמיד בשיטת הבחירה הישירה, אלא הוא כופה את דעתו על חברי הכנסת מהליכוד, שכולם כאיש אחד, למעט חבר כנסת אחד, תומכים בביטול שיטת הבחירה הישירה, אבל הם מבטלים את דעתם מפני דעתו.

אופיר פינס-פז: לכן כל הנימוק של נתניהו הוא נימוק ציני, שאין מאחוריו ולא כלום.

אופיר פינס-פז: לגבי חוק נתניהו.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא רוצים את חוק נתניהו, זה חוק לא טוב.

אופיר פינס-פז: אבל מה נתניהו עושה לנו?

אופיר פינס-פז: נתניהו מנסה למלכד אותנו.

אופיר פינס-פז: מצד אחד הוא אומר לחברים שלו – ותדעו לכם, שמי שחתום על הצעות החוק, ויושב פה חבר הכנסת נסים זאב, ובנוסף חברי הכנסת אלי ישי, נעמי בלומנטל, ישראל כץ ודני נוה, יובל שטייניץ, האנשים הכי קרובים לנתניהו, הם יוזמי החוק.

אופיר פינס-פז: בקריאה הטרומית כל הליכוד כאיש אחד הצביע בעד החוק.

אופיר פינס-פז: פתאום נתניהו נתן להם הוראה, הופ, הם כולם מצביעים נגד החוק.

אופיר פינס-פז: הם מדברים בשני קולות.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא מוכנים שהם יטיחו באהוד ברק מדוע נתניהו חושש או לא רוצה לרוץ.

אופיר פינס-פז: לכן אני יודע, שאם חוק שמכונה חוק נתניהו ייפול, תמיד תמיד הליכוד יאשים אותנו בזה שנפל החוק, אפילו אם הם הצביעו נגדו, כי הם יחזרו ויגידו שהתפטרות ראש הממשלה היתה תרגיל, וכדומה וכדומה.

אופיר פינס-פז: לכן הליכוד בעצם מכריח אותנו לתמוך בשינוי חוק-היסוד הזה, כדי שהוא לא יוכל לומר לנו הפעם שמנענו את ריצתו של נתניהו.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא רוצים למנוע את ריצתו, שירוץ.

אופיר פינס-פז: לא חוששים ממנו, לא מפחדים ממנו, מכירים את המניירות, את הפוזות ואת כל הדברים.

אופיר פינס-פז: אני גם בטוח שאהוד ברק ינצח אותו, משום שלאהוד ברק יש דרך ברורה, אין לו ססמאות, הוא אומר בדיוק איך הוא רוצה את השלום, על מה הוא רוצה את השלום.

אופיר פינס-פז: נתניהו אומר: אני רוצה שלום קר.

אופיר פינס-פז: מה זה שלום קר?

אופיר פינס-פז: אריק שרון אומר: אני רוצה שלום אחר.

אופיר פינס-פז: מה זה שלום אחר?

אופיר פינס-פז: יש שלום אחד, שאנחנו אומרים במפורש איך הוא יכול להיות.

אופיר פינס-פז: אפשר לתמוך בו, אפשר להתנגד לו, אבל אי-אפשר לבוא עם תזה שאין מאחוריה כלום חוץ מססמאות.

אופיר פינס-פז: לאהוד ברק יש מנדט מוחלט לנהל משא-ומתן לשלום ולחתום על הסכם שלום.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להסביר גם למה.

אופיר פינס-פז: זה נכון שיש לו קואליציה של 30 חברי כנסת בלבד, אבל בכנסת הזאת יש פחות-או-יותר 60 חברי כנסת, 60 חברי כנסת שתומכים בתהליך השלום הזה ובשלום.

אופיר פינס-פז: שלא לדבר על כך שבסקרים של דעת הקהל, באופן קבוע למעלה משני-שלישים של החברה הישראלית רוצים שראש הממשלה יגיע להסכם שלום.

אופיר פינס-פז: לכן, כל מי שמנסה למנוע השגת שלום בתואנה שאין לראש הממשלה מנדט, מדבר דברי הבל, ואני אומר לאהוד ברק מעל במה זו: המשך בדרכך, הבא שלום למדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר פינס-פז.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יוסי כץ, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חברי הכנסת נעמי בלומנטל, טלב אלסאנע, יצחק סבן, מוחמד כנעאן, מאיר שטרית ועוד.

יוסי כץ: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, החוקים שעומדים לפנינו, כפי שאנחנו קוראים להם, חוק נתניהו – הוא חוק רע, ומוטב שלא היה נכנס לספר הצעות החוק שלנו.

יוסי כץ: העובדה שהוא נמצא כבר בהצעה כחולה היא בסך הכול בושה וכלימה לכנסת.

יוסי כץ: נשגב מבינתי, אינני מבין מדוע ראש הממשלה אהוד ברק היה צריך להצהיר שהוא תומך ויפעל לתיקון חוק נתניהו.

יוסי כץ: אם חברי לסיעה רצו להבהיר לציבור שהם אינם מתכוונים לטרפד את החוק, יכלו לומר: אנחנו לא נתנגד, לא נטרפד – אבל באיזו התלהבות.

יוסי כץ: אני חושב שזו טעות, טעות פוליטית, משום שאסור בשום פנים ואופן להכשיר שרץ כזה.

יוסי כץ: זה חוק רע, ואמרתי לראש הממשלה שבסוף סיעת ישראל אחת גם תאכל את הדג המסריח, קרי – חוק נתניהו, וגם תגורש מהעיר.

יוסי כץ: כלומר, יתקבל חוק התפזרות הכנסת, ויתברר שסתם עשינו את כל המניפולציות האלה לשנות את החוק.

יוסי כץ: אני לא מדבר על ההתנהגות של חברי לליכוד, שהיא פשוט צביעות בהתגלמותה.

יוסי כץ: אתמול בבוקר הצהירו בריש גלי שיצביעו נגד חוק נתניהו.

יוסי כץ: הגענו לוועדה, לא דובים ולא יער.

יוסי כץ: חלק עזבו, חלק נמנעו.

יוסי כץ: בקיצור, הם גרמו לכך שהחוק התקבל.

יוסי כץ: זה מעלה בי הרהורים מאוד נוגים, מאוד עצובים לגבי הדרך שבה פועל המועמד, האזרח המודאג בנימין נתניהו.

יוסי כץ: שום דבר לא השתנה.

יוסי כץ: אני רוצה לומר לכם, אני לא מבין איך אנחנו, חברי הכנסת, תומכים בשינוי חוק-יסוד שמשנה את המשטר במדינת ישראל עד כדי כך, גורם לכך שראש ממשלה עלול להיות אדם שאיננו חבר כנסת, הוא לא יכול להצביע בהצבעות אמון או אי-אמון, הוא לא יכול להצביע בהצבעות חשובות מאוד.

יוסי כץ: זה דבר שהדעת איננה סובלת אותו.

יוסי כץ: אחת משתיים: או שיש לנו משטר נשיאותי, אבל יש לנו גם בלמים ואיזונים של משטר נשיאותי, או שאנחנו במשטר פרלמנטרי, ואז ראש הממשלה חייב להיות חבר כנסת.

יוסי כץ: חבל מאוד שתופרים חוק-יסוד ומשנים אותו בגלל אדם כזה או אחר.

יוסי כץ: מחר זה יהיה אדם פופולרי, אדם שאולי ניצח בקרבות ועשה דברים חשובים, ויכשירו את הקרקע.

יוסי כץ: דרך אגב, מכל ההצעות שעלו – אני מתנגד לכולן וגם אצביע נגדן, אבל יש איזה היגיון פנימי בהצעה של חבר הכנסת נסים זאב, שאומר, יש בחירות מיוחדות, העם נקלע למשבר, אז לפחות נבחר כמועמד בבחירות מיוחדות או בחבר כנסת, או במי שהיה חבר כנסת ארבע שנים, או במי שהיה ראש ממשלה תקופה מסוימת, או במי שהיה שר, בכל זאת, מישהו שלא בא מהשמים ולא הוכיח את עצמו במישור הפוליטי.

יוסי כץ: הוא יכול להיות אדם מוכשר במדע, אדם מוכשר בצבא, אדם מאוד מאוד ברוך כשרונות, אבל מספיק עם הניסיונות האלה.

יוסי כץ: אנחנו צריכים לתפקיד ראש הממשלה אדם מיושב, שקול, מהימן, שיש מאחוריו רקורד, שיש מאחוריו דברים של עשייה בתחום הזה.

יוסי כץ: לכן אני אצביע נגד כל אחד מהחוקים.

יוסי כץ: אני גם שוקל אפשרות ללכת לבית-המשפט העליון, כי דעתי אינה נוחה מזה ששינו את כללי המשחק במרוצת 60 יום.

יוסי כץ: המקום האחרון שעשו את זה היה סוריה של בשאר אסד, שבכמה דקות שינו את החוקה הסורית כדי להכשיר אותו להתמודד בגיל פחות מ-40 לנשיא המדינה.

יוסי כץ: אבל בוודאי חשוב להקפיד על דבר אחד: שלא יהיה מצב שבו קבלת החוקים האלה תמנע מאדם שהיום רשאי להתמודד את הזכות להתמודד.

יוסי כץ: הם יכולים להוסיף זכות מסוימת, שאני מתנגד לה, אבל בוודאי לא לשלול זכות מאדם מסוים 48 שעות לפני שמגישים את המועמדות.

יוסי כץ: אני מאוד מקווה שחברי הכנסת יחשבו פעם נוספת לפני שהם מצביעים בעד החוק הזה.

יוסי כץ: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת יוסי כץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת נעמי בלומנטל – איננה נוכחת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חברי הכנסת יצחק סבן, מוחמד כנעאן, מאיר שטרית, אחמד טיבי, יגאל ביבי, תאופיק חטיב, יורי שטרן ועוד.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, נפלאים הם נפתולי הפוליטיקה הישראלית.

טלב אלסאנע: אנחנו רואים שהדברים משתנים מיום ליום, ואפילו משעה לשעה.

טלב אלסאנע: באים בטענות לחזאים אשר מנסים לתת את החיזוי הנכון למזג האוויר, והם טועים מדי פעם, אבל לתת את החיזוי להתפתחויות הפוליטיות בישראל זה הרבה יותר קשה.

טלב אלסאנע: אם אנחנו שמים לב, כל הפרשנים כולם רק מפרשנים את עצמם, כי ההתפתחויות הן שונות, ולפעמים גם משונות.

טלב אלסאנע: אני רוצה להסביר למה אני מתכוון כשאני אומר "משונות".

טלב אלסאנע: מר נתניהו העדיף לפרוש לאחר הבחירות האחרונות, לנטוש את הכנסת, לנטוש את תפקידו כיושב-ראש האופוזיציה וללכת לעיסוקיו הפרטיים.

טלב אלסאנע: אף אחד לא יכול לבוא אליו בטענות.

טלב אלסאנע: רצונו של אדם כבודו, כך הוא רצה וכך הוא החליט.

טלב אלסאנע: אבל ברגע שיש התפתחות פוליטית, הוא מחליט לחזור, והוא רוצה ליישר את כל המערכת, את כל החוקים, לפי רצונו, ושהכול יהיה תפור על-פי המידות האישיות שלו, וזה דבר בעייתי.

טלב אלסאנע: הוא בא בטענות ואומר: בחרתם בשיטה אשר תחסום בפני את האפשרות להתחרות, ואתם רוצים לעקוף את רצון הרוב, אתם רוצים לעקוף את רצון הבוחר, על-ידי זה שהחוק לא מאפשר לי להשתתף בבחירות.

טלב אלסאנע: מחליטים לשנות את החוק, חוק-יסוד, על אף כל הטענות והתלונות על השינוי הזה, שהוא שינוי בחוק-יסוד על מנת לשרת אדם.

טלב אלסאנע: ולאחר מכן הוא אומר: לא, לא, לא, לא מספיק לשנות את החוק, אני דורש שהכנסת תעמוד דום לכבודי ותחליט להתפזר, כי ההרכב הנוכחי של הכנסת לא נראה לי, ואני מעדיף הרכב אחר, ואם הכנסת, ברוב חוצפתה, תעז להמרות את פיו ולא תכבד את רצונו ולא תתפזר, אז הוא לא יואיל בטובו ולא יתמודד, כאילו ההתמודדות שלו זו הישועה שממתינים לה, וכאילו מדובר באדם שלא ניסינו, שאנחנו לא מכירים, לא ידענו מה מעשיו ומה מעלליו.

טלב אלסאנע: טעות קשה תהיה אם מישהו ישלה את עצמו ויחשוב שמר נתניהו איננו מה שהיה, או שהוא יכול להביא את הבשורה.

טלב אלסאנע: הדבר הכי מצער הוא, שהבחירה שתהיה כאן היא בחירה בין ראש ממשלה שנכשל בעבר, נתניהו, שהכנסת פיטרה אותו, הכנסת הביעה בו אי-אמון אחרי פחות משלוש שנים, והוא בא לעטוף את הסחורה הישנה באריזה חדשה על מנת לשווק אותה מחדש – כולם יודעים שהוא איש שיווק מעולה, אבל אסור לנו לטעות, אסור לנו לחשוב שכל הנוצץ הוא זהב.

טלב אלסאנע: הדבר הזה נבדק, הוא לחלוטין לא זהב.

טלב אלסאנע: מצער מאוד גם יהיה אם הברירה הנוספת תהיה אהוד ברק, אדם שהוכיח את כישלונו בהווה.

טלב אלסאנע: אני חוזר ואומר: הבעיה של מדינת ישראל איננה בעיה שתיפתר על-ידי בחירות, לא בחירות לראש ממשלה, חבר הכנסת מחאמיד, ולא בחירות כלליות ולא בחירות שלאחר מכן ישנו את שיטת הבחירות.

טלב אלסאנע: הבעיה של מדינת ישראל היא הצורך במנהיג אמיץ, שיבוא ויאמר לעם: אנחנו השלינו אתכם, אנחנו שיקרנו לכם, במשך 30 שנה, מכרנו לכם לוקשים, כמו שרוצים יגאל ביבי והמפד"ל.

טלב אלסאנע: מי יכול להביא לכם שלום, להביא לכם ביטחון, כשההתנחלויות קיימות, כשירושלים המזרחית נמצאת בשליטתנו?

טלב אלסאנע: הדבר הזה בלתי אפשרי.

טלב אלסאנע: כל מנהיג שיבוא לפני הבחירות ויבטיח לכם שהוא יכול להביא את השלום, הוא לא יכול להביאו בתנאים האלה.

טלב אלסאנע: אם מישהו רוצה ביטחון, אז המרכיב החשוב, אדוני היושב-ראש, מרכיב חשוב בשלום זה ביטחון.

טלב אלסאנע: אי-אפשר שיהיה שלום בלי ביטחון.

טלב אלסאנע: ולכן מי שרוצה ביטחון צריך להיות בעד שלום, ומי שרוצה שלום צריך לדעת שאי-אפשר לקבל שלום ללא הסכמת הפרטנר האחד והיחיד, שהוא יאסר ערפאת, מנהיג העם הפלסטיני.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יצחק סבן – איננו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מוחמד כנעאן – איננו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מאיר שטרית – גם הוא לא נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אחמד טיבי – גם הוא לא נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יגאל ביבי, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו ידברו, אם יהיו באולם – חברי הכנסת תאופיק חטיב, יורי שטרן, האשם מחאמיד, נחום לנגנטל, יובל שטייניץ, איוב קרא, מיכאל קליינר וזאב בוים, וגם חבר הכנסת דהאמשה, אם יהיה לו מחליף.

יגאל ביבי: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה – הכנסת כמעט שהתפזרה כבר, הכנסת ריקה – אתם יודעים שאני אוהב את השם ביבי, ואני אצביע לחוק הזה שנקרא על שם ביבי, אבל יש פה טעות בסיסית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה תצביע כנראה בגלל השם.

יגאל ביבי: אני אצביע בעזרת השם.

יגאל ביבי: יש פה טעות בסיסית.

יגאל ביבי: רבותי, אם נחוקק את החוק הזה, זה לא אומר שבנימין נתניהו, מי שנקרא ביבי, יתמודד.

יגאל ביבי: לפני כמה דקות התבשרנו, ואני מקווה שזה לא נכון, שש"ס החליטה לא להקדים את הבחירות לכנסת.

יגאל ביבי: נתניהו הודיע, שאם לא מקדימים את הבחירות לכנסת הוא לא מתמודד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נגמרו האנשים בארץ.

יגאל ביבי: אנחנו מחוקקים חוק למען התמודדות ביבי, ואולי בכלל הוא לא מתמודד.

יגאל ביבי: לכן אני מבקש, שהמגבלות או ההצעות של רוב חברי הוועדה, שהיו, שרק ראש רשימה יכול להתמודד, תרדנה.

יגאל ביבי: אם כבר משנים את החוק, משנים אותו לא רק לבחירות האלה.

יגאל ביבי: יש ליקוי, ואנחנו משנים את החוק להיום, למחר, לעוד ארבע שנים ולעוד עשר שנים.

יגאל ביבי: אם אנחנו עושים תיקון, זכות אלמנטרית בכל דמוקרטיה היא, שכל אזרח שיכול להצביע יכול גם להיות מועמד.

יגאל ביבי: למה רק ראש רשימה?

יגאל ביבי: אם אני רוצה להביא מישהו אחר שהוא לא ראש רשימה, אומרים לי: תהיה אינפלציה.

יגאל ביבי: לא יכולה להיות אינפלציה, כי כל אחד שרוצה להתמודד צריך להביא רשימה עם עשרה נציגים בכנסת.

יגאל ביבי: יכולים להיות מקסימום חמישה, שישה מועמדים.

יגאל ביבי: אם זו המגבלה, אז אם יש מועמד בחוץ, שהוא לא ראש רשימה, שהוא לא חבר כנסת, ויש עשרה חברי כנסת שנותנים לו, מה אכפת לי להעמיד אותו?

יגאל ביבי: לדוגמה, יוסי ביילין, הוא לא חבר כנסת, ואם נגיד הרשימות הערביות או מרצ ירצו להעמיד אותו כמועמד, הם לא יכולים היום בחוק הזה, כי הוא לא ראש רשימה.

יגאל ביבי: אם יחליטו שרק ראש רשימה יכול להיות, יוסי ביילין או שמעון פרס לא יכולים להיות מועמדים, כי הם לא ראשי רשימה, אלא אם כן יעשו פיקציות והם ייבחרו כראשי רשימה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה מתכוון אם התיקון יתקבל.

יגאל ביבי: לכן, אם רוצים לתקן כך, שכל אזרח שהוא בגיל 30 וזכאי להיבחר לכנסת, יכול להעמיד עצמו לבחירה, הלוא יש המגבלה שצריך עשרה חברי כנסת, לא כל אחד יכול להעמיד את עצמו לבחירה, יכולים מקסימום חמישה, בדוחק אולי שישה.

יגאל ביבי: לכן אני מציע שהחברים יתלכדו ונדבר על זה, ואני גם אגיש הסתייגות שכל אזרח יוכל להתמודד.

יגאל ביבי: אני רוצה לומר משהו, ואני אומר זאת בכל פעם: הכנסת, שעכשיו כנראה לא מתפזרת, צריכה לדרבן את שינוי חוק שיטת הבחירות.

יגאל ביבי: שיטת הבחירות היא שיטה אומללה.

יגאל ביבי: יש חוכמה בגויים.

יגאל ביבי: אף מדינה בעולם לא עשתה חוק טיפשי כזה.

יגאל ביבי: מה, כולם לא מבינים בדמוקרטיות?

יגאל ביבי: כולם לא מבינים בזכויות?

יגאל ביבי: כולם לא מבינים?

יגאל ביבי: רק אנחנו מבינים כדי לעשות חוק כלאיים כזה?

יגאל ביבי: שיחליטו: רוצים נשיאות?

יגאל ביבי: אז שיהיה עם האיזונים ושיטות.

יגאל ביבי: אי-אפשר לקחת חצי היריון, אי-אפשר לקחת חצי חוק.

יגאל ביבי: תחליטו: או נשיאות, או פרלמנט.

יגאל ביבי: אבל פה לא נשארים לא פרלמנט ולא רשות מבצעת.

יגאל ביבי: איך אומרים בעברית?

יגאל ביבי: "טאסה וד'איעה".

יגאל ביבי: הפקרות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה בערבית, לא בעברית.

יגאל ביבי: זה בערבית?

יגאל ביבי: שום דבר.

יגאל ביבי: שום דבר.

יגאל ביבי: לא יודעים.

יגאל ביבי: הוא צריך לתת דוח, הוא נבחר על-ידי העם, יש לו סמכויות; איפה איזונים, איך עושים מינויים, איך ממנים שופטים?

יגאל ביבי: הכול שונה.

יגאל ביבי: הכול השתבש.

יגאל ביבי: ולכן אני אומר: כל המשנה, ידו על התחתונה.

יגאל ביבי: השינוי שהיה היה שינוי גרוע, ואם אנחנו רוצים משטר דמוקרטי רציני, צריך להחליט: או שאנחנו משטר פרלמנטרי, או שאנחנו במשטר נשיאותי.

יגאל ביבי: אבל האנדרוגינוס הזה, הכלאיים האלה, צריכים להיפסק.

יגאל ביבי: אנחנו נתמוך בחוק הזה – לא רק לראש רשימה, אלא שכל אזרח תהיה לו זכות להתמודד אם יש לו גיבוי של עשרה חברי כנסת לפחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת יגאל ביבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת תאופיק חטיב, בבקשה, ואחריו – חברי הכנסת, אני רוצה להודיע לאלה שממתינים לתורם, שאנחנו לקראת סוף הדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נשארו לנו כשבעה-שמונה דוברים בלבד – אם יהיו באולם המליאה – שיוכלו לדבר, ואם לא יהיו, אנחנו נסיים את הדיון ונכריז על הפסקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת תאופיק חטיב, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת יורי שטרן, ואם לא יהיה – אז חברי הכנסת האשם מחאמיד, נחום לנגנטל, יובל שטייניץ, איוב קרא, מיכאל קליינר, זאב בוים ועבד-אלמאלכ דהאמשה, שיהיה אחרון הדוברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

תאופיק חטיב: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת הנוכחים, אני כבר דיברתי בנושא הזה.

תאופיק חטיב: הזכרתי את ההסתייגות שלנו מהחוק, משינוי חקיקה, במקום לגופו של עניין לגופו ולמענו של אדם, אבל אני אומר, שאם החוק הזה, חוק-יסוד: הממשלה, היה מקבל את התיקונים המתאימים, ובכללם לאפשר לכל אזרח שיזכה בתמיכתם של עשרה חברי כנסת להתמודד, אזי אולי אנחנו באמת עונים על הקריטריון של דמוקרטיה אמיתית ולא מחפשים מין שעטנז שיתאים להתפלגות הקיימת בתוך הבית הזה.

תאופיק חטיב: אני חושב שמן הדין גם להזכיר, שיש בחוק סעיף שהוא לא פחות מבייש ובעייתי ואפילו לא דמוקרטי, אפשר להגיד.

תאופיק חטיב: בחוק הזה יש סעיף שנקרא סעיף 22.

תאופיק חטיב: הסעיף הזה נותן סמכות לראש ממשלה, שעומד בראש הפירמידה של הרשות המבצעת, לפזר את הכנסת.

תאופיק חטיב: אנחנו מכירים במשטרים אחרים, שהמלך יכול לפזר את בית-הנבחרים.

תאופיק חטיב: את זה הכרנו.

תאופיק חטיב: יש הרבה לעג בבית הזה, לפחות מאותם כיוונים שדואגים לדמוקרטיה, במרכאות כפולות, שאותם משטרים לא יכולים להיות משטרים דמוקרטיים.

תאופיק חטיב: כאן, הכנסת במו ידיה, במו אצבעותיה, נותנת גושפנקה בחוק-יסוד ונותנת את הסמכות לראש הממשלה, לראש רשות מבצעת, בניגוד לעקרון הפרדת הרשויות, לפזר את הכנסת על-פי הסעיף באותו חוק, סעיף 22.

תאופיק חטיב: ונותנת לו עוד אפשרות – וזה מה שעשה ראש הממשלה – סעיף 23, להתפטר כל אימת שהוא רואה שהוא לא יכול לתפקד.

תאופיק חטיב: זה לא אמיתי.

תאופיק חטיב: מי שלא יכול לתפקד, לא יודע לתפקד, שיתפטר וילך.

תאופיק חטיב: יש בחוק לקונה שלדעתי צריך מייד לסגור אותה: למחוק את סעיף 22 ולהוריד את הבושה הזאת מהכנסת ולמנוע מהלך אנטי-דמוקרטי, סמכות בלתי מוגבלת של ראש ממשלה, לבוא – וזה יכול לעשות ראש הממשלה הבא, אגב.

תאופיק חטיב: אני מבטיחכם, שאם הסעיף הזה לא ישונה, ראש הממשלה הנבחר יעמוד פה כמה חודשים, יתחזק, יביא משהו ראשוני ואחרי זה ישתמש בסעיף 22 ויפזר את הכנסת ויעמוד כגיבור – לפחות בצדק מצדו – יעמוד פה לבחירות כלליות, בניגוד לרצון הכנסת, רק בגלל שהוא חפץ בכך.

תאופיק חטיב: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הודעה לסגן מזכיר הכנסת, בבקשה.

ד' לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת: לקריאה ראשונה – מטעם ועדת הכלכלה: הצעת חוק סיוע לנפגעי תאונות דרכים ולבני משפחתם, התשס"א–2000; מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט: הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון מס' 18), התשס"א–2000, והצעת חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה (הוראת שעה לעניין בחירות מיוחדות לראש הממשלה), התשס"א–2000.

ד' לב: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגן מזכיר הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה ראשונה)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יורי שטרן, הגעת ממש בשנייה האחרונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו ידבר חבר הכנסת האשם מחאמיד, ואם יהיו – חברי הכנסת לנגנטל, שטייניץ, קרא, קליינר, זאב בוים ודהאמשה.

יורי שטרן: תודה.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, העובדה המצערת היא, שאנחנו צריכים להמציא כל מיני טריקים ולעשות שמיניות באוויר במצב שבו הפתרון הנורמלי, הפשוט, זה לפזר את הכנסת, לערוך בחירות, ובבחירות האלה ירוצו כל אלה שיהיו מועמדים של המפלגות השונות, וככה לשנות את המצב האבסורדי והמתסכל שקיים במדינה, כששום דבר כבר לא מתפקד, שרים אין והכנסת מתפרקת והפקידים לא יודעים את מי בכלל לשמוע ולמי להקשיב.

יורי שטרן: הדבר הזה מסוכן.

יורי שטרן: הנה בא ראש הממשלה, שהתפטר.

יורי שטרן: אז תתפטר.

יורי שטרן: ברוסית אומרים: "אוחאדיה – אוחאדי".

יורי שטרן: אם אתה הולך – תלך.

יורי שטרן: למה אתה גם הולך וגם חוזר?

יורי שטרן: למה אתה משגע את המדינה?

יורי שטרן: למה אתה רץ עכשיו לוושינגטון, לערפאת, בצורה החפוזה ביותר, לחתום על משהו?

יורי שטרן: איזה טוב יכול לצאת מהמשהו הזה?

יורי שטרן: פה יושבים חברי כנסת שדעתם הפוליטית שונה לחלוטין מדעתי.

יורי שטרן: אבל החיפזון פה הוא בודאי מהשטן.

יורי שטרן: אם התפטרת, ראש הממשלה, עזוב אותנו.

יורי שטרן: תן לכנסת החדשה ולראש הממשלה החדש להחליט מה המשך הדרך.

יורי שטרן: זה לא יכול להיות, גם מבחינת הפרטנרים הפוטנציאלים שלנו, זה מצב אבסורדי.

יורי שטרן: לסכם עם מישהו שהולך, בתמיכה, בחסות של מישהו, נשיא ארצות-הברית, שגם הוא הולך – איזה מין הסכם אפשר לחתום בצורה הזאת?

יורי שטרן: הרי זה הכול טריקים, הכול מלוכלך, הכול ביזיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – – פסק זמן.

יורי שטרן: בקרוב תיפתח במוזיאון ישראל תערוכה של האוסף הגדול בעולם של אמנות סוריאליסטית ודאדא ומוזיאון ישראל יהיה המרכז העולמי ללימודי האמנות הסוריאליסטית.

יורי שטרן: ואני אומר: ריבונו של עולם, זה באמת בא לנו בזמן ובמקום הנכון.

יורי שטרן: אנחנו באמת מרכז העשייה הפוליטית הסוריאליסטית, ואם במקביל לכך תהיה לנו גם אמנות סוריאליסטית, מה טוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת יורי שטרן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת האשם מחאמיד, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עומדים לסיים את הדיון בפרק הזה, אלא אם כן יגיעו הדוברים שעדיין רשומים לפני: חברי הכנסת לנגנטל, שטייניץ, איוב קרא וזאב בוים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מחאמיד, בבקשה.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לדעתי – ואני רוצה גם להגיד לחברי הכנסת שדיברו, לקודמי, שרוצים לפזר את הכנסת – אני לא נגד פיזור הכנסת, אבל פיזור הכנסת על-פי השיטה הקיימת, שהיא אם הטומאה של בחירה ישירה של מלך שממליך את עצמו לא רק לשנה, שנתיים ושלוש; גם כאשר הוא בחוץ-לארץ הוא ממליך את עצמו – אני חושב שהשיטה הזאת של בחירות ישירות היא לא יאה, לא טובה ומנוגדת לדמוקרטיה.

האשם מחאמיד: לכן, הייתי חושב: אם היו מביאים לביטול הבחירה ישירה, היינו חושבים: אולי.

האשם מחאמיד: אבל באותם תנאים, בתנאים הקיימים, בשביל מה ללכת לבחירות?

האשם מחאמיד: ואני אוסיף, אדוני, ואני אומר, שאותו אדם שעל שמו נקרא החוק היה בארצות-הברית שנה וחצי, הוא עשה עסקים, ועכשיו בא לארץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא כאילו רוצה לומר: רק ראש ממשלה הוא יהיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא לא מוכן להיות משהו אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא רוצה כנסת שאומרת לו כן.

האשם מחאמיד: אתם באתם לכנסת, דחפתם את ש"ס המסכנים האלה כאילו הם גויים של שבת, ואמרתם להם: הציעו הצעת חוק, אנחנו מאחוריכם.

האשם מחאמיד: כאשר חבר הכנסת מיקי איתן נמנע מהצבעה, אתם זוכרים מה היה?

האשם מחאמיד: כשהוא נמנע, צעקו עליו ואמרו לו: איך אתה מעז להימנע.

האשם מחאמיד: ואז הוא אמר להם: אולי ביבי לא רוצה את החוק הזה?

האשם מחאמיד: אמרו לו: ישראל כץ אומר שכן.

האשם מחאמיד: שימו לב מה קורה בכנסת.

האשם מחאמיד: לא רק הפופ הגדול לא מדבר, אלא השופר שלו בא ואומר.

האשם מחאמיד: אולי גם ישראל כץ לא אמר, אבל כולם מספרים – – –

יורי שטרן: שכנענו אותו שלא נכון לעשות כך.

האשם מחאמיד: יפה.

האשם מחאמיד: חבר הכנסת שטרן, אתה יודע טוב מאוד, שסיעה שלמה, 19 חברים משוכנעים פתאום שהשיטה פסולה, חוזרים בהם ומשאירים את ש"ס.

האשם מחאמיד: ומה אומרים לש"ס?

האשם מחאמיד: אנחנו לא רוצים שנתניהו ילך לבחירות אלא אם תפזרו את הכנסת.

האשם מחאמיד: האיש הזה מוכן לבוא לא רק כמועמד לראשות הממשלה אלא כראש ממשלה, אבל לא בכנסת הנוכחית, הוא רוצה כנסת מיוחדת שתפורה בדיוק עליו, שבה 70 חברי הכנסת מהימין הם חותמת גומי.

האשם מחאמיד: הכול-יכול, ביבי מלך ישראל, זה מה שרוצים החברים האלה.

האשם מחאמיד: למה הם חזרו בהם?

האשם מחאמיד: אני יכול להבין, חבר הכנסת שטרן, שאחד חוזר בו, שניים חוזרים בהם, משתכנעים.

האשם מחאמיד: אבל סיעה שלמה, אדוני היושב-ראש, 19 חברים חוזרים בהם בגלל תכתיבים מלמעלה של איש אחד, איש שמאיים עליהם.

האשם מחאמיד: הם פוחדים שהם לא יהיו שרים, הם פוחדים שלא ישובצו לכנסת הבאה.

יורי שטרן: חבר הכנסת מחאמיד, אתה טועה בדבר אחד.

יורי שטרן: זה לא שהאיש החליט.

יורי שטרן: היו דיונים וכולנו השתכנענו, שבלי הבחירות החדשות לכנסת, ולא חשוב מי ייבחר, העסק הזה לא יחזיק מים, לא יתפקד.

האשם מחאמיד: מדוע אתה חושב שבשיטה הקיימת לא תהיינה בחירות בעוד חודשיים, בעוד שלושה חודשים?

האשם מחאמיד: נניח שלא פיזרנו את הכנסת, בעוד שנה תהיינה בחירות, או פיזרנו את הכנסת ויהיו בחירות, יבוא ראש הממשלה, על-פי הודעה בפני הכנסת, ויפזר את הכנסת כמו שעושים המלכים במזרח התיכון או באירופה.

האשם מחאמיד: הוא יכול לפזר את הכנסת כל רגע.

יורי שטרן: לא ניתן לו.

האשם מחאמיד: עובדה, אנחנו לא נותנים לו.

האשם מחאמיד: לכן, חבר הכנסת שטרן, אני חושב שאתם טועים.

האשם מחאמיד: לא אכפת לי שיהיה חוק שייתן הזדמנות לכל אדם בישראל להיות מועמד.

האשם מחאמיד: הוא לא חייב להיות ביבי, הוא לא חייב להיות מיליארדר, יכול להיות גם אדם כמוני, כמוך, כמו כולם, שהוא לא מיליונר.

יורי שטרן: כך החוק מגדיר.

האשם מחאמיד: החוק לא מגדיר ככה.

האשם מחאמיד: זה פשוט תפור עליו, ראש מפלגה וכו' וכו', תנאים שהם תפורים עליו.

האשם מחאמיד: אני חושב, שלדברים כאלה, אדוני היושב-ראש, אין מקום במשטר דמוקרטי.

האשם מחאמיד: הכנסת כפי שהיא היום לא מתאימה להוד מלכותו ביבי נתניהו.

האשם מחאמיד: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת האשם מחאמיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת נחום לנגנטל, יובל שטייניץ, איוב קרא, מיכאל קליינר – אינם באולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת זאב בוים, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה תהיה אחרון הדוברים, אלא אם כן יבוא סגן יושב-ראש שיחליף אותי וגם אני אדבר.

תאופיק חטיב: מתי ההצבעה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההצבעה תהיה בשעה 16:00 בדיוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם לא יהיו עוד דוברים, נפסיק את הישיבה וההצבעה תהיה בשעה 16:00.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת בוים.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, בקצב המסחרר של האירועים ראוי אולי להזכיר לעצמנו כמה עובדות.

זאב בוים: עובדה אחת היא, שראש הממשלה התפטר.

זאב בוים: עובדה שנייה, שהרקע להתפטרות הוא העובדה שאין לממשלה רוב בכנסת, או ליתר דיוק היא ממשלה שנשענת על מיעוט חברים, כ-30 חברי כנסת, אומרים לי אולי 33 חברי כנסת.

זאב בוים: והנה אנחנו רואים, גם זאת עובדה בעצם, ריצת אמוק להסדר מדיני שאליבא דכולי עלמא הפירוש היחיד שלה הוא המאמץ של ראש הממשלה להדביק את לוח הזמנים לבחירות המיוחדות האלה ולהביא איזה הסדר מדיני.

זאב בוים: אני שואל, אדוני היושב-ראש, באיזו זכות, על-פי איזה מנדט ומהיכן שואב ראש הממשלה את החוצפה הזאת במציאות הזאת, להביא הסדר קבע לסכסוך רב-שנים?

זאב בוים: רצים לוושינגטון ועושים תחרות כמה מהר יהיה אפשר למכור את הארץ, כמה מהר אפשר יהיה לחלק את ירושלים, לוותר על ריבונות בחלקיה, למסור את הריבונות על הר-הבית לאיזה גוף בין-לאומי, לזנוח את בקעת-הירדן כחגורת ביטחון מזרחית, לאפשר את מימוש זכות השיבה בניסוח כזה או בניסוח אחר של איחוד משפחות.

זאב בוים: אנחנו רואים פה מה עושים.

זאב בוים: ומה לא עושים?

זאב בוים: לא עושים כל מה שממשלה צריכה לעשות, שהיא חייבת לעשות, את זה לא עושים.

זאב בוים: ממשלה חייבת להגן על אזרחיה, להילחם בנחישות בטרור הפושה בארץ.

זאב בוים: לא עושים, אבל עושים ההיפך.

זאב בוים: אנחנו יודעים, אדוני היושב-ראש, שכתוצאה מהמצב יש משבר בתיירות.

זאב בוים: מעניין, הנה יש לנו תייר חשוב, ששלשום הגיע לארץ.

זאב בוים: איך הוא נקרא בלשון של הרשות הפלסטינית?

זאב בוים: יש לו תפקיד.

זאב בוים: ראש המנגנון המסכל דחלאן מגיע כתייר לארץ, פורסים לפניו שטיח אדום, משתמש בתעודת VIP שלו, מבקר בטייבה, מתקבל בכבוד מלכים על-ידי יועצו של ערפאת, שהוא גם חבר בפרלמנט הזה.

זאב בוים: זו בכלל דמוקרטיה משוגעת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יועצו לשעבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תדייק, חבר הכנסת בוים.

זאב בוים: זה באמת חשוב, אדוני היושב-ראש, אם הוא יועצו לשעבר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ודאי חשוב.

זאב בוים: אני רוצה להראות את האבסורד הזה של הדמוקרטיה הישראלית.

זאב בוים: אבל לא אכנס לזה עכשיו.

זאב בוים: נכנס זה שמפעיל את הטרור ברצועת עזה, שולח את השוטרים, את ה"תנזים", אנשי הרשות הפלסטינית לפגע, להרים אוטובוסים, להרוג ילדים, לגרום לכך שילדים יהיו קטועי גפיים.

זאב בוים: האיש הזה, בזמן הזה, נכנס כתייר, כאיש חשוב, שטיח אדום, לטייבה, ולמחרת עשרה חברי כנסת מהבית הזה יוצאים, רצים, זוחלים על גחונם להיפגש עם ערפאת.

זאב בוים: ומי מתנשק עם מפעיל הטרור הגדול ברצועת עזה, עם דחלאן, אם לא אדריכל אוסלו, גם הוא חבר בבית הזה.

זאב בוים: אז הממשלה עושה את ההיפך ממה שממשלה צריכה לעשות.

זאב בוים: גם בזמן הזה כממשלת מעבר צריך לדרוש ממנה דין-וחשבון על כל יום, על מה היא עושה ומה היא לא עושה.

זאב בוים: כל יום שעובר, האנרכיה השלטונית במדינת ישראל גוברת, דברים שקורים יום-יום ונוגעים לאזרחים.

זאב בוים: עוד לא הספיקו לגמור את בעיית מכבי האש, יש בעיית עיצומים במשרד הפנים.

זאב בוים: מישהו מטפל בזה?

זאב בוים: מישהו דואג לזה?

זאב בוים: זו רק דוגמה קטנה מבעיות יומיומיות.

זאב בוים: אנחנו שומעים על בעיות קיומיות גדולות.

זאב בוים: את המשבר העמוק במשק המים אנחנו מכירים.

זאב בוים: הממשלה יושבת על המדוכה?

זאב בוים: מישהו עוסק בזה?

זאב בוים: מישהו מוציא לפועל?

זאב בוים: מישהו מפקח?

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר לך, לחברי הכנסת ולעם ישראל מה לא עושה הממשלה ומה היא עושה בצורה חמורה ביותר, בצורה החמורה ביותר.

זאב בוים: ידיעה שהוצנעה ב-1 בדצמבר בעיתון "מעריב" מטעם שר החוץ: נאמר שם, שבמסגרת המשא-ומתן יקימו באזור הנגב, בחולות חלוצה, עיר פלסטינית ויושיבו שם פליטים פלסטינים במסגרת הסדרי שטחים.

זאב בוים: זה היה ב-1 בדצמבר; עברה שבת, 2 בדצמבר, וביום ראשון, 3 בדצמבר, התקיימה האזכרה השנתית לזכרו של בן-גוריון.

זאב בוים: תראו איזה צירוף מקרים מעניין, שתלמידיו של בן-גוריון, אנשי מפלגת העבודה, מביאים שי ליום האזכרה השנתית לבן-גוריון, שי בדמות הרעיון הנשגב הזה; לבן-גוריון, שהוא איש החזון של פיתוח הנגב ושל הפרחת השממה.

זאב בוים: הם מביאים את החזון הגדול של מימוש זכות השיבה הפלסטינית.

זאב בוים: איפה המימוש?

זאב בוים: בנגב.

זאב בוים: זאת הממשלה, אדוני היושב-ראש, זהו ראש הממשלה, ולכן הממשלה הזאת, עם חוק כזה או עם חוק אחר, הגיעה שעתה ללכת הביתה.

זאב בוים: הגיעה השעה שבה הציבור ייקרא לבחור, שאפשר יהיה לפזר את הכנסת המרוסקת הזאת, השסועה הזאת, וללכת אל העם להגיד לעם, לקרוא לו לבחור בכנסת חדשה, לבחור ממשלה חדשה, לבחור ראש ממשלה חדש למען עם ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת זאב בוים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מיכאל קליינר, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא אחרון הדוברים, אלא אם כן יהיה פה סגן יושב-ראש שיחליף אותי ואז אני אדבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם יהיו פה חברי כנסת שלא דיברו ויש להם סיבה מוצדקת, אולי נשקול לתת להם גם לדבר.

חיים כץ: פתק מהרופא זה סיבה מוצדקת?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו יכולה להיות סיבה מוצדקת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם יש לך כזה פתק, בסדר, נשקול את זה.

מיכאל קליינר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפי חילופי הדברים עם חבר הכנסת כץ, אפשר לחשוב שהאולם כאן הומה אנשים, אבל אני מניח שלקראת ההצבעה, יש לי תחושה מוזרה שהאולם הזה יתמלא, ולכן אני אדבר אל היושב-ראש ואל שלושת חברי הכנסת הנכבדים הנוכחים.

מיכאל קליינר: החוק הזה, אומרים שהוא חוק לא קונסטיטוציוני, אבל מתעלמים מהעובדה, שכל המסגרת הזאת שנקראת חוק הבחירה הישירה לראש הממשלה היתה מראש מזיגה בלתי אפשרית של שיטה יחסית ושיטה נשיאותית, וכל החוק הזה הוא חוק אנטי-קונסטיטוציוני, כי הוא לקח שתי שיטות שונות לגמרי, מנוגדות, ערבב אותן, בלבל אותן ויצר כמה תופעות שאין להן אח ורע בכל העולם.

מיכאל קליינר: למשל, העובדה שנשיא מדינה נבחר על-ידי 120 חברי כנסת, הוא ראש המדינה.

מיכאל קליינר: ראש הממשלה, שהוא מתחתיו בהייררכיה, נבחר על-ידי העם כולו.

מיכאל קליינר: אין פטנט כזה בכל העולם.

מיכאל קליינר: אין בכל מקום בעולם.

מיכאל קליינר: יש – או שהעם בוחר את הנשיא, גם אם זה נשיא כמו שלנו, לא עם סמכויות ניהול מדינה כמו באמריקה, ואם לא – שני בתי-פרלמנט, גוף רחב יותר, אבל תמיד ראש המדינה נבחר על-ידי גוף רחב יותר, פורום רחב יותר מראש הממשלה.

מיכאל קליינר: רק אצלנו זה הפוך.

תאופיק חטיב: חוק הבחירה הישירה נותן לראש הממשלה לפזר את הכנסת.

מיכאל קליינר: ונותן לו לפזר את הכנסת באישור הנשיא.

מיכאל קליינר: ראש הממשלה נבחר על-ידי העם, אבל 61 חברי כנסת יכולים להדיח אותו.

מיכאל קליינר: תערובת בלתי אפשרית.

מיכאל קליינר: אתה הולך על משטר נשיאותי?

מיכאל קליינר: לפחות תבחר ראש ממשלה לארבע שנים, כמו באמריקה.

מיכאל קליינר: היות שכל הרעיון של ראש ממשלה הנבחר על-ידי העם נובע מהצד הנשיאותי של התערובת, אדם שנבחר על-ידי העם לא חייב להיות חבר כנסת.

מיכאל קליינר: כל עוד ראש הממשלה נבחר על-ידי הכנסת, אמרו שיהיה אדם שהיה באחת הרשימות ונבחר על-ידי העם, אבל אם ממילא הוא נבחר ישירות על-ידי העם, אין כבר אותה דרישה שהיתה קודם, לא קיים ההיגיון מאחורי אותה דרישה, שהוא חייב להיות גם נבחר לכנסת.

מיכאל קליינר: בסך הכול החוק הזה הוא גם צודק.

מיכאל קליינר: למה לקרוא לו חוק נתניהו?

מיכאל קליינר: למה לא לקרוא לו חוק יצחק לוי?

מיכאל קליינר: הרי זה בדיוק אותו מקרה.

מיכאל קליינר: אדם שהיה ראש הרשימה, רק מטעמים טכניים מתפטר מהכנסת, גם נתניהו וגם יצחק לוי, ואם היום יש בחירות חדשות, למה שיצחק לוי או בנימין נתניהו לא יוכלו להיות מועמדים, רק כי במקרה הם התפטרו?

מיכאל קליינר: אני, כמובן, בעד ביטול חוק הבחירה הישירה, ואז כל הדילמות האלה ייפתרו, אבל כל עוד החוק הזה, שאני התנגדתי לו מהרגע הראשון, קיים, אני לא יודע.

מיכאל קליינר: אגב, אני לא מופתע מכך שלא יעבור כאן חוק הקדמת הבחירות.

מיכאל קליינר: באמת, מישהו ציפה ברצינות שהאונס הקבוצתי הזה שניסו לבצע על ש"ס ולהכריח אותם יצליח?

מיכאל קליינר: ציפו שמועצת החכמים תחליט שיותר חשוב שבכנסת הבאה תהיה פנינה רוזנבלום מאשר הרב גמליאל?

מיכאל קליינר: מישהו ציפה שמועצת חכמי התורה תלך על זה?

מיכאל קליינר: הרי קוראים להם חכמי התורה.

זאב בוים: אבל יש לנו גם גילה גמליאל, אולי זה כן ישכנע.

מיכאל קליינר: בסדר, יותר טוב.

מיכאל קליינר: אני לא מתערב בליכוד.

מיכאל קליינר: אני, אגב, לא יודע למה אומרים חוק זה או אחר.

מיכאל קליינר: מחר יש בחירות בליכוד, ואני באמת לא יודע מי ינצח שם.

מיכאל קליינר: אני לא חבר ואני שומע קולות כאלה וכאלה, אבל שאנחנו כאן על-ידי חקיקה נשלול מבנימין נתניהו, אם הליכוד ירצה בו, את האפשרות להתמודד?

מיכאל קליינר: שזאת תהיה הבעיה שלו.

מיכאל קליינר: ירצה – יתמודד, לא ירצה – לא יתמודד.

מיכאל קליינר: ירצו – יקבלו, לא ירצו – לא יקבלו, אבל לא יכול להיות לסגור להם את הדרך הזאת.

מיכאל קליינר: לכן, אדוני היושב-ראש, אני אתמוך בחוק, כדי לאפשר לבנימין נתניהו, כמו שאמרתי, אבל גם ליצחק לוי או לכל אחד אחר להתמודד אם יהיו עשרה חברי כנסת שיתמכו בו, או 50,000 אזרחים שיתמכו במועמדות שלו.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: הודעה לסגן מזכיר הכנסת, בבקשה.

ד' לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחה על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 124), התשס"א–2000, שהחזירה ועדת הכספים.

ד' לב: תודה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: (קריאה ראשונה)

מיקי לוי: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, קודמי אמר שהוא יתמוך בחוק כדי לאפשר לאלה שהיו חברי כנסת ועזבו אותה להיבחר לראשות הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שזה טעם ממש הפוך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת קליינר, הם היו פה חברי כנסת, ובמקרה הזה גם המועמד לראשות הממשלה, והוא מצא, מטעמים השמורים עמו, לעזוב לא רק את הכנסת אלא אפילו את המדינה ואולי את הפוליטיקה בכלל, לקחת לעצמו פסק זמן; זכותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עכשיו חייבים, ברגע שהוא ניאות לחזור והוא מואיל ומכריז על רצונו להיבחר לראשות הממשלה, לעשות אקרובטיקה כזאת עלובה, זולה, בלתי דמוקרטית, רק כדי לכבד את הרצון הזה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תראה מה שקורה – בהתחלה אמרו: נעשה תיקון מיוחד כדי שהוא יוכל להיבחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עמדו כאן סיעת הליכוד וסיעות הימין כאיש אחד, חתמו והגישו הצעות חוק והצביעו בעד החוק הזה בקריאה טרומית, להוציא אחד שהעז להימנע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כולם הצביעו בעד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: והנה האקרובט שלנו, המלך, הנסיך, קם פתאום בבוקר ואומר: לא מספיק, אני לא רוצה לעשות מהכנסת הזאת ממש סמרטוט, לעשות מהם עבדים נרצעים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתם יודעים, אני לא רוצה אלא אם כן תפזרו את עצמכם, תלכו הביתה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומנם אני רוצה להיות ראש ממשלה, אבל לא אתכם, הכנסת הזאת לא ראויה לי, אני לא רוצה בה, היא חייבת לציית לפקודתי וללכת הביתה, לפזר את עצמה, ואז אולי אהיה ראש הממשלה עם כנסת חדשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת אומרת, הוא רוצה כנסת לפי מידותיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: צריך לזכור שבמשטר דמוקרטי יש רשויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מישהו זוכר עכשיו שיש רשות מחוקקת, שהיא רשות עצמאית ויש לה זכויות ואחד התפקידים שלה הוא לפקח על ראש הממשלה ועל ממשלתו, לקרוא אותם לסדר ולקרוא להם ללכת הביתה כשצריך?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם ראש הממשלה זוכר עכשיו שהכנסת הזאת היא היא המוסד שיכול לשלוח אותו הביתה ולהגיד לו: אנחנו אומרים לך ולממשלתך די, לך הביתה, אנחנו רוצים מישהו אחר, או בחירות חדשות, או ראש ממשלה אחר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התהליך של זילות הדמוקרטיה, זילות הכנסת, זילות בית-המחוקקים, חייב להיפסק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הזילות הזאת נגרמת מפני שהפוליטיקאים הגיעו למצב כזה שהם מכניסים למשחק של פוליטיקה זולה גם את חוקי-היסוד וגם את כבוד הבית הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי תמיד היתה הפוליטיקה, תמיד היו משחקים פוליטיים, תמיד היו מניפולציות בין פוליטיקאים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה חודש הפעם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: החידוש הוא, שגם חוקי-היסוד נכנסים למשחק וגם כבוד הבית הזה נכנס למשחק הזול הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי יש טעם אחד כבד משקל לאפשר לראש הממשלה הנוכחי להמשיך בתפקידו, שמא יאמר אחר כך: בדקה התשעים, לאחר שהמשלחות כבר הלכו להידבר ולהגיע להסכם, מנעתם ממני לעשות זאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נדמה לי שזה הטעם הענייני היחיד שיכול לשכנע בצורה כלשהי חבר כנסת אחד לאפשר המשך הכהונה, אחרת גם הממשלה הזאת כולה חייבת ללכת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הפתרון הנכון הוא, או שמר נתניהו יואיל להתמודד בתנאים שהכנסת מצאה לנכון לקבוע, או שיחזור לעשות דולרים בארצות-הברית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש גבול גם לזילות הכנסת וגם לתחכומים ולהתניות זולות ומיותרות של מועמד זה או אחר, יהיה מי שיהיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, תם הדיון.

מיקי לוי: הכנסת תתכנס ב-16:15 להצבעות.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: (הישיבה נפסקה בשעה 15:33 ונתחדשה בשעה 16:17.

מיקי לוי: )

אברהם בורג: חברי הכנסת, אני מבקש לגשת למקומות.

אברהם בורג: אנחנו נפתח מייד את הישיבה בדברים לזכרו של חבר הכנסת לשעבר אהרן הראל, זיכרונו לברכה.

אברהם בורג: אני מבקש מכל חברי הכנסת לגשת למקומם.

אברהם בורג: חבר הכנסת גאגולה.

אברהם בורג: רבותי חברי הכנסת, אני מבקש לקום, בבקשה.

אברהם בורג: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרו של המנוח.

אברהם בורג: ) בשבוע שעבר ליווינו למנוחת עולמים את חבר הכנסת לשעבר מטעם מפלגת העבודה, אהרן הראל, זיכרונו לברכה.

אברהם בורג: אהרן הראל היה חבר הכנסת העשירית והכנסת ה-11.

אברהם בורג: בפעילותו בכנסת הציב את סוגיית יחסי העבודה במשק על סדר-יומה של הכנסת.

אברהם בורג: במקום שבו ראה עוול קשה התגייס למאבק, ולא היסס להביע את דעתו בקול רם, גם אם רבים מחבריו חלקו עליה.

אברהם בורג: אהרן הראל ראה עצמו שליח מחנה השלום.

אברהם בורג: חלומו היה להחליף את מקומם של שפיכות הדמים וההרס בתקופה חדשה של שלום ושיתוף פעולה בין היהודים לבין הערבים.

אברהם בורג: הוא היה איש רחב אופקים ורב-גוונים.

אברהם בורג: בתפיסת עולמו ובמאבקיו גילם את המסר העקרוני – אמונה שלמה בדרך השלום.

אברהם בורג: תנחומינו למשפחה.

אברהם בורג: יהי זכרו ברוך.

אברהם בורג: נא לשבת.

אברהם בורג: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

א' האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק התפזרות הכנסת החמש-עשרה, התשס"א–2000, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

א' האן: כמו-כן הונחה על-ידי ועדת הכנסת הצעה לתיקון תקנון הכנסת, ביטול סעיף 4 לתקנון.

א' האן: תודה רבה.

א' האן: (קריאה ראשונה)

אברהם בורג: אנחנו מחדשים את הישיבה מנקודת הפסקתה.

אברהם בורג: תמו כל הדוברים בנושא החוקי – חוקי-היסוד בקשר למועמד לראשות הממשלה בבחירות מיוחדות.

אברהם בורג: מישהו מבעלי ההצעות עדיין רוצה להשיב?

אברהם בורג: חוק ראשון – חוק-יסוד: הממשלה, של אלי ישי וחברי כנסת – מישהו רוצה להגיב לאחר הדיבור?

אברהם בורג: אתה, החוק שלך בנפרד, חבר הכנסת זאב, מייד.

שאול יהלום: אני בין המציעים.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, אנחנו, חברים רבים ובתוכם אני, היינו בין מציעי החוק.

שאול יהלום: משהתברר לנו שחלק מחברי הכנסת רואים בחוק – – –

אברהם בורג: חברי הכנסת.

אברהם בורג: אדוני ראש הממשלה.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, התחלתי ואמרתי שחלק מחברי סיעת המפד"ל, ונדמה לי כולם, רשומים בהצעת החוק הזאת, ותמכנו בה.

שאול יהלום: אחרי שהובהר לנו שחלק מחברי הכנסת נתלים בהצעת חוק זו כדי להתנגד להקדמת הבחירות, החלטנו להוריד את שמותינו מהצעת החוק, ואנחנו מתנגדים לה וקוראים לכל החברים להצטרף בהצבעות להקדמת הבחירות.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: להצעת חוק שנייה, חבר הכנסת נחום לנגנטל, מאותו מקום.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, כשהגשתי את הצעת החוק הזאת ונימקתי אותה מעל הדוכן, אמרתי שדעתי לא נוחה מהעובדה שעושים שינוי בחוק-יסוד לגופו של איש.

נחום לנגנטל: אבל הנחתי שצריך לעשות את הדבר הזה משום שיש איזו הרגשה שראש הממשלה בחר לעצמו את המתמודדים הפוטנציאלים.

נחום לנגנטל: מאחר שהמועמד הפוטנציאלי, שהוא איננו חבר כנסת, בנימין נתניהו, הודיע שהוא אינו מועמד לבחירות מיוחדות, אינני רואה טעם להמשיך לחוקק את החוק שהגשתי.

נחום לנגנטל: אשר על כן, אני מבקש למשוך את הצעת החוק.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק אינה חוק נתניהו.

נסים זאב: החוק הזה בעצם מאפשר להתמודד על ראשות הממשלה לכל מי שכיהן בעבר כראש ממשלה או כחבר כנסת או כשר, ונותן למשל אפשרות לחבר הכנסת מר שמעון פרס גם להתמודד לראשות הממשלה, בלי שמגבלת הזמן תכפה עליו או על מישהו מהמועמדים לא להגיש מועמדות.

נסים זאב: כנגד זה, הצעת חוק זו חוסמת את החובבנים למיניהם, שאין להם הניסיון הפרלמנטרי להגיש מועמדות.

נסים זאב: אני מבקש לתמוך בהצעת החוק שלי.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אלי ישי, בבקשה.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, היום החליטה מועצת החכמים לתמוך בחוק נתניהו.

אליהו ישי: אני רוצה להזכיר לחברי הכנסת, שעם הקמת הממשלה ולאורך כל הדרך, עברה הממשלה טלטלות רבות ולכולם היה רצון להחליף אותה.

אליהו ישי: כשהמטרה היא להחליף את הממשלה יש האופציה של פיזור הכנסת, אם ראש הממשלה אינו מתפטר, ואין אפשרות להתמודדות על ראשות הממשלה.

אליהו ישי: ברגע שאין אפשרות להתמודדות על ראשות הממשלה, יש לפזר את הכנסת.

אליהו ישי: אבל מרגע שיש האפשרות להגיש מועמדות לראש ממשלה, שזה הדבר החשוב ביותר, ישבנו ושקלנו, שעצם ההתפטרות של ראש הממשלה ברק עלולה לסכן או למנוע את האפשרות שבנימין נתניהו יתמודד, ולכן הצענו הצעת חוק שאומרת בצורה הברורה והמפורשת, שאם ייתנו לבנימין נתניהו להתמודד ולנצח, אזי אין צורך ואין טעם בטרטור כל העם לבחירות מיותרות, כשהמטרה שלנו להפיל את הממשלה.

אליהו ישי: אני מאוד מקווה, אדוני היושב-ראש, שאכן בנימין נתניהו כן יתמודד, ואני גם רוצה להאמין, שכפי שהיה בקריאה הטרומית רוב של 67, יהיה גם עכשיו בקריאה הראשונה, וכך נוכל לתת לבנימין נתניהו את האפשרות להגיש מועמדות ולתת לעם להביע את רצונו בקלפי, ובא לציון גואל.

אליהו ישי: אני מאוד מקווה שאכן ראש הממשלה לשעבר בנימין נתניהו יגיש את המועמדות שלו והכנסת היום תאפשר – וזו הדמוקרטיה האמיתית, רצון העם – לחוק לעבור על מנת שבנימין נתניהו יוכל להתמודד.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: השר רמון, אתם רוצים את תשובת הממשלה או לגשת להצבעה?

חיים רמון: הצבעה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, אנחנו ניגשים להצבעה.

אברהם בורג: הוגשו לי מספיק חתימות כדי להצביע בהצבעה אישית שמית.

אברהם בורג: נצביע בהצבעה אישית על הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון מס' 10), של חבר הכנסת אלי ישי וקבוצת חברי הכנסת.

אברהם בורג: לגבי החוקים הבאים נראה אם צריך גם הצבעה שמית או נסתפק בהצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: בבקשה, המזכיר.

א' האן: קולט אביטל – בעד יולי-יואל אדלשטיין – נגד זבולון אורלב – נגד דוד אזולאי – בעד דליה איציק – בעד מיכאל איתן – אינו נוכח בנימין אלון – בעד טלב אלסאנע – בעד משה ארנס – נגד זאב בוים – אינו נוכח אברהם בורג – בעד יגאל ביבי – נגד נעמי בלומנטל – אינה נוכחת בנימין בן-אליעזר – בעד אליהו בן-מנחם – בעד שלמה בן-עמי – בעד שלמה בניזרי – בעד רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – נגד מוחמד ברכה – בעד עוזי ברעם – בעד אהוד ברק – בעד עזמי בשארה – נגד יצחק גאגולה – בעד חוסניה ג'בארה – אינה נוכחת תמר גוז'נסקי – בעד אלי גולדשמידט – בעד אילן גילאון – נגד זהבה גלאון – נגד אריה גמליאל – בעד משה גפני – בעד עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד נסים דהן – בעד יעל דיין – בעד חיים דרוקמן – נגד אברהם הירשזון – אינו נוכח שמואל הלפרט – בעד צחי הנגבי – נגד צבי הנדל – נגד אבשלום וילן – נגד יצחק וקנין – בעד נסים זאב – בעד רחבעם זאבי – נגד אליעזר זנדברג – נגד עופר חוגי – בעד נעמי חזן – נגד תאופיק חטיב – בעד אחמד טיבי – בעד דוד טל – בעד סאלח טריף – בעד שאול יהלום – נגד אברהם יחזקאל – בעד אליהו ישי – בעד אליעזר כהן – נגד אמנון כהן – בעד יצחק כהן – בעד רן כהן – נגד רענן כהן – בעד מוחמד כנעאן – בעד חיים כץ – בעד יוסי כץ – נגד ישראל כץ – אינו נוכח ציפי לבני – נגד לימור לבנת – נגד דוד לוי – אינו נוכח מקסים לוי – בעד אביגדור ליברמן – נגד אמנון ליפקין-שחק – אינו נוכח יעקב ליצמן – בעד נחום לנגנטל – אינו נוכח עוזי לנדאו – נגד סופה לנדבר – בעד יוסף לפיד – נגד ענת מאור – נגד עסאם מח'ול – בעד האשם מחאמיד – בעד רוני מילוא – בעד רחמים מלול – בעד מיכאל מלכיאור – בעד נואף מסאלחה – בעד יהושע מצא – נגד יצחק מרדכי – אינו נוכח דן מרידור – נגד יהודית נאות – נגד משולם נהרי – בעד מיכאל נודלמן – נגד דני נוה – אינו נוכח אוריאל סביר – אינו נוכח יצחק סבן – בעד אליהו סויסה – בעד מרינה סולודקין – נגד אפרים סנה – בעד גדעון עזרא – נגד אברהם פורז – נגד אופיר פינס-פז – בעד מאיר פרוש – בעד יוסף פריצקי – נגד שמעון פרס – בעד יאיר פרץ – בעד עמיר פרץ – בעד אלכסנדר צינקר – אינו נוכח מיכאל קליינר – בעד איוב קרא – נגד דליה רבין-פילוסוף – אינה נוכחת אברהם רביץ –

א' האן: בעד אמנון רובינשטיין – נגד משה רז – נגד ראובן ריבלין – נגד גנדי ריגר – נגד חיים רמון – בעד אברהם בייגה שוחט – בעד יובל שטייניץ – נמנע מאיר שטרית – נגד יורי שטרן – נגד ויצמן שירי – בעד סילבן שלום – אינו נוכח שלום שמחון – בעד אריאל שרון – נגד יוסי שריד – נגד נתן שרנסקי – נגד אני חוזר לקרוא – – –

אברהם בורג: חברי הכנסת, לא להפריע למזכיר.

אברהם בורג: בבקשה, אדוני המזכיר.

א' האן: אני חוזר לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

אברהם בורג: חברי הכנסת, לא להפריע.

א' האן: מיכאל איתן – אינו נוכח זאב בוים – אינו נוכח נעמי בלומנטל – אינה נוכחת רומן ברונפמן – בעד חוסניה ג'בארה – נגד אברהם הירשזון – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח דוד לוי – אינו נוכח אמנון ליפקין-שחק – נגד נחום לנגנטל – נגד יצחק מרדכי – אינו נוכח דני נוה – אינו נוכח אוריאל סביר – בעד אלכסנדר צינקר – אינו נוכח דליה רבין-פילוסוף – בעד סילבן שלום – אינו נוכח

אברהם בורג: חברי הכנסת, אני מבקש להודיע על תוצאות ההצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון מס' 10) (מועמד לראש הממשלה בבחירות מיוחדות), של חבר הכנסת אלי ישי וקבוצת חברי הכנסת – 63 בעד, 46 נגד, נמנע אחד.

אברהם בורג: אני קובע, לכן, שהצעת חוק זו עברה לוועדת החוקה, חוק ומשפט לקראת הכנתה לשם קריאה שנייה ושלישית.

אברהם בורג: יש לנו עוד שתי הצעות חוק באותו נושא.

אברהם בורג: ניתן להצביע בהצבעה אלקטרונית, חברי הכנסת.

אברהם בורג: בעצם, יש רק הצעה אחת, הצעתו של חבר הכנסת נסים זאב.

אברהם בורג: נצביע עליה בהצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: חברי הכנסת, נא לשבת.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 54 נגד – 45 נמנעים – 1

אברהם בורג: 54 בעד, 45 נגד, נמנע אחד.

אברהם בורג: הצעת חוק זו לא עברה משום שנזקקים ל-61 חברי כנסת, ולכן עברה רק הצעת חבר הכנסת אלי ישי וקבוצת חברי הכנסת.

אברהם בורג: רבותי חברי הכנסת, החוק ירד לוועדת החוקה, חוק ומשפט לשם הכנתו.

אברהם בורג: נשים לב ללוח הזמנים כפי שקורה בוועדת החוקה.

אברהם בורג: לא תהיה הצבעה לפני השעה 22:00.

אברהם בורג: משם ואילך לשים לב ללוחות הזמנים כפי שיפורסמו בסדר-היום.

אברהם בורג: אנחנו עוברים להנמקת ההסתייגויות.

אברהם בורג: הצבעות רק לאחר סעודת שבירת הצום של חברי הכנסת המוסלמים, בשעה 17:30.

אברהם בורג: חברי הכנסת, שוב שימו לב, גם החוק המכונה חוק נתניהו, שעבר עכשיו בקריאה ראשונה, וגם החוקים לפיזור הכנסת צריכים לבוא מן הוועדה – אחד כבר הגיע מן הוועדה – לא על זה ולא על זה תהיה הצבעה לפני השעה 22:00.

אברהם בורג: כי מדובר בהכנת הסתייגויות, הדפסה, כל הטכניקות שמסביב.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: נעבור לנושא הבא.

אברהם בורג: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

דוד טל: רבותי, הצבעות יהיו רק לאחר מכן.

דוד טל: אנחנו עוברים להצעת חוק חנייה לנכים (תיקון), קריאה שנייה וקריאה שלישית.

דוד טל: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת אברהם פורז.

דוד טל: האם הוא נמצא בינינו?

דוד טל: חבר הכנסת פורז, אדוני מוכן להציג את הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית, ללא הצבעה?

דוד טל: אני מודה לך.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית מטעם ועדת הכלכלה הצעת חוק חנייה לנכים (תיקון), התשס"א–2000; זו הצעת חוק של חבר הכנסת מאיר שטרית.

אברהם פורז: הצעת החוק נועדה לפתור את הבעיה שהתעוררה אצל נכים, כאשר למעשה תו הנכה היה צמוד למכונית שלהם – –

דוד טל: חברי הכנסת, אני מבקש את תשומת לבכם.

אברהם פורז: – – והם לא היו יכולים להשתמש בתו אלא כאשר היו במכונית הזאת.

אברהם פורז: יש נכים שאין להם יכולת נהיגה, יש נכים שמשתמשים לפעמים ברכב של מישהו אחר.

אברהם פורז: הצעת החוק נועדה לפתור את הבעיה.

אברהם פורז: בעיקרון, הצעת החוק קובעת, שכאשר מדובר בנכה, הוא יוכל לקבל את התו לגבי שתי מכוניות שמספריהן נקובים, ולכן הוא יוכל להשתמש בשתי המכוניות ובכל פעם להחנות במקום השמור לנכים או במקום אחר שבו אין אוכפים את החוק נגד נכים לגבי שתי המכוניות.

אברהם פורז: אנחנו רוצים להסביר דבר נוסף, והוא לגבי אנשים מבוגרים.

אברהם פורז: לכאורה, מתוך קריאת דברי החוק יכולה לנבוע כאילו המחשבה שעשינו עוול עם נכים מבוגרים שעברו את גיל 65, זאת אומרת שהם הפכו לנכים לאחר גיל 65, ולא היא.

אברהם פורז: אנחנו רוצים בכל מקרה למנוע את המצב שבו קשיש שהוא נכה נמצא בבית-אבות והילדים שלו או מישהו אחר מבני משפחתו משתמשים בתו שלו וחונים במקומות האסורים.

אברהם פורז: אנחנו יודעים שבמקרים רבים מאוד אנשים מבוגרים דווקא נקלעים לנכות שנובעת מהגיל, לא כתוצאה מתאונה ולא כתוצאה מאיזה אירוע מלחמתי או דבר אחר, אלא פשוט עקב זיקנה ומחלות זיקנה הם הופכים לנכים ואינם מסוגלים.

אברהם פורז: אנחנו לא רוצים שלגבי נכים כאלה התוצאה תהיה שהנכה יושב בבית, המבוגר או הקשיש הנכה בבית, או בבית-אבות, ועל חשבון התו שלו אחרים עושים שימוש לרעה.

אברהם פורז: לכן אנחנו אמרנו, שלגבי נכה שנעשה נכה לראשונה לאחר שמלאו לו 65 שנים, לפי אישור רופא, תיתן לו רשות הרישוי תג נכה, ובלבד שכלי הרכב המזכים המצוינים בתג הנכה הם בבעלותו והשימוש בו יוגבל לנהיגה בידי הנכה עצמו.

אברהם פורז: במלים אחרות, אותו אדם שהפך לנכה לאחר גיל 65, אם יש לו יכולת נהיגה והוא מסוגל לנהוג לבד, יוכל להשתמש בתו.

אברהם פורז: אנחנו רוצים לומר, שבצד ההקלות אנחנו גם רוצים להחמיר את הענישה.

אברהם פורז: אנחנו מציעים פה קנסות, ואנחנו גם מציעים שאם בית-המשפט הרשיע נכה בעבירה לפי סעיף קטן (ב), קרי עבירה של שימוש לרעה בתו הנכה, רשאי בית-המשפט, נוסף על כל עונש אחר, להורות בצו על שלילת זכאותו של הנכה לתג הנכה לתקופה שתיקבע.

אברהם פורז: כאמור, להצעת החוק אין הסתייגויות, ולפיכך אבקש לאשר אותה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

אברהם פורז: אני שב ומזכיר, כי מדובר בהצעת חוק פרטית של חבר הכנסת מאיר שטרית, ואני מברך אותו על יוזמתו למען ציבור הנכים.

אברהם פורז: תודה רבה.

דוד טל: תודה רבה.

דוד טל: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

דוד טל: אדוני חבר הכנסת פורז, הישאר עמנו ותציג אולי גם את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הוראת שעה), קריאה שנייה ושלישית.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, מדובר בתיקון לפקודת מס הכנסה; מדובר בהצעת חוק פרטית שלי, שעברה בקריאה מוקדמת בכנסת הקודמת.

אברהם פורז: היא גם אושרה בקריאה הראשונה בכנסת הקודמת על-ידי ועדת הכלכלה בראשותו של חבר הכנסת רובינשטיין, עברה אז בקריאה ראשונה והגיעה לוועדת הכלכלה להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אברהם פורז: הצעת החוק מיועדת לעשות צדק עם בני זוג עצמאים העובדים יחד בעסק משותף.

אברהם פורז: במה דברים אמורים?

אברהם פורז: יש מדינות בעולם שבהן התא המשפחתי הוא התא הממוסה, במלים אחרות, לוקחים את ההכנסות של בני המשפחה, מצרפים אותן יחד ובני המשפחה משלמים אחוזי מס שוליים לפי ההכנסה המשפחתית.

אברהם פורז: אבל בישראל לא זה המצב, ולשמחתי לא זה המצב, משום שכאשר כמו אצלנו חישוב המס הוא חישוב נפרד, זאת אומרת שכל אחד מהעובדים, מבני הזוג במשפחה העובדים, זכאי לשיעורי המס התחיליים הנמוכים יותר, הדבר מעודד יציאת נשים לעבודה.

אברהם פורז: כל אחד מבין, שאשה – אני אומר אשה, אבל זה יכול להיות גם גבר, כי לפעמים יכול להיות שדווקא האשה היא המפרנס העיקרי, אנחנו בכל זאת נמצאים בעידן שבו במקרים לא מעטים נשים משתכרות הרבה יותר מהבעל או מבן הזוג, כך שזה לא בהכרח תמיד כך – אבל נאמר באותם מקרים שנניח שלבעל יש הכנסה בינונית, נניח מעל 10,000 שקלים בחודש, ועל הכנסה כזאת, לדאבוננו, במקומותינו, המס השולי הוא 50% ומעלה, יוצא שאם אשה יוצאת לעבודה, החל מהשקל הראשון היא משלמת את המס השולי של 50%.

אברהם פורז: זה לא קורה כאשר בני הזוג עובדים במקומות שונים.

אברהם פורז: אם הם שכירים, מובן שזה לא קורה.

