ישיבת מליאה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 81, 2000-02-07 00:00

אברהם בורג: רבותי חברי הכנסת וחברותיה, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

אברהם בורג: היום יום שני, א' בחודש אדר א' התש"ס, 7 בפברואר שנת 2000.

אברהם בורג: לפי סעיף 36(א) לחוק-יסוד: הממשלה, ביקש ממני ראש הממשלה להודיע לכנסת על נסיעות של שרי ממשלה וחזרתם:

אברהם בורג: השר יצחק מרדכי מילא את מקומו של שר הביטחון בעת היעדרו מהארץ ביום כ"ג בשבט התש"ס, 30 בינואר 2000; השר יוסי שריד מילא את מקומו של שר החוץ מיום כ"ג בשבט התש"ס, 30 בינואר 2000, עד ליום כ"ו בשבט התש"ס, 2 בפברואר 2000; השר לשיתוף פעולה אזורי שב ארצה ביום כ"ו בשבט התש"ס, 2 בפברואר 2000; שר החוץ שב ארצה ביום כ"ו בשבט התש"ס, 2 בפברואר 2000.

אברהם בורג: כמו-כן, על-פי סעיף 30(א) לחוק-יסוד: הממשלה, מינה ראש הממשלה את השר יצחק מרדכי לזמן, אם יהא צורך, ולנהל ישיבות ממשלה בעת היעדרו מהארץ, ביום כ"ג בשבט התש"ס, 30 בינואר 2000.

אברהם בורג: אדוני המזכיר, הודעה בבקשה.

א' האן: ברשות היושב-ראש, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

א' האן: הצעת חוק משכן הכנסת ורחבתו (תיקון – מינוי קצין הכנסת), התש"ס–2000, מאת חבר הכנסת אליעזר זנדברג; הצעת חוק ערי ואזורי פיתוח (תיקון – תחילה), התש"ס–2000, מאת חבר הכנסת גנדי ריגר; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (תרומה למוסד ציבורי), התש"ס–2000, מאת חברות הכנסת נעמי בלומנטל ונעמי חזן; הצעת חוק העונשין (תיקון – גילוי ידיעות), התש"ס–2000, מאת חבר הכנסת מיכאל איתן; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הפרשות לקופת גמל), התש"ס–2000, מאת חבר הכנסת חיים כץ וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ערי ואזורי פיתוח (תיקון – הגדרת עולה הזכאי למענק), התש"ס–2000, מאת חברי הכנסת גנדי ריגר ויולי-יואל אדלשטיין; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – מוסדות חינוך מוכרים לא רשמיים), התש"ס–2000, מאת חבר הכנסת נסים זאב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הרשויות המקומיות (כהונת סגנים בעיר הבירה) (תיקון – ביטול), התש"ס–2000, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – עסקה בעניין רכישה של טלפונים ניידים), התש"ס–2000, מאת חבר הכנסת אליהו בן-מנחם; הצעת חוק הסדרים במשק מדינת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת התקציב 2000) (תיקון), התש"ס–2000, מאת חבר הכנסת מאיר שטרית; הצעת חוק לתיקון פקודת הרופאים (חיסיון רפואי), התש"ס–2000, מאת חברות הכנסת נעמי חזן, יהודית נאות, דליה רבין-פילוסוף וזהבה גלאון; הצעת חוק מאבחני לקויות למידה, התש"ס–2000, מאת חברי הכנסת חוסניה ג'בארה, טלב אלסאנע, עזמי בשארה ומוחמד כנעאן; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – הכללת המורשת הערבית), התש"ס–2000, מאת חברי הכנסת עסאם מח'ול, תמר גוז'נסקי ומוחמד ברכה; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – חובת גילוי נוהל השבת טובין), התש"ס–2000, מאת חברת הכנסת נעמי חזן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק רשות שירותי הדת היהודיים, התש"ס–2000, מאת חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה (תיקון – תקופת צינון לקצינים בכירים), התש"ס–2000, מאת חבר הכנסת משה ארנס; הצעת חוק שריון שלילת זכות השיבה, התש"ס–2000, מאת חבר הכנסת ישראל כץ וקבוצת חברי הכנסת;

א' האן: הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – איסור אפליית תאגיד המעסיק אנשים עם מוגבלות), התש"ס–2000, מאת חברי הכנסת דני נוה ואילן גילאון; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות, התש"ס–2000, מאת חברת הכנסת יהודית נאות; הצעת חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (תיקון – הסדרת אתרי הנצחה ממלכתיים), התש"ס–2000, מאת חברת הכנסת נעמי חזן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק עובדים זרים (מתן רשיון ישיבה ואשרה לעובדים זרים), התש"ס–2000, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – תחבורה ציבורית), התש"ס–2000, מאת חבר הכנסת יולי-יואל אדלשטיין; הצעת חוק הנצחת זכרם ומורשתם של גדולי התרבות הישראלית, התש"ס–2000, מאת חבר הכנסת צחי הנגבי; הצעת חוק הרשות למען אזרחים ותיקים, התש"ס–2000, מאת חברת הכנסת נעמי בלומנטל.

א' האן: כמו-כן הונחה על שולחן הכנסת החלטת ועדת הכספים לגבי צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 41), התש"ס–2000.

א' האן: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: בשל עמותות ברק וביקורת מבקר המדינה

אברהם בורג: נעבור לסעיף השלישי בסדר-היום: המשך הדיון בהצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בראש הממשלה בשל עמותות ברק וביקורת מבקר המדינה.

אברהם בורג: היום אנחנו בגמר הדיון וההצבעה.

אברהם בורג: יש לנו עוד כמה דוברים.

אברהם בורג: ראשון הדוברים, חבר הכנסת יורי שטרן, בבקשה.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, אני אבקש ממך להפעיל את סמכותך לעצור את הדיון ולדאוג לכך שבדיון על הצעת אי-אמון בממשלה יהיה לפחות נציג אחד מהממשלה שעליה מדובר.

אברהם בורג: הם בדרך הנה.

אברהם בורג: אפשר להמשיך.

יורי שטרן: מה להמשיך?

יורי שטרן: אני רוצה שנציג הממשלה – – –

אברהם בורג: אני לא מפסיק עכשיו את הדיון.

אברהם בורג: מייד יהיה כאן נציג הממשלה.

יורי שטרן: זה רק מאפיין את היחס של הממשלה לכנסת.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, הנציג הלא-משתתף של ממשלת ישראל, אנחנו דנים פה בפרשה שהתפתחה לאט לאט, easy easy.

יורי שטרן: הרי הסיפור הזה של כל הזיופים וכל העברות הכספים הלא-חוקיות הוא סיפור ידוע הרבה מאוד חודשים.

יורי שטרן: פה ושם זה דלף לתקשורת, המשטרה אמרה שאין לה עניין, אף אחד לא רצה לחקור את זה.

יורי שטרן: אני כבר לא משווה את זה לצורה שבה התנפלו כולם על דברים הרבה פחות משמעותיים שקרו בממשלה הקודמת או לראש הממשלה הקודם.

יורי שטרן: דבר שהוא מהותי כל כך, שמתייחס לעצם הגעתה של הממשלה הזאת לשלטון ושל ראש הממשלה לשלטון – הדברים האלה פתאום כל כך לא זזו וכל כך לא משכו את תשומת לבה של התקשורת, עד לאחרונה, כמובן, וכל כך לא רצו לחקור אותם במשטרה, שיודעת לעשות דברים מהר מאוד כשמדובר, למשל, על חבר הכנסת אביגדור ליברמן או על ראש הממשלה לשעבר או על עוד כמה וכמה אנשי ציבור ידועים.

יורי שטרן: בסוף אנחנו מגיעים למצב שבו כולם יודעים את האמת.

יורי שטרן: כולנו יודעים את האמת.

יורי שטרן: האמת היא, שהיתה פה פעולה בלתי חוקית.

יורי שטרן: אי-אפשר להגיד שנוצלה פה איזו לקונה בחוק.

יורי שטרן: כאשר מדובר בחור שבחוק, בדברים שאינם ברורים, אז אנשים עושים את זה ביושר.

יורי שטרן: הם חושבים בתמימותם שמותר להעביר כספים דרך עמותות, ומקימים עמותה אחת, שתי עמותות, לא עשרים ומשהו עמותות, ולא כולן רשומות על אותה כתובת, עם אותו עורך-דין, ולא באמצעות המתווכים למיניהם, אלא אנשים בעלי עניין תורמים את הכספים ישירות.

יורי שטרן: למה זה לא נעשה כך?

יורי שטרן: כי כולם ידעו מראש שהדבר הזה בלתי חוקי.

יורי שטרן: אלא מה?

יורי שטרן: מדובר באנשים שחושבים שהכול מותר להם, שאחר כך הדברים יסתדרו, שהחשוב הוא להגיע לשלטון – אחר כך הם כבר ידעו איך מטפלים במשטרה ואיך מטפלים בבתי-המשפט ואיך מטפלים ביועץ המשפטי לממשלה; כי הרי הכול חברה אחת, הכול ברנז'ה אחת, הכול בעלי הארץ הזאת.

יורי שטרן: לכן מותר לעשות הכול, ואחר כך להגיד: היינו תמימים.

יורי שטרן: אני מקווה מאוד, וזה העניין של הבריאות האולטימטיבית של החברה והמדינה הזאת, שהדברים האלה יגיעו לסיום בחקירה נורמלית, מעמיקה ואמיתית.

יורי שטרן: בלי הגזמות, אבל אמיתית ועמוקה.

יורי שטרן: ואנחנו נגיע למצב שבו, כנראה, או שהכנסת הזאת תתפזר בהקדם או שראש הממשלה יתפטר, ונגיע לבחירות חדשות לראשות הממשלה.

יורי שטרן: לא ייתכן זלזול כזה בחוק, לא ייתכן שקר כזה, ושאנחנו נשב כאילו דבר לא קרה, אלא סתם מהומה אחת חולפת.

יורי שטרן: אולי בקואליציה המעניינת הזאת בין נשיא ארצות-הברית, ששיקר בעדויות שלו, לבין ראש ממשלת ישראל, שאינו דובר אמת – – –

אברהם בורג: את זה אתה עוד לא יודע.

יורי שטרן: הוא אינו דובר אמת, כי לא יכול להיות שהוא לא ידע.

יורי שטרן: לא יכול להיות, אני לא מאמין לו.

יורי שטרן: יכול להיות שהקואליציה הזאת של אנשים וגורמים שאינם דוברי אמת, שבאה להוריד אותנו מרמת-הגולן, שבאה לסכן את עתידנו, שבאה לחלק את ירושלים, אולי לא מרצונה החופשי, אלא כדינמיקה שתוביל אותנו לנסיגה מוחלטת לגבולות 1967 ולחלוקת ירושלים כתוצאה מירידה מרמת-הגולן – אולי הקואליציה המוזרה הזאת בנויה על שקרים שאנחנו חייבים לשים להם קץ.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה.

בנימין אלון: הוא דווקא דיבר טוב, אפשר היה לתת לו עוד קצת.

אברהם בורג: אם זה היה הקריטריון אפשר היה לקצר מאוד בדיונים פה.

רחבעם זאבי: או לא לקיים אותם בכלל.

אברהם בורג: כמעט.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, הערה מאוד לא חברית.

אברהם בורג: סליחה.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, ראש הממשלה אהוד ברק הודיע לא אחת שהוא ראש ממשלה לא לחיץ, והנה המחיר שאנחנו משלמים על גישתו הבלתי-לחיצה של ראש הממשלה ברק.

תמר גוז'נסקי: היום הייתי עם הנכים המפגינים מול משרד האוצר.

תמר גוז'נסקי: ברוח הקרה של ירושלים סגרו בפניהם את הכניסה לאולם המשרד.

תמר גוז'נסקי: הם ישבו וקפאו מקור ולא יכלו אלא להסתמך על הרצון העז שלהם להשיג את מה שהוסכם.

תמר גוז'נסקי: וראש הממשלה הבלתי-לחיץ יחד עם שר האוצר הבלתי-לחיץ ישבו והחליטו, כך שמעתי, שצריך לבצע את ההסכם.

תמר גוז'נסקי: זאת שערורייה שהכנסת לא יכולה לעבור עליה לסדר-היום.

תמר גוז'נסקי: לא יכול להיות, שנכים, אחרי 40 וכמה ימי שביתה, משיגים הסכם, ועכשיו הם צריכים לשבת ולהפגין פעם שנייה כדי שיבצעו את ההסכם.

תמר גוז'נסקי: ומשרד האוצר כבר נסוג מחלק מההסכם, וכבר מודיע להם שחלק מההסכם בכלל לא מחייב אותו.

תמר גוז'נסקי: כל מה שיצא מהמאבק הזה הוא תוספת של בין 50 ל-90 שקל לחודש.

תמר גוז'נסקי: ראש הממשלה הודיע שהוא לא לחיץ גם בנושאים המדיניים.

תמר גוז'נסקי: הגענו למצב, שמרוב רצון לא להיות לחיץ, מרוב רצון להחליט בעצמו באיזה תנאים מתנהל המשא-ומתן גם עם הפלסטינים וגם עם הסורים, התוצאה היא שאין משא-ומתן עם הסורים; התוצאה היא שהמשא-ומתן על הסדר הקבע עם הפלסטינים תקוע, ועל רקע הבלתי-לחיצות הזאת של ראש הממשלה נופלים חיילים בלבנון במלחמה מיותרת זה 25 שנה.

תמר גוז'נסקי: שמעתי את יושב-ראש הליכוד, חבר הכנסת אריאל שרון, מתפתל כאשר הוא בא לנסות ולהסביר כיצד פתאום היום הוא קורא לצאת מלבנון.

תמר גוז'נסקי: הוא זה שהכניס את החיילים ב-1982 למלחמה הזאת, לבוץ הזה.

תמר גוז'נסקי: אתמול ראינו בתמונות איך בבוץ הזה, באופן המוחשי ביותר, היו מוטלות האלונקות עם הפצועים.

תמר גוז'נסקי: אני שואלת את ראש הממשלה, האם אתה חושב שזו גבורה גדולה, שזהו אומץ גדול לא להיות לחיץ, כאשר חיילים נופלים על שום דבר, למען שום מטרה, במלחמה מיותרת במשך עשרות שנים?

תמר גוז'נסקי: ואם אפשר להוציא את חיילי צה"ל ביולי, אפשר להוציא אותם באפריל ואפשר להוציא אותם במרס, ואין להם שום סיבה להישאר שם.

תמר גוז'נסקי: והתירוצים האלה: הסורים מפעילים, אז נלחיץ את הסורים.

תמר גוז'נסקי: לא, הסורים לא מפעילים, אז נלחיץ את ממשלת לבנון.

תמר גוז'נסקי: שום דבר לא מצדיק כיבוש שטח של מדינה שכנה.

תמר גוז'נסקי: זה נכון בלבנון, זה נכון בסוריה, זה נכון לגבי הפלסטינים.

רחבעם זאבי: זה נכון גם באפגניסטן.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לומר בצורה החמורה ביותר – יש תחושה, שראש הממשלה הזה, לצערי הרב, איבד כיוון כאשר הוא לא רואה לאיזה סכנות חמורות הוא מוביל את מדינת ישראל גם בתחום החברתי, ראה שביתת הנכים, וגם בתחום המדיני.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, מה החלופה למשא-ומתן?

תמר גוז'נסקי: יש מי שמציע להשמיד איזו תשתית בלבנון.

תמר גוז'נסקי: אתם מבינים, נניח שנהרוס להם תחנת כוח, מייד כל הבעיות ייפתרו.

תמר גוז'נסקי: וזה אחרי שנים של הרס, אחרי שנים שהצבא הישראלי היה בתוך ביירות.

תמר גוז'נסקי: נו, ומה?

תמר גוז'נסקי: ולכן גם היום, אם ממשלת ישראל, אם ממשלת ברק לא תתעשת, לא תיקח את עצמה בידיים, לא תשב ברצינות למשא-ומתן גם עם סוריה וגם עם הפלסטינים, ולא תנקוט צעדים אחרים לגמרי בתחום החברתי, האסון שאליו יוביל אותנו ראש הממשלה הזה יהיה חמור ביותר.

תמר גוז'נסקי: כך, בכל הדברים שאמרתי, אין שום הזדהות עם ההזדעקות של הליכוד בנושא שהועלה.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שהליכוד הוא אחד מאבות השיטה של העמותות.

תמר גוז'נסקי: ראינו את גוטניק, ראינו את מה שקרה בבחירות הקודמות.

תמר גוז'נסקי: ולכן אני חושבת, שאת הדיון הזה בכנסת אנחנו צריכים להקדיש לנושאים המרכזיים, שהם בעצם קיומנו וגורליים לגבי עתידנו.

תמר גוז'נסקי: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת חיים כץ, חמש דקות.

צבי הנדל: לא הבנתי, צריך להצביע בעד או נגד ברק?

תמר גוז'נסקי: יש הדרך השלישית.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, נציגי הנכים, אנחנו באים היום להצבעת אי-אמון בממשלת ישראל בנושא העמותות.

חיים כץ: אנחנו סופרים שלושה חודשים מתחילתו של משבר הנכים.

חיים כץ: שמעתי את תמר שדיברה על הנכים, ואני חושב, שאוי לה למדינה הזאת, שמנצחת את האוכלוסייה הכי חלשה.

חיים כץ: 37 ימים נתנו לנציגי הנכים להתגלגל ברחובות, 37 ימים קשים שהאנשים האלה שכבו ברחוב, וכל מיני חברי כנסת באו להצטלם שם, באו להצטלם ובאו להצטלם – ואף אחד לא עזר.

חיים כץ: ואיזה תמונות היו לראש הממשלה ולשר האוצר בסיום השביתה?

חיים כץ: איזה צילומים ואיזה תמונות?

חיים כץ: והיום אנחנו יושבים פעם שנייה בוועדת המעקב, שבאה לבדוק את יישום הסכם הנכים, ואני מודיע לכם, שלמעלה מ-50% מאלה שמסכימים שיקבלו כסף, יעברו עוד חודשים רבים עד שיראו גרוש.

חיים כץ: מדברים אתם על רטרואקטיביות, כאילו הם יכולים לאכול רטרואקטיבית, אבל לא מוכנים לתת להם מקדמות.

חיים כץ: לילד עם שיתוק מוחין יערכו 17 בדיקות, אולי התחיל לרקוד בינתיים.

חיים כץ: ואנחנו יושבים בכנסת הזאת, דנים ומדברים, מדברים ודנים, והם מנצחים את האוכלוסייה הכי חלשה שקיימת.

חיים כץ: האם נוכל להסתכל להם בקלות בעיניים, כאשר הם נמצאים עכשיו ברחוב?

חיים כץ: ואנחנו דנים בנושא העמותות; אוי לנו, חברי הכנסת.

חיים כץ: ראש הממשלה נבחר על רקע חברתי, נבחר בגלל הבטחות.

חיים כץ: ואנחנו שומעים כל יום את הדיבורים, אבל אנחנו לא שומעים איפה מתחילים לפתור את הבעיות.

חיים כץ: אי-אפשר לחיות עם "יהיה טוב", אי-אפשר לחיות עם "נכה", אי-אפשר לחיות עם "נפתור את הבעיות".

חיים כץ: אי-אפשר, פשוט אי-אפשר.

חיים כץ: פעם שלישית או רביעית אני בא להעלות את נושא רפא"ל, וזוהי השחיתות הבאה:

חיים כץ: בזמן שלא מוצאים כסף עבור הנכים, בזמן שלא מוצאים כסף עבור המסכנים, עומד ראש הממשלה ושר הביטחון לתת 5 מיליארדי שקלים ל-1,500 מדורגים בדירוג המחקר ברפא"ל, ואף אחד במדינה לא פוצה פה.

חיים כץ: ויש עבורם 5 מיליארדי שקלים.

חיים כץ: הולכים לסבסד את כל התעשיות בחוץ-לארץ ולחסל את התעשיות הביטחוניות במדינה, וזה לא מעניין אף אחד.

תמר גוז'נסקי: גם את תעשיית השימורים, גם את תעשיית הנעליים, גם את תעשיית הטקסטיל.

חיים כץ: אנחנו מדינה שמחפשת את הזול.

חיים כץ: את בגדי החיילים שלנו אנחנו מייבאים מארצות-הברית.

אליעזר כהן: מטייוואן.

חיים כץ: את המזון נביא מהפיליפינים.

חיים כץ: אם אנחנו רוצים להיות זולים, אולי נייבא את החיילים מרוסיה, לא מארצות-הברית.

חיים כץ: אם נביא את החיילים מרוסיה, זה יעלה לנו 10% ממה שזה עולה לנו עכשיו, ולא נבכה כמו שאנחנו בוכים יותר מדי, לצערי, בשבוע האחרון.

חיים כץ: לפני שבוע, בהצעת האי-אמון, היה יום קשה: קברנו ארבעה מהחיילים שלנו.

חיים כץ: עבר שבוע, והיום אנחנו קוברים, לצערנו, עוד חייל.

חיים כץ: אני חושב שכולנו במדינת ישראל רוצים שתהיה לנו ממשלה יותר חברתית וראש ממשלה שלא רק מבטיח אלא יותר רגיש וגם מקיים.

חיים כץ: כיוון שהממשלה שלנו היא לא חברתית, וראש הממשלה שלנו רק מבטיח, אצביע היום אי-אמון בממשלת ישראל ובראש הממשלה.

חיים כץ: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: נציג הבחירה הדמוקרטית – איננו.

אברהם בורג: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, הנושא של העמותות הוא לא נושא של אי-אמון.

עזמי בשארה: בשום פנים ואופן הוא לא נושא של אי-אמון, אולי הוא נושא משפטי, היועץ המשפטי לממשלה עוד יחליט.

עזמי בשארה: יש לי כמה דברים להגיד על הנושא הזה.

עזמי בשארה: בכל דמוקרטיה מתפקדת, גם במדינות הדמוקרטיות הכי ותיקות, יש שטח אפור שכל דמוקרטיה חייבת – אין בלי זה, לא ייתכן שום דבר בלי זה.

עזמי בשארה: זה מתברר היום בגרמניה; גם קלינטון מעורב בכמה דברים כאלה.

עזמי בשארה: בכל מקום שיש מימון מפלגות יש שטח אפור.

עזמי בשארה: יש שטח אפור.

עזמי בשארה: תמיד תהיה לקונה בחוק ותמיד יתקנו אותה ותהיה עוד פרצה ויתקנו אותה, וככה זה בכל הדמוקרטיות שאני מכיר.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, בעניין העמותות הבעיה היא אחרת.

עזמי בשארה: הבעיה היא שיטת הבחירות לבחירה הישירה.

עזמי בשארה: הבחירה הישירה במקרה שלנו מרחיבה את השטח האפור הזה יותר ממה שדמוקרטיה יכולה לסבול, מסיבה אחת פשוטה – כי הבחירה הישירה גורמת נזק אדיר למפלגות, שזה הסובייקטים של כל דמוקרטיה ליברלית ייצוגית שאנחנו מכירים.

עזמי בשארה: האחראי למה שקורה בעניין הזה של הצורך בעמותות – אין לך בחירות נשיאותיות, אז אין לך מימון לבחירות לראשות הממשלה, אבל בכל זאת לא מפרידים בין בחירות לראשות הממשלה ולפרלמנט, מכיוון שהמועמד לראשות הממשלה הוא יושב-ראש רשימה פרלמנטרית; זה בעצם אותן בחירות, אותו מימון.

עזמי בשארה: בלתי אפשרי לתפקד ככה – – –

רחבעם זאבי: הוא חייב להיות.

עזמי בשארה: הוא חייב להיות.

עזמי בשארה: לכן אין לך בחירות נשיאותיות, יש לך בחירות פרלמנטריות.

עזמי בשארה: מצד שני, החלשת את המפלגות.

עזמי בשארה: המפלגות הקטנות לא יכולות להרים בחירות לראשות הממשלה – אז הוא חייב עמותות.

עזמי בשארה: מפלגות בבחירות פרלמנטריות או בחירות נשיאותיות עם מימון – זה האחראי לעניין.

עזמי בשארה: אי-אפשר בלי זה.

עזמי בשארה: זה יוצר עמותות.

עזמי בשארה: תסגרו את הלקונה הזאת, תהיה עוד לקונה, תהיה עוד פרצה.

עזמי בשארה: אי-אפשר בלי זה, זו הבעיה העיקרית.

עזמי בשארה: צריך לשנות את שיטת הבחירות, זאת דעתי.

עזמי בשארה: ויהיו יותר לקונות ופחות שטח אפור כשהמפלגות מתפקדות.

עזמי בשארה: זה הנושא.

עזמי בשארה: זה לא נושא של אי-אמון, זה אולי נושא ליועץ המשפטי.

עזמי בשארה: אולי נימנע, עוד לא החלטתי בדיוק.

עזמי בשארה: אני גם חושב שזה באמת לא נושא חשוב לאי-אמון במדיניות של ממשלה, זה יחזור על עצמו.

עזמי בשארה: דרך אגב, זה היה בזמן נתניהו, מה זה חב"ד ו"נתניהו טוב ליהודים" וכו'?

עזמי בשארה: רק שברק עשה את זה בצורה הרבה יותר מקצועית, זה הכול, עשה את זה מקצועית, כפי שהוא עושה דברים אחרים בצורה יותר מקצועית.

עזמי בשארה: אני חוזר לעניין שלדעתי הוא אמון ואי-אמון.

עזמי בשארה: נושאים כמו שאנחנו מגלים, שבעצם אי-אמון או אמון – ראש ממשלה זה, ראש ממשלה אחר, מי שמנהל באמת את המדינה אלה פקידים שיושבים שם.

עזמי בשארה: גם בתקופת נתניהו וגם בתקופת ברק וגם בכל תקופה אחרת, אלה אותם פקידים שמונעים את היישום של ההסכם עם הנכים ועוד כמה דברים שקורים.

עזמי בשארה: אותו ממסד שולט גם מבחינת קונספציה כלכלית, גם מבחינת רגישות חברתית, ולדעתי אפילו בנושא השלום; זאת דעתי.

עזמי בשארה: בסופו של דבר אותן קונספציות שולטות בצבא הישראלי.

עזמי בשארה: הממסד והפקידות – הביורוקרטיה שלו לא תשתנה.

עזמי בשארה: כמעט אותן הערכות לגבי הנושאים של צדק חברתי ורגישות חברתית.

עזמי בשארה: אלה נושאים לאי-אמון, אדוני היושב-ראש, כי אי-אפשר, ממשלה נבחרת שהבטיחה קו חדש לא יכולה להמשיך להטיל את הדברים כל הזמן על האוצר.

עזמי בשארה: האוצר, האוצר.

עזמי בשארה: הנושא של היתקעות המשא-ומתן עם הפלסטינים, במקום שהם נתקעו, וכנראה זה משבר רציני ומשבר מבני; התוצאה היא לא של בעיה פה, בעיה שם, ביצוע פריסה מחדש – זו לא הבעיה.

עזמי בשארה: הבעיה היא שלברק אין משהו חדש להציע בנושא פתרון הקבע, ששונה ממה שנתניהו הציע.

עזמי בשארה: שום דבר.

עזמי בשארה: ירושלים המאוחדת תישאר בירת ישראל לנצח?

עזמי בשארה: לא נסיגה לגבולות ה-4 ביוני?

עזמי בשארה: 90% של ההתנחלויות יישארו תחת הריבונות הישראלית?

עזמי בשארה: אין שום דיבור על שאלת הפליטים.

עזמי בשארה: זה בדיוק מה שנתניהו אומר.

עזמי בשארה: אז תחת ארבעת הלאווים האלה – שם מתמרן ברק עם הפלסטינים.

עזמי בשארה: אז הוא אומר לערפאת: תשמע, אם אתה תסכים לארבעת הלאווים שלי, מתחת לזה אני אתן לך מדינה פלסטינית.

עזמי בשארה: אז ערפאת אומר לו את התשובה הכי רציונלית שיכולה להיות: לא רוצה ממך מדינה פלסטינית; אני אכריז לבד על מדינה פלסטינית בספטמבר, בלי שאני אחתום על ארבעת הלאווים, והכול יישאר פתוח.

עזמי בשארה: אז תהיה הכרזה על מדינה פלסטינית בספטמבר, וארבעת הנושאים יישארו פתוחים, ותישאר ישראל לנהל משא-ומתן עם העמדה הפלסטינית המוכרזת שאולי תקבל הכרה בין-לאומית מחלק ממדינות העולם.

עזמי בשארה: זה מה שקורה.

עזמי בשארה: נתקעים בגלל הנושאים המהותיים של משא-ומתן על פתרון הקבע, והבעיה היא לא ה-6%.

עזמי בשארה: בנושאים האלה בעצם אין שום התקדמות.

אברהם בורג: תודה.

עזמי בשארה: יש עוד שתי שניות.

אברהם בורג: כבר אין.

עזמי בשארה: אין שום התקדמות בנושאים האלה, ובעצם ברק ונתניהו הם אותו דבר, ולכן זה מה שעושה את הצעות האי-אמון כל כך לא רלוונטיות.

עזמי בשארה: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בימים אלה מקרטע התהליך המדיני בכל מסלוליו, במסלול הפלסטיני, במסלול הסורי, במסלול הלבנוני, ודם של צעירים נשפך בלבנון, גם של לבנונים וגם של ישראלים.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה הבטיח הרבה הבטחות להסגת צה"ל מלבנון עם תאריך יעד, הבטחות להשגת הסכם מסגרת עם תאריך יעד, הבטחות להסכם קבע עם הפלסטינים עם תאריך יעד, ומעין הבטחות ציבוריות להסכם כולל עם הסורים.

אחמד טיבי: ראש הממשלה ברק לא יצליח לעמוד בשום הבטחה מההבטחות האלה שהוא נתן לציבור בישראל.

אחמד טיבי: במסלול הפלסטיני הולך ומתקרב תאריך ה-13 בפברואר והסכם מסגרת לא יהיה, כי ראש הממשלה, אדוני היושב-ראש, השר בן-אליעזר, תוך כדי מפגש הפסגה כלאחר-יד הודיע ליושב-ראש על דחיית הסכם המסגרת.

אחמד טיבי: הוא אמר לו בקשר להסכם – הוא יידחה בכמה חודשים, והוא נקב במספר שישה חודשים.

אחמד טיבי: על מנת שלא יהיו אי-הבנות, בכיר פלסטיני שנכח בפגישה שאל את מר ברק: אתה מתכוון להסכם המסגרת או להסדר הקבע?

אחמד טיבי: הוא אמר לו: להסכם המסגרת.

אחמד טיבי: על כן כיום תובעים הפלסטינים, ובצדק – אם תאריך היעד של הסכם המסגרת עובר, אין צורך במשא-ומתן על הסכם מסגרת, צריך להמשיך במשא-ומתן על פתרון הקבע.

אחמד טיבי: להמשיך כמובן – – –

צבי הנדל: מאיפה אתה יודע את כל הדברים האלה?

אחמד טיבי: מיאסר ערפאת, מהרשות הפלסטינית.

אחמד טיבי: לזה ציפית.

אחמד טיבי: לא מברק.

אחמד טיבי: נדמה לי שזה ברור, לא, חבר הכנסת הנדל?

צבי הנדל: רציתי לדעת אם אתה ממשיך לייצג את ערפאת.

אחמד טיבי: אני בהחלט תומך בעמדתו בהקשר זה, בהחלט.

צבי הנדל: אני גאה ביושרך.

אברהם בורג: זה עכשיו אי-אמון בראש הממשלה, לא באחמד טיבי.

אחמד טיבי: אבל לאחר מכן היתה הודעה, חבר הכנסת צבי הנדל, שראש הממשלה לא נקב בתאריך.

אחמד טיבי: אולי הוא לא נקב בתאריך, אבל הוא נקב בדחייה של כמה חודשים, שישה חודשים.

אחמד טיבי: אני חושב, שהדוברים הפלסטינים היו יותר מדויקים, כרגיל לאחרונה, בכל מה שקשור לשאלה איך התנהלה השיחה.

אחמד טיבי: לשמחתך, ראש הממשלה הציע לדחות את השלב השלישי של הפריסה מחדש ולא לקיים אותו, ונוסף על כך, הוא דחה את הבקשה של הפלסטינים לקבלת שטחים מסביב לירושלים.

אחמד טיבי: יש מין הטעיה בציבור, במיוחד של אנשי הימין, שאבו-דיס היא כאילו שטח ישראלי.

אחמד טיבי: קודם כול, מדובר בשטח כבוש.

אחמד טיבי: דבר שני, אם כבר מדובר בשטח שעבר להיות שטח בהסכמים שטח B, פר-הגדרה, חבר הכנסת קליינר, פר-הגדרה, עובר להיות שטח A.

אחמד טיבי: לא יעזור.

אחמד טיבי: לפי ההסכם כל שטח B דינו בסופו של דבר להיות שטח A.

אחמד טיבי: כך אבו-דיס, כך אל-עזרייה, כך א-ראם, כך וואלג'ה.

אחמד טיבי: כל שטח B.

אחמד טיבי: עכשיו יש מי שמנסה, דווקא בצד הישראלי, לדמות את אבו-דיס – – –

בנימין אלון: To be or not to be.

אחמד טיבי: זה ממש לא כך.

אחמד טיבי: לא to be or not to be.

אחמד טיבי: אבו-דיס – – –

מיכאל קליינר: טיבי או לא טיבי.

אברהם בורג: זה נשמע to be and to be.

אחמד טיבי: אבו-דיס תהיה שטח פלסטיני מלא בסופו של דבר.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ריבלין חשב אתמול שהוא נמצא בשטח ישראלי ריבוני, ולא כך, חבר הכנסת ריבלין.

ראובן ריבלין: אמרתי שרק הביטחון שייך לנו.

אחמד טיבי: רק, באופן זמני.

ראובן ריבלין: יש רק ריבון אחד שיכול להפעיל צבא, וזה אנחנו.

אחמד טיבי: כידוע לך, זה רק באופן זמני, כי לפי ההסכם שטח B חייב לעבור בסופו של דבר לשטח A.

צבי הנדל: לא לגבי הקבע.

אחמד טיבי: סליחה?

אחמד טיבי: סליחה?

אברהם בורג: חבר הכנסת טיבי, זמנך תם.

אחמד טיבי: יש כאן אי-הבנה, לפי ההסכם – – –

אברהם בורג: זה לא חשוב.

אחמד טיבי: יש לקונה – – –

אברהם בורג: אדוני, זה לא חשוב.

אברהם בורג: זמנך תם.

אברהם בורג: תברר את זה בחוץ.

אברהם בורג: תודה רבה.

צבי הנדל: – – –

אחמד טיבי: תקרא את ההסכם.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת יצחק וקנין לא כאן.

אברהם בורג: חברת הכנסת ציפי לבני, בבקשה.

ציפי לבני: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, דחינו את ההצבעה ואת המשך הדיון על הצעת האי-אמון מהשבוע שעבר בעקבות אירועים בלבנון.

ציפי לבני: ושוב אנחנו נמצאים כאן היום אחרי אירועים בלבנון, וקשה להמשיך ולחזור לסדר-היום, אף שהתנהגותו, אי-התנהגותו, מחדליו של ראש הממשלה וההבלגה שהוא נוקט אולי ראויים כשלעצמם לאי-אמון.

ציפי לבני: הנכים נמצאים, ודיברה על כך חברת הכנסת גוז'נסקי, בפתח משרד האוצר, ללא יכולת להיכנס.

ציפי לבני: וכל זה רק כדי שמישהו יקיים אתם הסכם.

ציפי לבני: גם זה, אין לי ספק, ראוי להצבעת אי-אמון של הכנסת.

ציפי לבני: אני לא רואה ששר מטעם ממשלת ישראל נוכח באולם, אבל זה מביע את כל ההתייחסות של ראש הממשלה ושריו.

אברהם בורג: רק כדי להבהיר לך, חברת הכנסת לבני.

אברהם בורג: העיר על הנושא הזה חבר הכנסת שטרן וביקש להפסיק את הישיבה.

אברהם בורג: אמרתי שאינני מוכן להפסיק את הישיבה, משום שאז זה לתת בסופו של דבר פרס לממשלה.

אברהם בורג: הודעתי לממשלה שהיום לא יעלו נושאים מטעם הממשלה – מדובר בשתי הצעות חוק – לא יעלו נושאים מטעם הממשלה בדיוני הכנסת היום אחר-הצהריים.

אברהם בורג: מעבר לזה, השר בן-אליעזר הגיע באיחור, יצא לרגע ומן הסתם הוא יחזור.

ציפי לבני: ואני לתומי חשבתי, שמשמדובר בפעולותיו של ראש הממשלה, הצעת אי-אמון בממשלת ישראל ובפעולות הכרוכות בעמותות שקשורות לבחירתו, מן הראוי שאם לא ראש הממשלה ישב באולם, ולדעתי הוא גם צריך לבוא לכנסת, לפחות אחד משריו ישב, גם אם לא עולים נושאים מטעם ממשלת ישראל היום בדיון.

ציפי לבני: זה בבחינת הכבוד שאולי ממשלה בישראל צריכה לרחוש לכנסת.

ציפי לבני: אבל אותה ממשלה, וכאן אני מגיעה להצעת האי-אמון הנוכחית, לא יכולה בוודאי לרחוש אמון לכנסת, אם היא לא רוחשת אמון לחוקיה ואם היא בערב הבחירות היא דורסת אותם ברגל גסה.

ציפי לבני: ועכשיו אני מצטטת ממה שנאמר בדוח מבקר המדינה, שאלמלא כן אולי לא הייתי מעלה על דעתי להשתמש במונחים כל כך חריפים.

ויצמן שירי: אתם טהורים כמו יהלום.

ציפי לבני: ברור שלי יש עניין פוליטי בהצבעת אי-אמון בראש הממשלה, אבל יש אנשים שלפחות מתיימרים ששלטון החוק יהיה על לוח לבם, שדיברו ומדברים על חשיבותו במדינת ישראל, ונאלמים דום משזה נוגע לרמיסת שלטון החוק על-ידי צד אחד.

ציפי לבני: יותר עצוב לי – ועכשיו, אם יורשה לי, אני מדברת כאזרחית במדינת ישראל ולאו דווקא כחברת כנסת – שמתנהל כאן קמפיין שכל מטרתו אחת, לנסות ולהגיד: מושחתים כולכם, כל מי שנמצא כאן.

ציפי לבני: ועל-ידי כך שנצליח להטמיע בציבור שכולם מושחתים, אולי השחיתות הנוראה של מי שבאמת הפר את החוק בצורה שיטתית בבחירות הקודמות תתגמד.

ציפי לבני: זה תהליך שאני, לא כחברת כנסת, לא כחברת ליכוד, ואתם יודעים מה – גם לא כאזרחית במדינת ישראל, מוכנה לקבל.

ציפי לבני: אני מצפה, שחברים אחרים משאר סיעות הבית, וזה לא משנה עבור מי הם הצביעו בבחירות האחרונות לראשות הממשלה ולכנסת, לא יתמכו בתהליך הזה וינסו לעצור אותו.

ציפי לבני: כי מה שקרה בבחירות האחרונות הוא, שקבוצה של אנשים החליטה להגיע לשלטון.

ציפי לבני: ולהגיע לשלטון עולה כסף.

ציפי לבני: ראש הממשלה דהיום, אז מועמד שלא ממריא, החייל מספר 1, צריך שגם העולים החדשים מרוסיה ידעו שהוא החייל מספר 1.

ציפי לבני: בשביל זה הוא צריך להפיץ ספר, ובשביל זה הוא צריך לתרגם אותו, ובשביל זה הוא צריך כסף.

ציפי לבני: הרבה כסף.

ציפי לבני: ומנסים להגיד לנו היום, שיש איזו הבחנה מוסרית לא ברורה, שיש הבדל בין מי שלוקח לכיס לבין מי שהכסף לא נשאר בכיסו כדי לקנות לו לצרכיו הביתיים, אלא משמש אותו כדי להגיע לכיסא של ראש ממשלה.

ציפי לבני: אני לא מסכימה עם ההבחנה הכאילו מוסרית הזאת.

ציפי לבני: הם ידעו.

ציפי לבני: ראש הממשלה והקבוצה שלידו ידעו שהחוק מונע בעדם לעשות את הפעולות האלה.

ציפי לבני: הם לא קיבלו חוות דעת שמאפשרת לעשות אחרת.

ציפי לבני: ומי שהיום מנסה לגמד את גורמי אכיפת החוק, להעביר להם מסרים, לטעון לפרצות בחוק, לטעון נגד חוות דעת ברורה של היועץ המשפטי לממשלה, עושה פעולה שאחר כך מדינת ישראל תשלם עליה את המחיר, לא בהקשר הפוליטי, לא בהקשר של הבחירות, אלא בהקשר של שלטון החוק במדינת ישראל.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אלי גולדשמידט, חמש דקות, בבקשה.

אלי גולדשמידט: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני סבור, ואני אומר את זה כהערת פתיחה ולא אמשיך מעבר לזה, שאין שום הבדל בין היום ללפני שבוע ימים, והסיבה שגרמה להחלטה המוצדקת של יושב-ראש הכנסת, על בסיס דעה משותפת של יושבי-ראש הסיעות, לדחות את הדיון באי-אמון כאשר היה מדובר באירוע מאוד קשה של צה"ל בלבנון, הסיבה הזאת קיימת באותה מידה, ואני חושב שהנושא הזה, שכנראה ילווה אותנו עוד הרבה זמן, היה ראוי שיידחה – אנחנו לא צריכים לדון בנושא כזה כאשר קורים הדברים בלבנון וכאשר אנחנו קוברים היום חייל צה"ל שנהרג.

אלי גולדשמידט: אני לא אתחמק מהדברים.

אלי גולדשמידט: הפעם אני אבקש, גברתי חברת הכנסת לבנת, להסתמך על אילנות גבוהים, בעיקר בספר הספרים ובאיזו אמרה שנאמרה, ואני חושב שהיא צריכה להיות לנו לדגל.

אלי גולדשמידט: הנושא נמצא בחקירת משטרה, על-פי החלטת היועץ המשפטי לממשלה.

אלי גולדשמידט: דוח מבקר המדינה נמסר, ומעבר לזה אני לא אומר דבר.

אלי גולדשמידט: אני מכבד את העיקרון, שכאשר רשויות החוק בודקות נושא – אני חושב שהנושא צריך להיבדק כאשר כמה שפחות הנושא הנדון יכול להשפיע בצורה זו או אחרת על מהלכי חקירה.

אלי גולדשמידט: כך עדיף, ויש לכך אפילו הגדרות משפטיות.

אלי גולדשמידט: אני רוצה להפנות את חברי מהליכוד לספר במדבר, פרק כ"ה.

אלי גולדשמידט: שם יש סיפור על פנחס בן אלעזר בן אהרן הכוהן, שכאשר קרה שישראל החל לזנות אל בנות מואב והיו חטאים שהשפיעו על העדה כולה, בא פנחס בן אלעזר ופגע בזמרי שהחטיא את העדה כולה.

אלי גולדשמידט: לאחר מכן אנחנו שומעים על זמרי, וחדשות לבקרים אנחנו שומעים את הביטוי: "עושה מעשה זמרי ומבקש שכר כפנחס".

ראובן ריבלין: והנמשל?

אלי גולדשמידט: הנמשל הוא, שאתם לא פנחס הכוהן, אתם לא פנחס.

אלי גולדשמידט: ואני רוצה להגיד עוד משהו.

אלי גולדשמידט: המלך ינאי פנה למלכה – – –

ראובן ריבלין: האם ברור לך שאתה זמרי?

ראובן ריבלין: לא אישית, כמובן.

אלי גולדשמידט: תודה רבה.

אלי גולדשמידט: אני נזהרתי לא להגיד שאתם זמרי.

ראובן ריבלין: – – –

אלי גולדשמידט: ועוד אמר המלך ינאי לשלומציון: אל תיראי מהפרושים, אל תיראי מהצדוקים, היזהרי מהצבועים.

אלי גולדשמידט: ועכשיו עושים מעשה זמרי ומבקשים שכר כפנחס.

לימור לבנת: ואחרי זה הולכים ועושים דברים גרועים בהרבה.

אלי גולדשמידט: עד כאן דברי תורה.

אלי גולדשמידט: רבותי חברי הכנסת, למה אתם מפריעים?

אלי גולדשמידט: קודם כול, כאשר מצטטים דברי תורה – – –

ראובן ריבלין: גם אם אומרים "מעשה זמרי", זה לא הופך אותך – – –

אלי גולדשמידט: אפילו חבר הכנסת רביץ הפעם מסכים לי.

אלי גולדשמידט: כשמצטטים דברי תורה, אני חושב שלפחות כדאי להקשיב להם כדי לראות את הדברים בפרספקטיבה.

אלי גולדשמידט: מה אני רוצה לומר?

אלי גולדשמידט: אתם הרי פנחס הכוהן, אתם באים לבער את הרע בקרב שבטי ישראל.

לימור לבנת: אתם באתם – – –

אלי גולדשמידט: אתם באים להסביר לנו, תוך גלגול עיניים לשמים, כמה שאנחנו לא היינו בסדר.

ציפי לבני: לא אנחנו.

אלי גולדשמידט: אני שואל את חברת הכנסת לימור לבנת, שהיתה חברה בממשלה הקודמת.

אלי גולדשמידט: ישבתם שלוש שנים בשלטון – – –

ויצמן שירי: מה פתאום, זה לא היה.

ויצמן שירי: מה אתה מדבר?

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת שירי.

אלי גולדשמידט: ישבתם שלוש שנים בשלטון, היה דוח מבקרת המדינה בתחילת שלטונכם, היא אמרה דברים חמורים מאוד על כל אותה שיטה שפותחה והגיעה אפילו להישגים.

אלי גולדשמידט: יכול להיות שבזכותה קיבלתם עוד 13,000, 14,000, 15,000 קולות ערב הבחירות, ומבקרת המדינה כמעט קראה למחוקק לעשות משהו.

אלי גולדשמידט: למי היה הרוב בבית-המחוקקים במשך שלוש שנים?

אלי גולדשמידט: מי שלט בממשלה?

אלי גולדשמידט: אם אתם פנחס הכוהן ורוצים לבער את הרע, למה לא באתם ושיניתם את הדברים?

אלי גולדשמידט: אל ציפי לבני אני לא בא בטענות.

אלי גולדשמידט: היא היתה אז ראש רשות החברות הממשלתיות.

אלי גולדשמידט: אני לא בא אליה בטענות, היא לא היתה חברת ממשלה.

ראובן ריבלין: מה שעשה ברק זה בסדר?

ראובן ריבלין: אם זה לא בסדר, למה הוא עשה את זה?

ראובן ריבלין: אם מה שעשה ברק – – –

אלי גולדשמידט: אם מה שעשתה ישראל אחת לא היה בסדר, אם מה שהליכוד עשה לא היה בסדר ואם מה שמפלגת המרכז עשתה לא היה בסדר, על כך יחליט היועץ המשפטי לממשלה.

אברהם בורג: המשטרה.

יוסף (טומי) לפיד: – – –

אלי גולדשמידט: אתה בטוח פנחס.

אלי גולדשמידט: אתה פנחס.

אלי גולדשמידט: לך לא היתה הזדמנות להיות משהו אחר.

אלי גולדשמידט: אני שואל אתכם: למה שלוש שנים אתם עושים הון פוליטי – לגיטימי.

אלי גולדשמידט: אתם עושים הון פוליטי.

אלי גולדשמידט: אתם תדפקו פה על הדוכן שבוע אחרי שבוע.

אלי גולדשמידט: הרי אתם לא יודעים להציע אלטרנטיבה לשום דבר, לא לבעיית לבנון, לא לנושא המדיני, לא לנושא הכלכלי.

אלי גולדשמידט: התגלגלה לכם ההזדמנות לפעול בעניין הזה.

אלי גולדשמידט: אני חוזר ומציע לכם לא ליישם או לא להביא את הנמשל הזה בצורה כל כך בוטה שאנחנו נצטרך לומר לעם ישראל: אל תיראו מהפרושים, אל תיראו מהצדוקים – –

ראובן ריבלין: תן לעם ישראל לקבוע.

אלי גולדשמידט: – – תיראו מהצבועים שעושים מעשה זמרי ומבקשים שכר כפנחס.