אברהם פורז: גם אם הם עצמאים והם עובדים במקומות שונים זה לא קורה.

אברהם פורז: אם, נניח, האשה היא עורכת-דין והבעל רואה-חשבון וכל אחד מהם עובד במקום אחר, ברור שאז לא מצרפים.

אברהם פורז: אבל יש ציבור מסוים – לא ציבור גדול מאוד, אבל בכל זאת ציבור של אלפים – של בני זוג העובדים יחד בעסק משותף והם עצמאים.

אברהם פורז: המצב עד היום היה, שבני זוג אלה, היו מחשבים להם את ההכנסה במאוחד; במלים אחרות, הכנסת האשה היתה מצטרפת להכנסת הבעל, ואחוז המס היה בדרך כלל מתחיל באחוז שולי יותר גבוה.

אברהם פורז: זו בעצם הטלת קנס על נישואים, כי אותם בני זוג, אם הם לא היו עוברים דרך הרבנות, או דרך קפריסין או פרגוואי, שאלה המקומות שאפשר להינשא בהם כרגע אצלנו לפי דיני מדינת ישראל – אם הם לא היו עוברים שם, הם היו משלמים לפי חישוב מס נפרד.

אברהם פורז: אלא שאם הם "עשו את השטות" והם החליטו להינשא, ובמקרה כזה הם צריכים לשלם לפי חישוב המס המאוחד, דבר שגרם להם עוול.

אברהם פורז: לכן, מטרת החוק בעצם לתקן את העוול הזה.

אברהם פורז: ארגוני העצמאים נאבקו שנים למען העניין הזה, ואני שמח שאני יכול להיות איש בשורה ולומר שהדבר הזה סוף סוף מתקיים.

אברהם פורז: אבל, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה לומר, שעל מנת שלאחר שארד מהדוכן לא יאשימו אותי שאני לוקח חלק יחד עם אחרים באיזה מסע פופוליסטי, שאני מיטיב עם כל מיני אנשים ולא מסביר על סמך מה באה ההטבה ומאין יבוא הכסף, אני רוצה להסביר את ההתפתחות של העניינים בנושא זה.

אברהם פורז: כפי שהסברתי קודם, הצעת החוק אושרה בכנסת הקודמת בקריאה מוקדמת ועברה לוועדת הכספים.

אברהם פורז: בוועדת הכספים הוקמה ועדת משנה, או היתה קיימת אז ועדת משנה למסים בראשותו של חבר הכנסת אופיר פינס-פז, ואנחנו במשך ישיבות אחדות התחבטנו בשאלה – בצד העובדה שההצעה היא מוצדקת ומן הראוי לתת את ההטבה – מהיכן יבוא המימון.

אברהם פורז: אנשי מס הכנסה אמרו לנו: אנחנו חושבים שבאמת הצעתכם לחישוב מס נפרד היא הצעה נכונה, אבל אנחנו מוכנים לתת יד למהלך של חקיקת החוק אם תצביעו בפנינו על מקורות מימון.

אברהם פורז: אמרנו להם: אתם יודעים מה, לנו קשה להצביע, אבל אתם, שאתם מומחים בנושאי מיסוי, תאמרו לנו באילו מקרים לדעתכם יש עיוות הפוך, דהיינו באילו מקרים אתם חושבים שיש הטבות מס בלתי מוצדקות.

אברהם פורז: ואכן, אנשי נציבות מס הכנסה באו והביאו בפנינו כמה נושאים שלדעתם יש בהם עיוות, ואמנה חלק מהם בקצרה.

אברהם פורז: למשל, דובר על כך שהמס על ניצול פטנט הוא מס מופחת, וזה לא מוצדק.

אברהם פורז: יש מס על הכנסה של יורשים אחרי פטירה, שגם הוא מס מופחת ולא מוצדק.

אברהם פורז: יש אנשים עם נכות זמנית, זאת אומרת, מישהו שקרתה לו תאונה, היה חודשיים או שלושה חודשים במצב של נכות זמנית, ועל התקופה הזאת הוא פטור כביכול ממס הכנסה.

אברהם פורז: הצביעו בפנינו על כמה נושאים, כמו בעיות בעיר אילת, עם שימוש לרעה, על תיקונים בחוק מס שבח, ניצול לרעה של אנשים שקונים חברה בהפסדים, ועוד דוגמאות כאלה.

אברהם פורז: אני אומר את האמת: בד בבד עם החוק הזה רציתי לתקן גם את התיקונים שהם הציעו, על מנת שיימצא מקור מימון, אבל משום-מה, מחמת איזו תקלה משרדית בזמן שהחוק אושר לקריאה ראשונה, לא נאמרו מקורות המימון, ונאמר לנו שאין זו חקיקה ראויה לבוא בשלב הזה ולהוסיף את זה אחרי שהצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה.

אברהם פורז: ואכן, אני, יחד עם אנשי מס הכנסה, הסכמתי לשני דברים: הדבר הראשון, שהחוק ייכנס לתוקף רק בשנת הכספים שלאחר השנה הבאה, קרי, ב-1 בינואר 2002.

אברהם פורז: כן נאמר בחוק, ששר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, יוכל לדחות את ביצועו של החוק עוד בשנתיים שלאחר השנה הראשונה – אומר בגילוי לב – על מנת שבתקופה הזאת יימצאו מקורות מימון.

אברהם פורז: אגב, אני חושב שצריך לבטל פטורים בלתי מוצדקים, גם אם אין בצדם איזה חוק.

דוד טל: אדוני, אודה לך אם תקצר, כי ועדת החוקה צריכה להתכנס.

אברהם פורז: החוק אומר כך: בדרך כלל, על מנת שבן זוג יהיה זכאי לחישוב נפרד, צריכים בני הזוג לעבוד 36 שעות בשבוע; אין הכנסה אחרת ממקור אחר; ההודעה נמסרה בזמן לפקיד השומה.

אברהם פורז: ועוד דבר: עשינו כאן

אברהם פורז: הסדר מיוחד לגבי מקרים נדירים שבהם בכל זאת בני הזוג עובדים בבית.

אברהם פורז: אנחנו חושבים שיש בעיה כאשר עובדים בבית, ואז אי-אפשר לדעת מתי בן הזוג עסק בעבודה ומתי עסק בפעולות משק הבית.

אברהם פורז: אני חושב שההצעה טובה, ההצעה ראויה, ואני מבקש מהכנסת לאשר אותה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

דוד טל: תודה, אדוני.

דוד טל: יש לנו הסתייגויות של חבר הכנסת אבו וילן.

דוד טל: חבר הכנסת וילן לא נמצא.

דוד טל: חבר הכנסת יורי שטרן לא נמצא.

דוד טל: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

דוד טל: אם כן, אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה.

דוד טל: ידידי חבר הכנסת אמנון רובינשטיין כבר נמצא על דוכן הכנסת.

דוד טל: הצעת חוק בית-המשפט לענייני משפחה (תיקון מס' 4), בקריאה שנייה ושלישית.

דוד טל: חבר הכנסת רובינשטיין, בבקשה.

אמנון רובינשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק הזאת היא פרי יוזמתו של חבר הכנסת זבולון אורלב.

אמנון רובינשטיין: היא נדונה בכנסת בקריאה ראשונה ביום ח' בחשוון התשס"א, 6 בנובמבר 2000, והועברה לוועדה.

אמנון רובינשטיין: הצעת החוק מוגשת ללא הסתייגויות לקריאה שנייה ושלישית.

אמנון רובינשטיין: אני מבקש מכל חברי הכנסת להצביע עבורה.

דוד טל: תודה רבה, אדוני.

דוד טל: אנחנו משאירים את ההצבעה, כאמור, לזמן שבו אפשר יהיה להצביע.

דוד טל: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

דוד טל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

דוד טל: הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון מס' 17).

דוד טל: חבר הכנסת מאיר שטרית יציג את ההצעה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק שלי שנדונה עוד בכנסת הקודמת.

מאיר שטרית: מאחר שהכנסת התפזרה לפני המועד, הפעם תודות ליושב-ראש ועדת החוקה, חבר הכנסת רובינשטיין, חששתי שאני עומד באותו מצב כמו בכנסת שעברה – הכנסת תתפזר, ועוד פעם לא נקבל את החוק.

מאיר שטרית: לשמחתי, חבר הכנסת רובינשטיין סיים את החקיקה, ואני מודה על כך בהזדמנות חגיגית זו לו וליועץ המשפטי של ועדת החוקה, חוק ומשפט.

מאיר שטרית: הצעת החוק באה בעצם להסדיר את העניין של פרסום בשילוט חוצות לקראת הבחירות.

מאיר שטרית: השופט מצא, שעמד בראש ועדת הבחירות המרכזית בבחירות שעברו, דיווח בעת הדיווח שלו על הבחירות, כי צריך להסדיר את העניין הזה בחקיקה.

מאיר שטרית: המצב הקיים הוא בלתי נסבל: המפלגות לא יכולות להשתמש בשילוט החוצות שקיים בעצם בכל המדינה.

מאיר שטרית: החוק מסדיר את חלוקת השילוט: כיצד מפרסמים, כמה מותר למפלגה לפרסם בזמן נתון; הוא יוצר שוויון פחות או יותר בין המפלגות, ושוויון הזדמנויות לכל מפלגה לפרסם, כך שיש הגבלה מאוד משמעותית של מפלגה שמבקשת לפרסם – יהיה מותר לו לפרסם על לא יותר מ-10% מכלל מתקני הפרסום, והאחרים יועמדו לרשות המפלגות האחרות.

מאיר שטרית: החוק, לדעתי, אדוני היושב-ראש, מסדיר את העניין בצורה מאוד יפה, כך שאני מקווה שהפעם נראה כבר בבחירות הקרובות שימוש בחוק הזה, דבר שיועיל לניקיון במדינת ישראל; פחות לכלוך על הגדרות והקירות, ושילוט יותר אפקטיבי והרבה יותר זול מאשר האלטרנטיבות שמשתמשים בהן היום בשוק.

מאיר שטרית: אודה לך, אדוני היושב-ראש, אם הצעת החוק תוצבע בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

מאיר שטרית: אני מקווה שחברי הכנסת יאשרו אותה היום, כך שבבחירות הקרובות החוק ייכנס לפעולה.

מאיר שטרית: תודה רבה, אדוני.

דוד טל: תודה רבה; אני מודה לך מאוד.

דוד טל: יש לנו כמה הסתייגויות.

דוד טל: חבר הכנסת אופיר פינס – לא נמצא.

דוד טל: חבר הכנסת מאיר פרוש – לא נמצא.

דוד טל: חבר הכנסת שאול יהלום – לא נמצא.

דוד טל: חבר הכנסת מוחמד ברכה – לא נמצא.

דוד טל: חבר הכנסת עסאם מח'ול – לא נמצא.

דוד טל: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי – בבקשה, גברתי.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת מאיר שטרית הניח לפנינו לקריאה שנייה ושלישית, בשם הוועדה, הצעת חוק שנועדה להסדיר את העניין של שלטי חוצות.

תמר גוז'נסקי: הבעיה היא בעיה, כי אמצעי הפרסום היום שונים, ולכן השיטה של הפרסום על גבי לוחות שכל אחד מפיל אותם וכל אחד מדביק עליהם וכו', היא באמת שיטה לא יעילה.

תמר גוז'נסקי: הערתי כבר בקריאה ראשונה, ואני חושבת שגם היום הבעיה נשארה בעינה: שלטי החוצות הם הוצאה גבוהה מאוד, המחיר שלהם גבוה מאוד, ובעצם אחרי תשדירי התעמולה בטלוויזיה, אני חושבת שזה יהיה הסעיף היקר ביותר שיהיה למפלגות.

תמר גוז'נסקי: לכן, באופן טבעי הפרסום הזה, גם בהגבלות שחבר הכנסת שטרית מציע, יהיה פתוח בעיקר, רק, למפלגות הגדולות, וייתן להן יתרון.

תמר גוז'נסקי: זה שחבר הכנסת שטרית מציע שבין המפלגות הגדולות לבין עצמן יהיה סדר, ולא מפלגה אחת תשתלט על כל שטחי הפרסום במדינה, אלא תהיה הקצאה מסוימת – ההיגיון הזה מוצדק: לא לתת למפלגה אחת להשתלט.

תמר גוז'נסקי: אבל, מצד שני, אין פה שום תשובה אמיתית לעניין המחירים המופרזים, ולכן הצעת החוק לא נותנת פתרון לתחרות הלא-הוגנת שתהיה מצד המפלגות הגדולות לעומת המפלגות הקטנות והבינוניות, שלא תוכלנה לממן את ההוצאה הזאת.

תמר גוז'נסקי: אם אנחנו מביאים בחשבון שיש פער גדול מאוד גם בתשדירי הפרסום בטלוויזיה, אם אנחנו מביאים בחשבון את ההוצאה האדירה על פרסום בעיתונים וכו', הדבר הזה לא מגביר את השוויון במערכת הבחירות בכללותה, לגבי כלל המפלגות.

תמר גוז'נסקי: לכן, בין היתר, הצענו בהסתייגות שלנו, חבר הכנסת שטרית, שהמחיר ייקבע בתיאום עם ועדת הבחירות המרכזית, גם כדי ליצור איזה מחיר בחירות – איך נגיד – שווה לכל נפש:

תמר גוז'נסקי: מצד אחד החברות תקבלנה הרבה הזמנות, מצד שני שתורדנה מחירים.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שההצעה הזאת הגיונית ונכונה, והיה טוב שהכנסת תתמוך בה.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, אני רוצה להתייחס בשתי מלים להצבעות הקודמות בעניין התיקון לחוק הבחירה הישירה.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, מה שקרה פה היום בכנסת הוא, שמהצבעה עניינית חוקתית ההצבעה הפכה להיות – – –

מאיר שטרית: את מסירה את ההסתייגות השנייה?

תמר גוז'נסקי: אני אבקש לא להצביע.

תמר גוז'נסקי: מה שקרה הוא, שהנושא הפך מנושא שהיה צריך להיות חוקתי-עקרוני לנושא של עמדות פוליטיות מאוד מובהקות.

תמר גוז'נסקי: בעצם בנימין נתניהו, בשהותו מחוץ למשכן ובגיחותיו מחו"ל לישראל, הנחית הוראה למפלגתו, שבה הוא עדיין לא מכהן כיושב-ראש, וחברי הסיעה שלו כולם התיישרו למשמע ההוראה הזאת, לא של החלטה דמוקרטית שלהם בסיעה, אלא של הנחתה שלו.

תמר גוז'נסקי: אומר בנימין נתניהו בתכתיב שלו: או שתעשו את כל ההצגה שאני מבקש, או שאני מתנגד.

תמר גוז'נסקי: מה שהדהים אותי לא פחות מזה היה, ששמעתי שסיעת המפד"ל, שהגישה הצעת חוק לשינוי שיטת הבחירה ולמתן אפשרות לאזרחים שאינם חברי כנסת להתמודד, משכה את החוק שלה, ולא רק שהיא משכה את החוק, אלא היא הצביעה נגד הצעת החוק הזאת.

תמר גוז'נסקי: לכן, ההצבעה לא היתה על החוק עצמו, אלא על השאלה האמיתית, מי מעוניין עכשיו בבחירות מוקדמות, למי נוחות הבחירות המוקדמות ומי עושה חשבון פוליטי קר שהוא ירוויח מבחירות מוקדמות.

תמר גוז'נסקי: ואף שהצעת החוק לא היתה על הקדמת הבחירות, היא בעצם היתה על הקדמת הבחירות.

תמר גוז'נסקי: לכן, חברי הכנסת, אני חושבת, שבמצב שנוצר, כפי שהוא נוצר, היה חשוב לבלום את ההסתערות במצח נחושה של בנימין נתניהו על הכנסת, הניסיון שלו להכתיב לכנסת את התוצאות, האיומים שהושמעו לעבר סיעת ש"ס מכל מיני מקורות, כאלה ואחרים, מהכיוון של בנימין נתניהו.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שהשאלה אם הכנסת מעוניינת כרגע, בתנאים המאוד-מיוחדים הקיימים היום, כאשר אולי יצא משהו מהמשא-ומתן לשלום, כאשר בנימין נתניהו רוצה להגיע לכנסת עם רוב ימני הרבה יותר חזק – אני חושבת, שבתנאים האלה ההצבעה בכלל לא היתה על הנושא של מי יוכל לכהן או להתמודד על ראשות הממשלה, אלא מי רוצה כנסת ימנית.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שכך באמת היתה ההצבעה.

ראובן ריבלין: אם מונעים כנסת ימנית, מותר ברגל גסה לדרוך על הנושא החוקתי.

תמר גוז'נסקי: חבר הכנסת ריבלין, הרי אדוני יודע, שההתנגדות כמעט פה-אחד של סיעת הליכוד היתה לפי התכתיב של נתניהו.

תמר גוז'נסקי: הרי ההתנגדות לא היתה לפי החלטה דמוקרטית שלכם.

תמר גוז'נסקי: הרי מה שקרה פה הוא שהכול התהפך.

ראובן ריבלין: אנחנו לא דמוקרטים, אבל אתם דמוקרטים.

תמר גוז'נסקי: לכן, אדוני, אנחנו נגד כל החוק הזה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו חושבים, שכל החוק הזה, בין שבוחרים את ראש הממשלה כך בין שאחרת, הוא פסול.

תמר גוז'נסקי: צריך להוריד מסדר-היום ולבטל את כל השיטה הזאת.

ראובן ריבלין: אפשר להצביע, כי זה נגד הימין.

תמר גוז'נסקי: ולכן, אדוני, אנחנו נדאג לכך, שכל מה שניסיתם לעשות – שזה יהיה מתאים רק לנתניהו, ממש בגד תפור – לא יהיה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו נדאג לכך שכל אזרח יוכל להיות, למה לא?

תמר גוז'נסקי: אם כבר עשיתם שיטה מופרעת כזאת של בחירות ישירות, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: תודה.

ראובן ריבלין: אנחנו מתנגדים כמוך.

דוד טל: תודה רבה, גברתי.

דוד טל: אין מסתייגים, אחרון המסתייגים דיבר.

דוד טל: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

דוד טל: אנחנו עוברים להצעת חוק עידוד מעורבות סטודנטים ביום חינוך ארוך, התשס"א–2000.

דוד טל: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות חבר הכנסת זבולון אורלב.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת חוק עידוד מעורבות סטודנטים ביום חינוך ארוך, התשס"א–2000, היא פרי יוזמתה של חברת הכנסת קולט אביטל, יחד עם עוד קבוצה של חברי כנסת: זבולון אורלב, עוזי ברעם, נעמי חזן, דוד טל, רענן כהן, מוחמד כנעאן, יוסי כץ, סופה לנדבר, יהודית נאות, דני נוה, אורי סביר, אלכסנדר צינקר, ראובן ריבלין ויורי שטרן.

זבולון אורלב: כך שהחוק זכה מראשיתו לתמיכה רחבה מאוד.

זבולון אורלב: עיקרו של החוק הזה לסייע בביצוע יום חינוך ארוך.

זבולון אורלב: לצערנו, הממשלה לא הקציבה כספים נוספים לביצוע חוק יום חינוך ארוך, שמגדיל את מספר שעות הלימודים בבתי-הספר.

מאיר שטרית: בניגוד לחוק.

זבולון אורלב: בניגוד לחוק.

מאיר שטרית: החוק קובע שהוא יורחב משנה לשנה.

זבולון אורלב: החוק, לצערי, לא קובע שהוא יורחב משנה לשנה, אלא קובע שהוא יוחל בהדרגה במשך כך וכך שנים.

דוד טל: מה אדוני אומר, שהממשלה לא ממלאת את לשון החוק?

דוד טל: היא לא מקיימת את החוק?

דוד טל: אני לא מאמין.

דוד טל: אני חייב לבדוק את זה.

זאב בוים: אתה לא מאמין, אבל אתם לא מוכנים לפזר את הממשלה הזאת.

זבולון אורלב: חבר הכנסת מאיר שטרית, שיזם את חוק יום חינוך ארוך, הצליח במשימתו.

זבולון אורלב: הנחתי על שולחן הכנסת הצעת חוק, שתחייב את הממשלה בכל חוק שקבעו ביצוע הדרגתי לבצע את החלק היחסי כל שנה.

זבולון אורלב: כך ביום חינוך ארוך, כך בחוק חינוך חינם חובה לבני שלוש-ארבע, כך בחוק החינוך המיוחד.

זבולון אורלב: כי בדרך כלל הממשלה עושה צחוק מההדרגתיות, לא מבצעת כמה שנים, וכשמגיע המועד, מבקשים בחוק ההסדרים הארכה.

זבולון אורלב: הממשלה הנוכחית, לצערי, לא הקציבה שקל אחד נוסף לביצוע יום חינוך ארוך, לא בשנת הלימודים התש"ס, לא בשנה הנוכחית, התשס"א, ומהצעת חוק התקציב שהניחה הממשלה לשנת 2001 התברר שאין הרחבה של החוק גם לא בשנת הלימודים הבאה עלינו לטובה, התשס"ב.

זבולון אורלב: לכן הצעת החוק הזאת באה לסייע במשהו בביצוע החוק, על-ידי כך שניתן יהיה לעודד סטודנטים הלומדים במוסדות להשכלה גבוהה, שיבואו לפעילויות חינוכיות.

זבולון אורלב: הם לא באים להחליף את המורים בעבודתם המקצועית, אבל כולנו יודעים שמעבר להוראה מקצועית רגילה מול כיתה שלמה יש צרכים נוספים.

זבולון אורלב: אפשר לחלק את הכיתה לקבוצות למידה, אפשר לעבוד עם קבוצות קטנות, אפשר להדריך בספרייה, אפשר לעבוד מול תלמידים בודדים.

זבולון אורלב: יש עבודה רבה ביום חינוך ארוך, שבין היתר נועד גם לקדם תלמידים חלשים.

זבולון אורלב: לכן הצעת החוק הזאת מטילה חובה על משרד החינוך לעודד אותם סטודנטים.

זבולון אורלב: העידוד כרוך בכך, שסטודנט שישתלב בתוכנית הזאת ייהנה ממלגת לימודים בגובה של 50% משכר הלימוד.

זבולון אורלב: מלגת פר"ח רגילה – פרויקט חונכות רגיל של סטודנטים – מזכה את הסטודנט במלגה בהיקף של 43%.

זבולון אורלב: פה אנחנו כבר מעלים את הרף ל-50%, מתוך תקווה אולי שגם פרויקט פר"ח יישר את הקו.

זבולון אורלב: אגב, לשר האוצר יש הסתייגות, והוא מציע שהמלגה שתינתן כאן תהיה נמוכה יותר, בגובה של 43%, ואני מקווה שהכנסת תדחה פה-אחד את ההסתייגות של שר האוצר.

זאב בוים: ראש הממשלה שלו הבטיח שיהיה שכר לימוד חינם.

זבולון אורלב: אתה רואה.

זבולון אורלב: התחילה של החוק הזה היא בשנת הלימודים התשס"ב, ואם נשלים את החוק היום יישאר מספיק זמן למשרד החינוך להיערך כדי לבצע את החוק.

זבולון אורלב: הערה אחרונה: משרד החינוך והתרבות גם התחייב בפני ועדת החינוך והתרבות, בכתב ובעל-פה, שהסטודנטים שהם פרחי הוראה שישתלבו בתוכנית הזאת, כלומר סטודנטים במכללות להכשרת מורים – התוכנית שהם מעורבים בה ביום חינוך ארוך תוכל להיות מובאת בחשבון במסגרת עבודת ההכשרה שלהם כמורים ובמסגרת העבודה המעשית שלהם.

זבולון אורלב: תודה רבה.

דוד טל: תודה רבה.

דוד טל: אנחנו עוברים להסתייגויות.

דוד טל: חבר הכנסת עזמי בשארה – לא נמצא.

דוד טל: השר שוחט – לא נמצא.

דוד טל: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לברך את חברת הכנסת קולט אביטל ואת יתר חברי הכנסת שיזמו את הצעת החוק הזאת.

תמר גוז'נסקי: הבעיה שלנו, חבר הכנסת אורלב, היא, שכתוב פה שהחוק ייכנס לתוקפו בשנת הלימודים הבאה, וכתוב פה שהשר יקבע תוכנית.

תמר גוז'נסקי: ואם השר לא יקבע תוכנית?

זבולון אורלב: נלחץ אותו.

תמר גוז'נסקי: יש לנו בעיה קשה מאוד בהצעות חוק, שאנחנו קובעים את הכול, אבל אנחנו אומרים, שעל כל הדבר החביב הזה נחוצה חתימת השר.

תמר גוז'נסקי: יואיל השר לחתום.

תמר גוז'נסקי: והיה והשר לא חותם שנה, שנתיים, שבע או עשר שנים, לא קורה שום דבר.

תמר גוז'נסקי: חבר הכנסת אורלב, חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי התקבל בינואר ההוא – – –

מאיר שטרית: בתמיכתי.

תמר גוז'נסקי: חבר הכנסת שטרית זוכר, בינואר 1999, ואז, פלא פלאים, שר השיכון – אחד, שניים, שלושה – היו כמה שרים, לא חתמו על התקנות.

תמר גוז'נסקי: הלכתי לבג"ץ נגדם.

תמר גוז'נסקי: ביוני חתמו על התקנות והעבירו לוועדת הכלכלה, ביוני השנה, כלומר שנה וחצי.

תמר גוז'נסקי: מאז ועד היום לא עבר כסף.

תמר גוז'נסקי: זאת אומרת: אתה מחוקק חוק, עברו שנתיים מאז, אחר כך אתה הולך לבג"ץ כדי שיהיו תקנות, ועכשיו נלך עוד פעם לבג"ץ כי אין כסף.

תמר גוז'נסקי: לכן אני אומרת לך, יש לנו בעיה בסיסית בניהול הזה; אני אומרת את זה גם לגבי החוק הזה.

תמר גוז'נסקי: זאת אומרת, מצד אחד, אנחנו כאילו סוגרים את הכול, אומרים ולא עוזר.

תמר גוז'נסקי: בחוק שיקום נכי נפש בקהילה כתבנו, שיש סעיף תקציבי מיוחד שעיקרו – מרכאות כפולות – חוק שיקום נכי נפש בקהילה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מקבלים את הצעת התקציב לשנה הבאה, אין סעיף כזה.

תמר גוז'נסקי: ואז אתה אומר, כבר עשינו הכול, כתבנו שיהיה סעיף, וגם אז זה לא עוזר.

תמר גוז'נסקי: לכן אני חושבת שיש לנו בעיה אמיתית, בלי לזלזל בחובתה של הממשלה לנהל מדינה וכו' וכו', אבל בין זה לבין הזלזול המוחלט הזה בכנסת ובנושאים החברתיים שאנחנו מעלים – – –

דוד טל: חבר הכנסת זאב, אדוני ישב?

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, יש עכשיו מהלך, שגם חבר הכנסת שטרית וגם חבר הכנסת אורלב הם כמובן הכתובת לנושא הזה, וזה האשמה שלנו בחקיקה פופוליסטית.

תמר גוז'נסקי: מה שהם לא עשו בכתבות האלה שמתפרסמות עכשיו נגד חברי הכנסת המחוקקים הנוראיים זה שהם לא טרחו לעשות ואפילו לא בחוק אחד חשבון כלכלי אמיתי.

תמר גוז'נסקי: נניח בחוק הזה שמונח לפנינו, כמה יעלה החוק הזה וכמה הוא יחסוך למדינה, כי הוא יקדם כמה אלפי ילדים שיעברו את הבחינות ויוכלו להתקדם בחיים.

תמר גוז'נסקי: כמה זה שווה כלכלית, נכון, חבר הכנסת אורלב?

תמר גוז'נסקי: הם רק מספרים כמה זה עולה.

תמר גוז'נסקי: כשאנחנו מדברים על ילדים בסיכון, ואנחנו אומרים שאנחנו רוצים חוק שאומר שבמעונות-יום ייכנסו פעוטות בלי הגבלה של מכסה, מישהו אומר:

תמר גוז'נסקי: אתה יודע כמה זה עולה, בסוף זה יעלה 90 מיליון שקל.

תמר גוז'נסקי: אבל מה זה ייתן ל-15,000 פעוטות שיקבלו התחלה אחרת לחיים וכל החיים שלהם ישתנו אחר כך.

תמר גוז'נסקי: לכן אני אומרת, שכל אלה שמאשימים את חברי הכנסת בחקיקה פופוליסטית, לא מתחשבת, אף אחד מהם לא עשה את מלאכתו ביושר, לבוא ולומר לנו, זה מה שזה יעלה וזה מה שזה יחסוך למדינה.

תמר גוז'נסקי: זה החישוב הכלכלי האמיתי כשאתה דואג לילדים.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שרוב הצעות החוק הן למטרה הזאת, ולכן, חברי הכנסת, אני חושבת שהצעת החוק שמונחת לפנינו היא הצעת חוק ראויה, ואני מברכת שוב את יוזמיה.

תמר גוז'נסקי: תודה.

דוד טל: תודה רבה.

דוד טל: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

דוד טל: אנחנו עוברים להצעת חוק הספרים (חובת מסירה וציון הפרטים).

דוד טל: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות חבר הכנסת אורלב.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק הספרים (חובת מסירה וציון פרטים), התשס"א–2000, היא הצעת חוק שבאה ביוזמתי; היא נדונה בכנסת בקריאה ראשונה ביום כ"ח בתמוז התש"ס, 31 ביולי 2000, והיא מוגשת בצירוף הסתייגויות מעטות לאישור הכנסת.

זבולון אורלב: החוק הזה נועד להחליף שורה של הוראות וכל מיני תקנות מנדטוריות ועות'מאניות, ומטרתו לשמר את הנכסים התרבותיים שלנו.

זבולון אורלב: על-פי החוק הזה יש חובת מסירה מכל ספר, סרט, עיתון, תקליט או כל צורה אחרת של תדפיס בכל טכנולוגיה שהיא, חובת מסירה של שני עותקים לספרייה הלאומית, על מנת שעותק אחד יהיה למשמרת עולם, לשימור נכסי התרבות, ועותק שני לצורך מחקרים, לעיון הציבור כולו.

זבולון אורלב: כמו-כן החוק מטיל חובת מסירה של כל אחד מהדברים שמניתי לכנסת, של אותם ספרים, אותם נכסים תרבותיים שנחוצים לצורך עבודתה של הכנסת, ויושב-ראש הכנסת באישור ועדת הכנסת הם שיקבעו את הכללים, מה נקרא: לצורכי עבודת הכנסת.

זבולון אורלב: כמו-כן תהיה חובת מסירה – כשאני אומר מסירה, זו מסירת חינם, ללא תשלום – של אותם ספרים, סרטים, עיתונים, תקליטים, לגנזך המדינה לצורך שמירת הנכסים האלה.

זבולון אורלב: החוק הזה הוא מאוד מתקדם במובן זה שהוא מבטיח את דרכי האכיפה על מנת שהמוציא לאור או המפיק, המדפיס או בעל זכויות היוצרים, על כל אחד מהם יש חובת מסירה.

זבולון אורלב: החוק גם מטיל חובת ציון פרטים בכל ספר – מתי הספר יצא, על-ידי מי, מה שם המדפיס, מי המוציא לאור, על מנת שיהיו כל הפרטים.

זבולון אורלב: הספרים צריכים להימסר בתוך 30 יום.

זבולון אורלב: אנחנו גם קבענו, ששר החינוך יהיה מופקד על ביצוע החוק הזה, והוא יהיה מוסמך, באישור ועדת החינוך והתרבות, לקבוע שינויים בחובת המסירה, על מנת שלא כל תדפיס, למשל לא כל יומן שנה, אדוני היושב-ראש, שכולם מוציאים, תהיה לגביו חובת מסירה, ולא כל הזמנה לחתונה שמדפיסים תהיה לגביה חובת מסירה.

זבולון אורלב: על מנת שיהיה היגיון מקצועי וחובת המסירה תחול באמת רק על דברים שהם דברי תרבות, יש סמכות לשר לקבוע את כל הכללים האלה.

זבולון אורלב: אני גם שמח, שזה בעצם החוק הראשון שבו מוזכר בית-הספרים הלאומי, ואני מקווה שהחוק הבא שנוכל להתחיל בחקיקתו יהיה חוק של בית-הספרים הלאומי.

זבולון אורלב: אני רוצה לומר, שהיתה מחלוקת קשה בוועדת החינוך והתרבות לגבי חובת המסירה לספריית הכנסת.

זבולון אורלב: היתה הסכמה רחבה אצל כל חלקי הבית, שאנחנו רוצים ספריית כנסת עשירה, שנמצאים בה כל נכסי התרבות שהכנסת זקוקה להם לעבודתה.

זבולון אורלב: אלא שהשאלה שעמדה בפנינו היא אם חובת המסירה הזאת היא חינם, שפירושו של דבר שהכנסת לכאורה נכנסת לכיסם של המוציאים לאור ומחייבת אותם לשלוח על חשבונם ספרים לכנסת, או שמא הכנסת צריכה לשלם עבור הספרים האלה.

זבולון אורלב: רוב חברי הוועדה סברו, שיש חובה על המוציאים לאור למסור חינם.

זבולון אורלב: אני הגשתי הסתייגות, יחד עם חברתי, פרופסור יהודית נאות, על מנת שהמסירה הזאת תהיה בתשלום, והכנסת תצטרך להכריע בהסתייגות הזאת.

זבולון אורלב: תודה.

דוד טל: אני מודה לך מאוד.

דוד טל: אנחנו עוברים להסתייגויות.

דוד טל: חברת הכנסת יהודית נאות – לא נמצאת.

דוד טל: חבר הכנסת מוחמד כנעאן – לא נמצא.

דוד טל: חבר הכנסת אורלב כבר דיבר.

דוד טל: תודה רבה לך, אדוני חבר הכנסת אורלב.

דוד טל: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

דוד טל: אנחנו עוברים להצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 11), קריאה שנייה ושלישית.

דוד טל: יציג את ההצעה יושב-ראש הוועדה, ועדת הכנסת המכובדת, חבר הכנסת סאלח טריף.

): אדוני ונכבדי היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 11) – ישיבת הפתיחה של הכנסת.

): הנני מתכבד להביא בפניכם את הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית מטעם ועדת הכנסת.

): לאחרונה תוקן חוק-יסוד: הכנסת ונקבע כי את ישיבת הפתיחה של הכנסת ינהל הוותיק שבחברי הכנסת, ולא זקן חברי הכנסת, כפי שהיה קבוע בחוק-היסוד מקדמת דנא.

): אותו תיקון, מס' 27, התקבל ביום כ"ח בתמוז התש"ס, 31 ביולי 2000, רק לפני כמה חודשים, ולכן אנחנו מציעים לתקן בהתאם את ההוראות בחוק הכנסת, התשנ"ד–1994.

): אלה הוראות הנוגעות לישיבת הפתיחה של הכנסת.

): התיקון המתבקש הוא תיקון של סעיף 1 בחוק הכנסת: בסעיף קטן (א), במקום "זקן חברי הכנסת", יבוא "הוותיק שבחברי הכנסת", ובסופו יבוא "בסעיף זה, 'ותיק' – כהגדרתו בסעיף 13 לחוק-יסוד: הכנסת".

): בסעיף קטן (ב), במקום "זקן חברי הכנסת" יבוא "הוותיק שבחברי הכנסת", ואותו דבר בסעיף קטן (ג).

): להצעת חוק זו הוגשו כמה הסתייגויות.

): אני מבקש לדחות את כל ההסתייגויות ולהצביע בקריאה שנייה ושלישית.

): זה חוק חשוב וטוב, כדי שהוותיק, המנוסה והטוב שבין חברי הכנסת יוכל לנהל את ישיבת הפתיחה החגיגית של הכנסת.

): אני מבקש את תמיכתכם לאישור החוק בקריאה שנייה ושלישית.

): אדוני היושב-ראש, בגמר ההסתייגויות יש לי הודעה חשובה לומר, אם תאפשר לי.

דוד טל: אתה יכול לומר כבר עכשיו.

דוד טל: אדוני יישאר.

דוד טל: חברי הכנסת אליעזר זנדברג, בנימין אלון, עבד-אלמאלכ דהאמשה ומשה גפני – אינם באולם.

דוד טל: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, בבקשה.

): אני מודה לאדוני על היעילות.

): אני מבקש להודיע בשם ועדת הכנסת על העברת הצעות חוק מוועדה לוועדה.

): ביום 11 בדצמבר 2000 העבירה הכנסת לוועדת החוקה, חוק ומשפט את הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 52) (ייצוג לאוכלוסייה הערבית בוועדות התכנון והבנייה), של חבר הכנסת עזמי בשארה, לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

): הצעת חוק זו הוכנה לקריאה ראשונה בוועדת הפנים ואיכות הסביבה, ובטעות הועברה במליאה להמשך הדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת לשנות את החלטתה ולהעביר את הצעת החוק הנ"ל מוועדת החוקה, חוק ומשפט להמשך הדיון בוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

): אני מבקש את אישור הכנסת להמלצה זו.

): כמו-כן, אדוני, באותו עניין: ביום 6 בדצמבר 2000 העבירה הכנסת הצעת חוק בנייה להשכרה (הוראת שעה), התש"ס–2000, של חבר הכנסת יורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת, לדיון בוועדת הכספים.

): יושב-ראש ועדת הכספים נתן את הסכמתו להעברת הצעת החוק לוועדת הכלכלה מן הנימוק שהצעת חוק דומה נדונה בוועדת הכלכלה.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת לשנות את החלטתה ולהעביר את הצעת החוק הנ"ל לדיון בוועדת הכלכלה לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

): אני מבקש את אישור הכנסת גם להמלצה זו.

): אדוני, יש לנו למעשה הצבעה על שתי המלצות של ועדת הכנסת בנושא העברה מוועדה לוועדה.

): תודה.

דוד טל: תודה.

דוד טל: אדוני המזכיר, הבינותי שעד שוועדת החוקה, חוק ומשפט לא מסיימת את עבודתה לא מתקיימות – – – הבינותי נכון?

מאיר שטרית: אני שאלתי את יושב-ראש הכנסת, והוא אמר שעה 17:30.

דוד טל: אדוני המזכיר, אשר על כן, מה אנחנו עושים?

דוד טל: עושים הפסקה, או שאנחנו – – –

א' האן: ממשיכים הלאה.

דוד טל: יושב-ראש ועדת החוקה צריך להציג את העניין.

דוד טל: את החוק הבא צריך להציג השר רמון.

א' האן: נעשה הפסקה של חמש דקות.

דוד טל: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

דוד טל: בבקשה.

ר' קפלן: ברשות היושב-ראש, אני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם ועדת הכנסת:

ר' קפלן: הצעת חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"א–2000.

ר' קפלן: לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת: הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון מס' 5) (עולים מחוסרי דיור), התשס"א–2000, של חברי הכנסת אלכסנדר צינקר, רומן ברונפמן, מיכאל נודלמן ויורי שטרן; הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון מס' 6) (עידוד ירושלים בירת ישראל), התשס"א–2000, של חבר הכנסת מאיר פרוש וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 21) (הודעה על סיום הליכים), התשס"א–2000, של חבר הכנסת נחום לנגנטל; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 13) (איסור דרישת פרטים על חברות בקופת-חולים), התשס"א–2000, של חברת הכנסת יהודית נאות וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 21) (איסור פיטורים של עובד ועובדת העוברים טיפולי פוריות), התשס"א–2000, של חברי הכנסת נחום לנגנטל, זהבה גלאון, אחמד טיבי, דוד טל ויאיר פרץ; הצעת חוק התקנת מעליות שבת בבניינים רבי-קומות ובבניינים ציבוריים (תיקוני חקיקה), התשס"א–2000, של חברי הכנסת בנימין אלון, זבולון אורלב, צבי הנדל ונסים זאב; הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות והוראת שעה), התשס"א–2000, של חברי הכנסת ראובן ריבלין ואיוב קרא.

ר' קפלן: תודה רבה.

ר' קפלן: (קריאה ראשונה)

דוד טל: חבר הכנסת ראובן ריבלין יציג בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט את הצעות חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה, תיקון מס' 39 ותיקון מס' 40.

דוד טל: בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאלה חוקים הקשורים זה לזה, ואני אנמק את שניהם יחד, ברשות אדוני.

דוד טל: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: להלן הצעת חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה (תיקון מס' 39), התשס"א–2000, מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט, שבה אנחנו מבקשים לאפשר לנשים מוכות השוהות במקלטים להצביע לפי ההסדר המוצע בכל מקום בארץ.

ראובן ריבלין: הדבר גם קשור לתיקון נוסף בסדר-היום, אדוני היושב-ראש, שהוא תיקון מס' 40, שבו מוצע לקבוע הוראות שעה בעניין הצבעת אנשים המוגבלים בניידות כהוראת קבע, תוך מתן הקלה שתאפשר לאנשים המוגבלים בניידותם להצביע למעשה בקלפי שהגישה אליה מתאפשרת לאנשים שצריכים להיות מוסעים בעגלות ובאמצעים אחרים, אפשרויות שאנחנו לא מוצאים בכל קלפי וקלפי.

ראובן ריבלין: פעמים רבות נמצא אדם, והשיטה בארץ קובעת שאדם יכול להצביע רק בקלפי המיועדת לו ליד מקום מגוריו, במרחק שהוא לא רב יותר מאשר הקבוע בחוק, ונוצר מצב שלפעמים אנשים עם מוגבלות חמורה, או, להבדיל, נשים שנמצאות במקלטים לנשים מוכות והן נמצאות הרחק מביתן, ויש סכנה ממש הדורשת הגנה על שלמות גופן ועל ילדיהן – אנחנו מבקשים לאפשר להם להצביע, אף שאינם מצביעים באותה קלפי שהיתה מיועדת להם מראש.

ראובן ריבלין: האפשרות היא שתימסר הודעה על-ידי ועדת הבחירות המרכזית – – –

מאיר שטרית: משהו לסדר.

מאיר שטרית: מאחר שאתה מדבר על חוק בדבר נשים השוהות במקלטים ואנשים מוגבלים – אלה שתי הצעות חוק שונות.

ראובן ריבלין: ודאי, אמרתי.

ראובן ריבלין: אני מציג את שתי הצעות החוק יחד.

ראובן ריבלין: זה דיון משולב על שתי הצעות החוק.

דוד טל: אני לא יודע אם הדיון יהיה משולב, מפני שזו הצעת חוק אחת וזו הצעת חוק אחרת.

ראובן ריבלין: אדוני יוכל להכריז על שתי הצעות החוק בדיון משולב משום שאין הבדל.

ראובן ריבלין: העיקרון כאן הוא אחד.

ראובן ריבלין: בדרך כלל יכול אדם בישראל להצביע רק בקלפי שהוא רשום בה.

ראובן ריבלין: יש אנשים עם מוגבלויות שאינם יכולים להגיע לקלפי שלהם, ופעמים צריך לשאת אותם על הידיים.

ראובן ריבלין: לפיכך, אם אותם אנשים לא רוצים שיישאו אותם על כפיים, הם מוותרים על זכותם וחובתם להצביע.

ראובן ריבלין: אנחנו, כמדינה נאורה המבקשת לאפשר לכל אחד מאזרחיה להצביע ולמעשה למלא את חובתו, כמו גם זכותו להשפיע על הבחירות, אנחנו מבקשים לקבוע קלפיות שבהן תהיה הניידות אפשרית לכל האנשים עם מוגבלויות שונות.

ראובן ריבלין: מובן שאם אדם נמצא במוגבלות כזאת או אחרת ואינו יכול להצביע בקלפי המיועדת לו, והוא הולך ומצביע בכל קלפי שניתנת לו בה גישה מתאימה, הרי שהוא יצטרך להצביע במעטפה כפולה.

ראובן ריבלין: הדבר מתאפשר לו על-ידי ועדת הבחירות המרכזית, כי החוק הזה יקבע שאנשים כאלה יכולים להצביע גם בקלפי שאינה הקלפי שבה הם רשומים והקלפי שבה הם צריכים להצביע על מנת שהצבעתם תיחשב.

ראובן ריבלין: כל הפתקים של אותן נשים הנמצאות במקלטים לנשים מוכות, כמו גם, להבדיל, אותם אנשים מוכי גורל אשר אינם יכולים מסיבה זו או אחרת, בין באופן קבוע בין באופן זמני, להשתמש בקלפי המיועדת להם מן הטעם שהם מתקשים בגישה אליה – הם יוכלו לבוא ולהצביע בקלפיות אחרות ולהצביע בהצבעה כפולה, וקולותיהם ייספרו כנראה יחד עם קולות החיילים ויובאו לוועדה האזורית.

ראובן ריבלין: לכן אני מציע לחברי הכנסת לראות בחוק זה חוק המאפשר לאנשים למלא את חובתם, כמו גם לממש את זכותם, ולאשר חוק זה בקריאה ראשונה, על מנת שנעבירו לשם הכנתו לקריאה שנייה ושלישית עוד לפני הבחירות הקרבות, על מנת לאפשר לאותם אנשים להצביע, כך שהצבעתם תיחשב.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

דוד טל: תודה רבה, אדוני; אני מודה לך מאוד בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט.

דוד טל: רבותי חברי הכנסת, אני מכריז על הדיון בהצעות חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה, תיקון מס' 39 ותיקון מס' 40, כעל דיון משולב.

דוד טל: חבר הכנסת מאיר שטרית.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ראשית, אני מברך את המציעים של הצעות החוק הללו.

מאיר שטרית: טוב לה למדינת ישראל שתהיה רגישה לאנשים עם מוגבלויות.

מאיר שטרית: שתי האוכלוסיות, אדוני היושב-ראש, בשני החוקים המוצעים, סעיפים כ"ג וכ"ד, שמונחים לפנינו לקריאה ראשונה – חוקים אלה דנים באנשים עם מוגבלויות.

מאיר שטרית: מוגבלות אחת היא של נשים שנמצאות במקלט לנשים מוכות, שהן חוששות לצאת משם ופוחדות ללכת ולהצביע.

מאיר שטרית: אין שום סיבה שנשלול מהן את הזכות להצביע בעד המפלגה שהן רוצות ובעד ראש הממשלה שהן רוצות, וצריך לאפשר להן זאת, להביא קלפי לשם ולתת להן אפשרות להצביע בקלפיות נודדות.

מאיר שטרית: זה מה שמציע בעצם החוק.

מאיר שטרית: החוק השני, אדוני היושב-ראש, מציע כמובן לתקן את המצב הקיים היום ולאפשר לאנשים המוגבלים בניידות, נכים למיניהם, מכל מיני סיבות, להצביע בקלפי לאנשים המוגבלים בניידות בכל מקום, ולא רק ביישוב שבו הם רשומים.

מאיר שטרית: מדוע?

מאיר שטרית: כי ביום הבחירות, כפי שידוע לאדוני, הרבה מאוד אנשים עם מוגבלויות נמצאים במקומות שונים בארץ, ואין שום סיבה לטרטר מישהו מתל-אביב, למשל, בשביל להצביע, אם הוא נכה וזכות הבחירה שלו באילת.

מאיר שטרית: עדיף שיצביעו במקומות שהם נמצאים בהם, זה יקל עליהם מאוד, יביא את כולם לידי ביטוי, וכך עושים דבר חיובי ונכון למדינת ישראל.

מאיר שטרית: אני תומך, אדוני, בשני החוקים.

דוד טל: תודה רבה.

דוד טל: אני מודה לך מאוד.

דוד טל: חבר הכנסת זאב בוים.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לברך את חבר הכנסת מאיר שטרית ומציעי החוק הנוספים.

מאיר שטרית: אני לא מציע, אדוני.

מאיר שטרית: אני רק משתתף בדיון.

זאב בוים: מי מציע את החוק?

זאב בוים: אני רואה רשימה ארוכה של מציעים.

דוד טל: הצעת החוק היא מטעם ועדת החוקה.

זאב בוים: אני רוצה להביע את תמיכתי בהצעת החוק הזאת, שבאה לאפשר לנשים השוהות במקלטים לנשים מוכות להצביע, לפי ההסדר המוצע, בכל מקום בארץ.

זאב בוים: מיותר להרחיב את הדיבור הן על הצורך הדמוקרטי, מצד אחד, והן על הבעיה של נשים אשר על כורחן נאלצו לצאת מבתיהן כתוצאה מהאלימות במשפחה ונאלצו להיכנס למקלטים מוגנים.

זאב בוים: יש צורך דמוקרטי דווקא לתת לאוכלוסייה כזאת את האפשרות למלא את חובתה האזרחית, אף שהנשים לא נמצאות במקום מגוריהן המקורי, אף שהן לא נמצאות בכתובת המקורית שבה מצויה הדירה, ועל-פי החוק שנוהג עד עכשיו – זו הדרך היחידה להצביע.

זאב בוים: לכן, ראוי ונכון וטוב שחשבו מציעי החוק לאפשר לנשים שגורלן לא שפר עליהן – ורק במקלטים האלה יש סיכוי שהן יחזרו ויתעשתו ויהיו מוגנות ותיפתח להן דרך חיים חדשה – להצביע במקום המגורים החדש, המאולץ, אבל החשוב, שנמצא הרחק ממקום המגורים.

זאב בוים: אני אתמוך בהצעה הזאת וגם בהצעה הנוספת, כאמור, הצבעת אנשים מוגבלים בניידות, שגם לגביהם, על-פי אותו עיקרון, צריך החוק ללכת לקראתם ולאפשר להם את ההצבעה במקומות שבהם הם נמצאים.

זאב בוים: תודה רבה.

דוד טל: תודה רבה.

דוד טל: אני מודה לך מאוד.

דוד טל: חבר הכנסת משה גפני – לא נמצא.

דוד טל: חברת הכנסת נעמי חזן – לא נמצאת.

דוד טל: חבר הכנסת זבולון אורלב – לא נמצא.

דוד טל: חבר הכנסת שאול יהלום – לא נמצא.

דוד טל: חבר הכנסת גדעון עזרא – לא נמצא.

דוד טל: חבר הכנסת מאיר פרוש.

דוד טל: חבר הכנסת אופיר פינס.

דוד טל: חבר הכנסת אברהם רביץ.

דוד טל: חבר הכנסת שטרית – כבר דיבר.

דוד טל: חברת הכנסת מרינה סולודקין.

דוד טל: חבר הכנסת גנדי ריגר – לא נמצא.

דוד טל: חבר הכנסת נתן שרנסקי.

דוד טל: חבר הכנסת יולי אדלשטיין.

דוד טל: חבר הכנסת עזמי בשארה.

דוד טל: חבר הכנסת מוחמד ברכה.

דוד טל: חבר הכנסת עסאם מח'ול.

דוד טל: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

דוד טל: חבר הכנסת יגאל ביבי.

דוד טל: חברת הכנסת ענת מאור.

דוד טל: חבר הכנסת יוסף לפיד.

דוד טל: חבר הכנסת מיכאל קליינר.

דוד טל: חבר הכנסת רחבעם זאבי.

דוד טל: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

דוד טל: חבר הכנסת עוזי לנדאו.

דוד טל: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה.

דוד טל: חבר הכנסת סאלח טריף.

דוד טל: חברת הכנסת יעל דיין.

דוד טל: חבר הכנסת מוחמד כנעאן – אחרון הדוברים.

דוד טל: לפני שאני סוגר את הישיבה – חבר הכנסת יורי שטרן.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בראשית דברי אני רוצה לברך את חבר הכנסת מאיר שטרית על הצעת החוק שהוא הביא היום למליאת הכנסת, הצעה שתמכתי בה בקריאה טרומית.

מוחמד כנעאן: ההצעה באה לתקן מצב קשה, מצב שלא אפשר את השתתפותן של נשים השוהות במקלטים לנשים מוכות בבחירות.

מוחמד כנעאן: היום הצעת החוק הזאת מאפשרת להן להשתתף בצורה פעילה, לקחת חלק בהכרעה בבחירת המועמדים הן לכנסת והן לראשות הממשלה.

מוחמד כנעאן: בזה מאפשרים להן ליטול חלק בהליך דמוקרטי, חוקתי, שהוא זכות אלמנטרית לכל אזרח במדינת ישראל.

מוחמד כנעאן: הצעת החוק השנייה, לא פחות מהצעת החוק הראשונה, מאפשרת, והפעם למוגבלים בניידות, להצביע בכל מקום, וזה דבר חשוב מאוד; בכל מקום שהם יימצאו בו, ולא במקום יישובם או במקום מושבם.

מוחמד כנעאן: הם לא חייבים להיות ביישוב שלהם.

מוחמד כנעאן: אם הם נמצאים מחוץ ליישוב, הם יכולים להצביע ביישוב שהם נמצאים בו.

מוחמד כנעאן: זה חידוש שמאפשר הקלה לאותם אנשים מוגבלים, לאותם אנשים שיש להם קשיי ניידות.

מוחמד כנעאן: זה חוסך מהם טרדה ובעיות מעבר למה שיש להם.

מוחמד כנעאן: בשתי הצעות החוק אנחנו מאפשרים לאותם אנשים, במקום להימנע או לא להצביע, להשתתף בצורה פעילה, שיהיה להם חלק בקביעת המועמדים ובבחירת ראש הממשלה.

מוחמד כנעאן: בזאת לא מנענו ואפשרנו לאותן שתי אוכלוסיות חשובות ליטול חלק בהליך הבחירה, בהליך הדמוקרטי במדינת ישראל.

מוחמד כנעאן: על כן, יש לברך את המציעים, יש לברך את המציע, חבר הכנסת מאיר שטרית.

מוחמד כנעאן: שתי ההצעות פשוט מלמדות על ראייה נכונה מהשטח, בעיות שנתקלים בהן אנשים שעובדים בבחירות בצורה יומיומית בכל מערכת הבחירות.

מוחמד כנעאן: אני מאוד מקווה ששתי הצעות החוק יעברו בצורה מהירה לקריאה שנייה ושלישית, על מנת לאפשר כבר בבחירות הקרובות השתתפותם של הנשים האלה ושל המוגבלים בניידות.

מוחמד כנעאן: אני מודה לך, אדוני.

דוד טל: תודה.

דוד טל: אני מודה לך, אדוני.

דוד טל: חבר הכנסת יורי שטרן.

דוד טל: חבר הכנסת מאיר שטרית, אתה מקבל קרדיט פעם אחר פעם, פעם אחר פעם.

מאיר שטרית: בלי שאני אשם.

דוד טל: אחרי חבר הכנסת יורי שטרן – חבר הכנסת פרוש.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, מדובר בשתי הצעות חוק שבעצם פותרות כמה מהפלונטרים של שיטת הבחירות הנוכחית, שמאפשרת לאדם להצביע רק במקום שהוא רשום בו בפנקס הבוחרים.

דוד טל: אם כבוד השר ירצה להשתלב בדיון, הוא צריך רק לרמוז לי, ואני אאפשר לאדוני השר.

יורי שטרן: במדינה קטנה כמו שלנו, במצב המחשוב אצלנו, שהוא די טוב, אפשר היה מזמן לעבור לשיטה שבה אדם שרשום בפנקס הבוחרים מצביע בכל מקום שהוא, כי אנשים עוברים מקום.

יורי שטרן: יש לא מעט אנשים, שמפרסום הפנקס ועד הבחירות עוברים למקום מגורים אחר.

יורי שטרן: אדם יכול להיות במצב מסוים אצל המשפחה בעיר אחרת.

יורי שטרן: בקיצור, צריך לאפשר את הניידות הזאת ואת היכולת להצביע במקום הנתון כאשר הכול ממוחשב ואין שום בעיה ליצור קשר בין המחשבים.

יורי שטרן: אני רוצה לנצל את הדקות המעטות שנשארו לי.

יורי שטרן: נמצא פה שר, ואני רוצה לפנות לשר בנימין בן-אליעזר.

יורי שטרן: אתה חבר בממשלה, ואני מכיר את דעותיך בעניין התהליך הפוליטי הנוכחי.

יורי שטרן: אני רוצה לשאול אותך, איך יכול להיות שראש הממשלה רץ שוב, מגמיש את העמדה הישראלית.

יורי שטרן: ראש הממשלה שהכריז שלא יהיה פרס לאלימות, לטרור ולאינתיפאדה, הולך לתת פרס, ואיפה?

יורי שטרן: בירושלים ובהתיישבות.

יורי שטרן: הוא מצמצם את מרחב התמרון של מדינת ישראל, כי גם אם הוא לא יחתום, כל מי שיבוא במקומו יצטרך להתמודד עם ההתחייבות שהוא כבר נתן.

יורי שטרן: כביכול מדינת ישראל מוכנה להתפשר בירושלים.

יורי שטרן: אחרי שראינו ירי על שכונה ירושלמית, גילה, רוצים שמחצית העיר תהיה חזית מול היורים?

יורי שטרן: רוצים לתת עוד ועוד ביהודה ושומרון בשביל שכל הארץ הזאת תהפוך למקום שאפשר לירות בו בעוברים ושבים?

יורי שטרן: להעביר את הגבעות ששולטות על שדה התעופה?

יורי שטרן: מה עושה ראש הממשלה בשביל רווח פוליטי קצר טווח לקראת הבחירות?

יורי שטרן: הוא בעצם משעבד את עתידנו.

יורי שטרן: אין לו שום זכות.

יורי שטרן: הרי הוא התפטר, הוא צריך ללכת הביתה.

יורי שטרן: ואם הוא ייבחר מחדש, יהיה לו אולי עוד פעם סיכוי להוביל איזו מדיניות.

יורי שטרן: אבל היום אין לו שום זכות לתמרן את מדינת ישראל, ושום חישוב אגואיסטי שלו לא מצדיק את ההליכה לוויתורים נוספים, כאשר כבר ראינו מיהו הפרטנר שלנו, מה הוא מסוגל לעשות ועם מי יש לנו עסק.

דוד טל: תודה רבה.

דוד טל: רבותי חברי הכנסת, אני רוצה להודיע, שבשעה 18:00 נתחיל בהצבעות.

דוד טל: אדוני השר מבקש להשתלב בדיון, בבקשה.

בנימין בן-אליעזר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לברך את המציעים על הצעת החוק הזאת.

בנימין בן-אליעזר: אני רוצה לומר לכם, שיצא לי, בשנים 1996-1992, בעת ששירתתי כשר הבינוי והשיכון, להיתקל באופן מוחשי, כואב ומזעזע בתופעה הזאת שנקראת: נשים מוכות.

בנימין בן-אליעזר: אנחנו מייד התגייסנו בלי לשאול אף אחד, והחלטתי בעצם שכדי להציל את הנשים, בין היתר, כדאי להקצות להן איזו דירה ולהציל אותן ואת הילדים שלהן מהאיום המתמיד שעובר עליהן בחיים שלהן עם בעליהן האלימים.

בנימין בן-אליעזר: אני אומר את הדבר הזה משום שהחוק הזה באיזה מקום מזכיר לי את זה, לא מעט בשל העובדה שמהר מאוד למדנו, שככל שנסתיר את זה מעיני הבעלים, כך נוכל ללכת ולהציל את הנשים המוכות.

בנימין בן-אליעזר: הצעת החוק הזאת לא מעט מזכירה לי את המציאות הזאת, ולכן אני רוצה לברך על ההצעה שמביאה בעצם את הקלפי לאזור המקלט ולא מחייבת את האשה לחזור למקום המגורים שלה ובכך להסתכן באיום קיומי מול אלימות בעלה.

בנימין בן-אליעזר: אני אומר את הדברים האלו, משום שלפי דעתי והערכתי בעת האחרונה אנחנו לא נפרדים ממראות הזוועה האלו שפוקדים את החברה הזאת כמעט יום-יום.

בנימין בן-אליעזר: כל הצעה וכל רעיון שמקל, שמשנה, רק יבורך.

בנימין בן-אליעזר: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

דוד טל: אני מודה לך מאוד, אדוני השר.

דוד טל: חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, דיברתי כבר בתחילת היום בעד החוק שקרוי חוק נתניהו, והסברתי שמראשית הדרך של אותו חוק היינו בעדו, מכיוון שסברנו שאם יש אישיות במדינת ישראל, אדם שכל הסקרים מצביעים על כך שיש סיכוי, סיכוי סביר, סיכוי סביר מאוד שהוא ייבחר לראשות הממשלה, לא יכול להיות שבתרגיל כזה או אחר ימנעו מאותו אדם להיבחר.

מאיר פרוש: עשינו את זה מכיוון שהאמנו שכך צריך לעשות.

מאיר פרוש: בדרך כלל, כל הצבעה שאנחנו מצביעים כאן, אנחנו עושים כך מכיוון שאנחנו מאמינים שכך צריך לעשות.

מאיר פרוש: הצבענו על כך שצריך רוב מיוחד למשאל עם – כי כך האמנו.

מאיר פרוש: הצבענו בעניין של חוק ירושלים – כי כך האמנו.

מאיר פרוש: הצבענו נגד מסירת אבו-דיס – כי כך האמנו.

מאיר פרוש: על כל חוק וחוק הצבענו כפי שאנחנו מאמינים, לא מכיוון שזה אמר לנו או זה אמר לנו.

מאיר פרוש: אני רוצה לומר לחברי הליכוד, שבשבוע שעבר עשינו עוד פעולה למען אותה בקשה שלהם.

מאיר פרוש: הם החתימו אותנו בפטיציה גם על החוק עצמו וביקשו מאתנו שנגיש את החוק שקרוי חוק נתניהו.

מאיר פרוש: אנחנו זוכרים את חברי הליכוד, שרובם ככולם הצביעו בעד החוק הזה.

מאיר פרוש: כך הם הובילו את זה וכך הם נתנו גם שיעבירו בוועדת החוקה.

מאיר פרוש: אני מתפלא מאוד על בנימין נתניהו, שמסיבותיו הוא, הוא בא והודיע שהוא לא מתמודד על ראשות ממשלה במסגרת הזאת.

מאיר פרוש: צר לי מאוד אם הוא אכן יעשה את זה כך והוא יהיה איתן בדעתו עד הרגע האחרון.

מאיר פרוש: אבל אי-אפשר לצפות מחברי כנסת, לאחר שהם מצביעים בקריאה טרומית ואחר כך הם פעילים בנושא הזה על-ידי חתימה בפטיציות, שהם יפעלו מתוך הבנה עמוקה שהם ישנו את דעותיהם מכיוון שאדם זה או אחר החליט שלא כדאי להתמודד בשעה כזאת או אחרת.

מאיר פרוש: אני קורא לבנימין נתניהו שיתמודד בכל מקרה, גם אם החוק הזה יאושר היום בערב.

מאיר פרוש: אי-אפשר לצפות מסיעות, מחברי כנסת, שיפעלו לפי רצונה של קבוצה כזאת או אחרת כאן בכנסת.

מאיר פרוש: כל סיעה וכל חבר כנסת עושה את מה שהוא עושה ומצביע מתי שהוא מצביע ואיך שהוא מצביע לפי שיקול דעתו, ולא כי הוא עושה טובה לזה או אחר.

מאיר פרוש: כך נהגנו בכל ההצבעות שלנו, וכך נהגנו בהצבעה על החוק שקרוי חוק נתניהו.

מאיר פרוש: תודה.

דוד טל: תודה רבה.

דוד טל: רבותי חברי הכנסת, אני רוצה לשנות את החלטתי לגבי ההצבעות.

דוד טל: ההצבעות לגבי חוק ביבי וחוק פיזור הכנסת יהיו בשעה 22:00, כפי שהודיע יושב-ראש הכנסת.

דוד טל: רק לאחר מכן נמשיך בהצבעות לגבי כל הצעות החוק.

יהודית נאות: למה?

דוד טל: מי שרוצה יוכל לברר זאת אצל יושב-ראש הכנסת או אצל מזכיר הכנסת.

מאיר שטרית: אפשר לקרוא לאדוני היושב-ראש?

מאיר שטרית: אני לא מבין למה.

דוד טל: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בינתיים.

דוד טל: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שתי הצעות חוק ראויות הוצגו לפנינו, אבל יש כמעט קצת ציניות בעובדה שאנחנו דואגים איך האשה במקלט תוכל להצביע, אבל לא כל כך דואגים שנשים בפועל יוכלו להינצל מהאיומים על חייהן.

תמר גוז'נסקי: אחרי שמנינו כבר את האשה ה-17 שנרצחה השנה, ועדיין לא נסתיימה השנה, אני חושבת שהבעיה המרכזית היתה ונשארה השאלה של האלימות והשאלה של היכולת של הנשים להתחמק או לברוח או להינצל מהתוצאות החמורות של האלימות כלפיהן, בעיקר מהנטייה לרצוח נשים בידי בני זוג.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, המקלטים לנשים מוכות, כפי שנמסר לאחרונה, אינם מלאים, והסיבה היא שאנחנו לא מצליחים לשכנע נשים שאנחנו כחברה נוכל באמת לעזור להן.

תמר גוז'נסקי: גם במקרה של הנשים שנרצחו בשבועיים האחרונים היו נשים שהגיעו ללשכות הרווחה והגיעו למשטרה ולא הצלחנו להגן עליהן.

תמר גוז'נסקי: אנחנו לא מצליחים להגן עליהן משום שאנחנו כל הזמן חוסכים באמצעים, משום שאנחנו כל הזמן, למשל, חוסכים באמצעים לטיפול בגברים מכים.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, זה לא ייאמן.

תמר גוז'נסקי: אם אומרים שבמדינת ישראל, כך אומרים, יש 200,000 נשים מוכות, אז יש 200,000 גברים מכים.

תמר גוז'נסקי: חשבון פשוט, נכון?

תמר גוז'נסקי: מאוד פשוט.

תמר גוז'נסקי: אם יש 200,000 גברים מכים ואם יש מקום אחד בארץ שבו אפשר לתת טיפול לעשרה גברים, מה הקשר בין עשרה גברים, המספר הזה, לבין 200,000 גברים שאנחנו צריכים לטפל בהם ולגמול אותם מאלימות?

תמר גוז'נסקי: כך יוצא שגבר אלים מקבל צו הרחקה מהבית, מקבל איזו ענישה, אפילו מעצר, עובר זמנו של הצו, הוא מרצה את עונשו וחוזר הביתה, חוזר לאלימות, ולפעמים לאלימות אפילו חמורה עוד יותר כאילו כדי להעניש את האשה שהעזה להתלונן.

תמר גוז'נסקי: לכן, חברי הכנסת, אנחנו צריכים להגן על זכויות האזרח של הנשים המוכות וצריך לאפשר לנשים במקלטים לנשים מוכות להצביע גם בקלפיות עוברים, אבל הבעיה המרכזית של הנשים המוכות היא, שאנחנו לא נותנים את הטיפול הראוי ואת ההשקעה הראויה כדי להציל אותן, כדי להציל את הילדים שלהן וכדי לעזור לגברים להשתחרר מהשיטה של האלימות או מצורת ההתנהגות האלימה.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, כבר למדנו, שילד שגדל בבית כזה, סביר ביותר שהוא, כשיתבגר, יהיה גם הוא גבר אלים.

תמר גוז'נסקי: במלים אחרות, אם אנחנו לא קוטעים את המהלך הזה, אם אנחנו לא משחררים ילדים מלגדול בבתים אלימים, התוצאה תהיה גברים אלימים גם בדורות הבאים.

תמר גוז'נסקי: לכן, חברי הכנסת, עם כל התמיכה שלי בהצעות החוק, היה טוב שנעשה מעשה יותר מוחשי להצלת הנשים המוכות.

תמר גוז'נסקי: תודה.

דוד טל: אני מודה לך מאוד.

דוד טל: היות שנפלה טעות אני רוצה לומר לפרוטוקול, שחוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה, תיקון מס' 40, הוא לקריאה שנייה ושלישית, ותיקון 39 הוא לקריאה ראשונה.

דוד טל: אנחנו עוברים לחברת הכנסת יהודית נאות ויחתום את הרשימה חבר הכנסת אדלשטיין.

דוד טל: אני סוגר את הרשימה, ולאחר מכן אאפשר למסתייגים בתיקון מס' 40, אם יהיו, לומר את דברם.

דוד טל: אם לא, נמשיך בסדר-היום.

דוד טל: תודה רבה.

בנימין אלון: מתי ההצבעות?

דוד טל: ההצבעות תהיינה בשעה 22:00 על חוק ביבי ועל חוק פיזור הכנסת.

דוד טל: לאחר מכן נמשיך בהצבעות לגבי כל שאר החוקים שכבר דנו בהם עד לרגע זה.

בנימין אלון: אין היום הצבעות עד 22:00?

דוד טל: עד 22:00 לא תהיינה הצבעות, רק דיונים.

יהודית נאות: למה זה?

דוד טל: כך קיבלתי ממזכיר הכנסת ומיושב-ראש הכנסת.

יהודית נאות: מאיר, אתה מאשר את זה?

יהודית נאות: אז גם אני.

מאיר שטרית: אני לא מאשר את זה, לצערי, אבל זה לא תלוי בי.

יהודית נאות: אני לפעמים תוהה מי קובע פה בכנסת.

מאיר שטרית: מה שהסתבר הוא, שנציגי הליכוד והעבודה סיכמו, שמאחר שיושבים בוועדת החוקה, הם מבקשים לדחות את ההצבעות.

יהודית נאות: נכון.

יהודית נאות: אמרו שעד שוועדת החוקה תסיים – אבל מי אמר שהיא תעבוד עד 22:00?

מאיר שטרית: הוא אמר, מרגע שהסכימו – – –

אליעזר זנדברג: ועדת החוקה סיימה.

אליעזר זנדברג: אני יצאתי משם.

דוד טל: רבותי חברי הכנסת, זה לא נתון לוויכוח.

דוד טל: אם יש מי מהחברים שיש לו איזו השגה, יתכבד וייגש ליושב-ראש הכנסת.

דוד טל: לא תהיה אף לא הצבעה אחת עד השעה 22:00.

דוד טל: ב-22:00 נתחיל בהצבעות על חוק נתניהו, על חוק פיזור הכנסת ולאחר מכן על כל יתר החוקים.

יהודית נאות: עד להודעה חדשה.

דוד טל: אני מקווה שלא תהיה הודעה חדשה, משום שיהיו אנשים שירצו לצאת עכשיו ולחזור רק בשעה 22:00.

דוד טל: בבקשה, גברתי.

יהודית נאות: אדוני היושב-ראש, אני רציתי לדבר על תיקון מס' 39 לחוק הבחירות, שוועדת החוקה, שיצא לי להשתתף בישיבותיה, עמלה עליו לא מעט.

יהודית נאות: התיקון שמוצע פה לגבי הצבעה של נשים מוכות במקלטים הוא למעשה תיקון שאני צריכה לתת את הקרדיט עבורו לארגון הנשים ויצ"ו, שפנה לחברת הכנסת לבני ואלי.

יהודית נאות: באמצעות שיתוף פעולה של כל חברי ועדת החוקה הצלחנו להכניס את זה בחוקי הבחירות לשינוי בחוק הבחירות, כאשר אני חושבת שאין מחלוקת על כך שאי-אפשר לשלול מנשים אלה את הבחירה.

יהודית נאות: לצערי, מספר המקלטים לנשים מוכות הוא זעום, וצר מלהכיל את כל הנשים שזקוקות היום להם, אבל ודאי שאלה שנמצאות במקלטים, אי-אפשר לשלול את זכותן להצביע, וזה המעט שבמעט שאנחנו יכולים לעשות – לאפשר להן לפחות את הזכות האלמנטרית להצביע.

יהודית נאות: אשר להצבעת נכים, אני רוצה לומר לפרוטוקול הכנסת שיש כאן סוגיה מאוד רגישה.

יהודית נאות: ארגוני הנכים לא ראו בעין יפה כל כך את הצעת התיקון הזאת שלנו, שבעצם מאפשרת לנכים הצבעה בקלפיות לאנשים מוגבלים בניידות.

יהודית נאות: זכותם של הנכים שבכל קלפי וקלפי ברחבי הארץ תהיה נגישות לנכים, והיתה להם התלבטות: האם להסכים, על-ידי ההסכמה הזאת לחוק הבחירות, לנוהג הזה, שהוא נוהג שערורייתי אצלנו.

יהודית נאות: בבתי-הספר, בטיפות-החלב ובכל המקומות הציבוריים אין למעשה גישה לנכים.

יהודית נאות: ועדת החוקה, שהיתה מאוד מודעת לצדק שיש בדבריהם של ארגוני הנכים, אמרה שזאת הוראת שעה, משום שהיום, לצערנו, אף שהמחוקק קבע חד-משמעית שצריכה להיות נגישות לנכים במקומות ציבוריים, זה לא כך.

יהודית נאות: זה לא אומר שאנחנו לא רואים בעין מאוד מאוד שלילית את העובדה שבמקומות ציבוריים אין נגישות לנכים, ואנחנו צריכים לעשות את כל המניפולציות האלה, עם קלפיות לאנשים עם מוגבלות בניידות.

יהודית נאות: לכן אנחנו צריכים להבטיח פה לארגוני הנכים, שבחוק זכויות הנכה נעמוד על מימוש זכויותיהם לניידות ולנגישות.

יהודית נאות: הדבר הנוסף שאולי חברי הכנסת לא שמו לב אליו הוא, שבהצעת החוק המוצעת יש עוד כמה וכמה תיקונים, כמו, למשל, שפרוטוקולים של ועדת הבחירות לא יושמדו.

יהודית נאות: יש לזה ערך רב דווקא בבחירות שבהן יש מחלוקות, ולראשונה יהיה כתוב בחוק, שאי-אפשר להשמיד את הפרוטוקולים עד הבחירות הבאות.

יהודית נאות: יותר מכך, יש כאן גם הסדר באותם מקרים שבהם מועמד לראשות הממשלה רוצה להתפטר.