אלי גולדשמידט: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת מיכאל קליינר, בבקשה.

אברהם בורג: חבר הכנסת דהן, אבי, זיכרונו לברכה, היה אומר, שההבדל בין תלמיד חכם – זה לא, חלילה, במקרה של חבר הכנסת גולדשמידט – שההבדל בין תלמיד חכם שלומד סוגיה לבין עם הארץ שלומד סוגיה הוא, שכאשר תלמיד חכם לומד, הוא לומד כדי ללמוד תורה; כשעם הארץ לומד, הוא מחפש מציאות.

מיכאל קליינר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני גם מדבר בשם סיעה קטנה שקיבלה אותו ציון כמו טומי לפיד אצל מבקר המדינה, אבל יש הבדל אחד – היא גם הריצה מועמד לראשות ממשלה, והריצה אותו מתוך מימון הבחירות של סיעה בת שלושה חברי כנסת, חרות, כי לא כל האיחוד הלאומי עמד מאחורי המועמדות הזאת, ועשתה זאת על-פי הכללים והחוקים.

מיכאל קליינר: אני רוצה לומר, שגם יצחק מרדכי, בנימין נתניהו ועזמי בשארה הלכו בעיקרון על-פי החוקים.

מיכאל קליינר: היו להם פה ושם חריגות.

מיכאל קליינר: היה רק מועמד אחד לראש הממשלה, שביודעין, בדם קר, בהחלטה מראש החליט להפר הפרה רבתי את החוק, והדבר הזה לא צריך לחכות לחקירת משטרה.

מיכאל קליינר: הדבר הזה נקבע בצורה ברורה, חד-משמעית, על-ידי מבקר המדינה.

ויצמן שירי: – – –

מיכאל קליינר: סליחה, מנסים לזרות חול בעיניים.

מיכאל קליינר: החוק היה ברור, אין שום לקונה.

ויצמן שירי: ומה היה ב-1996?

מיכאל קליינר: אני מדבר על 1996.

מיכאל קליינר: החוק היה ברור ב-1996, אבל הוא גם היה חדש, ועדיין שום גורם מוסמך לא אמר את דברו.

ויצמן שירי: אתה אומר לגנב: פעם ראשונה מותר לגנוב.

מיכאל קליינר: החוק היה ברור מאוד, וגופים כמו "שלום עכשיו", מועצת יש"ע, חב"ד, ברגע שהוציאו מודעות תמיכה במועמדים לראשות הממשלה, עברו על החוק.

מיכאל קליינר: ולכן הגברת בן-פורת קנסה את הליכוד ב-1996 בכמה מיליוני שקלים.

מיכאל קליינר: היא קנסה גם אחרים בפחות.

מיכאל קליינר: כל הוויכוח היה היות שגם אז ניסו להעלות את טענת הלקונה, שלא היתה ולא נבראה – ואני אסביר את זה אם יהיה לי זמן, למה היא לא היתה ולא נבראה.

מיכאל קליינר: ואז הגברת בן-פורת אמרה: אם בעבר עוד אפשר היה להגיד משהו, אני אומרת לכם: החוק ברור, ומעכשיו והלאה אני אנהג בחומרה עוד יותר גדולה.

מיכאל קליינר: מבחינה זאת המצב החוקי היה ברור לגמרי.

מיכאל קליינר: כשכתבו ליועץ המשפטי על הטלת אחריות פלילית על אנשי נתניהו, על מה שהיה לפני 1996, לפני בן-פורת, הוא אמר: אז למשטרה הפעם לא נלך.

מיכאל קליינר: היה ברור שבפעם הבאה כבר כולם יודעים.

מיכאל קליינר: חבר הכנסת גולדשמידט, אני לא בטוח שהיה צריך לשנות את החוק.

מיכאל קליינר: הרי מה טוענת מפלגת העבודה ברמה הציבורית, אחרי דוח המבקר?

מיכאל קליינר: מפלגת העבודה הוציאה על הבחירות 70-60 מיליון שקל.

מיכאל קליינר: העמותות הוציאו כמה מיליונים, לפי מה שקבע מבקר המדינה.

מיכאל קליינר: אומרים בליכוד שזה הרבה יותר וזה עוד יתגלה.

מיכאל קליינר: אבל אם זה באמת מה שקבע המבקר, עם כל הכבוד, אם יכלו – – –

אלי גולדשמידט: אני לא מתווכח עם המבקר, אני מתווכח עם הצביעות של הליכוד.

אלי גולדשמידט: הליכוד ידע שיש בעיה, והוא ישב ושתק.

מיכאל קליינר: אני חושב, שכמו שהליכוד בגדול יכול היה לקיים מערכת בחירות גם למפלגה וגם לראש הממשלה, גם מפלגת העבודה יכלה לעשות את זה.

מיכאל קליינר: אין כזאת הפרדה.

מיכאל קליינר: בשלטי חוצות כתובים המועמד והאות של המפלגה.

מיכאל קליינר: בתשדירי הטלוויזיה כל הזמן מופיעים ברקע המועמד ואות המפלגה.

מיכאל קליינר: חבר הכנסת שירי, עכשיו אני מגיע לשאלה למה לא היתה לקונה, כי המחוקק כן התייחס למימון הבחירות לראש הממשלה.

מיכאל קליינר: מתי?

מיכאל קליינר: בסיבוב השני.

מיכאל קליינר: אמר: אם יעלו שני מועמדים לסיבוב השני, אז ניתן לכל מועמד 8 מיליוני שקלים.

מיכאל קליינר: מה חשב המחוקק, שאפשר להגיע ישר לסיבוב השני?

מיכאל קליינר: שלא צריך סיבוב ראשון בשביל להגיע לסיבוב השני?

מיכאל קליינר: אבל המחוקק החליט במודע, לפני 1996, שהיות שמי שיריץ מועמדים בעלי סיכוי אלה מפלגות גדולות, אז בתוך התקציב הגדול שהמדינה נותנת למפלגות הגדולות יהיה גם מימון למירוץ לראש הממשלה.

מיכאל קליינר: וידעו את זה בליכוד, ידעו את זה במפלגת המרכז וידעו את זה בתנועת החרות וידעו את זה אצל בשארה.

מיכאל קליינר: רק אצל ברק לא ידעו?

מיכאל קליינר: איזה מין תום לב זה לעשות תרגיל, לשאול על נתניהו ב-1996?

מיכאל קליינר: אם היה ספק, אם חשבו שהיתה לקונה, למה לא שאלו את היועץ המשפטי: אנחנו הולכים להקים 25 עמותות לברק, חוקי או לא חוקי?

מיכאל קליינר: הם לא עשו את זה, כי הם ידעו את התשובה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת רחמים מלול, בבקשה, חמש דקות.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, כמה נותרו?

אברהם בורג: כמה הצעות אי-אמון עד סוף הקדנציה?

סילבן שלום: לא, לא.

אברהם בורג: פה ושם יהיו דילוגים.

אברהם בורג: שלושה דוברים: חבר הכנסת רחמים מלול, חברת הכנסת לימור לבנת וחבר הכנסת ויצמן שירי.

אברהם בורג: בבקשה.

רחמים מלול: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, כנסת נכבדה, הדיון בהצעת האי-אמון בנושא העמותות הופסק בשבוע שעבר, בצדק, בהחלטה נבונה ורגישה של היושב-ראש וראשי הסיעות, כי בשעה הקשה של מסע ההלוויות היה עלינו לזנוח אפילו את נושא העמותות, ובעת בה אחזה השלהבת בארזינו שבלבנון היתה תבונה בהתעלמות מכללי התקנון.

רחמים מלול: כולנו התאחדנו בהבעת אמון והזדהות עם האמהות והאבות המוחים את הדמעות ונשאנו כולנו תפילה לשוכן במרומים שישים קץ לשפיכות הדמים.

רחמים מלול: והנה, חלף שבוע, ולכאורה גם היום היה צריך הדיון להיפסק, כי מה נשתנה?

רחמים מלול: האם ה"חיזבאללה" שינה את דרכיו?

רחמים מלול: האם התותחים נדמו?

רחמים מלול: האם השכול תם?

רחמים מלול: למרבה הצער, המצב הופך מיום ליום לעגום ולעצוב יותר.

רחמים מלול: מאורעות המלחמה בלבנון ומראותיה הבלתי-מסוננים, הבלתי-סטריליים, ניבטים לעין כול בצורתם הקשה והמזוויעה ביותר, והם ממחישים יותר מכול את הפיכת חיילינו לבשר תותחי ה"חיזבאללה" בגיא ההריגה הלבנוני.

רחמים מלול: אין ספק, אדוני היושב-ראש, העם בצרה, צה"ל במצוקה והממשלה במבוכה.

רחמים מלול: והמבוכה, אדוני, פנים רבות לה.

רחמים מלול: המשא-ומתן עם הסורים הופסק, השיחות עם הפלסטינים במשבר, ואנשי ה"חיזבאללה", בעידוד אדוניהם מסוריה, מזנבים בנו ואנו נחשלים אחריהם.

רחמים מלול: שרי הממשלה מדברים בקולות שונים.

רחמים מלול: מספר הדעות כמספרם.

רחמים מלול: האחד בעד תגובה, השני נגד, השלישי בעד תגובה מוחצת, הרביעי בעד תגובה פושרת, החמישי בעד יציאה מיידית מלבנון והשישי נגד, השביעי בעד יציאה בהסכם, ועוד דעות כהנה וכהנה.

רחמים מלול: והחמור מכול – הדעות הללו מודלפות בשידור ישיר מפורום סודי, הקבינט הביטחוני, ואין איש שם על לב.

רחמים מלול: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, עתה, כיוון שהדיון בכל זאת נמשך, אתייחס במלים מספר לנושא האי-אמון, קרי העמותות.

רחמים מלול: רבותי חברי הכנסת, אין שמחה כשמחה לאיד.

רחמים מלול: השמחה לאיד טבועה עמוקות בלב האדם, כי יצר לב האדם רע מנעוריו.

רחמים מלול: ולא בכדי נצטווינו על-ידי החכם באדם: "בנפל אויבך אל תשמח ובכשלו אל יגל לבך".

אלי גולדשמידט: חשבתי שאין שמחה כשמחת בית-השואבה.

רחמים מלול: היום נופלת לפני סיעתי, סיעת ש"ס, הזדמנות פז לשמוח לאיד, לאידם של כל הסיעות והאנשים שהוצלפו בשבט לשונו של מבקר המדינה, לאידם של כל היפים ואבירי החוק אשר בעבר מרטו בהנאה כל שערה משערות ראשינו, אשר סרקו במסרקות של ברזל את ראשי הסיעה ומנהיגיה, אשר הניפו שלטים וססמאות בראש כל חוצות בגנות התנועה, אשר קבעו במסמרות שיש להדיח את ראשיה עוד בטרם גזר-דינם, אשר חרתו על דגלם את הססמה האנטי-דמוקרטית "רק לא ש"ס", אשר דרשו הדחת מנכ"ל המערכת החינוכית שלה עוד לפני שהואשם בעבירה כלשהי.

רחמים מלול: לכל אלה היה מן הראוי היום להזכיר את דבריו הנוקבים והחדים כתער של השופט הנכבד מר אליעזר גולדברג – א.

רחמים מלול: כי נחשף נתיב בלתי חוקי למימון מפלגות; ב.

רחמים מלול: כי החוק נרמס ברגל גסה.

רחמים מלול: בעבר, יש לומר, נקשרו המושגים של "מאכערים" ו"עמותות" לציבור החרדי בלבד, ועל כך גם נסבה, בין היתר, תעמולת הבחירות של ראש הממשלה: "כסף למקומות עבודה ולא לעמותות פיקטיביות".

רחמים מלול: ומה מתברר כעת, לפחות על-פי דברי המבקר?

רחמים מלול: כי לא במאכערים של עמותות עסקינן אלא בנסיכים, במלכים, מלכי העמותות הפיקטיביות.

רחמים מלול: אך כפי שאמרתי בראשית דברי, איננו שמחים לאיד ואיננו יוצאים בתופים ובמחולות להדחות ולעריפת ראשים.

רחמים מלול: דעתנו היא, שיש לתת לגורמים המופקדים על החקירה לבצע נאמנה את עבודתם, ורק התוצאות הסופיות של עבודת החקירה תקבענה מי ישמח ומי ייעצב, מי ירום ומי יישפל.

רחמים מלול: תודה.

אברהם בורג: יישר כוח.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חברת הכנסת לימור לבנת, בבקשה.

אברהם בורג: אחריה – אחרון הדוברים, חבר הכנסת ויצמן שירי.

לימור לבנת: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מבקשת, קודם כול, להביע השתתפות בצער המשפחות חללי לבנון ולאחל החלמה מהירה לפצועים, שחלקם נמצאים במצב קשה מאוד.

לימור לבנת: אני בטוחה שאת הדברים האלה אני אומרת בשם כל הבית.

לימור לבנת: האירועים האחרונים בלבנון מחייבים תגובה ישראלית, תגובה ברורה, תגובה קשה, תגובה נגד תשתית הטרור של ה"חיזבאללה" בלבנון, תגובה שהסורים גם הם אינם יכולים להימלט ממנה.

לימור לבנת: אבל ראש הממשלה אהוד ברק ממשיך להתרפס בפני הרודן, הדיקטטור הסורי, הייתי אומרת אפילו הרוצח הסורי; הוא ממשיך להתחנן לפגישה אתו למשא-ומתן, וממשיך אתו משא-ומתן עקיף, ישיר, לא חשוב כרגע באיזו צורה, ובאותו יום ממש קולונל עאקל האשם מצבא צד"ל נהרג.

לימור לבנת: הוא משבח ומספר על תכונותיו הנפלאות של אסד, על איזה שליט נבון הוא וחכם ורודף שלום.

לימור לבנת: הוא כנראה לא קרא, לא ראה, לא שמע, ראש הממשלה, מה שהיה כתוב ב"תישרין", בביטאון הרשמי של סוריה, על האנטישמיות של היהודים, על הכחשת השואה.

לימור לבנת: הוא לא קרא, הוא לא ראה, הוא לא שמע שהיום חמישה נכים נזקקו להיגרר לבתי-חולים באמבולנסים פה בהפגנת הנכים, כשהוא לא קיים את הבטחותיו להם, כאשר בייגה שוחט מסרב לתת להם להיכנס לתוך בניין משרד האוצר.

לימור לבנת: הוא לא קרא, הוא לא ידע, הוא לא שמע שהוא מפר את ההבטחות שהוא הבטיח לסטודנטים ערב הבחירות.

לימור לבנת: הוא לא קרא, הוא לא ידע, הוא לא שמע שברשות הפלסטינית שחררו היום את רנתיסי, ממחבלי ה"חמאס".

לימור לבנת: הוא לא קרא, הוא לא ידע, הוא לא שמע, הוא לא ראה שהרשות הפלסטינית ממשיכה באותה הסתה נגד ישראל.

לימור לבנת: היא קוראת לישראל וליהודים: המחלה של המאה.

לימור לבנת: ראש הממשלה שלנו לא יודע, לא רואה, לא שומע, כמו שלושת הקופים, בדיוק כמו שהוא לא ידע שאסור היה לו להפעיל רשת של עמותות, רשת ענקית, רשת שהיא חסרת תקדים, שעליה קבע המבקר שהיא רמסה את החוק ברגל גסה.

לימור לבנת: ואני אומרת לך, חברי חבר הכנסת אלי גולדשמידט, אתה מדבר על צביעות?

לימור לבנת: הרי בא אהוד ברק לציבור בישראל, ולא רק שהוא הבטיח הבטחות בתחומים שונים והוא לא עומד בהן – הוא לא פורע שום שטר – אלא הוא אמר להם: אנחנו ננקה את האורוות; הוא אמר: נורמות חדשות; הוא אמר: ניקיון; הוא אמר: טוהר שלטון.

לימור לבנת: הוא, שעמד בראש רשת העמותות הבלתי-חוקיות האלה, שמבקר המדינה אמר עליהן שהן רמסו את החוק ברגל גסה; הוא, שהמשטרה חוקרת עכשיו את כל הפעולות שלו.

לימור לבנת: לנו אתה קורא צבועים?

לימור לבנת: זה שיא הצביעות, כי אהוד ברק עבד על הציבור, אהוד ברק פשוט סיפר סיפורים ומכר לוקשים לציבור בישראל בכל התחומים האלה, לרבות בעניין הניקיון, לרבות בעניין ניקוי האורוות, לרבות בעניין הנורמות החדשות.

לימור לבנת: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני הרי יודעת מה יקרה תיכף.

לימור לבנת: הרי יעלה אחרי חבר הכנסת ויצמן שירי, והוא יגיד: לליכוד היו כך וכך עמותות, והוא יקרא כאן רשימה.

לימור לבנת: אבל אני אומרת לכם מראש, הרי כל זה לא מופיע בדוח מבקר המדינה.

ויצמן שירי: – – –

לימור לבנת: קראתי בסוף השבוע את דברי חבר הכנסת ויצמן שירי, שאומר שדוח המבקר הוא דוח שטחי, הוא דוח לא רציני.

לימור לבנת: שמעתי את כל הדברים האלה.

לימור לבנת: אבל הציבור יודע, שכאשר מבקר המדינה כותב דוח כמו שהוא כותב, כאשר היועץ המשפטי לממשלה פונה למשטרה בדרישה לחקור וקובע שנעשו ניסיונות על-ידי ישראל אחת להסוות את כל הפעולות הללו, להסוות את כל הרשת הזאת – אז הציבור הוא לא "עוילם גוילם".

לימור לבנת: אהוד ברק ידע וגם חברי פה בסיעות הקואליציה, בסיעת ישראל אחת, יודעים היטב – –

דליה רבין-פילוסוף: חברי הכנסת, אבקש שקט באולם.

לימור לבנת: – – שהדברים שהעלה מבקר המדינה באותו דוח שלו אינם אלא קצה הקרחון.

לימור לבנת: יש עוד דברים רבים, ומתפרסמים, ועוד יתבררו ועוד ייחקרו – –

ויצמן שירי: נכון.

לימור לבנת: – – ועוד ייוודע לציבור בישראל, שמה שגילה מבקר המדינה באשר לפעולתה של ישראל אחת – אם כי ישראל אחת לא כל כך אשמה; אני, האמת, די מזדהה עם רענן כהן ומבינה ללבו, וגם עם חברי הכנסת, הם באמת לא ידעו, אבל מי שכן ידע הוא ראש הממשלה אהוד ברק.

לימור לבנת: מי שכן ידע, מי שיזם את זה, מי שישב על שולחן החול ותכנן את הפעלת הרשת הבלתי-חוקית הזאת זה ראש הממשלה בעצמו.

סילבן שלום: אבל הוא אמר שהוא לא ראה – – –

לימור לבנת: אבל כן, הוא לא שומע, לא רואה, כמו שלושת הקופים, חבר הכנסת סילבן שלום.

לימור לבנת: הוא לא ידע, הוא לא ראה, הוא לא שמע, אין לו מושג.

לימור לבנת: הוא פשוט לא יודע – – –

סילבן שלום: הוא לא ידע.

סילבן שלום: איך את מסבירה את זה?

לימור לבנת: אתה יודע, ראיתי בסוף השבוע סקרים.

לימור לבנת: הרי הציבור לא מאמין לו, הרי אין צורך לשכנע פה את הציבור, כי הציבור יודע שאלה הכול דברים שאין להם שום שחר.

סילבן שלום: איך את מסבירה – – – רק אותו?

לימור לבנת: כן, נכון, נכון.

דליה רבין-פילוסוף: אבקש לסיים.

לימור לבנת: אני באמת אינני יודעת מדוע מבקר המדינה לא חקר, אני משוכנעת שמשטרת ישראל תמשיך ותחקור את כל הגורמים הנוגעים בעניין, כל מקורבי ראש הממשלה וגם את ראש הממשלה עצמו במידת הצורך – אני, לצערי, חושבת שצורך כזה יהיה.

לימור לבנת: ואני אסיים בזה, גברתי היושבת-ראש.

לימור לבנת: לפני שאני מסיימת, אני רוצה לפנות מעל הבמה הזאת, אני מקווה שעל דעת כל חברי הכנסת, לשר האוצר ולבקש ממנו, שקודם כול ובלי כל קשר לשום ויכוח פוליטי, יתיר לנכים השובתים בתוך משרדו, ליד משרדו, יתיר להם להיכנס לתוך משרד האוצר, שלא יצטרכו לבלות שם את הלילה בקור, ללא שירותים, ללא חשמל, חלקם עם מכונות הנשמה; שלא יהיה מצב שבו הנכים האלה יישארו בחוץ.

לימור לבנת: לא מספיק שהבטיחו להם ולא קיימו, עכשיו הם עומדים שם בחוץ.

לימור לבנת: שיגרו אליהם משטרה, נפצעו שם חמישה נכים, הובלו באמבולנסים לבתי-חולים.

לימור לבנת: אני קוראת לשר האוצר – וגברתי, אם ניתן שהכנסת כולה תתאחד סביב הקריאה הזאת – לאפשר לנכים להיכנס למשרד האוצר.

לימור לבנת: לא יכול להיות שהם יהיו שם בחוץ כל הלילה.

לימור לבנת: ובגין כל הדברים האלה, גברתי היושבת-ראש, הליכוד מביע אי-אמון בראש הממשלה, מפני שלא רק לנו אין אמון בו, אלא היום מתברר שגם הציבור בישראל הולך ומאבד את אמונו בראש הממשלה אהוד ברק.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת ויצמן שירי.

דליה רבין-פילוסוף: אני מבקשת מחברי הכנסת שקט באולם.

צבי הנדל: שירי, כל זמן הנאום תזכור ש-5 מיליונים זה רק הספתאח.

דליה רבין-פילוסוף: יש לך חמש דקות, ויצמן.

רחמים מלול: לפי מספר העמותות, אתה צריך לדבר – – – דקות.

ויצמן שירי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, חברת הכנסת לימור לבנת, ליתר דיוק, מי ששחרר את רנתיסי היה בנימין נתניהו ולא אהוד ברק.

לימור לבנת: היום הוא שוחרר.

ויצמן שירי: לא, לא, אבל מי שעצר אותו עוד פעם – זה היה אחרי שביבי נתניהו שחרר אותו – היה ערפאת שעצר אותו.

ויצמן שירי: אז אם לדייק ואם להגיד שלציבור יש זיכרון – שהזיכרון לא יהיה זיכרון סלקטיבי כי נוח לכם.

ויצמן שירי: אני שואל את עצמי, והפעם בלי להתעצבן, כי אשתי כל פעם אומרת שאני מתעצבן, בנחת – אתם לא מתביישים?

ראובן ריבלין: לא.

ויצמן שירי: לא.

ויצמן שירי: חברת הכנסת לימור לבנת – – –

ראובן ריבלין: שאלת?

ראובן ריבלין: – לא.

ויצמן שירי: חברת הכנסת לימור לבנת, אני רוצה שתגידי מי עמד מאחורי הקמפיין של נ"י.

לימור לבנת: אין לי מושג.

ויצמן שירי: את לא יודעת.

ויצמן שירי: את מוכנה להצהיר בצורה ברורה שהם לא עשו את הקמפיין שלהם בנווה-אילן?

לימור לבנת: ודאי שלא.

ויצמן שירי: לא עשו את הקמפיין.

ויצמן שירי: איך את יודעת שהם לא עשו את זה בנווה-אילן?

לימור לבנת: כי אני הייתי בנווה-אילן.

ויצמן שירי: את היית בנווה-אילן – – –

ראובן ריבלין: יש לך עוד שאלות?

ויצמן שירי: העמותה הזאת, המפלגה הזאת, לא קיבלו אפילו שורה אחת בדוח מבקר המדינה, נכון?

ויצמן שירי: עוד מעט הם יקבלו את המזוודות, אבל זאת תהיה המזוודה הקטנה – –

ראובן ריבלין: מה, אתה מאיים?

ויצמן שירי: – – של קמפיין שעשו על חשבון המדינה, רימו את מדינת – – –

ראובן ריבלין: חשבתי שאתה מאיים רק על היועץ המשפטי לממשלה.

ויצמן שירי: לא, לא.

ויצמן שירי: אני לא איימתי על היועץ, אני – להבדיל ממיקי איתן שאמר:

ויצמן שירי: אם היועץ המשפטי לממשלה תוך 14 יום לא יפתח בחקירה, הבג"ץ שלו מוכן – אני אמרתי על מבקר המדינה, ואני אומר בצורה ברורה: הוא אמר שהוא עשה עבודה מעמיקה, אני אומר שהוא עשה עבודה לא מעמיקה ועבודה לצורך העניין – – –

מיכאל קליינר: תגישו בג"ץ.

מיכאל קליינר: איפה המלה שלכם?

מיכאל קליינר: למה אתם לא מגישים בג"ץ?

ויצמן שירי: דקה, שנייה, דקה אחת.

ויצמן שירי: אני אומר: למה אתם צבועים?

ויצמן שירי: אתה גם כן צבוע, אתה יודע למה?

ויצמן שירי: כי אתה היית באותה רשימה, ומי שהריצו את הקמפיין היו גוטניק וחבריו.

ויצמן שירי: לא שמעתי אותך מדבר על העניין הזה.

ויצמן שירי: ב-1996 גוטניק העביר כסף לחב"ד.

ויצמן שירי: חב"ד נתמכת על-ידי המדינה – –

ראובן ריבלין: גם הקיבוצים נתמכים – – –

ויצמן שירי: – – אתם צבועים.

ויצמן שירי: את ישבת שלוש שנים בממשלה והתנדנדתם על הכיסא.

ראובן ריבלין: כל הקיבוצים תמכו בברק.

ויצמן שירי: דקה, דקה.

ויצמן שירי: זה לא אותו דבר.

ראובן ריבלין: למה לא אותו דבר?

ראובן ריבלין: זאת תנועה וזאת תנועה.

ויצמן שירי: אני את כל הזמן שלי אקבל, אני לא הפרעתי.

דליה רבין-פילוסוף: אתה מנהל דיאלוג אתם.

ראובן ריבלין: אם אתה שואל אותנו – – –

ויצמן שירי: לא שואל, לא שואל.

ויצמן שירי: אני שואל בלי לקבל את התשובות.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת ריבלין, אני מבקשת להפסיק להפריע.

ויצמן שירי: לכן אני אומר – ושנה אחרי עמותת חב"ד, ההקצבות שלכם ב-1997 עלו לצורך העניין ב-100%, זה לא שוחד?

ויצמן שירי: על מה אתם מדברים?

ראובן ריבלין: לא.

ויצמן שירי: אבל בזה לא הסתיים העניין.

ויצמן שירי: מיקי איתן, אביר שלטון החוק – שמעתי אותו בשבוע שעבר כשחבר הכנסת אלי בן-מנחם העלה את העניין שהוא רצה את אותם אינדיאנים מכפר-שלם שקנו אותם בכסף עמותות ברק; מיקי איתן מותר היה לו ללכת אתם לעורך-דין, לעשות אתם הסכם.

ויצמן שירי: הוא אמר: לא חתמתי.

ויצמן שירי: לא חתמת, אבל ישבת אתם, סיכמת אתם; אז הלכת לשם ועבדת עליהם בעיניים ופתאום גילית שבקופת הליכוד אין כסף לשלם להם, ואותם אנשים שבאתם ואמרתם: הם היו הבריונים – אותם בריונים שלא היו מוכנים לחתום אתכם.

ויצמן שירי: זה בסדר, כי זה הליכוד?

ויצמן שירי: אף אחד לא מאמין לכם, ולכן גם לקחו אתכם לעורך-דין לחתום אתכם על חוזה – –

צבי הנדל: – – – שלטון בכסף – – –

ויצמן שירי: – – רק בצורת חוזה יכלו בקטע הזה להוכיח שתוכלו לשלם, כי אתם לא משלמים.

ויצמן שירי: אני בכלל חשבתי – למה לא שלחתם את יושב-ראש הליכוד אריאל שרון לארצות-הברית עוד פעם להביא כסף?

ויצמן שירי: הרי יומיים אחרי שהוא נבחר הוא אמר שהוא קיבל קופה ריקה והוא הביא חצי מיליון שקל.

ויצמן שירי: הוא אמר, לא מישהו אחר.

ויצמן שירי: איפה חצי מיליון השקל?

ויצמן שירי: ממי הוא קיבל את חצי מיליון השקל?

יובל שטייניץ: שירי, אפשר להסביר לך משהו?

ויצמן שירי: אולי גם הוא הקים עמותה, מה?

יובל שטייניץ: תעשה הבחנה בין כסף – – – לבין פיקטיביות ומרמה – – –

ויצמן שירי: לא, לא.

ויצמן שירי: לכסף אין ריח, לכסף אין ריח.

ויצמן שירי: אל תגיד לי: תעשה הבחנה.

ויצמן שירי: לעשות הבחנה – כשהכסף הזה מביא לכם ניצחון, זה טוב; כשהכסף הזה מביא ניצחון למישהו אחר, זה מסריח.

יובל שטייניץ: עמותות פיקטיביות יש רק לעבודה, פיקטיביות יש רק בעבודה.

ויצמן שירי: את הסירחון הזה אתם המצאתם; הסירחון הזה – אתם ידעתם עליו.

יובל שטייניץ: מבקר המדינה קבע: רק בעבודה יש עמותות פיקטיביות, וזה הרבה יותר חמור – – –

ויצמן שירי: על אותו בסיס, על אותו בסיס, נתניהו הלך בבחירות האלה – להבדיל – הוא הלך וניסה לגייס – – – אתם סתם בכיינים.

יובל שטייניץ: לנתניהו לא היתה עמותה פיקטיבית – – –

צבי הנדל: – – –

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת שטייניץ, אני קוראת אותך לסדר.

קריאה: – – –

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת שירי, תדבר, כי הזמן שלך עומד להסתיים.

איוב קרא: אתה יודע מה זה עמותה פיקטיבית?

ויצמן שירי: לצורך העניין – – –

איוב קרא: אתה יודע מה זה עמותה פיקטיבית?

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת קרא, אני קוראת אותך לסדר.

אברהם הירשזון: אפשר לתת לו עוד לדבר, הוא רק מזיק.

ויצמן שירי: אני אגיד לך למה, עכשיו תקשיב טוב.

ויצמן שירי: אתם הפסדתם את הבחירות, לא השלמתם עם התבוסה, הלכתם והשטנקרתם – –

איוב קרא: מה עם עמותת הנגב?

ויצמן שירי: – – יש לנו במפלגה שלנו, יש שטינקרים – – –

דליה רבין-פילוסוף: אבקש לסיים, חבר הכנסת ויצמן.

איוב קרא: מה עם עמותת הנגב?

ויצמן שירי: אבל עכשיו, מה לעשות, המשטרה פתחה בחקירה, ואני אמרתי: ברוך השם – – –

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת ויצמן שירי, הזמן הסתיים.

ויצמן שירי: עוד דקה.

ויצמן שירי: ללימור לבנת נתת לדבר.

דליה רבין-פילוסוף: אבקש לסיים.

דליה רבין-פילוסוף: תדבר ותסיים ואל תענה על שאלות.

איוב קרא: מה עם עמותת הנגב?

ויצמן שירי: לצורך העניין, עמותת הנגב – מאה אחוז, עשתה עבודה גדולה מאוד.

ויצמן שירי: ולכן, עכשיו תיפתח החקירה, ונפתחה, והמשטרה תקבל את החומר, ואתם – יש לכם הרבה מה להסתיר, והדברים יתגלו, ואנחנו נוכיח, שמי שהמציא את השיטה ולא האמינו לו בפעם השנייה זה הליכוד, ואותם צבועים שעומדים כאן כל שני ורביעי ותוקפים את הממשלה – –

צבי הנדל: חבל על הגרון שלך.

ויצמן שירי: – – החמאה תתגלה בהקדם.

ויצמן שירי: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: כבוד השר רמון.

דליה רבין-פילוסוף: אדוני השר רמון, האם אדוני עונה?

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לבקש מסיעות הבית, מעבר – – –

דליה רבין-פילוסוף: חברי הכנסת, אבקש שקט.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת ריבלין.

דליה רבין-פילוסוף: כבוד השר שריד, אבקש לשבת.

דליה רבין-פילוסוף: חברי הכנסת, אבקש לשבת ולהפסיק לנהל שיחות בצד.

חיים רמון: מעבר לניגוח המפלגתי-הפוליטי, שהוא לגיטימי וכל אחד משיג את ענייניו – וכבר אמרתי בנאומי בשבוע שעבר, שיש פה מעט מאוד סיעות בבית שבדרך זו או אחרת לא היתה להן נגיעה לבעיות שכרוכות במימון מפלגות.

חיים רמון: עובדה היא, שדווקא אלה שהיו מעורבים יותר הם יותר קולניים; זו עובדה קצת מטרידה ומונעת למעשה את הדיון האמיתי – – –

בנימין אלון: למה אתה מחפה על ראש הממשלה?

חיים רמון: – – – ולעשות דיון כולל במה מתחייב – – –

בנימין אלון: אל תחפה עליו.

חיים רמון: אני לא שומע אותך, חבר הכנסת אלון.

בנימין אלון: למה אתה מחפה עליו?

בנימין אלון: – – –

חיים רמון: חבר הכנסת אלון, אתה רוצה שאני אחזור על מה שאמרתי בשבוע שעבר בעניין הזה?

יובל שטייניץ: לא.

חיים רמון: אז למה אתה מבקש שאני אחזור?

חיים רמון: לא כדאי לך.

חיים רמון: לי כדאי; לך לא.

חיים רמון: אני רוצה לחזור ולבקש.

חיים רמון: בשבוע שעבר היה דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט – חבר הכנסת פריצקי כאן?

חיים רמון: אני רוצה לפנות אל חבר הכנסת פריצקי ואל חבר הכנסת אמנון רובינשטיין.

חיים רמון: אדוני יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט – –

דליה רבין-פילוסוף: חברי הכנסת, אבקש לשבת ואבקש שקט.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת קליינר.

חיים רמון: – – התקיים דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט בנושא הצעת חוק של חבר הכנסת פריצקי, שבאה לשים קץ לוויכוח שקיים, והוא קיים.

חיים רמון: יש משפטנים כאלה ומשפטנים אחרים אשר מבקשים לבוא ולסתום מייד פרצה שספק קיימת, ואני אומר: ספק קיימת.

יהודית נאות: אל תיתלה – – –

חיים רמון: לא, לא, אני נתלה גם בהצעת החוק של חבר הכנסת אמנון רובינשטיין בקדנציה הקודמת, שהיא זהה.

חיים רמון: אז אם לא נוח לך, חברת הכנסת נאות – – –

יהודית נאות: – – –

חיים רמון: סליחה, אנחנו רצינו, לא – – –

קריאות: – – –

חיים רמון: בלי שום קשר, חברי הכנסת, הרי – – –

יוסף יצחק פריצקי: – – –

חיים רמון: בבקשה.

יוסף יצחק פריצקי: כן, זה בדיוק מה – – –

קריאות: – – –

חיים רמון: חבר הכנסת פריצקי, אני מסיים.

חיים רמון: חבר הכנסת פריצקי, מה שאני מדבר בדיוק מכאן ולהבא, על מה שהיה – – –

סילבן שלום: הוא אומר שהוא לא מכיר את מה שהיה – – –

חיים רמון: אני מסכים, אני מסכים.

חיים רמון: מה שהיה היה, אבל יש בעיה מכאן ולהבא.

ציפי לבני: אין בעיה.

חיים רמון: אני פונה לחברי הכנסת מן הליכוד ולחבר הכנסת מיקי איתן ידידי, לאפשר שמכאן ולהבא – – –

ציפי לבני: מה שאתה עושה – – –

חיים רמון: אם היתה פרצה – אז היתה, ואם לא היתה – לא היתה.

חיים רמון: מה זה משנה?

חיים רמון: זה לא יעשה שום דבר, אבל אתם מעדיפים שהמצב הנוכחי יישאר ובלבד שתוכלו להמשיך להתנגח.

חיים רמון: זאת אומרת, לא העניין עצמו, לא תיקון המידות כלפי העתיד מעניין אתכם, אלא הניגוח כלפי העבר, ולכן גם בעניין הזה אינכם באים כשידיכם נקיות.

חיים רמון: תודה.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה – – –

סילבן שלום: איפה ברק?

דליה רבין-פילוסוף: הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בראש הממשלה בשל עמותות ברק וביקורת מבקר המדינה – נא להצביע.

דליה רבין-פילוסוף: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בראש הממשלה – 27 נגד – 49 נמנעים – 8 הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בראש הממשלה לא נתקבלה.

רחבעם זאבי: אני לא נקלטתי.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בראש הממשלה נדחתה ברוב – כמה קולות להוסיף?

דליה רבין-פילוסוף: 50 קולות נגד, 27 בעד ושמונה נמנעים.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

רחבעם זאבי: נא להוסיף אותי.

דליה רבין-פילוסוף: הקול הנוסף, מספר 50, הוא של יושב-ראש הכנסת אברהם בורג.

דליה רבין-פילוסוף: נמנע נוסף – חבר הכנסת דהאמשה, תשעה נמנעים בסך הכול.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: (הצעת קבוצת חברי הכנסת)

דליה רבין-פילוסוף: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעות על הצעות חוק שנדחו מיום רביעי שעבר.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק הראשונה שעוברת להצבעה היא הצעת חוק הקדשות המוסלמים (הווקף המוסלמי), התש"ס–1999, של חברי הכנסת מוחמד ברכה, תמר גוז'נסקי ועסאם מח'ול – הצעה שמספרה פ/825.

דליה רבין-פילוסוף: תשובת שר האוצר, בבקשה; אני קוראת לאדוני סגן שר האוצר חבר הכנסת דהן.

דליה רבין-פילוסוף: חברי הכנסת.

דליה רבין-פילוסוף: חברת הכנסת לבני, אני קוראת אתכם לסדר.

דליה רבין-פילוסוף: אבקש שקט באולם.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת כץ.

נסים דהן: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, הממשלה מתנגדת להצעת החוק.

נסים דהן: מטרת הצעת החוק, כמפורט בדברי ההסבר, לאתר את כל הנכסים שהיו ערב קום המדינה נכסי הווקף ולהעבירם לבעלות ולניהול מועצה מוסלמית ארצית וועדים מקומיים, שייבחרו על-ידי האוכלוסייה המוסלמית.

נסים דהן: מן הראוי להבהיר – –

דליה רבין-פילוסוף: חברת הכנסת גלאון.

נסים דהן: – – עניין ההקדשות באסלאם למטרות ציבוריות נוצר כיוון שהמדינה המוסלמית – –

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת ריבלין.

נסים דהן: – – הקלאסית לא ראתה עצמה אחראית לקיום שירותים כמו דת, בריאות, חינוך וסעד.

נסים דהן: בכך עסק הווקף הציבורי במקומות שבהם היו עשירים שהקדישו מרכושם לצורכי ציבור.

נסים דהן: המדינה המודרנית – כך קרה למשל במצרים, בירדן, בסוריה, בעירק, בארצות אחרות – היא המנהלת, מחד גיסא, את נכסי הווקף הציבורי, ומאידך גיסא, כידוע, נותנת את השירותים הציבוריים שלשמם נוצר הווקף.

נסים דהן: כך המצב בישראל.

נסים דהן: המדינה היא – –

דליה רבין-פילוסוף: חברת הכנסת גלאון.

נסים דהן: – – הנושאת במימון ובמתן – – –

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת פריצקי.

דליה רבין-פילוסוף: חברי הכנסת, אני מבקשת שקט.

נסים דהן: אני חוזר ואומר: מדינת ישראל, לצורך זה, נוהגת כמו רוב המדינות המוסלמיות שסביבנו.

נסים דהן: כך המצב בישראל.

נסים דהן: המדינה היא הנושאת במימון ובמתן שירותי חינוך, בריאות, סעד ודת, גם כאשר צריך היום ביישוב מוסלמי זה או אחר שטח לבניית מסגד.

נסים דהן: הדוגמה המפורסמת היא המסגד בנצרת, שהמדינה הקצתה שם שטח, אותו שטח מריבה; או לבתי-קברות.

נסים דהן: כאמור לעיל, אבקש מהכנסת להסיר את הצעת החוק מסדר-היום.

דליה רבין-פילוסוף: האם המציעים מעוניינים להשיב על התנגדות האוצר?

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

דליה רבין-פילוסוף: בתשובת המציעים מסתיים הדיון ואנחנו עוברים להצבעה.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מצטער על התשובה הצינית של הממשלה בעניין הזה, כאילו שהיא נוהגת כמו שאר המדינות המוסלמיות, אף שהמדינה לא רק שאינה מגדירה את עצמה כך אלא רחוקה מלהגדיר את עצמה כך.

מוחמד ברכה: לדעתי, הנושא של הווקף המוסלמי, הנושא הזה מקבל חשיבות רבה על רקע האירועים האחרונים.

מוחמד ברכה: רק אתמול ישבה ועדת המעקב של האוכלוסייה הערבית בעיר אום-אל-פחם על מנת לדון בהריסתו של מסגד בכפר הנטוש ואדי-חווארת, ליד חדרה, ובזמן הישיבה, עוד בזמן שישבנו, קיבלנו ידיעה על כך שהמסגד בטבריה נשרף.

מוחמד ברכה: אם זו הדרך לשמור על המקומות הקדושים של המוסלמים ושל הווקף האסלאמי – אני לא יודע מה היא שמירה.

מוחמד ברכה: לכן, הרעיון והעיקרון שהיה ביסודה של הצעת החוק היה לאפשר לאוכלוסייה המוסלמית במדינת ישראל לנהל את הווקף שלה, ולא אקט שמופנה נגד מישהו, נגד איזה גוף שהוא.

מוחמד ברכה: זה לא נושא שבא לקנטר מישהו, אלא זה נושא שבא על מנת להסדיר את זכותה של האוכלוסייה המוסלמית, אזרחי מדינת ישראל, לנהל את חייה הדתיים ונכסיה הדתיים.

מוחמד ברכה: למרבה הצער, המקומות האלה סובלים מהזנחה קשה מאוד.

מוחמד ברכה: אני מדבר אל הקירות.

דליה רבין-פילוסוף: חברי הכנסת, אני אפסיק את הדיון ואכריז על הפסקה אם לא יהיה פה מייד שקט.

דליה רבין-פילוסוף: אבקש לנהל את כל הדיונים הצדדיים בחוץ.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת קליינר.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת טריף.

דליה רבין-פילוסוף: אני מפסיקה את הדיון.

דליה רבין-פילוסוף: אני מבקשת שקט באולם.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת יאיר פרץ.

דליה רבין-פילוסוף: חברת הכנסת לנדבר.

דליה רבין-פילוסוף: אני צריכה לקרוא לכל אחד לחוד?

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת קליינר, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

דליה רבין-פילוסוף: תמשיך.

מוחמד ברכה: הדרישה של ניהול הנכסים, ובעצם ניהול האמונה, של האוכלוסייה המוסלמית היא זכות יסוד של אזרח במדינה.

מוחמד ברכה: זה המקום לפנות לחברי הבית, על אחת כמה וכמה לדתיים ולשומרי המסורת מבין חברי הכנסת, שלא ייתנו למצב – – –

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת איתן.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת קרא.

דליה רבין-פילוסוף: אני אפסיק את הדיון.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת איתן, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

דליה רבין-פילוסוף: הוא לא שומע.

מוחמד ברכה: במיוחד חברי הכנסת הדתיים נדרשים לשקול על-פי אמונתם אם הם מוכנים לקבל מצב כזה שבו מקומות קדושים של דת אחרת נרמסים יום יום.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת קליינר, אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה.

מוחמד ברכה: יש מהשבוע שעבר ניסיון של הוצאה מהאולם בסיטונות.

מוחמד ברכה: חברי וחברותי חברי הכנסת, אני חושב, שהגיע הזמן לעשות צדק עם העדה המוסלמית במדינת ישראל, שמהווה את הרוב המכריע של האוכלוסייה הערבית בישראל.

מוחמד ברכה: אני חוזר ואומר, שהצעת החוק הזאת לא באה לאיים על אף אחד, לא באה לקנטר אף אחד ולא מופנית נגד אף אחד.

מוחמד ברכה: זו הצעה שבאה להסדיר שהנכסים של הווקף האסלאמי ינוהלו בידי המוסלמים, על-ידי מועצה נבחרת ומבוקרת הכפופה למבקר המדינה.

מוחמד ברכה: העוול הזה נמשך כל הזמן, ולכן יש מקום שהכנסת תשים היום קץ לעוול הזה ותצביע בעד העברתה של הצעת החוק בקריאה טרומית, העברתה לוועדת החוקה, חוק ומשפט, שם ילובן העניין על-פי האינטרסים של אזרחי המדינה המוסלמים ועל-פי מגבלות החוק הקיימות.

מוחמד ברכה: הדבר הזה חייב להיעשות.

מוחמד ברכה: אני משתומם על העמדה השרירותית, חסרת הרגש וחסרת הצדק שהביעה כאן הממשלה, כשרוצים שהמצב של הזנחה, הרס והפקרות כלפי המקומות הקדושים למוסלמים יימשך.

מוחמד ברכה: לכן אני קורא לכל חברי הבית ולכל הסיעות לתמוך בהצעת החוק הזאת ובהעברתה בקריאה טרומית.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הקדשות המוסלמים (הווקף המוסלמי), התש"ס–1999, בקריאה טרומית.

דליה רבין-פילוסוף: נא להצביע.

דליה רבין-פילוסוף: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 12 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 57 נמנעים – 5 ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק הקדשות המוסלמים (הווקף המוסלמי), התש"ס–1999, נתקבלה.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת חוק הקדשות המוסלמים (הווקף המוסלמי), התש"ס–1999, הוסרה ברוב של 57 מתנגדים, 12 תומכים וחמישה נמנעים.

מוחמד ברכה: – – –

דליה רבין-פילוסוף: בעד?

דליה רבין-פילוסוף: רבותי, אבקש מחברי הכנסת לשים לב ולהגיע למקום בזמן.

דליה רבין-פילוסוף: אני מוסיפה את ההצבעה של חבר הכנסת ברכה כתומך, 13 תומכים.

דליה רבין-פילוסוף: (הצעת חבר הכנסת ע' בשארה)

דליה רבין-פילוסוף: נעבור להצעה הבאה: הצעת חוק לביטול חוק קרן קיימת לישראל, התשי"ד–1953, חוק קרן היסוד, התשט"ז–1956, וחוק מעמדן של ההסתדרות הציונית העולמית ושל הסוכנות היהודית לארץ-ישראל, התשי"ג–1953, התש"ס–1999 – שמספרה פ/830.

דליה רבין-פילוסוף: באין תשובת ממשלה אנחנו עוברים ישירות להצבעה.

דליה רבין-פילוסוף: נא להצביע.

דליה רבין-פילוסוף: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 10 נגד – 66 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לביטול חוק קרן קיימת לישראל, התשי"ד–1953, חוק קרן היסוד, התשט"ז–1956, וחוק מעמדן של ההסתדרות הציונית העולמית ושל הסוכנות היהודית לארץ-ישראל, התשי"ג–1953, התש"ס–1999, לדיון מוקדם בוועדה לא נתקבלה.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת חוק לביטול חוק קרן קיימת לישראל – לא נתקבלה ברוב של 66 מתנגדים, עשרה תומכים ובלא נמנעים.

דליה רבין-פילוסוף: (הצעת קבוצת חברי הכנסת)

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק הבאה:

דליה רבין-פילוסוף: הצעת חוק נישואים וגירושים אזרחיים, התשנ"ט–1999, של חבר הכנסת אברהם פורז וקבוצת חברי הכנסת – שמספרה פ/514.

דליה רבין-פילוסוף: לאור העובדה שבשבוע שעבר היתה תשובת ממשלה, חבר הכנסת טומי לפיד – חמש דקות להנמקה נוספת.

יוסף (טומי) לפיד: גברתי היושבת-ראש, אולי נתחיל בכך שנשים לב שבדקה האחרונה כל חברי מרצ קמו ויצאו מהאולם, כי הם מתביישים לא להצביע בעד נישואים אזרחיים, הם מתביישים לבגוד בבוחריהם – –

אריה גמליאל: אתה צריך להתבייש.

יוסף (טומי) לפיד: – – הם מתביישים לא לקיים את הבטחותיהם.