יהודית נאות: הוא יוכל לעשות כן רק עד 48 שעות קודם לכן, אחרת הקולות פסולים.

יהודית נאות: תודה.

דוד טל: תודה.

דוד טל: חבר הכנסת יולי אדלשטיין, אחרון הדוברים.

נחום לנגנטל: מתי יהיה על הרציפות?

דוד טל: מייד לאחר מכן רציפות.

דוד טל: אלה אותם חוקים, הדובר האחרון באותם חוקים, וזה בסדר, לא נפלה טעות.

דוד טל: תיקנו את הטעון תיקון.

דוד טל: חבר הכנסת אדלשטיין, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מסכים עם מה שנאמר לפני על-ידי חברת הכנסת גוז'נסקי.

יולי יואל אדלשטיין: הלוואי שנגיע במדינת ישראל ליום שבו לא יהיה צורך בחוק מיוחד למקלטים לנשים מוכות, לא תהיה תופעה כזאת, והנשים תוכלנה להצביע עם המשפחה שלהן בכל מקום ללא כל חשש.

יולי יואל אדלשטיין: מי ייתן ולא נראה סביבנו כל אותם נכים קשים שכרגע צריך לתת גם להם אפשרות להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: לצערנו, בינתיים התופעה של אלימות נגד נשים קיימת ונכים חיים סביבנו, ולצערנו נוספים עוד נכים בפיגועי טרור ובתאונות דרכים.

יולי יואל אדלשטיין: לכן טוב עשו המחוקקים שחשבו על האוכלוסיות האלה והם מאפשרים להן להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, לצערי, בעיני, לא איש בשורות אני.

יולי יואל אדלשטיין: קשה לי מאוד לראות, שבמציאות שאנחנו יוצרים במו ידינו בכנסת, עושים תרגילים מתרגילים שונים, מביאים למצב שבו בעוד חודשיים יהיו בחירות לראשות הממשלה ואחרי חודשיים, אם לא יותר מהר, יסתבר שגם ראש הממשלה החדש שנבחר לא יכול לתפקד בכנסת הזאת – – –

דוד טל: או שהוא יוכל.

יולי יואל אדלשטיין: זה ברור שהוא לא יוכל.

יולי יואל אדלשטיין: ואז נעשה בחירות פעם נוספת.

יולי יואל אדלשטיין: קשה לי לראות שבמציאות הזאת אותם נכים ואותן נשים מוכות יחשבו אם בכלל כדאי להם ללכת להצביע; הם לא יזכרו שחבר הכנסת אדלשטיין וסיעתו ישראל בעלייה, עם כל הכבוד, היו נגד מלכתחילה וצעקו וזעקו.

יולי יואל אדלשטיין: לעומת זה, אדוני היושב-ראש, סיעת ש"ס לצורך העניין היתה בעד.

יולי יואל אדלשטיין: אנשים לא יזכרו את זה.

יולי יואל אדלשטיין: מה שיהיה להם בראש הוא, שכל הכנסת וכל הפוליטיקאים הם כך וכך, ואתם תדמיינו את כל הביטויים שיהיו.

יולי יואל אדלשטיין: במציאות הזאת אנחנו נהיה בסכנה אמיתית, וזה לא ביטוי סתם.

יולי יואל אדלשטיין: הסכנה האמיתית תהיה שיחפשו מנהיג חזק שיבעט בכל הכנסת הזאת ובדמוקרטיה הזאת שלא צריכים אותה.

יולי יואל אדלשטיין: זאת המציאות שאנחנו יוצרים כאן במו ידינו.

יולי יואל אדלשטיין: היושב-ראש הודיע כרגע שההצבעות הן בשעה 22:00.

יולי יואל אדלשטיין: אולי לא מאוחר מדי לאותם חברי כנסת שאולי חושבים כרגע על הכיסא להתעשת ולהבין, שהכיסא הזה, לא חשוב למי הוא שייך, ירעד אם לא נשנה את ההתנהגות שלנו ולא נלך באמת לשמוע מה העם רוצה; לא נדבר בשמו, אלא נשמע מה העם רוצה גם בנושא של ראשות הממשלה וגם בנושא של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אז הממשלה החדשה באמת תוכל למשול במדינת ישראל בצורה דמוקרטית.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

גדעון עזרא: תודה.

גדעון עזרא: הדובר האחרון, חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני בהחלט בעד החוק.

נסים זאב: זה חוק טוב לאפשר אם לנכים ואם לנשים מוכות שנמצאות במקלטים להצביע, הייתי אומר, מהמחבוא שהן נמצאות בו ושלא יצטרכו להגיע לאזורים שלהן.

נסים זאב: אני רוצה להזכיר לחברים, שבימים אלה, כאשר היו בארצות-הברית בחירות שבהן התמודדו אל גור ובוש, אף שאל גור לקח ב-200,000 קולות יותר מבוש, בסופו של דבר בוש הוא זה שזכה בבחירות, אולי בגלל 100 קולות; דבר מגוחך מאוד.

נסים זאב: אבל שם הבחירות הן אזוריות, ואני חושב שיש איזו טעות בעניין הזה.

נסים זאב: מה שאנחנו מציעים כרגע, ידידי מאיר שטרית, לגבי אותם נכים ואותן נשים מוכות, צריך לנקוט אותה שיטה כלפי כל אזרחי ישראל.

נסים זאב: אני חושב שזה לא נכון להביא לקלפי את המצביע ולשלם למצביע לבוא מאזור הצפון אל הדרום, ומהמרכז אל הצפון; ההוצאות הן רבות מאוד.

נסים זאב: אני יודע שכל מפלגה מנסה לארגן הסעות ואותו יום עולה מאות אלפי שקלים; חלק הארי של התקציב הוא להסעות, למוניות ולמכוניות.

נסים זאב: אם היינו מאמצים אותה שיטה לגבי כל אזרח במדינת ישראל הוא היה יכול להצביע במקום שהוא נמצא בו, לפי תעודת הזהות שלו.

נסים זאב: הרי הכול ממוחשב וממוספר.

נסים זאב: יש בעיה?

נסים זאב: אם המשטרה, למשל, עוצרת איזה עבריין – לא משנה באיזו עיר ובאיזה מקום הוא נמצא, הוא ידוע לפי הקוד שלו, לפי תעודת הזהות שלו.

נסים זאב: אנחנו נמצאים היום עם שכלול כזה, שמייד במקום אנחנו יכולים לראות על המסוף שהאזרח אכן הצביע, כי הוא מופיע שם.

נסים זאב: לכן אני מציע לחשוב על כך ולאמץ את השיטה הזאת גם כלפי כל אזרח במדינת ישראל.

גדעון עזרא: תודה.

גדעון עזרא: כאמור, ההצבעה תהיה בלילה, לא ב-22:00; ב-22:00 הצבעות יותר חשובות.

גדעון עזרא: רבותי, אנחנו עוברים לסעיף הבא: הודעת הממשלה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הרופאים (הליכי בדיקת תלונות ואמצעי משמעת) (תיקוני חקיקה), התשנ"ח–1998; הצעת סיעות הליכוד, האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו, המפד"ל, ישראל בעלייה, חד"ש וחרות להתנגד להחלת דין הרציפות.

גדעון עזרא: אדוני השר, לא קראתי לך.

גדעון עזרא: ינמק ראשון חבר הכנסת מאיר שטרית.

גדעון עזרא: אחריו – חבר הכנסת אביגדור ליברמן.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, מאחר שחבר הכנסת נסים זאב העיר הערה, אני רוצה לענות לו בתחילת דברי.

מאיר שטרית: אתה צודק במאה אחוז, אדוני.

מאיר שטרית: לצערי הרב, חרף ניסיונותי בעבר, גם בכנסת הקודמת, להביא לכך שהבחירות תתקיימנה בשיטה ממוחשבת, בימים שמחשבים הם נחלת הכלל ואפשר לעשות רשתות תקשורת שיחברו בין מחשבים ברשת אינטרנט, כשעל כל מחשב אישי אפשר לשים את כלל המצביעים – – –

תמר גוז'נסקי: כמו בפלורידה, עם חורים?

מאיר שטרית: בפלורידה לא מצביעים במחשב, שם מצביעים בטפסים, גם זאת טעות.

מאיר שטרית: אני מדבר על הצבעה במחשב, כאשר אפשר לעשות רשת אינטרנט, ועל כל מחשב אישי אפשר להכניס בקלי-קלות את כל קובץ המתפקדים במדינת ישראל, כל זה דיסקט אחד, CD–ROM אחד.

מאיר שטרית: אז, מרגע שאדם הצביע אתה מוחק את שמו מכל המחשבים באותה רשת.

מאיר שטרית: כך אדם יכול להצביע בכל קלפי, ואתה לא צריך להסיע אף אחד לשום מקום; אתה יכול לגור בתל-אביב ולהצביע באילת, אם אתה רוצה.

תמר גוז'נסקי: כמה זה עולה?

מאיר שטרית: זאת הוצאה חד-פעמית, זה עולה פחות מכפי שמוציאות היום המפלגות.

מאיר שטרית: חבר הכנסת זאב, ביום הבחירות לא מוציאים מאות אלפים אלא מוציאים עשרות רבות של מיליונים על יושבי ועדות קלפי, על הסעות, על אוכל, על שילוט, על תעמולה – הכול באותו יום.

מאיר שטרית: מה זאת תעמולה?

מאיר שטרית: גם את המוניות וגם את המכוניות מצפים בשלטים ויש נהגים ועובדים, מביאים אנשים מהבתים ותופסים את הזקנים בכוח.

מאיר שטרית: אם היו מכשירים את כל המערכת הזאת, היתה השקעה חד-פעמית והמערכת היתה מוכנה.

מאיר שטרית: אגב, אז היית יכול לעשות בחירות תוך 30 יום, לא צריך יותר, כי אתה לא צריך להכין הכול מחדש, משום שהכול קיים; אין קלפיות, אין שום דבר.

מאיר שטרית: אתה בא לקלפי שיש בה מחשב, מקישים את שמך, השם עולה, אתה מצביע מה שאתה רוצה ברשימה הקיימת על המחשב.

מאיר שטרית: הליכוד הצביע כבר פעמים אחדות בפריימריס שלו במחשב, גם לחברי הכנסת ב-1996, גם במרכז הליכוד בפריימריס האחרונים וגם בפעם הקודמת.

מאיר שטרית: בפריימריס ב-1996 הצביעו למעלה מ-150,000 איש, ובאותו ערב קיבלנו תוצאות תוך דקה, רק שאמרו שהקווים נפלו ב"בזק", או בירושלים, אלוהים יודע מה היה.

מאיר שטרית: צריך לתכנן את זה.

מאיר שטרית: אלא מה?

מאיר שטרית: צריך בשביל זה השקעה חד-פעמית גדולה מאוד, וצריך שוועדת הבחירות תטפל בזה בין בחירות לבחירות, לא ערב בחירות, כי אי-אפשר לעשות את זה מהיום למחר.

מאיר שטרית: אני מקווה שדווקא בגלל ההתקדמות הטכנולוגית זה אכן יקרה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להתייחס לדבר נוסף, לעניין שעלה היום להצבעה, והוא חוק ביבי ופיזור הכנסת.

מאיר שטרית: הנכון למדינה הוא ללכת לבחירות כלליות לכנסת ולראשות הממשלה.

מאיר שטרית: לדעתי, אין ספק שבעיני אף אחד זה איננו נכון אם הולכים לבחירות לראשות הממשלה בלי לפזר את הכנסת.

מאיר שטרית: כי ממה נפשך?

מאיר שטרית: אם באמת ראש הממשלה ברק, שעמד על הבמה הזאת רק לפני שבועיים ואמר לציבור: אני לא עיוור, אני רואה שאתם רוצים בחירות – יהיו בחירות, לכנסת ולראשות הממשלה.

מאיר שטרית: הוא נתן הוראה לסיעתו להצביע בעד פיזור הכנסת.

מאיר שטרית: שבועיים אחרי זה הוא חזר בו.

מאיר שטרית: שמעתי היום סיפור יפה מדן שילון.

מאיר שטרית: כל האומר דבר בשם אומרו מביא גאולה לעולם.

מאיר שטרית: הוא סיפר, שאדם נסע באוניית פאר, והיתה מסיבה גדולה של כל האנשים.

מאיר שטרית: אותו אדם אמר: יש לי קסם, אני קוסם גדול.

מאיר שטרית: תראו את קופסת הגפרורים הזאת, אני לוקח אותה, מדליק אותה, וכל האונייה מתפזרת לרסיסים.

מאיר שטרית: אמרו לו: לא, מה אתה מבלבל, זה לא רציני.

מאיר שטרית: והוא אמר: אני אראה לכם.

מאיר שטרית: הוא הוציא את קופסת הגפרורים, והאונייה התפוצצה לרסיסים.

מאיר שטרית: אחרי כמה זמן הוא רואה יהודי מתנדנד על איזה קרש בתוך המים ואומר לו: נו, תראה מה יצא מהקסם שלך.

מאיר שטרית: אז מה, לברק יש איזה קסם שאנחנו לא יודעים אותו?

מאיר שטרית: או שגם כן האונייה תתפרק לרסיסים?

מאיר שטרית: הנכון הוא שצריך לעשות בחירות לכנסת ולראשות הממשלה.

מאיר שטרית: גם לגרסתו של ברק.

מאיר שטרית: נגיד שהוא צודק.

מאיר שטרית: נניח שהוא יגיע להסכם עם הפלסטינים – דבר שאני מאוד מפקפק בו – אפילו תוך מכירת חיסול כללית של המדינה.

מאיר שטרית: ימכור את הכול ויגיע להסכם.

מאיר שטרית: הרי הוא יחזור לכנסת, וההסכם הזה לא יעבור.

מאיר שטרית: אני חותם על זה שאנשי ש"ס, שהיום הצביעו בעד העניין כפי שהצביעו, לא יצביעו בעד הסכם כזה.

מאיר שטרית: אם ש"ס אמרה שלא תצביע על קמפ-דייוויד, קל וחומר שלא תצביע על קמפ-דייוויד פלוס.

מאיר שטרית: אז איך יעבור ההסכם הזה בכנסת?

מאיר שטרית: אומרים חבריו שזה לא מוסרי לא לקבל את ההסכם, למה?

מאיר שטרית: – כי הנה, הוא מגיע עכשיו להסכם, אם רוב הציבור רוצה את ברק בתנאים הללו, הכנסת צריכה לכבד את רצון הציבור.

מאיר שטרית: אני אומר: סליחה, אנחנו מדברים על מוסר או על חוק?

מאיר שטרית: אם אנחנו מדברים על חוק, אין שום חוק שמחייב את הכנסת לקבל הסכם כזה.

מאיר שטרית: אם מדברים על מוסר, אז בואו נתחיל את המוסר מהתחלה.

מאיר שטרית: מה, זה יותר מוסרי שברק ינהל עכשיו משא-ומתן כזה כשהוא בעצם מתפטר, כשיש לו 30 חברי כנסת שתומכים בו?

מאיר שטרית: מה, זה כן מוסרי?

רוני מילוא: אולי שרון ייבחר להיות ראש ממשלה?

מאיר שטרית: אולי.

מאיר שטרית: אז שרון יעשה שלום.

מאיר שטרית: שרון עכשיו.

מאיר שטרית: שרון יעשה שלום, למה לא?

גדעון עזרא: תודה רבה.

מאיר שטרית: אבל, גם אם שרון ייבחר לראשות ממשלה, רוני, מוטב שהוא ילך לבחירות במצב שבו הולכים לפיזור הכנסת.

מאיר שטרית: ואז, מי שחוזר להיות ראש ממשלה, תהיה לו כנסת שהוא יוכל להקים אתה קואליציה רחבה, לתפקד בה באופן נורמלי.

רוני מילוא: יהיה אותו דבר, מאיר.

גדעון עזרא: תודה רבה.

גדעון עזרא: רבותי, חבר הכנסת אביגדור ליברמן – איננו.

גדעון עזרא: חבר הכנסת נחום לנגנטל – איננו.

גדעון עזרא: חבר הכנסת יולי אדלשטיין, בבקשה.

יורי שטרן: אני וליברמן התחלפנו.

גדעון עזרא: אביגדור ליברמן, כתוב לי.

גדעון עזרא: בוא, יולי.

גדעון עזרא: לא כתוב לי, אני לא קיבלתי.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כפי שניתן לנחש, אין לסיעה שלנו, כמו שאני מניח גם לשאר הסיעות, איזו בעיה מיוחדת עם הרצון של משרד הבריאות והממשלה להחיל רציפות על החוק הנוכחי.

יולי יואל אדלשטיין: אבל לעומת זה יש לנו בהחלט בעיה עם מה שאנחנו רואים שמתרחש במציאות הפוליטית הישראלית בימים האחרונים.

יולי יואל אדלשטיין: אם לפני כמה דקות התייחסתי למה שהתרחש כאן בכנסת רק לפני שעה קלה, וציינתי שהאחריות במקרה זה היא אחריות קולקטיבית, וראיתי כאן כמה שעלו והתפתלו ואמרו: מתחילה אמרנו ככה, ולמה הליכוד חתמו אחרת – זה לא יעזור לאף אחד, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: האחריות תהיה קולקטיבית, וכל מי שישמע בעוד ימים מספר וחודשים מספר, ודאי שכאן אנחנו נצא לבחירות בתוך תקופה מאוד קצרה, כל מי שישמע בתוכניות ברדיו כל מיני שיחות עם מאזינים, שמקללים פוליטיקאים ומקללים חברי כנסת, בל יופתע.

יולי יואל אדלשטיין: לפחות שלא יגיד: לא חשבנו.

יולי יואל אדלשטיין: לפחות שלא יגיד: לא אמרו לנו.

יולי יואל אדלשטיין: כל מי שמרים היום את היד בעד so called חוק נתניהו, וכל מי שבעוד שעה קלה, כפי שניתן לנחש, לא ייתן יד לפיזור הכנסת, בל יופתע אחר כך מהדימוי של חברי כנסת, ראשי ציבור ונבחרי ציבור בקרב העם.

יולי יואל אדלשטיין: אבל יש כאן נקודה נוספת, לא פחות מסוכנת, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב, שמה שמתרחש בימים האלה עם המשא-ומתן המדיני, במציאות שבה ראש הממשלה של מדינת ישראל, לשעבר, יחד עם הנשיא לשעבר של ארצות-הברית – גם אם פורמלית שניהם עדיין בתפקיד – מנסים להביא הסכם בסגנון של ויתורים, הוא דבר שפשוט הדעת לא סובלת.

יולי יואל אדלשטיין: אם אותם אנשים שרק לפני כמה חודשים היו עומדים לפני המיקרופונים והמצלמות ואומרים: אבל לא התפללנו לאבו-דיס, אבות אבותינו לא התפללו לאבו-דיס – אותם אנשים מנסים לשכנע אותנו היום, שכנראה, אדוני היושב-ראש, גם לירושלים לא התפללנו.

יורי שטרן: להר-הבית.

יולי יואל אדלשטיין: להר-הבית ודאי לא התפללנו, זה בכלל מסגד, חבר הכנסת שטרן – לך תלמד היסטוריה יהודית, זה לא שייך ליהודים בכלל.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש סליחה על הציניות בסוגיות כל כך כואבות ורציניות, אבל אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, שכנראה אי-אפשר להפריד בין שני הדברים.

יולי יואל אדלשטיין: אם אנחנו, בכנסת, נותנים יד לתרגילים מתרגילים שונים, אז אחר כך שלא נתכסה ולא נגיד: לא חשבנו שראש הממשלה באמת ילך למהלכים כאלה.

יולי יואל אדלשטיין: אחרי הבחירות בעוד חודשיים, שנניח יזכה בהן אריאל שרון, תקום ממשלת אחדות, ושר החוץ שלו – מי שזה יהיה, בן-עמי או ברק, כי הרי אין אופציה אחרת – ימשיך בכל התהליכים האלה, ומאחורי הגב שלו ילך לארצות-הברית ויגיד: אין לו רוב בכנסת, רוב העם רוצה להחזיר את הר-הבית, שלא יגידו אחר כך חברי הכנסת של ש"ס, של יהדות התורה, ואפילו נציג של האיחוד הלאומי – שלא יגידו אחר כך: לא ידענו, לא חשבנו על התסריט הזה, חשבנו ששרון יקים ממשלה לאומית.

יולי יואל אדלשטיין: את החשבון כולנו יודעים לעשות, אדוני היושב-ראש, ויפה שעה אחת קודם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

גדעון עזרא: תודה.

גדעון עזרא: חבר הכנסת יורי שטרן, ואחריו – חבר הכנסת נחום לנגנטל.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, די לא מפתיע, בסך הכול, שכמה אנשים שעולים פה ומביעים את דעתם על מה שקורה היום, משתמשים באותם ביטויים, מביעים אותם חששות ותחושות קשות, כי כל אחד שיש לו קצת שכל ישר וקצת טעם טוב, כאשר הוא מסתכל היום על מה שקורה בכנסת ובמדינה, לא יכול שלא להגיד: לאן הגענו.

יורי שטרן: איך זה ייתכן, באמת, שכאשר הציבור בארץ, אחרי חוויה מאוד קשה של אינתיפאדת "אל אוסלו", שאכלנו אותה באחרונה, של פיגועי טרור, של המרד בשטחים בתוך מדינת ישראל, של מיגור ערים יהודיות שלמות – אחרי כל החוויות האלה, אחרי שראינו את הלינץ' הנוראי, ואחרי שראינו יום-יום איך יורים על השכונה, שכונת מגורים במדינת ישראל, רוצה הציבור לשנות מדיניות.

יורי שטרן: והנה, מפלגות השמאל, שלא רוצות להחליף שלטון, וש"ס, ועוד כמה מפלגות שכוחן האלקטורלי ירד קצת בבחירות הבאות, הצירוף המוזר הזה מביא אותנו למקום שבו אנחנו לא נאפשר לראש הממשלה הבא – ואני מקווה שהוא יהיה מהמחנה הלאומי – לשנות כיוון; לשנות את כיוון ההתרסקות שהמדינה הולכת בו.

יורי שטרן: איזו כנסת אנחנו רוצים לתת לראש הממשלה הבא?

יורי שטרן: כנסת שאי-אפשר להרכיב בה שום קואליציה נורמלית, או רק ערבוביה של בשר וחלב, של שמאל וימין, של חסידי ארץ-ישראל השלמה עם הוותרנים האחרונים שבתור, או הראשונים שבתור?

יורי שטרן: איזו כנסת?

יורי שטרן: רוצים שראש ממשלה, שיכול לשנות כיוון, יצטרך להסתמך ולהתבסס על תמיכה של מפא"י בשביל להביא את המדיניות הזאת?

יורי שטרן: יצטרך לקרוא לשריה בממשלה, ולא לשם האיחוד הלאומי ואחדות העם, שזו מטרה מאוד חשובה, אלא כיוון שאין לו בלעדיהם רוב בכנסת, שזה סיפור לגמרי אחר?

יורי שטרן: טוב להציע אחדות כאשר יש לך רוב ואתה אומר:

יורי שטרן: בואו נתאחד ונפעל מתוך קונסנסוס.

יורי שטרן: לא טוב להקים ממשלה זו כאשר אתה פשוט זקוק לקולות של כל מיני כדי לשלוט.

יורי שטרן: ואז הכנסת הזאת תתפזר בעוד כמה חודשים, אבל אנחנו נהיה בבור עוד יותר עמוק וניתן לאהוד ברק למכור – לא למכור, סליחה, כי מכירה זה תמורת משהו – להעביר חינם עוד דברים ועוד שטחים ועוד מקומות קדושים ועוד עמדות אסטרטגיות, כי כל מה שקורה עכשיו זה מירוץ אחרי ערפאת: קח, קח, קח, תחתום על משהו, ולא חשוב איפה מדינת ישראל תמצא את עצמה בעוד כמה חודשים, כאשר אנחנו נצטרך ללכת לאמריקנים ולאחרים ולהסביר שאלה ואלה מקומות שאי-אפשר לוותר עליהם, שזה הביטחון שלנו, שזה העתיד שלנו, ויגידו: מה, ברק לא ידע על זה כשהוא הסכים?

יורי שטרן: ולא חשוב אם ערפאת לא יקבל את זה היום – – –

נסים זאב: – – –

יורי שטרן: לא חשוב אם ערפאת לא יקבל את זה היום.

יורי שטרן: הוא כבר סימן את זה כעוד קו נסיגה שמדינת ישראל נסוגה אליו.

יורי שטרן: אי-אפשר להמשיך ככה.

יורי שטרן: אנחנו צריכים לא להתפזר כעת ככנסת.

יורי שטרן: עוד שבועיים-שלושה להעביר כמה חוקים כמו החוק של בני אלון והחוק של דני נוה, שלא נותנים לראש הממשלה הזה – שאין לו רוב בכנסת – שום סמכות לסכם אפילו בראשי-תיבות על שום הסכם, וצריכים להחליט על פיזור הכנסת וקיום הבחירות יחד עם בחירות לראשות הממשלה, כי אי-אפשר אחרת.

יורי שטרן: כל גישה אחרת – אבל כל גישה אחרת – מתפרשת בציבור בצורה חד-משמעית, ואין שום פירוש אחר, כפחד מהבחירות, כפחד מהבוחר, כרצון להחזיק בכיסא שכבר לא רלוונטי לעם הזה.

גדעון עזרא: תודה רבה.

גדעון עזרא: חבר הכנסת נחום לנגנטל, ואחריו – חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

תמר גוז'נסקי: כמה זמן לקח לך להגות את השם.

גדעון עזרא: לא.

גדעון עזרא: לא הייתי בטוח אם יולי אדלשטיין כבר דיבר או לא.

גדעון עזרא: סליחה, אני זוכר את השם שלך טוב.

נחום לנגנטל: היושב-ראש לא היה בטוח אם יולי אדלשטיין הוא זכר או נקבה, כי זה יולי.

נחום לנגנטל: יש לנו גם יולי תמיר.

תמר גוז'נסקי: יש 15 נשים.

תמר גוז'נסקי: כל כך קשה לזכור את השמות.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני חושב, כמו שאמר לי שר הבריאות רוני מילוא, שהצעת החוק הזאת היא הצעת חוק מאוד מאוד ראויה, מאוד מאוד חשובה, כי היא מעבירה – – –

גדעון עזרא: דרך אגב, הוא הראשון שהתייחס לזה עכשיו.

מיכאל קליינר: – – –

נחום לנגנטל: מאחר שהיא מעבירה את סמכויות המשמעת לגוף שהוא חיצוני לממשלה ולא הממשלה חוקרת את עצמה, כי בסך הכול מצב שבו הממשלה חוקרת את עצמה – יש בכך איזו בעיה.

נחום לנגנטל: אני מאוד משבח את שר הבריאות שהוא הולך בפעולה הזאת, ולכן באופן עקרוני, אדוני היושב-ראש, אני צריך על-פי היושר הטבעי להצביע בעד, אבל אני מנצל את זכותי על מנת לדבר פה מעל הדוכן נגד רציפות הצעת החוק הזאת.

ראובן ריבלין: חשבתי שהמפד"ל נמצאת באיזו חתונה בראש-העין.

ראובן ריבלין: אם חבר הכנסת לנגנטל לא – – –

נחום לנגנטל: אני במפד"ל – – –

ראובן ריבלין: דחינו הצבעות בגלל החתונה.

נחום לנגנטל: אני חבר כנסת במפד"ל ואני אלך לשם.

ראובן ריבלין: אז תגיד לכולם מזל טוב – – – שאנחנו מברכים אותם כולם.

יעל דיין: תודיע לחתן, תודיע לכלה.

נחום לנגנטל: זו משפחת הופנברג, רמי הופנברג.

נחום לנגנטל: אני שמח מאוד – רק כי אדוני שואל אותי, זה בחור בגילי, שאחרי 21 שנה הצלחנו לחתן אותו – –

ראובן ריבלין: בשעה טובה.

נחום לנגנטל: – – אז לכן אנחנו כבר כל כך שמחים ביום זה.

ראובן ריבלין: עד היום היה הכול בסדר, עכשיו הוא התחתן.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת ריבלין, אם אתה שואל אותי, כבר שאלו אותי עכשיו במזנון החברים שלנו מהמפד"ל מה עדיף – כמוני להתחתן בן 21, או כמוהו להתחתן בגיל 41, אז היה שם אחד שאמר:

נחום לנגנטל: כדאי לעשות את זה פעמיים, ב-21 וב-41.

ראובן ריבלין: הממוצע זה הכי טוב, היום בפרספקטיבה.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רק רוצה לומר משפט אחד.

נחום לנגנטל: אנחנו היום עברנו תהליך שאני מרגיש מאוד לא נוח אתו, וזה המשחק שנעשה פה באולם הזה עם חוקי-יסוד של מדינת ישראל, וזו לא הפעם הראשונה בשנה וחצי האחרונה שאנחנו עושים את זה.

נחום לנגנטל: אני אומר לכם שזה פשוט בושה וחרפה.

נחום לנגנטל: שינינו פה חוק-יסוד בהרחבת מספר השרים וסגני השרים, היום שינינו חוק-יסוד בקשר לאדם שאומר שהוא לא רוצה, נכון לרגע זה, להיות מועמד.

נחום לנגנטל: אני הצעתי את הצעת החוק הזאת כי חשבתי שזה טריק של ראש הממשלה, אבל משהתברר לי שהאדם שלגביו רציתי לסלול את הדרך להתמודד לא מעוניין להתמודד במסגרת החוק הזה, מובן שמשכתי את החוק.

נחום לנגנטל: אבל, אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, יש זילות גדולה מאוד בחקיקה, ובוודאי בחוקי-יסוד.

נחום לנגנטל: אחר כך אנחנו שואלים את עצמנו למה הציבור במדינת ישראל חושב עלינו ככה.

נחום לנגנטל: ואני אומר את זה גם כאדם דתי שחושב שצריך חוקי-יסוד במדינה זו.

נחום לנגנטל: כמובן, אני חושב שצריך להיות בית-משפט לחוקה וכו' – לא ניכנס כאן לוויכוח הגדול – אבל הזילות שאנחנו יוצרים פה במו ידינו לגבי חוקי-יסוד, לגבי דברים רציניים בחקיקה הישראלית – שלא נלין אחר כך אם נבין שכל הציבור במדינת ישראל מזלזל בחוק, במוסדות השלטון, בכל מה שנגרם כתוצאה מהדבר הזה.

נחום לנגנטל: אני חושב שאנחנו צריכים לפחות לעשות איזו בדיקה, איזה חשבון נפש, איך אנחנו באמת מתקנים את המעוות, כי באמת בשיטה הזאת אנחנו פועלים נגד האינטרסים של עצמנו.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

גדעון עזרא: תודה רבה.

גדעון עזרא: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי – אני אומר מהר.

גדעון עזרא: אחרון אחריה – חבר הכנסת מיכאל קליינר.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כך או כך אנחנו נלך לבחירות.

תמר גוז'נסקי: הלילה נחליט אם הבחירות הן בחירות לראש הממשלה בלבד או בחירות כלליות, ויכול שהרוב שהיה לבחירה הישירה קודם לכן יהיה גם הרוב שיהדוף את הבחירות הכלליות, אבל אינני יודעת.

תמר גוז'נסקי: בכל מקרה, לשנות את שיטת הבחירות לא נספיק.

תמר גוז'נסקי: לכן, לדאבוני הרב, עדיין השיטה הישנה תהיה בתוקפה ונחיה ונראה עוד מה יקרה בכנסת לאחר מכן, כאשר חברי כנסת שהיו מחויבים לשינוי החוק כרגע נסוגו מזה.

תמר גוז'נסקי: אבל בהנחה שאנחנו הולכים לפי השיטה שמחייבת הגשת מועמדות, השאלה שעומדת בפני, אני מעריכה, לא פחות מחצי מיליון מצביעים היום במדינת ישראל, השאלה היא בעד מי להצביע.

תמר גוז'נסקי: אני מדברת על אותם מצביעים שלא יצביעו נתניהו משום שהם אף פעם לא הצביעו למועמד של הימין, אבל הם גם לא יצביעו ברק אף שבבחירות הקודמות, רק לפני שנה וחצי, הם הצביעו ברק.

תמר גוז'נסקי: זו קבוצה גדולה מאוד, היא כוללת יהודים וערבים, כוללת בני דתות שונות, היא כוללת אנשים שהצביעו למפלגות שונות בבחירות האחרונות אבל הצביעו גם ברק.

תמר גוז'נסקי: האנשים האלה, האזרחים האלה, לא יצביעו או לא חושבים להצביע היום ברק.

תמר גוז'נסקי: אני מבינה שיש בתוכם לא רק מצביעי חד"ש ולא רק מצביעי רע"ם, אלא גם מצביעים ממרצ ואפילו מהעבודה.

תמר גוז'נסקי: לכן אני חושבת, שבהנחה שזה מצב מאוד לא בריא שחצי מיליון מצביעים לא יהיה להם עבור מי להצביע – שנחוץ מאוד מועמד שלישי, שיכול להיות כמובן מועמדת.

תמר גוז'נסקי: נחוצים מועמד או מועמדת שיכולים להיות יהודים או ערבים, אבל המסר שלהם יהיה מסר של שלום, של שוויון, של דמוקרטיה, מסר שאומר בעצם, שבמדינת ישראל יש ציבור גדול שרואה ב"קו הירוק" את גבול השלום, שמוכן לחלוקת הריבונות בירושלים, שחושב שצריך לשים קץ לאפליה המחפירה של האוכלוסייה הערבית, שצריך ללחום באפליה נגד נשים, שצריך לקדם נושאים חברתיים, כמו למשל נושאים של שכר מינימום ונושאים של ילדים בסיכון, שצריך להגן על זכויות עובדים.

תמר גוז'נסקי: בקיצור – מועמד שיציג השקפה שמאלית מגובשת, השקפה של שוחרי שלום.

תמר גוז'נסקי: יש היום, אני מעריכה, כחצי מיליון בוחרים שמחפשים מועמד כזה.

תמר גוז'נסקי: לכן, חברי הכנסת, מאחר שעד עכשיו מועמד כזה טרם הכריז על עצמו – ואני מדברת על מועמד שגם יוכל להביא אתו עשר חתימות – השאלה עדיין עומדת לפנינו, לפני כל האנשים מהמחנה הזה שמחפשים בעד מי להצביע.

תמר גוז'נסקי: נאמר לי, שבמועצת מרצ האחרונה נשמעו קולות רבים מקרב חברי מועצת מרצ, שאמרו שהם לא יוכלו להצביע ברק, לכן העניין הוא רציני ביותר.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת, שהמועמד צריך להיות מועמד מאחד.

תמר גוז'נסקי: אם יעבור התיקון לחוק הזה, לחוק הבחירה הישירה, יכול שהמועמד הזה גם לא יהיה מבין חברי הכנסת, אבל הוא צריך להיות בהחלט מועמד מאחד.

תמר גוז'נסקי: הוא צריך להיות מועמד שיוכל להביא את כל הקהל הגדול הזה והחשוב הזה להצבעה.

תמר גוז'נסקי: גם אם בבחירות הנוכחיות המועמד הזה לא יעבור לסיבוב השני, וגם אם המועמד הזה בבחירות הנוכחיות עדיין אין לו סיכוי להיות ראש ממשלה – האמירה הזאת היא חשובה.

תמר גוז'נסקי: ראשית, כאמירה פוליטית בכלל, בתוך מדינת ישראל; שנית, כאמירה פוליטית מול מפלגת העבודה, שסוף סוף תסתכל בראי ותראה את מי היא הפסידה מבין הבוחרים שהיו לברק בבחירות האחרונות; ולא פחות מזה, זה חשוב גם לשכנים הפלסטינים ולכל העמים באזור, שחיפשו ומחפשים את הקול הצלול והבהיר, שוחר השלום, בתוך האוכלוסייה, בתוך הציבור הישראלי, יהודים וערבים.

תמר גוז'נסקי: אני מאוד מקווה, שכאשר תתבהר התמונה הלילה, לאיזה בחירות אנחנו הולכים, יימצא אותו מועמד שלישי.

תמר גוז'נסקי: אני בטוחה שיהיו לו הרבה תומכים והרבה אנשים צעירים שיתגייסו כדי שהוא יצליח.

תמר גוז'נסקי: תודה.

גדעון עזרא: אולי שר הבריאות רוצה.

גדעון עזרא: אני מדבר על משהו אחר.

גדעון עזרא: בבקשה, חבר הכנסת מיכאל קליינר.

תמר גוז'נסקי: שאלו אם אתה רוצה להיות המועמד השלישי.

רוני מילוא: הסיבוב הקודם הספיק לי.

רוני מילוא: תן לי שקט קצת.

רוני מילוא: אולי נביא את איציק עוד פעם.

מיכאל קליינר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להבטיח נאמנה לשר הבריאות, שאני אקשיב בקפידה רבה לדברי ההסבר שלו.

מיכאל קליינר: יש סיכוי טוב שאדוני ישכנע אותי לחזור בי מההסתייגות, או מהבקשה שלא להחיל רציפות.

מיכאל קליינר: עד אז, ברשות היושב-ראש, כפי שעשו כל חברי, אני רוצה לומר כמה הערות, אולי מאזנות להערות שנשמעו קודם לכן, כי אחרת זה יהיה משעמם.

מיכאל קליינר: כולם כאן מביעים אותה עמדה.

מיכאל קליינר: אני רוצה להגיד, שלי יש הרבה יותר סימני שאלה.

מיכאל קליינר: ביום ראשון, אתמול, הופעתי יחד עם אחרים, השר יצחק לוי וחברים אחרים, באולפנת "צפירה", במושב צפרייה של היהדות הדתית-לאומית.

מיכאל קליינר: היה קהל גדול.

מיכאל קליינר: אנחנו ישבנו, וכמקובל באירועים מהסוג הזה נשאלנו שאלות.

מיכאל קליינר: עניינו – כן בחירות, לא בחירות; כן ראש ממשלה, לא ראש ממשלה; חוק ביבי, חוק יצחק לוי – אולי חוק ביבי הוא חוק יצחק לוי.

מיכאל קליינר: ואז ראינו ילדה עוזבת את האולם.

מיכאל קליינר: ראש הישיבה, הרב קליין, רדף אחרי הילדה הזאת ונעלם.

מיכאל קליינר: כעבור כמה דקות הוא חזר, והתברר שהילדה שעזבה את האולם וראש הישיבה רדף אחריה היתה יוכבד לישה, בתה של שרה לישה הי"ד.

מיכאל קליינר: ראש הישיבה ביקש רשות דיבור, הפסיק אותנו באמצע ואמר: היא אמרה שהיא לא יכולה לסבול את זה.

מיכאל קליינר: היא לא יכולה לסבול שאתם מדברים כאילו עולם כמנהגו נוהג, והיא רוצה לומר כמה מלים.

מיכאל קליינר: היא דיברה, והיא אמרה דברים נוגעים ללב.

מיכאל קליינר: היא אמרה: כל פעם שאני נוסעת הביתה מהישיבה לנווה-צוף אני מסתכלת אל ההרים – לא מאין יבוא עזרי, אלא – מאין תבוא הסכנה.

מיכאל קליינר: ואתם מדברים.

מיכאל קליינר: היתה נציגת "שלום עכשיו", אגב, שדיברה ברגישות רבה.

מיכאל קליינר: איפה אתם חיים?

מיכאל קליינר: אני חושב, שלפעמים אנחנו בבית הזה חיים בתוך בועה.

מיכאל קליינר: אנחנו במצב של מלחמה, נכון, עולה ויורדת, אבל מלחמה שלא תסתיים כל כך מהר, אלא אם כן נקבל איזה הפסקת אש תמורת ויתורים מפליגים בלתי אפשריים, שיסכנו את קיומנו ושהם מעבר לוויתורים הבלתי-אפשריים בלאו הכי שכבר נעשו על-ידי ראש הממשלה בקמפ-דייוויד – אם כי לזכותו ייאמר, שבאיזה מקום הוא עצר וחזר בלי הסכם.

מיכאל קליינר: מאז, מה שמנחה אותי, יחד עם חברים אחרים – איך להימנע מהמצב המסוכן שבו ראש הממשלה הזה, שהולך להפסיד בחירות, שעל-פי הסקרים הסיכוי הקלוש היחיד אולי לתת "פייט" לשרון או לנתניהו או למי שיעמוד מולו הוא על-ידי זה שהוא יבוא עם איזה הסכם שיעורר אופוריה וזיקוקי די-נור.

מיכאל קליינר: המחיר של ההסכם הזה, מעבר למה שהיה בקמפ-דייוויד: ויתור על מרבית השטחים, פירוק התיישבות יהודית, ויתור על ירושלים.

מיכאל קליינר: ואז, במוצאי שבת, שמענו את הבשורה הגדולה, כאשר פה בבית דיברו על בחירות במאי, ביוני, כלומר לתת לברק עוד חצי שנה לנסות להגיע להסכם עם ערפאת לוויתורים נוספים.

מיכאל קליינר: מבחינתי נודעה הבשורה הגדולה, שב-6 בפברואר בלילה ברק לא עוד יהיה ראש ממשלה.

מיכאל קליינר: כשאמרו שגם צריכות להיות בחירות לכנסת, יש הרבה היגיון בטענות.

מיכאל קליינר: אמרנו: טוב, אז תהיינה גם בחירות לכנסת, בסדר גמור.

מיכאל קליינר: אבל מה אני שומע היום?

מיכאל קליינר: שהליכוד – – –

ראובן ריבלין: עוד פעם הליכוד אשם?

מיכאל קליינר: שראש הממשלה בא ורוצה לתת לברק עוד חודש?

מיכאל קליינר: כלומר, אם אני עד היום חשבתי שב-6 בפברואר בלילה יהיה ראש ממשלה אחר, בא הליכוד ואומר – כשבן-עמי נוסע לאמריקה מחר כדי לגמור הסכם בכל מחיר, כדי לעשות ויתורים נוספים – בא נתניהו ואומר:

מיכאל קליינר: כדי שפנינה רוזנבלום תחליף את הרב גמליאל, תנו לברק עוד חודש.

מיכאל קליינר: תנו לברק עוד חודש, עוד חודש לנסות להגיע להסכם.

רוני מילוא: למה לפגוע עוד פעם באשה?

תמר גוז'נסקי: הוא לא פגע.

תמר גוז'נסקי: הוא אמר שהיא תיכנס לכנסת.

תמר גוז'נסקי: הוא דווקא מקדם אותה בברכה.

מיכאל קליינר: אני, שתומך בבחירות אם הן תוך 60 יום, מתנגד לתת לברק ארכה.

מיכאל קליינר: אדוני השר, אם ב-30 הימים האלה ייגמר ההסכם וברק ילך לוויתורים שיחייבו את עם ישראל, האם נוכל לסלוח לעצמנו?

מיכאל קליינר: לכן, אדוני היושב-ראש, בעניין הזה אני מקווה, שאם יהיה היום חוק לפיזור הכנסת, הוא יהיה רק – 60 יום.

מיכאל קליינר: ואם מדובר בארכה לברק, אז קודם כול להחליף את ראש הממשלה, ואחר כך, אם לא יסתדרו בכנסת, אפשר גם לעשות בחירות לכנסת.

מיכאל קליינר: אבל קודם כול, אסור לתת לברק יום אחד מעבר ל-6 בפברואר.

גדעון עזרא: תודה רבה.

גדעון עזרא: אדוני שר הבריאות, תורך הגיע.

רוני מילוא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מבקש קודם כול להתנצל על שאני מתכוון לדבר לגופו של החוק – –

תמר גוז'נסקי: מעניין מאוד.

רוני מילוא: – – ולא על הנושאים האחרים שעלו כאן.

זבולון אורלב: אני לא בטוח שאנחנו תומכים בכך.

רוני מילוא: בעניין זה, הנושא שלנו, רק להזכירכם, הוא הצעת חוק הרופאים (הליכי בדיקת תלונות ואמצעי משמעת) (תיקוני חקיקה), התשנ"ח–1998.

רוני מילוא: הצעת חוק זו שאנו מביאים היום להצבע

רוני מילוא: ת

רוני מילוא: כם היא מגולות הכותרת של פעילות משרד הבריאות בתחום החקיקה.

רוני מילוא: זוהי הצעה מקיפה, הבאה להסדיר את כל נושאי הבקרה המקצועית והמשמעתית, אשר נוגעת לעבודתם של הרופאים, מעת קבלת התלונה או הידיעה על אירוע חריג שאירע בעת טיפול רפואי, או כרוך בטיפול רפואי שניתן, דרך הכנת הקובלנה ועד הטלת אמצעי המשמעת בידי ועדת משמעת, כמוצע בהצעה הזאת.

רוני מילוא: התיקון העיקרי המוצע הוא ביטול סמכויותיו של שר הבריאות בכל הנוגע להליכי משמעת.

רוני מילוא: להזכירכם, עד שנכנסתי לתפקידי, שר הבריאות היה שופט מוחלט, בדרגה העליונה, בנושאי משמעת ורשלנות רפואית.

רוני מילוא: אני לא יודע, אף שאני עורך-דין, אינני יודע מה לי היכולת לשפוט בנושאים כל כך מורכבים, כל כך מסובכים, ולקבל החלטות.

רוני מילוא: לכן גם אחד הדברים הראשונים שעשיתי כשנכנסתי למשרד הוא להציע להוציא את הסמכות בתחום הזה משר הבריאות ולהעבירה למשרד המשפטים.

רוני מילוא: בינתיים, בלי לחכות לחוק, כבר הוצאתי את הסמכות הזאת לשופט, שהוא זה שמחליט בנושא של רשלנות רפואית, או תלונות משמעת, ולא אני כשר צריך לקבל את ההחלטות, שלפעמים הן קשות ומסובכות מאוד.

רוני מילוא: התיקון שמדובר בו בא לנתק את הדרג המיניסטריאלי-הפוליטי מהליכים אלו, שהם לפי טבעם הליכים מעין-שיפוטיים, ולהבטיח עצמאות מלאה לוועדות המשמעת שתפעלנה כטריבונלים מעין-שיפוטיים עצמאים, שאין עליהם מרות זולת מרות הדין.

רוני מילוא: כיום, ימי טרום התיקון, פועלות במשרד ועדות מייעצות המבררות פרטי כל תלונה ומעבירות לידי המלצה שביכולתי לפעול לפיה, אך אני יכול גם לפעול בניגוד להמלצה הזאת.

רוני מילוא: על מנת להבטיח כי עיוות זה יתוקן לאלתר, החלטתי לאצול סמכותי זו לשופט בדימוס, אבל הפתרון הזמני הזה הוא לא פתרון קבוע, ורק חקיקה כמו זו שאני מציע היום יכולה להביא לשינוי קבוע ויסודי במה שהיה עד היום.

רוני מילוא: בנושא הזה תימסר ההכרעה לוועדת משמעת, שבה מיוצגים גם משפטנים וגם רופאים, ושבידה לפסוק בכל עניין מתוך נקודת ראות מקצועית אובייקטיבית ונטולת פניות ובהתאם לחומר המונח בפניה – לפי כללי הדיון והצדק הטבעי המקובלים בגופים מעין אלה, ובאופן שאינו תלוי ברצונותיו או בהעדפותיו של שר זה או אחר.

רוני מילוא: בראש הוועדה יעמוד משפטן הכשיר להיות שופט מחוזי וייקבע מתוך רשימה שהציע שר המשפטים.

רוני מילוא: תכלית התיקון המונח בפניכם הופכת את ההליך להליך שיפוטי, במקום הליך מינהלי שהשר מבצע אותו.

רוני מילוא: עוד מוצע בהצעת החוק שבפניכם לעגן בחוק את מעמדו של הממונה על תלונות הציבור, סמכויותיו וסמכויות ועדות הבדיקה שהוא ממנה – וגם זאת על מנת לייעל את כל מהלך בדיקתן של תלונות, הן על רשלנות רפואית והן על תלונות אחרות, ולהבטיח את בירורן המקצועי והמוסמך בידי הגורמים המתאימים, שגם ישמרו על עצמאות מלאה ועל חוסר תלות ברצונו של גורם זה או אחר.

רוני מילוא: תפקיד הממונה בא נוסף על תפקיד של נציב קבילות הציבור, על-פי חוק ביטוח בריאות ממלכתי, שתפקידו לברר תלונות הנובעות מזכויותיו של מטופל על-פי חוק ביטוח בריאות ממלכתי, ואין בתפקיד הממונה החדש לפגוע בסמכויות האלה ולא בסמכויות בעלי תפקידים אחרים, לרבות נציב הקבילות על-פי חוק ביטוח בריאות ממלכתי.

רוני מילוא: דומני כי יש בתיקון חקיקתי משולב זה, המסדיר את כל סוגיית המשמעת – על היבטיה החקירתיים, האתיים והמשמעתיים – משום קפיצת מדרגה רצינית בקודיפיקציה של כל התהליך החקירתי-המשמעתי של עבירות משמעת של רופאים ושל מקרי רשלנות רפואית.

רוני מילוא: משיושלם התהליך יהיה בפנינו דבר חקיקה שגם נוכל להתגאות בו וגם נוכל להסתייע בו ככלי חשוב לשכלול הבקרה המקצועית והמשפטית על אחד התחומים החיוניים ביותר לרווחת הפרט ושלומו – הוא תחום הטיפול הרפואי, רמתו והשמירה העקבית על רמתם של העוסקים בו.

רוני מילוא: ברצוני לנצל הזדמנות זו על מנת להודות הן לאנשי משרדי והן לאנשי משרד המשפטים, שעמלו רבות על נוסח הצעת החוק והתקינו מלאכת חקיקה הראויה לכל שבח.

רוני מילוא: למרות הנוכחות הלא-גדולה במליאה – נדמה לי שפרט ליושב-ראש יש עוד שלושה חברים, ואני רואה גם את ראובן ריבלין ואת השר רמון – אני מקווה שכאשר הנושא יבוא להצבעה מאוחר יותר היום, רוב החברים כאן, אם לא כולם, יתמכו בהצעה הזאת, שהיא רפורמה אמיתית וחשובה בנושא הטיפול ברשלנות רפואית והשפיטה של אלה שאחראים לרשלנות רפואית, ובנושאים משמעתיים, שעד היום היו במסגרת המינהלית ויעברו, כתוצאה מהחוק הזה, למסגרת שיפוטית.

רוני מילוא: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לשר הבריאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הודעה לסגן מזכיר הכנסת, בבקשה.

ד' לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונח היום על שולחן הכנסת לוח תיקונים להצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 124), התשס"א–2000, שהונחה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ד' לב: כן הונח לוח תיקונים להצעת חוק התפזרות הכנסת החמש-עשרה, התשס"א–2000, שהונחה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ד' לב: תודה.

ד' לב: (קריאה ראשונה)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 8), התשס"א–2000, בקריאה ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק שר הפנים חיים רמון.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מטרת התיקון בחוק הכניסה לישראל היא להתמודד עם תופעת המהגרים והעובדים הזרים הבלתי-חוקיים, השוהים בישראל שלא כדין, תופעה שיש לה השלכות שליליות רחבות ממדים בתחום החברתי, הכלכלי ואף הביטחוני.

חיים רמון: ההצעה מממשת סדרת החלטות ממשלה מאז שנת 1996 – אני רוצה שחבר הכנסת ריבלין ישים לב מאיזו שנה – לצמצום התופעות הללו.

חיים רמון: עם הגידול הדרמטי בהיקף התופעות הללו בשנים האחרונות נמצא, כי ההסדרים החוקיים הקיימים הם כלליים מדי ולא מספקים בהיבטים שונים.

חיים רמון: תכלית התיקון היא הסדרת נושא המעצר לצורכי גירוש במעשה חקיקה חדש שיבטיח בקרה וביקורת על הליכי המעצר והשהייה במסגרת מעצר, וזאת כדי למנוע מעצר שלא כדין והארכת מעצר מעבר לנדרש.

חיים רמון: התיקון מדגיש את ההבדל בין מעצר עונשי למעצר לצורכי גירוש, שהינו מינהלי ונועד למנוע שהייה בלתי חוקית בארץ בלבד.

חיים רמון: לתיקון שלושה מרכיבים עיקריים: 1.

חיים רמון: קביעה נורמטיבית כי שוהה שלא כדין יורחק מישראל בהקדם האפשרי, ועד אז יוחזק במשמורת אלא אם שוחרר בערובה על-פי החוק; 2.

חיים רמון: קביעת העילות שבגינן רשאי קצין ביקורת גבולות לשחרר בערובה שוהה שלא כדין, אם מטעמים הומניים ואם במקום שבו ברור כי השוהה שלא כדין יצא את ישראל בלא אכיפה; 3.

חיים רמון: הקמת בית-דין מיוחד לביקורת שיפוטית על ההחזקה במשמורת של שוהים שלא כדין.

חיים רמון: תפקידי בית-הדין: א.

חיים רמון: ביקורת יזומה על החזקתם במשמורת של שוהים שלא כדין כאשר הוחלט כי אין מקום לשחרור בערובה, וזאת לא יאוחר מ-14 יום מיום המעצר; ב.

חיים רמון: טיפול בפניות ביוזמת שוהים שלא כדין המוחזקים במעצר לבחינת עניינם.

חיים רמון: בית-הדין יקל במצבים אלה את העומס בבתי-המשפט וישמש ערכאה מעין-שיפוטית לעניין זה.

חיים רמון: ההסדרים בתיקון מבוססים על הסדרים הנהוגים במדינות מערביות, והם מאזנים בין זכותה של מדינת ישראל לקבוע מי יבוא בשעריה לבין הצורך להבטיח את זכויותיו האנושיות הבסיסיות של הזר.

חיים רמון: אני מבקש מחברי הכנסת להעביר את הצעת החוק לוועדת הפנים של הכנסת, להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

חיים רמון: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לשר רמון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו לדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראשון המתדיינים, חבר הכנסת חיים כץ, איננו נוכח באולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מקסים לוי, בבקשה.

מקסים לוי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, אנחנו נמצאים בעידן תהפוכות בשאלת עצם הבחירה, האם יעבור חוק פיזור הכנסת, האם לא יעבור חוק פיזור הכנסת, האם יעבור חוק ביבי, או שלא יעבור חוק ביבי?

מקסים לוי: אבל בעצם הכנסת הזאת שוכחת, שיש תבערה חברתית בנושא האבטלה.

מקסים לוי: מפעלים נסגרים, ואנחנו רואים את התוהו ובוהו בעיירות הפיתוח.

מקסים לוי: הדבר הזה נדחק מול הנושאים המדיניים, שאינני מזלזל בהם, חלילה, ומול מה שקורה היום בין הפלסטינים לבין אזרחי ישראל, בין הגעה להסכם עם הפלסטינים לבין האפשרות לראות משפחות מתמוטטות, משפחות שלא מוצאות אוזן קשבת, לא מהממשלה ולא מהכנסת.

מקסים לוי: גם התקשורת אשמה בכך.

מקסים לוי: מתי שמענו לאחרונה על מצוקתן של משפחות ברוכות ילדים בעיירות הפיתוח, על מצוקתם של המובטלים, של זוגות צעירים?

מקסים לוי: לא שמענו בכלל.

מקסים לוי: אף אחד לא מדבר על זה, כי הנושא זז הצדה ולא אכפת מהתבערה החברתית.

מקסים לוי: אנחנו דנים רק על הנושאים המדיניים, כאשר גם אנחנו, בנשיאות, לא מוצאים סעיפים שבהם הכנסת תדון באותה מצוקה קשה.

מקסים לוי: אנחנו שומעים את ראש הממשלה ושר האוצר מדברים על כאילו צמיחה, אבל בעצם יש צניחה.

מקסים לוי: אתה פוגש בעלי עסקים, שההתמוטטות הביאה אותם לפת לחם.

מקסים לוי: אתה פוגש ברחוב אנשים שאין להם אפשרות לשלם את הארנונה.

מקסים לוי: אתה רואה אנשים בטורים ארוכים מאוד בבתי-המשפט מכיוון שהבנקים עשקו את הזוגות הצעירים שלא יכולים לשלם את המשכנתה.

מקסים לוי: ואתה שואל את עצמך, מי מדבר אל אותם אנשים?

מקסים לוי: מי שואל אותם אנשים בדימונה ובקריית-שמונה, בשלומי ובחצור ובאותם מוקדי אבטלה לשלומם?

מקסים לוי: אנשים בני 50 שנה, אף מפעל לא רוצה לקלוט אותם, והם מוצאים עצמם סגורים ומסוגרים בבתים, וכשאתה הולך למרכזים מסחריים בבאר-שבע ובדימונה, אתה רואה את המרכזים האלה מלאים ביום, כי לאנשים אין תעסוקה.

מקסים לוי: לכן, אם תהיה התמודדות כזאת או אחרת, שיזכרו אותם מנהיגים, שאי-אפשר לשכוח את הנושאים החברתיים.

מקסים לוי: והציבור לא ישכח להם את זה, משום שדמגוגיה לפני הבחירות היא רבה בפיהם של מנהיגים, אבל מה הם עשו, מה הם עשו?

מקסים לוי: מאומה.

מקסים לוי: אני רואה את ראש הממשלה מצטלם בבית ציבורי, כאילו חוק הדיור הציבורי זה שלו.

מקסים לוי: מנין לו הדבר הזה?

מקסים לוי: הכנסת הזאת חוקקה את חוק הדיור הציבורי לפני שהוא בא, והוא לוקח לו חוקים לא לו.

מקסים לוי: אבל כאשר מדברים על אותן משפחות שלוקחות את הזוגות הצעירים לבתיהן, אתן הוא לא מצטלם.

מקסים לוי: נסעתי אתו למצפה-רמון.

מקסים לוי: במקום שיפגוש את המובטלים, הוא פגש את הילדים מגן-הילדים ומבתי-הספר.

מקסים לוי: לא שאינני מעריך את הילדים האלה, אבל יש צורך גם לשמוע את כאבם של המובטלים.

מקסים לוי: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מציע למנהיגים שהולכים להתמודד על ראשות הממשלה, שלא לשכוח את הנושאים החברתיים מול הנושא המדיני.

מקסים לוי: ואם הולכים לתהליך שלום, צריך שהחברה במדינת ישראל תהיה בריאה ומתחשבת יותר.

מקסים לוי: לכן אני חושב, שגם כאן, טוב יעשו חברי הכנסת אם ידברו גם על המובטלים וגם על הבעיות החברתיות.

גדעון עזרא: תודה.

גדעון עזרא: חבר הכנסת רובי ריבלין.

גדעון עזרא: לאחר מכן – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, לצערי שר הפנים עזב את שולחן הממשלה והוא לא יכול לשמוע את הדברים שאני רוצה לומר בקשר לחוק זה – באופן מפתיע – אף שהיו לי כמה דברים לומר לחברי בשמאל, אשר הלכו אתמול אצל אדם השופך ומקיז דמנו כאילו הם נותנים לגיטימציה לאותן פעולות טרור המכות בנו בכל חבלי ארץ-ישראל, כאשר היינו כולנו מטרה לאותם לחצים שמפעיל הטרור עלינו על מנת שניכנע בעמדתנו הצודקת בכל מה שקשור לאחיזתנו בארץ-ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך אתה מתייחס לרצח תלמיד בבית-ספר, שירו בראשו שני כדורים?

ראובן ריבלין: אצלנו, אם יימצא אדם כזה שעשה דבר פלילי, הוא ישב בבית-סוהר.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, הואיל ואינני רוצה להיכנס לפולמוס הזה כי החוק שמביא שר הפנים הוא חוק חשוב ביותר, ואני רוצה להתייחס אליו בצד התופעות שאנחנו מדברים בהן ושלהן אנחנו רואים איזו תרופה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גוז'נסקי וחבר הכנסת לוי, רציתי לדבר על תופעה המצריכה מחשבה רבה.

ראובן ריבלין: אולי כדאי שכאשר ישבו החברים בוועדת הפנים של הכנסת על מנת לדון בחוק הזה הם ייתנו את דעתם.

ראובן ריבלין: היום יש בארץ דור שני לאנשים שנכנסו לארץ כעובדים זרים, שנולדו בארץ, שלומדים בארץ, שהם כבר בני 14, 15, ואין להם יכולת לקיים את חייהם, שאותם הם חיים בצורה שקטה ורגועה, מהפחד שמא הוריהם יגורשו.

ראובן ריבלין: אני מבין שמדינת ישראל כמדינה, מתוך דאגה לנושאים החברתיים, צריכה למנוע כניסתם של עובדים זרים.

ראובן ריבלין: מה עוד שאני בטוח שיגיע היום, חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, שבו נגיעו כולנו להיגיון ונבין שאנחנו חיים יחד ושתושבי ארץ-ישראל שאינם אזרחי ישראל עובדים אצלנו ואנחנו עובדים אצלם, והכלכלה והחיים קשורים אלה באלה.

ראובן ריבלין: וכאשר יש לנו כוח עבודה כל כך רב בחלקי ארץ-ישראל כולה, אי-אפשר לנו כחברה, שהיא חברה משותפת של מדינת ישראל ואותם אזרחים שאינם אזרחי ישראל החיים בארץ-ישראל, עד שיימצא פתרון, אי-אפשר לעשות הפרדה בכלכלה.

ראובן ריבלין: אנחנו רואים כל יום את האנשים הבאים מעזה לשבור שבר ולעשות לביתם על מנת לכלכל את ילדיהם, הדברים האלה ברורים ולכן אנחנו לא יכולים להביא עובדים זרים.

ראובן ריבלין: לעומת זאת, אלה שכבר הגיעו לארץ וילדים שנולדו בארץ ולא יודעים ארץ אחרת, הם מאמינים באמונה שלמה שכאן ביתם, צריך לעשות איזה קו ולומר: אלה שחיים אתנו מעל לשבע, שמונה, תשע שנים, צריך לתת להם אזרחות ישראלית, ויפה שעה אחת קודם, כי נוצר מצב שבו אנחנו לא יודעים לאן נגיע.

ראובן ריבלין: צריך לומר, עם ההחמרה ועם הרצון שלנו למנוע זאת, על מנת לאפשר לתושבי ארץ-ישראל להתפרנס בכבוד בכלכלה הישראלית, אלה שבאו אלינו לפני 15 שנה ונמצאים כאן והקימו משפחות, פעמים רבות האם נשארה עם הילדים והאבא גורש, הדברים האלה זועקים לשמים.

ראובן ריבלין: אני מבקש משר הפנים שייתן את לבו גם לתופעה זאת, משום שהיא לא רחבה והיא ניתנת לפתרון.

ראובן ריבלין: תודה.

גדעון עזרא: תודה רבה.

גדעון עזרא: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

גדעון עזרא: אחריו – חבר הכנסת האשם מחאמיד.

גדעון עזרא: ואחריו – אני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אכן מוצע בהצעת החוק להסדיר את עניין השהות הבלתי-חוקית של אנשים שאינם תושבי המדינה או אזרחיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קודמי נגע בבעייתם של העובדים הזרים, אני הייתי רוצה להאיר את ההצעה הזאת בכיוון אחר, של בני משפחות בעלי קרבה ראשונה, נשים וילדים, לפעמים מדובר בבעל, ששוהים בארץ עם משפחתם ולא מצליחים גם לאחר שנים רבות להשיג את ההיתר החוקי לשהותם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התהליך שנקרא איחוד משפחות תקוע זה שנים רבות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עוד בימי ממשלת נתניהו היו דיונים בנושא, ושר הפנים דאז אמר: עומדות לפני כ-14,000 בקשות, ואני מחכה לשלטונות ולרשויות, רשות זו ורשות אחרת, שייתנו את הסמכתן, אבל העניין תקוע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה היה בשנת 1996, אולי בראשית 1997 לכל המאוחר, ואני חושב שמאז הדברים לא זזו ולא נמצאה תקנה לעניין הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הייתי רוצה ששר הפנים ישמע זאת, ואולי בתוקף תפקידו עכשיו הוא יקדם את הבקשות האלה, ובמקום לטפל בגירושם של אנשים, לטפל גם בצד האנושי והחיובי הזה, שלא יעלה על הדעת שמשפחות שלמות שנמצאות בארץ, כאשר אבי המשפחה או אם המשפחה זקוקים לאישור שהייה והם נמצאים כאן עשר שנים ו-15 שנה, שלוש שנים וארבע שנים, וילדו כאן ילדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הגיע הזמן לפתור את הבעיות האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני אומר את סיכום הדברים בשפה הערבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם אללה הרחמן והרחום, רבותי המאזינים, נושא החוק המוצע הוא הטלת צעדים מגבילים על אלה הנמצאים בתוך המדינה ללא היתר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת הקודם דיבר על הפועלים הזרים אשר נכנסו למדינה ללא היתר, והם עדיין נמצאים כאן ללא אישור מגורים או שהייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברצוני להצביע על בעיה גדולה בהקשר זה, היא בעיית המשפחות, שמרביתן מקרב הערבים, אשר בניהן נישאו לתושבים שאין להם זכות שהייה או תעודות זהות בתוך המדינה, והם רוצים איחוד משפחות והשגת אישורים, תעודת תושב, רשיון שהייה או תעודות זהות לבעל או לאשה במשפחות אלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ציינתי כי מאז שנת 1996 יש כ-14,000 מקרים כגון אלה שבעייתם לא נפתרה עד היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי ייתן ושר הפנים יבדוק את העניין והלוואי שיטפל בבעיה זו, על מנת שהפתרון יהיה מתן תעודת זהות ורשיונות שהייה בתוך המדינה לבני המשפחות הללו, במקום לגרש אותם אל מחוץ למדינה, כפי שניתן להבין מהצעת חוק זו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

גדעון עזרא: תודה רבה.

גדעון עזרא: חבר הכנסת האשם מחאמיד.

גדעון עזרא: אחריו – אנוכי.

גדעון עזרא: ואחרי – חברי הכנסת עזמי בשארה, יובל שטייניץ, אברהם רביץ, אבשלום וילן, תאופיק חטיב.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הקשבתי קודם לדיון שהיה בעניין נשים מוכות.

האשם מחאמיד: אני רוצה לומר, שבעצם לא רק נשים מוכות, אלא נדמה לי שהמדינה מוכה והעם מוכה ואנחנו סובלים מחוסר מנהיגות.

האשם מחאמיד: תראו איזה פלא, לא רוצים את ברק, ומי התחליף?

האשם מחאמיד: ביבי נתניהו.

האשם מחאמיד: זה מאוד מצחיק, זה מצחיק עד דמעות.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, סיעה שלמה משנה את דעתה מאתמול להיום, וחשבתי על אותו אדם שדורש חליפות של פינוק, הוא רוצה כנסת מיוחדת שתתאים להוד מלכותו.

האשם מחאמיד: אמרתי את זה גם קודם, אדוני היושב-ראש – – –

זאב בוים: חשבתי שהבעת געגועים לנתניהו אחרי שראית את הביצועים של ברק.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, אמרתי גם קודם, שמקור הבעיה בעניין המשכיות שלטונית בארץ וסדר שלטוני, הבעיה היא בשיטת הבחירות.

האשם מחאמיד: שיטת הבחירה הישירה, אותה צריכים לזרוק.

האשם מחאמיד: בעניין החוק עצמו – אני אגע בנקודות קרובות אליו.

האשם מחאמיד: סיירתי עם הוועדה לעובדים זרים, נכנסנו לשדה התעופה בן-גוריון, הכניסו אותנו לתאי המעצר של אנשים כגון מנועי כניסה.

האשם מחאמיד: יש גם אסורי כניסה, ויש נדמה גם מעוכבי כניסה.

האשם מחאמיד: יש הגדרות שונות.

האשם מחאמיד: המקום שאליו מכניסים אותם, זה לא ייאמן, זה לא יכול להיות שזה קורה במדינה שקוראת לעצמה מדינה דמוקרטית.

האשם מחאמיד: זה חור כזה קטן, אנשים מושפלים, אפילו לא יכולים להתקשר בטלפון, והם נשארים בתוך הזבל הזה שנקרא חדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד לטיסה הבאה, על מנת להחזיר אותם.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר על דבר לא אנושי, אני אביא זאת גם בעניין אישי שקורה לי וקורה לך ולכל בני העם שלנו, כאשר הם יוצאים וחוזרים אל שדה התעופה.

האשם מחאמיד: כמה חיפושים משפילים הם עוברים?

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, תרשה לי להביא דוגמה אישית.

האשם מחאמיד: אשתי טסה מחר לחוץ-לארץ.

האשם מחאמיד: היום אמרתי לה: תגידי להם שאת אשת חבר כנסת.

האשם מחאמיד: מה היתה תשובתה?

האשם מחאמיד: לא, אני לא רוצה להגיד להם.

האשם מחאמיד: בפעם שעברה אמרתי זאת, לקחו את משחת השיניים שלי ודקרו אותה על מנת לבדוק מה יש בתוך משחת השיניים, וכל זאת לאחר שהיא הזדהתה שהיא אשת חבר כנסת.

האשם מחאמיד: אני לא מבקש מעמד מסוים לנשות חברי הכנסת, אבל תארו לעצמכם שזה קורה עם כל בני העם שלנו, ביציאה ובחזרה.

האשם מחאמיד: מקלקלים נעליים, משחת שיניים – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שבמקרה שלך היא צריכה להיות פלונית ולא להזכיר שהיא אשת חבר כנסת.

האשם מחאמיד: נכון, את שמי אסור לה להזכיר, כי אז כנראה מתנכלים לה יותר, ולמה?

האשם מחאמיד: אני לא יודע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: סגן שר הביטחון יעיר על זה.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להעיר עוד הערה אחת, ברשותך – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בקצרה, אני מבקש לסיים.

האשם מחאמיד: יש יחסים חד-סטריים עם ירדן ועם ארצות ערב.

האשם מחאמיד: מי שרוצה לנסוע מפה לירדן, נוסע, אבל ירדני שרוצה להיכנס לישראל, אפילו לבקר אח חולה סרטן, שעומד למות, עובר שבעה מדורי גיהינום.

האשם מחאמיד: הייתי מבקש שזה יסתיים.

האשם מחאמיד: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לחבר הכנסת מאחמיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת גדעון עזרא, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואחריו – חבר הכנסת תאופיק חטיב.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת נסים זאב, קיבלתי עכשיו הצעה, ואני חושב שהיא הצעה טובה, שתושבי גילה, תושבי נווה-דקלים, תושבי הבקעה ותושבי השומרון יעלו משלחות לרב עובדיה יוסף ויאמרו לו: אנחנו פה, אתה לא חשבת עלינו.

גדעון עזרא: אני אומר, זה לא מאוחר, ואני בטוח שהרב עובדיה יוסף, באיזשהו מקום ישנה את ההחלטה.

גדעון עזרא: זה פשוט לא ייאמן מה שקורה עכשיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה רוצה שחבר הכנסת נסים זאב יעביר את הבקשה הזאת?

גדעון עזרא: אני לא יודע מה הוא יעביר או לא יעביר; אני יודע דבר אחד, שאני לא מבין את פשר ההחלטה שלכם.

תאופיק חטיב: גם ש"ס לא מבינה מה עשיתם, חתמתם וחזרתם.

גדעון עזרא: אני מבקש לומר בקשר להצעת החוק, אבל לפני כן להתייחס לדברים שאמר חבר הכנסת דהאמשה.

גדעון עזרא: אני בהחלט מסכים עם חבר הכנסת דהאמשה, באופן יוצא מן הכלל – – –

נסים זאב: אם ביבי ייבחר הטרור יופסק?

גדעון עזרא: עזוב, עזוב, ביום אחד עשית מספיק.

גדעון עזרא: אני גם שמעתי אותך מדבר על בנימין נתניהו.

גדעון עזרא: שמעתי הכול.

גדעון עזרא: אני מבקש, אף שהדברים שלך על אנשים שנמצאים פה והם בעלי משפחות, בלי איחוד משפחות – זוהי שערורייה.

גדעון עזרא: אם יש טעמי ביטחון, שישלחו את האיש ואת האשה שיגורו בשכם.

גדעון עזרא: אבל אם אין טעמי ביטחון, אין שום סיבה בעולם – – –

תמר גוז'נסקי: יש טעמי טרטור.

גדעון עזרא: אם אין טעמי ביטחון, אין שום סיבה שלא ייתנו לאיש לשבת פה.

גדעון עזרא: ובסך הכול הישיבה שלהם היא בלתי חוקית, והם ממשיכים לשבת.

גדעון עזרא: בקשר להצעת החוק, אני חושב שיש בעיה למדינת ישראל, ואני מסכים עם הדברים שאמר חבר הכנסת ריבלין בעניין.

גדעון עזרא: יש בעיה למדינת ישראל בנושא הגירוש והשהיית האנשים לפני גירוש.

גדעון עזרא: על מדינת ישראל היה למצוא דרך, כמו מחנה עבודה, שאנשים שנמצאים לפני גירוש או ממתינים לגירוש יוכלו בעת ובעונה אחת להיות במעין מחנה עבודה ויוכלו פשוט להתפרנס עד לגירוש.

גדעון עזרא: הם לא ישבו מאחורי סורג ובריח.

גדעון עזרא: מדינת ישראל תמתין עד אשר יוכלו לשלוח אותם לארץ מוצאם, ואין להתפשר בעניין הזה, אבל בינתיים הם יוכלו להרוויח כסף.

גדעון עזרא: לבסוף, אני רוצה לחזור לנושא של היום.

גדעון עזרא: אני חושב באמת שברק גורם לנזק הגדול ביותר בדרך ההתנהגות שלו.

גדעון עזרא: דרך ההתנהגות שלו הובילה אותנו למקום שבו אנחנו נמצאים.