יוסף (טומי) לפיד: גברתי היושבת-ראש, מדינת ישראל היא המדינה היחידה בכל העולם המתוקן הנאור המערבי שאין בה נישואים אזרחיים.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת מיקי איתן, אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת מיקי איתן, תצא מהאולם, אני לא יכולה לנהל כך את הדיון.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת איתן, תצא מהאולם.

יוסף (טומי) לפיד: זה לא על חשבון זמני, גברתי.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת איתן, ביקשתי ממך לצאת מן האולם.

דליה רבין-פילוסוף: זו התעלמות מוחלטת מהבקשות שלי לשקט, תצא עכשיו מן האולם.

מיכאל איתן: גברתי היושבת-ראש, לא עלה בדעתי להתעלם ממנה, אני מתנצל.

דליה רבין-פילוסוף: אבקש לצאת עכשיו מן האולם.

ראובן ריבלין: הוא צריך להיות – – –

דליה רבין-פילוסוף: הוא יזומן לחזור להצבעה.

דליה רבין-פילוסוף: (חבר הכנסת מ' איתן יוצא מאולם המליאה.

דליה רבין-פילוסוף: )

יוסף (טומי) לפיד: מדינת ישראל היא המדינה היחידה בעולם שבה כל האוכלוסייה מחולקת ל-12 עדות שלא יכולות להתחתן זו בזו.

יוסף (טומי) לפיד: אפילו ערבים לא יכולים להתחתן עם ערבים, ערבים נוצרים אפילו לא יכולים להתחתן עם ערבים נוצרים מעדה אחרת.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת כהן.

יוסף (טומי) לפיד: בעניין זה אנחנו נמצאים רחוק בימי הביניים.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת כהן, אני קוראת אותך לסדר.

יוסף (טומי) לפיד: מה אנחנו רואים?

יוסף (טומי) לפיד: שמפלגות כמו מפלגת השלטון, ישראל אחת, שהיא היורשת של מפלגת העבודה, שהיא היורשת של אנשים כמו ברל כצנלסון – עומדת פה ומצביעה נגד נישואים אזרחיים במדינה שהקים דוד בן-גוריון.

יוסף (טומי) לפיד: אני לא יודע כיצד הסומק לא שורף את פניכם, השר רמון.

יוסף (טומי) לפיד: איך אתם עומדים בזה?

יוסף (טומי) לפיד: חברי הכנסת מש"ס, אני לא מציע לבטל נישואים דתיים.

יוסף (טומי) לפיד: מי שרוצה שילך לרבנים, אבל תנו לאדם מסכן שבמקרה שמו כהן להתחתן עם גרושה בלי לנסוע לקפריסין.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת כהן, אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה.

יוסף (טומי) לפיד: אתם הסיעה שמפתחת את התיירות לקפריסין; 4,000 זוגות בשנה מתחתנים בקפריסין.

יוסף (טומי) לפיד: למה לכם את זה?

אריה גמליאל: בשביל מה צריך להתחתן?

אריה גמליאל: תישאר בלי חתונה.

יוסף (טומי) לפיד: גברתי היושבת-ראש, בשינוי אנחנו נלחמים בציפורניים כדי להעניק למדינה הזאת אופי של מדינה ליברלית, נאורה, מתקדמת, כאשר הדבר הזה של נישואים אזרחיים בפני שופט, או בפני פקיד רישום, או בפני ראש עיר, הוא זכות בארצות-הברית, באנגליה, בצרפת, בהולנד ובכל ארצות סקנדינביה.

יוסף (טומי) לפיד: יש רק מדינה אחת שבה בחורה חילונית נשלחת למקווה, שבה בחור ישראלי לכל דבר צריך להוכיח מי היו סבותיו כדי שירשו לו להתחתן.

יוסף (טומי) לפיד: איפה אנחנו חיים?

יוסף (טומי) לפיד: כמה זמן אפשר לקיים סוג כזה של משטר?

יוסף (טומי) לפיד: אני לא בא לבטל, הרב דרוקמן, שום דבר מהמסורת היהודית.

יוסף (טומי) לפיד: אני רק דורש שייתנו למי שלא רוצה ללכת לרב להתחתן בלי ללכת לרב.

יוסף (טומי) לפיד: זאת זכות חירות יסודית בכל מדינה חופשית.

יוסף (טומי) לפיד: אנחנו לא יכולים לדבר על דמוקרטיה כל עוד זה לא קיים אצלנו.

יוסף (טומי) לפיד: המפלגה שהלכה נגדנו בבחירות על טיקט של מפלגה מתקדמת ונאורה, מפלגת מרצ, בורחת מהאולם כדי לא להצביע בנושא הזה.

יוסף (טומי) לפיד: אני מציע לכם לחשוב עוד פעם, אדוני השלטון.

יוסף (טומי) לפיד: אדוני פרופסור בן-עמי, אתה, שתמיד מופיע בטלוויזיה כאיש נאור ומכובד, תרשה שגם במדינה הזאת יהיו נישואים אזרחיים כמו בספרד, שבה ייצגת אותנו בכבוד?

יוסף (טומי) לפיד: ספרד היא מדינה יותר קתולית ממה שאנחנו מדינה יהודית, ויש בה נישואים אזרחיים.

יוסף (טומי) לפיד: אני אומר לך, חבר הכנסת שמעון פרס, שאתה מייצג אותנו בעולם בכבוד גדול, האם אתה לא מתבייש להסביר לאיזה גוי בחוץ-לארץ, שבמדינת ישראל אי-אפשר להתחתן בנישואים אזרחיים?

יוסף (טומי) לפיד: כיצד אתה תסביר לחברים שלך, שאם שמך פרס אתה רשאי לשאת לאשה גרושה, אבל אם שמך כהן אז אסור?

יוסף (טומי) לפיד: איך אתה מסביר את זה?

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: אנחנו עוברים להצבעה.

יוסף (טומי) לפיד: גבירותי ורבותי, הזדמנות אחרונה, תצביעו בעד נישואים אזרחיים.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: אנו עוברים להצבעה על הצעת חוק נישואים וגירושים אזרחיים, התשנ"ט–1999.

דליה רבין-פילוסוף: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם לוועדה – 19 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 50 נמנעים – 3 ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק נישואים וגירושים אזרחיים, התשנ"ט–1999, נתקבלה.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק נדחתה ברוב של 51 מתנגדים, עם צירופו של חבר הכנסת יחזקאל, ועם צירופו של השר פואד ב-52 מתנגדים, 19 בעד ושלושה נמנעים.

דליה רבין-פילוסוף: (הצעת קבוצת חברי הכנסת)

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק הבאה:

דליה רבין-פילוסוף: הצעת חוק איחוד ערים (ביצוע משאל תושבים), התשנ"ט–1999, הצעת חוק של חברי הכנסת מוחמד כנעאן, זהבה גלאון ואילן גילאון, שמספרה פ/578.

דליה רבין-פילוסוף: נא להצביע.

דליה רבין-פילוסוף: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 11 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 52 נמנעים – אין ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק איחוד ערים (ביצוע משאל תושבים), התשנ"ט–1999, נתקבלה.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק נדחתה ברוב של 53 – בצירוף הקול שלי, סגנית היושב-ראש, 11 תומכים וללא נמנעים.

דליה רבין-פילוסוף: (הצעת חבר הכנסת א' קרא)

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק הבאה:

דליה רבין-פילוסוף: הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (חישוב גודל נכס בתשלום ארנונה), התש"ס–1999, של חבר הכנסת איוב קרא, שמספרה פ/790.

דליה רבין-פילוסוף: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דליה רבין-פילוסוף: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 31 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 39 נמנעים – 3 ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (חישוב גודל נכס בתשלום ארנונה), התש"ס–1999, נתקבלה.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק נדחתה ב-39 מתנגדים, 31 תומכים ושלושה נמנעים.

יהושע מצא: גברתי, הצבעתי וזה לא נקלט.

דליה רבין-פילוסוף: אני מוסיפה לתומכים את קולו של חבר הכנסת מצא.

דליה רבין-פילוסוף: אם כך, 32 תומכים.

מאיר פרוש: תוסיפי גם את קולי.

מאיר פרוש: הייתי במקום והצבעתי לא נקלטה.

דליה רבין-פילוסוף: חברי הכנסת, אני מבקשת לשבת במקום ולהצביע בזמן.

דליה רבין-פילוסוף: אני לא אוסיף קולות שלא ייקלטו.

דליה רבין-פילוסוף: יש שני נמנעים ו-33 תומכים.

דליה רבין-פילוסוף: (תיקון – איסור עיסוק נוסף), התש"ס–1999

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק הבאה:

דליה רבין-פילוסוף: הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם (תיקון – איסור עיסוק נוסף), התש"ס–1999, שמספרה פ/905.

דליה רבין-פילוסוף: זו הצעת חוק שהביאה חברת הכנסת יהודית נאות.

דליה רבין-פילוסוף: אנו עוברים להצבעה.

דליה רבין-פילוסוף: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 77 נגד – 5 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון – איסור עיסוק נוסף), התש"ס–1999, לדיון מוקדם בוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק התקבלה ברוב של 77 תומכים, חמישה מתנגדים וללא נמנעים.

דליה רבין-פילוסוף: ההצעה עוברת לדיון בוועדת הפנים של הכנסת.

דליה רבין-פילוסוף: (הצעת חבר הכנסת מ' פרוש)

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק הבאה:

דליה רבין-פילוסוף: הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון – שכרת טרחת עורך-דין בגין אי-תשלום הלוואה), התש"ס–1999, של חבר הכנסת מאיר פרוש, שמספרה פ/916.

דליה רבין-פילוסוף: תשובת שר הבינוי והשיכון – השר לא נמצא.

דליה רבין-פילוסוף: אנחנו עוברים להצבעה.

דליה רבין-פילוסוף: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 40 נגד – 31 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון שכר טרחת עורך-דין בגין אי-תשלום הלוואה), התש"ס–1999, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק התקבלה ב-40 תומכים, 31 מתנגדים ונמנע אחד.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק עוברת לדיון בוועדת הכלכלה או בוועדת החוקה?

מאיר שטרית: בוועדת הכספים.

דליה רבין-פילוסוף: לאור ההצעות השונות אני מציעה להעביר את הצעת החוק לוועדת הכנסת, שתקבע איזו ועדה תדון בהצעת החוק.

דליה רבין-פילוסוף: (הצעת קבוצת חברי הכנסת)

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק הבאה:

דליה רבין-פילוסוף: הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון – איסור בקשת מידע בדבר שירות צבאי), התש"ס–1999, הצעה של חבר הכנסת טלב אלסאנע וקבוצת חברי כנסת – שמספרה פ/997.

דליה רבין-פילוסוף: יש תשובה של שר העבודה והרווחה?

דליה רבין-פילוסוף: אין תשובת הממשלה.

דליה רבין-פילוסוף: עוברים להצבעה.

דליה רבין-פילוסוף: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 14 נגד – 60 נמנעים – 3 ההצעה להעביר את הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון איסור בקשת מידע בדבר שירות צבאי), התש"ס–1999, לדיון מוקדם בוועדה לא נתקבלה.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק נדחתה ב-60 מתנגדים, 14 תומכים ושלושה נמנעים.

דליה רבין-פילוסוף: (הצעת חבר הכנסת א' הירשזון)

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק הבאה:

דליה רבין-פילוסוף: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – זכות למענק לידה), התשנ"ט–1999, של חבר הכנסת אברהם הירשזון, שמספרה פ/212.

דליה רבין-פילוסוף: אין תשובת שר.

דליה רבין-פילוסוף: עוברים להצבעה.

דליה רבין-פילוסוף: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 71 נגד – 1 נמנעים – 4 ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון זכות למענק לידה), התשנ"ט–1999, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק עברה ברוב של 71 תומכים, מתנגד אחד וארבעה נמנעים לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

דליה רבין-פילוסוף: (הצעת קבוצת חברי הכנסת)

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק הבאה:

דליה רבין-פילוסוף: הצעת חוק משפחות חד-הוריות (תיקון – הגדרת הורה יחיד), התשנ"ט–1999 – שמספרה פ/429.

דליה רבין-פילוסוף: זו הצעה שהביא חבר הכנסת האשם מחאמיד.

דליה רבין-פילוסוף: אין תשובת ממשלה.

דליה רבין-פילוסוף: נא להצביע.

דליה רבין-פילוסוף: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 75 נגד – 3 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק משפחות חד-הוריות (תיקון הגדרת הורה יחיד), התשנ"ט–1999, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק עברה ברוב של 75 תומכים, שלושה מתנגדים ונמנע אחד לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

דליה רבין-פילוסוף: (הצעת קבוצת חברי הכנסת)

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק הבאה:

דליה רבין-פילוסוף: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – איסור נקיבת מחירים מטעים), התש"ס–1999, של חברת הכנסת נעמי חזן וקבוצת חברי כנסת, שמספרה פ/964.

דליה רבין-פילוסוף: אין תשובת ממשלה.

דליה רבין-פילוסוף: נא להצביע.

דליה רבין-פילוסוף: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 71 נגד – 6 נמנעים – 2 ההצעה להעביר את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון איסור נקיבת מחירים מטעים), התש"ס–1999, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק עברה, ברוב של 71 תומכים, שישה מתנגדים ושני נמנעים, לדיון בוועדת הכלכלה של הכנסת.

דליה רבין-פילוסוף: (הצעת חבר הכנסת נ' לנגנטל)

דליה רבין-פילוסוף: הצעת חוק לתיקון פקודת המבחן (תקופת המבחן), התש"ס–1999, של חבר הכנסת נחום לנגנטל – שמספרה פ/778.

נחום לנגנטל: יש לי הסכמה, שאני עולה להגיד שאני מצביע – – –

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת לנגנטל, בבקשה.

נחום לנגנטל: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מקבל על עצמי לקדם את החוק הזה – אם ההצעה תעבור במליאת הבית – אך ורק בתיאום עם משרד המשפטים, ונסכם בינינו איזה סעיפים אפשר ואיזה סעיפים אי-אפשר לקבל מתוך הצעת החוק הטרומית.

נחום לנגנטל: תודה רבה, גברתי.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת לנגנטל, עוברים להצבעה?

נחום לנגנטל: כן.

נחום לנגנטל: ההצעה תעבור לוועדת החוקה.

דליה רבין-פילוסוף: נא להצביע.

דליה רבין-פילוסוף: הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 52 נגד – 2 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת החוק לתיקון פקודת המבחן (תקופת המבחן), התש"ס–1999, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק התקבלה ברוב של 52 תומכים, שני מתנגדים ונמנע אחד.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק עוברת לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

דליה רבין-פילוסוף: תודה.

דליה רבין-פילוסוף: (הצעת חבר הכנסת א' פינס-פז)

דליה רבין-פילוסוף: הצעת חוק הבאה:

דליה רבין-פילוסוף: הצעת חוק הכנסת (תיקון – הגבלת מספר סגני יושב-ראש הכנסת), התש"ס–1999, של חבר הכנסת אופיר פינס, שמספרה פ/885.

דליה רבין-פילוסוף: נא להצביע.

דליה רבין-פילוסוף: הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 59 נגד – 10 נמנעים – 4 ההצעה להעביר את הצעת חוק הכנסת (תיקון – הגבלת מספר סגני יושב-ראש הכנסת), התש"ס–1999, לדיון מוקדם בוועדת הכנסת נתקבלה.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק התקבלה; 59 תומכים, עשרה מתנגדים וארבעה נמנעים.

דליה רבין-פילוסוף: 61 תומכים – חבר הכנסת סאלח טריף וחברת הכנסת ענת מאור לא נקלטו.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק התקבלה, והיא עוברת לדיון בוועדת הכנסת.

דליה רבין-פילוסוף: (הצעת חבר הכנסת ר' ריבלין)

דליה רבין-פילוסוף: הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון – דין מפלגות המקיימות סיעה אחת), התשנ"ט–1999, של חבר הכנסת ראובן ריבלין, שמספרה פ/347.

דליה רבין-פילוסוף: אין תשובת ממשלה.

דליה רבין-פילוסוף: נא לעבור להצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש תשובת ממשלה.

דליה רבין-פילוסוף: היתה תשובה?

ראובן ריבלין: הממשלה לא מתערבת.

דליה רבין-פילוסוף: נא להצביע.

דליה רבין-פילוסוף: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 46 נגד – 17 נמנעים – 3 ההצעה להעביר את הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון – דין מפלגות המקיימות סיעה אחת), התשנ"ט–1999, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

דליה רבין-פילוסוף: רובי ריבלין, לאיזו ועדה?

ראובן ריבלין: לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק התקבלה ברוב של 46 תומכים, 17 מתנגדים, שלושה נמנעים.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק עוברת לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

דליה רבין-פילוסוף: (הצעת חבר הכנסת ז' אורלב)

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק הבאה:

דליה רבין-פילוסוף: הצעת חוק בית-המשפט לענייני משפחה (תיקון – פנייה ליחידות הסיוע, התשנ"ט–1999, של חבר הכנסת זבולון אורלב, שמספרה פ/491 – נא להצביע.

דליה רבין-פילוסוף: הצבעה מס' 16 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 61 נגד – 2 נמנעים – 3 ההצעה להעביר את הצעת חוק בית-המשפט לענייני משפחה (תיקון – פנייה ליחידות הסיוע), התשנ"ט–1999, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק התקבלה ברוב של 61 תומכים, שני מתנגדים ושלושה נמנעים.

דליה רבין-פילוסוף: הצעת החוק עוברת לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

דליה רבין-פילוסוף: חברי הכנסת, נותרה להצבעה הצעה לסדר-היום מס' 1108: מדיניות הגרעין של ישראל לנוכח פרסום הפרוטוקולים של משפט ואנונו – של חבר הכנסת עסאם מח'ול.

דליה רבין-פילוסוף: עוברים להצבעה.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת עסאם מח'ול, האם אתה מסכים שהדיון בנושא יועבר לוועדה?

עסאם מח'ול: כן.

דליה רבין-פילוסוף: לוועדת החוץ והביטחון.

דליה רבין-פילוסוף: ההצבעה היא – מי בעד העברת הנושא לוועדת החוץ והביטחון ומי מתנגד?

דליה רבין-פילוסוף: הצבעה מס' 18 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 16 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 61 נמנעים – 1 ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום נתקבלה.

דליה רבין-פילוסוף: ההצעה נדחתה, הורדה מסדר-היום.

דליה רבין-פילוסוף: 61 מתנגדים, 16 תומכים ונמנע אחד.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חברי הכנסת, על סדר-יומה של הכנסת נושא בחירת נציגי הכנסת לוועדות מינויים לקאדים ולקאדים מד'הב.

דליה רבין-פילוסוף: חמישה חברי כנסת הגישו מועמדותם לוועדה למינוי קאדים ושני חברי הכנסת הגישו מועמדותם לוועדה למינוי קאדים מד'הב.

דליה רבין-פילוסוף: על-פי סעיף 4(א) לחוק הקאדים, התשכ"א–1961, תבחר הכנסת בבחירה חשאית שלושה חברי כנסת, מהם לפחות שניים מוסלמים, שיכהנו כל עוד הם חברי הכנסת, ואם תמה כהונת הכנסת – עד שתבחר הכנסת החדשה חברים אחרים במקומם, להיות נציגיה בוועדת המינויים לקאדים.

דליה רבין-פילוסוף: על-פי סעיף 11(א) לחוק בתי-הדין הדתיים הדרוזיים, התשכ"ג–1962, תבחר הכנסת בבחירה חשאית את שני נציגיה להיות חברים מטעמה בוועדת המינויים לקאדים מד'הב.

דליה רבין-פילוסוף: חברי הכנסת יכהנו גם כאן, כל עוד הם חברי הכנסת, ואם תמה כהונת הכנסת – עד שתבחר הכנסת החדשה חברים אחרים במקומם, להיות נציגיה בוועדת המינויים לקאדים מד'הב.

דליה רבין-פילוסוף: על שולחנות חברי הכנסת מונחים שני פתקי הצבעה עם שמות המועמדים, בשני צבעים שונים: לקאדים – בצבע ירוק; לקאדים מד'הב – בצבע אדום, ושתי מעטפות שעליהן רשומות שתי הוועדות בצבעים תואמים.

דליה רבין-פילוסוף: כמו כן, בצדה הימני של הבמה עומדות שתי תיבות קלפי, ועל כל אחת מהן מסומן שם הוועדה, בצבע תואם את המעטפות.

דליה רבין-פילוסוף: הינכם מתבקשים לסמן X במשבצת המקבילה לשם המועמד.

דליה רבין-פילוסוף: מזכיר הכנסת יקרא את שמות חברי הכנסת, וכל אחד, בהיקרא שמו, ייגש לקלפיות וישים בכל אחת מהן את המעטפה המתאימה.

דליה רבין-פילוסוף: המועמדים שיקבלו בכל אחת מוועדות אלו את רוב קולות הבוחרים, יהיו נציגי הכנסת בוועדה למינוי קאדים ובוועדה למינוי קאדים מד'הב.

דליה רבין-פילוסוף: אני ממנה בזאת שלושה חברי כנסת שיהיו ועדת קלפי שתמנה בתום ההצבעה את קולות המצביעים.

דליה רבין-פילוסוף: חברי ועדת הקלפי: חבר הכנסת ריבלין, חבר הכנסת טריף וחבר הכנסת דוד אזולאי.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

קריאות: הוא מועמד.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת אבשלום וילן, אתה תהיה חבר ועדת הקלפי השלישי.

א' האן: אנחנו ניגשים להצבעה.

א' האן: ברשות היושבת-ראש, אני קורא קודם בשמות השרים שצריכים ללכת לישיבת קבינט, ולפי סדר האל"ף-בי"ת.

א' האן: בנימין בן-אליעזר – מצביע שלמה בן-עמי – מצביע אליהו סויסה – מצביע שמעון פרס – מצביע חיים רמון – מצביע אנו עוברים לתחילת הרשימה: קולט אביטל – מצביעה יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח זבולון אורלב – מצביע דוד אזולאי – מצביע דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח בנימין אלון – מצביע טלב אלסאנע – אינו נוכח משה ארנס – מצביע אברהם בורג – מצביע יגאל ביבי – מצביע נעמי בלומנטל – מצביעה אליהו בן-מנחם – מצביע שלמה בניזרי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח ויקטור בריילובסקי – מצביע מוחמד ברכה – מצביע עוזי ברעם – מצביע אהוד ברק – אינו נוכח עזמי בשארה – מצביע יצחק גאגולה – אינו נוכח חוסניה ג'בארה – מצביעה תמר גוז'נסקי – מצביעה אלי גולדשמידט – מצביע אילן גילאון – מצביע זהבה גלאון – מצביעה אריה גמליאל – מצביע משה גפני – מצביע עבד-אלמאלכ דהאמשה – מצביע נסים דהן – מצביע יוסי שריד – מצביע יעל דיין – מצביעה חיים דרוקמן – מצביע אברהם הירשזון – מצביע שמואל הלפרט – מצביע צחי הנגבי – מצביע צבי הנדל – מצביע אבשלום וילן – מצביע יצחק וקנין – מצביע חיים אורון – מצביע נסים זאב – מצביע רחבעם זאבי – מצביע אליעזר זנדברג – אינו נוכח עופר חוגי – אינו נוכח נעמי חזן – מצביעה נתן שרנסקי – מצביע תאופיק חטיב – מצביע אחמד טיבי – מצביע דוד טל – מצביע סאלח טריף – מצביע שאול יהלום – מצביע אברהם יחזקאל – מצביע אליהו ישי – אינו נוכח אליעזר כהן – מצביע אמנון כהן – אינו נוכח יצחק כהן – אינו נוכח רן כהן – אינו נוכח רענן כהן – מצביע מוחמד כנעאן – מצביע חיים כץ – מצביע יוסי כץ – מצביע ישראל כץ – מצביע ציפי לבני – אינה נוכחת לימור לבנת – מצביעה דוד לוי – אינו נוכח מקסים לוי – מצביע אביגדור ליברמן – אינו נוכח אמנון ליפקין-שחק – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח מיכאל מלכיאור – מצביע נחום לנגנטל – מצביע עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – מצביעה יוסף לפיד – מצביע ענת מאור – מצביעה עסאם מח'ול – מצביע האשם מחאמיד – מצביע רוני מילוא – מצביע רחמים מלול – מצביע נואף מסאלחה – מצביע יהושע מצא – מצביע יצחק מרדכי – אינו נוכח דן מרידור – אינו נוכח יהודית נאות – מצביעה משולם נהרי – מצביע מיכאל נודלמן – מצביע דני נוה – מצביע אוריאל סביר – מצביע יצחק סבן – מצביע מרינה סולודקין – מצביעה אפרים סנה – אינו נוכח גדעון עזרא – מצביע אברהם פורז – מצביע אופיר פינס-פז – מצביע מאיר פרוש – מצביע יוסף פריצקי – מצביע יאיר פרץ – מצביע עמיר פרץ –

א' האן: אינו נוכח אלכסנדר צינקר – מצביע מיכאל קליינר – מצביע משה קצב – מצביע איוב קרא – מצביע דליה רבין-פילוסוף – מצביעה אברהם רביץ – מצביע אמנון רובינשטיין – מצביע ראובן ריבלין – מצביע גנדי ריגר – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח יובל שטייניץ – מצביע מאיר שטרית – מצביע יורי שטרן – מצביע ויצמן שירי – מצביע סילבן שלום – מצביע שלום שמחון – מצביע אריאל שרון – אינו נוכח רבותי, אני חוזר לקרוא בשמות חברי הכנסת שעדיין לא הצביעו:

א' האן: דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – אינו נוכח טלב אלסאנע – אינו נוכח שלמה בניזרי – אינו נוכח רומן ברונפמן – אינו נוכח אהוד ברק – אינו נוכח יצחק גאגולה – מצביע אליעזר זנדברג – אינו נוכח עופר חוגי – אינו נוכח אליהו ישי – אינו נוכח אמנון כהן – מצביע יצחק כהן – מצביע רן כהן – אינו נוכח דוד לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח אמנון ליפקין-שחק – אינו נוכח ציפי לבני – אינה נוכחת יעקב ליצמן – אינו נוכח עוזי לנדאו – אינו נוכח יצחק מרדכי – אינו נוכח דן מרידור – אינו נוכח אפרים סנה – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח גנדי ריגר – מצביע אריאל שרון – אינו נוכח אברהם בייגה שוחט – אינו נוכח האם יש מישהו שלא קראתי בשמו ולא הצביע?

א' האן: תמה ההצבעה.

א' האן: תודה רבה.

א' האן: ועדת הקלפי: חברי הכנסת רובי ריבלין, דוד אזולאי, אבשלום וילן ואליעזר כהן.

דליה רבין-פילוסוף: חברי הכנסת, אני ממשיכה בסדר-היום.

דליה רבין-פילוסוף: הנושא הבא: הודעת ועדת הכספים על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק מס שבח מקרקעין (תיקון מס' 44) (פטור ממס ליורש מחייל שנספה במערכה), התשנ"ט–1998, קריאה ראשונה – הצעות סיעות הליכוד, רע"ם, ישראל ביתנו, חד"ש ותע"ל שלא להחיל דין רציפות.

דליה רבין-פילוסוף: המתנגדים להחלת דין הרציפות – ראשון המנמקים צריך להיות חבר הכנסת ריבלין והוא ינמק אחרון.

דליה רבין-פילוסוף: מי חבר הכנסת מרע"ם?

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת אליעזר כהן גם הוא בוועדת הקלפי.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת מוחמד ברכה נמצא?

תמר גוז'נסקי: אני אנמק.

דליה רבין-פילוסוף: בבקשה, חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

דליה רבין-פילוסוף: אחריה – חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

תמר גוז'נסקי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אנחנו ביקשנו להביע הסתייגות מהצעת החוק שהונחה, משום שהצעת חוק שעוסקת בזכויות של חיילים שנפלו והיורשים שלהם, היום, על רקע מה שקורה בלבנון, זו הצעת חוק שבאיזה מקום כואבת במיוחד.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, אנחנו עדים בשבוע האחרון למעין פוטש צבאי, ניסיון של ראשי הצבא, באופן עקיף, באמצעות עיתונאים שמוכנים להעביר את דעתם לציבור – אנחנו עדים לניסיון של ראשי הצבא להכתיב לממשלה מדיניות הרבה יותר נוקשה מהמדיניות הנוכחית של הממשלה; דרישה פומבית מהממשלה לנקוט פעולות צבאיות מרחיקות לכת בתוך לבנון, במסגרת מה שמכונה "ללמד לקח", או להעביר את מצב היחסים הצבאיים בינינו לבין לבנון וסוריה למצב שווה, ונימוקים אחרים.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, אנחנו יודעים מה קרה בעבר, כאשר ראשי הצבא, לפעמים בתיאום עם שר הביטחון, דחפו ממשלות לנקוט צעדים צבאיים מרחיקי לכת.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת, שמה שקורה היום הוא סכנה חמורה של הסתבכות מלחמתית, שאנחנו לא יודעים לאן היא תוביל.

תמר גוז'נסקי: אם אכן יוחלט, כמו שקרה ביוני, להפציץ תשתיות בלבנון, להרוס גשרים, תחנות כוח וכו', מזה לא יינצלו חייו של שום חייל צה"ל, אבל בהחלט יכולה להיות הסלמה שתביא את המצב בלבנון וביישובי הצפון למצב הבלתי-נסבל שהיינו עדים לו בעבר.

תמר גוז'נסקי: יש ההיבט השני, והוא ההיבט הדמוקרטי.

תמר גוז'נסקי: אנחנו צריכים להיזהר – במדינה שבה ממילא לצבא יש משקל כל כך גדול, ממילא ההוצאות הצבאיות בולעות חלק כל כך גדול מהתקציב, ממילא בממשלה עצמה יש השתתפות ניכרת מאוד של אנשים שמילאו תפקידים בכירים בצבא – רמטכ"לים, אלופים וכו' – במצב כזה אני חוששת מאוד, שהלחץ של הצבא אינו מקרי, הוא מתוזמן עם לחצים שיש גם סביב ראש הממשלה.

תמר גוז'נסקי: לכן אני חושבת, שראש הממשלה צריך לקרוא לסדר את כל הפיקוד הצבאי ולומר להם, שבמדינה דמוקרטית הממשלה מחליטה מה המדיניות שלה, גם בנושאים צבאיים, אולי במיוחד בנושאים צבאיים.

תמר גוז'נסקי: ולא יעלה על הדעת, ולא צריך להיות מצב שבו קצינים בכירים מנסים להכתיב לממשלה איזו מדיניות היא צריכה לנהל.

תמר גוז'נסקי: דבר שני, אני קוראת לראש הממשלה לעשות מערך של חשיבה אזרחית.

תמר גוז'נסקי: די, נמאס לנו, אנחנו כבר עייפים מהחשיבה הצבאית שמלווה את ישראל במשך 50 שנה ויותר.

תמר גוז'נסקי: בשנת 1993, עם חתימת ההסכם הראשון עם אש"ף, היתה לנו הרגשה שייתכן שעלינו על מהלך של חשיבה אזרחית.

תמר גוז'נסקי: והנה עכשיו, במקום להמשיך ולהתמיד בדרך של החשיבה האזרחית, יש ניסיון של חשיבה צבאית, של נקמה ושל ניסיון לתכתיב לשותפים שלנו למשא-ומתן.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, אנחנו נמצאים ברגע מאוד מאוד קריטי לעתידה של ישראל, לעתיד השלום, לעתיד תהליך השלום.

תמר גוז'נסקי: כאשר ראש הממשלה לא מוכן להציג בגילוי לב את המדיניות שלו בפני הציבור, לומר מה הם הוויתורים שישראל חייבת לעשות כדי להשיג שלום, התוצאה היא שהשיחות עם סוריה נפסקו, נקטעו, וגם התהליך של הסדר הקבע עם הפלסטינים בעצם לא מתקיים.

תמר גוז'נסקי: ראש הממשלה ברק נבחר על-ידי רוב הציבור הישראלי כדי להביא לשלום, והוא עצמו לא רק אמר שהוא יביא שלום, אלא התחייב אפילו לתאריכים.

תמר גוז'נסקי: נכון להיום, התאריך של 13 בפברואר לא יקרה בו שום דבר.

תמר גוז'נסקי: מה יקרה בתאריכים האחרים איננו יודעים.

תמר גוז'נסקי: ולכן, חברי הכנסת, זוהי שעת חירום לאומית במלוא משמעות המלה.

תמר גוז'נסקי: תודה.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

דליה רבין-פילוסוף: אחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, האמת שהתכוונתי לדבר על הצעת החוק שעומדת בפנינו, אך לצערי הרב אני נאלץ לדבר על נושאים אחרים שקרו רק אתמול.

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, אתמול בלילה, בשעה מאוחרת, נודע לנו כשהיינו בכנס באום-אל-פחם על שרפת המסגד בטבריה, מעשה נפשע שנעשה על-ידי אנשים – זהותם ידועה למשטרה.

מוחמד כנעאן: לפני כן, גברתי היושבת-ראש, רק ביום רביעי בלילה, בשעת חצות, נהרס מסגד בוואדי-אל-חווארת, מול מושב אלישיב.

מוחמד כנעאן: הוגשה תלונה למשטרה על זהותו של האיש מאותו מושב, אך, לצערי הרב, משטרת ישראל בראשותו של השר בן-עמי לא נוקטת צעדים חוקיים, לא אוכפת את החוק בנושאים האלה.

מוחמד כנעאן: לפני כשבועיים נהרס בית-קברות על-ידי ראש העיר ברחובות, בידיעתו ובאישורו.

מוחמד כנעאן: נסלל שם כביש.

מוחמד כנעאן: לפני כן, לצערי הרב, גם במסגד ובבית-קברות באום-אל-פארג', במושב בן-עמי ליד נהרייה, בלי שממשלת ישראל, אותה ממשלה, אותם שרים דתיים, אותן מפלגות דתיות, כשמדברים על דת, על שמים ועל אלוהים – גיל 13 זה רק לאוכלוסייה מסוימת.

מוחמד כנעאן: כשמדובר על ערבים, על מוסלמים, על נוצרים, לא נוקפים אצבע, לא שומעים אותם, לא רואים אותם.

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, אני שואל: עד מתי הדבר הזה יימשך?

מוחמד כנעאן: אני רוצה להודיע מעל במה זו, שהדבר הזה לא יימשך, לא נאפשר לדבר הזה להימשך, כי מי שרוצה להכריז מלחמה על המוסלמים במדינת ישראל – המוסלמים יצטרכו להגיב בצורה מהירה, חזקה ואלימה, כי אנחנו לא נאפשר לאף אחד לפגוע במקומות הקדושים.

מוחמד כנעאן: ממשלת ישראל ושר הדתות והשר לביטחון פנים מתעלמים מהנושא הזה בטענות שונות, לא נוקפים אצבע.

מוחמד כנעאן: דבר כזה לא ייתכן במדינה שאמורה לשמור על החוקים ולאכוף אותם.

מוחמד כנעאן: אוכפים חוקים כשמדובר נגד ערבים.

מוחמד כנעאן: זה כן, זה נעשה תוך יום ולילה.

מוחמד כנעאן: יודעים מי עשה, מי פגע, מי הרס.

מוחמד כנעאן: תוך יום ולילה יודעים את זה.

מוחמד כנעאן: אבל כשמדובר על מעשים נגד ערבים, אף אחד לא מתערב, אף אחד לא שמע, אף אחד לא ראה.

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, בתקופת ממשלת רבין, זיכרונו לברכה, ושמעון פרס, ייבדל לחיים ארוכים, טיפלו בנושא הזה באופן אישי – ראש הממשלה בעצמו נתן הוראה חד-משמעית, לרבות הקצבות לשיפוצים.

מוחמד כנעאן: באה ממשלת הליכוד וביטלה את ההחלטה הקודמת.

מוחמד כנעאן: באה ממשלת ברק ולא שומעים ממנה שום דבר, מה עוד ששר הדתות הוא ממפלגה דתית, ואמורים להיות לו רגשות דתיים למקומות קדושים.

מוחמד כנעאן: באים ומאשימים את המוסלמים שהם פולשים למקומות שלהם, למסגדים, לבתי-קברות, כי האדמה הזאת שייכת למינהל מקרקעי ישראל.

מוחמד כנעאן: ממתי?

מוחמד כנעאן: לא יודעים מאיפה.

מוחמד כנעאן: לפי איזה חוק?

מוחמד כנעאן: חוק האפוטרופוס?

מוחמד כנעאן: הרי המוסלמים נמצאים, קיימים, הם לא נפקדים, הם עדיין נמצאים במדינה, הם חיים יום יום.

מוחמד כנעאן: מה קרה?

מוחמד כנעאן: לאיזה מצב הגענו?

מוחמד כנעאן: אני שואל היום את הממשלה בקול רם: עד מתי המצב הזה יימשך?

מוחמד כנעאן: אני אומר: רבותי, אתמול היתה ישיבה של ועדת המעקב העליונה במגזר הערבי, והיא קיבלה החלטה חד-משמעית, החלטה אחידה של כל המפלגות, כל המגזר הערבי, לא של תנועה זו או תנועה אחרת, של כולם ביחד, שתהיה תגובה חריפה מאוד ורצינית מאוד אם הממשלה לא תטפל בדברים האלה בצורה הולמת, מצד משרד הדתות, מצד משרד ראש הממשלה.

מוחמד כנעאן: לא ייתכן שכל יום או כל שבוע אנחנו נזעקים למקום אחר.

מוחמד כנעאן: מחר תתקיים הפגנה בטבריה.

מוחמד כנעאן: למה?

מוחמד כנעאן: כי נשרף המסגד בטבריה, כי היתה תלונה ששינו את האופי של המסגד למקום לשימוש בסמים, בלי שהממשלה תעשה שום דבר.

מוחמד כנעאן: על כן אני קורא היום לשר הדתות ולממשלת ישראל, שיתחילו מייד לטפל בתלונות שמוגשות להם.

מוחמד כנעאן: אני קורא לשר שלמה בן-עמי שיפתח תיקים לאותם אנשים שהוגשו נגדם תלונות אתמול ושלשום במשטרת נתניה, במשטרת טבריה, במשטרת רחובות ובמשטרת נהרייה.

מוחמד כנעאן: איפה לא? אני מקווה, גברתי היושבת-ראש, שהנושא הזה סוף סוף יטופל בצורה הולמת המקובלת אצל כל הדתות, בצורה מכובדת, שתשמור על זכותם, על כבודם, על אמונתם של הלא-יהודים במדינת ישראל, של המוסלמים ושל הנוצרים במדינת ישראל.

מוחמד כנעאן: כי, לצערי, היום המתקפה היא באופן מכוון נגד המוסלמים ונגד המקומות הקדושים של המוסלמים.

מוחמד כנעאן: אם מישהו לא יודע, המוסלמים מונים היום 770,000 תושבים.

מוחמד כנעאן: צריך רק לזכור את זה.

מוחמד כנעאן: וכשאנחנו מדברים על מקומות קדושים – הרב פרוש דיבר לא מזמן על פגיעה בפקיעין.

מוחמד כנעאן: כל חברי הכנסת של ועדת הפנים זעקו, ובכללם אנחנו, כי אנחנו נגד פגיעה במקומות קדושים, יהודיים כערביים.

מוחמד כנעאן: אבל אני רוצה לראות את האחרים עושים אותו דבר כמונו.

מוחמד כנעאן: גברתי היושבת-ראש, כולי תקווה שהממשלה הנוכחית תטפל בצורה הוגנת והולמת ואחראית, כממשלה של כל אזרחיה, כממשלה של כל תושביה, באנשים שהורסים ושורפים ופוגעים בנפשם של המוסלמים במדינת ישראל על-ידי פגיעה במקומות הקדושים.

מוחמד כנעאן: אין יותר קדוש מהדבר הזה.

מוחמד כנעאן: אני מקווה שאני לא אחזור על דברי מעל הבמה הזאת ואזעק את זעקתם של המקומות הקדושים.

מוחמד כנעאן: תודה.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת אחמד טיבי.

דליה רבין-פילוסוף: אחריו – חבר הכנסת רובי ריבלין.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, האירוע הטרגי, רצח התינוק בשפרעם, נגע ללב כולנו וחשף פעם אחר פעם מחדלים ברשויות החוק.

אחמד טיבי: רשות הרווחה לא עלתה בזמן על הסכנה הטמונה באיומים שריחפו באוויר ונזרקו מכיוון לכיוון.

אחמד טיבי: משטרת ישראל, שקיבלה תלונה מסבתו של התינוק בן השנתיים, לא נקטה את הפעילות המספיקה, ותבנית הפעולה הזאת חוזרת על עצמה, חברת הכנסת גוז'נסקי.

תמר גוז'נסקי: למה אתה אומר "לא מספיקה"?

תמר גוז'נסקי: היא לא עשתה שום דבר, היא שלחה אותה ללשכת הרווחה.

אחמד טיבי: והתוצאה העגומה, הטרגית והכואבת היא, שהלך מאתנו תינוק בן שנתיים בשל הורים כנראה עבריינים – מקרה הזועק לשמים, מקרה קלאסי של הצורך להדליק כל כך הרבה נורות אדומות.

אחמד טיבי: והדבר לא נעשה, גברתי היושבת-ראש.

אחמד טיבי: מה נאמר למשפחה שאומרת: התרענו?

אחמד טיבי: מה נאמר לקהילה?

אחמד טיבי: מה נאמר לעצמנו במקרה הזה ובמקרים קודמים – קריית-מוצקין?

תמר גוז'נסקי: אריאל.

אחמד טיבי: אריאל בשבוע שעבר.

אחמד טיבי: אותן שאלות, אותה התנהגות, אותה רשלנות, אותה תוצאה טרגית.

אחמד טיבי: הדבר מסתכם אחר כך בכמה ראיונות לטלוויזיה, ראיונות מתגוננים גם של שירותי הרווחה, גם של משטרת ישראל, גם זעקה שלנו, לפעמים, בכנסת עד למקרה הטרגי הכואב הבא.

אחמד טיבי: לאן אנחנו הולכים עם המקרים הברוטליים האלה של אלימות בתוך המשפחה, אלימות כנגד ילדים הפעם?

אחמד טיבי: בשנים האחרונות גאתה האלימות בתוך המשפחה, גם נגד נשים, גם נגד ילדים, גם המודעות הציבורית גברה, אבל התוצאות העגומות עדיין זועקות לשמים.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, על הרשויות, רשויות החוק, להסיק מסקנות.

אחמד טיבי: במקרה הזה, כפי שקרה במקרים קודמים, מישהו אחראי, והנורה האדומה שנדלקה נתקלה בחומה בצורה של עיוורון של הדרג המבצע.

אחמד טיבי: מי האחראים למוות הזה, שהוא כרוניקה של מוות ידוע מראש?

אחמד טיבי: הזעקה היתה ואוזניים אטומות היו ותו לא.

אחמד טיבי: תודה רבה, גברתי.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת סאלח טריף, בבקשה.

): גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע בזאת, כי חבר הכנסת נסים דהן יחליף את חבר הכנסת יאיר פרץ בוועדת החוץ והביטחון כממלא-מקום מטעם סיעת ש"ס.

): גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, ועדת הכנסת קבעה בישיבתה את הוועדות הבאות לדיון בהצעות חוק ובהצעות לסדר-היום כדלקמן: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תדון – 1.

): בהצעות לסדר-היום בנושא: סגירת מפעל "ניו הורייזן" באופקים, של חברי הכנסת אבשלום וילן, לימור לבנת וגנדי ריגר; 2.

): בהצעת חוק השוואת זכויות פנסיה לאלמן ולאלמנה, התש"ס–1999, של חבר הכנסת עמיר פרץ; 3.

): בהצעת חוק למען הנכה, התש"ס–1999, של חבר הכנסת סילבן שלום וקבוצת חברי הכנסת.

): ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון – 1.

): בהצעת חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה (תיקון – אחוז החסימה), התשנ"ט–1999, של חבר הכנסת אופיר פינס-פז; 2.

): בהצעת חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה [נוסח משולב] (תיקון – הגדלת אחוז החסימה), התש"ס–1999, של חבר הכנסת זבולון אורלב.

): ועדת החוץ והביטחון תדון בהצעות לסדר-היום בנושא: הפיגוע בחדרה – של חברי הכנסת אליעזר זנדברג, נעמי חזן, אופיר פינס-פז, ראובן ריבלין והאשם מחאמיד.

): ועדת הכנסת תדון בהצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – זימון נושאי משרה), של חבר הכנסת נחום לנגנטל.

): כמו-כן קבעה ועדת הכנסת, בהתאם לסעיף 4 לחוק האזנת סתר, את הרכב הוועדה המשותפת של ועדת החוקה, חוק ומשפט וועדת החוץ והביטחון.

): הוועדה המשותפת תהיה בת ארבעה חברים, חברי הכנסת הבאים: אמנון רובינשטיין וצחי הנגבי מוועדת החוקה, חוק ומשפט, ודן מרידור ועוזי ברעם מוועדת החוץ והביטחון.

): יושב-ראש הוועדה המשותפת יהיה חבר הכנסת אמנון רובינשטיין.

): אלה ההודעות.

): תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת גפני, אתה מוכן להחליף את חבר הכנסת ריבלין בוועדת הקלפי להמשך הספירה של הקאדים?

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת רובי ריבלין, תעלה עם ההנמקה שלך בעניין ההתנגדות להחלת דין הרציפות.

דליה רבין-פילוסוף: חברי הכנסת, לפני שחבר הכנסת ריבלין ינמק את התנגדותו להחלת דין רציפות – ועדת הקלפי למניין קולות המצביעים לבחירת נציגי הכנסת לוועדת המינויים לבחירת קאדים על-פי חוק הקאדים, התשכ"א–1961: נבחרו חבר הכנסת תאופיק חטיב, עם 65 קולות, חבר הכנסת נואף מסאלחה, עם 63 קולות, וחברת הכנסת חוסניה ג'בארה, עם 58 קולות.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת דוד אזולאי קיבל 45 קולות וחבר הכנסת אחמד טיבי קיבל 39 קולות.

דליה רבין-פילוסוף: מספר הקולות הכשרים – 91.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת ראובן ריבלין, בבקשה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לגברתי היושבת-ראש.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הצופים בנו בערוץ-33, מובן שכאשר יש נושא של דין רציפות, יכולה סיעה להתנגד לדין הרציפות ולו על מנת לקבל את רשות הדיבור, ובדרך כלל מבקשת היא לדבר באותה הזדמנות על דברים שהם ענייני דיומא.

ראובן ריבלין: היום, כאשר הגשתי את ההתנגדות בשם הליכוד, לא ידעתי מה ילד יום, אם כי ידעתי שכאן בארץ כל יום יולד יום אחר ואין אנחנו סובלים אפילו מרגע אחד של שקט, ולצערנו הרב, הבשורות מגיעות אלינו והאירועים – –

דליה רבין-פילוסוף: חברי הכנסת, אבקש שקט באולם.

ראובן ריבלין: – – מתרגשים על ראשינו חדשות לבקרים.

ראובן ריבלין: על סדר-היום הלאומי, כמובן, עומדות שאלות רבות: שאלת היציאה מלבנון, השאלה של המשא-ומתן עם הפלסטינים, השאלה של המשא-ומתן עם הסורים, שאלת אמינותו של ראש הממשלה – האם אמין הוא או לא?

ראובן ריבלין: אני רוצה היום לקרוא בפניכם, חברי הכנסת, כמו גם בפני אלה הצופים בנו, את מאמרו של אדם שאינו איש התנועה הלאומית, אשר בעיתון "הארץ" מאתמול כתב מאמר שהוא הבעת דעה על מנהיגות ללא כבוד – מנהיגות ללא כבוד.

ראובן ריבלין: וכותרת המשנה אומרת: מעולם לא התבזתה ישראל כך בפני אויביה.

ראובן ריבלין: המאמר, אני אומר את שמו של כותב המאמר רק בסוף הקראתו, אומר כך: "ביום שבו נהרג קולונל עאקל האשם בלבנון בידי ה'חיזבאללה', שיבח ראש ממשלת ישראל את חאפז אל-אסד, במסיבת עיתונאים בקהיר, על 'הגינותו' ושאיפתו הכנה לשלום.