גדעון עזרא: הדרך היחידה לשנות היא על-ידי בחירות כלליות, ואני משוכנע שהתיקו נשבר.

גדעון עזרא: הוא נשבר בקרב הרבה מאוד חוגים במדינת ישראל, לרבות חוגי שמאל כאלה ואחרים.

גדעון עזרא: אני מאוד מקווה שעוד הלילה ייפול האסימון למישהו וההחלטה תשונה.

גדעון עזרא: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת גדעון עזרא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: באופן יוצא מן הכלל, אני נעתר לבקשתם של חברי הכנסת חטיב ואורלב להתחלף בתורם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ידבר קודם חבר הכנסת זבולון אורלב, ואחריו – חבר הכנסת תאופיק חטיב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מכובדי השר, שוב תודה ליושב-ראש על הנכונות שלו.

זבולון אורלב: אני גם מבקש להתנצל על שאני מבקש להתייחס לחוק הכניסה שמטפל בנושא של עובדים זרים, וגם אודה לחברי חבר הכנסת חטיב שהסכים להתחלף אתי.

זבולון אורלב: אני חושב, שפרשת העובדים הזרים הבלתי-חוקיים היא מהפרשיות המבישות של החברה הישראלית, ובלי שום ספק היא מהווה כתם מוסרי על מדינת ישראל, שהרי באין רואה ובאין משים, פתאום אנחנו ניצבים בפני עשרות אלפים, אולי יותר, איש לא יודע כמה, היכן, מי הם אותם רבבות-רבבות של עובדים זרים שהמדינה בעצם עומדת אין-אונים מולם, לא יודעת מה לעשות אתם, לא יודעת כיצד לטפל בהם, וההשפעה היא השפעה מאוד גדולה.

זבולון אורלב: אנחנו כבני העם היהודי, ברור שיש לנו רגישות גדולה מאוד לגבי זרים.

זבולון אורלב: היינו זרים שנים רבות בגולה, אבל כבר בתורה למדנו על היותנו תושבים וזרים במצרים, ויש לנו מצוות רבות המורות לנו להיות זהירים מאוד בכבודם של זרים – אותם זרים שהם חוקיים, זה בסדר גמור – דרך אגב, אנחנו גם קולטים אותם במערכות החינוך ובמערכות הבריאות, כי אנחנו חושבים שזכותם של ילדים לקבל חינוך ובריאות לא תלויה בכלל במצבם של הוריהם ואין להעניש ילדים בגלל חטאי אבותם.

זבולון אורלב: אבל עכשיו אני מדבר על ההורים עצמם.

זבולון אורלב: ברור שהחוק הזה הוא חוק שראוי מאוד לתמוך בו.

זבולון אורלב: אני מבין משר הפנים שבגיבושו עסקו קרוב לארבע שנים.

זבולון אורלב: אבל אני בהחלט מעלה ספקות, האם באמת יש לממשלה היכולת לבצע את החוק שהיא עצמה מביאה, שהרי החוק הזה יחייב את הממשלה להגדיל את כוח-האדם, להקים בית-דין, להקצות מקומות מעצר.

זבולון אורלב: וצר לי לומר שמהניסיון שאנחנו רואים כאן בכנסת, כל פעם שהממשלה נדרשת להוכיח כושר ביצוע ולא כושר דיבור, אזי אנחנו עומדים בפני בעיות מאוד-מאוד קשות.

זבולון אורלב: אני לא יודע, אולי צריך גם יום אחד לחשוב, שאולי צריך להטיל סנקציות על ממשלה שאיננה עומדת בחוקים, כפי שהם מטילים על אנשים אחרים.

זבולון אורלב: אני יודע שהרעיון הזה הוא רעיון אבסורדי, אבל אני אומר אותו כדי לשדר מצוקה של חברי כנסת שמרגישים שאין להם ביטחון שהממשלה אומנם מסוגלת לבצע.

זבולון אורלב: החוק הוא חוק טוב, אבל יצטרכו להעלות את הנושא הזה על סדר-היום לצורך ביצועו, להקפיד, כדי שמדינת ישראל תקבל את הזרים שהיא מעוניינת בהם, ברשיון, תוכל לטפל בהם, ואלה שנמצאים פה באופן לא חוקי החוק יסדיר את הוצאתם המסודרת באיזון המתאים, בין רצונה של המדינה לשמור על עצמה לבין האיזון של חירויות הפרט.

זבולון אורלב: אני מקווה, שאישור החוק הזה יהיה מנוף אמיתי להסדיר אחת ולתמיד ולחסל את הפרשה המבישה ואת הכתם המוסרי הזה של העובדים הזרים הבלתי-חוקיים.

זבולון אורלב: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אורלב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יעלה ויבוא חבר הכנסת תאופיק חטיב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד שהוא יגיע לבמה, אקרא בשמותיהם של חברי הכנסת הרשומים שאינם באולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל מי שלא יגיע לאולם עד שחבר הכנסת חטיב יסיים את דבריו, אני אקרא שוב את השמות, ומי שלא יהיה נוכח יאבד את זכותו להשתתף בדיון: חבר הכנסת אליהו בן-מנחם, חבר הכנסת עזמי בשארה, חבר הכנסת יובל שטייניץ, חבר הכנסת אברהם רביץ, חבר הכנסת אבשלום וילן, חבר הכנסת משה גפני, חבר הכנסת מאיר פרוש, חבר הכנסת דני נוה, והרשימה כמובן ארוכה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת חטיב.

תאופיק חטיב: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השר, ודאי שצריך להסדיר את סוגיית גירוש הזרים.

תאופיק חטיב: אמרתי את זה מזמן.

תאופיק חטיב: אני בעד פועלים פלסטינים, למרות כל הקשיים הכרוכים בכך, במקומם של פועלים זרים.

תאופיק חטיב: ביום מן הימים יקומו בחברה הישראלית אנשים שפויים ויראו עד כמה הבעיה של עובדים זרים, שיצמחו פה גם משפחות שלהם, תהפוך בעיה חברתית קשה מאוד, ואז המדינה תצטרך לטפל בה, ואינני יודע אם תצליח לטפל בה.

תאופיק חטיב: אבל הנושא העיקרי שרציתי להעלותו הוא איחוד המשפחות.

תאופיק חטיב: יש חוק שנקרא חוק השבות, שנוגע לאוכלוסייה היהודית במדינת ישראל.

תאופיק חטיב: הערבים שייכים לקטגוריה אחרת, שנקראת חוק איחוד משפחות; הם לא שייכים לחוק השבות.

תאופיק חטיב: וכך יש לנו קרוב ל10,000 זוגות שמחכים בין שנתיים לשש שנים לאישור הזה של איחוד משפחות.

תאופיק חטיב: מאז 1995, סוף 1994, היתה הקפאה במתן אישור לאיחוד משפחות, וכיום נשים שכבר יש להן שניים, שלושה וארבעה ילדים עדיין אינן תושבות המדינה – אני לא מדבר על אזרחיות בכלל, גם לא תושבות מדינת ישראל, הן עדיין מחזיקות בתעודת זהות של השטחים – הן נשואות ומתגוררות בישראל הרבה שנים.

תאופיק חטיב: יש גם מקרים קריטיים.

תאופיק חטיב: יש שתי נשים שפגשתי, אחת נשואה כבר 22 שנים, אחת 19 שנים, ומשרד הפנים עדיין מחכה לאמת את הנישואים.

תאופיק חטיב: אני ממש קיבלתי עיוורון בעיניים לשמוע את זה חזור ושמוע ממשרד הפנים, שאומר:

תאופיק חטיב: אנחנו פשוט רוצים לאמת שהנישואים לא פיקטיביים.

תאופיק חטיב: ואני לא רוצה לדבר עכשיו על 22 שנים.

טלב אלסאנע: כמה ילדים יש להן?

תאופיק חטיב: זה בדיוק מה שרציתי להגיד.

טלב אלסאנע: האם גם הילדים הם פיקטיביים?

תאופיק חטיב: אחרי ילד ראשון, שני, שלישי, איזו הוכחה צריך להציג שהנישואים הם לא פיקטיביים, ועד איזו שנה צריכים לחכות אותם זוגות?

תאופיק חטיב: גם יושב-ראש הישיבה הנוכחי טיפל בחלק מהנושאים, נפגשנו בסיטואציות כאלה, וגם הוא סבל מאותן תשובות.

תאופיק חטיב: אפילו אמרנו, שכנראה צריך על כל בקשה ללכת לבג"ץ.

תאופיק חטיב: לא בג"ץ אחד עקרוני, אלא על כל בקשה ללכת לבג"ץ.

תאופיק חטיב: כי אנחנו לא מבינים איזה טיפול ניתן, אם יש טיפול בכלל.

תאופיק חטיב: כי אני חושב, שאם היה טיפול, היו עולים על הבעיה, רואים שהזוג הנשוי שיש לו כבר שלושה ילדים, אלה לא נישואים פיקטיביים.

תאופיק חטיב: גם אם ירצו שיהיו נישואים פיקטיביים, לא יכולים להיות נישואים פיקטיביים כאלה.

תאופיק חטיב: על כן אני חושב, שאם יש שר פנים – אני לא יודע אם יש שר פנים – הוא צריך לתת את הדעת ולחשוב שיש פה משפחות, ולהפסיק לדבר על הבעיה הפוליטית והבעיה הדמוגרפית.

תאופיק חטיב: יש להתחיל לטפל בבעיה האנושית, אם יש ממשלה אנושית למדינת ישראל.

גדעון עזרא: תהיה, תהיה.

גדעון עזרא: תודה.

גדעון עזרא: חבר הכנסת איוב קרא – איננו.

גדעון עזרא: חבר הכנסת מוחמד ברכה – איננו.

גדעון עזרא: חבר הכנסת טלב אלסאנע ואני קורא את השמות אחריו – חברי הכנסת מאיר שטרית, עסאם מח'ול, תמר גוז'נסקי, שאול יהלום, חוסניה ג'בארה, אברהם הירשזון, אחמד טיבי.

גדעון עזרא: שלוש דקות.

גדעון עזרא: דיר באלכ, שלוש דקות.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השר, תרשה לי לקדם בברכה כאן את מר ח'ליל אל-ח'ורום, מנהל בית-הספר היסודי "אל-אמל", ואת מר עטייה אבו-טהא.

טלב אלסאנע: בית-הספר "אל-אמל", כבוד השר, נמצא ביישוב לא מוכר שנקרא חרבת-אלוואטאב.

טלב אלסאנע: תושבי היישוב הזה טרם נקלטו במדינת ישראל.

טלב אלסאנע: זאת אומרת, יש אנשים שחיים במדינה, תושבי המדינה, אבל הם לא קיבלו לגיטימציה ובעקבות זאת הם חיים בשולי החברה מבחינת הזכויות.

טלב אלסאנע: אומנם הם מקבלים, יש להם והם מחזיקים תעודת זיהוי, אבל בפועל הם לא אזרחים מבחינת השירותים ומבחינת הזכויות.

עוזי לנדאו: הם משרתים בצבא?

עוזי לנדאו: מה החובות שלהם?

טלב אלסאנע: חבר הכנסת עוזי לנדאו, האם שירות בצבא הוא התנאי הבלעדי?

עוזי לנדאו: אתה שירתת בצבא?

טלב אלסאנע: אני ראיתי הרבה משרתים והם מופקרים והם מקופחים, ואתם רואים בשירות בצבא רק דרך לנצל אותם כשכירי חרב במדינת ישראל, כדי שיגנו על מתנחלים ויגנו על הדעות המדיניות הקיצוניות שלכם.

עוזי לנדאו: אתה תוקע סכין בגב.

עוזי לנדאו: אתה מדבר על זכויות?

עוזי לנדאו: אינך מוכן לקחת שום זכויות – – – תפסיקו לדבר על דברים שעניינם לא למען המדינה.

טלב אלסאנע: אנחנו רוצים להיות אזרחים גאים.

טלב אלסאנע: חבר הכנסת עוזי לנדאו, החרדים מקבלים זכויות בלי ששירתו בצבא, ואני רוצה לומר לך שהאנשים האלה היו לפני המדינה והם לא עלו למדינה.

טלב אלסאנע: המדינה עלתה אליהם.

טלב אלסאנע: הם צריכים להכיר במדינה, אבל המדינה אומרת: אנחנו לא מכירים בכם.

טלב אלסאנע: ולכן, חבר הכנסת חטיב, העניין הוא יותר קונספציה מבחינת הגישה.

טלב אלסאנע: זה לא עניין פרטני.

טלב אלסאנע: זה עניין כולל.

טלב אלסאנע: כל האזרחים הערבים טרם נקלטו במדינה.

טלב אלסאנע: הם בשולי הלגיטימציה של המדינה.

טלב אלסאנע: כשמדברים על אפליה, מה זאת אומרת המושג אפליה וחוסר שוויון?

טלב אלסאנע: חוסר שוויון יכול להיות קבוצתי.

טלב אלסאנע: זאת אומרת: מפלים אותך על רקע שייכות לאומית.

טלב אלסאנע: כשהמדינה מגדירה את עצמה מלכתחילה כמדינת היהודים, היא הוציאה את כל האוכלוסייה הערבית מההגדרה של המדינה.

טלב אלסאנע: ולכן אני שואל את עצמי ושואל אותך, חברי חטיב: איך אתה יכול להיות אזרח המדינה כשהמדינה מגדירה את עצמה כמדינת היהודים ואתה לא יהודי?

טלב אלסאנע: אז אתה בעצם ללא מדינה, ואם אין לך מדינה, איך אתה יכול להיות אזרח?

טלב אלסאנע: כי אזרחות היא קשר בין התושב לבין המדינה, והמדינה אומרת לך: אנחנו מדינת היהודים ואתה לא יהודי.

טלב אלסאנע: לכן, מלכתחילה פסלו אותך מלהיות אזרח, וכשיש אזרחות, האזרחות הזאת היא מדומה.

טלב אלסאנע: היא לא אמיתית.

טלב אלסאנע: כי אומרים לנו: מה פתאום?

טלב אלסאנע: אתם אזרחים ולכן אתם חברי כנסת.

טלב אלסאנע: גם בתקופת הממשל הצבאי היו בחירות ואזרחים ערבים נבחרו לכנסת, אבל בתקופת הממשל הצבאי, הריבון הוא המושל הצבאי.

טלב אלסאנע: הוא הכול-יכול.

טלב אלסאנע: וזה סותר את העיקרון הדמוקרטי, שהאזרחים הם הריבון.

טלב אלסאנע: לכן, יש עניין בסיסי, מהותי, והוא נוגע לסוגיה של האזרחות.

טלב אלסאנע: במדינה מתוקנת, כל האזרחים צריכים לשאוב את האזרחות שלהם מכוח חוק אחד, אבל במדינת ישראל, שהיא "דמוקרטית", יש שני חוקי אזרחות – חוק אזרחות אחד ליהודים וחוק אזרחות אחר לערבים.

טלב אלסאנע: היהודים הם אזרחים מכוח חוק השבות.

טלב אלסאנע: לכן היהודי הוא אזרח מרגע עלייתו או מרגע לידתו.

טלב אלסאנע: מרגע שהוא נולד הוא אזרח.

טלב אלסאנע: אבל אתה, בתור ערבי, אתה צריך להגיש בקשה לשר הפנים, להתחנן בפניו, לנסות להוכיח לו שהנישואים לא פיקטיביים, ולכן אתה צריך להביא עדים לחדר המיטות, לחדר השינה, להוכיח שהנישואים האלה הם לא פיקטיביים, הם אמיתיים.

גדעון עזרא: תודה רבה.

טלב אלסאנע: ולכן, משיקולים הומניים אתה צריך להוכיח את הדבר הזה.

גדעון עזרא: אמרת את זה.

גדעון עזרא: ח'אלס.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, משפט אחרון.

טלב אלסאנע: נוצר דבר אחד, שיש הרבה במדינה ההומנית הזאת, שהבעל נמצא כאן ואשתו נמצאת בירדן, והם מתחתנים וחיים ביחד בפקס או בטלפון.

טלב אלסאנע: ולזה קוראים תא משפחתי אחד.

טלב אלסאנע: זו מדינה דמוקרטית, הומנית, ואני שואל: איפה הדמוקרטיה ואיפה ההומניות, כשהיום מתחננים שיאחדו בין בעל לאשתו ועוד כשיש להם ילדים משותפים.

עוזי לנדאו: תיסע לסוריה.

עוזי לנדאו: שם תחפש דמוקרטיה.

גדעון עזרא: תודה רבה.

גדעון עזרא: תודה.

גדעון עזרא: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, ואחריה – חברי הכנסת אברהם הירשזון, אחמד טיבי, ציפי לבני, עוזי לנדאו.

גדעון עזרא: חבר הכנסת לנדאו, אתה אחרי חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הכוונה של הממשלה ראויה, אבל החוק המונח לפנינו מציב יותר סימני שאלה מאשר תשובות.

תמר גוז'נסקי: מצד אחד הממשלה אומרת: אנחנו לא רוצים להתייחס לאנשים שנכנסו לארץ ונמצאים בה ללא היתר, רק משום שהם רוצים להתפרנס ולשלוח כמה דולרים אל בני משפחותיהם, כאל פושעים פליליים.

תמר גוז'נסקי: ולכן אנחנו רוצים ליצור להם איזה מסלול אחר.

תמר גוז'נסקי: אבל המסלול האחר שהם יוצרים לאותם עובדים הוא מעצר בתאים נבדלים באותו בית-מעצר שנמצאים בו יתר הפושעים, הצעירים החשודים, הפליליים וכו'.

תמר גוז'נסקי: במלים אחרות, בעצם יש פה שינוי סמנטי ואין פה שום שינוי מהותי בתפיסה של הציבור הזה.

תמר גוז'נסקי: הדבר השני, יש פה הצעה מדהימה, שכל עובד זר שיקבל צו גירוש מן הארץ – או צו הרחקה, כפי שזה נקרא פה – הוא יצטרך לממן, אדוני, לא רק את כרטיס הטיסה, כפי שהיום דורשים, אלא הוא יצטרך גם לממן את השהות שלו בכלא ואת הוצאות המעצר שלו וכו'.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שזה סעיף מגוחך.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, אני רוצה להצטרף לקריאה הנרגשת שהיתה פה, של חבר הכנסת ריבלין, לגבי אותם אנשים שנמצאים בארץ ללא מעמד חוקי במשך שנים ארוכות.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מדברים על אנשים שנמצאים בארץ עשר שנים ואפילו יותר, וכפי שתיאר פה חבר הכנסת ריבלין, לחלקם הגדול יש פה משפחות.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת, שהעובדה שהממשלה מגישה את הצעת החוק הזאת בלי שום הצעה למין חנינה כזאת לאותם מאות – אולי אלפי, אינני יודעת – עובדים שנמצאים פה שנים ארוכות ולא פותחת דף חדש, אני חושבת שזה אומר במלים אחרות, שהחוק הזה יחול, אדוני, גם על מי שנמצא 15 שנה בארץ; על עובדת פיליפינית שנמצאת 15 שנה בארץ, ניקתה את כל הבתים, בישלה את מה שבישלה, טיפלה בקשישים החולים והסיעודיים ובסוף אנחנו ניתן לה מתנה.

תמר גוז'נסקי: יום אחד אנחנו נתפוס אותה ונעיף אותה מכאן, בלי שום זכויות, בלי כל הדברים שהיא צברה פה, והשאלה היא מאוד מאוד רצינית.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת, שהיה צריך להקשיב לעובדים האלה.

תמר גוז'נסקי: היו לנו פגישות עם קבוצות של עובדים שבאו מאפריקה, והם אומרים: אנחנו רואים את השהות שלנו בארץ כשהות זמנית.

תמר גוז'נסקי: אנחנו לא רוצים להשתקע פה.

תמר גוז'נסקי: תנו לנו איזה סידור זמני.

תמר גוז'נסקי: בואו נגיע להסדר.

תמר גוז'נסקי: תנו לנו רשות להיות פה שלוש שנים, ואנחנו נחתום לכם שאחרי שלוש שנים אנחנו עוזבים, ואז אנחנו נהיה לא-חוקיים.

תמר גוז'נסקי: אבל שלוש שנים תנו לנו להיות כאן.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת, ששום דבר מזה לא קיים פה.

תמר גוז'נסקי: אפילו לא צל-צלו של רעיון שצריך להתחשב באנשים האלה.

תמר גוז'נסקי: לכן, חברי הכנסת, אנחנו מדברים בהרבה מלל על זכויות אדם, הרבה התרגשות, כאילו ממש לא רוצים, אחרי הביקורת שהיתה בבג"ץ וכו', להתייחס אליהם.

תמר גוז'נסקי: אבל בפועל, אדוני היושב-ראש, עד היום באים שוטרים, פורצים דלתות, אנשים קופצים מהחלונות אל מותם, זאת המציאות של היום.

גדעון עזרא: תודה.

תמר גוז'נסקי: עד היום, חברי הכנסת, הם נמצאים ברובד המנוצל ביותר, שבו ההתייחסות היא איומה ונוראה.

תמר גוז'נסקי: ואני חושבת, חברי הכנסת, שזה לא עומד בסתירה לצורך שלנו, בתנאים הקיימים, לתת פרנסה לעובדים הפלסטינים שבאים לעבוד פה.

תמר גוז'נסקי: אנשים שנמצאים פה צריך לתת להם את הכבוד האנושי, והצעת החוק המונחת לפנינו לא נותנת להם את זה.

תמר גוז'נסקי: תודה.

גדעון עזרא: תודה רבה.

גדעון עזרא: חבר הכנסת עוזי לנדאו, ואחריו – חברי הכנסת זנדברג, אלון, איתן, כץ, קליינר, שירי, פינס-פז, לנגנטל.

גדעון עזרא: אם לא יבוא אף אחד – חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שמעתי כאן את חבר הכנסת טלב אלסאנע מתקלס, פוגע בדמוקרטיה של מדינת ישראל.

עוזי לנדאו: אני זוכר את חבר הכנסת טלב אלסאנע נפגש בסוריה עם אסד הגדול, זה שבמשך יום הפך עיר שלמה, חמה, כפי שכתב "הניו-יורק טיימס", למגרש חנייה.

עוזי לנדאו: קבר 20,000 איש.

טלב אלסאנע: אתה מקנא בו?

עוזי לנדאו: אני זוכר את טלב אלסאנע ואת ידידיו חברי הכנסת קושרים כתרים לסדאם חוסיין – –

טלב אלסאנע: – – –

עוזי לנדאו: – – אני רואה אותם יוצאים ונפגשים עם ערפאת, רק אתמול – –

טלב אלסאנע: אנחנו לא מתרפסים בפניך, ולא מתרפסים בפניהם.

עוזי לנדאו: – – מגלגלים עיניים לשמים על הדמוקרט הזה.

עוזי לנדאו: כעבדים לפני אדונם אתם יושבים, וכאשר אתם באים לפה, אתם פותחים פה.

עוזי לנדאו: קודם כול, נשים גבול לצביעות.

עוזי לנדאו: הצביעות, אגב, היא שלך, אבל צריך שיהיה לך ברור, חבר הכנסת טלב אלסאנע, אתה יושב כאן כמי שמבקש לפגוע במדינת ישראל.

טלב אלסאנע: אתה מתרפס לפני נתניהו.

גדעון עזרא: טלב אלסאנע, פעם ראשונה.

עוזי לנדאו: הבעיה שלי היא לא אתו.

עוזי לנדאו: הבעיה שלי היא ספסלי מפלגת העבודה, שאינם מתייחסים לחבר הכנסת טלב אלסאנע כפי שהוא, אלא כאילו הוא אזרח במדינה שרוצה בטובתה.

עוזי לנדאו: נותנים להאשם מחאמיד מקום בוועדת החוץ והביטחון – –

טלב אלסאנע: זו זכות, לא חסד.

עוזי לנדאו: – – הולכים לפרויקט של 4 מיליארדי שקל למגזר הערבי בלי לעשות הבחנה בין מי שנאמן לישראל ורוצה בטובתה למי שמתנגד לה ומבקש לקעקע את יסודותיה במגזר הזה.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, עמד כאן ראש הממשלה בכנסת, לפני שבועיים, ואני מצטט מה הוא אמר בעניין הבחירות.

עוזי לנדאו: ראש הממשלה מר ברק אמר:

עוזי לנדאו: אני אינני עיוור, ואני רואה שהכנסת רוצה בחירות חדשות.

עוזי לנדאו: עוד אמר ראש הממשלה – אני אומר לכם: אתם רוצים בחירות, אני מוכן לבחירות, בחירות כלליות לראש הממשלה ולכנסת.

עוזי לנדאו: כעבור ימים מספר הוא מופיע בטלוויזיה ומדבר על בחירות רק לראשות ממשלה, לא לכנסת.

עוזי לנדאו: ראש הממשלה מדבר על אמינות?

עוזי לנדאו: ראש הממשלה מדבר על יושר?

עוזי לנדאו: ראש הממשלה צריך ללכת לבחירות בגלל הידרדרות המצב הביטחוני, קודם כול, לפני כל דבר אחר.

עוזי לנדאו: יורים על גילה, יורים בירושלים – בצומת הגבעה-הצרפתית, פצצות מתפוצצות בחדרה, יורים בכל מקום.

עוזי לנדאו: אני רוצה בנקודה זו לומר לחברינו מש"ס, לידידינו מש"ס המצביעים: לכו אל מועצת גדולי התורה, שיש לי כבוד רב אליה, ואפשר שאנשיה אינם מודעים למתרחש בשטח, ותאמרו להם: רבותי, יורים בגילה, ואותה ממשלה שמדיניותה הביאה לירי בגילה, אותה ממשלה שנתנה רובים להם, לפלסטינים, הרובים יורים עלינו והרובים ימשיכו לירות.

עוזי לנדאו: אותה מדיניות שאיננה עוצרת את הירי בגילה, תביא לירי על פסגת-זאב ועל נווה-יעקב ועל כל שכונות התפר ועל כל יישובי התפר, ושם גרים חלק ניכר מן המצביעים שלכם, המצביעים שלנו.

עוזי לנדאו: אם אתם לא תביאו לבחירות לכנסת עכשיו, מייד, אשמה כבדה על כתפיכם, חברי הכנסת נציגי ש"ס, שאני מכבד ואוהב אתכם, אבל אחריות כבדה על כתפיכם למה שיקרה כאן במדינת ישראל.

עוזי לנדאו: הקשבתי לנאומו של ראש הממשלה במוצאי-שבת שכשהוא הודיע והכריז על בחירות רק לראשות הממשלה.

עוזי לנדאו: זה היה נאום מזעזע, אדוני היושב-ראש.

עוזי לנדאו: אני משתדל ברוב המקרים שלא להיות בוטה מדי, ואני משתדל ברוב המקרים שלא להיות אישי מדי בדברי ובהתקפותי, אבל הפעם אי-אפשר עוד, אדוני השר.

עוזי לנדאו: לצערי, ראש הממשלה מנסה למכור את עצמו בעיני הציבור כחייל מספר אחת, ומתגלה כפחדן בתחום הדמוקרטי; לא רק כפחדן, בתחום הפוליטי גם כשקרן; לא רק שקרן, גם כמניפולטור אנטי-דמוקרטי הבורח מהתמודדות.

עוזי לנדאו: זה ראש הממשלה.

עוזי לנדאו: כל דבריו שאמר, כל אמירה בנאום הבחירות שלו, הם ביטוי לתרבות השקר הפוליטית, שכרגע הולכת וקונה לה שביתה.

עוזי לנדאו: הוא מדבר על הישגים בתחום החינוך.

עוזי לנדאו: אילו הישגים בתחום החינוך?

עוזי לנדאו: היה באותו סקר שהתפרסם על מקומה של ישראל – – –

גדעון עזרא: אתה צריך לסיים.

עוזי לנדאו: אני מייד מסיים, אדוני.

עוזי לנדאו: היות שיושב כאן שר שעוסק בחינוך ועוסק במדע, אני רוצה לומר: אדוני שר המדע, לפני כשבועיים התפרסם סקר בין-לאומי שמדרג את ישראל במקום ה-28 במתמטיקה ובמקום ה-26 בתחום המדעים בין 35 מדינות.

עוזי לנדאו: זה מקום מביש.

עוזי לנדאו: איזה הישג יש לנו בתחום החינוך?

עוזי לנדאו: שלוש מורות נרצחות בדרך לבית-הספר – אלה הישגי ראש הממשלה בתחום החינוך?

עוזי לנדאו: יש תלמידים אחרים שאין להם רגליים ללכת לבית-הספר – אלה הישגים בתחום החינוך או בתחום הביטחון?

עוזי לנדאו: והסטודנטים – ראש הממשלה איננו אומר אמת.

עוזי לנדאו: הישגים בתחום הסטודנטים?

עוזי לנדאו: לכו לאוניברסיטאות.

גדעון עזרא: תודה רבה, חבר הכנסת לנדאו.

עוזי לנדאו: תודה רבה, אדוני.

עוזי לנדאו: חבל, הרשימה היא ארוכה, וצריך להציג את ראש הממשלה עירום ועריה ולבייש אותו על דבריו שאינם נכונים.

גדעון עזרא: נסים זאב ימשיך.

עוזי לנדאו: הגיע הזמן לעשות זאת.

גדעון עזרא: חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

גדעון עזרא: אחר כך, לפי הסדר – שלום שמחון, נעמי חזן, יוסף פריצקי, דוד אזולאי, זאב בוים, רחבעם זאבי, סאלח טריף, נסים זאב.

גדעון עזרא: חבר הכנסת נסים זאב, אם לא יבואו אחרים, אתה תהיה הבא.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר – ברוך שובך – לגבי הצעת החוק, אדוני היושב-ראש, כעיקרון אין לי בעיה לתמוך בהצעת החוק הזאת שהביא שר הפנים.

מוחמד כנעאן: עם זאת, אי-אפשר פשוט להתעלם מהקרקס שהיום היינו עדים לו, שפתאום מפלגות הימין רצו כל כך בנתניהו, המשיח, שרוצה להציל את העם בישראל, להציל את מדינת ישראל, כאילו נתניהו לא מוכר, לא היה ראש ממשלה בישראל, כאילו נתניהו לא נכשל כראש ממשלה בישראל, כאילו נתניהו לא הביא להקדמת הבחירות בישראל.

מוחמד כנעאן: פתאום היום, אותן מפלגות שאפילו הגישו הצעת חוק, כמו המפד"ל, מושכים אותה.

מוחמד כנעאן: הליכוד מתנגד, ישראל בעלייה מתנגדת, התהפכו היוצרות.

מוחמד כנעאן: בסופו של דבר אומרים: השמאל הביא להעברת החוק.

מוחמד כנעאן: השאלה שנשאלת היא, עד מתי תימשך הדמגוגיה הזאת של אותם אנשים שבאים היום ללחוץ על מפלגות אחרות על מנת להקדים את הבחירות, לעשות בחירות כלליות?

מוחמד כנעאן: הרי הם מאשימים את הממשלה בזה שנכשלה כתוצאה מהכנסת הנוכחית.

מוחמד כנעאן: מר נתניהו, אם אתה כל כך גיבור ואתה כל כך אמיץ ואתה כל כך מוכשר, אף שאני חושב אחרת, תתמודד בכנסת הזאת ואל תשתחצן, כמו ששומעים אותך עכשיו בכלי התקשורת.

מוחמד כנעאן: ידידך, חבר הכנסת גדעון עזרא, היה צריך להיות לו האומץ מלכתחילה לומר, אני לא מתמודד, לאפשר למישהו אחר להתמודד, ולערוך בחירות מיוחדות, כי אין שום ערובה שאם יהיו בחירות לכנסת המצב ישתנה; שיהיו בחירות בתוך 60 יום על מנת לחזור באופן מיידי לשולחן דיוני השלום, על מנת לנסות לשים קץ לכל מה שמתרחש היום, וסוף-סוף נזכה ונגיע לשלום אמת, לשגשוג חברתי, כלכלי, שתתפנה הממשלה סוף סוף לענייני הפנים, לתשתיות, לחינוך, לתיעוש, למלחמה באבטלה, למלחמה בסמים.

מוחמד כנעאן: לא פשוט לחזות בקרקס, בביזיון שהיה כאן היום.

מוחמד כנעאן: אני מדבר על עצמי ועל סיעתי, שהצבענו היום בעד החוק לא בגלל אהבתנו את ביבי נתניהו, ההיפך הוא הנכון.

מוחמד כנעאן: אבל כשאנחנו רואים איך מתנהגות סיעות בבית הזה היום, הגענו למסקנה שיש צורך לחשוב שנית ולשקול את העמדה שלנו, העמדה הבסיסית, היסודית, שהיתה לנו נגד החוק הזה, על מנת לאפשר לכל מי שרוצה להתמודד מבחוץ שיתמודד, אם זה נתניהו ואם זה אפילו מועמד ערבי, אדוני היושב-ראש.

מוחמד כנעאן: תודה רבה.

גדעון עזרא: תודה רבה.

גדעון עזרא: חבר הכנסת זאב בוים.

גדעון עזרא: ואחריו, אם לא יבואו – חבר הכנסת נסים זאב.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אנחנו רואים פה הצעת חוק הכניסה לישראל, חוק שבא להסדיר את הסוגיה של גירוש זרים, טיפול, מעצר עד לגירוש וכו'.

זאב בוים: אני רוצה לשאול אותך, אדוני השר, אם אנחנו מגיעים לסוגיה הזאת, אולי אפשר להסביר את פשר כניסתו של הזר הזה, ראש המודיעין המסכל דחלאן, לטייבה שלשום?

זאב בוים: איך אתה מסביר, אדוני השר, איך מסבירה הממשלה, איך מסביר ראש הממשלה, שמי שהיום מפעיל את הטרור בעזה, מי שאחראי במישרין לירי מהמארב, לרצח ילדים, להרמת אוטובוסים באוויר – האיש הזה מתקבל פה בכבוד מלכים, מנצל את תעודת VIP שהממשלה נתנה לו, נוסע ישירות מטול-כרם באין מפריע, מתקבל בחיבוקים ובנשיקות בטייבה על-ידי היועץ של הראיס, שמחה וששון.

זאב בוים: אחר כך אתמול, עשרה חברי כנסת, חברים שלך, אדוני השר, זוחלים לעזה, מתרפסים בפני הרשות והראש שם, וכשהם מגיעים, אז חיבוקים ונשיקות שוב לאותו דחלאן, מפעיל הטרור בעזה.

זאב בוים: אנחנו מדברים על זרים ועל איך מונעים כניסת זרים, זה החוק.

זאב בוים: ופה ישראל פותחת לרווחה את שעריה בפני רב-מרצחים, שהוא איש חשוב ברשות הפלסטינית, אבל קוטל יהודים ושולח אנשים לקטול יהודים בימים האלה ממש.

זאב בוים: איזו ממשלה היא זו שלא דואגת לביטחון אלמנטרי, שלא דואגת לאיזה כבוד אלמנטרי במדינת היהודים?

זאב בוים: ושואלים: איך הוא נכנס?

זאב בוים: מי נתן היתר?

זאב בוים: אף אחד לא יודע שום דבר, הוא עובר חופשי.

זאב בוים: כבר לא מתביישים.

זאב בוים: טוב, פעם ניהלו אתו משא-ומתן, בסדר.

זאב בוים: איך אומרים?

זאב בוים: – עם אויבים צריך לנהל משא-ומתן.

זאב בוים: אבל בימים האלה, כשהוא אחראי ישירות לרצח יהודים?

זאב בוים: הכלל ההוא תופס גם במצב החירום הזה?

זאב בוים: איפה קצת רגישות, איפה אחריות הממשלה לביטחון התושבים פה?

זאב בוים: עכשיו מדברים על התוכניות המתגבשות בוושינגטון בעניין ירושלים.

זאב בוים: כבוד השר מתן וילנאי, אבא שלך, עליו השלום, חוקר גדול של ארץ-ישראל, איש ירושלים, יקיר ירושלים, מה לא.

זאב בוים: איך אתה יכול לחיות עם התוכנית הזאת?

זאב בוים: הולכים בריצת אמוק למכור את ארץ-ישראל.

זאב בוים: צריכה לקום זעקה גדולה.

זאב בוים: אנחנו עכשיו בדיון על פיזור הכנסת, צריך ללכת אל העם.

זאב בוים: אין לכם רוב.

זאב בוים: אין לברק איזו משענת פרלמנטרית, ציבורית, מוסרית בשביל לעשות הסדרים כאלה.

גדעון עזרא: תודה רבה.

גדעון עזרא: חבר הכנסת נסים זאב.

גדעון עזרא: אחריו – חבר הכנסת איוב קרא, אחרון המשתתפים.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום שוהים עשרות אלפי עובדים זרים שלא כדין.

נסים זאב: אני קורא לזה עבודה זרה.

נסים זאב: חלקם, הוצא נגדם צו גירוש, חלקם נחבאים מפני יד השלטונות.

נסים זאב: הצעת החוק באה לאפשר שהייתם על-ידי רשיון, אולי רשיון מיוחד, זמני.

נסים זאב: אני רוצה להזכיר לחברים, שבארצות-הברית יש מיליונים של מהגרים.

נסים זאב: כל הטענה ששמעתי מפי חברים פה על איחוד משפחות, להתחשב באותם עובדים זרים – קודם כול נתחשב בעצמנו כמדינה יהודית.

נסים זאב: איך אנחנו רוצים לראות את מדינת ישראל בעוד 20 שנה, רוב גויי מוחלט?

נסים זאב: האם זו המטרה?

נסים זאב: הרי לא מדובר פה בכמה אלפים בודדים, מדובר פה בחברות רבות לייבוא ושיווק, אני לא מגזים.

נסים זאב: יש לנו כאן בעיה ותופעה קשה מאוד מבחינה חברתית, ואנחנו רוצים עכשיו להיות כל כך אנושיים ולהתגבר על הבעיה האנושית, אבל לא של עצמנו, רק של אותם מסכנים.

נסים זאב: אני בעד לתת להם רשיון, אין לי בעיה, אם יש צורך ב-50,000, ב-100,000, אם יש צורך להאריך שהייה, אני אפילו בעד שלא להגביל את זה לארבע שנים.

נסים זאב: אבל לא יעלה על הדעת שאנחנו נגדל פה דור שני ושלישי של עובדים זרים ונמלא את ארצנו בשכונות שלמות של עובדים זרים.

נסים זאב: תלכו לתל-אביב, תצאו לרחובות ותראו מה קורה.

נסים זאב: יש כבר דור שני.

נסים זאב: אם לזה אנחנו מתכוונים, אז באמת לא לשם כך קמה מדינת ישראל.

נסים זאב: אני רוצה לומר מלים מספר לידידי היושב-ראש כרגע, גדעון עזרא.

נסים זאב: הוא וחבריו לא חוסכים את שבטם מלהצליף בש"ס.

זאב בוים: עוד לא התחלנו.

נסים זאב: כשתתחילו אנחנו נסיים, אני מבטיח לך.

נסים זאב: פעם דיברו על רשת הביטחון, שאם ש"ס תפסיק לתת רשת לא יהיה טרור במדינת ישראל.

נסים זאב: כל הטרור וכל היריות וכל המחבלים רק בגלל רשת הביטחון.

נסים זאב: ועכשיו בא האפיפיור הגדול, האליל, שמו ביבי נתניהו, שמאיים: אני לא אלך לבחירות אם אני לא אהיה בראש רשימה והבחירות האלה יהיו בחירות כלליות.

נסים זאב: שיפסיק לאיים עלינו.

נסים זאב: אתם זרקתם אותו לכל הרוחות לפני שנה וחצי, אתם ואנשי הימין.

נסים זאב: אני זוכר את ציפי לבני, שקראו לה לבנת חבלה.

נסים זאב: היא לא הפסיקה להקניט אותו.

נסים זאב: אז היום אתם מספרים שהיריות בגילה זה בגלל ש"ס?

נסים זאב: די להסתה.

גדעון עזרא: תודה.

גדעון עזרא: חבר הכנסת איוב קרא – איננו.

גדעון עזרא: רבותי, כאמור, ההצבעה בשעה מאוחרת יותר.

גדעון עזרא: התשס"א–2000;

גדעון עזרא: (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 24), התשס"א–2000

גדעון עזרא: אנחנו עוברים לסעיף הבא: הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 23), התשס"א–2000, והצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 24), התשס"א–2000; קריאה ראשונה.

גדעון עזרא: אדוני סגן שר הביטחון, בבקשה.

אפרים סנה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, סוגיית התגמול של המשפחות השכולות היתה נושא לדיונים נרגשים וכואבים בשל מהותו של העניין.

אפרים סנה: משרד הביטחון, לאחר שבא בדברים עם נציגי המשפחות, גיבש תיקונים מספר לחוק משפחות חיילים שנספו במערכה, ואני מתכבד להביא אותם היום.

אפרים סנה: מדובר בתיקון מס' 23 ובתיקון מס' 24.

אפרים סנה: אני אפרט את התיקונים ורק אומר שהמכנה המשותף להם הוא הרצון לתת תגמול גדול יותר ומכובד יותר למשפחות שאיבדו במלחמה על קיום ישראל את היקר ביותר.

אפרים סנה: ההצעה הראשונה היא תיקון מס' 23, בעניין כפל תגמול למי ששכל יותר מבן משפחה אחד.

אפרים סנה: עיקרה של הצעת החוק הוא להיטיב עם מי ששכל יותר מבן משפחה אחד ולקבוע כי יקבל תגמול כפול במקום תגמול מלא בגין נספה אחד וחצי תגמול בגין השני, כפי שקיים היום.

אפרים סנה: להלן עיקרי תיקון מס' 23 – 1.

אפרים סנה: מוצע לתקן את סעיף 10 לחוק כלהלן: כיום, על-פי הוראות סעיף 10 לחוק משפחות חיילים שנספו במערכה, התש"י–1950, משולם לשכול ששכל יותר מילד אחד תגמול של 150% התגמול שהיה משתלם לו בזכות נספה אחד, ומוצע להגדיל את התגמול כך שישולם לו כפל תגמול, לאמור 200%.

אפרים סנה: 2.

אפרים סנה: מוצע לתקן את סעיף 14ב לחוק כלהלן: כיום, לפי הוראות סעיף 14ב לחוק משולם לאלמנה מענק מיוחד בתום שבע שנים להתאלמנותה.

אפרים סנה: מוצע לקבוע בחוק, שהמענק המיוחד ישולם לאלמנה אחת לכל שבע שנים.

אפרים סנה: 3.

אפרים סנה: מוצע לתקן את סעיף 20 לחוק כלהלן: על-פי הוראות סעיף 20(א) לחוק, בן משפחה של נספה המקבל תגמול לפי החוק, לא יהיה זכאי לתגמול נוסף בשל היותו בן משפחה של נספה אחר.

אפרים סנה: בסעיף 20(ב) לחוק נקבע, כי אלמנת נספה שהיא גם שכולה על-פי חוק זה, תהיה זכאית נוסף על תגמוליה לפי חוק זה ל-50% מהתגמול החודשי המשולם לשכול בודד לפי סעיף 10(א).

אפרים סנה: מוצע, על כן, למחוק את המגבלה הקבועה בסעיף 20(א) ולקבוע כי לאלמנת נספה שהיא גם שכולה על-פי חוק זה ישולם כאלמנה מלוא התגמול החודשי המשתלם.

אפרים סנה: 4.

אפרים סנה: מוצע לתקן את סעיף 29ד לחוק כך שאם עד כה נקבע כי הורה שכול או אלמנת נספה זכאים פעם אחת בשנה לקצובת הבראה לשמונה ימים בסכום הנהוג באותה שנה לגבי עובד מדינה, מוצע להוסיף כי להורה שכול ששכל יותר מילד אחד ולאלמנת נספה שהיא גם שכולה על-פי חוק זה, תשולם קצבת הבראה כפולה.

אפרים סנה: אני מבקש לעבור לתיקון מס' 24, שגם עניינו הוא תגמולים להורים שכולים.

אפרים סנה: גם הצעת החוק הזאת משפרת ומיטיבה את מערך התגמולים בצורה שבה גם התגמול החודשי יגדל וגם נטל הדיווח, שמאוד הכעיס את המשפחות, יפחת.

אפרים סנה: אני חוזר ואומר, שכל השינויים במערך התגמולים נערכו בעצה אחת עם "יד לבנים".

אפרים סנה: אומר מה הם השינויים.

אפרים סנה: כיום, על-פי הוראת סעיף 10 לחוק משפחות חיילים נקבע גובה התגמול המשולם בהתאם לגובה ההכנסה של ההורה השכול.

אפרים סנה: הכנסה לצורך חישוב התגמולים היא הכנסה מכל מקור שהוא, למעט הכנסה שצוין מפורשות שלא תיחשב כהכנסה.

אפרים סנה: להורים שאין להם הכנסה משולם תגמול מרבי שעומד היום על סכום של כ-4,500 ש"ח לזוג הורים.

אפרים סנה: לשכולים שיש להם הכנסה כלשהי מופחתים התגמולים בכל חודש בסכום השווה ל-54% מהכנסתם החודשית, וזאת בהתאם לסעיף 22 לחוק.

אפרים סנה: אולם, בכל מקרה, לא מופחתים התגמולים בסכום שעולה על 85%, כך שכל הורה מקבל לפחות תגמול בסיסי העומד כיום על 600 ש"ח לזוג הורים.

אפרים סנה: מוצע לשנות ולהיטיב את אופן התשלום באופן הבא: הכנסה של עד 3,000 ש"ח לא תיחשב כלל כהכנסה לצורך חישוב התגמול.

אפרים סנה: לשכולים שהכנסתם אינה עולה על 3,000 שקל ישולם תגמול חודשי מרבי.

אפרים סנה: סכום התגמול החודשי המרבי יעודכן ל-5,300 ש"ח.

אפרים סנה: שיעור ההפחתה יועמד על 37% במקום על 54%, ובכל מקרה ישולם לפחות תגמול בסיסי חודשי שיעודכן לגובה של 1,000 ש"ח במקום 600 היום.

אפרים סנה: ההכנסה לצורך קביעת התגמול היא בהתאם להכנסה חייבת לפי פקודת מס הכנסה, למעט הכנסה שיקבע השר בתקנות כי לא תיחשב כהכנסה.

אפרים סנה: אנחנו מבטלים את סעיף 10ב בחוק, שלפיו משולמת היום למשפחות חיילים תוספת של 10% לתגמולי זוג הורים, כשמגיע אחד מהם לגיל 65.

אפרים סנה: אם להורה השכול אין בן-זוג, תשולם תוספת של 10% לתגמוליו, במלאות 65 שנה לאב ו-60 שנה לאם.

אפרים סנה: אנחנו מבטלים את הסעיף הזה, והתוספת תשולם בפועל לכל ההורים השכולים.

אפרים סנה: אנחנו מתקנים את סעיף 22 לחוק.

אפרים סנה: על-פי המצב הקיים מדווח הורה שכול על הכנסותיו עם מות החלל ומעת לעת ועל-פי דרישה, ובהתאם לדיווח זה נקבע גובה התגמול.

אפרים סנה: הדיווח הוא על הכנסה מכל מקור שהוא.

אפרים סנה: אנחנו מציעים להקל ולפשט את הדיווח של הורים שכולים על הכנסותיהם באופן הבא: בשנת השכול הראשונה ישולם לשכול תגמול ללא בדיקת הכנסותיו.

אפרים סנה: בשנה זו ישולם לשכול מדי חודש תגמול בסיסי, וכן ישולם לו מענק חד-פעמי שישולם בשני שיעורים שווים וגובהו 12 פעמים ההפרש בין תגמול מרבי לתגמול בסיסי.

אפרים סנה: כן מוצע להקל ולפשט את אופן הדיווח על ההכנסה כך שיתאים לדיווח שנמסר למס ההכנסה ולקבוע, כי בדיקת הכנסותיו של השכול תיעשה באופן חד-פעמי, למעט במקרים שבהם השכול פונה בבקשה לבדיקה חוזרת של הכנסותיו, או ביוזמת קצין תגמולים בהתקיים נסיבות מיוחדות.

אפרים סנה: כן מוצע לשמר בסעיף 22 המוצע את העיקרון בהוראת סעיף זה, שאומר ששכול הגר עם בן-זוגו יחושבו התגמולים וההכנסות כאחד לעניין ההפחתה.

אפרים סנה: אני רוצה לציין, כי הוראת החוק אינה גורעת מהטבות ומהסדרים אחרים המעוגנים לפי החוק, אלא משפרת ומיטיבה את מערך התגמולים למשפחות ולהורים שכולים, הן בהעלאת גובה התגמול החודשי לכל הורה שכול והן בהפחתת נטל הדיווח של הורים שכולים על הכנסותיהם.

אפרים סנה: קראתי בפירוט רב את השינויים בחוק.

אפרים סנה: יש לי קושי מסוים לעשות כך ביובש, בשפה של מספרים בנושא כל כך טעון וכל כך רגיש.

אפרים סנה: אני מרגיש משונה כשאני פורט אותו, לכאורה, לשפת המספרים, אבל בסופו של דבר המשפחות האלה צריכות להתקיים בכבוד.

אפרים סנה: טוב שעשינו את המעשה הזה ובעצה אחת אתן סיכמנו איך משפרים את דרך ההכנסה, גם חסים על כבודן וגם שלא יצטרכו לדווח כל הזמן על הכנסותיהן.

אפרים סנה: לדעתי, אנחנו עושים פה מעשה נכון, צודק וראוי למשפחות שנתנו את הגבוה שבמחירים של הקרבה על ביטחון ישראל.

אפרים סנה: אני מאוד מבקש מהכנסת לאשר את כל התיקונים בקריאה ראשונה ולהעביר את הצעת החוק לוועדת החוץ והביטחון לעיבוד לקריאה שנייה ושלישית.

אפרים סנה: תודה.

גדעון עזרא: תודה רבה.

גדעון עזרא: ראשון הדוברים, חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מכובדי סגן השר, אני אתמוך בשני התיקונים שאתם מבקשים לתקנם מטעם הממשלה.

מאיר פרוש: אם אנחנו יכולים להקל, ולו במידה מסוימת, על המשפחות שסובלות מפני שיקיריהן נספו, בוודאי ובוודאי צריך לתמוך בזה.

מאיר פרוש: במסגרת שלוש הדקות שאני יכול לדבר בהן, אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי לחזור על מה שאמרתי קודם וגם להוסיף.

מאיר פרוש: אני שוב פונה מעל דוכן זה לבנימין נתניהו, מבקש ממנו ואומר, שבמקרה שהחוק לפיזור הכנסת לא עובר היום, שינצל את ההזדמנות להתמודד על ראשות הליכוד ולהתמודד על ראשות הממשלה במסגרת החוק שקרוי חוק נתניהו.

מאיר פרוש: אני רוצה להזכיר ולומר, שאת החוק הזה יזמו בעיקר, לפחות הובילו אותו, חברי כנסת מטעם הליכוד.

מאיר פרוש: אני עצמי חתמתי גם כן על החוק הזה כאשר היתה מונחת לפני גם חתימתו של יושב-ראש סיעת הליכוד בכנסת.

מאיר פרוש: יכול להיות שמשיקולים כאלה או אחרים מחליט בנימין נתניהו כך או כך.

מאיר פרוש: אבל אני רוצה לומר, שהליכוד, שהוביל לאורך חודשים ארוכים את המאבק נגד ראש הממשלה וביקש להחליף את ראש הממשלה בכל מצב, אפילו נתניהו לא מתמודד, יש לו אפשרות כאשר יושב-ראש הליכוד הנוכחי מתמודד מול אהוד ברק.

מאיר פרוש: לא יכול להיות מצב שהליכוד ידרוש שכל תאוותו תהיה בידו.

מאיר פרוש: אני גם לא בטוח שזו כל תאוותו של הליכוד, כי יש בליכוד חלקים שאומרים שהמצב יישאר כפי שהוא כרגע, ואם רק אריק שרון יכול להתמודד, רצוי שיתמודד מול אהוד ברק.

מאיר פרוש: בוודאי יש חלקים רבים בתוך הליכוד שהיו רוצים שגם נתניהו יוכל להתמודד.

מאיר פרוש: אני אומר שהוא עדיין יכול להתמודד במסגרת מה שקרוי חוק נתניהו, אבל אם אותו חוק נתניהו לא יתקבל, או שחוק נתניהו יתקבל והחוק לפיזור הכנסת לא יתקבל, אני מצפה שבנימין נתניהו יתמודד אף שלא התמלאה כל תאוותו, דהיינו שהוא לא קיבל גם את חוק פיזור הכנסת.

מאיר פרוש: לא יכול להיות מצב שמה שטוב רק לסיעת הליכוד זה מה שכל חברי הכנסת מקבוצה זו או אחרת יצטרכו לעשות.

מאיר פרוש: יש אפשרות להתמודד על ראשות הממשלה, ולליכוד יש אפשרות לעשות זאת בשתי ורסיות – גם על-ידי נתניהו וגם על-ידי שרון.

מאיר פרוש: אם נתניהו לא רוצה, בוודאי לליכוד יש אפשרות להוביל ולהריץ את אריק שרון מול מי שהם נאבקו בו במשך חודשים ארוכים, דהיינו, שחבר הכנסת שרון יוכל להתמודד מול אהוד ברק.

מאיר פרוש: תודה רבה.

רחמים מלול: תודה לחבר הכנסת פרוש.

רחמים מלול: חבר הכנסת גדעון עזרא, בבקשה.

רחמים מלול: אחריו – חבר הכנסת משה גפני, ואם הוא לא יהיה נוכח – חברת הכנסת נעמי חזן.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני זוכר שלפני חצי שנה ישבנו פה במליאה ולמעלה ביציע היו ההורים השכולים שבאו לזעוק את זעקתם ולא נמצא פתרון לבעייתם.

גדעון עזרא: אני חושב שכולנו זוכרים את הערב הזה, לרבות סגן שר הביטחון, ואני מברך את הממשלה על כך שהגיעה אל הסיכום הזה על דעת ההורים.

גדעון עזרא: אני מברך את יושב-ראש הכנסת על כך שדאג להכניס את הנושא הזה לסדר-היום עוד בטרם תתפזר הכנסת, ואני מקווה שנגיע גם לקריאה השנייה והשלישית.

גדעון עזרא: מדובר פה באסונות כבדים, בחלק מהסעיפים מדובר במשפחות שיש בהן יותר מנספה אחד, מדובר במשפחות של הורים שכולים שאחרי מות יקירם ראשם לא מצוי כל כך בעבודה, שפרנסתם הולכת וקטנה והם לא קיבלו פיצוי.

גדעון עזרא: אני חושב שטוב תעשה הכנסת אם היא תאשר את זה בוועדת החוץ והביטחון ללא שהיות ותעלה את הנושא גם בכינוס בפגרה.

גדעון עזרא: תודה רבה.

רחמים מלול: תודה לחבר הכנסת גדעון עזרא.

רחמים מלול: חברי הכנסת גפני, חזן, אורלב, יהלום, פינס-פז, רביץ, שטרית, בשארה, קליינר, זאבי ואלסאנע – אינם נוכחים.

מיכאל קליינר: אני תומך בחוק והשתכנעתי מהדיונים הקודמים.

רחמים מלול: זה נוהג חדש לתת את האישור מתוך המליאה עצמה – –

מיכאל קליינר: ולוותר על רשות הדיבור.

רחמים מלול: – – ולוותר על רשות הדיבור.

רחמים מלול: זה יותר חשוב בימים טרופים אלה.

רחמים מלול: חבר הכנסת ברכה – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת לנדאו – אינו נוכח.

זאב בוים: חבר הכנסת לנדאו פה.

רחמים מלול: אדוני רוצה לנהוג על-פי תקדים קליינר?

רחמים מלול: בבקשה, אדוני.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו רצים כאן בהליך חקיקה מזורז כשהכול נובע מהתהליך המביש שראש הממשלה עמד מאחוריו: בחירות לראשות הממשלה בלבד.

עוזי לנדאו: רציתי להציע לחברי בליכוד ולכל מפלגות הכנסת האחרות שהדמוקרטיה יקרה בעיניהן, והן רוצות להקצין ולחדד בעיני הציבור את החומרה שבמעשהו של ראש הממשלה – זה ראש ממשלה שברח בעצם מהתמודדות בכל תחום.

עוזי לנדאו: ראשית, הוא בורח מחקירת העמותות של המשטרה.

עוזי לנדאו: הנה, כבר חקרו את טל זילברשטיין, חקרו את אמיר שמאלי ועכשיו חקרו את בוז'י הרצוג, כולם תחת אזהרה וכולם שמרו על זכות השתיקה, והנה החוקר מתקרב אל ראש הממשלה.

עוזי לנדאו: אגב, אני רוצה לקוות שראש אגף החקירות החדש של משטרת ישראל לא ישים מכשולים על דרך החקירה הזאת, וצריך לברר קצת, חבר הכנסת בוים, מה קורה במשטרה, מדוע מנסים לאכוף על המפכ"ל דווקא ראש אגף מסוים.

עוזי לנדאו: אני חוזר לראש הממשלה, שחושש מחקירת המשטרה וכנראה רוצה את הבחירות מוקדם יותר ולא לחכות שהן ייקבעו עוד לשלושה או ארבעה חודשים.

עוזי לנדאו: ראש הממשלה ביקש להשתמט מהתמודדות בתוך מפלגת העבודה שמא יקומו מועמדים נוספים מולו ולכן עשה את זה מהר.

עוזי לנדאו: הוא מבקש להשתמט מהתמודדות עם מועמד של הליכוד.

עוזי לנדאו: הוא משתמט מן הצורך לתת לציבור לבחור את הכנסת שהוא רוצה, הוא רוצה להקפיא את המצב.

עוזי לנדאו: אם לתמצת את נאום ראש הממשלה בשלוש מלים: שוב אהוד ברח.

עוזי לנדאו: ראש הממשלה בהליך אנטי-דמוקרטי מונע מן הציבור את חופש הבחירה.

עוזי לנדאו: כאן אנחנו באים וניגשים להליכי חקיקה מזורזים.

עוזי לנדאו: הייתי מציע לציבור, שמול ראש הממשלה לא יועמד שום מועמד נוסף.

עוזי לנדאו: ירוץ ראש הממשלה ברק לבד.

עוזי לנדאו: אחת מן השתיים: או שאנשי המחנה הלאומי ומי שהדמוקרטיה יקרה בעיניהם פשוט לא יבואו להצביע, ואז יבואו להצביע לראש הממשלה 30%, 40% מן התושבים.

עוזי לנדאו: נו, האם משמעות הדבר – אמון בראש הממשלה, או שההצבעה הזאת היא הצבעה ברגליים של מי שסבור שראש הממשלה איננו ראוי לתפקידו?

עוזי לנדאו: זה נכון שכשיבואו 30%, 40% להצביע יש סיכוי שהוא ייבחר ברוב של 99%, 95%.

עוזי לנדאו: זה יהיה כמו בסוריה, זה יהיה כמו בעירק, כפי שנבחר סדאם חוסיין.

עוזי לנדאו: נו, מה, כך רוצה ראש הממשלה להצטייר?

עוזי לנדאו: הדמוקרטיה שלנו היא כמו הדמוקרטיה שם?

עוזי לנדאו: יש גם אפשרות אחרת, שהאחראים והדמוקרטים במדינה זו יבואו להשתתף בבחירות האלה, ואז, כשיש מועמד אחד, החוק מאפשר להצביע או בעד, או נגד.

עוזי לנדאו: תארו לעצמכם שראש הממשלה ירוץ לבדו ורוב הציבור יצביע נגדו?

עוזי לנדאו: כך יכולה מדינת ישראל להיראות באופן סביר?

עוזי לנדאו: אני רוצה לומר, שלא רק שאין להתמודד מול ראש הממשלה ברק בבחירות אם לא יהיו בחירות כלליות, אלא אני מבקש להפציר שוב בידידי מש"ס לחשוב מחדש על החלטתם שלא להביא לבחירות כלליות.

עוזי לנדאו: מדיניותו זו של ברק חושפת רבים במדינה לפיגועי אויבינו, זו המדיניות שנתנה רובים בידי אנשי אש"ף והרובים האלה פוגעים בנו, וזו המדיניות שמדרדרת את המצב.

עוזי לנדאו: אני רואה את כל אנשי מפלגת העבודה הולכים ונפגשים עם ערפאת, כהלוך הכבש אל הזאב, עם ויתורים חסרי תקדים.

עוזי לנדאו: דווקא מדיניות ויתורים זו מביאה לאש על גילה, ולאש בצומת הגבעה-הצרפתית, ולאש שתבוא בגלל אוזלת היד בכל שכונות קו התפר.

עוזי לנדאו: נווה-יעקב בתור, ופסגת-זאב בתור, רמות בתור והגבעה–הצרפתית בתור, ויוספטל, שכונת יוספטל שבכפר-סבא בתור.

עוזי לנדאו: כך זה יימשך.

עוזי לנדאו: אני רוצה, אדוני היושב-ראש, לומר לידידי בש"ס, שזו המדיניות המפקירה את ירושלים, שתמסור את ירושלים.

עוזי לנדאו: ועליכם, ידידי מש"ס, מוטלת אחריות כבדה, אם לא תבואו ולא תאמרו בערב הזה שהכנסת הולכת לבחירות כלליות, ולא לבחירות רק לראש הממשלה לבדו.

רחמים מלול: תודה, אדוני, למרות ההאשמות הכבדות.

רחמים מלול: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה – אינה נוכחת.

רחמים מלול: חבר הכנסת סאלח טריף – אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת זאב בוים, בבקשה.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני חושב שטובה הצעת החוק שהובאה כאן, הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום), והתיקונים השונים כפי שקרא אותם סגן שר הביטחון בפירוט וכפי שהם מונחים לפנינו.

זאב בוים: אני רוצה, בהקשר זה, לומר משהו.

זאב בוים: אומר אותו בזהירות, אבל אני חושב שראוי לומר אותו.

זאב בוים: אני גם מרשה לעצמי לומר את זה, אולי בניגוד לאחרים.

זאב בוים: יש אצלנו, מטבע העניין, רגישות גבוהה ומוצדקת לכל נושא השכול, למשפחות החיילים שמסרו את נפשם, למשפחות שאיבדו את היקר להן מכול, ורק אנשים שעברו שכול כזה באמת יכולים להבין מה עובר על המשפחות האלה.

זאב בוים: בכיכר-רבין בתל-אביב הוקם אוהל שלום על-ידי משפחות שכולות.

זאב בוים: המשפחות השכולות האלה, באמצעות האוהל הזה, האנשים שם מבקשים להביע בעצם איזו עמדה, בעיני עמדה פוליטית, כשלעצמה לגיטימית, בוויכוח שהוא נוקב, והוא חותך את החברה שלנו, בסוגיית השלום, הדרך להשגת השלום, תהליך השלום, היעדים של השלום וכו'.

זאב בוים: אבל אני חושב, אדוני היושב-ראש, שבסוגיה הזאת ובוויכוח הזה אין שום רבותא למי ששייך למשפחת השכול על פני איזה אזרח אחר במדינה.

זאב בוים: בסוגיות האלה, זכותו של כל אזרח להביע את דעתו, אבל דומה שאנשים מסוימים שאיבדו את יקיריהם, חיילים מהמשפחות האלה שנספו במערכה, נוטלים לעצמם, בכיסוי השכול, איזו זכות יתר, ולפי דעתי לא ראוי שכך ייעשה.

זאב בוים: זכותו של כל אחד, גם אם הוא אב שכול, אם שכולה, להביע דעה בכל עניין, כאזרחים.

זאב בוים: לא ייתכן שירתמו, אם במישרין אם בעקיפין, את עניין השכול פנימה לתוך הוויכוח החוצה את האוכלוסייה במדינת ישראל.

זאב בוים: אני חושב שזה שימוש לא ראוי – אני לא רוצה להתבטא במלים יותר חריפות.

זאב בוים: אני הייתי מציע שהאנשים האלה לא יעשו שימוש כזה בשכול.

רחמים מלול: נא לסיים.

זאב בוים: אני חושב שזה יהיה יותר מכובד אם לא ייעשה שימוש, כיוון שאני לא רואה שום רבותא, כאמור, שום יתרון לאנשים האלה כאזרחים על פני אזרחים אחרים במדינה.

רחמים מלול: תודה, אדוני.

רחמים מלול: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה, ואחרון הדוברים – חבר הכנסת מקסים לוי.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, ראינו אמש מחזה מביש, שמשלחת של חברי כנסת הולכת בכניעה, בקידה, בהשתחוויה לרב-הטבחים ומבקשת את ברכתו.

נסים זאב: המתורגמן המהולל, חבר הכנסת מוחמד ברכה, הוא המתורגמן של יאסר ערפאת.

נסים זאב: הוא תרגם כל מלה ומלה, כל משפט ומשפט.

נסים זאב: אני רוצה לדעת, האם היתה איזו הסכמה עם ראש הממשלה, איזה תיאום עם ראש הממשלה.

נסים זאב: איך אפשר בימים טרופים אלו, כשהטרוריסט דחלאן ויאסר ערפאת, שמוביל את כל הטרור במדינת ישראל, שתצא משלחת ישראלית נכבדה של חברי כנסת כמחווה, ותנסה אולי לקדם את השלום המדומה באמצעות פגישה זו.

נסים זאב: אני רק רוצה לומר על התגובות השונות של חברי הכנסת פה מהימין, שתוקפים את ש"ס בכל פעם שהם עולים פה לדוכן על כך שהיא נותנת יד למהלך אנטי-דמוקרטי מבחינתו של ראש הממשלה, לאפשר בחירות רק לראשות הממשלה, ולא לבחירות כלליות.

נסים זאב: אני עצמי החתמתי כמעט 40 חברי כנסת שביקשו את הפסקת כהונתו של ראש הממשלה – מימין ומשמאל, ערבים ויהודים, והנושא כמעט עמד לדיון פה בכנסת לפני ימים מספר.

נסים זאב: לולא הקדימני ראש הממשלה בכמה ימים והודיע על התפטרותו, היה הנושא בא לדיון כאן במליאת הכנסת.

נסים זאב: גם אנשי הימין, גם חברי הליכוד, גם חברי הכנסת של הליכוד, חושבים שהמועמד המתאים ביותר היום להתמודד מול ברק הוא דווקא אריק שרון ולא ביבי נתניהו.

נסים זאב: אריק שרון הוא האיש הנכון ביותר לתת תשובה על בעיית הטרור במדינת ישראל.

נסים זאב: אבל מה?

נסים זאב: ברור שראש הממשלה לשעבר ביבי נתניהו הוא יותר סוחף, יותר גורף, ויש יותר סיכויים שהוא יהיה מועמד לראשות הממשלה.

נסים זאב: בנוסף, מנסים להאשים אותנו, השכם והערב, בכל הטרור שמתרחש פה בארץ.

נסים זאב: בכל פעם מדברים על הירי בגילה, מדברים על הפיגועים בנווה-דקלים, על ההפגזות בפסגות.

נסים זאב: אני מבקש מאנשי הימין להתעשת ולהפסיק את ההסתה הנוראה נגד תנועת ש"ס.

נסים זאב: לא צריך להעלות את הנושא, איך אפשר לנגח את תנועת ש"ס, ואיך אפשר לנגוס בבוחריה, בכל נושא שעולה לדיון.

נסים זאב: זה לא יעזור לכם.

נסים זאב: תודה.

רחמים מלול: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

רחמים מלול: אחרון הדוברים – חבר הכנסת מקסים לוי.

מקסים לוי: אדוני היושב-ראש, חוק משפחות חיילים שנספו במערכה הוא חוק נכון, שבא לתקן תיקון משמעותי לגבי משפחות השכול במדינת ישראל שאנחנו חייבים להן יותר על איבוד הבן או האב.

מקסים לוי: אדוני היושב-ראש, אנחנו זוכרים את צעקתם של הכבאים לפני שבועיים ואת ההפגנה הגדולה.

רחמים מלול: ברוך השם, השביתה הסתיימה.

מקסים לוי: אני יכול לומר שהנושא הזה כמעט בא על פתרונו.

מקסים לוי: נכון שהכבאים במדינת ישראל עדיין לא הגיעו לכלל הסכם מסגרת שמתקן את כל העיוות שנגרם להם משך שנים, אבל לפחות אפשר לומר מלה טובה למשרד האוצר ולמשרד הפנים על הנכונות שלהם להגיע לתוכנית הבראה וגם לשלם להם שכר.

מקסים לוי: זה לא אומר שהפתרון שמצאנו הוא הפתרון שסוגר את כל בעיית הכבאים במדינת ישראל.

מקסים לוי: יש בהחלט להקים רשות כדי שהם לא יהיו תלויים ברשויות שמצויות במצוקה ואינן מסוגלות לשלם את שכר הכבאים במדינה.

מקסים לוי: אני רוצה להזכיר לכולנו עוד הפעם, לרבות דרך ערוץ-33, שבבואנו היום לעשות בחירות חדשות תזכור הממשלה, ולא חשוב איזו, מי הולך לבחירות.

מקסים לוי: אני שומע היום שברק אומר: טעיתי בנושאים החברתיים.

מקסים לוי: למה טעיתי?

מקסים לוי: כי אם הייתי נשאר ארבע שנים, היתה לי רפורמה בנושאים החברתיים.

מקסים לוי: אוי לצעקה הזאת.

מקסים לוי: שנה וחצי לא הספיקה כדי לתקן מצוקה קשה, כשהוא, ברק, אמר, שאם יהיו מובטלים גם ביבי נתניהו צריך להיות מובטל.

מקסים לוי: מדברים על תוספת מקומות עבודה, והיום, אדוני היושב-ראש, הצטרפו למעגל המובטלים 11,000 איש.

מקסים לוי: כאשר ממשלת ישראל מאשרת ייבוא עובדים זרים, מה עושים לחייל משוחרר?

מקסים לוי: – רוצים שיעבוד ב-2,700 שקל, עשר שעות ביום.

מקסים לוי: כאשר לשכת העבודה שולחת חייל משוחרר לבניין, אדוני היושב-ראש, מעסיקים אותו יום, יומיים, ואומרים לו: לך הביתה, אתה לא מתאים לנו.

מקסים לוי: למה?

מקסים לוי: כי את העובד הזר אנחנו מעסיקים בשעות, בימים ובלילות, ואתה לא מתאים לנו.

מקסים לוי: כאשר מדברים על החקלאות, החקלאות כולה נמסרה לעובדים זרים.

מקסים לוי: הבניין כולו נמכר לעובדים זרים.

מקסים לוי: אותו דבר בתחום הניקיון.

מקסים לוי: אולי נמכור את המדינה לאנשים זרים.

מקסים לוי: זו איננה מדיניות נכונה, ואינני יודע איך אפשר לדבר על שכר מינימום ולא לחשוב שאותו עובד שמקבל 2,800 שקל צריך גם לשלם משכנתה, חשמל, ארנונה וגם להתקיים.

מקסים לוי: תודה, אדוני היושב-ראש.

רחמים מלול: תודה לחבר הכנסת מקסים לוי.

רחמים מלול: בזה תם הדיון בנושא זה.

רחמים מלול: כפי שהודיעו קודמי, הצבעות תתקיימנה יותר מאוחר.

רחמים מלול: מיוחדות לראש הממשלה), התשס"א–2000; הצעת חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה (תיקון מס' 40), התשס"א–2000

רחמים מלול: אנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה (הוראת שעה לעניין בחירות מיוחדות לראש הממשלה), התשס"א–2000, בקריאה ראשונה, מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט.

רחמים מלול: תציג את ההצעה בשם ועדת החוקה חברת הכנסת יעל דיין, בבקשה.

רחמים מלול: האם גברתי תציג את שתי ההצעות?

יעל דיין: כן.

רחמים מלול: אם כן, ברצוני להודיע לפרוטוקול, שחברת הכנסת יעל דיין תציג גם את הצעת החוק הבאה, סעיף כ"ח בסדר-היום: הצעת חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה (תיקון מס' 40), התשס"א–2000, מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט.

רחמים מלול: בבקשה, גברתי.

יעל דיין: זה דיון משותף.

רחמים מלול: כן, זה דיון משולב בסעיפים כ"ז וכ"ח.

יעל דיין: אני מביאה את שני החוקים בשם ועדת החוקה, והם חוקים שמהווים תיקון לחוקי הבחירות.

יעל דיין: הם עולים כאן היום מטעם הוועדה לקריאה ראשונה.

יעל דיין: אני רוצה לציין, גם לפרוטוקול וגם לחברים שהיו נוכחים קודם, בהצעת החוק השנייה, חוק הבחירות לכנסת, שמצוינת כתיקון מס' 40, חלה טעות, אי-הבנה, והיא הועלתה מוקדם יותר במליאה, כאשר דברי ההסבר להצעה ניתנו כחוק לגבי אנשים המוגבלים בניידות וצריך לאפשר להם להגיע לקלפיות.

יעל דיין: כאשר הובנה הטעות, הדיון ההוא הופסק, והוא יתקיים – זו קריאה שנייה ושלישית בכלל – ביום רביעי בבוקר.

יעל דיין: בחוק הראשון, הצעת חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה (הוראת שעה לעניין בחירות מיוחדות לראש הממשלה), התשס"א–2000, אנחנו מבקשים לתקן את סעיף 26(ב) לחוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה.

יעל דיין: הסעיף הזה קובע, שכל אימת שיתקיימו בחירות מוקדמות לכנסת או בחירות מיוחדות לראש הממשלה, יוכן פנקס בוחרים מיוחד, אשר יכלול כל אזרח ישראל שימלאו לו 18 ביום הבחירות.

יעל דיין: התיקון שלפנינו קובע הוראות להכנת פנקס בוחרים מיוחד כאמור, בהתחשב בלוח הזמנים הקצר לקראת הבחירות המיוחדות לראש הממשלה.