ראובן ריבלין: "ביום שבו נהרגו שלושה מחיילינו במוצב בלבנון וארבעה נפצעו קשה, ובעוד תקיפות ה'חיזבאללה' על עמדותינו נמשכות יומם ולילה ללא הפסקה, משמיע ראש ממשלת ישראל באוזני עמו, בניגוד מוחלט לכל מה שנאמר והוסבר והוכח לנו במשך כ-20 שנה, את הקביעה, שסוריה, בעצם, אינה אחראית לפעולות ה'חיזבאללה.

ראובן ריבלין: לא היא, אירן.

ראובן ריבלין: "ולפיכך, פונה ראש הממשלה אל אסד: אנא בטובך, בבקשה ממך, רסן קצת את הפורעים ההם, אם רק יש באפשרותך, כי אתה מבין בוודאי שזה מפריע לתהליך השלום ששנינו שותפים לו, וללא ספק יזיק לנו כשתגיע שעת משאל העם בישראל.

ראובן ריבלין: "בימים שבהם ממשלת ישראל מודיעה על החזרת שגרירה מאוסטריה בעקבות צירוף מפלגתו של יורג היידר לממשלתה, בגלל התבטאויותיו האנטישמיות, מפרסם עיתונה הרשמי של סוריה, 'תישרין', מאמר שהתבטאויותיו האנטישמיות זדוניות ומרושעות פי כמה וכמה מאלה של הפוליטיקאי האוסטרי.

ראובן ריבלין: הן מכחישות את השואה, טוענות שיהודים 'המציאו' אותה כדי לשדוד את העולם, ומשוות את הציונות לנאציזם.

ראובן ריבלין: אבל ממשלת ישראל עוברת בשתיקה גמורה על מסע ההשמצות האנטי-ישראלי, האנטי-יהודי.

ראובן ריבלין: לא קראנו, לא ראינו, לא שמענו.

ראובן ריבלין: " וכך הלאה וכך הלאה אומר המאמר ומסיים בדברים האלה: "מאז ראשית התיישבותנו בארץ, מאז 'השומר' ו'ההגנה' ואצ"ל והפלמ"ח, ומאז בן-גוריון ואילך, לא התגלתה ישראל במורך לב כזה, בנמיכות רוח כזאת, בהרכנת ראש כזאת לפני אויביה, בהתבזות כזאת.

ראובן ריבלין: כל זה למען השלום, כמובן.

ראובן ריבלין: כי ראש ממשלת ישראל נדר נדר: אעשה שלום עם סוריה – ויהי מה! יהי מה?

ראובן ריבלין: על כך הוא עונה כאותו יהודי גרוטסקי של שלום עליכם: אני מוכן למכור את מכנסי – ובלבד שאהיה רוטשילד".

ראובן ריבלין: כותב המאמר הוא לא נתן ילין-מור, אינו אורי צבי גרינברג, אינו איש ימין, אינו איש לאומי שהוא לאומי במובן הפנאטי של המלה, אלא אהרן מגד.

ראובן ריבלין: אם אלה דבריו של אהרן מגד, ראש הממשלה, פשפש במעשיך ועשה חשבון נפש.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת אליעזר כהן.

דליה רבין-פילוסוף: אחריו אנחנו עוברים להצבעה, אם יושב-ראש ועדת הכספים לא יגיע להשיב.

אליעזר כהן: גבירותי ורבותי, גברתי היושבת-ראש, אני רוצה להזכיר, שהיום הפגינו הנכים בחוץ ליד הבניין של האוצר.

אליעזר כהן: חלק מהם הוכה וחלק מהם נלקח לטיפול.

אליעזר כהן: לא רק שעשו אתם חוזה, התחבקו והתנשקו אתם, פגעו בהם, בזו להם וביטלו את החוזה שעשו אתם, אלא גם מתעללים בהם היום, אפילו פיזית.

אליעזר כהן: אילו הם היו הקבוצה החלשה היחידה שהובטחו לה הבטחות ולא קוימו – אני מזכיר לכם, לפני חודשים הבטחנו גם לסטודנטים הבטחות רבות.

אליעזר כהן: היה להם מאבק עיקש, שהקיף את כל הארץ, הבטיחו להם הבטחות ולא קיימו למענם דבר וחצי דבר.

אליעזר כהן: הממשלה הזאת קמה על הבטחות חברתיות בנושאי פנים, והיא תיפול על הבטחות בנושאים חברתיים ובנושאי פנים.

אליעזר כהן: היא קמה עליהם, היא גם תיפול עליהם.

אליעזר כהן: מתעסקים בלבנון ולא בהצלחה.

אליעזר כהן: מתעסקים בסוריה ובכישלון.

אליעזר כהן: מתעסקים בנושא הפלסטיני באי-הצלחה מוחלטת.

אליעזר כהן: מתעסקים אך ורק בנושאי חוץ, מזניחים את נושאי הפנים, ועל נושאי פנים תיפול הממשלה הזאת.

אליעזר כהן: זה דבר אחד.

אליעזר כהן: דבר שני, לגבי מה שקורה באוסטריה.

אליעזר כהן: בשבוע שעבר היו כמה עיתונאים שקמו והזהירו את ממשלת ישראל: מה היא ממהרת להחזיר את השגריר שלנו מאוסטריה?

אליעזר כהן: היו כמה מציעי הצעות – בין עורכי העיתונים והעיתונאים – לממשלה לא למהר: חס וחלילה, אנחנו נעשה משהו נורא, אנחנו נחזיר את השגריר מאוסטריה ופתאום יתברר שהיידר וחבורתו לא התקבלו לממשלה.

אליעזר כהן: והנה, היידר וחבורתו כן התקבלו לממשלה והם שם.

אליעזר כהן: שמחתי לראות שלפחות אפילו האוסטרים והנאצים דואגים לצרף כמה שרות לממשלה כזאת.

אליעזר כהן: גברתי היושבת-ראש, שמת לב שהיו שם כמה שרות בממשלה הזאת שנבחרה?

אליעזר כהן: אפילו הם חושבים שאשה מסוגלת ויכולה וצריכה לשלוט.

אליעזר כהן: לזה אנחנו עוד לא הגענו.

אליעזר כהן: אבל אחזור לעניין מפלגתו של היידר וחבריו.

אליעזר כהן: אני רוצה להגיד לכם, שחיכיתי להגיע לזמן שאני אגיד: הנה נושא אחד שהממשלה הזאת עושה ואני מרוצה ממנו, ומצאתי אותו.

אליעזר כהן: זה הנושא.

אליעזר כהן: סוף סוף פעלו בנושא של אוסטריה ומפלגתו של היידר כמו שצריך.

אליעזר כהן: אנחנו הובלנו בנושא הזה, אנחנו עומדים בשער בנושא הזה, ובצדק.

אליעזר כהן: כך צריך לנהוג אתם, בלי שום כדאיניקיות ובלי שום שיקולים משניים.

אליעזר כהן: זה נושא חד, חלק וברור.

אליעזר כהן: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דליה רבין-פילוסוף: מי שתומך בהודעת ועדת הכספים יצביע בעד החלת דין הרציפות.

דליה רבין-פילוסוף: מי שמתנגד ומצדד במתנגדים יצביע נגד.

דליה רבין-פילוסוף: נא להצביע.

דליה רבין-פילוסוף: הצבעה מס' 19 בעד הודעת ועדת הכספים – 12 נגד – אין נמנעים – 3 הודעת ועדת הכספים על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק מס שבח מקרקעין (תיקון מס' 44) (פטור ממס ליורש מחייל שנספה במערכה), התשנ"ט–1998, נתקבלה.

דליה רבין-פילוסוף: הודעת ועדת הכספים התקבלה ברוב של 15 חברי הכנסת – נוספים על ההצבעה האלקטרונית חברי הכנסת גפני, ענת מאור והנדל – אין מתנגדים ושלושה נמנעים.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: אני מוסיפה למצביעים את קולו של יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת אלי גולדשמידט.

דליה רבין-פילוסוף: 16 תומכים בהודעה.

דליה רבין-פילוסוף: תודה.

דליה רבין-פילוסוף: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הודעת ועדת הכספים על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (תיקון מס' 3) (תשלום הוצאות), התשנ"ט–1998 – הצעות סיעות הליכוד, רע"ם, ישראל ביתנו, חד"ש, בל"ד ותע"ל שלא להחיל דין רציפות והצבעה.

דליה רבין-פילוסוף: ראשון המנמקים – חבר הכנסת ישראל כץ.

ישראל כץ: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, ראש הממשלה אהוד ברק הבטיח לפני הבחירות כמה הבטחות, ולצערנו בכמה תחומים מרכזיים – – –

אלי גולדשמידט: אני צריך להקשיב בשביל לענות לגופו של עניין, כי אם לא אז – – –

ישראל כץ: כל מה שקורה אתנו כאן במדינה הוא לגופו של עניין, ואני ממליץ לך תמיד להקשיב.

ישראל כץ: אחרי שאני אשמע אותך, אני מניח שאשתכנע גם לתמוך בהחלת הרציפות.

ישראל כץ: אנחנו רצינו שיתקיים דיון בנושא.

ישראל כץ: ראש הממשלה הבטיח הרבה הבטחות לפני הבחירות וגם יצר רושם של אמינות ושל קו גם בדברים שלגביהם אמר ולא אמר דברים מפורשים.

ישראל כץ: אם אנחנו צריכים לסכם את חודשי הכהונה הראשונים עד כה, אפשר להגיד שבשני תחומים מרכזיים הוא נכשל גם על דעת רובו ככולו של הציבור בישראל.

ישראל כץ: הדבר הראשון, אי-קיום ההבטחות שנתן בענייני פנים, מהזקנה בבית-החולים בנהרייה עד עזרה לשכונות ולאזורי המצוקה, הסטודנטים, המובטלים, העניים וכל שאר הדברים שראינו אותם מתנפצים מול תקציב המדינה שהוא הגיש.

ישראל כץ: באטימות הוא התכחש להבטחות שלו, ובעצם השאיר את הציבורים האלה חסרי יכולת להגיב, מרומים, אפשר להגיד, וכאלה שהלכו אחרי הבטחות שווא ונשארו במצב הרבה יותר גרוע מאשר היו לפני הבחירות.

ישראל כץ: הדבר השני, שקרה רק לאחרונה, הוא כל נושא העמותות.

ישראל כץ: התגלה כאן, שבעצם ראש הממשלה הפר את האמון, את הברית שלו עם הבוחרים.

ישראל כץ: הוא בא לעשות פוליטיקה נקייה.

ישראל כץ: איך הוא אמר?

ישראל כץ: – אני לא פוליטיקאי, אני רק ארבע שנים בעסק הזה.

ישראל כץ: התברר, שבארבע שנים, אדוני ראש הממשלה, למדת ולימדת דברים כאלה בתחום הפוליטי ומחוץ לתחום הפוליטי, שהפוליטיקאים הציניים ביותר והמשופשפים ביותר לא העזו לעשות עד היום.

ישראל כץ: אבל כרגע עומד ראש הממשלה בפני מבחנו השלישי, וגם כאן הוא פוגע באמינותו בצורה קשה.

ישראל כץ: לצערנו, לא רק אמינותו של ראש הממשלה נפגעת, אלא גם ביטחונה וחוזקה וכושר הרתעתה של מדינת ישראל.

ישראל כץ: זו אחת הפעמים הבודדות שאפשר לומר על מי שהיה רמטכ"ל, היה מועמד, ראש ממשלה שנבחר וראש ממשלה של כל העם הזה, שבלבנון היום – בלי קשר לשום תוכנית מדינית, בלי קשר להשקפה פוליטית – ראש הממשלה הזה, שהוא איש ביטחון, לא מגיב, מבליג ולא מכה מכה קשה בלבנון בתגובה על מה שקרה, על הפגיעות הרצחניות בחיילי צה"ל, על פציעת החיילים ועל כל מה שאנחנו רואים שקורה בשבוע ובשבועיים האחרונים.

ישראל כץ: אף אחד לא היה מעלה בדעתו, שאהוד ברק, איש הביטחון, ייתן לפגוע בצורה כזאת בצבא-הגנה לישראל ובחיילי צה"ל, בלי שיגיב תגובה מוחצת, שתכה שוק על ירך את כל מי שמעז להרים את ידו על חייל צה"ל, להכות ולירות, ומי שנותן חסות לאותן מכות כואבות שמכים בחיילי צה"ל ומציירים אותם כצבא שלא יודע כביכול לאן פניו ולא יודע אם מותר לו להגיב ואיך להגיב.

ישראל כץ: וגם מפקדי הצבא, במלים ממש מפורשות, בדרגים הבכירים ביותר, אומרים: תן לנו לפעול, תן לנו יד חופשית, יש לנו הכוח, יש חיילים, יש מוטיבציה, אנחנו רוצים להכות ב"חיזבאללה", אנחנו רוצים להכות בלבנון כדי להחזיר את כושר ההרתעה, את רוח הלחימה, וראש הממשלה לא נותן.

ישראל כץ: ולמה הוא לא נותן?

ישראל כץ: בגלל אותה זחילה מתמשכת, אותה רפיסות בפני חאפז אל-אסד, שהוא קשר את גורלו אתו ובכל מחיר רוצה להביא אתו הסכם, הסכם כניעה של ירידה מרמת-הגולן.

ישראל כץ: אסד מתנכר לו, אסד בז לו, וראש הממשלה – שיודע היטב ומכיר בזה שאסד הוא המשלח את המרצחים האלה – לא מגיב ושובר כאן מסורת ארוכה של זכות להגנה עצמית שכל מדינה בעולם היתה משתמשת בה.

ישראל כץ: ואני רוצה לומר, גברתי היושבת-ראש, לראש הממשלה – אני חלוק עליך בעניין הפתרון המדיני לגבי רמת-הגולן, אני חלוק עליך בנושאים מדיניים אחרים, אבל בנושא הזה אין מקום לפוליטיקה, אין מקום להבדלים מדיניים.

ישראל כץ: כולנו מצפים שראש הממשלה יפריד בין כל המשא-ומתן – אם אפשר לקרוא לזה ככה, המדיני, בעיקר המתן המדיני הזה – לבין אינטרסים שכל העם במדינת ישראל כאן

ישראל כץ: מצפה היום מהממשלה הזאת – ועוד לא מאוחר; עכשיו יושב הקבינט, עדיין לא מאוחר להורות לצה"ל לעשות רק דבר אחד: להפעיל את כוחו ולהגיב כפי שהוא יודע, כדי שקודם כול ידעו שאסור לפגוע כאן במדינת ישראל, בחייליה, בתושבי הצפון.

דליה רבין-פילוסוף: אבקש לסיים.

ישראל כץ: לאחר מכן, אחרי שנכה את המכה, אחרי שנחזיר לעצמנו את כושר ההרתעה, לאחר מכן יהיה אפשר לשקול פתרונות שונים, גם תוך חילוקי דעות וגם בלי חילוקי דעות, לגבי מה שצריך לקרות בלבנון.

ישראל כץ: אף אחד מאתנו לא רוצה להתנחל בלבנון, אין כאן אידיאולוגיה.

ישראל כץ: כולנו רוצים בסופו של דבר לצאת מלבנון.

ישראל כץ: אבל אנחנו רוצים להגן בכל הסכם שיהיה על שלומם וביטחונם של חיילי צה"ל, על שלומם, ביטחונם ורווחתם של כל תושבי הצפון, וגם לא להפקיר את מי שעבד ביחד אתנו בדרום-לבנון, מתוך אינטרסים משותפים של ישראל ולבנון – הם פטריוטים לבנונים – ואנחנו לא יכולים – –

דליה רבין-פילוסוף: אבקש לסיים.

ישראל כץ: – – להיות, גברתי היושבת-ראש, במצב של התקפלות והתכחשות למחויבויות שלנו.

ישראל כץ: לכן, אני פונה אל ראש הממשלה כאן – עוד לא מאוחר, תחזור לקונסנסוס הציוני שכל ראשי הממשלות לפניך, בלי קשר להשתייכות המפלגתית, ידעו: כשצריך להכות – מכים, כשצריך לדבר – מדברים.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: הדובר הבא – חבר הכנסת האשם מחאמיד.

דליה רבין-פילוסוף: אחריו – חבר הכנסת אליעזר כהן.

דליה רבין-פילוסוף: לפני כן, אני רוצה לקרוא: פרוטוקול ועדת הקלפי למניין קולות המצביעים לבחירת שני נציגי הכנסת לוועדת המינויים לבחירת קאדים מד'הב – נבחרו חבר הכנסת סאלח טריף, ב-87 קולות, וחבר הכנסת איוב קרא, ב-78 קולות.

דליה רבין-פילוסוף: אני רוצה להודות לחברי ועדת הקלפי: חבר הכנסת רובי ריבלין, חברת הכנסת ענת מאור, חבר הכנסת משה גפני, חבר הכנסת צבי הנדל וחבר הכנסת אליעזר כהן.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת האשם מחאמיד, בבקשה.

דליה רבין-פילוסוף: הודעת ועדת הכספים על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (תיקון מס' 3) (תשלום הוצאות), התשנ"ט–1998.

האשם מחאמיד: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה לברך את כל אלה שנבחרו לוועדות למינוי קאדים וקאדים מד'הב, וכמובן אני חייב לחבר הכנסת תאופיק חטיב לאחל – – –

ראובן ריבלין: הוא קיבל קולות יותר מראש הממשלה.

האשם מחאמיד: זה מה שאני עומד לומר.

האשם מחאמיד: הוא קיבל קולות בצורה כל כך מדהימה.

האשם מחאמיד: אני מברך אותך ומאחל לך ולכל החברים הצלחה ויושר בקבלת החלטות.

גדעון עזרא: דבר נגד ה"חיזבאללה" עכשיו.

האשם מחאמיד: גברתי היושבת-ראש, היות שחבר הכנסת עזרא כבר מטפטף בחיקי מה לומר, אני אחליט לבד מה אני עומד לומר – –

גדעון עזרא: אתה חבר ועדת החוץ והביטחון.

האשם מחאמיד: – – ואני רוצה קודם כול – – –

ישראל כץ: תגיד שאתה היית הולך לקאדים במקום לחוץ וביטחון, גם היית מקבל את כל הקולות.

האשם מחאמיד: גברתי היושבת-ראש – תגידו לי, אתם רוצים להסיט את הנושא עכשיו, על מה?

האשם מחאמיד: תגידו לי על מה.

דליה רבין-פילוסוף: אל תענה.

קריאות: – – –

האשם מחאמיד: על "חיזבאללה".

האשם מחאמיד: גברתי, אני רוצה עכשיו פשוט מאוד לקבל את הפרובוקציה הזאת וללכת הלאה עם ה"חיזבאללה".

האשם מחאמיד: בסופו של דבר, שיהיה ברור – לא יהיה שלום בלבנון כל עוד יש כיבוש בלבנון.

האשם מחאמיד: אני עומד ואומר עוד הפעם: חייבים לסגת מלבנון, כי כל יום שנשארים בלבנון יש הרוגים ופצועים ויש הרוגים של מחר ומחרתיים.

האשם מחאמיד: אסור לנו לבזבז את הזמן על כל מיני שטויות.

האשם מחאמיד: חייבים לסגת, לרדת מלבנון ולבוא הביתה, לחזור הביתה מלבנון.

האשם מחאמיד: אין דרך אחרת, חבר הכנסת עזרא, אין.

האשם מחאמיד: ואכפת לי מכל אותם צעירים שמתים כל יום, אכפת לי מאלה שימותו מחר גם כן.

גדעון עזרא: מה צריך לעשות ל"חיזבאללה", תגיד.

האשם מחאמיד: ל"חיזבאללה"?

האשם מחאמיד: צריכים לרדת מלבנון, ואז ה"חיזבאללה" יפסיק לירות.

קריאות: – – –

מאיר פרוש: הם אומרים שלא.

נסים דהן: – – –

גדעון עזרא: – – –

קריאות: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מחאמיד, מה יהיה אם אנחנו ניסוג וה"חיזבאללה" יתקוף את יישובי הצפון?

האשם מחאמיד: תשמע מה שאני אגיד לך – אני יודע, אני יכול להגיד לך מה אמרו ראשי ממשלה בלבנון, שברגע שישראל תיסוג מלבנון, ה"חיזבאללה" כבר לא יירה אף ירייה אחת, ואני בטוח שזה יהיה.

קריאות: – – –

ראובן ריבלין: אבל מה יקרה – סתם דמיון פרוע – אם יירו, מה נעשה?

האשם מחאמיד: תראה.

האשם מחאמיד: הדמיון הפרוע נשאר דמיון פרוע.

האשם מחאמיד: הוא אף פעם לא יכול להיות מציאות.

ישראל כץ: אז אתה תהיה מוכן להתגייס לצה"ל ולהילחם בהם?

האשם מחאמיד: איזה שטויות.

האשם מחאמיד: אני רוצה להגיע לשלום כדי שבכלל לא יהיה גיוס חובה לצה"ל.

האשם מחאמיד: לא צריכים גיוס חובה לצה"ל.

ישראל כץ: אם זה יקרה.

האשם מחאמיד: זה יקרה.

האשם מחאמיד: זה יקרה, יהיה שלום.

האשם מחאמיד: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה לחזור לנושא, אני מצטער מאוד.

דליה רבין-פילוסוף: אז תחזור לנושא.

דליה רבין-פילוסוף: אף אחד לא מפריע לך, אתה לא חייב לענות.

קריאה: תגן על המדינה שלך ביחד אתנו.

גדעון עזרא: כמה אנשי צד"ל אתה מוכן לקבל באום-אל-פחם?

קריאה: – – –

האשם מחאמיד: אף אחד, אתה יודע למה?

האשם מחאמיד: עוד הצהרה יפה.

האשם מחאמיד: עוד הצהרה יפה.

קריאה: – – –

דליה רבין-פילוסוף: אבקש לא להפריע לדובר.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת מחאמיד – – –

האשם מחאמיד: בשבילי, אנשי צד"ל הם משת"פים, הם אנשים שלא נקבל אותם בשום פנים ואופן, לא נקבל אותם, אפילו לא מוכן – לא רוצה להמשיך הלאה.

ראובן ריבלין: כדי שתחיה טוב – – – נלחם בלבנון.

האשם מחאמיד: אני עמדתי לומר משפט לא טוב, אני אמשיך הלאה.

האשם מחאמיד: גברתי היושבת-ראש, לגבי הדיור, אני רוצה לומר – לפני הדיור – – –

ישראל כץ: תאר לך שהיו אומרים עליך שאתה משת"פ של ה"חיזבאללה".

ישראל כץ: אתה אומר עליהם שהם משת"פים.

ישראל כץ: הם – – – הם משתפים פעולה למען האינטרסים המשותפים.

ישראל כץ: למה להשמיץ אותם?

האשם מחאמיד: תגיד לי, והמשת"פים הפלסטינים שהביאו אותם לארץ, הם לא משת"פים?

האשם מחאמיד: הם לא בוגדים?

האשם מחאמיד: גם הם בוגדים – –

ישראל כץ: אנחנו לא אומרים עליך משת"פ – – –

האשם מחאמיד: – – ודרך אגב, מי שבוגד בעמו, יבגוד גם בך.

ישראל כץ: אתה בוגד במדינתך.

האשם מחאמיד: הוא יבגוד גם בך.

האשם מחאמיד: אל תאמין להם – –

ישראל כץ: אתה, אל תבגוד במדינתך שאתה חי בה.

האשם מחאמיד: – – הם לאחיות שלהם לא טובים, להורים שלהם לא טובים.

האשם מחאמיד: לך הם לא יהיו טובים, תאמין לי.

גדעון עזרא: – – – מגינים על – – –

ראובן ריבלין: – – – הם מגינים על עצמם.

ראובן ריבלין: מה זה בוגדים – – –

מוחמד ברכה: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

האשם מחאמיד: גברתי היושבת-ראש – – –

קריאות: – – –

האשם מחאמיד: לגבי חבר הכנסת דהאמשה, אם תרשו לי, אני לנושא לא אכנס, כנראה, אבל אני רוצה להגיד משפט אחד על הנכים.