יעל דיין: בלוח הזמנים הקצר, מסתבר על-פי ועדת הבחירות המרכזית, לא תהיה אפשרות להציג את הפנקס לעיון הציבור, אלא הפנקס יישלף ישירות ממחשבי מרשם האוכלוסין וייכנס לתוקף ביום ה-35 שלפני הבחירות.

יעל דיין: זה אילוץ של הזמן הקצר, וכמובן, מוגש על-ידי ועדת החוקה משום שיש לנו כאן המלצה של ועדת הבחירות המרכזית.

יעל דיין: התיקונים הנוספים שוועדת החוקה מבקשת: בהצעת חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה (תיקון מס' 40) אנחנו מבקשים ארבעה תיקונים לחוק הבחירות.

יעל דיין: התיקון הראשון: מוצע לבטל את האפשרות הקיימת לחברי כנסת – אולי זה מעניין מי מהנוכחים כאן – להתפלג מסיעתם ב-90 הימים שלפני הבחירות.

יעל דיין: אנחנו אומרים, אם יוקדמו בחירות, האפשרות הזאת להתפלג מהסיעה לא תהיה ב-90 הימים האחרונים שלפני הבחירות.

יעל דיין: הסעיף האמור, כאשר לא תוקן, עודד התפלגות, פיצול יתר לקראת הבחירות, וגרם לפגיעה במימון בדקות השידור של המפלגה שעזב חבר הכנסת שהתפצל.

יעל דיין: הלך הביתה ממש ערב הבחירות, לקח אתו את דקות השידור, התפצל, התפלג, ואנחנו מבקשים עכשיו למנוע זאת ב-90 הימים שלפני הבחירות.

רחמים מלול: ואם קובעים בחירות 60 יום או עד 90 יום לפניהן, אין אפשרות לאותה סיעה או לאותו חבר כנסת להתפלג?

יעל דיין: יש תמיד כל האפשרויות האלה.

יעל דיין: אנחנו מדברים על הקטע שקשור בהטבות שניתנות לחבר כנסת עקב הבחירות, לא בצורה הרגילה, כמו דקות שידור שמוקצבות לסיעה.

יעל דיין: אנחנו אומרים, אתה לא יכול פתאום לעזוב ולקחת אתך את הדברים שהמפלגה שלך קיבלה כהטבה.

יעל דיין: הוא יכול לעשות את זה לא ב-90 הימים האחרונים.

נסים זאב: לא ברור לי.

נסים זאב: אם המועד שנקבע הוא 90 יום, מה קורה?

יעל דיין: המועד שקיים היום בחוק שאפשר להתפלג בו הוא 90 יום לפני הבחירות.

יעל דיין: זה הופך להיות לא רלוונטי משום שהבחירות נקבעו ל-60 יום.

יעל דיין: אז אנחנו מבטלים את ההיתר שניתן על 90 יום, כי הוא פשוט לא רלוונטי למקרה של בחירות מוקדמות.

נסים זאב: כמה זמן לפני הבחירות צריכה להתפצל מפלגה שרוצה בכך?

יעל דיין: ברגע שזה מתבטל, אין אפשרות – בזמן שהוקצב, ב-90 הימים – כלומר נגיד מהיום עד יום הבחירות המיוחדות או מיום התפטרות הממשלה, שזה 60 יום, אי-אפשר בתקופה הזאת להתפלג, אי-אפשר להתפצל לצורך בחירות ולקחת אתך אותם אלמנטים.

נסים זאב: זה חוק מסיעת ישראל אחת?

יעל דיין: מה פתאום, אלה הצעות שוועדת החוקה, חוק ומשפט מציעה בהתאם לחוק הקיים כאשר יש בחירות מוקדמות, והן בהתאם לחוקים הקיימים שקבעה אותם ועדת הבחירות המרכזית.

יעל דיין: זאת אומרת, הוועדה כאן מהווה צנרת כדי להביא בפני המליאה לקריאה ראשונה את התיקונים המתחייבים מבחירות מיוחדות, התפטרות של ראש ממשלה.

יעל דיין: אני רוצה לציין, שמעולם לא היינו במצב כזה, ויש די הרבה תיקונים של חוק הבחירות הקיים, כי לא קרה עדיין בהיסטוריה של מדינת ישראל שהתקיימו בחירות מיוחדות על-ידי התפטרות – לא פיזור הכנסת – התפטרות של ראש הממשלה ובחירות בתוך 60 יום כפי שנקבע בחוק.

יעל דיין: זה דרש שורה של תיקונים, פשוט להתאים את החוק הקיים למצב המיוחד שנוצר הפעם בפעם הראשונה.

יעל דיין: אנחנו מציעים לבטל את סעיף 118 לחוק, שחופף את סעיף 117 לחוק – זה עניין טכני, שעוסק בזיוף של רשימת בוחרים או פנקס בוחרים.

יעל דיין: הסיבה לחפיפה – כשהוכן נוסח משולב של חוק הבחירות, שולבו שני הסעיפים החופפים שהיו קבועים בחוקים אחרים.

יעל דיין: זה ממש עניין טכני של שילוב סעיפים בחוקים שאומרים אותו דבר, ואנחנו מבטלים את המיותר.

יעל דיין: יש 117, 118, הם חוזרים על עצמם.

יעל דיין: אנחנו אומרים: אין צורך, לא היה סיפק, לא היה זמן לבטל אחד מהם ויש היום כפילות.

יעל דיין: הם לגמרי זהים, אנחנו מבטלים סעיף אחד.

יעל דיין: תיקון שלישי – מוצע לבטל את סעיף 128(1), שקובע סמכות דיון לבתי-משפט השלום והמחוזי, שכן עבירות בחירות – כך הוועדה סוברת – צריכות להידון לפי כללי הדיון הרגילים, כלומר לפי סעיף העבירה היא מובאת לבית-המשפט הרלוונטי, ולא לעשות כאן שוני לגבי עבירות בחירות.

נסים זאב: מה היה עד היום?

נסים זאב: – – –

יעל דיין: אנחנו מבטלים את הסמכות לבתי-משפט השלום והמחוזי, שעד היום דנו בעבירות בחירות, ואנחנו אומרים: בהתאם לסוג העבירה העניין יופנה לבית-המשפט שמיועד לזה.

יעל דיין: אם זה בית-משפט השלום או המחוזי – לפי סוג העבירה, ולא בהיותו חוק בחירות, אז אוטומטית יש חלוקה שהיא לא הנהוגה בחוק.

יעל דיין: לפי החוק הקיים היום, הערכאה השופטת היא לפי סוג העבירה.

יעל דיין: החוק הזה שהיה, שאנחנו מציעים לבטל אותו, הוא חריג.

יעל דיין: הוא אומר, כאילו עבירות בחירות הן דבר שונה מכל עבירה אחרת ולכן הן יופנו לבתי-משפט שכביכול מיועדים לזה, ואנחנו אומרים: לא, ינהגו כללי הדיון הרגילים.

יעל דיין: בתיקון הרביעי מוצע להאריך את תקופת התנאי אשר יהיה בית-משפט מוסמך להטיל על מי שמורשע בעבירות בחירות, כך שהיא תכלול לפחות אורך של קדנציה אחת של הכנסת או רשות מקומית.

יעל דיין: הכוונה היא, שאי-אפשר – מי שעבר עבירת בחירות, לא יוכל בתוך תקופת הקדנציה לחזור למשחק הפוליטי שעליו הוא הואשם בעבירת בחירות, ואנחנו אומרים: הוא יקבל על-תנאי.

יעל דיין: לא שולחים מישהו לארבע שנים, כי אנחנו לא יודעים מתי יהיו הבחירות הבאות, אבל אנחנו אומרים: כל עוד נמשכת קדנציה אחת, הוא יהיה על-תנאי בהקשר של העבירה שהוא עבר.

יעל דיין: אני חוזרת, חברי הכנסת הנכבדים, המעטים אך האיכותיים, באולם, אנחנו נקיים את ההצבעות על החוקים האלה.

יעל דיין: הם מוגשים כאן לקריאה ראשונה, הם דורשים תיקון, ואנחנו נעשה זאת בוועדה ונכין זאת לקריאה שנייה שלישית.

יעל דיין: עכשיו הדיון הוא בקריאה הראשונה.

רחמים מלול: אני מודה לחברת הכנסת יעל דיין.

רחמים מלול: נתחיל בדיון.

רחמים מלול: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח; חבר הכנסת זבולון אורלב – אינו נוכח; חברי הכנסת האשם מחאמיד, שאול יהלום, אברהם רביץ, בנימין אלון, גדעון עזרא, זאב בוים, בבקשה – גם הוא יצא?

רחמים מלול: חבר הכנסת מיכאל קליינר – גם הוא אינו נוכח.

רחמים מלול: חבר הכנסת עוזי לנדאו – בבקשה, אדוני.

רחמים מלול: אחריו – אחרון הדוברים, כרגיל, חבר הכנסת נסים זאב.

טלב אלסאנע: – – –

רחמים מלול: אדוני לא רשום.

טלב אלסאנע: זה מובן מאליו – – –

רחמים מלול: גם למובן מאליו צריכים להירשם.

טלב אלסאנע: המליאה ריקה.

טלב אלסאנע: לא בדיוק כדי לשמוע את עוזי לנדאו באתי.

רחמים מלול: השאלה אם עוזי לנדאו בא לשמוע אותך.

טלב אלסאנע: לפעמים – – –

רחמים מלול: אדוני יוכל להירשם, אבל בחשאיות, לא בקולי קולות.

רחמים מלול: בבקשה, אדוני.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כואב הלב על העם והמדינה שזה ראש הממשלה שלה.

עוזי לנדאו: מר ברק, אהוד ברק, חייל מספר אחת, מהתל בנו.

עוזי לנדאו: על יחסו לכנסת אנחנו יודעים, הוא אמר בשעתו שהכנסת היא מכשיר טכני.

עוזי לנדאו: הוא מדבר מעל ראש חברי הכנסת אל הציבור כולו, אל העם, כמעט כמו היה גנרל דרום-אמריקני – פינושה, פרון.

עוזי לנדאו: יש לנו המהדורה שלנו, עם כל ההבדלים.

עוזי לנדאו: ומי שרצה לקבל הוכחה מן הימים האחרונים, יכול היה לשמוע את אהוד ברק פעם אחת מבטיח כאן

עוזי לנדאו: בנאומו בכנסת ואומר: אני אינני עיוור, אני רואה שהכנסת רוצה בחירות חדשות.

עוזי לנדאו: נו, פתאום ראש הממשלה רגיש לרחשי הלב של הכנסת, למה שאומרים הסקרים בציבור, והוא אומר: אני גאה במעשי ובפעולות ממשלתי, ואני אומר לכם, אתם רוצים בחירות, אני מוכן לבחירות, בחירות כלליות לראש הממשלה ולכנסת.

עוזי לנדאו: כך אומר ראש הממשלה, כך הוא מבטיח.

עוזי לנדאו: מה המרחק בין ההבטחה לבין קיומה?

עוזי לנדאו: אפס.

עוזי לנדאו: לחוד ההבטחות ולחוד קיומן.

עוזי לנדאו: כך אין מתנהג ראש ממשלה במדינה דמוקרטית כשהוא מבקש להיות אמין בעיני הציבור.

עוזי לנדאו: אני הזדעזעתי מנאומו של ראש הממשלה במוצאי-שבת שלפני עשרה ימים – פרשת ויצא, אם אינני טועה.

עוזי לנדאו: זו פרשת תולדות, נכון חבר כנסת נסים זאב?

נסים זאב: – – –

עוזי לנדאו: אני שמעתי את נאום התפטרותו והתביישתי לגלות שיש לנו ראש ממשלה שאיננו אומר מלת אמת אחת בתחום הפוליטי.

עוזי לנדאו: הוא פחדן בתחום האזרחי והוא מתגלה כמניפולטור שרק שני לשמעון פרס יכול להיות.

עוזי לנדאו: אני רוצה לומר, שכל מלה בנאום הבחירות ההוא של ראש הממשלה, שנקרא בשם נאום ההתפטרות, היתה ביטוי לתרבות פוליטית שכולה שקר.

עוזי לנדאו: הוא מדבר על הישגי החינוך – הכול שקר.

עוזי לנדאו: צריך לראות היום את מערכת החינוך ומה קורה בה, ובמיוחד אותו דירוג בין-לאומי של חינוך למתמטיקה ולמדעים שהתפרסם, שלפיו ישראל היא במקום ה-28 ובמקום ה-26 במדעים ובמתמטיקה, מתוך 35 מקומות.

עוזי לנדאו: זה הישגים בחינוך?

עוזי לנדאו: מורים נרצחים – שלוש מורות נרצחו בשבועות האחרונים.

עוזי לנדאו: זה הישגים בחינוך?

עוזי לנדאו: ויש ילדים ותלמידים אחרים שאין להם רגליים ללכת לבית-הספר.

עוזי לנדאו: סטודנטים?

עוזי לנדאו: – עד עכשיו לא נפתרה הבעיה.

עוזי לנדאו: צריך ללכת לאוניברסיטאות ולשמוע כיצד מנהיגי הסטודנטים מתביישים בראש הממשלה הזה, חלקם היו היום בכנסת ובמסדרונותיה ודיברו.

עוזי לנדאו: ראש הממשלה מדבר על הנתונים המשופרים של האבטלה.

עוזי לנדאו: מה, אנחנו מטומטמים?

עוזי לנדאו: העם לא יודע שיש יותר מובטלים?

עוזי לנדאו: לכו וראו בין עובדי בתי-המלון כמה פוטרו – עשרות אלפים, רק עכשיו.

עוזי לנדאו: יש יותר משפחות רעבות, יש יותר זקנות שניתוספו על הזקנה שהיתה בבית-החולים בנהרייה במסדרון.

עוזי לנדאו: ראש הממשלה מדבר על לבנון כעל הישג.

עוזי לנדאו: הוא מנסה להשכיח מאתנו את הבושה שבבריחה מלבנון, בדרך שבה נתפסנו כמי שברחו מלבנון, את מחיר הבריחה הזאת כרגע ביהודה ובשומרון – אז יצאנו מלבנון משום שלא היה אפשר לעמוד ב-20 עד 30 הרוגים בשנה.

עוזי לנדאו: אני בכוונה מדבר במונחים הסטטיסטיים אף שאסור, אי-אפשר לדבר במונחים האלה.

עוזי לנדאו: אבל, כבר עכשיו ביהודה ובשומרון יש למדינת ישראל בחודשיים, לא בשנה, יותר מ-40 הרוגים, ויש מאות התקפות בחודש.

עוזי לנדאו: יש שלושה חטופים בלבנון, שראש הממשלה מנסה להעלים את עובדת קיומם, ואתר החרמון סגור.

עוזי לנדאו: אסור לטייל לאורך החצבני והדן.

עוזי לנדאו: וראש הממשלה שכח לדבר על הישגים בתחום הביטחון האישי.

עוזי לנדאו: הביטחון האישי זה המוצר הכי בסיסי שממשלה חייבת לספק לאזרחיה.

עוזי לנדאו: אבל תחושת רבים היום היא, שמסוכן לנסוע בוואדי-עארה, לא נוסעים בירושלים, לא מסתובבים בקניונים, בית-ספר תיכון בהרצלייה איננו נוסע ל"יד-ושם" בירושלים, בעידוד ראש העיר ממרצ.

עוזי לנדאו: זו בושה שקשה להעלות על הדעת.

עוזי לנדאו: מה חושב ראש הממשלה כשהוא מציג את הדברים האלה?

עוזי לנדאו: שכל הציבור מטומטם, לא רואים, לא שומעים, לא יודעים?

עוזי לנדאו: מיהו ראש הממשלה, שכך מעז לדבר?

עוזי לנדאו: הוא מדבר על מאמצי השלום ואומר: הפכתי כל אבן.

עוזי לנדאו: איזו עזות מצח, איזו חוצפה להפוך עם שלם שפן ניסויים למדיניות שאת התוצאות שלה הננו רואים עם הירי על גילה.

עוזי לנדאו: מכרו אותנו בקמפ-דייוויד לערפאת.

עוזי לנדאו: זאת מדיניות שמעודדת את הטרור להתפרץ.

עוזי לנדאו: במקום שיתבייש וירד למחתרת, ראש הממשלה נותן לנו עצות מה לעשות.

עוזי לנדאו: משל כרמי גילון נותן עצות איך צריך לאבטח ראש ממשלה.

עוזי לנדאו: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, שראש הממשלה הזה לא היה כמוהו לרוע בכל ההיסטוריה של מדינת ישראל.

עוזי לנדאו: הוא מסוכן לביטחונה של המדינה.

עוזי לנדאו: ואם הגון היה בתחום הפוליטי, היה צריך להביא להתמודדות שתיתן את מירב חופש הבחירה לציבור, לא רק לראשות הממשלה, גם לכנסת.

עוזי לנדאו: תודה, אדוני.

רחמים מלול: תודה לחבר הכנסת לנדאו.

רחמים מלול: חבר הכנסת זאב בוים – איננו נוכח.

רחמים מלול: ניתן את רשות הדיבור לחבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

רחמים מלול: זכית מן ההפקר.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, זו איננה הפעם הראשונה שאני שומע את דבריו של חבר הכנסת עוזי לנדאו.

טלב אלסאנע: אני שומע את דברי הביקורת, אבל מעולם לא שמעתי ממנו מה הפתרון, מה הוא בעצם מציע, מה האלטרנטיבה.

טלב אלסאנע: אני גם לא מסכים אתו.

טלב אלסאנע: אני חושב שברק נכשל כישלון חרוץ, אבל לא מהטעמים שהוא מציין אותם, אלא מטעמים אחרים – ברק לא הביא את האלטרנטיבה שהוא הציע.

טלב אלסאנע: הוא הבטיח להביא שלום באזור, להביא סדר עדיפויות אחר, ואת זה הוא לא הביא.

טלב אלסאנע: ולהיפך – הוא הביא את האזור כולו אל סף תהום של מלחמה.

טלב אלסאנע: מאחר שבמקום להקים קואליציה של שלום, קואליציה הומוגנית של אלה שהביאו אותו לשלטון, המבוססת על מפלגות שתמכו בו, הוא ראה לנכון ללכת למפלגות שדווקא התנגדו למדיניות שלו ודווקא תמכו בבנימין נתניהו, כמו המפד"ל, ש"ס וישראל בעלייה.

טלב אלסאנע: לכן מלכתחילה היה ברור, שהאדם אמר דברים והמעשים היו אחרת.

טלב אלסאנע: כמו שאומרים בערבית: אני שומע את הדברים שלך – אני נהנה, אני רואה את המעשים שלך – אני המום.

טלב אלסאנע: המעשים לחוד והדברים לחוד.

טלב אלסאנע: אהוד ברק נכשל מאחר שהוא לא קיים את מה שהוא הבטיח.

טלב אלסאנע: הוא לא ביצע את מה שהוא אמר.

טלב אלסאנע: אבל מה יש לימין להציע?

טלב אלסאנע: מה האלטרנטיבה שלו?

טלב אלסאנע: הוא רוצה יותר התנחלויות.

טלב אלסאנע: האם זה יביא את השלום?

טלב אלסאנע: האם העם הפלסטיני יסכים לזה?

טלב אלסאנע: הוא רוצה יותר להשתמש בכוח, יותר דיכוי, יותר מלחמה, יותר שפיכות דמים, וכולם יודעים שכוח מוביל לכוח, ואלימות תביא לאלימות נגדית, והרג יביא להרג נגדי, ושפיכות דמים תביא לשפיכות דמים נגדית, וכל אחד יתחיל לספור את קורבנותיו.

טלב אלסאנע: המטרה שלנו היא, שבאזור הזה יתחילו לחשוב איך לתת לאחר לחיות, ולא לחשוב איך להרוג את האחר.

טלב אלסאנע: צריך להתחיל לחשוב במושגים שכאשר טוב לשכן שלך טוב לך, "ואהבת לרעך כמוך", ולא לחשוב שכאשר רע לשכן שלי אז טוב לי, וכאשר השכן שלי סובל יותר אז אני נהנה יותר.

טלב אלסאנע: התחושה הסדיסטית הזאת, איך לגרום להם כאב, איך לפגוע בהם, איך להרוג בהם, שייכת למושגים שהם פסולים לחלוטין והם מזמינים תגובה נגדית.

טלב אלסאנע: אם רוצים ביטחון, אין יותר קל מזה.

טלב אלסאנע: לא צריך לחפש את זה לא בוושינגטון ולא בצרפת ולא בשום מקום אחר, צריך לחפש את זה כאן.

טלב אלסאנע: ביטחון משמעו להכיר בזכות הצד השני לחיות בביטחון, והשאלה היא אם הצד השני חי בביטחון.

טלב אלסאנע: התשובה היא לא, כי אי-אפשר לדבר על ביטחון עם כיבוש.

טלב אלסאנע: הכיבוש הוא מלה הסותרת לחלוטין את המשמעות של המלה ביטחון.

טלב אלסאנע: כשאתה מנשל אדם ועם מהזכות שלו לעצמאות, אתה מפעיל נגדו אלימות.

טלב אלסאנע: כשאתה מנשל עם מזכותו לחירות, אתה מפעיל נגדו אלימות.

טלב אלסאנע: והאלימות הזאת מובילה לאלימות נגדית, ואתה לא יכול לדרוש מאותו עם לשבת בחיבוק ידיים או להשתחוות, ובמיוחד מהעם הפלסטיני, העם הגאה שלא נכנע ולא ייכנע ולא ישתחווה בפני אף כיבוש ואף כובש, אלא יתנגד.

טלב אלסאנע: אנחנו רואים את הילד פארס עודה, שראו אותו בכל אמצעי התקשורת הבין-לאומית.

טלב אלסאנע: אותו ילד פלסטיני בן 14, המצויד באבן ועומד בפני טנק ישראלי.

טלב אלסאנע: במאזני הכוח האלה, טנק מול ילד, הטנק מסמל את הכוח, אבל הילד מצויד ברצון ובאמונה בזכות הלגיטימית שלו.

טלב אלסאנע: לכן הרצון והזכות הם אשר ינצחו.

טלב אלסאנע: אומנם אחרי שלושה ימים הוא נורה ונהרג, אבל הרצון שלו ימשיך, השאיפה שלו תנצח והעם שלו בסוף יזכה בעצמאות ובחירות.

רחמים מלול: תודה לחבר הכנסת אלסאנע.

רחמים מלול: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני חייב לומר שלא ברור לי דבר אחד.

נסים זאב: מצד אחד יש הצעת החוק של בחירות מיוחדות, שכאשר ראש הממשלה מתפטר יש מגבלה של 60 יום.

נסים זאב: פה ההצעה אומרת, שאם סיעה רוצה להתפלג, העניין של 90 יום מבוטל, זאת אומרת, צריך יותר מ-90 יום.

נסים זאב: אם סיעה רוצה להתפלג, היא לא יכולה להודיע בתוך 90 יום שהיא רוצה להתפלג.

אמנון רובינשטיין: היא יכולה בתנאים של חוק-יסוד: הכנסת.

נסים זאב: בסדר.

אמנון רובינשטיין: זה רק מבטל את החריג שנעשה, שב-90 יום אפשר להתפלג מהממשלה לפי הוראות – – – עשו חריג בכנסת, שבתוך 90 יום אפשר להתפלג, כל חבר יכול לצאת מהסיעה.

אמנון רובינשטיין: את זה אנחנו מבטלים.

נסים זאב: זאת אומרת, שאם בתוך 60 הימים האלה סיעה רוצה להתפלג ולהתפצל, היא יכולה או לא?

אמנון רובינשטיין: היא יכולה להתפלג אם המתפלגים זה שליש או לפחות שליש.

רחמים מלול: ללא ההטבות המגיעות לה, כגון זמן שידור.

נסים זאב: זה האבסורד.

נסים זאב: בהצעה המקורית, בחוק הקיים, גם אם אחד פורש מתוך סיעה של כמה חברים, אם זה בתוך 90 יום, הוא כן רשאי – – –

אמנון רובינשטיין: זה לא בהצעה המקורית, זה בתקנון שהתקבל לפני שתי כנסות.

נסים זאב: אולי יש אינטרס לסיעת ישראל אחת.

נסים זאב: אולי היא חוששת ממצב של פיצולים, וברגע האחרון, אם יהיו בחירות כלליות, כמה מחברי הכנסת יתפצלו וירצו לקבל את הזכויות המגיעות להם, וכך אנחנו מונעים מהם.

נסים זאב: בעצם החוק הזה מונע מהם את הזכות לקבל את הדקות שמגיעות לכל חבר כנסת, אם כספית ואם בתשדירים.

אמנון רובינשטיין: אין לכל חבר כנסת, יש רק לסיעות.

נסים זאב: אם יש מצב מיוחד שבו מקיימים בחירות מיוחדות, והכנסת באופן פתאומי, כמו שראש הממשלה באופן פתאומי החליט על התפטרותו, לא ייתכן שאיזה חבר כנסת לא יוכל להתפלג מסיעתו ויחשוש להתפלג, כי זה המצב הקיים.

אמנון רובינשטיין: זו פרישה, זה לא פילוג.

נסים זאב: בסדר, אבל אנחנו לא יכולים לא לאפשר לו את הזכויות המגיעות לו.

רחמים מלול: אני רוצה לחדד את השאלה.

רחמים מלול: שואל חבר הכנסת נסים זאב, במה אשם אותו חבר כנסת אם ראש הממשלה הודיע באופן פתאומי על התפטרות.

רחמים מלול: לא היה לו זמן להתארגן.

נסים זאב: אני חושב, ידידי, חבר הכנסת רובינשטיין, אם אנחנו צריכים לתקן שחיתויות, זה שאנחנו מאפשרים כיום תקציב של מאות מיליוני שקלים לבחירת ראש הממשלה, אני חושב שלביבי ולמר ברק, ראש הממשלה הנוכחי, אין מה למכור לעם, כולם מכירים את כולם וכולם מכירים את ראשי הממשלה שהיו בעבר ומכהנים היום.

נסים זאב: החוק בעצם מגביל, אני מקווה שההסתייגות שלי תעבור, מדובר באנשי ציבור ששירתו בעבר, חברי כנסת או ראשי ממשלות, ואין צורך בפיזור כספים.

נסים זאב: מה גם, עכשיו שמעתי שיש מועמדים נוספים שחושבים שאולי בדרך כזאת או אחרת שיציגו מועמדות הם יקבלו כמה מיליונים טובים של שקלים.

נסים זאב: אני חושב שיש למנוע זאת.

רחמים מלול: תודה.

רחמים מלול: בבקשה, חבר הכנסת רובינשטיין.

רחמים מלול: אדוני רוצה להבהיר כמה דברים.

אמנון רובינשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק הזאת באה לתקן עיוות מסוים שנפל כאן לפני שתי כנסות.

אמנון רובינשטיין: העיוות הזה נוצר למען מטרה פוליטית, מפלגתית ספציפית.

אמנון רובינשטיין: חבר הכנסת זאב, החוקים שלנו לא נותנים זמן טלוויזיה ומימון לחבר,

אמנון רובינשטיין: להיפך, הכנסת ה-12 הגבילה חבר שלא יכול לפרוש מסיעתו, כדי למנוע מעשה של מיקח וממכר בזכויות שיש לו ועשתה הבחנה בין פרישה לא מותרת ופילוג מותר.

אמנון רובינשטיין: פילוג, היא אמרה, זה דבר שצריך בשבילו מינימום של חברי סיעה.

אמנון רובינשטיין: כעת, מה קרה לפני שתי כנסות?

אמנון רובינשטיין: אמרו, 90 יום לפני הבחירות, כל חבר כנסת יכול לפרוש ולקבל את מלוא זכויותיו.

אמנון רובינשטיין: התוצאה היתה חמורה ביותר – חברי כנסת שלא זכו בפריימריס, בבחירות המוקדמות, הלכו והציעו את עצמם לכל מיני רשימות ואמרו: אני מביא אתי כמה דקות טלוויזיה ומקדמה למימון בחירות.

אמנון רובינשטיין: זו תופעה שכל ועדת החוקה – אגב, ללא יוזמה מפלגתית, היוזמה של ועדת החוקה עצמה – אמרה, שצריך לה לשים קץ.

אמנון רובינשטיין: היו על זה ביקורות רבות מאוד, על התופעה הזאת שחבר כנסת פתאום עושה שבת לעצמו, הרי הוא נבחר במסגרת סיעה, תאר לעצמך שזה קורה בסיעתך, ערב בחירות מישהו לא שבע רצון והוא הולך ומצטרף לסיעה אחרת או מוכר את זמן הטלוויזיה שלו לרשימה חדשה.

אמנון רובינשטיין: זה יוצר אנרכיה גדולה מאוד בכנסת, מוציא את שם הפוליטיקה הישראלית – – –

עוזי לנדאו: לרעה.

אמנון רובינשטיין: עוד יותר לרעה; בכוונה נזהרתי, חבר הכנסת לנדאו, לא אמרתי לרעה, אמרתי עוד יותר לרעה.

אמנון רובינשטיין: לכן אני חושב שהתיקון הזה חיוני, הוא לא קשור בעניין הבחירות המיוחדות מכיוון שהוא יחול בכל מקרה.

אמנון רובינשטיין: אנחנו אומרים ככה, מה שנכון כל ימות השנה נכון גם לפני בחירות.

אמנון רובינשטיין: חבר סיעה נבחר במסגרת סיעה, הוא לא אדם פרטי שלוקח את המנדט שלו ואת זמן הטלוויזיה שלו והולך ועושה מזה מיקח וממכר, הוא חייב להישאר במסגרת הסיעה, אלא אם כן הוא מגייס שליש מהסיעה ואז זאת אומרת שהוא לא סתם אדם שיש לו איזו קפריזה אלא שיש פילוג בסיעה, פילוג של ממש, פילוג אמיתי, ואז ועדת הכנסת מכירה בפילוג הזה.

אמנון רובינשטיין: אני רוצה לומר, חבר הכנסת זאב, אתה לא היית כאן בכנסות שבהן פרישות כאלה היו עניין שבכל יום.

אמנון רובינשטיין: היו לנו כנסות לפי שיטת הבחירות הקודמת, לא לפי הבחירה הישירה, של 20 סיעות, שחלק גדול מהן היו פרישות כאלה של חברי כנסת שעשו דין לעצמם ועזבו.

עוזי לנדאו: החקיקה פתרה את זה.

אמנון רובינשטיין: זה מה שאמרתי, החקיקה פתרה את זה.

אמנון רובינשטיין: אגב, החקיקה הזאת עברה בזכותו של יושב-ראש ועדת החוקה, חבר הכנסת דאז אוריאל לין, והיום אני מברך אותו על כך.

אמנון רובינשטיין: אני רוצה לומר לך, במדינות שבהן אין חקיקה כזאת, יש בעיות בלתי רגילות ורוצים ללמוד מהדוגמה הישראלית.

אמנון רובינשטיין: אמר לי שר איטלקי – אני לא יודע אם זה נכון, לא בדקתי – שבפרלמנט האיטלקי, שליש מחברי הבית עברו מסיעה לסיעה במהלך קדנציה אחת.

אמנון רובינשטיין: אם זה נכון, זה מתאר את המצב כפי שהיה לפני החוקים האלה.

אמנון רובינשטיין: כעת אנחנו אומרים, אין סיבה ש-90 יום לפני הבחירות חבר כנסת יוכל לעשות דין לעצמו.

אמנון רובינשטיין: לכן אני מציע לך, כחבר כנסת אחראי, ואני מכיר אותך כחבר כנסת אחראי, להבין את המטרה של החוק הזה, שלא בא לשרת שום מפלגה אלא את טובת הכנסת כולה.

רחמים מלול: תודה ליושב-ראש ועדת החוקה.

רחמים מלול: כמובן, ההצבעה תתקיים לאחר מכן.

רחמים מלול: (קריאה ראשונה)

רחמים מלול: נמשיך בסדר-היום: הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון מס' 18) התשס"א–2000, של חברת הכנסת יהודית נאות וקבוצת חברי הכנסת, קריאה ראשונה.

רחמים מלול: בבקשה, גברתי.

יהודית נאות: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, קודם כול, הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק ששותפים לה חברי כנסת מסיעות שונות.

יהודית נאות: אני לא אקרא את כל השמות, כי השעה מאוחרת ומי שעדיין לא אכל ארוחת ערב רצוי שיעשה את זה לקראת הלילה.

יהודית נאות: אני רק רוצה לפרט מה ההצעה הזאת אומרת.

יהודית נאות: היא גובשה על-ידי ועדת החוקה בהשתתפות מאוד פעילה, והיא גם תוקנה על-ידי חברים בוועדת החוקה.

יהודית נאות: יש כאן כמה אלמנטים, אלמנטים מסוימים שבהם אנחנו רוצים לקבוע כללי משחק חדשים בדרכי התעמולה.

יהודית נאות: ההצעה הזאת, שמוגשת לקריאה ראשונה, אני מוכרחה לומר, היא שונה במקצת מהצעת החוק שעברה פה בקריאה טרומית על-ידי רוב חברי הכנסת.

יהודית נאות: ההצעה הזאת בעצם קובעת הגבלות על תעמולת בחירות כאשר מתייחסים לאנשים שנפגעו בפעולות איבה.

יהודית נאות: ההצעה אומרת, שאדם שנפגע בפעולות איבה, אי-אפשר להשתמש בדמותו או בשמו אלא אם כן קיבלו ממנו הסכמה, ואם הוא נפטר אז מקרוב משפחה.

יהודית נאות: כדי שלא יהיה מצב שקרוב משפחה אחד מתיר וקרוב משפחה אחר מתנגד, ההצעה קובעת במפורש, שמדובר במקרים שבהם יש הסכמה של בן משפחה ובלבד שבן משפחה אחר לא יתנגד לכך, ובכתב.

יהודית נאות: אותו דין – אנחנו רוצים לאסור שימוש בתעמולת בחירות בשמו ובדמותו של איש כוחות הביטחון שנפצע ונהרג עקב היותו איש כוחות הביטחון.

יהודית נאות: גם כאן תהיה דרושה הסכמה בכתב מקרוב משפחה, ומובן שרק אם אין התנגדות של קרוב משפחה אחר, אם מדובר למשל באלמנה ובהורים.

יהודית נאות: כך שאנחנו מגבילים את השימוש בנפגעים של פעולות איבה או בכוחות הביטחון.

יהודית נאות: נוסף על כך, לא ייעשה שימוש בצה"ל באופן שעשוי לטעת רושם כאילו צה"ל מזוהה עם מפלגה זו או אחרת.

יהודית נאות: לא מדובר באיזו תמונה אקראית של חיילים רצים, אלא באופן כזה שהתעמולה תיעשה כאילו צה"ל מזוהה עם מפלגה זו או אחרת.

יהודית נאות: הרעיון כאן, שצה"ל הוא צבא של כולנו, וכללי המשחק יקבעו, ששום מפלגה לא תוכל לנכס את צה"ל לעצמה בתעמולת הבחירות.

יהודית נאות: גם לגבי ילדים, יש הגבלה בשימוש בילדים, וילדים עד גיל 15 לא ישתתפו בתעמולת בחירות, כאשר הסייג הוא, שאנחנו כן נתיר שימוש בתמונות של ילדים שנעשו תוך כדי פעילות שגרתית של ילדים, אבל לא תמונות או הפקות שנערכו לצורך תעמולת בחירות.

יהודית נאות: הכוונה היא למנוע שימוש בילדים מתחת לגיל 15, וזה גם תואם את חוק עבודת הנוער.

יהודית נאות: מה כן יותר?

יהודית נאות: גילינו שרוב המפלגות ורוב הסיעות עושות תעמולה על בתים פרטיים.

יהודית נאות: היום זה אסור על-פי חוק, ונראה לנו שכללי המשחק צריכים להשתנות.

יהודית נאות: בעקבות החוק הזה תותר תעמולה על-ידי שילוט על הבתים, לרבות גם מה שהיה אסור עד היום, על מבני מועדונים של מפלגות.

יהודית נאות: כמו כן, החוק הזה מתיר שימוש בכלי רכב לצורך תעמולה.

יהודית נאות: מעטים יודעים, שסטיקרים אסורים על-פי החוק.

יהודית נאות: האם יש מישהו שבעת מערכת בחירות לא נוסע עם סטיקר?

יהודית נאות: אנחנו פשוט אומרים, היום זה לא ריאלי.

יהודית נאות: אותו דבר, החוק הזה גם יתיר שימוש בתאורה.

יהודית נאות: לא יכול להיות, שרק על גבי לוחות מודעות לא מוארים היא מותרת, בעוד יש לוחות של "פוסטר מדיה", שאגב, הכנסת תגיע לאישור בקריאה שנייה ושלישית של החוק של חבר הכנסת שמעון שטרית, שמסדיר בעצם את התעמולה על גבי לוחות פרסום.

רחמים מלול: מאיר שטרית.

יהודית נאות: מאיר שטרית.

יהודית נאות: מה אני אמרתי?

רחמים מלול: שמעון שטרית.

יהודית נאות: טעיתי ואני מתנצלת.

רחמים מלול: אבל יש כזה.

יהודית נאות: אני יודעת, אבל הוא לא חבר כנסת; אולי הוא עוד יהיה אם הכנסת תיאות לקבל את דעתנו ותפזר את עצמה.

יהודית נאות: הצעת החוק הזאת עושה בעצם באופן מושכל שימוש בדברים שהיום אנחנו חושבים שהם צריכים להיות מותרים, ואוסרת דברים שעל דעת כל הסיעות בעצם כללי המשחק צריכים לקבוע שלא נעשה בהם שימוש.

יהודית נאות: הפרק השלישי בהצעת החוק נועד להגביר את יכולת האכיפה באמצעות צווים של יושב-ראש ועדת הבחירות.

יהודית נאות: היא קובעת חד-משמעית דין של צו מניעה של שופט עליון, של יושב-ראש ועדת הבחירות, כאשר הוא מוציא אותו – לא יהיה אפשר לזלזל בו.

יהודית נאות: לא מפלגה, לא סיעה ולא רשימת מועמדים.

יהודית נאות: המשמעות של צו מניעה כזה וזלזול בצו מניעה כזה יהיה בעצם כמו ביזיון בית-משפט.

יהודית נאות: אותו דבר, אנחנו מאפשרים לשופט לאכוף חוקים שהם חוקי התעבורה, שמקבילים לחוקי הבחירות.

יהודית נאות: אם חוקי התעבורה אומרים לא להציב שלט באופן שפוגע בתנועה הסדירה, זה צריך לחול גם בעת מערכת הבחירות.

יהודית נאות: זה חוק די מורכב, אבל בעיקרון החוק הזה נועד, על דעת כל הסיעות, לקבוע את הכללים החדשים.

יהודית נאות: לא חשבתי שנגיע כל כך מהר למערכת בחירות.

יהודית נאות: לכן אני מודה ליושב-ראש הוועדה, שקבע לפני כמה זמן שהוועדה תעסוק בחוקי בחירות, ולכן הגענו היום לקריאה ראשונה.

יהודית נאות: אני מניחה שנגיע לקריאה שנייה ושלישית עוד בימים שלפני פגרת הכנסת.

יהודית נאות: אני חושבת שהסברתי את הכול.

יהודית נאות: אני לא חושבת שיש על זה מחלוקת.

יהודית נאות: דבר נוסף שאני רוצה להבהיר: בעבר היתה חובה לכתוב על גבי מודעות רק את שם המדפיס.

יהודית נאות: היום החוק הזה קובע שהמדפיס – מה פתאום הש"ג אשם?

יהודית נאות: אלא הרשימה, או המועמד, או המפלגה שמפרסמים את המודעה, אדרבה, שייקחו אחריות.

רחמים מלול: תודה רבה לחברת הכנסת יהודית נאות.

רחמים מלול: נתחיל בדיון.

רחמים מלול: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח; חבר הכנסת זבולון אורלב, חבר הכנסת האשם מחאמיד – אינם נוכחים; חבר הכנסת שאול יהלום, חבר הכנסת אברהם רביץ, חבר הכנסת בני אלון, חבר הכנסת גדעון עזרא, חבר הכנסת זאב בוים, חבר הכנסת מיכאל קליינר; חבר הכנסת עוזי לנדאו – גם הוא נעלם.

רחמים מלול: חבר הכנסת נסים זאב.

רחמים מלול: בדרך כלל אדוני מסיים.

רחמים מלול: עכשיו הוא גם הפותח וגם המסיים.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חייב לומר, שבדרך כלל אני מסכים אתך, חברת הכנסת גברת יהודית נאות, אבל במקרה הזה אני לא מסכים.

נסים זאב: אני מסכים עם החלק של ביטול האיסורים, אבל לא של ביטול ההיתרים.

נסים זאב: דהיינו, כשאת מדברת על ביטול האיסורים – הוצע לבטל את החוק שאוסר שימוש ברכב בתעמולת בחירות.

נסים זאב: אני מסכים אתך שעניין הסטיקרים לא רלוונטי היום.

נסים זאב: אדרבה, עדיף שזה יהיה בסטיקרים מאשר במודעות פרועות, שמדביקים בצורה מכוערת ומכערים את העיר כולה.

נסים זאב: וגם לגבי התאורה, כפי שהזכרת.

נסים זאב: לדעתי, נכון מאוד להשתמש בכל פרסום שלא פוגע בצביון וביופי של העיר ובאיכות החיים.

נסים זאב: אנחנו יודעים לאיזה מזבלה אנחנו מגיעים בערבי בחירות.

נסים זאב: זה לא רק ניירות.

נסים זאב: זה פשוט מזבלה.

נסים זאב: הרחובות מלאים בתעמולה.

נסים זאב: אבל, אני רוצה להזכיר לך שיש מפלגות שבמשך שנים רבות דרכי התעמולה שלהן היו דווקא – ניקח למשל את המפד"ל, הם הראו את הצבא, את הנח"ל, את המזרחי שמתגייס לשריון ולחילות שונים.

נסים זאב: זה חלק מהגאווה שלהם, זה חלק מהייצוג שלהם.

נסים זאב: האם אני יכול לאסור את זה עליהם?

נסים זאב: ואם אני אקח את ש"ס, שחלק מהתעמולה שלה זה דווקא ילדי "אל המעיין".

נסים זאב: אז את אומרת שאסור להראות ילד בתעמולת בחירות, לא כשהוא שר, לא כשהוא מדבר, לא כשהוא אומר להצביע לש"ס ולא כשהוא שר על ש"ס?

נסים זאב: אני חושב שזה לא נכון.

נסים זאב: אני חושב שאין בזה שום פסול.

נסים זאב: אם את מאפשרת להראות ילד ששר, אז מה הבעיה שהילד גם ייתן איזה דברי הסבר, או שבדרך של שירה הוא יביע את עמדתו ויקרא לקהל ולצופים לבחור במפלגה מסוימת?

יהודית נאות: אז למה שלא ילך לקלפי להצביע?

נסים זאב: אני מסכים אתך שאסור לעשות סחר-מכר, לקחת ילד ולהפוך אותו לכוכב תעמולה של בחירות.

נסים זאב: אבל אם יש מקהלה ששרה, וחלק מהשירה הוא בעצם גם מסר – אני על זה לא הייתי מוכן לוותר.

נסים זאב: תודה.

רחמים מלול: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

רחמים מלול: בזה תם הדיון.

רחמים מלול: נמשיך בסעיף הבא: הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 22) (מימון בחירות מיוחדות).

מוחמד ברכה: למה לא קראתם לנו?

רחמים מלול: אתם יושבים כאן אבל אינכם רשומים ברשימה.

רחמים מלול: לא נרשמתם.

רחמים מלול: אני לא יכול לרשום אתכם על דעת עצמי.

מוחמד ברכה: אנחנו רשומים.

רחמים מלול: אדוני, הרשימה לפני ואינכם רשומים.

רחמים מלול: הייתי מוסיף אתכם לרשימה אילולא כבר קראתי ליושב-ראש ועדת הכספים, שממתין כבר הרבה זמן כדי להציג את הצעת החוק החשובה שלו, הנוגעת לכספים רבים.

רחמים מלול: (קריאה ראשונה)

רחמים מלול: בבקשה, אדוני, יושב-ראש ועדת הכספים: הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 22) (מימון בחירות מיוחדות), התשס"א–2000, קריאה ראשונה.

רחמים מלול: בבקשה, חבר הכנסת גולדשמידט.

רחמים מלול: אם אתם רוצים להירשם, חבר הכנסת חטיב וחבר הכנסת כנעאן, נא לגשת לסגנית מזכיר הכנסת.

רחמים מלול: תודה.

אלי גולדשמידט: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני לא המאושר באדם משהוטל עלי להציג את הצעת החוק הזאת דווקא.

אלי גולדשמידט: היו הצעות חוק ששמחתי יותר להציגן בפני הכנסת במהלך השנים שאני חבר בבית הזה.

אלי גולדשמידט: אבל את התפקיד שלי אני צריך למלא.

אלי גולדשמידט: אני משמש יושב-ראש ועדת הכספים של הכנסת.

אלי גולדשמידט: מרגע שהוחלט על קיומן של בחירות מיוחדות ומרגע שהסתבר שחוק מימון מפלגות איננו מתייחס כלל ועיקר לסוגיה של בחירות מיוחדות, בבחינת לקונה, בבחינת אי-סדר – המחוקק לא נתן את דעתו למה שקורה במצב של בחירות מיוחדות – לא נותרה בידי הברירה אלא ליזום בוועדת הכספים את הדיון, שתוצאותיו או עקבותיו מתבטאות כאן בנייר שלפניכם, אותו נייר שמוכתר בכותרת: הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 22) (מימון בחירות מיוחדות), התשס"א–2000.

אלי גולדשמידט: עלי מוטלת החובה להסביר אותה.

אלי גולדשמידט: אני רוצה קודם כול לומר מלה או שתיים בנושא הפרוצדורה שהביאה אותנו לכלל הצגת הצעת החוק הזאת בפני הכנסת.

אלי גולדשמידט: מייד משנסת

אלי גולדשמידט: בר, בעקבות הודעת ראש הממשלה על התפטרותו, לפני כעשרה ימים, שהנושא של המימון לא מטופל, נבדק הדבר ביני לבין היועצת המשפטית של ועדת הכספים.

אלי גולדשמידט: הנושא אכן נכלל במסגרת סמכויות ועדה מוועדות הכנסת – להציג את העניין ישירות בפני הכנסת כהצעת חוק של ועדה; לא כהצעת חוק פרטית אלא כהצעת חוק של ועדה שמוגשת לכנסת, תוך דילוג על השלב של הקריאה המוקדמת – ישירות לקריאה הראשונה.

אלי גולדשמידט: ואכן כך עשינו.

אלי גולדשמידט: באתי בדברים עם נציגי כל סיעות הכנסת כמעט.

אלי גולדשמידט: יש לנו הרבה סיעות בכנסת.

אלי גולדשמידט: בוודאי כל הסיעות המיוצגות בוועדת הכספים, אבל גם סיעות שאינן מיוצגות בוועדת הכספים.

אלי גולדשמידט: ישבנו, דנו, דיסקסנו את הנושא הזה לפרטיו, ובסופו של דבר, על דעת כל הסיעות שהשתתפו, בוודאי כל הסיעות שהיו מיוצגות בוועדת הכספים, נקבעו העקרונות של החוק.

אלי גולדשמידט: אני רוצה לומר את הדברים, משום שאין זה סימפתי להגן על הוצאות בחירות.

אלי גולדשמידט: הרבה יותר סימפתי לבוא למליאת הכנסת ולהגן על הוצאות כספיות בתחום משרד הבריאות, בתחום משרד החינוך, בתחום משרד הרווחה ובתחום משרד הביטחון.

אלי גולדשמידט: זה לא נעים, אבל זה הכרח בל יגונה.

אלי גולדשמידט: ואם חושבים שההכרח יגונה, מן הסתם צריך לוודא שלא יקדימו בחירות כך שבחירות תתקיימנה אחת לשנה או אחת לשנתיים ובכך יועמס תקציב מדינת ישראל בסכומים לא מתוכננים.

אלי גולדשמידט: הדברים האלה צריכים לבוא ולהיות לפני עיני המחוקקים שעה שהם מרימים את ידיהם להצביע בעד הקדמת בחירות לכנסת או לראשות הממשלה.

אלי גולדשמידט: זה היינו הך, בשני המצבים מדובר בהוצאה כספית מאוד מאוד גדולה.

אלי גולדשמידט: אגב, אני באופן אישי, בתקופה שבה טענתי בלהט רב ולצערי ללא הצלחה יתירה, לפחות עד לרגע זה, בזכות הקמתה של ממשלת האחדות הלאומית, ציינתי שגם הנושא הזה – זו איננה הסיבה מספר אחת לכך שתמכתי בהקמתה של ממשלת אחדות לאומית, אבל זה בהחלט מהווה סיבה מרכזית שלא לקיים מערכת בחירות מוקדמת חדשות לבקרים – זה עולה לעם ישראל, למדינת ישראל, למשלם המסים הישראלי המון המון כסף, ואנחנו יודעים את המשפט שדמוקרטיה עולה כסף.

אלי גולדשמידט: זה נכון.

נסים זאב: אז מה אתה מציע, שראש הממשלה ימשיך לכהן?

אלי גולדשמידט: לא, אני הצעתי ממשלת אחדות לאומית, שהיתה יכולה לענות גם על הצרכים שמטרידים אותך.

אלי גולדשמידט: אבל אני לא רוצה כרגע להיכנס לזה.

אלי גולדשמידט: רק אמרתי והזהרתי חזור והזהר.

אלי גולדשמידט: מה שלא אהבתי, ואני אומר את זה ברמת הקולגיאליות של חברי הכנסת, שראיתי חברי כנסת שהיו שותפים, או שסיעותיהם היו שותפות בקביעת גובה הסכומים, ויצאו אחר כך לתקשורת ותקפו, בבחינת רוחצים בניקיון כפיהם.

אלי גולדשמידט: את הדבר הזה אני לא אוהב.

אלי גולדשמידט: אם סיעה היתה מתנגדת מלכתחילה לגובה הסכומים – מקובל עלי, בכבוד.

אלי גולדשמידט: אבל אחרי שהסיעה דאגה, באמצעות נציגה, שהדברים ייעשו כפי שייעשו, והמימון ייקבע בעצה אחת על-ידי כולן, לבוא לאחר מכן ולהגיד: אנחנו חושבים שזה הרבה – זו בעיני התייפייפות, ואני לא אוהב התייפייפות.

אלי גולדשמידט: מי שיש לו דעה עקרונית, שילך אתה מהתחלה, לא קודם ידאג שסיעתו תקבל את הכסף ולאחר מכן יאמר בריאיון כזה או בריאיון אחר שידו לא היתה במעל.

אלי גולדשמידט: בעיני, זה איננו הוגן.

אלי גולדשמידט: אני רוצה לעבור עתה על כמה עקרונות שהנחו אותנו בנושא הזה.

אלי גולדשמידט: הנושא הראשון שהעלינו בדעתנו הוא הסיטואציה המיוחדת שנקרא לה סיטואציית ביבי נתניהו, שאנחנו חייבים לפתור אותה גם בהיבט של המימון.

אלי גולדשמידט: בהנחה שחוק בנימין נתניהו אכן יתקבל, שלא יהיה מצב שכיוון שבנימין נתניהו או כל אחד אחר שאיננו חבר כנסת, אבל יכול באמצעות החוק לרוץ לראשות הממשלה, לא יקבל כתוצאה מזה מימון.

אלי גולדשמידט: כמובן, כמו שהחבר'ה אומרים, לא יעלה על הדעת.

אלי גולדשמידט: את הדבר הזה היינו צריכים להסדיר.

אלי גולדשמידט: דבר שני שאנחנו צריכים להסדיר, והוא יצטרך להיות מוסדר בין הקריאה הראשונה לשנייה והשלישית, הוא נושא נוסף – הפעם אני לא רוצה להגיד שמות, כי האנשים שמדובר עליהם לא החליטו על כך – אבל יכולה להיות סיטואציה של חבר בסיעה מסוימת שמורץ לראשות הממשלה על-ידי חברים בסיעה אחרת.

אלי גולדשמידט: מי שרוצה לדמיין ולהתייחס לאקטואליה ולשמות, רשאי כמובן לעשות זאת על אחריותו.

מוחמד כנעאן: כמו שמדברים על שמעון פרס, כן?

אלי גולדשמידט: אתה חושב שאני עכשיו בשלב "הכספת", או "מי רוצה להיות מיליונר", שאתה עונה על החידה?

אלי גולדשמידט: הנושאים ידועים.

תאופיק חטיב: זה ועדת הכספים, לא הכספת.

אלי גולדשמידט: אבל הבעיה היא לא בעיה פרסונלית, לא לגבי ביבי נתניהו ולא לגבי כל אחד אחר, משום שאנחנו מדברים על המצב העקרוני.

אלי גולדשמידט: חוק הבחירות, או חוק-יסוד: הממשלה, מאפשר לחבר בסיעה מסוימת לרוץ לראשות הממשלה בבחירות מיוחדות עם סיעה או סיעות שמייצגות עשרה חברי כנסת לפחות, שאינם בני סיעתו של המועמד, והם חותמים עבורו.

אלי גולדשמידט: אז אנחנו צריכים לאפשר גם את המימון למצב כזה.

אלי גולדשמידט: זה ברור.

אלי גולדשמידט: לכן, בלי קשר לאקטואליה אנחנו צריכים להסדיר את הנושא, על מנת שלא יהיה מצב שאותה סיעה תקבל פעמיים מימון, פעם למועמד של הסיעה ופעם למועמד נוסף שהוא חבר אותה סיעה אבל נתמך על-ידי סיעות אחרות.

אלי גולדשמידט: אנחנו כמובן נניח, לצורך הדוגמה, שסיעה בת עשרה חברים, נניח סיעת ש"ס – כיוון שהיא לא עלתה נביא אותה כדוגמה – נניח 17 חברי ש"ס רוצים להריץ מועמד, לדוגמה את סילבן שלום.

אלי גולדשמידט: אני סתם נותן דוגמה דמיונית, אף שהליכוד תומך בביבי נתניהו או באריק שרון.

אלי גולדשמידט: אז לא ייתכן שהליכוד יקבל פעמיים מימון, פעם עבור המועמד שלו ופעם עבור המועמד סילבן שלום.

אלי גולדשמידט: אם ש"ס מריצה את סילבן שלום, ואני מתנצל בפני סילבן שלום, אבל זה כמובן סיפור דמיוני לחלוטין – – –

רחמים מלול: אתה צריך להתנצל גם בפני ש"ס.

אלי גולדשמידט: וגם בפני ש"ס.

אלי גולדשמידט: לא, אני גם מתייחס לקצת אקטואליה שהיתה בימים האחרונים.

אלי גולדשמידט: אז ברור שהמימון צריך ללכת לש"ס, למפלגה שמריצה אותו מועמד.

אלי גולדשמידט: עד כאן הבהרתי את הדברים.

אלי גולדשמידט: את הדבר הזה נצטרך לעשות בין הקריאה הראשונה לשנייה והשלישית.

נסים זאב: לגבי המימון עצמו.

אלי גולדשמידט: עכשיו אני ניגש למימון עצמו.

אלי גולדשמידט: אנחנו סיכמנו, שסיעה שמייצגת את המועמד, כפי שזה מוגדר כאן, תקבל סכום השווה ל-32 יחידות מימון.

אלי גולדשמידט: בכסף נכון להיום זה כ-43 מיליון שקל.

נסים זאב: כל סיעה?

אלי גולדשמידט: כל סיעה שמריצה מועמד.

אלי גולדשמידט: נניח שבמקרה שלנו יהיו שתי סיעות שיריצו מועמדים, כל אחת משתי הסיעות שמריצות את המועמד תקבל את הסכום הזה עבור הוצאות הבחירות של המועמד.

אלי גולדשמידט: אגב, בדיונים השתתפו נציגי מבקר המדינה, והם אמרו שלא יכול להיות מצב שכסף הולך למועמד.

אלי גולדשמידט: מועמד איננו ישות משפטית מבחינת חוק מימון מפלגות, זה יכול להגיע רק לסיעה שמריצה אותו מועמד.

אלי גולדשמידט: אם יש שלושה מועמדים, אז יהיו שלוש סיעות, כל אחת תקבל את הסכום הזה.

אלי גולדשמידט: מאין גזרנו את הסכומים של 32 יחידות מימון?

אלי גולדשמידט: גזרנו את זה מהעובדה שיש התייחסות למימון של בחירות לראשות ממשלה במקרה אחד, והוא המקרה של בחירות חוזרות, קרי, מה שאנחנו קוראים בלשון העם סיבוב שני.

אלי גולדשמידט: בסיבוב שני המחוקק הקנה שמונה יחידות מימון לכל מועמד לתקופה של שבועיים ימים, וזה לאחר שכבר היה מימון רחב בתקופת הבחירות קודם לכן.

אלי גולדשמידט: נוסף על כך, הוא נותן עוד שמונה יחידות מימון לכל מועמד.

אלי גולדשמידט: כיוון שהיה מדובר על שבועיים, וכיוון שאנחנו מדברים פה על מערכת בחירות של 60 יום, של שמונה שבועות, וכיוון שאין תשתית אחרת, אלא פה כל התשתית היא התשתית של המועמדים עצמם, לא של המפלגות, אז פשוט הכפלנו בארבע.

אלי גולדשמידט: שבועיים – שמונה יחידות מימון, שמונה שבועות – 32 יחידות מימון.

נסים זאב: כל סיעה, גם אם היא בת שני חברים?

רחמים מלול: לא, לא, עשרה חברים.

אלי גולדשמידט: זה לא מדויק.

אלי גולדשמידט: הוא שואל שאלה טובה.

אלי גולדשמידט: נניח לדוגמה שהסיעות שאנחנו קוראים להן ערביות – אני לא אוהב לקרוא להן ערביות, הסיעות שמרבית מצביעיהן הם ערבים.

אלי גולדשמידט: יש לנו סיעות שסך מצביעיהן הוא עשרה.

אלי גולדשמידט: נניח שהם מחליטים להציג מועמד שהוא חבר אחת הסיעות האלה, הם כולם מתאחדים סביבו.

אלי גולדשמידט: למי ילך המימון?

אלי גולדשמידט: המימון, לדעתי, ולדבר זה אנחנו נצטרך לדאוג, יתחלק באופן פרופורציונלי לסיעות, לאותם עשרה חברי כנסת שיחתמו – – –

נסים זאב: לפי גודל הסיעה.

אלי גולדשמידט: לפי גודל הסיעה.

אלי גולדשמידט: אבל את הדבר הזה נראה בדיון מחר, כי יכול מאוד להיות שיהיה אפשר להגיד באותה מידה, אם אותו חבר כנסת הוא חבר בסיעה של חמישה חברי כנסת, שהסיעה בת חמישה חברי כנסת היא זו שתקבל את המימון.

אלי גולדשמידט: זאת גם אפשרות.

אלי גולדשמידט: זאת אומרת, שהשאלה שלך היא מאוד במקום.

רחמים מלול: ויתר הסיעות יקבלו במסגרת – – –

אלי גולדשמידט: ויתר הסיעות מקבלות בהסדר אחר.

אלי גולדשמידט: ולכן יכולה להיות אפילו סיעת יחיד, שהמועמד, אם הוא נמנה עם אותה סיעת יחיד, אבל יש לו עשר סיעות שמייצגות עשרה חברי כנסת, הוא יקבל את כל הכסף.

אמנון רובינשטיין: זה עוד לא נקבע סופית.

אלי גולדשמידט: זה מופיע כאן, בשיטה הזאת, אבל אני מתכוון לקיים על זה דיון נוסף בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית, כי יש פה שאלה בעייתית.

אלי גולדשמידט: יש מידה מסוימת של פרובלמטיקה.

אלי גולדשמידט: אני מוכרח לומר, שעבדנו מאוד מהר, בלחץ זמנים עצום, וזה נושא מורכב, מדובר בכסף וכו', ואולי צריך לעשות פה תיקונים מסוימים.

אלי גולדשמידט: דבר שני שקבענו, שיש תקרת הוצאות, ותקרת ההוצאות זה מקסימום 44 יחידות מימון, שזה בקירוב 60 מיליון שקל.

אלי גולדשמידט: זאת אומרת, מעבר ל-43 מיליון שקל אפשר לגייס תרומות עד לסך של 60 מיליון שקל.

אלי גולדשמידט: אבל, אם יתברר שהמועמד או סיעתו לא הוציאו את כל הכסף, כי אז יוחזר הכסף לאוצר המדינה; לא לתורמים, אלא לאוצר המדינה.

אלי גולדשמידט: בכל מקרה, אסור להוציא אגורה אחת מעל הסכום הזה, והדבר החשוב ביותר: ההוצאה חייבת להיות רק להוצאת בחירות.

אלי גולדשמידט: אסור, למשל, לכסות גירעונות של מפלגה.

אמנון רובינשטיין: רק בחירות לראש ממשלה.

אלי גולדשמידט: רק בחירות לראש ממשלה, הבחירות הקונקרטיות.

אלי גולדשמידט: ודאי.

אלי גולדשמידט: רק הבחירות הקונקרטיות.

אלי גולדשמידט: אסור לכסות בכסף הזה גירעונות, אסור לבנות בית חדש למפלגה, כל מיני דברים מהסוג הזה.

אלי גולדשמידט: אך ורק להוצאות הבחירות, עם הנהלת חשבונות שצריכה לעמוד במבחן מבקר המדינה, עם כל המשמעויות.

אלי גולדשמידט: נוסף על כך, כל סיעה מסיעות הבית שאין מועמד שהוא חבר בה שרץ לראשות הממשלה – אם ניקח לדוגמה שבמקרה שלנו הליכוד מריץ מועמד ומפלגת העבודה מריצה מועמד, שאר הסיעות בכנסת שאינן מריצות מועמדים, המועמד אינו נמנה עם חבריהן, תקבלנה, כל סיעה, רבע יחידת מימון עבור כל חבר כנסת שלה.

אלי גולדשמידט: משהו שהוא סדר גודל של כ-300,000 שקל.

אלי גולדשמידט: בתחילה היתה תמיהה.

אלי גולדשמידט: מדוע צריכה סיעה שאיננה מריצה מועמד לקבל כסף?

אלי גולדשמידט: כך אני, אגב, חשבתי בהתחלה.

אלי גולדשמידט: באו נציגי הסיעות שדיברנו אתם.

אלי גולדשמידט: כי מה אנחנו חשבנו?

אלי גולדשמידט: שאותו מועמד שמקבל 32 יחידות מימון, נניח מועמד מטעם הליכוד.

אלי גולדשמידט: אני מניח שסיעת האיחוד הלאומי, סביר להניח שתתמוך במועמד הליכוד, אז שהיא תקבל ממועמד הליכוד, מסיעת הליכוד, אם היא רוצה להשתתף במערכת הבחירות.

אלי גולדשמידט: המימון ייעשה באמצעות מטה משותף וכך יעבור הכסף.

אלי גולדשמידט: אמרו: אנחנו לא מסכימים.

אלי גולדשמידט: קודם כול, יש סיעות שלא בהכרח מזדהות עם מועמד אחד.

אלי גולדשמידט: אני מכיר סיעה אחת בכנסת שהיא די מפוצלת, בין תמיכה בזה, אני מעריך, לבין תמיכה באחר.

אלי גולדשמידט: דבר שני, סיעה יכולה לבוא ולהגיד: אנחנו לא רוצים להשתתף במערכת הבחירות של המועמד.

אלי גולדשמידט: למשל, סתם לצורך הדוגמה, תבוא סיעת שינוי ותקרא לבוחריה, במודעה בעיתון: תצביעו למען המועמד שיבטיח מלחמה בכפייה דתית.

אלי גולדשמידט: או, לחלופין, תבוא ש"ס ותיתן מודעה בעיתון: תצביעו בעד מועמד שיש לו זיקה יותר גדולה לדת.

אלי גולדשמידט: זאת אומרת, אנחנו לא יכולים לכפות על סיעה שתתנהג בדיוק בעניין הזה לפי העיקרון, או לפי מה שרוצה ראש הממשלה, או המועמד לראשות הממשלה, לעשות.

אלי גולדשמידט: לפיכך, קיבלנו את ההחלטה הזאת.

אלי גולדשמידט: אסרנו, עם זאת, על אותה סיעה לקבל תרומות.

אלי גולדשמידט: כל מה שיש לה זה המימון עצמו, ותקרת ההוצאה המותרת שלה, זה המימון עצמו.

אלי גולדשמידט: אנחנו קבענו נוהל – אני לא אכנס לזה, אני לא חושב שזה צריך לעניין כל כך כרגע, זה נוהל יותר טכני – שהמקדמה תהיה בגובה של 60%, מול ערבות בנקאית וכו'.

אלי גולדשמידט: נעזוב את זה כרגע.

אלי גולדשמידט: אם תרצו, אני מוכן להתייחס לזה.

אלי גולדשמידט: זה לא נראה לי חשוב, זה גם מודל דומה למודלים של מימון בחירות בבחירות רגילות.

אלי גולדשמידט: וכאן הגענו לנושא רגיש, ועל הנושא הזה אני רוצה לדבר ולהעמיד אותו פה על השולחן.

אלי גולדשמידט: אנחנו צריכים לראות שלא ירוצו מועמדי קש.

אלי גולדשמידט: זה המון כסף.

אלי גולדשמידט: אנחנו נותנים באמת הרבה כסף.

אלי גולדשמידט: אנחנו, אוצר המדינה, משלם המסים הישראלי, נותנים הרבה כסף.

אלי גולדשמידט: לכן קבענו רף מסוים.

אלי גולדשמידט: הרף צריך לאזן בין שני אינטרסים.

אלי גולדשמידט: אינטרס אחד הוא הזכות לרוץ, והזכות למועמד, שהוא מועמד של מיעוט, להשתתף בבחירות האלה, גם אם הסיכוי שלו להיבחר לראשות ממשלה הוא לא גדול.

אלי גולדשמידט: מצד שני, אסור שזו תהיה התמודדות לא רצינית – נקרא לזה כך – רק לשם ההתמודדות, רק לשם הצגת נושא על סדר-היום הלאומי.

אלי גולדשמידט: כי אז יכולים עוד שמונה מתמודדים לרוץ וכל אחד מהם יקבל 43 מיליון שקל – ואנה אנו באים?

מוחמד ברכה: אם המחוקק קבע שהוא צריך עשרה קולות של חברי כנסת, למה אתה צריך לפרוץ מעל המגבלה הזאת ולעשות מהלך אדמיניסטרטיבי כפוי?

אלי גולדשמידט: אני יודע שהגעתי לנושא רגיש, ואני מניח שתגיד על זה משהו.

אלי גולדשמידט: קודם כול, יש לנו מחר דיון נוסף על העניין הזה, ואני מציע שתביע את ההסתייגות שלך, כי אני מכיר אותה ומכבד אותה.

אלי גולדשמידט: אני רק מסביר את השיקולים שעמדו לפנינו.

תאופיק חטיב: מאיזו שעה הדיון?

אלי גולדשמידט: בסביבות 10:00 אני פותח את הדיון בועדת הכספים.

אלי גולדשמידט: אנחנו אמרנו, קודם כול, מה כתוב בהצעת החוק; מה היתה ההסכמה של חברי ועדת הכספים ברוב נגד מיעוט?

אלי גולדשמידט: קבענו רף של 15% מהקולות הכשרים.

אלי גולדשמידט: מי שלא עובר את ה-15% מהקולות הכשרים, צריך להחזיר את המימון, בעצם את המקדמה של ה-60%, בניכוי הסכום שהוא אמור היה לקבל אם הוא היה מפלגה שלא מריצה מועמד.

אלי גולדשמידט: רבע יחידת מימון מוכפל במספר – – – עכשיו, יבואו אלי – במידה מסוימת של צדק, כמו שמוחמד ברכה אומר – אנחנו, נניח הערבים, אנחנו 14% או 15%, נדמה לי, מקולות המצביעים במדינה.

אלי גולדשמידט: נדמה לי.

אלי גולדשמידט: משהו מהסוג הזה.

מוחמד ברכה: מהבוחרים – 10%, מהאזרחים – 20%.

אלי גולדשמידט: מהבוחרים.

אלי גולדשמידט: אני יודע שמהאזרחים כ-20%.

אלי גולדשמידט: אז קודם כול, 15% זה פלוס-מינוס 15% של קולות הבוחרים.

אלי גולדשמידט: יבואו ויגידו: אבל אנחנו עלולים להיות במצב שלא נגיע ל-15%, כי רק ערבים יצביעו בשבילנו.

אלי גולדשמידט: אולי יכולים להגיד דבר כזה.

אלי גולדשמידט: השאלה היא אם ראוי להציג מועמד שמראש ברור – וזאת דילמה דמוקרטית לא פשוטה – למי שמריץ את המועמד, שאין שום סיכוי שהוא יעבור את הרף של ה-15%.

תאופיק חטיב: יש מאחורי זה גם היגיון פוליטי.

יולי יואל אדלשטיין: אתם מכניסים – – –

אלי גולדשמידט: אני רוצה להזכיר לך – – –

רחמים מלול: האם הטקטיקה לגרום לסיבוב שני איננה מספיק דמוקרטית על מנת לקבל עבורה מימון?

רחמים מלול: זו השאלה, אם אני אחדד אותה.

תאופיק חטיב: – – –

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת תאופיק חטיב, אני מוכן לקיים מחר דיון על העניין הזה, ואפשר אולי לנסות לשנות את זה במידה מסוימת, אבל אני אומר עוד הפעם – –

מוחמד ברכה: – – –

אלי גולדשמידט: – – מועמדות לראשות הממשלה איננה מועמדות לכנסת.

אלי גולדשמידט: אנחנו חיים בשיטת בחירות יחסית, שבה אנחנו שומרים – למרות ביקורת ציבורית שיש בכנסת בעניין הזה – על אחוז חסימה נמוך, על מנת לאפשר ייצוג מרבי של כל שכבות האוכלוסייה במדינת ישראל.

אלי גולדשמידט: כשאנחנו מדברים על מועמדות לראשות ממשלה, כשהיא מועמדות שצריכה להיות ריאלית, אנחנו מדברים על אדם, שלפחות פוטנציאלית יכול לעבור את ה-50% מקולות הבוחרים.

אלי גולדשמידט: כשאנחנו מדברים על מועמדות לראשות הממשלה – זו איננה מועמדות לכנסת, שצריכה לייצג סקטור זה או סקטור אחר.

אלי גולדשמידט: אם באים ואומרים לנו: 15%, אין סיכוי שהוא יעבור את ה-15% – אם אתה שם רף של 15% אתה פוגע בזכות הדמוקרטית שלנו.

אלי גולדשמידט: באיזו זכות דמוקרטית אני פוגע?

אלי גולדשמידט: אין לו סיכוי לעבור את ה-50%, אין לו סיכוי להיבחר לראשות ממשלה.

אלי גולדשמידט: אז השאלה היא, האם בשביל האלמנט הדמוקרטי, שכל אחד יוכל לרוץ לראשות הממשלה, בידיעה מראש שאין לו שום סיכוי לעבור אפילו את ה-15%, משלם המסים ישלם עבור כל אחד כזה 43 מיליון שקל?

אלי גולדשמידט: שאלה מאוד לא פשוטה.

אלי גולדשמידט: אני מציג אותה בצורה מאוד כנה.

אלי גולדשמידט: הכי דמוקרטית.

אלי גולדשמידט: אין מישהו שהוא יותר דמוקרט ממני.

אלי גולדשמידט: יכול להיות שיש כמוני.

אמנון רובינשטיין: יכול להיות פתרון שהוא צריך להחזיר רק חלק מהכסף.

מוחמד ברכה: נכון.

רחמים מלול: כן.

רחמים מלול: זה מה שנאמר.

אלי גולדשמידט: אמרתי שאני פתוח לדיון על הנושא הזה מחר.

אלי גולדשמידט: זה דיון רגיש מאוד.

מוחמד ברכה: – – –

אלי גולדשמידט: זה דיון רגיש מאוד, ומאוד הייתי רוצה שנגיע – מאוד הייתי רוצה – בדיון הזה להחלטה בהסכמה.

אלי גולדשמידט: זה מאוד חשוב לנו ברמה הדמוקרטית.

רחמים מלול: אני מציע שאדוני יסיים, כי צריך לסיים את הדיון עד לשעה 22:00.

רחמים מלול: המשך בוועדת הכספים.

רחמים מלול: תודה.

אלי גולדשמידט: מאה אחוז.

אלי גולדשמידט: אני כיוונתי לדעת גדולים.

אלי גולדשמידט: אני בזה סיימתי.

אלי גולדשמידט: אני מבקש מהחברים להצביע בקריאה ראשונה, לאפשר לנו לקיים את הדיון מחר, להכין את הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית, לתקן את הטעון תיקון, לדון בכובד ראש בשאלת הסף – פה מופיע סף של 15% – ולראות כיצד אנחנו ממשיכים; אתם יודעים שזו דרכי: למצוא ככל האפשר את המכנה המשותף הרחב – לא הנמוך, אלא הרחב ביותר – בין חברי הכנסת.

אלי גולדשמידט: תודה רבה.

רחמים מלול: אני מודה מאוד ליושב-ראש ועדת הכספים.

רחמים מלול: נתחיל, רבותי, בדיון.

רחמים מלול: חבר הכנסת בשארה – אינו נוכח.

רחמים מלול: חברי הכנסת זבולון אורלב, שאול יהלום, גדעון עזרא, ציפי לבני, משה גפני, האשם מחאמיד, יורי שטרן, נחום לנגנטל.

רחמים מלול: חבר הכנסת תאופיק חטיב, בבקשה.

רחמים מלול: אחריו – חברי הכנסת קליינר, שמחון, פריצקי, רביץ, פרוש, אלון.

תאופיק חטיב: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת המעטים הנוכחים, חבר הכנסת אלי גולדשמידט, יש לי כמה דילמות עם הצעת החוק הזאת.

תאופיק חטיב: הבעיה הראשונה היא מה שעוררת עכשיו, הנושא של ה-15%.

תאופיק חטיב: כדי להריץ מועמד לראשות ממשלה, בסיטואציה שלנו, צריך עשרה חברי כנסת.

תאופיק חטיב: עשרה חברי כנסת הם פחות מ-10% מסך כל חברי הכנסת הנבחרים.

תאופיק חטיב: זה בערך 8%.

אלי גולדשמידט: סליחה, לא שמעתי.

תאופיק חטיב: עשרה חברי כנסת זה 8%.

אלי גולדשמידט: 8.3% או 8.66%.

תאופיק חטיב: אתה רוצה ש-8% מהכנסת יאשרו הרצת מועמד לראשות הממשלה, אבל בוחרים בשטח אתה רוצה מינימום 15% כדי שהמפלגה תהיה זכאית למימון.

תאופיק חטיב: אחרי שהמפלגה כבר הוציאה את הכסף, היא צריכה לגייס ולהחזיר 43 מיליון שקל לקופת המדינה, כי היא השיגה 14.9%.

תאופיק חטיב: יש בעיה גדולה עם הנושא הזה.

תאופיק חטיב: למשל, הסיעות הערביות רוצות להריץ מועמד שהוא לא יהיה ראש ממשלה, והן גם לא חושבות שהוא יהיה ראש ממשלה, אבל יש לנו מטרה.

בנימין אלון: מי יודע?

תאופיק חטיב: אתה מתכוון עם האיחוד הלאומי?

תאופיק חטיב: עם הצהרתו של בני אלון זה אולי יכול להיות בתמיכתם של האיחוד הלאומי ואחרים.

יולי יואל אדלשטיין: אני מנדב את החתימות שלנו בשבילכם.

תאופיק חטיב: אני אשמח מאוד לשמוע את זה.

תאופיק חטיב: גם לבוחרים אתה מתכוון, או רק לחברי הכנסת?

יולי יואל אדלשטיין: על זה נדון.

תאופיק חטיב: זה לא נוגע רק לסיעות הערביות.

תאופיק חטיב: למשל, החרדים רוצים להעניש את ביבי נתניהו או את סילבן שלום, הם רוצים להריץ מועמד, ואין להם 15% – אסור להם.

תאופיק חטיב: זאת אומרת, פה אמרו: יש לנו כנסת שאמורה לייצג את כל העם, את כל הפלגים והזרמים, אבל כאשר מגיעים לראשות הממשלה, יש לנו רק שני קטבים – יש הרפובליקנים ויש הדמוקרטים.

תאופיק חטיב: לא יותר מזה.

רחמים מלול: אל תזכיר לנו את הסיפור הזה.

תאופיק חטיב: אני במיוחד מזכיר את הסיפור הזה.

מיכאל קליינר: סדר לנו את פלורידה.

תאופיק חטיב: הנה, המסר כבר נקלט, אנחנו כבר מגיעים לפלורידה.

תאופיק חטיב: רבותי, מה שקורה בכנסת הוא, שלאט לאט, הכנסת בעצמה, בחוקים שהיא מחוקקת – ועכשיו זה לא קשור לחרדים וחילונים, ליהודים וערבים, אלא לדמוקרטיה עצמה – הכנסת מוסרת את הסמכויות שלה ואת הכלים שלה לרשויות ולאחרים.

תאופיק חטיב: מצד אחד, כבר אמרתי קודם, שסעיף 22 לחוק הבחירות לראשות הממשלה נותן סמכות לראש הממשלה לפזר את הכנסת.

תאופיק חטיב: זה נראה לי קצת תמוה.

תאופיק חטיב: ומצד שני, אתה יכול להריץ מועמד לראשות הממשלה, אבל אוי לך, אתה תשלם 43 מיליון שקל אם אתה לא מועמד.

תאופיק חטיב: זאת אומרת, אסור לך להריץ.

רחמים מלול: תודה רבה.

רחמים מלול: חבר הכנסת קליינר, רוצה להשתתף?

מיכאל קליינר: אני רוצה.

רחמים מלול: בבקשה, אדוני.

רחמים מלול: קראתי בשמך קודם.

רחמים מלול: בבקשה.

רחמים מלול: נא להקפיד על שלוש דקות.

מיכאל קליינר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, יושב-ראש ועדת הכספים, אני אקפיד על שלוש דקות, ואני מניח שמחר יהיו לי הרבה שעות לדבר על הנושא הזה.

מיכאל קליינר: אני חושב, שהחוק הזה הוא חוק לא ראוי, חוק מביש, ואני אגיש לו הסתייגויות.

מיכאל קליינר: אני לא כופר בצורך לממן בחירות ואני לא כופר בצורך לממן בחירות מיוחדות לראש הממשלה, זה ברור, אבל ההפרזה כאן היא מעל ומעבר לכל פרופורציה.

מיכאל קליינר: חוסר טעם.

מיכאל קליינר: הולכים לתת לשתי המפלגות הגדולות, לבחירות רק לראש ממשלה, כמעט כפליים כסף מכפי שהיו נותנים להן לו היו בחירות כלליות לראש הממשלה ולכנסת.

מיכאל קליינר: כדי שלא תקום סערה גדולה בבית, והיות שלשתי המפלגות הגדולות שמריצות מועמד לראשות הממשלה יש רק 40 מנדטים ביחד, כדי שהאחרים לא יחוללו כאן מהומה שתעיף את התקרה, משלמים כספים לכל המפלגות שלחלקן אין מועמד ולחלקן יש מועמד.

מיכאל קליינר: אני קורא לזה חוק למימון הגירעונות.

מיכאל קליינר: אני חושב שזה חוק פסול, אני חושב שזה חוק לא מוסרי.

מיכאל קליינר: אני מפנה פה קריאה ליושב-ראש ועדת הכספים ולכל חברי הבית: ניקח דוגמה, נעשה משהו סביר.

מיכאל קליינר: היום החוק אומר, שבסיבוב השני של הבחירות, שהן בחירות רק לראש ממשלה, נותנים שמונה יחידות מימון לכל מועמד.

מיכאל קליינר: אתם אומרים שזה היה שבועיים, עכשיו הבחירות הן קצת יותר מחודש, כרגע יש כבר רק 50 יום עד הבחירות, עד שהחוק יעבור בקריאה שנייה ושלישית יהיה בקושי חודש.

מיכאל קליינר: נלך עד הכפלת הסכום, נלך על 16 יחידות מימון לשתי המפלגות שמריצות מועמד.

מיכאל קליינר: נוותר על העניין של מימון ליתר המפלגות, כי הן לא משתתפות בבחירות האלה באמת.

מיכאל קליינר: אם יש מפלגה שרוצה לעזור, שהמפלגה שמריצה מועמד תממן אותה.

מיכאל קליינר: אני גם מסכים שצריך לעשות מדרגה מסוימת, שאם הרצת מועמד ולא הגעת ל-15%, אבל הגעת לתוצאה אחרת, שיהיה סכום ביניים.

מיכאל קליינר: לא הוגן לעשות הכול או לא כלום.

רחמים מלול: תודה, אדוני, גם על הדיוק בזמן.

רחמים מלול: תודה לחבר הכנסת קליינר.

רחמים מלול: חברי הכנסת שלום שמחון, פריצקי, רביץ, פרוש.

רחמים מלול: חבר הכנסת בנימין אלון, בבקשה.

רחמים מלול: אחריו – חבר הכנסת בוים, ולא – חבר הכנסת כנעאן.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, אנחנו איננו יודעים עדיין לשפוט את החוק הזה, כי כל המציאות הזאת שעם ישראל ילך לקלפי להצביע רק עבור ראש ממשלה היא מציאות שלא היתה אף פעם במדינה, זה דבר חדש.

בנימין אלון: אנחנו ניגשים פה לדבר חדש.

מיכאל קליינר: עוד פרי באושים של החוק לבחירה ישירה לראשות הממשלה.

בנימין אלון: אתה יודע, חבר הכנסת קליינר, שאני מתנגד לחוק הבחירה הישירה וממשיך להתנגד לכך, אבל אנחנו צריכים לחיות במציאות, ובמציאות אני מעריך מאוד את צעדו של חבר הכנסת גולדשמידט, שבסד הזמן הזה החליט לגשת עם הצעה מעשית.

בנימין אלון: אני חולק על חבר הכנסת קליינר, קודמי לדיבור כאן.

בנימין אלון: אני חושב שהדיון צריך להיות של כל סיעות הבית.

בנימין אלון: אני לא חושב שהמשחק צריך להיות של שתי סיעות גדולות.

רחמים מלול: אדוני מתכוון למימון.

בנימין אלון: לא, לדיון הציבורי.

בנימין אלון: המימון הוא תוצאה של דבר.

בנימין אלון: לא הייתי רוצה לראות מצב, שהכנסת יוצאת לפגרה, ושני ראשי ממשלה עסוקים בבחירות, וכל שאר חברי הכנסת אדישים, אינם יודעים, זה לא עניין שלהם.

בנימין אלון: זה דבר לא רצוי.

בנימין אלון: רצוי לעודד את המעורבות ואת הבריתות.

בנימין אלון: זאת אומרת, חבר הכנסת קליינר, שאם יהיה מועמד מגוש הימין, למשל, הוא יצטרך לבוא בדברים אתך כדי לקבל את הסיוע של הסיעה שלך.

בנימין אלון: אתה גם בוודאי תדרוש ממנו דרישות ציבוריות.

בנימין אלון: אם הסיעה שלי תרצה לסייע למועמד, היא תצטרך לבוא בדברים.

בנימין אלון: אני משוכנע, חבר הכנסת גולדשמידט, שבוועדה נקפיד על נהלים ברורים וקשוחים, שלפיהם הכסף לא ייועד לשום דבר אחר, הוא ייועד רק למטרה הזאת.

בנימין אלון: זה שהסיעות, לא רק הגדולות, אלא גם אחרות, יכולות להיות שותפות במירוץ הזה, שאני לא יודע איך הוא – יכול להיות שאנחנו נחזה, אדוני היושב-ראש, בתופעה המוכרת בעולם הגדול של אחוז הצבעה נמוך, של אדישות הציבור, כי הסקטור שלהם לא שולח מפלגה, זה בכלל לא יעניין אותם.

רחמים מלול: מועמד.

בנימין אלון: לא.

בנימין אלון: אין בחירות למפלגות, אני מתכוון.

אמנון רובינשטיין: לא שולח מועמד.

בנימין אלון: התכוונתי, אדוני, הואיל ואין פה גם בחירות כלליות, והסקטור שלהם לא מתמודד כמפלגה, לכן הוא לא יגלה בכך עניין.

בנימין אלון: אני כן רוצה שיגלו בכך עניין.

בנימין אלון: אני לא אוהב את החוק הזה, אני לא אוהב את שיטת הבחירות הזאת, אבל היא עומדת כרגע לפתחנו.

בנימין אלון: אני רואה דווקא לברכה את החלוקה שגם סיעות תהיינה בעלות יכולת סיוע כספי, וממילא ייכרתו כאן בריתות, ואולי בזכות זה לא כל אחד יחפש לו עשרה חברי כנסת ויריץ מועמד.

בנימין אלון: יכול להיות שיהיו גם מועמדים נוספים, אני לא פוסל את זה.

מיכאל קליינר: לא התייחסת לגובה המימון, וזו הכוונה שלהם.

בנימין אלון: אשר לגובה הסכום, נדון מחר בוועדה.

רחמים מלול: תודה לחבר הכנסת אלון.

רחמים מלול: חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

רחמים מלול: אחריו – חבר הכנסת האשם מחאמיד.

רחמים מלול: בבקשה.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בהצעת החוק שגם חבר הכנסת אלי גולדשמידט התייחס אליה, סעיף ג(3) שמדבר על 15% – לדעתי הצעד הזה הוא צעד אנטי-דמוקרטי, לא הוגן.

מוחמד כנעאן: מה עוד שקבוצות אוכלוסייה במדינת ישראל, ניקח לדוגמה את האוכלוסייה הערבית או העולים החדשים או כל קבוצה אחרת שרוצה לרוץ, יש להם עשרה חברי כנסת שרוצים לחתום, עם זאת אומרים להם: אתם לא יכולים לרוץ כי אתם לא תקבלו 15%.

מוחמד כנעאן: אני חושב שיש כאן סתירה מהותית בכך שרוצים למנוע מאנשים שאינם מרוצים מהמועמדים ורוצים להריץ מועמד שלישי או רביעי לרוץ, עקב החלטה שהיא לדעתי אנטי-דמוקרטית בתכליתה, שנותנת 15% מכלל הבוחרים.

מוחמד כנעאן: יש מקום לקבוע אחוז מסוים, אבל לא ייתכן לקבוע 15%, מה שלכל הדעות ימנע ממועמדים מסוימים, שרואים את עצמם מועמדים לראשות הממשלה – גם אם הם לא יזכו, אבל על מנת לכפות סיבוב שני או על מנת שיוכלו לממש את המצע שלהם או את המדיניות שלהם או את הקו שלהם אצל מועמד זה או אחר.

מוחמד כנעאן: באה ועדת הכספים ובצעד, לדעתי, לא מקובל, לא הגון, קובעת 15%.

מוחמד כנעאן: אני חושב, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, שיש מקום לקבוע דירוג מסוים, אבל לא 15%.

מוחמד כנעאן: אם המועמד מקבל כך וכך אחוזים, הוא יקבל כך וכך מסך כל המימון.

מוחמד כנעאן: אבל אם אתה לא מגיע עד אחוז מסוים, אתה לא מקבל, אתה מחזיר את הכסף.

מוחמד כנעאן: הוא חושב שהוא כן מקבל, אבל בפועל הוא לא קיבל.

מוחמד כנעאן: אתה רוצה להכניס אותו לבוץ, להכניס את המפלגה או את המפלגות שתמכו בו לבוץ?

מוחמד כנעאן: אני חושב שלא לזה התכוונה ועדת הכספים, למנוע מחברים להריץ מועמד וגם לסבך אותם בחובות שאני לא יודע איך הם יחזירו אותם.

מוחמד כנעאן: מה עוד, שמרבית המפלגות, גם המפלגה שלך, עדיין לא השלימו את כיסוי הגירעונות מהבחירות האחרונות, לרבות ש"ס, אדוני היושב-ראש.

מוחמד כנעאן: תודה.

רחמים מלול: תודה, אדוני.

רחמים מלול: חבר הכנסת האשם מחאמיד, בבקשה.

רחמים מלול: אחריו – חבר הכנסת עסאם מח'ול.

רחמים מלול: אם הוא לא יהיה נוכח – חבר הכנסת יולי אדלשטיין.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך.

האשם מחאמיד: אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, אני רוצה לומר, שמהמספרים העגולים שרשמתי לי של ההוצאות לבחירות הבאות לראשות הממשלה, נדמה לי שיש פה בזבוז רב של כספי ציבור.

האשם מחאמיד: כשאתה מדבר על 43 מיליון שקל למועמד לראשות הממשלה ואתה מדבר על 300,000 שקל לחבר כנסת, אם אתה עושה חשבון ובו בזמן גם נזכר באותו דוח על מצב העוני בישראל, ואם אתה מוכן לזכור שהאבטלה, למשל בעין-מאהל, מגיעה ליותר מ-18%, איך אנשים יסתכלו עלינו כחברי כנסת, על הכנסת בכלל, כאשר כל ההוצאות האלה, אדוני היושב-ראש, הולכות לבחירות, ואותם אנשים שמחפשים עבודה, לא מוצאים עבודה, אין להם פת לחם, הם עניים, העוני חוגג בארץ, ופה נותנים כספים.

האשם מחאמיד: לא אכפת לנו.

האשם מחאמיד: אני רוצה להבין, מה זה הוצאות בחירות?

האשם מחאמיד: הרי כולנו מכירים מי זה מר אהוד ברק ומי זה מר ביבי נתניהו אם הוא ירוץ, או מר שרון או כל המרים האחרים למיניהם.

האשם מחאמיד: השאלה היא – אנחנו לא מכירים אותם?

האשם מחאמיד: הם צריכים כל כך הרבה שעות טלוויזיה, כל כך הרבה שעות דברור ברדיו ובעיתונות?

טלב אלסאנע: דברים שהאכילו אותנו מרורים.

האשם מחאמיד: לכן אמרתי מרים.

האשם מחאמיד: לכן אין צורך בכל בלבול המוח הזה שמספיק מיסטל אותנו, מלשון מסטול, מיסטל את העם.

האשם מחאמיד: מספיק.

האשם מחאמיד: מי צריך את כל זה?

האשם מחאמיד: חוץ מזה, 15%, האם זה לא מספר שרירותי?

האשם מחאמיד: למה 15%?

האשם מחאמיד: למה לא 10%?

האשם מחאמיד: למה לא 8%?

אלי גולדשמידט: כדי למנוע בזבוז שאתה מדבר עליו.

אלי גולדשמידט: אתה תוקף, בצדק, שזה יותר מדי.

אלי גולדשמידט: אם אנחנו לא נשים רף גבוה יותר, יהיה בזבוז גדול יותר.

רחמים מלול: יהיו יותר מועמדים.

רחמים מלול: זה ברור.

אלי גולדשמידט: שלושה, ארבעה, חמישה.

רחמים מלול: חבר הכנסת גולדשמידט, הסכום 43 מיליון די מפתה.

האשם מחאמיד: הסכום של 43 מיליון שקל – לדעתי, זה המון כסף.

האשם מחאמיד: כולנו מכירים את המועמדים.

האשם מחאמיד: אין צורך בכסף הזה.

האשם מחאמיד: יש מפלגות שלא יתמכו באף מועמד.

האשם מחאמיד: נו, אז מה?

האשם מחאמיד: למה לבזבז כסף?

האשם מחאמיד: אני לא מבין את זה.

האשם מחאמיד: אני נגד בזבוז כספים.

האשם מחאמיד: חבל על הכסף הזה.

האשם מחאמיד: יש עניים בארץ, יש עוני בארץ, יש אבטלה בארץ, פשוט חבל.

רחמים מלול: תודה רבה.

רחמים מלול: חבר הכנסת יולי אדלשטיין, בבקשה.

רחמים מלול: אחריו – חבר הכנסת נסים זאב, ואחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחרון הדוברים – חבר הכנסת מוחמד ברכה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כפי שראית, את תמצית דברי כבר מסרתי ליושב-ראש ועדת הכספים.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אשתדל לתמצת גם כאן.

יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה לומר רק כמה נקודות.

יולי יואל אדלשטיין: אחת, קצת מדאיג אותי לפעמים איך אנחנו נגררים אחרי כמה מחברינו העיתונאים ומדברים על בזבוז נורא של כספי ציבור לצורכי הבחירות.

יולי יואל אדלשטיין: מה שנכון, ודאי שהכסף הזה בא מתקציב המדינה וזה דבר לא טוב, כלומר, זה הכרחי, אבל אולי אפשר למצוא לו שימושים קצת יותר יעילים.

יולי יואל אדלשטיין: מצד שני, בואו נתפוס את הפרופורציה, אנחנו לא לוקחים את הכסף הזה, אדוני היושב-ראש, ומעבירים אותו במשלוח מיוחד של "פדרל אקספרס" לארצות-הברית.

יולי יואל אדלשטיין: הכסף הזה בסך הכול נשאר במשק הישראלי.

יולי יואל אדלשטיין: כשאני חושב על אותם פעילי בחירות, לצורך העניין, שבין היתר יקבלו 1,200-1,000 שקל על העבודה שלהם בבחירות, לא מדובר כאן במיוחד בפרנסי העיר או בעשירי העיר שיצאו לרחוב, יחזיקו שלטים, יעברו בדירות או יגייסו את האנשים ליד הקלפי.

יולי יואל אדלשטיין: כשאני חושב על הכסף שאפילו מגיע לעיתונים, בסך הכול זה מפרנס אוכלוסיות, לא רק את בעל העיתון.

אמנון רובינשטיין: זה מגדיל את ההוצאה הציבורית.

יולי יואל אדלשטיין: הזכרתי את זה, חבר הכנסת רובינשטיין, ולמען ההגינות בזה פתחתי.

יולי יואל אדלשטיין: ודאי שזה תקציב המדינה והוצאות ממשלה, אבל גם התיאור הזה כאילו אנחנו לוקחים חצי מיליארד שקל ושולחים אותם מעבר לאוקיינוס, לא במיוחד מוצא חן בעיני.

יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה לומר כאן, שבמסגרת ההוצאות האלה ודאי שצריך להצטמצם וצריך לראות איך לא מבוזבז כסף, הכסף שבא מכספי משלם המסים במערכת הבחירות, ולכן אני מברך על החלטת ועדת הכספים, שדי בצניעות, אפשר לומר, הגדירה מימון למפלגות שאין להן מועמד רק ברבע יחידה לחבר כנסת.

יולי יואל אדלשטיין: זה ייתן מצד אחד למפלגות אפשרות להשתתף באופן פעיל בבחירות, ומצד שני לא מדובר כאן בסכום עתק שכל מפלגה תקבל ותיהנה ממנו.

יולי יואל אדלשטיין: עם זאת, וזו נקודה מאוד משמעותית, ואני באמת מתפלא שיושב-ראש ועדת הכספים, בדרך כלל חבר כנסת מאוד הגון וחושב, הלך עם העניין הזה, וזה אותו עניין של רף של 15% למועמד.

יולי יואל אדלשטיין: הרי ממה נפשך?

יולי יואל אדלשטיין: ברור שיש חלום רטוב, תסלח לי, של שתי המפלגות הגדולות להגיע למשטר דו-מפלגתי.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא הולך בכנסת, זה לא הולך בחקיקה, אז הנה באיזשהו תיקון פיננסי מכניסים לנו בדלת אחורית משטר דו-מפלגתי.

יולי יואל אדלשטיין: הרי זה לא עניין שכל אחד באמת ירוץ.

יולי יואל אדלשטיין: אני, למשל, עם כל הצניעות, לא רואה בעצמי חבר כנסת אנונימי שאף אחד לא מכיר אותו, אבל ברור לי יחד עם זאת, מבחינת חשיבה ריאלית, שאם מחר אציג את מועמדותי לראשות הממשלה, אני לא בטוח שאני אקבל אפילו 1%.

יולי יואל אדלשטיין: צריך להיות איזה רף הגיוני שיאפשר למועמדים שיכולים להתמודד, שיכולים לקבוע סיבוב שני, יכולים לשים נושאים חשובים ביותר על האג'נדה, על סדר-היום של מערכת הבחירות, לאפשר להם להתמודד.

יולי יואל אדלשטיין: תארו לכם מצב שבו מועמד כגון שמעון פרס כרגע נכנס למירוץ, מתמודד, קובע סדר-יום ומגיע ל-14% תמיכה, תמיכה מכובדת.

יולי יואל אדלשטיין: הוא מכניס לחובות אדירים את כל חברי הכנסת שחתמו לו על מועמדותו, את המפלגה שלו ואת הערבים לו.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, אדוני היושב-ראש, ובזה אני מסכם, אני חושב שטוב תעשה ועדת הכספים אם תתקן מחר את העוול הזה ותוריד את הרף למשהו הגיוני כמו 5% ותאפשר לכל מועמד שראוי לכך ורוצה בכך, להתמודד.

רחמים מלול: תודה.

רחמים מלול: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ברור שיש צורך לחוקק חוק מימון מפלגות כדי לאפשר מימון של בחירת ראש ממשלה בבחירות מיוחדות ואי-אפשר בלי תקציב.

נסים זאב: אני לא מבין מדוע יש צורך בחצי מיליארד שקלים ולאפשר לכל עשרה חברי כנסת להקים מפלגה לצורך העניין כדי לקבל 43 מיליון שקלים.

נסים זאב: אבל אנחנו כבר יודעים במי מדובר, מדובר במועמדים ידועים, אנשי שם שנכשלו בעבר, הודחו בעבר, פוטרו בעבר, התפטרו בעבר.

נסים זאב: אנחנו מכירים אותם.

נסים זאב: בסופו של דבר התעמולה לא מוסיפה, התחרות הזאת לא מועילה, היא רק מזיקה.

נסים זאב: אני חושב, שבבחירות שקטות ורציניות אנחנו צריכים לצמצם את ההוצאות ולהתרכז אולי בתשדירי תעמולה של כמה שעות ודי לנו.

נסים זאב: אנחנו לא צריכים להיכנס לקדחת כזאת של הוצאות כל כך גדולות.

נסים זאב: אני מציע דבר נוסף, אדוני היושב-ראש, שמכיוון שיש חובה של 15% של בוחרים כדי לקבל מימון של 60% מההוצאה, אני חושב שלא נכון לעשות זאת, אלא יש לתת באופן יחסי לפי כל אחוז ואחוז, אולי מה-5% הראשונים, ובכל אחוז נוסף יש להוסיף באופן יחסי את הסכום המגיע.

נסים זאב: לא יכול להיות שמי שקיבל פחות מ-15% לא יקבל שום מימון מפלגות.

נסים זאב: הדבר הנוסף שאני לא מבין, מר רובינשטיין ידידי, הוא מה קורה עם סיעה כמו הליכוד, למשל, שיש לה 19 חברים?

נסים זאב: האם היא מקבלת על עשרה חברים את 43 המיליון פלוס התשעה הנוספים, 300,000 שקל לכל אחד?

אמנון רובינשטיין: לא, היא מקבלת רק על המועמד.

רחמים מלול: אך ורק על המועמד.

נסים זאב: זאת אומרת, שתיאורטית אפשר גם להתפצל בתוך הסיעה.

נסים זאב: העשרה האלה מריצים את המועמד ואנחנו חושבים אולי להריץ מישהו אחר, ואולי בדרך כזאת אפשר לקבל כספים נוספים.

נסים זאב: אני חושב שיש כאן דברים מיותרים, והייתי מבקש להתייחס לזה בוועדת הכספים.

רחמים מלול: תודה לחבר הכנסת זאב.

רחמים מלול: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

רחמים מלול: אחרון הדוברים הוא חבר הכנסת ברכה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אם אנחנו רוצים למצוא דוגמה קלאסית איך הרוב עושק ורומס את זכויות המיעוט, זו דוגמה קלאסית שמתבטאת ומשתקפת בהצעת החוק הנוכחית.

טלב אלסאנע: מתכנסות להן שתי המפלגות הגדולות, והחתול שומר על השמנת, והן מחליטות איך לעשות את החלוקה בינן לבינן.

טלב אלסאנע: הן מחליטות לתת אחת לשנייה 43 מיליון שקל, וזה לא מעט כסף.

טלב אלסאנע: למה?

טלב אלסאנע: אני לא יודע למה, כדי לנהל את מערכת הבחירות.

טלב אלסאנע: אם שני המועמדים כל כך כושלים והם חושבים לשווק את עצמם באמצעות הכסף ולזכות בתמיכת הציבור, ודאי שהציבור הרבה הרבה יותר חכם מהם ואי-אפשר לקנות אותו או לקנות את הקולות שלו או לקנות את האמון שלו בכסף.

טלב אלסאנע: אם הם כל כך טובים, אני שואל את עצמי מדוע, חבר הכנסת מחאמיד, הם צריכים כל כך הרבה כסף כדי לשווק את עצמם.

טלב אלסאנע: הדבר הנוסף, ידידי חבר הכנסת חטיב, שהתייחסת לנושא, אני שואל את עצמי: בהצעת החוק הזאת כתוב, שאם הם קיבלו 15%, הם מקבלים את כל הסכום, 43 מיליון ש"ח.

טלב אלסאנע: אני שואל את עצמי: אם הוא קיבל 14.9% מה המצב?

טלב אלסאנע: הוא לא יקבל שום דבר?

טלב אלסאנע: עשירית האחוז נותנת לו 43 מיליון ועשירית האחוז אומרת לו: אתה תישא בכל ההוצאות, בכל ההפסדים?

טלב אלסאנע: אני שואל: איפה ההיגיון ואיפה ההגינות בהצעת החוק הזאת?

טלב אלסאנע: לדעתי, הצעת החוק הזאת פסולה, לא צודקת, לא נכונה ואפילו לא דמוקרטית.

טלב אלסאנע: למה לא דמוקרטית?

טלב אלסאנע: כי יש מועמד שיכול לקבל תמיכה של 5%, ואנחנו יודעים שאפילו בארצות-הברית שהזכרת, בשתי המפלגות, הדמוקרטים והרפובליקנים, ההכרעה בסוף נפלה על חודם של 500 קולות.

טלב אלסאנע: 5% במדינה לא כמו ארצות-הברית אלא במדינה כמו מדינת ישראל זה המון, מה גם שהם יכולים לבטא את התמיכה הייחודית של מגזר ייחודי במעמד שלהם.

טלב אלסאנע: לכן, צריכים לתת להם ביטוי.

טלב אלסאנע: אי-אפשר מצד אחד לתת לו את הזכות להתמודד ולהגיד לו: זכותך להתמודד, ומצד שני לשלול ממנו את הזכות להתמודד על-ידי זה שאומרים לו: אנחנו מענישים אותך, דע לך, תשלם המון כסף.

טלב אלסאנע: זה כמו קנס.

טלב אלסאנע: אי-אפשר לשלול בדרך עקיפה על-ידי הוצאות בלתי צודקות כאלה זכות המוקנית על-פי חוק.

טלב אלסאנע: לכן אני מתנגד להצעת החוק, ואני סבור שכולנו צריכים להתנגד להצעת חוק לא דמוקרטית, לא צודקת, לא הגיונית ולא הוגנת.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך.

נעמי חזן: חבר הכנסת מוחמד ברכה, הנואם האחרון.

נעמי חזן: אני מבקשת מסגנית מזכיר הכנסת לצלצל, כי אנחנו עוברים לסדרה של הצבעות על הצעות חוק שנדונו.

נעמי חזן: אני חוזרת: אני מבקשת לצלצל.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, הרעיון של מימון מפלגות ושל מימון בחירות הוא רעיון דמוקרטי ביסודו והוא מגונן על המערכת הדמוקרטית ועל השיקולים הפוליטיים והרעיוניים מפני מגמות של השתלטות של בעלי הון על הפוליטיקה ועל המפלגות.

מוחמד ברכה: אני חושב, שהמגבלות על תרומות ועל איסוף כספים, ולעומת זאת מתן מימון של המדינה למפלגות ולבחירות שומרים על ההיגיינה של המערכת הפוליטית ואינם מאפשרים מצב שבו הפוליטיקה והמפלגות יהיו נתונות לחסדיו של ההון הגדול, כשהתוצאה היא שמי שיכול לממן יכול לקנות לו מפלגה, ואילו הסקטורים והשכבות החלשות שלא יכולים לממן יהיו נעדרי ייצוג פוליטי.

מוחמד ברכה: לכן הרעיון של מימון ממלכתי לפוליטיקה ולמפלגות הוא רעיון נכון ביסודו.

מוחמד ברכה: בעיקרון, יש לברך על כך שיש מימון לבחירות לראשות הממשלה.

מוחמד ברכה: אבל אליה וקוץ בה.

דוד טל: אליה.

דוד טל: בערבית ליה.

מוחמד ברכה: נכון.

מוחמד ברכה: המימון שהוצע בוועדת הכספים ומובא בפנינו הוא מימון מוגזם של 43 מיליון שקל למועמד.

מוחמד ברכה: אני יכול להבין ולקבל שמפלגות שאינן מציגות מועמד לראשות הממשלה יקבלו רבע יחידת מימון על כל חבר כנסת שלהן, אבל מכאן ועד ל-43 מיליון שקל למועמד אחד – זה סכום גדול.

מוחמד ברכה: המגרעת השנייה היא הסף של 15%.

מוחמד ברכה: מי שלא עובר את הסף הזה לא מקבל כלום, מי שכן עובר את הסף הזה מקבל הכול.

מוחמד ברכה: באמריקה הגדולה קבעו סף של 5% על מנת לזכות במימון מפלגות, ולא רק במימון בחירות לנשיאות, אבל ראינו את המאמץ שעשה רלף ניידר, מועמד הירוקים, על מנת להגיע ל-5%, זה עלה לאל גור במשרתו ובזכות זה בוש ניצח בבחירות.

מוחמד ברכה: ראינו שהנושא הזה עומד גם על סדר-היום האלקטורלי של ארצות-הברית.

מוחמד ברכה: אני אומר, שאין main sttream בחברה הישראלית, אלא חיבור של קבוצות מיעוט אחת ליד השנייה, אם אלה ערבים, אם אלה עולים, אם אלה חרדים, אם אלה קיבוצניקים, ואפילו חילונים וכן הלאה.

מוחמד ברכה: איך יכול להיות במדינה קטנה מצב שבו מיעוטים, גם אם הם חברתיים, אתניים, אידיאולוגיים או לאומיים, לא יבואו לידי ביטוי?

מוחמד ברכה: אם כוונת המחוקק היתה, שמערכת הבחירות לראשות הממשלה תוכרע 50:50 בסיבוב הראשון, הוא לא היה ממציא את הסיבוב השני.

מוחמד ברכה: כל הרעיון של המחוקק בנושא הסיבוב השני הוא לאפשר שקבוצות של מיעוט פוליטי, אידיאולוגי או לאומי, יוכלו להתמודד על דעתן ועל השקפתן ולאותת למועמדים של המפלגות הגדולות מה הן שוות בסיבוב הראשון, כשעל בסיס התוצאות של הסיבוב הראשון יתנהל משא-ומתן על הסיבוב השני.

מוחמד ברכה: ועדת הכספים החליטה ברוב קולות לשלול את כוונת המחוקק ולקעקע אותה מיסודה וליצור מצב של מערכת דו-ראשית בפרלמנט שאחוז החסימה בו הוא 1.5, וזה טוב לדעתי.

מוחמד ברכה: הרעיון של סף של 15% למימון שבא לעקוף את האפשרות הדמוקרטית הבסיסית של קבוצות להתמודד בבחירות לראשות הממשלה הוא רעיון שמחטיא את המטרה.

מוחמד ברכה: לכן הצעתי בוועדת הכספים שהסף יהיה 5%, אבל יכול להיות מצב שלגבי 43 מיליון השקל לא יהיה הסכום כולו, או כלום, אלא יהיה דירוג ו-50% של הסכום הזה יתקבלו עד הישג של אחוז מסוים וכן הלאה.

מוחמד ברכה: לכן אני חושב שיש מקום להחזיר את הנושא הזה לדיון בוועדת הכספים.

מוחמד ברכה: תודה.

נעמי חזן: אני מודה מאוד לחבר הכנסת ברכה.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אבקש לשבת.

נעמי חזן: אנחנו עוברים לסדרה של הצעות חוק שנדונו היום אחרי הצהריים אבל לא הצבענו עליהן עד כה.

נעמי חזן: אני מזכירה לחברי הכנסת שאינם יודעים שמייד לאחר ההצבעות נעבור להסתייגויות על הצעת חוק-יסוד: הממשלה (מועמד לראשות הממשלה בבחירות מיוחדות) וההצבעות על הצעת חוק זו ייערכו בשעה 00:30, קרי, חצות וחצי.

נעמי חזן: חברי הכנסת, האם אתם מוכנים?

ראובן ריבלין: אנחנו מוכנים להצבעות.

ראובן ריבלין: (קריאה שלישית)

נעמי חזן: הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון מס' 11), התשס"א–2000 – אנחנו בקריאה שנייה.

נעמי חזן: חברי הכנסת זבולון אורלב, יוסי כץ, ויעל דיין יש להם הסתייגות.

נעמי חזן: אתם רוצים הצבעה?

בנימין אלון: זו קריאה שלישית.

נעמי חזן: קריאה שנייה ושלישית.

נעמי חזן: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חברי הכנסת זבולון אורלב ויוסי כץ – – –

ראובן ריבלין: זו קריאה שלישית.

ראובן ריבלין: הרי האיחוד הלאומי ביקש ערעור.

קריאה: בקריאה שלישית אין הסתייגויות.

נעמי חזן: מבטלים?

נעמי חזן: רק קריאה שלישית?

נעמי חזן: אצלי כתוב קריאה שנייה ושלישית.

נעמי חזן: אני אתעקש לעשות את ההצבעה על ההסתייגויות.

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

קריאות: – – –

נעמי חזן: ביטלתם?

נעמי חזן: בסדר.

נעמי חזן: לשם החוק אין הסתייגויות.

נעמי חזן: מי בעד?

נעמי חזן: מי נגד שם החוק בקריאה שנייה?

נעמי חזן: הצבעה מס' 9 בעד שם החוק – 42 נגד – 11 נמנעים – 2 שם החוק נתקבל.

נעמי חזן: אני קובעת, שברוב של 42 בעד, 11 מתנגדים, שני נמנעים, שם החוק התקבל כהצעת הוועדה.

נעמי חזן: חבר הכנסת שטרית.

מאיר שטרית: אני מציע להצביע ידנית, זה ילך יותר מהר.

נעמי חזן: או.

נעמי חזן: קיי.

נעמי חזן: ההסתייגויות של חברי הכנסת יהלום ואורלב לסעיף 1 – אתם מסירים.

נעמי חזן: ההסתייגות של חברת הכנסת גוז'נסקי לסעיף 1.

נעמי חזן: אם כן, אם חברי הכנסת מסכימים להצבעה ידנית, מי בעד סעיף 1 כהצעת הוועדה?

נעמי חזן: מי נגד?

נעמי חזן: אם כן, אם מסכימים חברי הכנסת, בהצבעה ידנית.

נעמי חזן: מי בעד סעיף 1 כהצעת הוועדה, מי נגד?

נעמי חזן: בעד סעיף 1 – רוב

נעמי חזן: סעיף 1 נתקבל.

נעמי חזן: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על הצעת חוק שירות המדינה (מינויים).

נעמי חזן: ההצבעה החלה, לא ידנית.

נעמי חזן: הצבעה מס' 10 בעד החוק – 42 נגד – 20 נמנעים – 2 חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון מס' 11), התשס"א–2000, נתקבל.

נעמי חזן: רוב של 42 בעד, 20 נגד, שני נמנעים.

נעמי חזן: אני קובעת שהצעת החוק אכן התקבלה בקריאה שלישית.

נעמי חזן: חבר הכנסת טריף, אתה רוצה להגיב, אתה רוצה לומר כמה מלים?

נעמי חזן: אתה לא רוצה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: (קריאה ראשונה)

נעמי חזן: הצעת חוק פיצויי פיטורים (תיקון מס' 20) (התפטרות בשל אי-קבלת שכר מינימום), קריאה ראשונה.

נעמי חזן: אני חייבת לקיים הצבעה אלקטרונית על כמה קריאות.

נעמי חזן: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 64 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק פיצויי פיטורים (תיקון מס' 20) (התפטרות בשל אי-קבלת שכר מינימום), התשס"א–2000, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

נעמי חזן: אני קובעת, שברוב של 64 בעד, אין מתנגדים, נמנע אחד, הצעה זו התקבלה בקריאה ראשונה, והיא מוחזרת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

סאלח טריף: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת טריף, נתתי לך הזדמנות.

נעמי חזן: אם אתה מתעקש – בבקשה.

סאלח טריף: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת.

סאלח טריף: אני רוצה להודות לכם על ההצבעה על חוק שירות המדינה, שזה חוק חשוב, שיוצא לדרך, שהתחיל ביוזמתי וביוזמת חבר הכנסת בשארה, ואחר כך בהצטרפות הממשלה.

סאלח טריף: אני רוצה להודות לשר המשפטים, לממשלה ולחברי הכנסת.

סאלח טריף: זהו חוק חשוב מאוד למחיקת עוול ויציאה לדרך לציבור המיעוטים הערבים במדינת ישראל.

סאלח טריף: אני מאוד מודה על ההצבעה ומקווה שבכך נביא לשוויון בשנים הקרובות, והמבחן יהיה יישום החוק.

סאלח טריף: (קריאה ראשונה)

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת הבנקאות (מס' 21) (חשבונות ללא תנועה), התש"ס–2000, של חבר הכנסת אלי גולדשמידט, קריאה ראשונה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 69 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת הבנקאות (מס' 21) (חשבונות ללא תנועה), התש"ס–2000, לוועדת הכספים נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב מוחץ, מוחלט, 69 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים, הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה והיא מועברת לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

נעמי חזן: (קריאה ראשונה)

נעמי חזן: הצעת חוק הנחה מארנונה לסטודנטים, התשס"א–2000, של חבר הכנסת אליעזר זנדברג, קריאה ראשונה.

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 45 נגד – 19 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק הנחה מארנונה לסטודנטים, התשס"א–2000, לוועדת הכספים נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של 45 בעד, 19 מתנגדים, נמנע אחד, הצעת חוק זו התקבלה בקריאה ראשונה, והיא חוזרת לוועדת הכספים להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

נעמי חזן: (קריאה ראשונה)

נעמי חזן: שימו לב, חברי הכנסת.

נעמי חזן: הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון מס' 10) (הצגת הממשלה לאחר 30 יום), של חבר הכנסת אופיר פינס-פז – קריאה ראשונה.

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 56 נגד – 6 נמנעים – 1 היו"ר נ' חזן: חבר הכנסת פינס, זה חוק-יסוד, ולכן, משום שהיא עברה רק ב-56 לעומת תשעה, ונמנע אחד, הצעת חוק זו לא נתקבלה בקריאה ראשונה.

אופיר פינס-פז: – – –

נעמי חזן: זו הצעת חוק-יסוד: הממשלה, זה תיקון להצעת חוק-יסוד: הממשלה.

נעמי חזן: תרשה לי, ואם מישהו רוצה להתווכח אתי, שיגיש ערעור לוועדת הפירושים.

נעמי חזן: אני קובעת שהצעת החוק לא נתקבלה.

נעמי חזן: אין לה רוב מוחלט.

נעמי חזן: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נעמי חזן: הצעת חוק חנייה לנכים (תיקון), קריאה שנייה.

נעמי חזן: זו הצעת חוק ללא הסתייגויות, ולכן אנחנו מצביעים בקריאה שנייה על הצעת החוק הזאת.

נעמי חזן: הצבעה מס' 15 בעד סעיפים 4-1 – 69 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 4-1 נתקבלו.

נעמי חזן: ברוב של 69 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים – הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

נעמי חזן: הצבעה על הצעת חוק חנייה לנכים (תיקון) בקריאה שלישית, רבותי.

נעמי חזן: הצבעה מס' 16 בעד החוק – 68 נגד – אין נמנעים – אין חוק חנייה לנכים (תיקון), התשס"א–2000, נתקבל.

נעמי חזן: אחד חסר.

נעמי חזן: 68 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים – אני קובעת שהצעת החוק הזאת עברה בקריאה שלישית.

נעמי חזן: חבר הכנסת שטרית.

קריאה: לא, לא.

נעמי חזן: מותר לו, הוא מציע, אדוני.

נעמי חזן: בכל זאת יש עבודת חקיקה ארוכה.

נעמי חזן: חבר הכנסת ריבלין, אל תכריח אותי באמצע ההצבעות ובלחץ זמן.

מאיר שטרית: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, עליתי רק להגיד לכם תודה, ולהגיד גם ליושב-ראש הוועדה שדנה בחוק הזה, יושב-ראש ועדת הכלכלה, אברהם פורז, תודה רבה על השלמת החוק.

מאיר שטרית: החוק הזה יביא ברכה גדולה לנכים בכל רחבי הארץ.

מאיר שטרית: קיבלתי פניות רבות ממאות נכים, בכל ארגוני הנכים, שתומכים בחוק הזה.

מאיר שטרית: תבואו על הברכה.

מאיר שטרית: אני חושב שחוק זה יקל עליהם את החיים ואת הנגישות לחיים בישראל.

מאיר שטרית: תודה רבה.

מאיר שטרית: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נעמי חזן: חברי הכנסת.

נעמי חזן: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הוראת שעה).

אברהם פורז: לפני ההצבעות אני חייב להגיד כמה מלים.

נעמי חזן: בנושא הזה?

אברהם פורז: כן.

נעמי חזן: ובאיזה סעיף בתקנון אתה משתמש, חבר הכנסת פורז?

אברהם פורז: גברתי, לפי ההיגיון.

אברהם פורז: השכל הישר, אני מניח, גם הוא יש לו איזה בסיס בתקנון.

אברהם פורז: א.

אברהם פורז: יש לוח תיקונים, ואני רוצה שלפני ההצבעה העניין ייאמר – לסעיף 1, בסעיף 66 החדש.

אברהם פורז: בפסקה (1), אחרי "משלח ידם" יבוא: "או מקום שבו הם עובדים דרך קבע".

אברהם פורז: עוד שני דברים: "רשאים בני זוג לתבוע – – –".

אברהם פורז: מה שקרה, זה בא לפני בהפתעה, כאשר הייתי צריך להציג אותו בקריאה שנייה ושלישית, אז אני עכשיו עושה השלמה קלה וקטנה.

נעמי חזן: אתה חסכת לי מהעבודה שלי, כי רציתי – – –

אברהם פורז: זה ייקח לי פחות מדקה.

אברהם פורז: "רשאים בני זוג לתבוע כי ייעשה חישוב נפרד של המס על הכנסתם" – זה לסעיף 66(ה)(2) החדש.

אברהם פורז: מתקיימים התנאים שנקבעו בסעיף, התביעה נענית אוטומטית, אין שיקול דעת במקרה זה לפקיד השומה.

אברהם פורז: נדרשת תקופת עבודה במקום העיסוק הקבוע במשך 36 שעות בשבוע לפחות, במהלך תקופה של לפחות חמש-שישיות מהתקופה שבעדה נדרש החישוב הנפרד של המס, בין שמדובר בשנת מס מלאה – – –

נעמי חזן: זה לוח תיקונים, אדוני, זה חשוב.

אברהם פורז: לא, לא, אני מסביר את זה כדי שזה יהיה ברור אחר כך לגבי הודעות הדואר של מס הכנסה – אני אומר:

אברהם פורז: בשנת המס שלגביו נדרש החישוב המאוחד.

אברהם פורז: העבודה כפי שפורטה לעיל צריכה להיות במקום העיסוק הקבוע, שאינו דירת המגורים של בני הזוג.

אברהם פורז: זה הכלל – אלא אם ימצא שר האוצר דרך להגדיר אמות מידה ברורות מתי דירת מגורים תוכל להיחשב כמקום עיסוק.

אברהם פורז: התנאים הללו יוגדרו בתקנות, באישור ועדת הכספים.

אברהם פורז: אין חובה להתקין תקנות כאלה, משום שכלל לא ברור אם ניתן לקבוע – – –

נעמי חזן: כן, חבר הכנסת פורז.

אברהם פורז: כל מה שאני מבקש הוא, שחבר הכנסת וילן יסיר את ההסתייגות שלו, משום שהיא פותחת לנו פתח לנושא חדש לחלוטין, שהוא מיסוי קיבוצים.

אברהם פורז: זה עניין חשוב, זה עניין רציני, זה טעון טיפול, אבל לא אגב אורחא.

נעמי חזן: תודה, חבר הכנסת פורז.

נעמי חזן: חבר הכנסת וילן, האם אתה מסיר את ההסתייגות שלך?

אבשלום וילן: – – –

נעמי חזן: לא, לא.

נעמי חזן: אני שואלת אותך שאלה: כן או לא.

אבשלום וילן: אני מסיר את ההסתייגות תוך כדי מחאה.

נעמי חזן: חבר הכנסת וילן מסיר את ההסתייגות תוך כדי מחאה.

נעמי חזן: חבר הכנסת שטרן, אתה מסיר את הסתייגותך?

נעמי חזן: חבר הכנסת שטרן, אם אתה לא זוכר אז אולי יש לך סיבה.

נעמי חזן: אתה מסיר?

יורי שטרן: כן.

נעמי חזן: חברי הכנסת, הצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הוראת שעה), עם לוח התיקונים.

נעמי חזן: הצבעה מס' 17 בעד סעיפים 2-1 – 66 נגד – אין נמנעים – 1 סעיפים 2-1 נתקבלו.

נעמי חזן: ברוב של 66 חברי כנסת, ללא מתנגדים ונמנע אחד, הצעה זו עברה בקריאה שנייה.

נעמי חזן: אנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הוראת שעה), התשס"א–2000.

נעמי חזן: הצבעה מס' 18 בעד החוק – 65 נגד – אין נמנעים – 1 חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הוראת שעה), התשס"א–2000, נתקבל.

נעמי חזן: ברוב של 65, ללא מתנגדים ונמנע אחד, הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

נעמי חזן: חבר הכנסת פורז, אנא, אם תוכל לקצר, אני אשמח, אף-על-פי שזה חוק חשוב מאוד.

אברהם פורז: רבותי חברי הכנסת, כל דיבור יכול להישמע כמעשה טרחני, ולכן אשתדל לא לעשות זאת.

אברהם פורז: מדובר בהצעת חוק שהתחילה עוד בכנסת הקודמת, ואני רוצה להודות לאופיר פינס-פז, שאז עמד בראש ועדת משנה של ועדת הכספים שניסתה לדחוף את העניין הזה.

אברהם פורז: היום אנחנו עושים צדק עם ציבור העצמאים במדינת ישראל, שבמשך שנים מופלה היה בכל אותם מקרים שבני זוג רצו לעבוד יחד בעסק משותף ושילמו מס גבוה יותר מהמס שהיה מגיע מהם.

אברהם פורז: נכון שהחוק הזה יש לו עלויות.

אברהם פורז: לכן הסכמנו שתחולתו תידחה לשנה, כדי שבינתיים נמצא גם את המקורות כדי להקטין את הנזק לקופת המדינה.

אברהם פורז: אבל אין ספק שנעשה כאן היום צדק, ואני מודה לחברי הכנסת.

אברהם פורז: תודה רבה.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מברכת את חבר הכנסת פורז, שהתעקש על העברת הצעת חוק חשובה מאוד.

נעמי חזן: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נעמי חזן: אנו עוברים להצעת חוק בית-המשפט לענייני משפחה (תיקון מס' 4).

נעמי חזן: אין הסתייגויות בקריאה השנייה.

נעמי חזן: נא להצביע.

נעמי חזן: הצבעה מס' 19 בעד סעיף 1 – 54 נגד – אין נמנעים – 1 סעיף 1 נתקבל.

נעמי חזן: 54 בעד, אין מתנגדים, נמנע אחד.

נעמי חזן: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

נעמי חזן: אנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על הצעת חוק בית-המשפט לענייני משפחה (תיקון מס' 4).

נעמי חזן: הצבעה מס' 20 בעד החוק – 52 נגד – אין נמנעים – 2 חוק בית-המשפט לענייני משפחה (תיקון מס' 4), התשס"א–2000, נתקבל.

נעמי חזן: ברוב של 52, ללא מתנגדים ושני נמנעים, הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

נעמי חזן: דקה ליוזם הצעת החוק יחד עם ברכות.

נעמי חזן: בבקשה, אדוני, חבר הכנסת אורלב.

זבולון אורלב: חברי הכנסת, בראש ובראשונה אני אבקש להודות ליושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, פרופסור אמנון רובינשטיין, שעזר לי להוביל את החוק והביא לשלמותו.

זבולון אורלב: אני מבקש להודות למשרד המשפטים וליחידות הסיוע בבתי-המשפט למשפחה, שפתחו פה פתח חדש לסייע לבני משפחה שעניינם נדון, כדי שיוכלו לקבל סיוע סוציאלי.

זבולון אורלב: אני מאמין שזה יעזור לשמירת שלמות המשפחה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

נעמי חזן: תודה, ושוב ברכות.

נעמי חזן: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נעמי חזן: אנו עוברים להצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון מס' 17), קריאה שנייה.

נעמי חזן: חבר הכנסת פינס-פז, אתה מסיר את ההסתייגות שלך?

אופיר פינס-פז: כן.

נעמי חזן: חבר הכנסת יהלום?

שאול יהלום: לא, אני לא מסיר.

שאול יהלום: אני מבקש להצביע.

נעמי חזן: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חבר הכנסת שאול יהלום לסעיף 1.

נעמי חזן: הצבעה מס' 21 בעד ההסתייגות – 41 נגד – 12 נמנעים – 2 ההסתייגות של חבר הכנסת ש' יהלום לסעיף 1 נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של 41 בעד, 12 מתנגדים ונמנע אחד, ההסתייגות הזאת נתקבלה.

נעמי חזן: חברי הכנסת, לסעיף 1 יש גם הסתייגות של חברי הכנסת ברכה, מח'ול וגוז'נסקי.

נעמי חזן: אתם רוצים הצבעה?

תמר גוז'נסקי: כן.

נעמי חזן: נצביע על ההסתייגות של חברי הכנסת ברכה, מח'ול וגוז'נסקי.

נעמי חזן: הצבעה מס' 22 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 40 נמנעים – 3 ההסתייגות של חברי הכנסת מ' ברכה, ע' מח'ול ות' גוז'נסקי לסעיף 1 לא נתקבלה.

נעמי חזן: ההסתייגות הזאת נפלה ב-40 מתנגדים, 15 תומכים ושלושה נמנעים.

נעמי חזן: יש גם הסתייגות של חברת הכנסת גוז'נסקי.

נעמי חזן: להצביע עליה?

תמר גוז'נסקי: לא.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים בקריאה שנייה על שם החוק והסעיף הראשון, לרבות ההסתייגות של חבר הכנסת יהלום.

נעמי חזן: מי בעד? מי נגד?

נעמי חזן: הצבעה מס' 23 בעד סעיף 1, עם ההסתייגות שנתקבלה – 67 נגד – אין נמנעים – 2 סעיף 1, עם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

נעמי חזן: 67 בעד, ללא מתנגדים ושני נמנעים.

נעמי חזן: נתקבלו שם החוק וסעיף 1, עם התיקון שנתקבל.

נעמי חזן: אנו מצביעים בקריאה שנייה על סעיף 2, על-פי הצעת הוועדה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 24 בעד סעיף 2 – 44 נגד – אין נמנעים – 1 סעיף 2 נתקבל.

נעמי חזן: סעיף 2 נתקבל ברוב של 44, ללא מתנגדים ונמנע אחד.

נעמי חזן: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה יחד עם ההסתייגות של חבר הכנסת יהלום.

נעמי חזן: אדוני חבר הכנסת רובינשטיין, להמשיך בהצבעה בקריאה שלישית?

אמנון רובינשטיין: כן.

נעמי חזן: אנו מצביעים בקריאה שלישית על הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון מס' 17), התשס"א–2000, לרבות ההסתייגות.

נעמי חזן: הצבעה מס' 25 בעד החוק – 65 נגד – אין נמנעים – 4 חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון מס' 17), התשס"א–2000, נתקבל.

נעמי חזן: ברוב של 65, ללא מתנגדים וארבעה נמנעים, החוק עבר בקריאה שלישית.

נעמי חזן: חבר הכנסת שטרית, יוזם החוק, בבקשה, דקה.

מאיר שטרית: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה להגיד לכם תודה רבה על התמיכה בהצעת החוק.

מאיר שטרית: הצעת החוק הזאת היא חשובה, היא אפקטיבית לבחירות האלה שאנחנו הולכים אליהן.

מאיר שטרית: הגשתי את הצעת החוק בכנסת שעברה, והיא התפזרה, לצערי, לפני שהשלמנו את החקיקה.

מאיר שטרית: הפעם יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת רובינשטיין, ואני מודה לו על כך, האיץ את החקיקה והביא אותה לכלל סיום כך שתהיה אפקטיבית.

מאיר שטרית: בזכות הצעת החוק הזאת כל המפלגות יוכלו לפרסם בשילוט החוצות שיש בכל הארץ, במקום להדביק על לוחות המודעות כל מיני פלקטים וניילונים.

מאיר שטרית: אני מקווה, שהארץ תהיה נקייה יותר, יפה יותר, והתעמולה גם תהיה, לדעתי, יותר אפקטיבית ויותר זולה.

מאיר שטרית: תודה, אדוני.

נעמי חזן: אני מודה לך – וברכות.

נעמי חזן: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נעמי חזן: אנו עוברים להצעת חוק עידוד מעורבות סטודנטים ביום חינוך ארוך, התשס"א–2000, קריאה שנייה.

נעמי חזן: יש הסתייגות לחברי הכנסת בשארה וגוז'נסקי.

נעמי חזן: חברת הכנסת גוז'נסקי, להצביע על ההסתייגות?

תמר גוז'נסקי: לא.

נעמי חזן: שר האוצר איננו.

נעמי חזן: חבר הכנסת בשארה איננו.

נעמי חזן: אנחנו מצביעים על כל הסעיפים.

זבולון אורלב: אני מבקש הצבעה על ההסתייגות שלי.

נעמי חזן: מי בעד ומי נגד ההסתייגות של חבר הכנסת אורלב?

נעמי חזן: הצבעה מס' 26 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 25 נמנעים – 3 ההסתייגות של חבר הכנסת ז' אורלב לסעיף 5 נתקבלה.

נעמי חזן: ההסתייגות הזאת נתקבלה ברוב של 36 בעד, 25 נגד ושלושה נמנעים.

נעמי חזן: נצביע על הצעת החוק בקריאה שנייה, לרבות ההסתייגות של חבר הכנסת אורלב.

נעמי חזן: הצבעה מס' 27 בעד סעיפים 8-1, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה בסעיף 5 – 67 נגד – 1 נמנעים – 1 סעיפים 8-1, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה בסעיף 5, נתקבלו.

נעמי חזן: אדוני יושב-ראש ועדת החינוך, נעבור לקריאה שלישית – הצעת חוק עידוד מעורבות סטודנטים ביום חינוך ארוך בקריאה שלישית.

נעמי חזן: הצבעה מס' 28 בעד החוק – 64 נגד – אין נמנעים – אין חוק עידוד מעורבות סטודנטים ביום חינוך ארוך, התשס"א–2000, נתקבל.

נעמי חזן: ברוב של 64 בעד, אין נמנעים ואין מתנגדים, הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

נעמי חזן: יוזמת החוק, חברת הכנסת קולט אביטל, דקה.

קריאה: – – –

רחבעם זאבי: למה ראש הממשלה – – –

נעמי חזן: אני יושבת-ראש הישיבה, ודאי וודאי לא ראש הממשלה.

נעמי חזן: תודה, חבר הכנסת זאבי.

קולט אביטל: גברתי היושבת-ראש, אני מבקשת להודות לחברי הכנסת, אני מבקשת להודות לזבולון אורלב, יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות, ליהודית גידלי, מנהלת הוועדה, לתמיר שאנן, היועץ המשפטי, לינון עמית, ממשרד האוצר, לנח גרינפלד, נציג משרד החינוך, וגם לעוזר שלי קובי ברדה.

קולט אביטל: היו הרבה מאוד סטודנטים שחיכו וציפו לחוק הזה, ואני שמחה שהעברנו אותו.

קולט אביטל: תודה.

נעמי חזן: אני מודה לך – וברכות, גברתי.

נעמי חזן: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נעמי חזן: הצעת חוק הספרים (חובת מסירה וציון הפרטים), קריאה שנייה.

נעמי חזן: הסתייגות של חברת הכנסת נאות.

נעמי חזן: את רוצה להצביע?

יהודית נאות: זבולון, להוריד?

זבולון אורלב: כן.

יהודית נאות: הורדתי.

נעמי חזן: הורדת.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת כנעאן.

מוחמד כנעאן: מוריד.

נעמי חזן: חבר הכנסת אורלב.

זבולון אורלב: מוריד.

נעמי חזן: אנחנו מצביעים על כל החוק בקריאה שנייה.

נעמי חזן: בבקשה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 29 בעד סעיפים 13-1 – 61 נגד – 1 נמנעים – אין סעיפים 13-1 נתקבלו.

נעמי חזן: ברוב של 61 בעד, מתנגד אחד, אין נמנעים, הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

נעמי חזן: הצעת חוק הספרים (חובת מסירה וציון הפרטים) – קריאה שלישית.

נעמי חזן: הצבעה מס' 30 בעד החוק – 59 נגד – 1 נמנעים – אין חוק הספרים (חובת מסירה וציון הפרטים), התשס"א–2000, נתקבל.

נעמי חזן: 59 בעד, מתנגד אחד, אין נמנעים.

נעמי חזן: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

נעמי חזן: חבר הכנסת אורלב, 30 שניות.

נעמי חזן: אתה מעביר הרבה חוקים הלילה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורלב צריך ספרייה לחוקים שהוא מעביר.

זבולון אורלב: אשתי אומרת, שאם אני מביא ספר, אני צריך לבוא גם עם המדף.

זבולון אורלב: אני רוצה להודות לחברי הכנסת על התמיכה ולומר להם, שהם סייעו להעביר חוק חשוב מאוד, שיסדיר את נכסי התרבות של מדינת ישראל באופן שכל מוציא לאור יצטרך להפקיד ספר או סרט או תקליט גם בספרייה הלאומית, גם בגנזך המדינה וגם בספריית הכנסת – גם על מנת שיישמרו אוצרות נכסי המדינה, גם לצורך חוקרים וגם לצורך שימושם של חברי הכנסת.

זבולון אורלב: תודה רבה על התמיכה.

נעמי חזן: תודה וברכות.

נעמי חזן: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נעמי חזן: הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 11) – –

שאול יהלום: מה זה?

שאול יהלום: אין הסבר.

נעמי חזן: סליחה.

נעמי חזן: חבר הכנסת יהלום, אם היית יושב, היה לך גם הסבר.

נעמי חזן: – – קריאה שנייה.

נעמי חזן: חברי הכנסת זנדברג, אלון, דהאמשה וגפני – מסירים את ההסתייגות?

קריאה: על מה מדובר?

נעמי חזן: מדובר בהצעת חוק הכנסת לגבי מי שינהל את ישיבת הפתיחה של כל כנסת וכנסת.

נעמי חזן: זה נושא החוק.

נעמי חזן: אתם מסירים את ההסתייגות?

קריאה: מסיר.

נעמי חזן: הצבעה בקריאה שנייה על כל התיקון, בבקשה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 31 בעד סעיף 1 – 47 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

נעמי חזן: 47 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נעמי חזן: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

נעמי חזן: הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 11) – הצבעה בקריאה שלישית, בבקשה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 32 בעד החוק – 57 נגד – אין נמנעים – אין חוק הכנסת (תיקון מס' 11), התשס"א–2000, נתקבל.

נעמי חזן: רוב של 57 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נעמי חזן: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

נעמי חזן: (קריאה ראשונה)

נעמי חזן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסדרה של הצבעות על הצעות חוק בקריאה ראשונה.

נעמי חזן: הצעת חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה (תיקון מס' 39), קריאה ראשונה.

נעמי חזן: בבקשה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 33 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 60 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה (תיקון מס' 39), התשס"א–2000, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של 60 בעד, אפס נגד, נמנע אחד, הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, והיא מועברת לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

נעמי חזן: הודעת הממשלה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הרופאים.

נעמי חזן: חבר הכנסת גאגולה, אנא שב, אנחנו באמצע ההצבעות.

נעמי חזן: חבר הכנסת גאגולה, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

נעמי חזן: חבר הכנסת גאגולה, אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה.

נעמי חזן: אנחנו באמצע ההצבעות.

נעמי חזן: הודעת הממשלה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הרופאים (הליכי בדיקת תלונות ואמצעי משמעת) (תיקוני חקיקה), התשנ"ח–1998 – – –

שאול יהלום: דילגת על תיקון 40.

קריאות: – – –

מאיר שטרית: סעיף כ"ד בסדר-היום.

נעמי חזן: לא אצלי, אדוני.

נעמי חזן: עוד לא הגעתי לזה.

ראובן ריבלין: אני הצגתי אותו.

נעמי חזן: תרשה לי להצביע על מה שעומד לפני.

מאיר שטרית: זה לפני החוק הזה.

שאול יהלום: לפני ההודעה של הממשלה.

נעמי חזן: סליחה, אדוני, אבל אין לי את זה.

נעמי חזן: (קריאה ראשונה)

נעמי חזן: הצעת חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה (תיקון מס' 40)?

קריאה: כן.

נעמי חזן: בבקשה, בקריאה ראשונה.

שאול יהלום: לא ראשונה.

נעמי חזן: כן ראשונה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 34 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 57 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה (תיקון מס' 40), התשס"א–2000, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

נעמי חזן: 57 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נעמי חזן: הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה, והיא מוחזרת לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

נעמי חזן: הודעת הממשלה על רצונה להחיל דין רציפות – – –

שאול יהלום: זוהי טעות.

שאול יהלום: מונח לנו לקריאה שנייה ושלישית – – –

קריאות: – – –

שאול יהלום: ראשונה כבר עברה והוועדה עברה על זה.

שאול יהלום: זו טעות בהדפסה.

נעמי חזן: אדוני, על מה אתה מדבר?

שאול יהלום: על תיקון 40.

אמנון רובינשטיין: תיקון 40 כבר עבר בקריאה ראשונה בשבוע שעבר.

נעמי חזן: בסדר.

נעמי חזן: כשיחזירו את 39 ו-40, זה יאוחד והכול יהיה בסדר.

נעמי חזן: חברת הכנסת דיין, אולי תסבירי את התסבוכת.

יעל דיין: היתה אי-הבנה והיו שני חוקים שמספרם 40: אחד לקריאה שנייה ושלישית והשני – תיקון לחוקי בחירות לקריאה ראשונה.

יעל דיין: הדיון התחיל בחוק הלא-נכון בגלל דברי הסבר לא נכונים.

יעל דיין: החוק שעוסק באנשים עם מגבלת ניידות יבוא לשנייה ושלישית ביום רביעי בבוקר.

יעל דיין: תיקון מס' 40, שהוא תיקון של כמה חוקי בחירות – דנו בו בקריאה ראשונה והוא יבוא הערב להצבעה.

יעל דיין: תודה רבה.

נעמי חזן: בסדר, הוא כבר הוצבע.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: עכשיו מותר להצביע על הודעת הממשלה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הרופאים?

נעמי חזן: אם כן, אנחנו מצביעים על הודעת הממשלה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הרופאים (הליכי בדיקת תלונות ואמצעי משמעת) (תיקוני חקיקה), התשנ"ח–1998.

נעמי חזן: הצבעה מס' 35 בעד הודעת הממשלה – 60 נגד – אין נמנעים – 1 הודעת הממשלה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הרופאים (הליכי בדיקת תלונות ואמצעי משמעת) (תיקוני חקיקה), התשנ"ח–1998, נתקבלה.

נעמי חזן: רוב של 60 בעד, אין מתנגדים, נמנע אחד.

נעמי חזן: אני קובעת, שדין הרציפות הוחל, וועדת העבודה והרווחה תכין את החוק לקריאה שנייה ושלישית.

נעמי חזן: (קריאה ראשונה)

נעמי חזן: הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 8), קריאה ראשונה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 63 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 57 נגד – 3 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 8), התשס"א–2000, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

נעמי חזן: 57 בעד, שלושה מתנגדים, נמנע אחד.

נעמי חזן: הצעת החוק מועברת לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

נעמי חזן: התשס"א–2000

נעמי חזן: הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 23) – ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הכול עכשיו בקריאה ראשונה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 37 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 53 נגד – אין נמנעים – 2 ההצעה להעביר את הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 23), התשס"א–2000, לוועדה משותפת של ועדת החוץ והביטחון וועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

נעמי חזן: 53 בעד, אין מתנגדים, שני נמנעים.

נעמי חזן: הצעת החוק מועברת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנה.

אפרים סנה: בשעתו דובר על העברה לוועדה משותפת לוועדת החוץ והביטחון ולוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

נעמי חזן: ההצעה תועבר לוועדה משותפת של ועדת החוץ והביטחון וועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

נעמי חזן: היא תוחזר לאותה ועדה.

נעמי חזן: התשס"א–2000

נעמי חזן: הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 24), קריאה ראשונה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 38 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 56 נגד – אין נמנעים – 2 ההצעה להעביר את הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 24), התשס"א–2000, לוועדה משותפת של ועדת החוץ והביטחון וועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של 56 בעד, אין מתנגדים, שני נמנעים – גם הצעת חוק זו עוברת חזרה לוועדה המשותפת של ועדת החוץ והביטחון וועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: מה הסעיף הזה אומר?

ראובן ריבלין: הממשלה), התשס"א–2000

נעמי חזן: הצעת חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה (הוראת שעה לעניין בחירות מיוחדות לראש הממשלה), התשס"א–2000.

ראובן ריבלין: אני רוצה לדעת על מה מדובר.

ראובן ריבלין: האם זקוקים להצבעה של 61?

נעמי חזן: אדוני יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

נעמי חזן: חבר הכנסת רובינשטיין, אולי תיגש למיקרופון, יהיה לך יותר קל ואנחנו נבין במה מדובר.

אמנון רובינשטיין: גברתי, הצעת החוק הזאת נועדה לאפשר את הבחירות המיוחדות.

אמנון רובינשטיין: היא לא משנה דברים מהותיים בנושא של חוק-יסוד: הממשלה.

אמנון רובינשטיין: לכן אני מבקש לעשות הפסקה של שתי דקות כדי לקבל עצה מהיועץ המשפטי.

אמנון רובינשטיין: לדעתי, לא צריך 61.

אמנון רובינשטיין: לדעתי, זה מחייב רוב רגיל.

ראובן ריבלין: אם זה לא חוק הבחירה הישירה לראש ממשלה, אז צריך רוב רגיל.

נעמי חזן: זו הצעת חוק הבחירות לכנסת.

נעמי חזן: זה מצריך רוב רגיל.

נעמי חזן: אם כך, נצביע.

אמנון רובינשטיין: רבותי, זה רוב רגיל.

נעמי חזן: אם כך, אנחנו מצביעים על הצעת חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה (הוראת שעה לעניין בחירות מיוחדות לראש הממשלה).

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 39 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 58 נגד – 1 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה (הוראת שעה לעניין בחירות מיוחדות לראש הממשלה), התשס"א–2000, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של 58 בעד, מתנגד אחד, נמנע אחד, הצעת החוק – – –

רן כהן: אני התכוונתי להצביע בעד.

נעמי חזן: אדוני, אתה התכוונת להצביע בעד?

נעמי חזן: חבר הכנסת רן כהן משנה את הצבעתו במקרה הזה: 59 בעד.

נעמי חזן: הצעת החוק מוחזרת לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

נעמי חזן: (קריאה ראשונה)

נעמי חזן: הצעת חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה (תיקון מס' 40), קריאה ראשונה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 40 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 64 נגד – אין נמנעים – 2 ההצעה להעביר את הצעת חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה (תיקון מס' 40), התשס"א–2000, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של 64 בעד, אין מתנגדים, שני נמנעים – הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה.

נעמי חזן: שוב חוזרת לוועדת החוקה, חוק ומשפט, העסוקה מאוד, להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

נעמי חזן: (קריאה ראשונה)

נעמי חזן: הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון מס' 18), קריאה ראשונה – של חברת הכנסת נאות ושלך, אם אני לא טועה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 41 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 59 נגד – 1 נמנעים – 2 ההצעה להעביר את הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון מס' 18), התשס"א–2000, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של 59 בעד, מתנגד אחד, שני נמנעים – גם הצעת חוק זו עברה בקריאה ראשונה, והיא מוחזרת לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

נעמי חזן: (קריאה ראשונה)

נעמי חזן: הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 22) (מימון בחירות מיוחדות) – ההצבעה בקריאה ראשונה.

נעמי חזן: ההצבעה החלה.

נעמי חזן: הצבעה מס' 42 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 34 נגד – 25 נמנעים – 2 ההצעה להעביר את הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 22) (מימון בחירות מיוחדות), התשס"א–2000, לוועדת הכספים נתקבלה.

נעמי חזן: ברוב של 34 בעד, 25 מתנגדים, שני נמנעים – הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, והיא מוחזרת לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

אלי גולדשמידט: מרצ תמכו בחוק, אך אתם בשינוי רוצים להיראות יפים.

אלי גולדשמידט: גם דאגתם לכסף.

נעמי חזן: תודה, חברי הכנסת.

נעמי חזן: את הוויכוח הזה תנהלו במקום אחר.

נעמי חזן: סיימנו את הסיבוב הזה של ההצבעות.

יצחק כהן: חבר הכנסת פורז אומר שהוא מוותר על הכסף.

הצעת חוק-יסוד: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נעמי חזן: אנחנו עוברים להנמקת הסתייגויות להצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון מס' 10).

נעמי חזן: יציג את הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת רובינשטיין.

נעמי חזן: ההצבעות יתקיימו בשעה 00:30.

נעמי חזן: אנחנו מתחילים בהנמקת הסתייגויות.

נעמי חזן: חבר הכנסת רובינשטיין, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט – חבר הכנסת רובינשטיין, אתה צריך להציג את הצעת החוק.

נעמי חזן: חבר הכנסת רובינשטיין, אני מאוד אודה לך אם תעשה זאת.

נעמי חזן: חברי הכנסת, בינתים אזכירכם, שוועדת הכנסת הסכימה לתת לכל מסתייג עד חמש דקות.

נעמי חזן: לא כל אחד חייב להסתייג.

נעמי חזן: חבר הכנסת פינס-פז, אתה מציג?

נעמי חזן: אני אודה לך.

אופיר פינס-פז: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט אני מתכבד להציג – – –

נעמי חזן: גברתי הרכזת של סיעת חרות, אבקש ממך לרדת ולא לדבר, תודה.

אופיר פינס-פז: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט אני מתכבד להציג לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון מס' 10).

אופיר פינס-פז: התיקון המרכזי בו מאפשר לאדם שאיננו חבר כנסת אבל הוא נציג של מפלגה שמיוצגת בכנסת להתמודד בבחירות המיוחדות לראשות הממשלה.

אופיר פינס-פז: לפי דעתי, התיקון הזה הוא – – –

מאיר פרוש: לאדם שמפלגתו בכנסת?

מאיר פרוש: ואם זה אדם שאין לו מפלגה?

מאיר פרוש: אם חתמו לו עשרה אנשים?

אופיר פינס-פז: אם אין לו מפלגה בכלל, אז אין לו מפלגה.

אופיר פינס-פז: זה החוק שמובא לכאן.

אופיר פינס-פז: מובן שזה מצריך עוד עשר חתימות, חבר הכנסת פרוש, וכל דבר שכתוב בחוק.

אופיר פינס-פז: בעיני התיקון הזה הוא תיקון נכון, ובתנאי שהוא היה באמת מתקבל מלכתחילה בחוק-יסוד: הממשלה.

צבי הנדל: לא יכול להיות.

אופיר פינס-פז: אבל באמת בשלב הזה לתקן זה דבר לא פשוט.

אופיר פינס-פז: עדיף לא לעשות את זה.

אופיר פינס-פז: אלא שנוצר מצב שראש הממשלה אהוד ברק החליט להתפטר מתפקידו וללכת לבחירות מיוחדות.

אופיר פינס-פז: הליכוד ובנימין נתניהו מייד האשימו אותנו שאנחנו מונעים ממנו להתמודד, או כל מיני דברים כאלה.

אופיר פינס-פז: לכן אנחנו הודענו מהתחלה – ראש הממשלה הודיע במסיבת העיתונאים ואנחנו הודענו לאחר מכן – שאנחנו נסייע בחקיקת החוק הזה, כדי להסיר כל ספק וכדי לאפשר לכל מי שיהיה נציג של מפלגה, לרבות נתניהו, אם ירצה בכך, להתמודד בבחירות המיוחדות לראשות הממשלה.

אופיר פינס-פז: ואם נתניהו לא ירצה, זכותו; במובן: ירצו – יאכלו, לא ירצו – לא יאכלו.

אופיר פינס-פז: הרשות תהיה נתונה, וזכות הבחירה היא זכות הבחירה.

אופיר פינס-פז: אני מבין שיש הרבה הסתייגויות להצעת החוק, שרובן נועדו לבצע פיליבסטר, וזה לגיטימי במסגרות הקיימות.

אופיר פינס-פז: אני אבקש מחברי הכנסת להסיר בהצבעה את כל ההסתייגויות, להצביע נגדן ולתמוך בהעברת הצעת החוק ברוב של יותר מ-61 חברי כנסת.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חברי הכנסת, לוח המסתייגים מופיע, אבל אני אתחיל לקרוא בשמות המסתייגים.

נעמי חזן: חבר הכנסת סאלח טריף.

נעמי חזן: חבר הכנסת אליעזר זנדברג.

אליעזר זנדברג: גברתי היושבת-ראש, סיפור ההסתייגויות החל במספר גדול של הסתייגויות, שוועדת הכנסת קבעה בצורה דורסנית שלא ייתנו לנמק אותן אחת-אחת, אלא קבעו שאלה נסיבות מיוחדות.

אליעזר זנדברג: זאת הפעם הראשונה בהיסטוריה של הכנסת, שקבעו, לא בנושא תקציבי, שאלה נסיבות מיוחדות.

אליעזר זנדברג: קבעו את הזמנים עד השעה 00:30.

אליעזר זנדברג: החשבון הפשוט של חמש דקות למסתייג מוכיח בעליל, שחלק מהמסתייגים לא יגיע כלל לדבר עד השעה 00:30.

אליעזר זנדברג: הואיל וקבעו בוועדת הכנסת, שכל מסתייג יוכל לדבר חמש דקות, אני דורש לדחות את ההצבעה עד תום הזמן שנקבע, דהיינו חמש דקות כפול 45 מסתייגים, 225 דקות, יותר משלוש שעות מעכשיו.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: חבר הכנסת זנדברג, תן לי לנהל את הישיבה.

אליעזר זנדברג: זה נעשה כדי לרמוס אותנו ולא לתת לנו לדבר.

נעמי חזן: חברת הכנסת גלאון, דקה, כי אני לא רוצה לבזבז זמן על הערות פרוצדורליות.

זהבה גלאון: גברתי היושבת-ראש, בכל הכבוד למודי זנדברג, יושב-ראש סיעת שינוי, הוא בא לערער כאן על החלטות ועדת הכנסת.

זהבה גלאון: חבר הכנסת זנדברג, ציר שינוי-נתניהו לא יעבוד כאן עכשיו.

אליעזר זנדברג: מה זה שייך לנתניהו?

אליעזר זנדברג: תביני את הראש, תגני על הזכויות שלך.

זהבה גלאון: היתה החלטה של ועדת הכנסת בעניין הזה.

נעמי חזן: אני מודה לך, גברתי.

נעמי חזן: חבר הכנסת ריבלין, דקה.

ראובן ריבלין: גברתי היושבת-ראש, אני חושב שטענתו של חבר הכנסת זנדברג מוצדקת והיא לא נוגדת את מה שאמרנו.

ראובן ריבלין: כל מסתייג יקבל חמש דקות, מי מהמסתייגים שאינו נמצא כאן – תימנע ממנו האפשרות לדבר, ואני בטוח שנסיים עד הזמן המיועד.

ראובן ריבלין: אם יהיו מסתייגים שירצו לדבר, נמשיך, לא נורא.

נעמי חזן: מסתייג שאיננו נמצא מאבד את תורו.

נעמי חזן: חבר הכנסת אדלשטיין, אני מבינה שיש לך בעיה לגבי זימון לוועדת הכנסת.

נעמי חזן: זה לא המקום ולא הזמן.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי היושבת-ראש, אני מוחה בתוקף על כביכול הסכמה על דעת כל הסיעות, שנתקבלה לגבי הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודיע, כחבר ועדת הכנסת וכיושב-ראש סיעתי, שלא קיבלתי שום זימון ולא הייתי מודע לנושא.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא נודע לי ממרקע הטלוויזיה.

יולי יואל אדלשטיין: ולכן אני מבקש לאפשר לכל המסתייגים לדבר, כפי שנהוג.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

נעמי חזן: לא, אדוני.

נעמי חזן: היתה החלטה.

נעמי חזן: חבר הכנסת סאלח טריף – לא נמצא; חבר הכנסת אלי בן-מנחם – לא נמצא; חבר הכנסת ויצמן שירי – לא נמצא; חבר הכנסת נחום לנגנטל – לא נמצא; חבר הכנסת שאול יהלום – חמש דקות.

שאול יהלום: גברתי היושבת-ראש, לידתו של החוק הזה התחילה כאשר התברר שהמצב כאן, בכנסת ישראל, דורש בחירות לכנסת וגם לראש הממשלה.

שאול יהלום: כל מי שהיום תומך בחוק הזה, ואני מודה שגם סיעתנו התלבטה מאוד, אבל תומך בחוק הזה לא כתמיכה נגד התרגיל של ראש הממשלה, שהתפטר לפי סעיף 22, כאשר מלכתחילה היה צריך לעשות זאת לפי סעיף 23, אלא כל מי שתומך בחוק הזה ככיסוי לכך שלא לתמוך אחר כך בחוק למען הבחירות הכלליות, הרי הוא עושה מעשה אנטי-דמוקרטי.

שאול יהלום: לא יכול להיות שנמשיך במצב הזה, שראש הממשלה פועל כאשר אין לו רוב בכנסת.

שאול יהלום: ולא רק שיש לו ממשלה עם קואליציה קטנה, אלא קואליציה של בערך רבע מהכנסת.

שאול יהלום: אז אם ראש הממשלה ותומכי החוק הזה ברובם הם תומכי ראש הממשלה; אם ראש הממשלה מתפטר ואומר: אני מגיש את עצמי בעוד 60 יום לבחירות, הרי הוא אומר: אני מעוניין להמשיך במצב הקיים, להמשיך לשלוט, להמשיך לנהל משא-ומתן שיהיה בכייה לדורות, ללא רוב בכנסת.

שאול יהלום: והנה באות סיעתו וסיעות נוספות וסיעת ש"ס ותומכות בו.

שאול יהלום: ריבונו של עולם, איך אפשר להמשיך?

שאול יהלום: מסתכל ציבור הבוחרים בישראל ואומר: איזו כנסת זאת?

שאול יהלום: כנסת שנותנת לראש הממשלה להמשיך ולשלוט; שנותנת לממשלת מיעוט, שרק מחצית מחבריה קיבלו את אמון הכנסת בעת כינונה.

שאול יהלום: מילא שנותנים להם למשול, אבל לנהל משא-ומתן על הדברים החשובים ביותר היום לחלק גדול מהציבור בעם היהודי, במדינה ובחוץ; לנהל משא-ומתן על הר-הבית; על יותר מ-90% מחלקי יהודה ושומרון ועזה; מי יודע, אולי מתנהל משא-ומתן סודי על רמת-הגולן; לעסוק ברעיונות על מהפכה בשטח החילוני-האזרחי – הרי מי ששומע תצילנה אוזניו.

שאול יהלום: אני פונה מכאן, במלוא הידידות וההוקרה, לסיעת ש"ס.

שאול יהלום: אני פונה אליכם ומבקש: אנא, עם יד על הלב, האם אתם מוכנים שהכנסת הזאת, בהרכבה הנוכחי, תמשיך כאשר מודיעים לכם שעומדים למשא-ומתן ויתורים בנושא הר-הבית?

שאול יהלום: בנושא של ירושלים?

שאול יהלום: כאשר אהוד ברק, העומד לבחירה, מנופף בדגל המהפכה החילונית-האזרחית?

שאול יהלום: נגד אושיות המדינה היהודית, שהשגנו אותן בעמל רב מאז כינון הציונות ובמשך קיומה של מדינת ישראל?

שאול יהלום: הרי יש גבול לציניות.

שאול יהלום: כל פוליטיקאי יש לו מחלת הציניות, אבל קצת גבול צריך להיות.

שאול יהלום: עד כדי כך אנחנו מוכנים להמשיך במצב הקיים?

שאול יהלום: מה יגיד הציבור, שהוא רואה ממשלה שאין לה רוב בכנסת, ואנחנו ממשיכים וממשיכים וממשיכים?

שאול יהלום: התרגיל של ראש הממשלה, ממה נפשך: אם אתה אומר שאתה חייב להתפטר, אז על מה אתה מגיש מועמדות לבחירה בעוד 60 יום?

שאול יהלום: מה, ישתנה המצב בעוד 60 יום?

שאול יהלום: האם ישתנה ההרכב של הכנסת?

שאול יהלום: אתה אומר שלא.

שאול יהלום: אז מה השתנה?

שאול יהלום: אתה תעמוד בדיוק באותו מצב, ואנחנו נעמוד כל יום במצב נוסף של נפילות של החוקים וההחלטות בכנסת.

שאול יהלום: לכן אני פונה בקריאה אחרונה ואומר: מי שמצביע בעד החוק ובעד הקדמת הבחירות – ניחא, בסדר.

שאול יהלום: הוא אומר: אני גם רוצה שיהיה חוק כזה שימנע תרגילים, שראש הממשלה יבחר לו להתמודד בבחירות מיוחדות רק עם חברי כנסת.

שאול יהלום: אבל שזה יהווה מין אליבי, מין כיסוי, שבגללו לא ניגש לבחירות?

שאול יהלום: אני מבקש מכל החברים לעשות חושבים פעם נוספת, להצטרף ליוזמת החוק להקדמת הבחירות, אם יתקבל חוק הבחירות הנוכחי ואם לא.

אברהם פורז: חבר הכנסת יהלום, חבל על המאמץ, אתה מתכוון אל ש"ס ויש כאן רק נציג אחד; אומנם הוא בוודאי יעביר להם את המסר.

שאול יהלום: לנציג זה, הרב נסים זאב, בהזדמנות זאת אנחנו רוצים למסור לו את תנחומינו על פטירת אביו, זיכרונו לברכה.

שאול יהלום: בוודאי הוא ימסור כשליח נאמן את עמדתנו לכל סיעת ש"ס.

אברהם פורז: זה ש"ס קונטרול.

נעמי חזן: תודה רבה.

נעמי חזן: חבר הכנסת יהלום, אני מודה לך.

נעמי חזן: חבר הכנסת אברהם פורז.

אברהם פורז: עכשיו תורי?

נעמי חזן: כן.

נעמי חזן: ואחריו – חבר הכנסת מוסי רז.

יהודית נאות: איך הולך הסדר?

בנימין אלון: מה, לא הייתי ברשימה?

נעמי חזן: אני הולכת לפי הרשימה שנותנים לי.

נעמי חזן: חברי הכנסת, אם יש לכם שאלות, תיגשו למזכיר הכנסת.

אברהם פורז: רבותי חברי הכנסת, האמת היא, שאם הייתי מוזמן בפני קבוצת תלמידים והיו מבקשים ממני להסביר מה קורה בכנסת, הייתי מאוד מאוד מתקשה להסביר להם.

אברהם פורז: איך אפשר להסביר, שאלה שהם בעד חוק נתניהו הם למעשה נגד התמודדותו של נתניהו, ואלה שהם נגד חוק נתניהו הם למעשה בעד ההתמודדות של נתניהו, ובעצם לא משנה מה כולם חושבים, אלא הכול תלוי בש"ס.

אברהם פורז: השאלה היא, מה ש"ס תעשה בסוף?

אברהם פורז: פעם אמרו, שמשרד הפנים היה ש"ס קונטרול, ורצה אותו שרנסקי קונטרול שלו, אבל ישראל כולה נמצאת בש"ס קונטרול.

אברהם פורז: מה קורה פה?

אברהם פורז: אנחנו יכולים לשבת פה כל הלילה וגם מחר ולדבר בעד נתניהו ונגד נתניהו, בעד בחירות מיוחדות ונגד בחירות מיוחדות, בעד מימון מפלגות, נגד מימון מפלגות.

אברהם פורז: הכול למעשה תלוי בקבוצה של 17 חברי כנסת, שהיא בעצם מחזיקה את המדינה הזאת בגרון, היא יכולה להחליט מה שהיא רוצה.

צבי הנדל: למה, גם חברי ישראל אחת הצביעו בעד חוק ביבי.

אברהם פורז: מי?

צבי הנדל: ישראל אחת.

אברהם פורז: כן, אבל אתה יודע שהם הצביעו בעד חוק ביבי כדי שביבי לא יתמודד, וגם ש"ס הצביעה בעד חוק ביבי כדי שביבי לא יתמודד, ואלה שהצביעו פה נגד חוק ביבי זה על מנת שביבי כן יתמודד.

אברהם פורז: אז אני אומר לכם, קשה מאוד להסביר את הדברים האלה ובאמת צריך שתהיה אצלנו איזו לוגיקה סופר-מתוחכמת כדי להבין את כל הדברים האלה.

אברהם פורז: אבל בסופו של דבר, אני אומר, אנחנו באמת צריכים להצטער על שהשאלות העקרוניות והחשובות האלה נמצאות בידי מפלגה שכרגע מה שמעניין אותה זה שהיא חלילה לא תאבד כמה מנדטים.

צבי הנדל: מי זה, ישראל אחת?

אברהם פורז: לא.

יולי יואל אדלשטיין: גם ישראל אחת.

אברהם פורז: אני רוצה לומר לכם, שביום שש"ס תאבד מכוחה ותפסיק לנהל את המדינה, אני לא אהיה באבל, זה לא יהיה יום כל כך עצוב בשבילי.

אברהם פורז: הייתי אפילו אומר, שתהיה טיפת שמחה מהעניין הזה, משום שאני חושב, שהתופעה הזאת של מפלגה שגדלה וגדלה, וכל הזמן גדלה, כבר כנסת רביעית שהיא גדלה, אם היא תקטן זה רק יהיה טוב.

אברהם פורז: אשר לעניין עצמו, רבותי חברי הכנסת – – –

יאיר פרץ: חבר הכנסת פורז, ש"ס רק תלך ותגדל.

אברהם פורז: אז מה, אז תלכו לבחירות.

אברהם פורז: חבר הכנסת פרץ, אם כך, ממה אתם חוששים?

אברהם פורז: נראה לי, חבר הכנסת פרץ, שגם אתה לא מאמין במה שאתה אומר.

נסים זאב: תפסיקו להיות צבועים.

אברהם פורז: אני בטוח שאתה לא מאמין, לא שאני חושב שאתה לא מאמין.

אברהם פורז: רבותי חברי הכנסת, לאחר שנסתיימו הבחירות בפעם הקודמת, החליט בנימין נתניהו – ואני רוצה לומר לכם, שהחלטתו אז עוררה אצלי הערכה רבה, אני חושב שזה מעשה מאוד יפה של מנהיג, שכאשר הוא נכשל, הוא לא נשאר בכנסת.

אברהם פורז: ראיתי פה מחזות לא נעימים, הסתכלתי על יצחק שמיר, בתקופה שרבין היה ראש ממשלה, לאחר שהוא הובס בבחירות, הוא הסתובב פה עוד כמה שנים כמו צל של ראש ממשלה, וזה לא היה מכובד.

אברהם פורז: אני רוצה לומר לכם, עם כל הכבוד לשמעון פרס, אחרי שהוא היה ראש ממשלה, אני לא יודע אם הוא כל כך מאושר ממה שהוא עושה בתור השר לתכנון אזורי.

אברהם פורז: אבל בנימין נתניהו, לדעתי באיזה אקט, שהייתי אומר אקט ראוי במשטר דמוקרטי, מנהיג שלקח על עצמו את האחריות לנפילה בבחירות ולתוצאה העגומה שאליה נקלע הליכוד, כי צריך לזכור שלא רק הוא הובס, גם הליכוד איבד הרבה מאוד מכוחו, הוא לקח אחריות והתפטר.

אברהם פורז: אני רוצה לומר לכם, שאם יש אדם שבקיא בחוק הבחירה הישירה זה בנימין נתניהו, בקיא מאוד מאוד משום שהוא היה מגדולי תומכיו של החוק הזה.

אברהם פורז: גם בשעתו, כשהוא היה סגן שר בממשלתו של יצחק שמיר, הוא הצביע בניגוד לעמדת הליכוד בעד חוק הבחירה הישירה.

אברהם פורז: אני יודע שהוא היה מעורב מאוד אז בחקיקה של החוק, הוא מכיר את כל הפרטים.

אברהם פורז: אני בטוח, שכאשר הוא התפטר הוא ידע שרק מי שהוא חבר כנסת יכול להתמודד בבחירות מיוחדות.

אברהם פורז: נכון שגם יוזמי הבחירה הישירה לא חזו את התופעה הזאת, שראש ממשלה, באיזה אקט מוזר מתפטר ולא מתפטר, מתפטר ולא גורם לכנסת להתפטר.

אברהם פורז: יוזמי הבחירה הישירה חשבו, שיכולה להיות סיטואציה, או שלראש הממשלה יש איזו מחלה, או איזה אסון אישי, או כמו שאמר בשעתו מנחם בגין, שאיננו יכול עוד, ואז אם הדבר הזה קורה זמן קצר לאחר שמתקיימות בחירות, לא מן הראוי להכריח את כל המדינה ללכת לבחירות – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת פורז.

אברהם פורז: יש לי עשר דקות, לא?

נעמי חזן: לא, חמש דקות למסתייג.

אברהם פורז: לא ידעתי שהדמוקרטיה הדורסנית הזאת כבר לא נותנת לנמק הסתייגויות.

רן כהן: אולי ברשות היושבת-ראש תסביר לי את האקט המוסרי הזה, שאדם שקיבל תמיכה של מיליון ו-400,000 אזרחי המדינה אומר: אני ממשיך לשרת את המדינה.

נעמי חזן: כן, אבל, אדוני, אתה יודע שאני לא יכולה להסביר לך ברגע זה, וחבר הכנסת פורז סיים את זמנו.

נעמי חזן: זמנך תם.

אברהם פורז: גברתי היושבת-ראש, קראתי בתקנון הכנסת, שבמקרים מיוחדים ובחוק התקציב אפשר לקבוע זמן מיוחד – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת פורז, זמנך תם, אני מצטערת.

אברהם פורז: האם גברתי מוכנה להסביר לי, מה מיוחד בזה שקוטעים אותי?

נעמי חזן: כן, כי יש לך חמש דקות על-פי החלטת ועדת הכנסת.

אברהם פורז: אבל יש לי המון הסתייגויות, לא אוכל לדבר יותר מחמש דקות?

נעמי חזן: חבר הכנסת פורז, תשאל את נציגך בוועדת הכנסת.

נעמי חזן: אני מודה לך.

אברהם פורז: האם אני יכול לרדת תחת מחאה?

נעמי חזן: אתה יכול לרדת איך שאתה רוצה.

אברהם פורז: אז אני יורד תחת מחאה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

נעמי חזן: ואחריו – חבר הכנסת מוסי רז.

ד' לב: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחה על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה וקריאה שלישית, הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון מס' 10), שהחזירה ועדת החוקה חוק ומשפט, תודה.

נעמי חזן: תודה.

הצעת חוק-יסוד: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נעמי חזן: חבר הכנסת רז, ואחריו – חבר הכנסת יורי שטרן.

נעמי חזן: חמש דקות למסתייג, תלונות לא כאן.

מוסי רז: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני חושב שבחמש דקות אי-אפשר לנמק את כל ההסתייגויות שהגשנו לחוק הזה.

מוסי רז: אז אני אנסה להסביר בחמש דקות למה החוק הזה כולו הוא חוק רע ומעוות.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר גם ב-20 שניות.

מוסי רז: נכון, אפשר להסביר את זה גם בפחות מחמש דקות.

מוסי רז: המצב שבו אנחנו באים כתוצאה מאיזו סחטנות של מועמד – שרוצה להיות מועמד, בעצם הוא איננו מועמד ולא יכול להיות מועמד – שרוצה להיות מועמד בבחירות מיוחדות לראש הממשלה, על-פי חוק שהוא תמך בו בכנסת, הוא בא ואומר: אני רוצה שיקדימו את הבחירות; או: אני לא רוצה שיהיה חוק נתניהו – או כל דבר אחר, ואנשים שאולי חוששים פן יקדימו את הבחירות חושבים לאפשר לו להתמודד ולהביא במיוחד בשביל זה חוק-יסוד של המדינה, באים ומאפשרים לו את המסלול הזה.

מוסי רז: אני אומר לכם, חברי הכנסת, אסור לנו ליצור מצב, שראש ממשלה במדינה, לא בקוניונקטורה פוליטית כזאת ולא באחרת, לא אם נתניהו מבקש את זה ולא אם נתניהו לא מבקש את זה, שראש ממשלה במדינה יהיה אדם שאיננו חבר כנסת, ואני אסביר למה אני אומר את מה שאני אומר.

מוסי רז: אנחנו דמוקרטיה פרלמנטרית.

מוסי רז: אנחנו כבר קצת פחות מאז קיבלנו את חוק הבחירה הישירה, אבל אנחנו דמוקרטיה פרלמנטרית.

מוסי רז: אנחנו דמוקרטיה שצריכה להתנהל על-פי הפרלמנט.

מוסי רז: מצב שבו ראש הממשלה איננו חבר בכנסת, יפחית ממעמדה של הכנסת, שכן יהיה מצב שהוא לא יצטרך לבוא לכאן, להצביע יחד אתנו, ואנחנו לא נוכל להיות שותפים לו.

מוסי רז: זה יפחת את מעמדה של הכנסת בצורה מאוד מאוד דרסטית.

מוסי רז: אני תומך בחוק הנורבגי.

מוסי רז: נגד החוק הנורבגי אמרו, ובמידה מסוימת של צדק, שאם השרים לא יהיו חברי כנסת ולא ישבו פה בבניין ולא יהיה החיכוך היומיומי הזה, זה דבר שיקטין את כוחה של הכנסת, וכתומך בחוק הנורבגי אני מסכים עם הגישה הזאת.

מוסי רז: אבל אם כך, מה נגיד על ראש ממשלה שאיננו חבר כנסת?

מוסי רז: אני רוצה להגיד לכם עוד משהו, חברי הכנסת.

מוסי רז: על כל חבר כנסת במדינה, לפני שהוא מתמודד, מוטלות תקופות של צינון משירות בצבא, במשטרה, בדברים אחרים שאנחנו חושבים שצריכים להטיל לגביהם צינון.

מוסי רז: איך ייתכן, אולי לא במקרה הזה, שיוכל לבוא מועמד, לעמוד בראש מפלגה ולהיות מועמד לראש הממשלה בלי שאנחנו בודקים אותו ומטילים עליו תקופות צינון יותר חמורות מאלה של חבר כנסת רגיל?

מוסי רז: אני אפילו שואל יותר מזה: איך ייתכן שיבוא אדם שרק לפני שנה וחצי או קצת יותר מכך התפטר מהכנסת ועסק בעסקים פרטיים, וזה בסדר גמור לעסוק בעסקים פרטיים – –

צבי הנדל: העם רוצה אותו.

מוסי רז: – – ואנחנו לא יודעים בדיוק מה טיבם של העסקים האלה, ויציג את מועמדותו?

מוסי רז: לדעתי, אנחנו צריכים להחליט – – –

זאב בוים: – – – איך אתה מדבר?

מוסי רז: אנחנו לא יודעים מה טיבם של העסקים.

נעמי חזן: חבר הכנסת בוים, הוא אומר את דעתו.

נעמי חזן: דעתך שונה.

מוסי רז: אתה יודע מה טיבם?

מוסי רז: תעלה אחר כך ותסביר מה טיבם.

מוסי רז: זה שאתה מתרגז, חבר הכנסת בוים, זה מעורר בי חשד.

מוסי רז: אני לא התכוונתי להאשים בשום דבר, אני התכוונתי לדבר לנושא עצמו, וזה שאתה קופץ בצורה כזאת – על ראש הגנב בוער הכובע.

מוסי רז: אני בכלל לא חשבתי שזה המצב – –

זאב בוים: אתה מנסה לעטוף באצטלות – – –

מוסי רז: – – אבל אם אתה קופץ, אנחנו צריכים כנראה לבדוק שבעתיים.

מוסי רז: אני חושב, חברי הכנסת, שאנחנו צריכים בהזדמנות זו לחוקק חוק שבו אנחנו נגביל מועמד לראשות הממשלה, לא רק שיהיה חייב להיות חבר כנסת, אלא יהיה אפילו חייב להיות חבר כנסת במשך שנה, או שנתיים, או תקופה מסוימת שקדמה להגשת המועמדות שלו, ושהוא יהיה פה אתנו, שנדע מה הן עמדותיו הפוליטיות, נעקוב אחרי – – –

ראובן ריבלין: שיהיה שמאלן, שלא יהיה ימני.

מוסי רז: זה רעיון שלא חשבתי עליו.

מוסי רז: אתה רואה, רובי, שאתה יכול לעזור לנו לפעמים?

ראובן ריבלין: שיהיה פטרון לערבים.

ראובן ריבלין: מתאים לי.

נעמי חזן: חבר הכנסת רז כמעט מסיים.

נעמי חזן: יש לך שניות ספורות, אדוני.

מוסי רז: יכול להיות שנציע תיקון שרק אנחנו נציע מועמד לראשות הממשלה.

מוסי רז: אם כך, חבר הכנסת ריבלין, למה אתה לא תומך בחוק?

ראובן ריבלין: עד היום לא היה אדם מוכשר כמוך שישכנע אותי.

נעמי חזן: חבר הכנסת רז, תודה.

מוסי רז: משפט אחרון ואני יורד.

מוסי רז: אני רוצה לחזור למשפט העיקרי שאמרתי ולהגיד אותו עוד הפעם.

מוסי רז: אסור לדמוקרטיה הפרלמנטרית שלנו לאפשר מצב שבו ראש ממשלה לא יהיה חבר הכנסת.

מוסי רז: נקודה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת יורי שטרן.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת יוסי כץ.

יורי שטרן: כבוד היושבת-ראש, חברי הכנסת, לפני דקה שאל חבר הכנסת מוסי רז: הייתכן שאדם שאיבד את אמון העם לפני שנה וחצי מבקש אותו מחדש?

יורי שטרן: ואני שואל – – –

מוסי רז: זה לא מה ששאלתי.

יורי שטרן: זה בערך מה שאמרת:

יורי שטרן: אדם שהתפטר לפני שנה וחצי מבקש את אמון העם.

יורי שטרן: ואני שואל: הייתכן שאדם שהתפטר לפני שבועיים, שנכשל בכל דבר שניסה לעשות, שהרס את כלכלת ישראל – –

ראובן ריבלין: מי זה?

ראובן ריבלין: מי נכשל?

יורי שטרן: – – שהרס את כל המרקם החברתי, שפילג את העם, כך שאפילו מי שהאשים את ראש הממשלה הקודם, ביבי נתניהו, בפילוג העם היום שותק, כי פילוג כמו הפעם לא היה כדוגמתו לפני כן; אדם שנכשל בכל המשימות שלו, במדיניות החוץ ובמדיניות הביטחון, שהתפטר בעקבות זה, מייד מבקש את אמון העם?

יורי שטרן: הייתכן?

רן כהן: על מי הוא מדבר?

רן כהן: על ביבי הוא מדבר?

יורי שטרן: הייתכן שאדם שקוראים לו אהוד ברק, שאיבד את הרוב שלו בכנסת ואמר שאחת הסיבות להתפטרות שלו היא שאי-אפשר לעבוד עם הכנסת הבלתי-אחראית הזאת, האדם הזה רוצה עכשיו להמשיך עם אותה כנסת?

יורי שטרן: הרי הוא לא רק התפטר, אלא גם ביקש שהכנסת לא תתפטר.

יורי שטרן: ואתם, חברי מרצ, שתמיד דוגלים בניקיון כפיים, בממשל תקין, וכאשר התפטר ראש הממשלה מייד אמר חבר הכנסת יוסי שריד, יושב-ראש מרצ: אנחנו נדרוש את הבחירות, אנחנו רוצים שגם הכנסת תתפזר – למה חזרתם בכם?

יורי שטרן: אתם מפחדים מפיזור הכנסת, ואתם רוצים להשאיר את ראש הממשלה הנכשל שלכם עם הכנסת הבלתי-אחראית הזאת.

רן כהן: אתה רוצה תשובה?

רן כהן: – כי אנחנו לא גמדים של נתניהו.

יורי שטרן: זה אקט של פחדנות.

צבי הנדל: – – –

יורי שטרן: חבר הכנסת צבי הנדל, אתה מפריע לי.

יורי שטרן: סליחה.

יורי שטרן: אתם הפחדנים, אתם תומכים בטריקים מלוכלכים, בתרגילים הכי מסריחים של ראש הממשלה.

רן כהן: – – –

יורי שטרן: אני אומר שהחוק הזה שנקרא חוק ביבי הוא לא חוק נכון, כי הוא אומר שכל אחד מותר לו לרוץ בבחירות לראשות הממשלה.

יורי שטרן: אבל איך אפשר למנוע מן העם לבחור מחדש את הכנסת, כאשר ראש הממשלה הנכשל והמתפטר אומר שזאת כנסת בלתי אחראית?

יורי שטרן: אני פונה פה לחברי מרצ ואומר: תהיו אתם אמיתיים ותנהגו בהתאם לעקרונות שהצהרתם עליהם.

יורי שטרן: אני פונה לחברי הכנסת מסיעת ש"ס.

יורי שטרן: הרי אתם הכנסתם את כל המחנה הלאומי, שכל המצביעים שלכם בתוכו, הכנסתם את המחנה הלאומי למבוי סתום, ולמה?

יורי שטרן: היתה לנו הזדמנות ויש לנו היום הזדמנות בלתי רגילה להפוך את סדרי השלטון במדינה לסדרים יותר טובים, לסדר יותר נכון, למצוא מוצא מהמצב של התרסקות שברק מביא אותנו לשם.

יורי שטרן: למה אתם מונעים מכל המחנה שלנו לנצח ובגדול?

יורי שטרן: למה אתם רוצים את ראש הממשלה הבא, שאני מקווה שיבוא מהמחנה הלאומי – – –

נסים זאב: אנחנו רוצים את אריק שרון.

נסים זאב: רק את אריק שרון.

יורי שטרן: למה אתם רוצים להשאיר אותו עם כנסת כל כך מפולגת, כל כך חסרת יכולת לתפקד, כל כך בלתי מייצגת את רצון העם נכון להיום?

יורי שטרן: את הלקחים של החודשים האחרונים אי-אפשר לשקף בכנסת הזאת, הכנסת גם היא צריכה להשתנות.

יורי שטרן: אני פונה באמת לחברי הכנסת מסיעת ש"ס: הבוחרים שלכם לא יסלחו לכם על מה שאתם עושים.

יורי שטרן: לא חוק ביבי, אלא זה שאתם עומדים כנגד פיזור הכנסת ובחירה כללית של כל מוסדות השלטון במדינה – זו טעות שיכולה להיות פטאלית לכל המחנה, אבל גם לכם.

נעמי חזן: אני מודה לך, חבר הכנסת שטרן.

נעמי חזן: חבר הכנסת יוסי כץ.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת עסאם מח'ול.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת יולי אדלשטיין.

יוסי כץ: ערב טוב, גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, זה הנאום השלישי שלי בקשר לחוק הזה.

יוסי כץ: ביקשתי להסיר אותו כשהוא עלה לדיון מוקדם.

יוסי כץ: שהחוק רע כולם יודעים, אין צורך לבאר, אין צורך לפרט, אמרנו את זה במהלך כמה ישיבות.

יוסי כץ: אני יכול רק להצטער שהסיעה שלי החליטה על משמעת סיעתית בקשר להצעת החוק הזאת.

יוסי כץ: אני, בניגוד לחברים בסיעה – – –

צבי הנדל: מה, ברצינות?

צבי הנדל: יש משמעת סיעתית שחייבים להצביע ביבי?

יוסי כץ: בניגוד לחברים בסיעה שלי, אני חושב שהחוק הזה הוא כן חוק מצפוני, כי כל מי שרומס את חוקי-היסוד, ועושה את זה בחדווה כזאת – לי יש בעיה עם המצפון כשאני מצביע בעד חוק כזה, ולכן הצבעתי נגד ואצביע נגד גם בדרך לקריאה השנייה והשלישית.

יוסי כץ: אני רוצה לנצל את הבמה הזאת כדי לקרוא בראש ובראשונה לסיעת ש"ס ולבקש ממנה: תשחררו את סיעת ישראל אחת מכבלי ההסכם להצביע עבור החוק הזה.

צבי הנדל: איזה הסכם?

צבי הנדל: מה הבטיחו להם?

יוסי כץ: הרי ממילא חוק התפזרות הכנסת עומד ליפול, הוא לא עומד לעבור.

יוסי כץ: בנימין נתניהו הודיע שהוא לא מתמודד.

יוסי כץ: אז בשביל מה לכופף את חוקי-היסוד שלנו?

יוסי כץ: אני מתנגד לכיפוף חוקי-היסוד לגחמות האישיות של מישהו, אבל אם ממילא אלה שרוצים לעשות את החוק לא יפיקו מהחוק הזה תועלת, מדוע לשנות את החוק?

יוסי כץ: ולחברי אני אומר: רדו מזה, אל תצביעו בעד החוק.

יוסי כץ: ממילא – גם אם הוא יעבור – לא יקרה שום דבר.

יוסי כץ: חוק התפזרות הכנסת לא יתקבל, נתניהו לא יתמודד, אז בשביל מה צריך לכופף את הדברים החשובים לנו?

יוסי כץ: חוקי-היסוד הם חלק מהחוקה שלנו, למה לכופף אותם אם ממילא אין בזה צורך?

תמר גוז'נסקי: צריך לבטל.

נעמי חזן: את מה, גברתי?

יוסי כץ: אני מוכרח לומר דבר אחד.

יוסי כץ: כשביקשתי להסיר את הצעת החוק מסדר-היום, בסוף דברי קראתי לבנימין נתניהו ואמרתי לו: קום תאמר בקול רם וצלול שאתה אינך מוכן להתמודד אם יעבור החוק הזה.

יוסי כץ: ואני שמח – בתקווה שלא יחזרו ימים קודמים ובתקווה שהוא יעמוד בדיבורו – שלפחות נכון לשעה זו הצהיר בנימין נתניהו שהוא איננו מתמודד אם החוק הזה עובר ואין התפזרות הכנסת.

יוסי כץ: אז אם המצב כך, אני חוזר ופונה לכל חברי הכנסת: אנא, שקלו פעם נוספת את עמדתכם והצביעו בהתאם למה שטוב למדינת ישראל, בהתאם למה שטוב לכנסת ישראל.

יוסי כץ: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מאוד מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה.

צבי הנדל: אז אתה בעד חוק פיזור הכנסת.

נעמי חזן: אחריו – חבר הכנסת אדלשטיין.

נעמי חזן: חבר הכנסת הנדל, אתה בוחן כל חבר כנסת?

צבי הנדל: כי הוא אמר מה טוב למדינה.

צבי הנדל: זה טוב למדינה.

נעמי חזן: חבר הכנסת יוסי כץ ידוע בעקביות שלו, ואני בטוחה שהוא הבהיר את עצמו היטב.

עסאם מח'ול: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני שותף להרגשה שביטא קודמי, שאנחנו הצבענו על חוק גרוע, ואולי על חוק שמריח לא טוב ולא דמוקרטי.

יולי יואל אדלשטיין: איך הצבעת?

עסאם מח'ול: אני אגיד לך בדיוק, בגלל זה התחלתי עם זה.

עסאם מח'ול: אבל אנחנו עמדנו בפני הברירה, אם אנחנו נחסום משהו שמסריח עוד יותר, מסוכן עוד יותר וגרוע עוד יותר.

עסאם מח'ול: אני מדבר על סכנה אמיתית ומאיימת על הדמוקרטיה ועל החיים התקינים בחברה הישראלית, שמגלם ומייצג ביבי נתניהו עם החזרה והצורה שבה הוא חוזר.

עסאם מח'ול: כמו שאמרתי קודם – רמבו שחוזר ואומר "תפנו לי את הדרך", וכך עושים במפלגת הליכוד.

עסאם מח'ול: האזנתי היטב לוויכוח שהתנהל כאן קודם בין רן כהן לצבי הנדל לגבי מי יותר גרוע, מי יותר משברי – ברק או נתניהו.

עסאם מח'ול: אני חושב, שהגיע הזמן לגלות את האמת ולהצביע על הסכנה האמיתית ועל המשבר האמיתי, שהוא הרבה מעבר לנתניהו והרבה מעבר לברק.

עסאם מח'ול: זה לא רק עניין אישי; זה גם עניין אישי, אבל זה קודם כול עניין שטמון במדיניות השולטת, הדומיננטית במדינת ישראל זה כמה עשורים: מדיניות של כיבוש, מדיניות של התנחלות, מדיניות של דיכוי של העם הפלסטיני וניסיון לכופף את הרצון שלו ולכפות עליו את המדיניות ואת התכתיבים הישראליים, אף שכל בר-דעת יודע היום שהדרך לפתרון היא לא על-ידי בחירות לכנסת, שכן הבחירות לא ישפיעו על התהליך המדיני ועל היחס לפתרון הקבע ופתרון הסכסוך הישראלי-הפלסטיני.

עסאם מח'ול: המשבר הזה הוא תוצר של המבוי הסתום שאליו הובילה המדיניות המתמשכת של שליטי ישראל, שנכשלו במשימה – – –

צבי הנדל: הם לא נשמעו לרוצחים.

עסאם מח'ול: עצם זה שאתה נמצא בקולוניה שלך, זה כישלון של המדיניות וזה מבטא את הסיבה האמיתית לכך שיש משבר כה עמוק שאי-אפשר לצאת ממנו, לא בבחירות כאלה ולא בבחירות אחרות, אלא על-ידי שינוי הקו ושינוי המדיניות.

עסאם מח'ול: זאת האמת, וצריך לדעת שהבחירות – –

צבי הנדל: צריך לשנות את הקו ולהפסיק להתנשק עם רוצח.

עסאם מח'ול: – – שאנחנו מדברים עליהן הן בחירות שמתקיימות בישראל, אבל הן לא עניין ישראלי בלבד, אלא הן עניין של המזרח התיכון, הן עניין שנוגע לעולם כולו אני חושב, שיש אינטרס עולמי היום להוביל למצב שאנחנו נצליח להציע אלטרנטיבה גם לברק וגם לנתניהו, גם למדיניות שמייצג ברק וגם למדיניות שייצג נתניהו, שהיא מדיניות של סכנה, של דם, של דיכוי, של שפיכות דמים.

עסאם מח'ול: אני חושב, שהגיע הזמן – – –

צבי הנדל: מי שופך דם?

צבי הנדל: החברים שלך.

עסאם מח'ול: אני אומר לך, שהמנהרה של נתניהו טרם נסתמה והמנהרה שהתפתה אליה ברק טרם נסתמה ועדיין שותת הדם.

עסאם מח'ול: צריך לסתום את המנהרות האלה ולהגיע לנקודה חדשה של שלום צודק המבוסס על סיום הכיבוש, על גבולות 1967, על ירושלים המזרחית בירתה של המדינה הפלסטינית, על פתרון בעיית הפליטים על בסיס החלטות האו"ם.

ראובן ריבלין: זכות השיבה.

עסאם מח'ול: אין ברירה.

עסאם מח'ול: אל תצפו, כי גם במשא-ומתן שיתקיים בשבוע הזה ובשבועות הקרובים לא תהיה פריצת דרך, אלא אם ישראל תחליט החלטה פוליטית ברורה.

עסאם מח'ול: לא משנה מי ראש הממשלה, הוא יצטרך בסופו של דבר – גם ביבי יצטרך בסופו של דבר וגם שרון יצטרך בסופו של דבר – ללכת על נסיגה לגבולות 1967 וללכת על קיומה של מדינה פלסטינית עצמאית ריבונית לצד מדינת ישראל, שבירתה ירושלים.

עסאם מח'ול: אין דרך אחרת; תשכחו מזה, ואין קיצורי דרך.

עסאם מח'ול: צריך רק לעשות את ההחלטה הפוליטית הנחוצה.

עסאם מח'ול: זאת ההחלטה הפוליטית הנחוצה ואין זולתה, ולא צריך לחפש תעלולים, כי לא בתעלולים פותרים את המשבר הזה.

נעמי חזן: תודה.

נעמי חזן: חבר הכנסת יולי אדלשטיין, ואחריו – חברת הכנסת מרינה סולודקין.

בנימין אלון: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת אלון, אני רק הולכת לפי הרשימה שניתנת לי על-ידי מזכירות הכנסת, אתה יודע זאת היטב.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אמר כאן לפני כמה דקות, מעל הדוכן הזה, חבר הכנסת יורי שטרן, הוא בעצם האשים את סיעת ש"ס בכך שהיא תקעה את המחנה הלאומי, מנעה מהמחנה הלאומי לבצע בעצם שינוי במדינה.

יולי יואל אדלשטיין: ואני חייב להתווכח עם חבר הכנסת שטרן, אף שבהרבה מקרים אני מסכים עם הדברים שהוא אומר.

יולי יואל אדלשטיין: סיעת ש"ס וסיעת ישראל אחת, הסיעות הגדולות, וגם כל מיני סיעות שאני לא תמיד זוכר את שמותיהן, של חבר כנסת אחד או שניים, כל אלה שהיום הרימו את היד בעד so called חוק נתניהו, הם לא הזיקו למחנה הלאומי.

יולי יואל אדלשטיין: הם הזיקו אולי בדרך, אבל בעיני הם הזיקו לכל המדינה, למוסד הזה, לבית הזה שאנחנו נמצאים בו ולעצם הדמוקרטיה הישראלית.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שהדברים שנהיה עדים להם, גם בשעות הקרובות, בימים הקרובים ובשבועות הקרובים, אינם נחלה של המחנה הלאומי.

יולי יואל אדלשטיין: ואנחנו בעוד כמה חודשים, אחרי הבחירות המצחיקות האלה שיהיו בעוד חודשיים, ואחרי שהכנסת עוד הפעם לא תוכל לתפקד ואחרי שבתוך כמה חודשים עוד הפעם נצא לבחירות – לא יזכרו האזרחים, ואני חוזר ואומר, ואני אחזור על זה עוד הרבה פעמים; זה לא יעזור לי, אני מודע לזה – מי היה הטוב ומי היה הרע בסיפור הזה.

יולי יואל אדלשטיין: יזכרו שהכנסת בשעות הקריטיות, בשעות שהביטחון מידרדר, בשעות שתהליך השלום תקוע, לא חשוב מה הגישה, אבל השעות הן שעות קריטיות – בשעות האלה הכנסת ידעה רק דבר אחד, לשמור על הכיסאות של חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי היושבת-ראש, ההסתייגויות גם הן דבר מוזר.

יולי יואל אדלשטיין: היה פה תהליך דורסני בוועדת הכנסת, שאני לא יודע איך הוא נולד ואיך הוא הגיע.

יולי יואל אדלשטיין: כרגע אנחנו בהסתייגויות לשם החוק, ולא באותה רשימה מוזרה שהוגשה, שאני לא יודע מי סידר אותה ובאיזה סדר.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אם אנחנו בהסתייגויות לשם החוק, גברתי היושבת-ראש, אז יש לי רק הסתייגות מהותית אחת לשם החוק.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא: תיקון – מועמדות לראשות הממשלה; זה: תיקון – שמירת הכיסאות של חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: זה התיקון היחיד שמוצע כאן לחוק-יסוד: הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: הדרך היחידה לאפשר לכל אחד לבצע תהליך דמוקרטי, הדרך היחידה לאפשר לכל מועמד להתמודד, ראוי או לא ראוי, זה כבר העם יחליט, זו דרך התפזרות הכנסת, דרך בחירות כלליות, דרך שמאפשרת למועמד שייבחר גם לשלוט לאחר שהוא ייבחר.

יולי יואל אדלשטיין: מי זה המועמד הזה?

יולי יואל אדלשטיין: – אנחנו לא יודעים.

יולי יואל אדלשטיין: יכול להיות שיהיה מועמד שמאל, יכול להיות שיהיה מועמד ימין, איש-איש כבר ילך לדרכו ולגישתו וינסה לסייע לו להיבחר, אבל מה שאנחנו כן יודעים הוא, שמי שלא ייבחר בסיטואציה הזאת, ודאי שלא יוכל למשול.

יולי יואל אדלשטיין: למה מנענו את פיזור הכנסת?

יולי יואל אדלשטיין: זה אולי הדבר המרכזי, הרי אנחנו כולנו יודעים להתרברב.

יולי יואל אדלשטיין: בריאיון לרדיו כולנו אומרים: יש לי סקרים שמוכיחים שאני עולה כך וכך.

יולי יואל אדלשטיין: אני יודע את האמת, אני יודע מה אומרים הסקרים.

יולי יואל אדלשטיין: היום, חברי חברי הכנסת, למדנו מי מפחד ומי לא מפחד, ומחר בבוקר כשנתחיל מחדש להתרברב בתוכניות הבוקר של הרדיו, רצוי שנזכור: לדבר קל מאוד, אבל מי שהיום פחד מהתפזרות הכנסת, שלא יספר שום דבר אחר, שלא יתכסה בשום אידיאולוגיה ובשום נתניהו.

יולי יואל אדלשטיין: פירוש הדבר הוא חד-משמעי: הוא פוחד לצאת ולהתייצב בפני הבוחרים.

יולי יואל אדלשטיין: ומי שלא פוחד להתייצב, בוודאי, ולו רק משיקול מפלגתי – למה לא?

יולי יואל אדלשטיין: פוליטיקאים יושבים בבית הזה – הצביע היום בעד התפזרות הכנסת בוועדה ויצביע בעוד שעה קלה בעד התפזרות הכנסת כאן.

יולי יואל אדלשטיין: אני מציע לכל אחד מהבוחרים הפוטנציאלים לזכור גם את החשבון הזה, מי באמת מפחד מדין הבוחר ומי לא.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

נעמי חזן: תודה רבה, אדוני.

נעמי חזן: חברת הכנסת מרינה סולודקין – איננה.

נעמי חזן: חבר הכנסת האשם מחאמיד, ואחריו – חבר הכנסת טומי לפיד.

האשם מחאמיד: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, כנראה, גברתי היושבת-ראש, זה כמעט בטוח שאנחנו הולכים לבחירות לראשות ממשלה שבהן מתמודדים שני כישלונות – כישלון לשעבר, בהווה ובעתיד, וכישלון עכשיו.

האשם מחאמיד: אני לא יודע מה יקרה למדינה הזאת כאשר שני המועמדים הם ממש שני כישלונות.

האשם מחאמיד: גברתי היושבת-ראש, בא איש מארצות-הברית, אחרי היעדרו כשנה-וחצי, ומעמיד את עצמו לא כמועמד לראשות הממשלה, אלא כראש ממשלה בפוטנציה, ובתנאי: אם אתם מתפזרים – אני ראש ממשלה, אתם לא מתפזרים – אני לא ראש ממשלה.

צבי הנדל: הוא צודק.

האשם מחאמיד: למה הוא רוצה שהכנסת תתפזר?

האשם מחאמיד: מישהו מכם יודע למה נתניהו מעוניין שהכנסת במצבה הנוכחי, בשיטה הקיימת, תלך לבחירות?

צבי הנדל: כי העם רוצה להחליף.

האשם מחאמיד: כי הוא רוצה שהכנסת תהיה חליפה תפורה על מידותיו המדויקות, לפי הפנים, הגובה והסיגר.

ראובן ריבלין: העם יחליט.

ראובן ריבלין: מה אתה רוצה?

האשם מחאמיד: חבר הכנסת ריבלין, מה קרה לכם?

ראובן ריבלין: אמרה תמר גוז'נסקי: אם יש ממשלה ימנית, לא צריך ללכת לבחירות, צריך להצביע על כל דבר ולמנוע אותו.

ראובן ריבלין: אבל העם רוצה.

האשם מחאמיד: מי אמר לך שהעם רוצה?

ראובן ריבלין: העם רוצה – – –

תמר גוז'נסקי: – – –

האשם מחאמיד: תמשיכו לדבר על אחוזים.

האשם מחאמיד: כל הסיפורים של סקרים הם סיפורי סבתא.

האשם מחאמיד: הסקרים לא אומרים שום דבר.

ראובן ריבלין: כדי למנוע ממשלה ימנית הכול מותר, אפילו להצביע בעד חוק נתניהו; רק בשארה לא הצביע.

האשם מחאמיד: אתם 19, חתמתם על פטיציה.

האשם מחאמיד: למה חתמתם על פטיציה וחזרתם בכם?

האשם מחאמיד: זה הפסיק להיות חוק נתניהו, דרך אגב – –

צבי הנדל: למה הצבעת בעד ביבי נתניהו?

האשם מחאמיד: – – זה כבר לא חוק נתניהו, זה חוק שיאפשר אולי גם לפרופסור מאג'ד אלחאג' להיות פה מועמד.

האשם מחאמיד: למה שלא יהיה מועמד אחר?

בנימין אלון: מי זה?

האשם מחאמיד: פרופסור באוניברסיטת חיפה.

ראובן ריבלין: זה מועמד מונע בשארה.

האשם מחאמיד: בושה שאתה לא יודע מי זה.

בנימין אלון: הוא המועמד המוסכם?

האשם מחאמיד: אני מביא אותו כדוגמה.

ראובן ריבלין: זה מועמד מונע בשארה.

האשם מחאמיד: למה אתה חושב כך?

ראובן ריבלין: אסור לי לחשוב כך?

האשם מחאמיד: מותר לך לחשוב כך.

האשם מחאמיד: להתבדח מותר.

צבי הנדל: אתה רוצה את ביבי כראש ממשלה?

האשם מחאמיד: בשום פנים.

צבי הנדל: למה הצבעת בעד החוק?

האשם מחאמיד: הוא לא ירוץ, הוא לא ירוץ.

צבי הנדל: אבל הצבעת בעד.

האשם מחאמיד: הוא לא רוצה.

האשם מחאמיד: אני מצביע בעד, כאשר ביבי אומר שהוא לא יתמודד, ואני שמח שהוא לא מתמודד.

ראובן ריבלין: אתה מאמין לביבי?

האשם מחאמיד: אז הוא שקרן.

האשם מחאמיד: אתה מסכים שהוא שקרן?

נעמי חזן: חבר הכנסת הנדל, אתה רוצה לחזור על המשפט הזה?

יולי יואל אדלשטיין: תודה שהוא ניצח.

האשם מחאמיד: מי?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת הנדל.

האשם מחאמיד: בצעקות הוא תמיד מנצח.

צבי הנדל: אותו אני לעולם לא מנצח.

האשם מחאמיד: גברתי היושבת-ראש, אני חייב להגיד משפט על ההקצבות לבחירות, על הבזבוז.

האשם מחאמיד: 43 מיליון השקלים למועמד ו-300,000 שקלים לחבר הכנסת – תאמינו לי, אין פה בושה.

ראובן ריבלין: נקבל מאבן-סעוד כסף בשביל לקיים בחירות?

האשם מחאמיד: לא.

ראובן ריבלין: מי ייתן לנו?

האשם מחאמיד: תן לכפרים וערים שיש בהם אבטלה, תן לעניים.

האשם מחאמיד: כולנו מכירים מי זה ביבי, יודעים מי זה שרון ויודעים מי זה ברק.

האשם מחאמיד: מי צריך שעות של טלוויזיה?

ראובן ריבלין: תאמין לי, כל העניים יקבלו משהו.

ראובן ריבלין: כל הפעילים בשטח יקבלו את זה.

האשם מחאמיד: שניהם, תאמין לי, תכליתם להביא חורבן למדינה הזאת.

ראובן ריבלין: זה דבר אחר.

נעמי חזן: חבר הכנסת מחאמיד.

האשם מחאמיד: לכן, גברתי היושבת-ראש, אם חוזרים לשיטה הקודמת – – –

יוסף (טומי) לפיד: למה לך לגנוב עוד דקה של נאום?

האשם מחאמיד: חברי שינוי, למה אתם לא רוצים לחזור לשיטה הקודמת?

האשם מחאמיד: אתם רוצים בחירה ישירה, דיקטטורה.

האשם מחאמיד: אתם רוצים דיקטטורה.

נעמי חזן: חבר הכנסת מחאמיד.

נעמי חזן: ולכן – – –

האשם מחאמיד: חוץ מזה – – –

נעמי חזן: אין חוץ מזה.

האשם מחאמיד: כל עוד לא נגיע לפתרון הקונפליקט הישראלי-הפלסטיני, כל עוד הכיבוש יימשך, כל ממשלה שתבוא, תיפול אחרי שנה, שנה-וחצי, שנתיים.

נעמי חזן: חבר הכנסת מחאמיד, יש הסכמה על חמש דקות.

נעמי חזן: אני מאוד מודה לך.

ראובן ריבלין: אם לא יהיה מה לעשות, נלך כולנו לערפאת.

ראובן ריבלין: היום יש פתרון, נלך כולנו לערפאת ונגיד: תציל אותנו, אבו-עמאר.

נעמי חזן: חבר הכנסת יוסף לפיד, ואחריו – חבר הכנסת בנימין אלון.

יוסף (טומי) לפיד: גברתי היושבת-ראש, אולי את מוכנה להשתיק את הלצים האלה.

נעמי חזן: קודם כול, אלה עמיתיך, אדוני.

יוסף (טומי) לפיד: אני מבקש את הזמן בחזרה.

נעמי חזן: בינתיים לא לקחתי ממך זמן, אז אתה לא יכול לבקש מה שלא נלקח ממך.

יוסף (טומי) לפיד: גברתי היושבת-ראש, הזדון והפחדנות חיברו והולידו טיפשות.

יוסף (טומי) לפיד: הצעת החוק לאי-פיזור הכנסת היא טיפשות ממדרגה ראשונה.

יוסף (טומי) לפיד: הצעת החוק לבחירת שני ראשי ממשלה בלבד היא זדון.

יוסף (טומי) לפיד: והפחדנות מתבטאת בכך, שלא ש"ס ולא העבודה ולא מרצ מעזות ללכת לבחירות, כששלושתן יודעות שזה מה שהציבור רוצה, כי הכנסת הזאת, בצדק, נמאסה עליו.

יוסף (טומי) לפיד: הציבור מנסה להבין מה החוכמה בכך שאדון ברק אומר:

יוסף (טומי) לפיד: אני רוצה ללכת לבחירות מפני שאת הכנסת הזאת אני לא יכול לנהל, אבל אני רוצה שהכנסת הזאת תישאר, ואם אני אנצח, אני אשאר עם הכנסת הזאת שאני לא מצליח לנהל אותה.

יוסף (טומי) לפיד: אם מישהו מסוגל להסביר את ההיגיון שבדבר הזה, הרי הוא צריך לקבל פרופסורה ללוגיקה באוניברסיטה שבה את מלמדת.

נעמי חזן: אני לימדתי, אדוני.

נעמי חזן: אני כבר לא.

יוסף (טומי) לפיד: נוסף על זה, ראינו את החיזיון המחריד שמפניו הזהרנו את המדינה הזאת על השמאל שבה ועל הימין שבה.

יוסף (טומי) לפיד: ראינו כיצד כל המדינה ו-120 חברי כנסת יושבים מבוקר עד לפנות ערב מרותקים ומחכים לפסק-דינו של עובדיה יוסף.

יצחק גאגולה: הרב עובדיה יוסף.

יוסף (טומי) לפיד: הרב עובדיה יוסף.

יוסף (טומי) לפיד: כבוד הרב עובדיה יוסף, שלא נבחר על-ידי אף אחד לשום דבר, אבל מכתיב את צעדיה של הכנסת על כל 120 חבריה.

יוסף (טומי) לפיד: זוהי התגלמות האנטי-דמוקרטיה.

יוסף (טומי) לפיד: רק מדינה אחת ידעה משטר מסוג זה, שבה היה הפרלמנט והיתה בו ממשלה, אבל כולם ציפו מה חומייני יחליט ועל-פי כך תנהג אירן.

יוסף (טומי) לפיד: אנחנו אירן החדשה, והכנסת הזאת היא די מיותרת.

יוסף (טומי) לפיד: למה לנו להוציא כסף על 120 משכורות?

יוסף (טומי) לפיד: למה לנו להעמיד פנים שיש פה ממשלה?

יוסף (טומי) לפיד: אני מציע, ואני בטוח שחברי ש"ס יסכימו לכך, שנמנה את הרב עובדיה יוסף לראש הממשלה, לנשיא המדינה, לדיקטטור, ונחיה על-פי צוויו.

האשם מחאמיד: איזה דמגוג אתה.

יוסף (טומי) לפיד: אני וחברי בשינוי הזהרנו במשך שנה וחצי את כל המדינה ואמרנו להם לאן הדרך הזאת מובילה, ולא שמעו בקולנו, לא בשמאל ולא בימין.

יוסף (טומי) לפיד: ועכשיו קיבלתם את זה, קיבלתם הדגמה מה צפוי לעם הזה בעתיד.

יוסף (טומי) לפיד: העם הזה יהיה כחומר ביד היוצר ששמו עובדיה יוסף ושל אסיר שיושב ב"מעשיהו" ושל אדם בשם ישי שמפחד משניהם.

יוסף (טומי) לפיד: אני מתרה ומתריע, שהדמוקרטיה הישראלית נמצאת בסכנה אם ייבחר ברק ואם ייבחר שרון, מפני שלא הם ינהלו את המדינה.

יוסף (טומי) לפיד: ואם אני לא מצליח לעורר את הציבור לסכנה – – –

תמר גוז'נסקי: למה הצעת ממשלת אחדות?

תמר גוז'נסקי: למה לא רצית בחירות?

תמר גוז'נסקי: שכחת כבר.

יוסף (טומי) לפיד: גברת גוז'נסקי, אני יודע שאת מומחית לדיקטטורים, אבל זה דיקטטור מסוג אחר מזה שאת היית סוגדת לו.

יוסף (טומי) לפיד: אנחנו צריכים להתעשת, אנחנו צריכים להתעורר, אנחנו צריכים ללכת לבחירות ולסלק את החבורה הזאת מהשלטון לפני שיהיה מאוחר מדי.

יוסף (טומי) לפיד: אני מסיר את יתר ההסתייגויות בבוז, מפני שאין טעם פה לשחק משחקים דמוקרטיים כאשר לא מכבדים את יסודות הדמוקרטיה.

יוסף (טומי) לפיד: תודה רבה.

נעמי חזן: אני מודה לחבר הכנסת לפיד.

נעמי חזן: חבר הכנסת בנימין אלון, בבקשה.

נעמי חזן: אחריו – חברת הכנסת יהודית נאות.

תמר גוז'נסקי: מי שמציע ממשלת אחדות לא רוצה בחירות.

תמר גוז'נסקי: פתאום עכשיו אתה מציע בחירות.

יוסף (טומי) לפיד: יחי סטלין, יחי סטלין.

סאלח טריף: זה לא מתאים לך, טומי.

נעמי חזן: אנחנו עוסקים היום באנשים חיים ולא באנשים מתים.

משה גפני: הוא רוצה בחירות לפי השיטה הזאת, לא בחירות לפי השיטה שלך.

תמר גוז'נסקי: איזה בחירות?

תמר גוז'נסקי: הוא מציע ממשלת אחדות.

תמר גוז'נסקי: עכשיו הוא גיבור.

משה גפני: כולו בנוי על וירטואליות של טלוויזיה.

נעמי חזן: חבר הכנסת גפני, תודה.

משה גפני: גברתי, את מסכימה אתי או לא?

נעמי חזן: חבר הכנסת גפני, כפי שאתה יודע, ברגע שאני יושבת בכיסא הזה, אני לא אסכים אתך ואני לא לא אסכים אתך.

משה גפני: כאשר תהיי פה, תסכימי אתי.

נעמי חזן: חבר הכנסת אלון, בבקשה.

בנימין אלון: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, יש אזרחים רבים ששואלים את עצמם איך זה שיורים וכאן עוסקים בבחירות; יורים ובוחרים.

בנימין אלון: מה קורה לנו שאנחנו כביכול מנותקים מהידיעה על מה שקורה מחוץ לבניין, לא רחוק מכאן, קילומטר מכאן, בגילה.

בנימין אלון: יורים, אולי הלילה לא יירו, אבל הילדים שם לא יודעים אם הם יכולים לישון בחדר הילדים או שהם צריכים לשים מזרונים במטבח.

בנימין אלון: ועם כל העצב שבדבר, אני מוכרח לומר, גברתי היושבת-ראש, יש מציאות קשה שבה אכן הבחירות נחוצות כדי לנצח במלחמה.

בנימין אלון: כשאנחנו נמצאים במצב מעוות שכזה, שממשלת ישראל אומנם – ואני מודה בכך ומעריך את הדבר הזה, מורה לצבא, ואני שמח שכך צריך להיות.

בנימין אלון: במדינה דמוקרטית הצבא הוא לא הבעלים של המדינה, אלא המדינה היא הבעלים של הצבא, והיא אומרת לצבא מה לעשות, היא אומרת לו בקודים אסטרטגיים ואז הצבא מחליט איך לבצע את זה.

בנימין אלון: מצד אחד, אומנם אומרת הממשלה לצבא: אתם צריכים להגן על כל מי שנוסע בכל כביש בארץ-ישראל, על כל יישוב.

בנימין אלון: הלילה בפסגות היו יריות קשות מאוד, גם על הדרך לפסגות.

בנימין אלון: זה נכון.

בנימין אלון: אבל מצד שני, מורה הממשלה לצבא: אל תגנו בצורה שתפגע במשא-ומתן עם הרוצחים, עם היורים, הרוצחים עצמם, מוחמד דחלאן עם תעודת – VIP.

בנימין אלון: זה לא שאני אומר שמוחמד דחלאן יורה ומניח מטענים, הצבא אומר את זה, מפרסם את זה.

בנימין אלון: יש לו תעודת VIP – Very Important – – –

נעמי חזן: Very Important Person.

בנימין אלון: את אמרת person, אני נשארתי עם important.

נעמי חזן: מאיפה ה-P אם כך?

צבי הנדל: Very important person – מהמלונאות אני מכיר את זה.

בנימין אלון: אני יודע, רק לא רציתי לתת לו את הפרסונליטי.

בנימין אלון: גברתי, לצערי ראיתי את תמונתך מאירה וזוהרת בנוכחות המרצח הזה.

בנימין אלון: על טעם ועל ריח אין מה להתווכח, תעשי איך שאת מבינה, אבל זה נשמע ונראה נורא ואיום.

בנימין אלון: מילא, את חברת סיעה קיצונית, שמאלנית.

בנימין אלון: אבל ממשלה בישראל צריכה לומר לצבא: אתם אמורים לנצח, ולא לומר לצבא: אתם תירו בתנאי שנוכל בשבוע הבא לדבר עם ערפאת.

בנימין אלון: אם ערפאת יודע שיש תנאי לצבא: אל תירה ואל תגיב בצורה שתפגע במשא-ומתן, הוא רק יכול להרוויח.

בנימין אלון: הוא מחליש אותנו ביריות, והוא יודע שחברי הכנסת יבואו להתרפס לפניו גם כשהוא יורה.

בנימין אלון: הוא יודע שהממשלה נתנה הוראה לצבא לא לנצח ממש כי מחר צריך לדבר אתו.

בנימין אלון: אם תינתן על-ידי בחירות, או בחירות לראש ממשלה חדש או בחירות לכנסת וממשלה חדשה – – –

ראובן ריבלין: אם ננצח את ערפאת, איך נלך לבקר אותו בעזה?

בנימין אלון: תבוא ממשלה חדשה שהעם בחר בה, והממשלה וראש הממשלה החדש יאמרו לצה"ל: נצח, עת למלחמה ועת לשלום.

בנימין אלון: אחרי שתנצח וערפאת ידע שיש לו מה להפסיד, הוא או אחר יבוא וירצה לדבר על שלום.

בנימין אלון: לכן, גברתי – אני מסיים – לצערי אני צריך לומר לאזרחי ישראל: זה קורה שיורים ואנחנו מתעסקים בבחירות, כי בלי בחירות לא תהיה ממשלה שתיתן לצה"ל לנצח.

בנימין אלון: תודה.

נעמי חזן: אני מודה לך, אדוני.

נעמי חזן: חברת הכנסת יהודית נאות, ואחריה – חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

נעמי חזן: חבר הכנסת בני אלון, אם תרשה לי, אתה יכול לומר מה שאתה רוצה עלי כאשר אינני מנהלת את הישיבה, אבל להעיר הערות שאני מנועה מלהגיב עליהן משום שאני יושבת-ראש הישיבה, זה דבר לא נהוג ולא מקובל.

נעמי חזן: על כן אני מבקשת ממך להימנע מכך בהמשך.

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

בנימין אלון: את צודקת, יכולתי לדבר על קולגה.

יהודית נאות: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, שנה-וחצי אנחנו יושבים פה בכנסת ורואים את הקריסה המוחלטת של המושג משמעת קואליציונית.

יהודית נאות: כל אחד מצביע, הוא בקואליציה הוא באופוזיציה, מצביע איך שמתחשק לו עד שהגיעו מים עד נפש, וישבנו וחשבנו מה בעצם יכול להיות הפתרון למצב.

יהודית נאות: היו שתי אלטרנטיבות, אחרי שהקואליציה קרסה כשקבוצה א' נטשה אותה, אחריה קבוצה ב' וכיוצא באלה.

יהודית נאות: ישבנו וחשבנו, מה בעצם צריך לקרות כאן, ואכן הגענו למסקנה, חברת הכנסת גוז'נסקי, שהפתרון צריך להיות ממשלת אחדות.

יהודית נאות: אנחנו סברנו כך כפתרון הולם למצב, כי האלטרנטיבה לאותו מצב היתה להסכים לרשת ביטחון מחוררת ככברה שעלותה מאות מיליוני שקלים, ואשר ביום הפקודה, ומהו יום הפקודה?

יהודית נאות: היום שבו מוזכרת המלה שלום, בורחים מהספינה כמו עכברים מספינה טובעת.

תמר גוז'נסקי: ושרון יעשה שלום, כן?

תמר גוז'נסקי: שרון יעשה שלום?

יהודית נאות: ולכן החלטנו, שכאשר יורים בגילה וכאשר יש חשש כבד בעם מפיגועים – ואנחנו לא שוכחים, תמר, את מה שחווינו בחיפה ואנחנו לא שוכחים את האירועים שקרו – אמרנו שזאת העת לממשלת אחדות.

יהודית נאות: אני סבורה גם היום, שתומכי נתניהו מימין ואנשים משמאל מנעו את הקמתה של ממשלת האחדות.

יהודית נאות: לא לברק ולא לשרון היתה האלטרנטיבה, משום שהיה מי שאחז בדש בגדם.

יהודית נאות: כאשר אנחנו מגיעים היום למצב שבו הכנסת מחוקקת חוק שקוראים לו חוק נתניהו, אני סבורה שאנחנו כן צריכים להצביע בעד פיזור הכנסת, שכן ממה נפשך?

יהודית נאות: אנחנו נגיע, משום שזה כדור שלג שאי-אפשר לעצור אותו, אנחנו כן נגיע לבחירות, אבל מה?

יהודית נאות: בשני שלבים.

יהודית נאות: פעמיים עלויות.

יהודית נאות: לשם מה אנחנו יוצאים בכלל לפגרה?

יהודית נאות: משלמים לנו משכורת ואנחנו יוצאים לפגרה.

יהודית נאות: אני מתכוונת לכתוב מכתב ליושבי-ראש הוועדות שאני חברה בהן, כדי שלפחות הוועדות תכונסנה.

יהודית נאות: זה בלתי מוסרי העניין הזה.

יהודית נאות: אבל אנחנו דנים היום בחוק נתניהו.

יהודית נאות: בעבור מי מחוקקים את החוק הזה, ובכלל, מי מצביע בעד החוק הזה?

צבי הנדל: בעבור השמאל, תמר גוז'נסקי תומכת.

יהודית נאות: מי מצביע בעד החוק הזה?

יהודית נאות: נראה לי שיש כאן היפוך יוצרות וטירוף חושים שאין להם שום היגיון סביר.

יהודית נאות: לפעמים אני מרגישה פה באיזה מין כאוס, שצריך להטיח כאן כמה ראשים.

יהודית נאות: הרי בעד מי מחוקקים את החוק?

יהודית נאות: מישהו שכח את הטיטולים?

יהודית נאות: מישהו שכח את הסיגרים?

יהודית נאות: מישהו שכח את פרשת עמדי?

יהודית נאות: מישהו שכח את בר-און–חברון?

יהודית נאות: וכל זה בעבור מי?

יהודית נאות: מי שהיה חבר כנסת ואמר: אני מהרשימה הזאת מתפטר, אני נוסע לי מעבר לימים.

יהודית נאות: לשם מה הוא נוסע מעבר לימים?

יהודית נאות: האם לשקם את הליכוד?

יהודית נאות: חלילה, לא.

יהודית נאות: את המלאכה הזאת הוא השאיר לאחרים.

יהודית נאות: והיום פתאום נתגלה לו, שבחוק-יסוד: הממשלה, ובחוק הבחירה הישירה שהוא תמך בו יש לראש הממשלה רשות להתפטר.

צבי הנדל: כמה צביעות, כמה צביעות.

יהודית נאות: הרי הוא עצמו חווה את החוויה הזאת שממשלה במציאות של חוק הבחירה הישירה זה לא הדבר הכי סטבילי בעולם.

יהודית נאות: הרי גם הוא הועף בחלקי קדנציה ולא מילא את ימיו, אז מה הרבותא?

יהודית נאות: פתאום הוא נזכר שהוא רוצה להיות חבר כנסת?

יהודית נאות: שהוא רוצה להיות ראש ממשלה?

יהודית נאות: זה נראה לי בלתי סביר על פניו.

יהודית נאות: אבל, כל זה – ניחא.

יהודית נאות: הבעיה היא, שאנחנו מחוקקים פה בלחץ ובטירוף חושים חוק, שלמעשה ממוטט את מה שאנחנו באנו לשמור עליו.

יהודית נאות: אם אנחנו נותנים היום יד לחוק הזה, אנחנו לא מבינים שהמשמעות היא אחת: אין יותר מה שנקרא דמוקרטיה פרלמנטרית.

יהודית נאות: זה מטריד אותי.

יהודית נאות: אני נגד חוקים שמחוקקים בעבור אדם, אני נגד חוקים שמחוקקים באילוצים של זמן, זה לא רציני.

יהודית נאות: אומרים לי: חברי הכנסת מחוקקים חוקים כאלה מטורפים כדי שתהיה קדנציה נוספת לתקן את החוקים.

יהודית נאות: זה לא סביר מה שקורה כאן, ואני ממש לא מבינה.

יהודית נאות: אני לא מבינה.

יהודית נאות: ישבתי השבוע עם קבוצה של אנשים וניסיתי להסביר להם.

יהודית נאות: הם שאלו שאלות, ולא היה לי הסבר.

תמר גוז'נסקי: במשך כמה זמן חוקקו את חוק סיפוח רמת-הגולן?

יהודית נאות: אני לא יודעת, לא הייתי פה.

תמר גוז'נסקי: אני אספר לך.

תמר גוז'נסקי: זה התחיל ב16:00, זה נגמר ב22:00, ובאותו יום היו שלוש קריאות.

יהודית נאות: חברת הכנסת גוז'נסקי, אני לא הייתי מסכימה גם לזה.

יהודית נאות: אגב, גם במהות אני לא מסכימה לחוק רמת-הגולן, אבל יש לי חבר סיעה שמסכים לו.

תמר גוז'נסקי: אני מדברת על ההיסטוריה.

יהודית נאות: אני חושבת שאנחנו כולנו נותנים יד לרמיסה של עצמנו, ולדעתי זאת פשוט שערורייה.

יהודית נאות: אני מודה לך על סבלנותך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נעבור לדובר הבא, שהוא חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

יולי יואל אדלשטיין: לצערנו אנחנו לא רואים אותו באולם, ולכן ידבר עכשיו חבר הכנסת אליעזר זנדברג.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי, ואחריו – חבר הכנסת עזמי בשארה.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, לפני שאתייחס לחוק אני רוצה לומר הערה לדברים שהושמעו כאן על-ידי חברת הכנסת גלאון להערה אחרת שלי.

אליעזר זנדברג: אני אמרתי, שלא יהיה זמן מספיק לכל חברי הכנסת לנמק את ההסתייגויות שלהם.

אליעזר זנדברג: תיכף אני אתייחס לדרך הדורסנית והבולשביקית שבה מעכו בוועדת הכנסת את הזכויות של חברי הכנסת, ועד כמה העיוורון קצר החושים וקצר הראייה של חברי הכנסת מכל סיעות הבית גרם להם לתמוך בתקדים מסוכן שלמעשה חיסל את הפיליבסטר במדינת ישראל.

קולט אביטל: עיוורון קצר ראייה?

אליעזר זנדברג: יש גם עיוורון ויש גם קצרי ראייה, ואני אסביר, חברת הכנסת אביטל.

אליעזר זנדברג: היו בישיבה הזאת הרבה אנשים, חלקם היו עיוורים וחלקם קצרי ראייה.

אליעזר זנדברג: העיוורים הם המערך.

אליעזר זנדברג: אלה אומר להם שירי ויצמן מה לעשות והם עושים, לא חושבים.

יולי יואל אדלשטיין: לא שירי ויצמן אלא ויצמן שירי.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש לשמור על כבוד חברי הכנסת.

אליעזר זנדברג: ויצמן שירי.

אליעזר זנדברג: קצרי הראייה הם אלה שמבינים אבל בכל זאת עושים מה שויצמן שירי אומר להם לעשות.

אליעזר זנדברג: איך אומרים אביטל קולט או קולט אביטל?

אליעזר זנדברג: אתה כבר מתחיל להכניס אותי כאן לסד של דיבור.

יולי יואל אדלשטיין: קולט אביטל, אני מבקש.

אליעזר זנדברג: אני מחיתי על כך, שאם נעשה חשבון על ציר הזמן, נגלה שאין זמן מספיק לכל חברי הכנסת לנמק את ההסתייגויות עד 00:30, כי מה לעשות?

אליעזר זנדברג: כאן ב-00:30 בול נופל העיפרון וחייבים להצביע.

אליעזר זנדברג: חבר כנסת רוצה לנמק הסתייגויות, רוצה חמש דקות לדבר על אחד החוקים הכי קטסטרופליים שנחקקו בכנסת ישראל, לא נותנים לו.

אליעזר זנדברג: למה?

אליעזר זנדברג: 00:30, הולכים לישון.

אליעזר זנדברג: אני מחיתי על כך ואמרתי, שלפחות למען ההגינות, כל חבר כנסת שמעוניין בכך והגיש הסתייגויות רבות יוכל לדבר חמש דקות.

אליעזר זנדברג: אמרה לי חברת הכנסת גלאון: ציר שינוי-נתניהו לא יעבוד.

אליעזר זנדברג: אני לא מבין את ההיגיון הזה.

אליעזר זנדברג: מה זה ציר שינוי-נתניהו?

אליעזר זנדברג: אני כאן מגן על הזכויות של חברי הכנסת לטווח ארוך, ואני מתפלא על חברת הכנסת גלאון.

אליעזר זנדברג: לקחתי את הנייר הזה, זו הצעת החוק עם ההסתייגויות, התחלתי להפוך, ומה גיליתי?

אליעזר זנדברג: בעמוד 2 יש לה שתי הסתייגויות, בעמוד 3 יש לה שלוש הסתייגויות, בעמוד 4 יש לה הסתייגות אחת, בעמוד 5 יש לה שלוש, בעמוד 6 יש לה שלוש הסתייגויות, בעמוד 7 שלוש הסתייגויות וגם בעמוד 8 הסתייגות אחת.

אליעזר זנדברג: לא רק לה אלא לכל חברי הכנסת ממרצ.

אליעזר זנדברג: אז בשביל מה הם הגישו את כל ההסתייגויות אם הם לא רוצים לדבר?

אליעזר זנדברג: בשביל מה הם הגישו את הדף הזה אם הם לא רוצים לדבר?

תמר גוז'נסקי: לגופו של עניין – – –

אליעזר זנדברג: עוד לא הגעתי לגופו של עניין.

תמר גוז'נסקי: – – – כן או לא?

תמר גוז'נסקי: נפגשתם או לא?

אליעזר זנדברג: בכנסת ישראל קברו היום את הפיליבסטר.

תמר גוז'נסקי: ישבו פה במזנון.

אליעזר זנדברג: חברי כנסת הגישו הסתייגויות וביקשו לדבר על ההסתייגויות שלהם לאורך זמן, לנמק ולשכנע, כי אנחנו עוסקים כאן בנושא חשוב מאוד: חיסול המשטר הקונסטיטוציוני, ביטול חוקי-יסוד, ביטול עקרונות בשביל הוראת שעה, בשביל רגע, בשביל איזה טריק פוליטי.

אליעזר זנדברג: עושים חוק שלם ואומרים שהוא בשביל נתניהו.

אליעזר זנדברג: אומר נתניהו: אני בכלל לא מעוניין בחוק הזה.

אליעזר זנדברג: עושים חוק שלם ואומרים שהוא בעבור בנימין נתניהו כדי שהוא יוכל לרוץ.

אליעזר זנדברג: אומר נתניהו: בואו נהיה רציניים ונלך לבחירות לכנסת ולראשות הממשלה – –

תמר גוז'נסקי: אילו בחירות?

אליעזר זנדברג: – – כמו שחוק-יסוד: הממשלה התכוון לו מלכתחילה, ולא באיזה טריק שאהוד ברק החליט לעשות.

אליעזר זנדברג: במקום זה עושים פה חוק שלם שעושה צחוק מהכנסת.

אליעזר זנדברג: אני הייתי נוכח בוועדת הכנסת, ואספר למי שלא היו נוכחים שם מה היה.

אליעזר זנדברג: היה ויכוח מה יקרה אם נבחר ראש ממשלה על-פי החוק החדש, על-פי התיקון החדש, שהוא לא חבר כנסת.

אליעזר זנדברג: האם נהפוך אותו לחבר כנסת או לא?

אליעזר זנדברג: התחילו לחשוב מה עושים ואמרו: בואו נצביע.

אליעזר זנדברג: הצביעו, שמונה אנשים היו בעד שהוא יהיה חבר כנסת.

אליעזר זנדברג: אז שאלו: את מי נוציא?

אליעזר זנדברג: אמרו: לא יודעים; טוב, בואו נחזור לאחור, הוא לא יהיה חבר כנסת.

אליעזר זנדברג: תגידו לי, זה רציני?

אליעזר זנדברג: בשלוש דקות של הצבעה בין הקריאה הראשונה לבין הקריאה השנייה והשלישית עוסקים בסוגיות כאלה חשובות?

אליעזר זנדברג: אם כבר עוסקים בסוגיה, אז לא נותנים לאנשים כאן להתבטא בעניין, לא נותנים לחברי הכנסת לקיים דיון מעמיק?

אליעזר זנדברג: אני מתבייש, אני מתבייש שאני לוקח חלק בהליך המגוחך הזה.

אליעזר זנדברג: גרוע מזה – מפריע לי שבוועדת הכנסת, כאשר באים לדון בעניין הזה, האוטומט של המערך עובד, הם מרימים את היד ולא חשוב מה אומרים.

תמר גוז'נסקי: העיקר, מה עם נתניהו?

אליעזר זנדברג: הם מצביעים כדי שחברי הכנסת לא ידברו כאן לגופו של עניין כי אין זמן.

אליעזר זנדברג: הם מצביעים בשביל לסיים מהר את היום הזה – –

צבי הנדל: אל תצביע בעדו.

אליעזר זנדברג: – – מפני שיש להם עסקה, עסקה שאומרת:

אליעזר זנדברג: קודם כול נתקן את החוק ואחר כך נצביע על פיזור הכנסת.

אליעזר זנדברג: מה הסיבה שכולנו כאן לא יכולים לדבר?

אליעזר זנדברג: למה סתמו לנו את הפה, למה מנעו מאתנו לנמק כדין את ההסתייגויות?

אליעזר זנדברג: – בגלל סעיף בתקנון, סעיף 131, חבר הכנסת הנדל, שאומר, שכאשר יש נסיבות מיוחדות אפשר להחליט שמקצרים את הדיון.

אליעזר זנדברג: ומה אמרו הנסיבות המיוחדות?

אליעזר זנדברג: הן אמרו: אם נדון בהסתייגויות כולם יצחקו עלינו.

אליעזר זנדברג: כל העם צוחק על מה שעשה המערך היום עם ש"ס, כל העם צוחק על התיקון המצחיק, המביש והמבזה הזה, לא על הפיליבסטר.

אליעזר זנדברג: זה דבר אחד.

אליעזר זנדברג: שנית, כאן הנושא הוא חשוב מאוד, ולכן אני מתנצל, אדוני היושב-ראש, ולוקח עוד דקה מן הזמן.

יולי יואל אדלשטיין: עוד חצי דקה.

אליעזר זנדברג: עוד חצי דקה ממש.

אליעזר זנדברג: ביום שבו הוחלט להשתמש באופן תקדימי ומסוכן בסעיף הזה, לא בהסכמה כללית של כל חברי הבית אלא בהצבעה, ביום הזה מת הפיליבסטר.

אליעזר זנדברג: אולי היום זה נוח מאוד לקואליציה כי הם בקואליציה, אבל תאמינו לי, שעד נובמבר הבא, אם לא עד ינואר הבא, אתם תהיו באופוזיציה, ואם תרצו להשתמש במכשיר הזה אתם במו-ידיכם גדעתם יסוד מהכלים הפרלמנטריים שיש בבית הזה.

אליעזר זנדברג: אני חושב שאתם צריכים להתבייש.

אליעזר זנדברג: אתם עושים כאן מלאכת חקיקה שהיא עוולה, ואני לא יודע אם היא עוולה יותר משהיא מעשה טיפשות.

אליעזר זנדברג: תעשו טובה, אל תבואו להצביע.

אליעזר זנדברג: למען ההיסטוריה תהיו מחוץ לאולם, פשוט אל תצביעו על זה, תנו לאחרים לעשות את המלאכה המלוכלכת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת זנדברג.

תמר גוז'נסקי: רצינו רק לדעת אם היה לכם משא-ומתן עם נתניהו.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת גוז'נסקי, השאלה שלך מאוד מעניינת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי, אחריו – חבר הכנסת עזמי בשארה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת נתן שרנסקי.

רן כהן: חבר הכנסת זנדברג, לא הכרחי שכל שינוי תהיה זנב לנתניהו.

תמר גוז'נסקי: היה לכם הסכם עם נתניהו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, חבר הכנסת רן כהן, אתה בטח רוצה לשמוע אם חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי הוא לא זנב לנתניהו.

יולי יואל אדלשטיין: אז תן לו בבקשה לדבר, אני בטוח שהוא יגיד את זה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת בריילובסקי.

ויקטור בריילובסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בימים אלה אנחנו הופכים עדים לכל מיני תרגילים מסריחים ולשימוש ציני בתקנון הכנסת ובכל מיני פרוצדורות פרלמנטריות.

ויקטור בריילובסקי: עוד הפעם אנחנו רואים שיש גוף עליון במדינה הזאת וזה לא הכנסת, זה לא הממשלה, זה הרב עובדיה יוסף ומועצת חכמי התורה.

ויקטור בריילובסקי: הם מחליטים מי יהיה ראש הממשלה ואם יהיה פיזור הכנסת, ומה יהיה העתיד של המדינה הזאת.

קריאה: מה רע בזה?

ויקטור בריילובסקי: זה מתרחש במדינה שמודיעה שהיא מדינה דמוקרטית.

ויקטור בריילובסקי: עושים תיקונים בחוקי-יסוד כאשר זה נוח למישהו שיש לו כוח לעשות את התיקונים האלה.

ויקטור בריילובסקי: אין שום כבוד לחוק אפילו כשזה חוק שהוא חלק של חוקה.

ויקטור בריילובסקי: מובן שיש לי מה לומר על החוק שאנחנו דנים בו היום.

ויקטור בריילובסקי: יש מספר רב של בעיות מוסריות ומשפטיות שקשורות לחוק הזה, אבל אני מרגיש שבנסיבות האלה זאת עבודה חסרת תועלת ונטולת משמעות.

ויקטור בריילובסקי: אני מסיר את כל ההסתייגויות שלי.

ויקטור בריילובסקי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת בריילובסקי על כך שתרם זמן לשאר הדוברים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עזמי בשארה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת נתן שרנסקי, ואחריו – חבר הכנסת רן כהן.

רן כהן: אתה צריך להודות לו כי הוא ביטל את כל ההסתייגויות שלו.

יולי יואל אדלשטיין: הייתי מוכן להצטרף למחווה הזאת אלמלא ישיבתי כרגע בכס היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת עזמי בשארה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הכנסת בשהותי בה בשתי קדנציות כבר התבזתה כמה פעמים, ולדעתי, זו אחת הפעמים שהביזוי הוא כל כך ברור ומובהק.

עזמי בשארה: הכנסת לא מתבזה כשאנחנו אומרים פה "כנסת נכבדה", חברי הכנסת הם שהתבזו.

עזמי בשארה: כי מה זו הכנסת?

עזמי בשארה: אלה 120 חברי כנסת.

עזמי בשארה: לא רק שהיה שינוי ומחטף של חוק קונסטיטוציוני, חוק חוקתי של מדינת ישראל, אלא עושים חוק-יסוד שנתפר לפי מידותיו של איש אחד, דבר שבכלל רע לעשותו בחוקים.

עזמי בשארה: לתפור חוק-יסוד על-פי מידותיו של איש אחד, לדעתי זה יותר מדי.

עזמי בשארה: בכלל, אסור לחוקק חוקים למקרה ספציפי.

עזמי בשארה: פה חוק-יסוד נחקק למקרה ספציפי.

עזמי בשארה: חברי כנסת עמדו פה ואמרו נגד החוק הזה נימוק דמוקרטי ביותר, נימוק פרלמנטרי ביותר.

עזמי בשארה: אחר כך הם שינו את עמדתם לפי המזג הפוליטי של אותו איש.

עזמי בשארה: כלומר, כשהוא החליט שהוא לא רץ הם כבר היו בעד החוק.

עזמי בשארה: זה בלתי אפשרי, אדוני היושב-ראש, מה שנעשה פה מבחינה חוקתית ופרלמנטרית זה בלתי אפשרי.

עזמי בשארה: הרב עובדיה יוסף הכריע פה את דעתם של 17 חברי כנסת.

עזמי בשארה: למה אנחנו מגזימים?

עזמי בשארה: הוא מכריע את דעתם של 17 חברי כנסת, לא יותר מזה, כל חברי הכנסת האחרים הם שמכריעים ולא 17 חברי הכנסת האלה.

עזמי בשארה: כל חברי הכנסת, חוץ מהאנשים שהמשיכו בדעה עקרונית נגד החוק, הכריעו לפי המזג הפוליטי של נתניהו.

עזמי בשארה: לנתניהו כבר לא היה נוח לרוץ, הוא החליט שלא לרוץ, ואנשים שינו את עמדתם.

עזמי בשארה: אנשים שינו את עמדתם או מפני שלא נוח להם לפזר את הכנסת, או מפני שלא נוח להם להפסיד את השלטון.

עזמי בשארה: מובן שכל שלטון לא נוח לו להפסיד את השלטון, אבל – אני כמובן נגד נתניהו ואמשיך להיות נגד נתניהו – ראינו את נתניהו בשלטון, היינו תחת שלטונו שלוש שנים.

עזמי בשארה: מה קורה פה?

עזמי בשארה: מה הפניקה הזאת?

עזמי בשארה: זה סוף העולם?

עזמי בשארה: למה השמאל מתנהג בחוסר ביטחון עצמי כזה?

עזמי בשארה: למה הולכים לקרב, כי מפסידים.

עזמי בשארה: מה זה השמאל הזה שמהיום הוא הכריע שהוא מפסיד והוא רוצה לתפוס את השלטון על-פי תרגילים חוקיים.

עזמי בשארה: למה?

עזמי בשארה: איפה רוח הקרב?

עזמי בשארה: יוצאים לעם, יש לנו תוכנית שלום.

עזמי בשארה: רוצים להסביר את תוכנית השלום בטריקים?

עזמי בשארה: נעשה שלום בטריקים?

עזמי בשארה: אם רוב העם לא רוצה שלום, הוא לא רוצה שלום.

עזמי בשארה: אתה תכריח עם ללכת לשלום?

עזמי בשארה: בטריקים אני אסחב עם לשלום?

עזמי בשארה: אז זה לא יחזיק מעמד.

צבי הנדל: התקבלת – – –

עזמי בשארה: צריך להתעמת עם העם הישראלי על תנאי השלום, השמאל צריך לצאת אל העם ולהתעמת עם העם, עם דעת הקהל הישראלית על תנאי השלום.

עזמי בשארה: וכאן, לדעתי, אף אחד לא יברח מזה, אנחנו צריכים להגיד לימין, תגיע לשלטון, תגיע לשלטון – איך?

עזמי בשארה: תנו לצה"ל לנצח.

עזמי בשארה: אז תנצחו את ג'באליה בבקשה, אנשי הימין.

עזמי בשארה: איך תנצחו את ג'באליה?

עזמי בשארה: איך תנצחו את ח'ן-יונס, תכבשו אותה מחדש?

עזמי בשארה: יא אהלן וסהלן, יא אהלן וסהלן, תכבשו את ג'באליה מחדש.

עזמי בשארה: מה "תנו לצה"ל לנצח", יש לכם איזו נוסחת קסם?

עזמי בשארה: במה תשכנעו את העולם, שכל זה שטויות?

עזמי בשארה: אתה הולך להשתמש ב-16-F נגד ח'ן-יונס?

עזמי בשארה: מה אתה תעשה?

גדעון עזרא: תפסיק לחנך אותנו.

עזמי בשארה: צריך לצאת לימין ולהגיד לו את זה.

עזמי בשארה: מה יש לנתניהו, נוסחת קסם שתאפשר לצאת מהמצב של אינתיפאדה?

עזמי בשארה: ראינו אותו במצב פחות מסובך מהאינתיפאדה.

גדעון עזרא: חברי כנסת בסוריה תחנך.

גדעון עזרא: מה עשית בשביל המדינה?

עזמי בשארה: ראינו את נתניהו במנהרה.

עזמי בשארה: מה עשה נתניהו במנהרה?

גדעון עזרא: מה הוא עשה למנהרה?

עזמי בשארה: אפילו במסוקים הוא לא השתמש, כשברק השתמש במסוקים ובטנקים.

עזמי בשארה: נתניהו לא העז.

עזמי בשארה: אז מי זה נתניהו, סופרמן?

עזמי בשארה: מה הוא יעשה מול האינתיפאדה?

עזמי בשארה: מה הוא יעשה מול כל הניסיון הזה?

עזמי בשארה: מספיק עם הפניקה הזאת.

עזמי בשארה: אין לנתניהו פתרונות.

עזמי בשארה: עם זה צריך לצאת לעם ולהגיד לעם: א.

עזמי בשארה: ראינו אותו בשלטון; ב.

עזמי בשארה: אין לו פתרונות לאינתיפאדה.

עזמי בשארה: הוא לא יכול לנצח שום אינתיפאדה.

עזמי בשארה: הוא גם לא יברח מתהליך השלום, הוא יתעמת עם אותם סיפורים.

עזמי בשארה: צריך לצאת ולהגיד את זה לעם, אבל לא להתנהג כאילו אם לא נעשה כך וכך טריקים – נתניהו יגיע לשלטון.

עזמי בשארה: ח'אלס.

עזמי בשארה: הכרענו אותו בצד השמאלי של הבית – – –

גדעון עזרא: אתה עשית את האינתיפאדה.

גדעון עזרא: אתה עשית אותה בהר-הבית – – –

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, תפסיק את האיש הזה כבר.

עזמי בשארה: האיש הזה.

יולי יואל אדלשטיין: גדעון עזרא, חבר הכנסת גדעון עזרא, היה כאן שקט מופתי.

יולי יואל אדלשטיין: אפילו עוד לא – – –

גדעון עזרא: מה עשית, אתה?

גדעון עזרא: אתה עשית – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גדעון עזרא, בבקשה.

גדעון עזרא: אתה עשית, אתה.

יולי יואל אדלשטיין: טוב, חבר הכנסת גדעון עזרא, תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אתה תאלץ אותי להוסיף זמן לדובר.

יולי יואל אדלשטיין: חבל.

גדעון עזרא: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גדעון עזרא, אני ביקשתי ממך.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אם הוא יחזור על כך שאני עשיתי את האינתיפאדה, הוא נותן לי מנדטים במגזר הערבי – – –

גדעון עזרא: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אז אני מבקש ממך, על מנת שלא לקרוס תחת עומס המנדטים, אתה כבר סיימת את זמנך.

יולי יואל אדלשטיין: אם אתה רוצה לומר משפטי סיכום – – –

עזמי בשארה: – – – משפטי שב"כ, בתור איש שב"כ אני עשיתי את האינתיפאדה?

עזמי בשארה: – בסדר.

גדעון עזרא: כן.

עזמי בשארה: מה שחסר הוא שתזמין אותי לחקירה.

עזמי בשארה: למה לא תזמין אותי לחקירה ותגיש כתב אישום.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עזרא, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בשארה מאוד רוצה לומר משפט סיכום ולסיים.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אני חושב, שדרכו של מחנה השלום היא לא להתנהג כמי שחרד לשלטון אלא כמי שחרד לשלום.

צבי הנדל: מי זה מחנה השלום, זה שיורה?

עזמי בשארה: או שחוזרים לכאן, לכנסת הזאת, עם אותו ברק – אני לא מאמין לשום דבר.

עזמי בשארה: עכשיו כל הסיפור הוא שהוא רוצה לשמור על השלטון.

עזמי בשארה: אני לא מאמין שהוא הולך עד הסוף לפני 10 בינואר.

עזמי בשארה: אני חושב שכן, אם יש צורך, לצאת לעם בישראל, ולהגיד מה הם תנאי השלום וכי הימין לא יכול להביא שלום.

עזמי בשארה: למה שרון יוצא עם שלטים "רק שרון יביא שלום"?

עזמי בשארה: כי שרון מבין שהעם רוצה שלום, תבינו.

עזמי בשארה: זו נקודת הכוח של מחנה השלום.

עזמי בשארה: צריך לצאת ולומר, שהאנשים האלה לא יכולים להביא שלום, ואתם כן יכולים להביא שלום, ומה התנאים; לא לפחד מללכת לעם.

עזמי בשארה: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת בשארה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נתן שרנסקי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת רן כהן, ואחריו – חברת הכנסת ענת מאור.

צבי הנדל: או, רן כהן סוף-סוף יגיד לנו אם הם תומכים בפיזור הכנסת או לא.

רן כהן: אני אגיד לכם גם למה.

צבי הנדל: ואתה גם תסביר לנו למה יוסי שריד – – – הוצאו דברים מהקשרם – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת הנדל, הנני להזכירך כי כרגע הדובר הוא נתן שרנסקי ולא רן כהן, אז השאלות אחר כך.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת שרנסקי.

נתן שרנסקי: היושב-ראש, חברי הכנסת, כל עוד אנחנו היום, כל היום, בוויכוחים על דברים עקרוניים, דברים חשובים, בינתיים התבשרנו שיש עוד התקדמות קטנה במשא-ומתן על תהליך השלום.

נתן שרנסקי: בינתיים אנחנו שומעים שסוף-סוף מצאו פתרון לבעיה של הר-הבית: הפלסטינים יכריזו שהר-הבית שלהם, ואנחנו נגיד שהר-הבית שייך לקדוש-ברוך-הוא.

נתן שרנסקי: בזה אנחנו נפתור את הבעיה, וניתן לפלסטינים לשלוט בהר-הבית.

נתן שרנסקי: ונכון שבינתיים יצאה מלשכת ראש הממשלה הודעה שזה לא בדיוק נכון.

נתן שרנסקי: אני רק רוצה להזכיר – – –

יולי יואל אדלשטיין: מה לא נכון, שזה שייך לקדוש-ברוך-הוא?

נתן שרנסקי: יתברר, בינתיים זה לא נכון.

נתן שרנסקי: אני רוצה להגיד, שבאפריל, אם אני לא טועה, כשפרסמתי מכתב גלוי על הוויתורים שהסכמנו עליהם, שאנחנו הסכמנו עליהם: על כל בקעת-הירדן, והתחלנו לוותר על ירושלים.

נתן שרנסקי: ואמרו שזה לא נכון – והתברר שהכול היה נכון.

נתן שרנסקי: עכשיו, על הבסיס של אותם מקורות אני אומר, שגם מה שהודיעו היום, על כיוון של ויתורים בקשר להר-הבית, זה נכון.

נתן שרנסקי: זאת אומרת, שמי שהתחיל מזה שלא התפללנו לאבו-דיס, אומר עכשיו שגם להר-הבית לא התפללנו.

נתן שרנסקי: וזה טבעי במסגרת של מהפכה חילונית.

נתן שרנסקי: מה זו מהפכה חילונית?

נתן שרנסקי: כל מה שחשוב לעם צריך לקחת מהקדוש-ברוך-הוא ולהעביר לעם, ומה שלא חשוב – אפשר להחזיר לקדוש-ברוך-הוא.

נתן שרנסקי: אז תחבורה בשבת – אנחנו נותנים לעם, את הר-הבית אנחנו נותנים לקדוש-ברוך-הוא.

נתן שרנסקי: כל כך פשוט ומצחיק.

נתן שרנסקי: ומי שחושב, בשביל מה אנחנו צריכים את הר-הבית, אני רוצה רק להזכיר שמיליון יהודים שעלו עד היום ארצה לא היו באים לולא היה המשפט "הר-הבית בידינו".

נתן שרנסקי: מזה התחילה כל העלייה מברית-המועצות, מזה התחילה כל ההתעוררות של התנועה הציונית.

נתן שרנסקי: והר-הבית, על זה באמת במשך אלפיים שנה התפללו יהודים, התפללו כל יום.

אבשלום וילן: הר-הבית?

נתן שרנסקי: ופתאום היום, עכשיו, הודיעו לנו: לא חשוב, אפשר להעביר את זה לקדוש-ברוך-הוא ולתת למשטרה הפלסטינית לשלוט שם.

אבשלום וילן: – – –

נתן שרנסקי: אז אפשר לשאול – איך ראש הממשלה יכול להרשות לעצמו להחליט דבר כזה?

צבי הנדל: יש גבול – – –

נתן שרנסקי: אפשר לשאול, איך יכול להיות שראש הממשלה עצמו, בלי כנסת, בלי קואליציה שכבר התפוררה, בלי ממשלה, בלי סידורי ביטחון, עושה החלטות כאלה.

נתן שרנסקי: פשוט מאוד.

נתן שרנסקי: כי במשך חצי שנה הוא כבר עושה את זה.

נתן שרנסקי: אין לו קואליציה, אין לו רוב בכנסת, אין לו ממשלה למעשה, והכנסת לא מוכנה לשלוח אותו הביתה.

נתן שרנסקי: למה?

נתן שרנסקי: – כי הכנסת רוצה, או חברי הכנסת רוצים לשמור על הכיסאות שלהם.

נתן שרנסקי: ובשביל זה הם אפילו ממציאים חוק, ונותנים לו שם: חוק נתניהו.

נתן שרנסקי: למה נתניהו?

נתן שרנסקי: כי חס ושלום זה לא אנחנו.

נתן שרנסקי: זה הוא, נתניהו, רוצה.

נתן שרנסקי: נתניהו אומר: אני לא רוצה, אני לא אתמודד.

נסים זאב: כופין אותו עד שאומר: רוצה אני.

נתן שרנסקי: ראיתי לפני כמה שעות מנהיגים של הקואליציה, מפלגת העבודה – – –

יוסף יצחק פריצקי: מה יש לכפות אותו – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מבקש.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת פריצקי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

נתן שרנסקי: ראינו לפני כמה שעות איך מפלגת העבודה ומפלגת ש"ס מתחרות בהצהרות שהוא ירוץ, והוא ירוץ.

נתן שרנסקי: בינתיים הוא הופיע בטלוויזיה והודיע חד-משמעית: אני לא רץ.

נתן שרנסקי: אני רוצה לומר חד-משמעית: היו לי, ויש לי, הרבה ויכוחים גם עם ביבי נתניהו.

נתן שרנסקי: אני חושב שהיום הוא נותן דוגמה להתנהגות לפי עקרונות.

נתן שרנסקי: וכל אלה שניסו להסתתר מאחורי חוק נתניהו, שיהיה ברור: זה חוק של מפלגת העבודה ושל ש"ס.

נתן שרנסקי: אני רוצה רק להזכיר לחברים מש"ס: אתם כן מאמינים בקדוש-ברוך-הוא.

נתן שרנסקי: אתם כן חושבים שהר-הבית חשוב לעם ישראל.

נתן שרנסקי: אז האחריות היום, אם זה חס וחלילה יקרה, היא עליכם, כי אתם מעדיפים שלא ללכת לבחירות – – –

נסים זאב: – – – קודם.

נסים זאב: אתם מועלים בתפקידכם, וחובתנו היום להצביע – – –

נתן שרנסקי: אז החובה היא של כולנו, ללכת לעם, לקבל מנדט מחדש, ולפי מנדט זה לבנות את כל המדיניות של מדינת ישראל.

נתן שרנסקי: אי-אפשר לברוח מהאחריות שלנו.

נתן שרנסקי: אי-אפשר לברוח מהאחריות של מפלגת העבודה, שהיום יצרה תקדים.

נתן שרנסקי: חוק נתניהו זה חוק מפלגת העבודה וש"ס.

נתן שרנסקי: יוצרים חוק חדש רק בשביל לשמור על הכיסא ולא ללכת לבחירות.

נתן שרנסקי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת שרנסקי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רן כהן, אחריו – חברת הכנסת ענת מאור, ואחריה – חברת הכנסת ציפי לבני.

רן כהן: תראו מה שאנחנו עושים באמצע הלילה.

יולי יואל אדלשטיין: מסירות נפש, חבר הכנסת כהן.

רן כהן: ממש מסירות נפש, נכון.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, כאשר שמעתי את דבריו של חבר הכנסת פורז, לפני כשעה, בהתחלה חשבתי שאני לא שומע טוב.

רן כהן: הוא אמר: איזה צעד אבירי מוסרי של גדלות נפש, של התעלות, עשה ביבי נתניהו כאשר החליט לאחר שהוא הפסיד בבחירות להתפטר מהכנסת ולעזוב אותה ולהודות בכישלון.

רן כהן: גם שמעתי כאן קריאות מאוד מעניינות מהאגף הזה של הכנסת, מחברי כנסת שהחוק הזה לא מוכר להם כלל.

רן כהן: החוק של נתניהו קרוי באונס על שם נתניהו.

רן כהן: מי אנס את החוק הזה על נתניהו?

רן כהן: רק אנשי ש"ס?

רן כהן: אני רואה את צבי הנדל, אני רואה 17 אנשי ליכוד, אנשי מפלגות הימין הקיצוני, אנשי מפד"ל, שעכשיו פתאום כולם מצביעים נגד.

צבי הנדל: תראו מי מליץ יושר שלכם.

רן כהן: כולם מצביעים נגד.

רן כהן: למה?

רן כהן: למה אתם מצביעים נגד החוק שלכם?

רן כהן: אתם מצביעים נגד החוק שלכם כיוון שבא המשיח שלכם מאמריקה והוא החליט לבוא לכאן ולהציל אתכם ואת העם בישראל.

רן כהן: או.קיי., את אנשי הימין אני מבין.

רן כהן: למה?

רן כהן: משום שהם מריחים עכשיו שלטון ונוהגים בצביעות.

רן כהן: אבל איך אנשי שינוי, אנשים נאורים, אנשים ממש עם גדלות נפש, חושבים, למשל, שרק בא המשיח מאמריקה וגמר לעשות כסף, מותר לו פה לטרוף את הקלפים של הכנסת הזאת – – –

יוסף יצחק פריצקי: – – –

רן כהן: מה אתה אומר?

רן כהן: אבל אתם נדבקים אליו, כל מה שנתניהו עושה אתם דבוקים לו.

רן כהן: לא היה צעד אחד שנתניהו דרש מהרגע שבו הוא נחת כאן ששינוי לא תמכה בו.

יוסף יצחק פריצקי: – – –

רן כהן: שינוי נמצאת בקרסוליים שלו, מלקקת את הנעליים שלו.

רן כהן: לא היה דבר אחד שנתניהו עשה מהרגע שבו הוא בא לכאן ששינוי לא תמכה בו ולא היתה גמדה לידו.

רן כהן: על מה אתה מדבר?

יוסף יצחק פריצקי: אל תכפיש – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת פריצקי, אני מבקש.

רן כהן: את החרפה של שינוי זה לא יוריד.

רן כהן: אתה בסך הכול משרת קטן של נתניהו.

רן כהן: זה הכול.

יוסף יצחק פריצקי: – – –

רן כהן: שמעתי כבר את הצעקות שלכם, תמשיכו להשתלח.

אברהם פורז: אל תיתן לעובדות להפריע לך.

יוסף יצחק פריצקי: – – –

רן כהן: אדוני היושב-ראש, זו ממש תרבות מדהימה.

אבשלום וילן: – – –

אברהם פורז: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת פורז ואבו וילן.

רן כהן: אתם מפריעים לי.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, בשביל להוכיח ביתר שאת את גובה הגמדיות או את עומק הגמדיות – בנימין נתניהו בא ואומר שהוא רוצה לרוץ לראשות הממשלה.

רן כהן: מי ביקש ממנו להתפטר?

רן כהן: מיליון ו-400,000 איש בישראל הצביעו בעד האיש הזה כדי שישרת בכנסת.

רן כהן: הוא השאיר כאן עם קרוע ומפולג, אבטלה עמוקה, מצוקה, עוני.

רן כהן: הוא חתך את התקציבים של החינוך – – –

זאב בוים: מה זה הבלופים האלה?

זאב בוים: מה זה ערמת השקרים הזאת?

זאב בוים: הוא יצר את התשתית – – –

רן כהן: לא היה ראוי לו שישב על הכיסא הזה שאליו הוא נבחר כדי שישרת כאן את העם.

רן כהן: הוא ברח לעשות מיליונים.

זאב בוים: – – –

רן כהן: ויבוא ויגיד המשיח?

רן כהן: הוא נועד או למיליוני דולרים או לשלטון.

רן כהן: אין לו אלטרנטיבה אחרת.

רן כהן: הוא לא יהיה – – –

זאב בוים: – – –

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אולי אפשר – – –

אילן גילאון: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בוים.

יולי יואל אדלשטיין: את חברי סיעתך אני לא יכול להרגיע.

רן כהן: חברי סיעתי שותקים.

יולי יואל אדלשטיין: לא, הם רחוקים מלשתוק.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גילאון, אומר לי חבר הכנסת רן כהן, שהוא אמון עלי, שחברי סיעתו שותקים.

אילן גילאון: – – –

רן כהן: אנחנו במרצ, כל עשרת חברי הכנסת, הצבענו נגד החוק הזה.

רן כהן: זהו חוק בזוי, זהו חוק שמבזה את ספר החוקים, זהו חוק שקורע את הכנסת.

נעמי בלומנטל: אלא אם כן ביילין היה על הפרק.

רן כהן: נעמי בלומנטל, החתומים על החוק הזה הם החברים שלך, לא אנחנו, אז אני מבקש שתירגעי.

נעמי בלומנטל: אלא אם כן ביילין היה על הפרק.

נעמי בלומנטל: החוק לבחירה ישירה, גאונות גדולה.

רן כהן: עד שנתניהו בא ואז הם שינו לך את הדעות.

נעמי בלומנטל: – – –

רן כהן: שמעתי, כבר הבנתי את העניין הזה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, מה שנעשה כאן היום זאת התרבות הרעה והשחיקה של הדמוקרטיה והפוליטיקה, כשאדם לא רואה לעצמו את החובה האלמנטרית לבוא לכאן ומכאן לשרת את העם שלו ואת המצביעים שלו ומכאן למנוע קרע בעם, כמו שנתניהו השאיר, ולהביא אחדות וסולידריות בתוך העם.

רן כהן: אדם שהביא ל-220,000 מובטלים לא בורח לאמריקה לעשות מיליונים אלא נשאר כאן להילחם באבטלה.

רן כהן: זאת היתה צריכה להיות התרבות.

רן כהן: אבל אתם בנוהג של גמדים פוליטיים מתחנפים לרגליו רק בשביל שהוא יבוא וישרת את השירות שלכם.

רן כהן: זה מה שאתם עושים לנתניהו.

צבי הנדל: – – –

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אנחנו במרצ עוד יכולנו להעלות על דעתנו, ואמרנו את זה – –

אברהם בורג: עליך לסיים, חבר הכנסת כהן.

רן כהן: – – שאנחנו חושבים שראוי ונכון יותר שיתקיימו בחירות גם לכנסת וגם לראשות הממשלה.

רן כהן: עד מתי?

רן כהן: עד שבא המשיח מאמריקה ואומר, אני מכתיב לכם, אני אפזר את הכנסת, אני אכתיב לכנסת להתפזר, אני אקרע אתכם לגזרים, זה הבסיס לדמוקרטיה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: צריך לסיים.

רן כהן: עד כאן ולא יותר.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: המסתייג האחרון לפני שניגש להצבעות – – –

יוסף יצחק פריצקי: לא, אדוני היושב-ראש, סוכם חמש דקות.

אברהם בורג: אני לא יודע מה סוכם.

אברהם בורג: חבר הכנסת נסים זאב, אייכה?

צבי הנדל: אדוני היושב-ראש, הישיבה לא תמה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מציע פה לחברים להפסיק להטיף לנו מוסר.

נסים זאב: אנחנו יודעים איך צריכים להתנהג, אנחנו לא יצרנו את החוק הזה.

נסים זאב: החוק הוא דרישה כמעט של רוב הבית הזה.

נסים זאב: למעלה מ-65 חברים חתומים על הצעת החוק.

נסים זאב: אם מישהו רוצה לחזור בו, זכותו, אבל לבוא ולומר שאנחנו יוצרים, שאנחנו מונעים, שאנחנו בולמים את ביבי נתניהו מלהגיש מועמדות – –

יולי יואל אדלשטיין: אתם בולמים את העם.

נסים זאב: – – זו צביעות.

צבי הנדל: למה לא ממשיכים בסדר הדוברים?

נסים זאב: כל אחד מדבר בשם הקדוש-ברוך-הוא ובשם העם, והוא חושב שהוא המייצג את עם ישראל פה.

נסים זאב: אני מייצג בדיוק כמוך את רחשי לבו של העם.

נסים זאב: רק לפני ימים מספר אני עצמי החתמתי כמעט 40 חברי כנסת שדרשו להדיח את ראש הממשלה מכהונתו.

נסים זאב: מה משמעות הדבר?

נסים זאב: שבעצם החברים פה חשבו שצריכים להפסיק לתת לראש הממשלה אפילו יום אחד להמשיך לתפקד.

נסים זאב: היום יש לנו ההזדמנות הזאת.

נסים זאב: היום אנחנו יכולים לקבל החלטה נכונה, נבונה, אמיצה, שראש הממשלה שמזמן גמר לתפקד, יפסיק לתפקד ולא יוכל להמשיך את המשא-ומתן שעכשיו שרנסקי דיבר עליו, שבו הוא מוסר את הר-הבית, מוסר את ירושלים.

נסים זאב: אז אם ביבי נתניהו כל כך אכפת לו מעם ישראל, כל כך אכפת לו מירושלים, יבוא ויציג את המועמדות שלו פה היום וייבחר לראש הממשלה, ויש לו כל הסיכויים הטובים.

נסים זאב: ואם חלילה וחס ייווכח בעוד חודשיים-שלושה שהוא לא מסוגל לנהל ישיבה ודיונים בכנסת – אז אין לנו בעיה, נצא לבחירות כלליות.

נסים זאב: אני לא מבין – איך ראש הממשלה מר אהוד ברק יכול לנהל כנסת עם 30 חברים, וביבי נתניהו, שיש לו פה רוב של 64 חברים – מראש מובטח לו – הוא לא יכול לנהל את הכנסת הזאת.

נסים זאב: ועכשיו, לעצם הצעת החוק וההסתייגות שאני מציע, מורי ורבותי.

נסים זאב: הצעתי באה בעצם להרחיב קצת את המעגל לאנשי ציבור שיש להם ניסיון פרלמנטרי וכיהנו בעבר כראשי ממשלות או שרים בתקופות שונות, או כחברי כנסת.

נסים זאב: לעומת זאת, היא לא מאפשרת לאנשים שיש להם השכלה, פרופסורים, אנשי מדע, אנשי טכנולוגיה, לבוא ולהגיש מועמדות, כי אנחנו מדברים בעצם בבחירות מיוחדות, שהמשמעות שלהן היא שצריכים להחליף את ראש הממשלה באמצע הקדנציה, ובאמצע הקדנציה אי-אפשר לקחת "ריסק" וצריכים לדעת מיהו המועמד המתאים ביותר שיש לו ניסיון, שהעם כבר מכיר אותו.

נסים זאב: על-פי הצעת החוק שלי, גם אם ביבי נתניהו לא יעמוד בראש המפלגה – –

אברהם בורג: צריך לסיים, חבר כנסת זאב.

נסים זאב: – – ואריק שרון יישאר לכהן בראש המפלגה, ביבי עדיין יכול להגיש את המועמדות שלו, וזה דבר מאוד חשוב לדמוקרטיה כשמדברים פה כולם על דמוקרטיה.

זאב בוים: אתם דואגים לדמוקרטיה, אתם.

זאב בוים: אתם הדאגנים הגדולים לדמוקרטיה.

נסים זאב: דבר נוסף, גם יצחק שמיר, על-פי ההצעה הזאת, יכול להגיש מועמדות.

נסים זאב: לכן, מורי ורבותי, ההצעה היא בעצם, שמי שכיהן בעבר כראש ממשלה – שנתיים, או כשר בממשלת ישראל – שלוש שנים – –

אברהם בורג: אני מבקש לסיים, חבר כנסת זאב.

נסים זאב: – – או כחבר כנסת – ארבע שנים, תהיה לו אפשרות להתמודד – –

צבי הנדל: – – – לא מתאים לכם.

צבי הנדל: פחדנים.

אברהם בורג: תודה.

נסים זאב: – – ואין צורך, אדוני היושב-ראש – –

אברהם בורג: אני מבקש לסיים, חבר הכנסת זאב.

נסים זאב: – – שאותו מועמד יכהן בפועל כחבר הכנסת.

אברהם בורג: תודה רבה.

נסים זאב: זה יעשה טוב לדמוקרטיה שלנו.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר כנסת יוסף פריצקי, בבקשה.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, חברותי וחברי חברי הכנסת, מה שנעשה הלילה בכנסת הוא אחד הדברים שייחרתו לדיראון עולם בפרלמנטריזם ובדמוקרטיה הישראלית.

יוסף יצחק פריצקי: הרכיבו כאן מין מפלצת חוקתית, מין שעטנז מטורף שאין איש יודע מה עושים אתו, מביאים אותו עכשיו להצבעה תוך רמיסה איומה – איומה – של המיעוט, של האופוזיציה.

יוסף יצחק פריצקי: אין דמוקרטיה, רבותי חברי הכנסת, בלי אופוזיציה, אין דבר כזה.

יוסף יצחק פריצקי: ונכון שבסוף הרוב קובע, וככל הנראה הרוב כאן יקבע להעביר את החוק המשונה הזה, שאין לו ידיים ואין לו רגליים ואין לו ראש ואין לו טעם ואין לו תכלית, וכל העם הצופה ורואה אותנו לא מבין בכלל בשביל מה צריך את הדבר המשונה הזה.

יוסף יצחק פריצקי: אבל, דבר אחד – עוד דבר אחד נורא עשו היום.

יוסף יצחק פריצקי: עיקמו תקנון, עיקמו חוקי-יסוד, עיקמו את הקונסטיטוציה, עיקמו את החוקה שלנו, עיקמו את המשטר, בזו לכל עיקרון פרלמנטרי, והכול בשביל מה?

יוסף יצחק פריצקי: אדוני ראש הממשלה, בשביל מה אתה עושה את זה?

יוסף יצחק פריצקי: בשביל מה עשית את העסקה המשונה הזאת?

יוסף יצחק פריצקי: למה?

יוסף יצחק פריצקי: נניח שתנצח בבחירות ותחזור לכאן; הרי תחזור לאותה כנסת.

יוסף יצחק פריצקי: למה עשית את הדבר המשונה הזה?

יוסף יצחק פריצקי: אתה חושב שאינך יכול לתפקד?

יוסף יצחק פריצקי: – פזר את הכנסת, זו סמכותך.

יוסף יצחק פריצקי: אתה חושב שאתה יכול לתפקד – אל תתפטר, זה גם כן בסדר.

יוסף יצחק פריצקי: אבל איך ראש ממשלה בישראל מפטר רק את עצמו תוך עשיית עסקה שלפיה הוא חוזר לאותה כנסת שהוא אומר עליה: הכנסת הזאת לא מתפקדת.

יוסף יצחק פריצקי: נשגב מבינתי, נשגב מבינתם – אני מודיע לכם – של אזרחי מדינת ישראל.

יוסף יצחק פריצקי: אחרי החוק הזה עומד להצבעה חוק של פיזור הכנסת.

יוסף יצחק פריצקי: אם איננו רוצים להתפזר, לא נתפזר.

יוסף יצחק פריצקי: זה בסדר גמור, מאה אחוז, אבל אני קורא בקריאה ובתחינה אחרונה לחברים בבית הזה שעוד אכפת להם הדמוקרטיה הישראלית, ואני יודע שיש כאלה – הדמוקרטיה הישראלית – אל תיתנו לחוק כזה לעבור, לחוק שעושה חוכא ואטלולא את כל המבנה הפרלמנטרי, לחוק שמוסיף ראש ממשלה על חברי כנסת ולא יודעים אם הוא ייתוסף או לא ייתוסף או מה יהיה או מה לא יהיה.

יוסף יצחק פריצקי: אל תיתנו את ידכם לעוולה האיומה הזאת.

יוסף יצחק פריצקי: אם אינכם רוצים לפזר את הכנסת – אל תפזרו אותה, אבל אל תיצרו את המפלצת החוקתית הזאת.

יוסף יצחק פריצקי: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חברי הכנסת צבי הנדל ואילן גילאון, ואנחנו ניגש להצבעה.

אברהם בורג: בבקשה, חבר הכנסת הנדל.

צבי הנדל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, קרקס כמו שראיתי היום כאן בכנסת הזאת, לא ראיתי מזמן.

צבי הנדל: אני רואה את כל חברי הכנסת הערבים, אני רואה את חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, מצביעים בהתלהבות אדירה על מנת שבנימין נתניהו יוכל להתמודד על ראשות הממשלה.

צבי הנדל: אני ראיתי פתאום את ישראל אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמישה – אולי זו כמות חברי הכנסת שיישארו להם – נבהלו מהסקרים, ובאורח פלא – –

אבשלום וילן: הנדל – – – חתום על הצעת החוק?

צבי הנדל: – – נרתמו כולם כאחד על מנת להצביע בעד בנימין נתניהו – –

נעמי חזן: – – –

קריאות: – – –

צבי הנדל: – – ומנגד, אני רואה את חברי מרצ היקרים – חברי מרצ היקרים – שרוממות הדמוקרטיה בגרונם, פתאום באורח פלא הם נגד הקדמת הבחירות – –

קריאות: – – –

אברהם בורג: חברי הכנסת, חברי הכנסת.

אברהם בורג: תודה.

צבי הנדל: – – הם נגד פיזור הכנסת, הם לא מוכנים להתמודד.

צבי הנדל: הפחד אחז בהם, הם נבהלו, שאולי, אולי הימין ינצח, אולי הוא יחזור לשלטון, אולי הוא יעצור את החלמאות המטורפת הזאת – –

אבשלום וילן: צבי הנדל – – –

קריאות: – – –

צבי הנדל: – – שחברי כנסת כמו אבשלום וילן, כמו חברים שלו, הולכים להתרפס בפני הארכי-רוצח ערפאת בביתו בעזה בזמן שעל יהודים, על ילדים יהודים יורים בכיתות הלימוד.

צבי הנדל: ריבונו של עולם, עד היכן הגענו?

צבי הנדל: מה לא מוכנים לעשות חברי הכנסת מהשמאל הקיצוני?

צבי הנדל: הם מוכנים לרמוס את הדמוקרטיה, הם מוכנים לשנות סדרי בראשית, ובלבד שההתרפסות האיומה הזאת בפני הרוצח הזה ערפאת תמשיך ואולי ניתן עוד קצת קורבנות למולך הזה.

אברהם בורג: תודה.

צבי הנדל: אני מקווה, אדוני היושב-ראש, שהשכל יחדור אולי ברגע האחרון, ותבינו ש-78%, 78% מכלל תושבי המדינה הם לא מטומטמים, ואם הם מבינים שצריך לעשות בחירות חדשות, אולי גם אתם תבינו, אולי עכשיו לקראת 01:00 תתעוררו והשפיות תחזור אליכם.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אילן גילאון, ואחריו – באמת אחרון אחרון חביב, מסיעה שעוד לא דיברה, חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואנחנו ניגש להצבעה.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, חברי וחברותי חברי הכנסת, אני מסתייג משמו של החוק, מרוחו של החוק, מן המבנה של החוק.

אילן גילאון: הדבר החמור ביותר – על שמו של מי נקרא אותו חוק, שאתם קוראים לו חוק ביבי ואני קורא לו החוק הסורי, או חוק האטד על-פי משל יותם?

אילן גילאון: במי אנחנו מדברים?

אילן גילאון: כנסת שלמה הולכת ליצור ליקוי מאורות בדמוקרטיה הישראלית ומחוקקת לאיש הרע הזה, ביבי נתניהו, שחוזר.

אילן גילאון: תשמע טוב, חבר הכנסת הנדל, אתה רוצה שאני אתפנה כדי שביבי יחזור?

אילן גילאון: אפילו בעבור הפרידה ממך חבל לי לעשות את הדבר הזה, תאמין לי.

אילן גילאון: הזיכרון הוא קצר מאוד, כנראה.

אילן גילאון: אבל אותו אדם שהוציא שם רע לחלטורה במדינת ישראל, האיש שבא לעשות שבתונים בחופשות מולדת במדינת ישראל, בעבורו אנחנו צריכים לחוקק חוק מיוחד כאן?

אילן גילאון: אני חושב שאנחנו נבכה עוד הרבה מאוד זמן על החוק הזה האומלל שאנחנו מחוקקים.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, אני לא מעז כל כך להתנבא על מה שיקרה אפילו בעוד עשר דקות, כי במצב שלנו תמיד עדיף להתנבא על מה שהיה, וגם על זה קשה להתנבא.

אילן גילאון: העניין הוא בכל זאת אותם אנשים שהם מציעי החוק של ביבי.

אילן גילאון: אני רוצה להרגיע אותם.

אילן גילאון: ההימור שלי, שביבי נתניהו יתמודד גם יתמודד, כי הוא ימצא איזו דרך לרדת מן העץ בפליק-פלאק אחורי.

אילן גילאון: אולי בחירות כלליות למועצת התלמידים הארצית באותו יום שיהיו הבחירות לראש הממשלה גם כן יכולות לעזור.

אילן גילאון: על מה אתם מדברים?

אילן גילאון: איזה שיא של צביעות יש כאן.

אילן גילאון: כל מחשבי הכיסאות למיניהם, לרבות שינוי, ששמעתי אותה אומרת, שאם ישנו את השיטה, היא גם תצביע נגד פיזור הכנסת.

אילן גילאון: הרי פה אתם מריחים איזו הרחבה.

אילן גילאון: אחרת, למה אתם הולכים באמת על בחירות?

אילן גילאון: ודבר אחרון, אדוני, אני רוצה לומר, בסופו של עניין, אסור לתת לעבור לחוק של מי שהוא יותר מכל דבר אחר האנדרטה להתפוררות ולהתרסקות המוסרית של כל החברה הישראלית, הוא שמייצג פלסטיק, ניילון וסוכני מכירות.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואנחנו ניגשים להצבעה.

אליעזר כהן: ביבי יחזור בגלל הכישלונות שלכם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אכן שעת אמת לבית הזה מגיעה ברגעים האלה, בשעה שככל הנראה הבית הזה סוף-סוף מתקן משהו ומחזיר משהו גם מהכבוד שלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מול ראש ממשלה או מוצע לראשות ממשלה אשר הגזים בכל התנאים וחשב שהוא יכול, כפי שהוא מכופף במשחקים ומאחז עיניים ועושה כספים בחוץ-לארץ, הוא גם יכול לעשות את זה בבית הזה ובמדינה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הבית נתן לו תשובה אחת ברורה: יש גבול גם למשחקים האלה, ויש גבול גם לפינוקים שאפשר לתת, ויש גבול גם לסיכון שהבית הזה מוכן ליטול על עצמו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם יש עוד צד חיובי בהכרעות הגורליות שהבית הזה מכריע בלילה הזה, הרי הוא מתן הסיכוי לאפשרות של שלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני יודע, שהסיכוי הזה, האפשרות הזאת, השיקול הזה עמד מול עיניהם של רבים, יותר ממחצית מחברי הבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני בטוח, שבסיעת רע"ם ובסיעות האחרות שהשלום חשוב להן השיקול הזה קיבל משקל רב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחרת, לא היינו שוקלים שוב להצביע בעד מתן האפשרות ומתן הסיכוי לשלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה, כבוד ראש הממשלה, שבפעם הזאת ובסיכוי הזה שניתן בדקה התשעים לא תאכזב את הבית ולא תאכזב את מרבית העם במדינה הזאת, שעיניו נשואות לשלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בארץ הזאת רוב העם רוצה שלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: צריך אומץ בשביל להגיע לזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו השארנו את הדלת פתוחה בהצבעה שלנו היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השארנו קיימת את האפשרות להגיע לזה, אף שהיא שאפה לאפס עד לפני יום-יומיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הלוואי שלא נתבדה ולא תהיה אכזבה כעומק וכגודל התקווה שמפעמת בנו כולנו בהצבעה הזאת ובערב הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה.

אברהם בורג: אני רוצה להבהיר משהו לחברי הכנסת.

אברהם בורג: חבר הכנסת ריבלין.

אברהם בורג: שימו לב.

אברהם בורג: החוק הזה דורש 61 חברי כנסת בקריאה שנייה ושלישית.

אברהם בורג: חבר הכנסת ריבלין, כדי שלא יהיו הפתעות אחרי כן, נקבע קודם את עקרונות ההצבעה.

אברהם בורג: אם הסתייגות עוברת ברוב רגיל היא עדיין לא נפלה.

אברהם בורג: הסתייגות יכולה לעבור ברוב של שניים נגד אחד.

אברהם בורג: 61 נדרשים להצבעה על גוף הסעיף עצמו ולא על ההסתייגות.

אברהם בורג: ברור, חברי הכנסת?

אברהם בורג: אנחנו ניגשים להצבעה.

אברהם בורג: הוגשו בקשות להצבעה אישית.

אברהם בורג: הוגשו בקשות להצבעה אישית לגבי שם החוק.

אברהם בורג: אנחנו ניגשים להצבעה על הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון מס' 10).

אברהם בורג: לשם החוק, הסתייגות של קבוצת חברי הכנסת.

אברהם בורג: אדוני המזכיר, בבקשה.

אברהם בורג: אנחנו מצביעים על שם החוק, הסתייגות של קבוצת חברי הכנסת.

אברהם בורג: הוגשה בקשה להצבעה אישית בנושא הזה.

אברהם בורג: רבותי, למה אתם מתווכחים?

אברהם בורג: אני אומר לכם על מה הוגשה הבקשה.

אברהם בורג: על זה אנחנו מצביעים.

אברהם בורג: בשביל מה להתווכח?

אברהם בורג: יש חתימות.

אברהם בורג: בבקשה, אדוני המזכיר.

א' האן: קולט אביטל – נגד יולי-יואל אדלשטיין – בעד זבולון אורלב – בעד דוד אזולאי – נגד דליה איציק – נגד מיכאל איתן – נמנע בנימין אלון – נגד טלב אלסאנע – נגד משה ארנס – נמנע זאב בוים – נמנע אברהם בורג – נגד יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – אינה נוכחת בנימין בן-אליעזר – נגד שלמה בן-עמי – נגד אליהו בן-מנחם – נגד שלמה בניזרי – נגד רומן ברונפמן – נגד ויקטור בריילובסקי – בעד מוחמד ברכה – נגד עוזי ברעם – נגד אהוד ברק – נגד עזמי בשארה – נמנע יצחק גאגולה – נגד חוסניה ג'בארה – נמנעת תמר גוז'נסקי – נגד אלי גולדשמידט – נגד אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – נמנעת אריה גמליאל – נגד משה גפני – נגד עבד-אלמאלכ דהאמשה – נגד נסים דהן – נגד יעל דיין – נגד חיים דרוקמן – בעד אברהם הירשזון – נמנע שמואל הלפרט – נגד צחי הנגבי – נגד צבי הנדל – בעד אבשלום וילן – נמנע יצחק וקנין – נגד נסים זאב – נגד רחבעם זאבי – בעד אליעזר זנדברג – בעד עופר חוגי – נגד נעמי חזן – בעד תאופיק חטיב – נגד אחמד טיבי – נגד דוד טל – נגד סאלח טריף – נגד שאול יהלום – בעד אברהם יחזקאל – נגד אליהו ישי – נגד אליעזר כהן – נגד אמנון כהן – נגד יצחק כהן – נגד רן כהן – נמנע רענן כהן – נגד מוחמד כנעאן – נגד חיים כץ – נגד יוסי כץ – נגד ישראל כץ – נגד ציפי לבני – נגד לימור לבנת – נגד דוד לוי – נמנע מקסים לוי – נגד אביגדור ליברמן – בעד אמנון ליפקין-שחק – נגד יעקב ליצמן – נגד נחום לנגנטל – בעד עוזי לנדאו – נמנע סופה לנדבר – נגד יוסף לפיד – בעד ענת מאור – בעד עסאם מח'ול – נגד האשם מחאמיד – נגד רוני מילוא – נמנע רחמים מלול – נגד מיכאל מלכיאור – נגד נואף מסאלחה – נגד יהושע מצא – בעד יצחק מרדכי – אינו נוכח דן מרידור – נמנע יהודית נאות – בעד משולם נהרי – נגד מיכאל נודלמן – בעד דני נוה – נמנע אוריאל סביר – נגד יצחק סבן – נגד אליהו סויסה – נגד מרינה סולודקין – בעד אפרים סנה – נגד גדעון עזרא – נמנע אברהם פורז – לא משתתף אופיר פינס-פז – נגד מאיר פרוש – נגד יוסף פריצקי – לא משתתף שמעון פרס – נגד יאיר פרץ – נגד עמיר פרץ – נגד אלכסנדר צינקר – נגד מיכאל קליינר – נגד איוב קרא – נגד דליה רבין-פילוסוף – נגד אברהם רביץ – נגד אמנון רובינשטיין – בעד משה רז – בעד ראובן ריבלין –

א' האן: בעד גנדי ריגר – בעד חיים רמון – נגד אברהם בייגה שוחט – נגד יובל שטייניץ – נמנע מאיר שטרית – נגד יורי שטרן – בעד ויצמן שירי – נגד סילבן שלום – נמנע שלום שמחון – נגד אריאל שרון – נגד יוסי שריד – בעד נתן שרנסקי – בעד אני עובר לקרוא בשמות אלה שלא הצביעו:

א' האן: יגאל ביבי – אינו נוכח נעמי בלומנטל – אינה נוכחת יצחק מרדכי – אינו נוכח

אברהם בורג: חברי הכנסת, להסתייגות זו לשם החוק: 73 נגד, 25 בעד, 17 נמנעים.

אברהם בורג: אני קובע כי הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על שם החוק כהצעת הוועדה בקריאה שנייה בהצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 43 בעד שם החוק, כהצעת הוועדה – 67 נגד – 48 נמנעים – 3 שם החוק, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: 67 בעד, 48 נגד, שלושה נמנעים.

אברהם בורג: שם החוק התקבל כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

אברהם בורג: הסתייגות לסעיף 1 של חברת הכנסת מאור.

ענת מאור: מסירה.

אברהם בורג: מסירה.

אברהם בורג: תודה רבה, אין הסתייגות.

אברהם בורג: הסתייגות של קבוצת חברי כנסת לסעיף 1.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 44 בעד ההסתייגות – 37 נגד – 72 נמנעים – 5 ההסתייגות של חברי הכנסת ס' טריף, א' בן-מנחם, ו' שירי, נ' לנגנטל, ש' יהלום, ב' אלון, אל' כהן, י' שטרן, יו' כץ, מ' גפני, י' אדלשטיין, מ' סולודקין, ג' ריגר, נ' שרנסקי, י' לפיד, א' פורז, י' נאות, י' פריצקי, א' זנדברג, ו' בריילובסקי, ע' בשארה, י' שריד, רן כהן, ע' מאור, א' וילן, א' גילאון, נ' חזן, ח' ג'בארה, מ' רז, ז' גלאון, מ' ברכה, ע' מח'ול, ת' גוז'נסקי, ט' אלסאנע, ע' דהאמשה, ה' מחאמיד, ת' חטיב ומ' כנעאן לסעיף 1 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 72 נגד, 37 בעד, חמישה נמנעים.

אברהם בורג: הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו עוברים לרישא של עמוד 3, קבוצת חברי כנסת, הסתייגות נוספת לסעיף 1.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 45 בעד ההסתייגות – 33 נגד – 77 נמנעים – 3 ההסתייגות של חברי הכנסת הנ"ל לסעיף 1 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 77 נגד, 33 בעד, שלושה נמנעים.

אברהם בורג: הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו עוברים להסתייגות האמצעית בעמוד 3.

אברהם בורג: חברי הכנסת, הסתייגות נוספת לסעיף 1 של אותה קבוצת חברי הכנסת.

אברהם בורג: הצבעה מס' 46 בעד ההסתייגות – 39 נגד – 71 נמנעים – 5 ההסתייגות של חברי הכנסת הנ"ל לסעיף 1 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 71 נגד, 39 בעד, חמישה נמנעים.

אברהם בורג: הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו עוברים לסיפא של עמוד 3.

אברהם בורג: קבוצת חברי כנסת, ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 47 בעד ההסתייגות – 33 נגד – 75 נמנעים – 5 ההסתייגות של חברי הכנסת הנ"ל לסעיף 1 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 75 נגד, 33 בעד, חמישה נמנעים, הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו עוברים לרישא של עמוד 4, קבוצת חברי כנסת, ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 48 בעד ההסתייגות – 41 נגד – 68 נמנעים – 7 ההסתייגות של חברי הכנסת הנ"ל לסעיף 1 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 68 נגד, 41 בעד.

אברהם בורג: שבעה נמנעים, הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: עמוד 4, הסתייגות לחבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: מסיר.

אברהם בורג: מסיר, תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת איוב קרא, להצביע?

איוב קרא: כן.

איוב קרא: בסיפא של עמוד 4, הסתייגות לחבר הכנסת איוב קרא, ניתן להצביע.

איוב קרא: הצבעה מס' 49 בעד ההסתייגות – 34 נגד – 77 נמנעים – 3 ההסתייגות של חבר הכנסת א' קרא לסעיף 1 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 77 נגד, 34 בעד, שלושה נמנעים.

אברהם בורג: הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על סעיף 1 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 50 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 64 נגד – 44 נמנעים – 5 סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: ברוב של 64 בעד, 44 נגד, חמישה נמנעים, סעיף זה נתקבל כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

אברהם בורג: עמוד 5, הסתייגויות לסעיף 2, קבוצת חברי הכנסת, הסתייגות ראשונה, ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 51 בעד ההסתייגות – 35 נגד – 73 נמנעים – 5 ההסתייגות של חברי הכנסת הנ"ל לסעיף 2 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 73 נגד, 35 בעד, חמישה נמנעים.

אברהם בורג: הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: הסתייגות שנייה לסעיף 2, קבוצת חברי כנסת, ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 52 בעד ההסתייגות – 38 נגד – 69 נמנעים – 5 ההסתייגות של חברי הכנסת הנ"ל לסעיף 2 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 69 נגד, 38 בעד, חמישה נמנעים.

אברהם בורג: הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: נצביע על סעיף 2 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 53 בעד סעיף 2, כהצעת הוועדה – 65 נגד – 48 נמנעים – 2 סעיף 2, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: 65 בעד, 48 נגד, שני נמנעים.

אברהם בורג: סעיף 2 התקבל כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

אברהם בורג: הסתייגות לסעיף 3 בסיפא של עמוד 5, הסתייגות ראשונה, קבוצת חברי כנסת, ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 54 בעד ההסתייגות – 38 נגד – 72 נמנעים – 5 ההסתייגות של חברי הכנסת הנ"ל לסעיף 3 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 72 נגד, 38 בעד, חמישה נמנעים.

אברהם בורג: הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: רישא של עמוד 6, חבר הכנסת טלב אלסאנע ועוד קבוצת חברי כנסת.

טלב אלסאנע: מסירים.

אברהם בורג: מסירים, תודה רבה.

אברהם בורג: ההסתייגות הבאה בעמוד 6, קבוצת חברי כנסת, ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 55 בעד ההסתייגות – 38 נגד – 71 נמנעים – 5 ההסתייגות של חברי הכנסת הנ"ל לסעיף 3 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 71 נגד, 38 בעד, חמישה נמנעים.

אברהם בורג: הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות האחרונה לסעיף 3 בעמוד 6, קבוצת חברי כנסת, ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 56 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 67 נמנעים – 7 ההסתייגות של חברי הכנסת הנ"ל לסעיף 3 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 67 נגד, 36 בעד, שבעה נמנעים.

אברהם בורג: הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: נצביע על סעיף 3 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 57 בעד סעיף 3, כהצעת הוועדה – 65 נגד – 45 נמנעים – 5 סעיף 3, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: 65 בעד, 45 נגד, חמישה נמנעים.

אברהם בורג: סעיף 3 נתקבל בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: אנחנו עוברים להסתייגות ראשונה בסעיף 4, בסיפא של עמוד 6, קבוצת חברי כנסת – ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 58 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 68 נמנעים – 7 ההסתייגות של חברי הכנסת הנ"ל לסעיף 4 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 68 נגד, 36 בעד, שבעה נמנעים.

אברהם בורג: הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: הרישא של עמוד 7, חבר הכנסת אלסאנע, מסירים?

טלב אלסאנע: כן.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אנחנו בהסתייגות שנייה בעמוד 7, קבוצת חברי כנסת – ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 59 בעד ההסתייגות – 37 נגד – 69 נמנעים – 5 ההסתייגות של חברי הכנסת הנ"ל לסעיף 4 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 69 נגד, 37 בעד, חמישה נמנעים.

אברהם בורג: הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: נצביע על ההסתייגות הבאה בעמוד 7, קבוצת חברי כנסת.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 60 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 67 נמנעים – 8 ההסתייגות של חברי הכנסת הנ"ל לסעיף 4 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 67 נגד, 36 בעד, שמונה נמנעים.

אברהם בורג: הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: נצביע על סעיף 4 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 61 בעד סעיף 4, כהצעת הוועדה – 64 נגד – 46 נמנעים – 3 סעיף 4, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: ברוב של 64 בעד, 46 נגד, שלושה נמנעים, סעיף 4 נתקבל בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: נצביע על ההסתייגות הראשונה לסעיף 5, בסיפא של עמוד 7.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 62 בעד ההסתייגות – 37 נגד – 69 נמנעים – 5 ההסתייגות של חברי הכנסת הנ"ל לסעיף 5 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 69 נגד, 37 בעד, חמישה נמנעים.

אברהם בורג: הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: נעבור להסתייגות הראשונה בעמוד 8 למעלה – – –

רן כהן: זו אותה הסתייגות, זה המשך ההסתייגות של העמוד הקודם.

אברהם בורג: סליחה.

אברהם בורג: אנחנו מצביעים על סעיפים 5 ו-6 בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 63 בעד סעיפים 6-5, כהצעת הוועדה – 65 נגד – 45 נמנעים – 3 סעיפים 6-5, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 65 בעד, 45 נגד, שלושה נמנעים, סעיפים 5 ו-6 התקבלו כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

אברהם בורג: אחרי סעיף 6, הסתייגותה של חברת הכנסת ציפי לבני, ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 64 בעד ההסתייגות – 40 נגד – 73 נמנעים – 3 ההסתייגות של חברת הכנסת צ' לבני אחרי סעיף 6 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 73 נגד, 40 בעד, שלושה נמנעים, גם הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: תמה הקריאה השנייה, ללא הסתייגויות שנתקבלו.

אברהם בורג: נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

אברהם בורג: יש בקשה להצבעה אישית.

האשם מחאמיד: לא, הצבעה אלקטרונית.

אברהם בורג: הצבעה אלקטרונית, תודה רבה.

אברהם בורג: אנחנו ניגש להצבעה לקריאה שלישית על הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון מס' 10).

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 65 בעד החוק – 65 נגד – 45 נמנעים – 4

אברהם בורג: 65 בעד, 45 בעד, ארבעה נמנעים.

אברהם בורג: אני קובע שהצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון מס' 10) התקבלה בקריאה שלישית על-ידי הכנסת.

אברהם בורג: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם בורג: אנחנו נעבור לדיון בנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק התפזרות הכנסת החמש-עשרה, התשס"א–2000.

אברהם בורג: יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, בבקשה.

אברהם בורג: יש רשימת מסתייגים.

קריאות: להצביע.

אברהם בורג: כל המסתייגים ויתרו על הסתייגותיהם?

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, אנחנו ניגש להצבעה בקריאה שנייה על הצעת החוק להתפזרות – – – סליחה, חבר הכנסת קליינר יעלה ויבוא ויגיע וייראה ויירצה ויישמע.

מיכאל קליינר: אני אעשה את זה בקצרה רבה.

מיכאל קליינר: ההסתייגות שלי חשובה, והיא אומרת שהבחירות יתקיימו בתוך 60 יום.

מיכאל קליינר: אני מתנגד להצעת חוק שמשמעותה דחיית הבחירות לראש הממשלה מעבר ל-6 בפברואר.

מיכאל קליינר: לכן אני מבקש, שמי שתומך בפיזור הכנסת ובהקדמת הבחירות ומעוניין לפחות להשיג עוד קול אחד, יתמוך בהסתייגות שאומרת, שהבחירות יהיו בתוך 60 יום ולא בתוך 90 יום, ולא יינתן חודש נוסף לראש הממשלה להגיע להסכם עם ערפאת שרוב הבית לא רוצה בו.

מיכאל קליינר: תודה.

אברהם בורג: יש לך שתי הסתייגויות.

אברהם בורג: אחת לשם החוק ואחת על התאריך.

מיכאל קליינר: לא, לא.

מיכאל קליינר: אני מסתפק בנימוק ההסתייגות המהותית, ועליה אני מבקש להצביע.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, נא לשבת.

אברהם בורג: השר רמון, אנחנו ניגשים להצבעה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: שימו לב להצבעה.

אברהם בורג: אנחנו ניגשים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק התפזרות הכנסת החמש-עשרה, התשס"א–2000.

אברהם בורג: שם החוק וסעיף 1 – אין הסתייגויות, לכן נצביע עליהם בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 66 בעד סעיף 1 – 48 נגד – 68 נמנעים – 1 סעיף 1 לא נתקבל.

אברהם בורג: 68 נגד, 48 בעד, אחד נמנע.

אברהם בורג: סעיף 1 לא נתקבל בקריאה שנייה על-ידי הכנסת.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על ההסתייגות לסעיף 2 של חבר הכנסת קליינר.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 67 בעד ההסתייגות – 34 נגד – 75 נמנעים – 4 ההסתייגות של חבר הכנסת מ' קליינר לסעיף 2 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 75 נגד, 34 בעד, ארבעה נמנעים.

אברהם בורג: ההסתייגות של חבר הכנסת קליינר לסעיף 2 נדחתה.

אברהם בורג: אנחנו ניגש להצביע על סעיף 2 כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 68 בעד סעיף 2, כהצעת הוועדה – 49 נגד – 69 נמנעים – אין סעיף 2, כהצעת הוועדה, לא נתקבל.

אברהם בורג: 69 נגד, 49 בעד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: סעיף 2 גם הוא נדחה על-ידי הכנסת ולא נתקבל כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: לכן, הצעת חוק זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: תודה רבה, חברי הכנסת.

אברהם בורג: ישיבה זו נעולה.

אברהם בורג: הישיבה הבאה תתקיים מחר בשעה 16:00.