האשם מחאמיד: אני חושב, גברתי היושבת-ראש – וחבל שהנושא הוסט לדברים אחרים – מה שאני רוצה לומר על הנכים – –

מוחמד ברכה: – – – נהרגים יום יום ואתם משחקים במלים.

האשם מחאמיד: – – שמה שהממשלה הזאת עושה היום זה מעשה מכוער, כאשר המוט שלה מוטה על גביהם של אנשים עם גלגלים – אני חושב שזה מעשה נבלה מאין כמותו.

האשם מחאמיד: בושה וחרפה.

האשם מחאמיד: משפט שני.

האשם מחאמיד: מדברים על בנייה והורסים.

האשם מחאמיד: הייתי רוצה לדבר על בנייה ולא על הריסה.

האשם מחאמיד: לפני דיברו על הריסת מסגדים.

האשם מחאמיד: גם זו בושה וחרפה.

האשם מחאמיד: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה לנצל את ההזדמנות לומר כמה משפטים על נושא הדיור.

האשם מחאמיד: אני רוצה לשאול: כאשר מדברים על דיור ציבורי, זה נוגע גם לי, זה נוגע לבני, לבנותי, לאוכלוסייה הערבית?

מאיר פרוש: תשאל את השר רן כהן.

האשם מחאמיד: אני אשאל גם את רן כהן.

האשם מחאמיד: אנשי עכו הם במצוקת דיור – אתם מעכו, נכון?

האשם מחאמיד: אנשי עכו יודעים מה יש בעיר העתיקה.

האשם מחאמיד: אתה לא יכול לקבל משכנתה בעיר העתיקה, כמו גם באום-אל-פחם, ביפו, בחיפה, ברמלה ובלוד, לא יכולים לקבל משכנתאות.

האשם מחאמיד: איך יבנו?

האשם מחאמיד: ראיתם מה קורה בפרדס-דקה, ביפו, מה קורה בדרום תל-אביב וביפו אחרי גשמים.

האשם מחאמיד: חבר הכנסת ריבלין, אולי תצטרף להצעת חוק שתיכף אדבר עליה?

ראובן ריבלין: יכול להיות.

האשם מחאמיד: כאשר היתה עבודה בארץ, אדם קיבל 10,000 שקל ויכול היה לשלם את חובותיו עבור המשכנתאות שקיבל – נניח 1,000 שקל בחודש.

האשם מחאמיד: היום, כאשר המשכורת שלו היא 2,500 בחודש, איך הוא יכול להמשיך לשלם 1,000 שקל פלוס פיגורים?

האשם מחאמיד: לכן אני עומד להציע הצעת חוק, שלפיה אדם ישלם אחוז מסוים משכרו.

האשם מחאמיד: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: תודה רבה.

דליה רבין-פילוסוף: חבר הכנסת אליעזר כהן.

דליה רבין-פילוסוף: אחריו – חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

דליה רבין-פילוסוף: במקום חברת הכנסת גוז'נסקי ידבר חבר הכנסת ברכה.

אליעזר כהן: גברתי היושבת-ראש, היום אחר-הצהריים יצא לי לשוחח עם חבר הכנסת משה ארנס, מי שהיה שר הביטחון וטיפל בלבנון כמו שהיה צריך לטפל במצבים לחוצים כמו שאנחנו נמצאים בהם בימים אלה, הוא רק עשה את זה קצת יותר טוב.

אליעזר כהן: כל הזמן אנחנו שומעים שהממשלה הנוכחית יודעת מה צריך לעשות ואיך צריך לעשות.

אליעזר כהן: למה אנחנו לא רואים את זה?

אליעזר כהן: מה הם עושים?

אליעזר כהן: מישהו מכם גילה מה הם עושים בנושא כלשהו?

אליעזר כהן: חבר הכנסת כץ, אולי תגלה לי באיזה נושא מטפלים?

אליעזר כהן: מה הממשלה הזאת עושה היום?

ראובן ריבלין: לא יודעת, לא רואה, לא שומעת.

אליעזר כהן: בנכים היא מטפלת?

אליעזר כהן: לא.

ישראל כץ: אני בטוח שאתה תענה לנו כראוי.

ראובן ריבלין: בוודאי היא לא מכינה חוקה.

אליעזר כהן: חוקה לישראל?

אליעזר כהן: הגזמת.

אליעזר כהן: בסטודנטים היא מטפלת?

אליעזר כהן: לא.

אליעזר כהן: בתושבים של עכו, שהם בלחץ, היא מטפלת?

אליעזר כהן: לא.

אליעזר כהן: יושבים פה אנשי עכו.

אליעזר כהן: מה היא כן עושה?

אליעזר כהן: שמישהו יגלה לנו את הסוד, איפה היא.

אליעזר כהן: אולי מישהו ייתן לי פנס לגלות איפה ממשלת ישראל.

אליעזר כהן: רובי, אנחנו כבר רגילים לזה שהממשלה לא נמצאת כאן בכנסת, הם כל כך עסוקים, אבל שיגלו לנו במה.

אליעזר כהן: הם מפשלים פישול אחרי פישול.

אליעזר כהן: הם נתקעו בנושא הפלסטיני, הם נתקעו בנושא הסורי, הם נתקעו הכי קשה בנושא הלבנוני.

אליעזר כהן: הם רוצים לצאת והם לא יודעים איך לצאת.

אליעזר כהן: הם בפנים, אבל הם בחוץ; הם בחוץ, אבל הם רוצים לצאת, והם לא יודעים איך להיכנס ולא לצאת.

אליעזר כהן: זה נשמע מצחיק, מה שאני אומר, אבל זה בדיוק המצב.

אליעזר כהן: מי שמשפשף את הבטן ומאושר זה ה"חיזבאללה".

אליעזר כהן: צה"ל האדיר היה יכול לעשות מעשים גדולים, מבצעים כאלה שהם לא היו יודעים מאיפה זה בא להם, גם להם וגם לשולחיהם.

אליעזר כהן: אני שומע שהאירנים שולחים תגבורות של נשק ללבנון בשביל שה"חיזבאללה" ישתמשו בו נגד תושבי הצפון ונגד חיילינו בלבנון.

אליעזר כהן: אני רוצה להגיד לכם, לא צריך להיות גאון גדול בשביל לתת לצה"ל יום של חופש פעולה, לא "ענבי זעם" – צה"ל ידע מה לעשות.

אליעזר כהן: לא צריך דמיון פרוע בשביל להבין שלא צריך להרוס לסוריה לא את הכלכלה ולא שום דבר; את סוריה אפשר לנתק מלבנון בפעולה של כמה שעות של חיל האוויר.

אליעזר כהן: אף סורי לא יוכל להיכנס ללבנון ולצאת ממנה בחודשים הקרובים אם רק ייתנו לחיל האוויר אור ירוק – go; להוריד את הגשרים הנכונים, את הסכרים הנכונים, את מעברי הנהרות הנכונים, את מסילות הרכבת הנכונות.

אליעזר כהן: זה שש שעות עבודה לחיל האוויר, וסוריה מנותקת מלבנון, למשל.

אליעזר כהן: אני לא נכנס עכשיו לפרטים ולא בוחר עכשיו מטרות, אני רק נותן לך רעיון.

אליעזר כהן: לא? למה לא? סוריה לא תעשה אתנו שלום של אמיצים?

אליעזר כהן: האמיץ מדמשק לא ידבר אתנו אחרי זה?

אליעזר כהן: מה יקרה?

אליעזר כהן: קראו לזה "שלום של אמיצים".

אליעזר כהן: האמיץ מדמשק הפסיד בכל המלחמות והוא מתנהג כאילו שהוא מכתיב לנו הסכמי כניעה; הוא בכלל לא מוכן להתחיל לדבר אתנו לפני שנצא מלבנון.

אליעזר כהן: מה קרה כאן?

אליעזר כהן: אנחנו איבדנו את הצפון.

אליעזר כהן: אני מציע, שמי שמתעסק אתנו בכוח – יקבל מאתנו פי כמה וכמה יותר כוח.

אליעזר כהן: אם מדברים על כוח – לצה"ל לא חסר כוח.

אליעזר כהן: שלא יתעסקו אתנו במלחמות ולא יפוצצו לנו פיצוצים.

אליעזר כהן: זה מה שאני מציע.

מוחמד ברכה: תשקוט הארץ ארבעים שנה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת מוחמד ברכה.

נחום לנגנטל: אחריו – חבר הכנסת עזמי בשארה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק המונחת בפנינו היא חשובה, אבל יש לה היבטים נוספים שצריך להתמקד בהם ולעמוד עליהם בכל מה שקשור לרכישת דירות ודיור ציבורי.

מוחמד ברכה: ביציע יושבים אנשי עכו, שעוד מעט נתייחס לנושא שלהם בהצעת החוק שיזם חבר הכנסת דוד אזולאי, וגם זה מתקשר איכשהו לנושא שאנחנו דנים בו.

מוחמד ברכה: אני לא יכול להיכנס לנושא הזה בלי להביע קודם את החשש העמוק מהריח שאופף את האוויר, של הסלמה נוספת בלבנון.

מוחמד ברכה: זה שהקבינט מתכנס זה חשוב, אבל חשוב שהוא יעשה את זה בשכל.

מוחמד ברכה: קולות הלמות המלחמה ותופי המלחמה שאנחנו שומעים פה באולם ומחוץ לאולם לא יביאו לרגיעה.

גדעון עזרא: מי התחיל בזה?

מוחמד ברכה: זה לא האינטרס של מדינת ישראל, זה לא האינטרס של תושבי הצפון, זה לא האינטרס של לבנון.

מוחמד ברכה: אתם, רבותי חברי הכנסת מהליכוד, האחרונים שצריכים לפצות פה בנושא הזה, האחרונים.

גדעון עזרא: מה עשית לביטחון המדינה?

ישראל כץ: אתה מחלק ציונים?

מוחמד ברכה: כן.

מוחמד ברכה: אתם, שהכנסתם לפני 19 שנים את מדינת ישראל לבוץ הלבנוני – –

ישראל כץ: – – –

מוחמד ברכה: – – אתם, שהלכתם למלחמת ברירה וגרמתם למצב של הסלמה אחרי הסלמה, שהקורבנות שלה היו מהישראלים, מהפלסטינים ומהלבנונים, אתם האחרונים שתדברו בנושא הזה – האחרונים.

אליעזר כהן: אתה טועה, אני השתתפתי במבצעים בלבנון.

מוחמד ברכה: אתם האחרונים, אלה שהכניסו את האזור – – –

גדעון עזרא: מי הרג ילדים במעלות?

מוחמד ברכה: אתה האסטרטג הגדול שרוצה לשלוח חיילים.

אליעזר כהן: אני השתתפתי בלבנון – – –

מוחמד ברכה: אז היו אשליות של אריק שרון, של 48 שעות ושל 72 שעות.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת אליעזר כהן.

מוחמד ברכה: ותשקוט הארץ 40 שנה.

מוחמד ברכה: כך דיברו לפני 19 שנים.

מוחמד ברכה: לכן היום השתיקה יפה לכם, בדיוק אתם.

ישראל כץ: עם מי אתה מזדהה, עם ה"חיזבאללה"?

מוחמד ברכה: כל אחד יכול לדבר ולבקר.

מוחמד ברכה: אבל אתם תשתקו.

גדעון עזרא: מה היה במעלות ובנהרייה?

מוחמד ברכה: תשתקו, תנצרו את לשונכם ביום הזה.

מוחמד ברכה: כל אימת שבחור מאבד את חייו, אם זה ישראלי, או לבנוני, או פלסטיני בדרום-לבנון, אתם תשתקו ותעמדו דום.

מוחמד ברכה: קצת בושה.

גדעון עזרא: – – –

אליעזר כהן: – – – הורגים יהודים ואנחנו צריכים לשבת בשקט.

מוחמד ברכה: לכן אתה רוצה להפוך את האזור למלחמת שבטים, יורים מפה ואתה מחזיר.

אליעזר כהן: – – –

מוחמד ברכה: ואחרי זה לאן תגיע?

מוחמד ברכה: הרי עוד חודש נשוב כולנו – – –

נחום לנגנטל: חבר הכנסת כהן, אני מבין שהנושא מרתיח – – –

מוחמד ברכה: – – – אחרי חודש נשוב כולנו ונדון איך לצאת מהבוץ הלבנוני.

ראובן ריבלין: מה יהיה אם לא ניתן לכם את ירושלים?

ראובן ריבלין: ספר מה יהיה.

מוחמד ברכה: כשמדברים בנושא של לבנון, תשתוק, חבר הכנסת ריבלין.

ראובן ריבלין: תגיד מה יהיה אם לא ייתנו את ירושלים.

מוחמד ברכה: אתה צריך לתת דין-וחשבון לציבור בישראל כראש סיעת הליכוד בכנסת וכחבר הליכוד על כל הרוג.

מוחמד ברכה: כל הדם הזה על אחריותכם.

מוחמד ברכה: לא אני צריך לתת דין-וחשבון פה.

יצחק גאגולה: מה עם המחבלים – – –

מוחמד ברכה: לכן, אני רוצה לפנות לממשלה, שתימנע מכל הרפתקה צבאית בלבנון.

מוחמד ברכה: זה יביא עוד הרג ועוד הרג ועוד הסלמה, והיציאה משם תהפוך למסובכת עוד יותר ויותר, ואנשים נוספים יצטרכו, למרבה הצער, לשלם בדמם, ואתם פה משחקים במלים; לשלם בדמם – ואתם פה משחקים במלים.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, שלא יאיים באצבע.

גדעון עזרא: – – –

מוחמד ברכה: לכן, זו השעה לקדם את השלום ואת תהליך השלום.

מוחמד ברכה: זו השעה – היום, לא ביולי ולא באוגוסט – לסגת מלבנון ולהגן על ישראל מגבולות ישראל, לא מגבולות לבנון, לא דרך כיבושים.

מוחמד ברכה: אגיד לכם עוד יותר מזה – – –

צבי הנדל: למה אתה צועק?

מוחמד ברכה: אני מתפלא על עם שאדמתו נכבשת ולא מתנגד לכיבוש.

מוחמד ברכה: זו המשוואה האמיתית.

ישראל כץ: איפה?

ישראל כץ: בגליל?

מוחמד ברכה: אתה תשתוק.

מוחמד ברכה: אתה האחרון שתדבר בעניין הזה.

ישראל כץ: אתה מכיר בגבולות ישראל בגליל?

מוחמד ברכה: רבותי חברי הכנסת, אני חוזר שוב ואומר, שזו העת להתפכח ולחסוך את דמם של בני האזור הזה – ישראלים, לבנונים ופלסטינים, ויפה שעה אחת קודם.

מוחמד ברכה: ברשותך, אדוני היושב-ראש, שתי מלים בנושא – – –

נחום לנגנטל: לא, לא.

מוחמד ברכה: היו קריאות ביניים.

נחום לנגנטל: אני אפצה אותך בחצי דקה?

מוחמד ברכה: בסדר.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: מחר מתקיים, רבותי, בכנסת כינוס במסגרת ועדת המשנה של ועדת הכספים בעניין האוכלוסייה הערבית בנושא של הבטחת הכנסה.

מוחמד ברכה: יש אנשים שנמנעת מהם הזכות לקבל הבטחת הכנסה מפני שיש להם מכונית או דירה או חלקת קרקע.

ישראל כץ: רבע שעה דיברת על הלבנונים ועכשיו נזכרת בערבים?

מוחמד ברכה: תשתוק.

מוחמד ברכה: אתה תטיף לי, ישראל כץ?

נחום לנגנטל: חבר הכנסת ברכה, תגיד משפט אחד.

מוחמד ברכה: זה עוול שצריך להפסיק אותו.

מוחמד ברכה: אנשים שיש להם דירה זה לא פריווילגיה וזה לא מקור רווח.

מוחמד ברכה: אנשים שיש להם מכונית – זה צורך.

מוחמד ברכה: אנשים שיש להם חלקת קרקע – זה צורך.

מוחמד ברכה: לכן, צריך לעודד גם נוסף על זה, במיוחד ברחוב הערבי, את כל מה שקשור בדיור ציבורי, דבר שהוא נעלם ממפת העדיפויות של המדינה בכל מה שקשור לאוכלוסייה הערבית.

נחום לנגנטל: תודה רבה, חבר הכנסת ברכה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת עזמי בשארה – אינו נוכח.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת אחמד טיבי.

ראובן ריבלין: שבע דקות על ה"חיזבאללה" ועל צד"ל ולא דיברת על השוויון.

מוחמד ברכה: אי-אפשר שוויון עם דם.

תמר גוז'נסקי: הוא יבקש ממך רשות לדבר?

ראובן ריבלין: – – –

תמר גוז'נסקי: – – –

נחום לנגנטל: חברת הכנסת גוז'נסקי, אני מבקש.

ישראל כץ: תמכתם ברוצח שרצח מיליונים מבני עמו.

נחום לנגנטל: בבקשה, חבר הכנסת טיבי.

נחום לנגנטל: אני מתחיל לספור לך את הדקות.

גדעון עזרא: מה אתה מציע לעשות בלבנון?

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת גדעון עזרא, בנימה מתנשאת, שואל אותי: גם אתה, מה אתה מציע לעשות בלבנון?

אחמד טיבי: כאילו, אדוני היושב-ראש, לבנון זה נושא – א.

אחמד טיבי: של יהודים; ב.

אחמד טיבי: של יהודים מסוימים.

צבי הנדל: ודאי.

אחמד טיבי: איזה ודאי?

אחמד טיבי: מדובר בעניין של מדינת ישראל על כל פלגיה וכל אזרחיה.

ישראל כץ: בסך הכול הוא רצה שתיתן הוראות לברק מעל הבמה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת כץ, חבר הכנסת הנדל, אני מבקש שקט.

צבי הנדל: – – –

נחום לנגנטל: חבר הכנסת הנדל, אני מבקש שקט.

ישראל כץ: תן הנחיות לראש הממשלה מה הוא צריך לעשות.

נחום לנגנטל: הוא ידבר מה שהוא רוצה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת כץ, אתה רוצה שאני אקרא אותך לסדר?

אחמד טיבי: האם אתה, חבר הכנסת ישראל כץ, תמשיך לתמוך במדיניותו של היושב-ראש שלך, שבגללו 600 צעירים ישראלים מצאו את מותם?

אחמד טיבי: נהרגו לחינם, עם כל הכאב?

אחמד טיבי: ועשרות אלפי לבנונים – – –

תמר גוז'נסקי: יותר.

אחמד טיבי: עשרות אלפי לבנונים גורשו, נהרגו, נפגעו, וחלקם נטבחו באחריות של היושב-ראש שלך.

אחמד טיבי: נטבחו.

אחמד טיבי: טבח.

ישראל כץ: – – –

נחום לנגנטל: חבר הכנסת כץ, הרי אתה שאלת אותו מה הוא אומר.

נחום לנגנטל: הוא בכלל לא רצה לדבר על הסוגיה הזאת.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ישראל כץ, גם חייל בצה"ל שנהרג בלבנון על-ידי טעות מדינית של אנשים בלתי אחראיים קיפח את חייו בגלל טיפשות מדינית והרפתקה מדינית.

ישראל כץ: למדתי, שמה שטיבי אומר היום, ברק עושה מחר.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת כץ, אתה רוצה שאני אקרא אותך לסדר?

נחום לנגנטל: אני כבר פונה אליך בפעם החמישית ומבקש ממך שתהיה בשקט ולא תפריע לחבר הכנסת טיבי לדבר.

אחמד טיבי: לצערי הרב, חבר הכנסת כץ, אני לא בטוח שמר ברק ישמע את הדברים האלה, כי למרות ההבטחה שלו לצאת מלבנון בתאריך יעד, הוא לא יעמוד בתאריך הזה.

אחמד טיבי: למרות ההחלטה שלו לעמוד בתאריך יעד בהסכם מסגרת, הוא לא יעמוד בתאריך הזה.

אחמד טיבי: למרות ההחלטה שלו לגבי הסכם קבע בתאריך יעד, הוא לא יעמוד – – –

אליעזר כהן: – – –

נחום לנגנטל: חבר הכנסת כהן, הרי אתה מאוד ג'נטלמן, כולם אומרים את זה, זה לא מתאים לך.

אחמד טיבי: על הסכם המסגרת הוא אמר ליושב-ראש ערפאת, שצריך לדחות את זה בשישה חודשים.

אחמד טיבי: אגב זה יצור, גיבנת, שהמציא ברק עצמו.

אחמד טיבי: ב"וואי ריוור" לא היה הסכם מסגרת.

אחמד טיבי: הוא פעל, לחץ, גייס את האמריקנים, לחצו על הערבים, על הפלסטינים, ובסופו של דבר הגיבנת הזאת הוכנסה להסכם.

אחמד טיבי: וראה זה פלא, האיש שהכניס את הסכם המסגרת להסכם רוצה לדחות אותו עוד ועוד ועוד ולהכניס את כל ההסכם הזה.

צבי הנדל: אתה בעד החוק או נגד החוק?

אחמד טיבי: אחד הבכירים הפלסטינים אמר לי בסאטירה: אולי בשביל הסכם המסגרת צריך להקים עמותה.

אחמד טיבי: אולי רק כך אפשר לקדם.

אחמד טיבי: להקים עמותה בשביל הסכם המסגרת ולהתקדם הלאה בנושא פתרון הקבע.

אחמד טיבי: הרב גפני, שמעת את ההצעה?

אחמד טיבי: להקים עמותה להסכם המסגרת, כי הוא לא רוצה.

צבי הנדל: ישראל דואגת לכם לכסף גם בלי עמותה.

אחמד טיבי: תפסיק עם הפטרנליזם שלך.

אחמד טיבי: הרי אתה חי על חשבונם של אנשים, על אדמתם של פלסטינים.

אחמד טיבי: עם ישראל בעזה.

אחמד טיבי: עזה, לב לבו הפועם של העם היהודי.

נחום לנגנטל: יש לי פה חבר, מאיר בן-שושן, אני מתבייש – מה הוא יגיד עלינו?

ראובן ריבלין: מרכז הדמוקרטיה הישראלית נמצא על הכפר שיח'-באדר.

ראובן ריבלין: אתה נואם בבית שהיה בית של ערבים.

ראובן ריבלין: פה היה שיח'-באדר.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת ריבלין.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ריבלין, חבר הכנסת הנדל גר מחוץ לארץ.

אחמד טיבי: הוא מייצג אנשים שגרים מחוץ לתחומי מדינת ישראל.

מוחמד ברכה: – – –

נחום לנגנטל: חבר הכנסת ברכה, מה קורה לכם?

אחמד טיבי: הוא חי מחוץ לארץ.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת טיבי, אני אבקש ממך לעצור.

נחום לנגנטל: אני ברגע זה עוצר לו את הזמן.

נחום לנגנטל: נשארו לו עוד 19 שניות, כפי שאתם רואים.

נחום לנגנטל: עצרתי לו את הזמן.

נחום לנגנטל: עכשיו אני נותן לך עוד דקה מעבר לזה, אדוני.

אחמד טיבי: תודה רבה.

ישראל כץ: שייתן הנחיות לראש הממשלה.

נחום לנגנטל: זה לא יכול להיות כך.

ישראל כץ: ראש הממשלה מבולבל.

ישראל כץ: שייתן לו הנחיות.

צבי הנדל: – – –

נחום לנגנטל: צבי, בחייך, די.

נחום לנגנטל: אתם לא רוצים ללכת היום הביתה?

ראובן ריבלין: הוא נואם טוב, אדוני.

ראובן ריבלין: הוא מדבר יותר טוב מהליכוד.

ראובן ריבלין: הוא מסביר לעם ישראל בדיוק, הוא וברכה.

ראובן ריבלין: אנחנו נותנים לו את כל הזמן של הליכוד.

נחום לנגנטל: למה?

נחום לנגנטל: מפני שהוא אמר שצריך להקים עמותה למען הסכם המסגרת?

ישראל כץ: הוא לא אשם, ברק אשם.

מאיר פרוש: הרשות הודיעה שברק יותר גרוע מנתניהו.

מאיר פרוש: במה?

אחמד טיבי: היא לא הודיעה ככה.

אחמד טיבי: היא עדיין לא הודיעה ככה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

מאיר פרוש: בנושא ההתנחלויות.

מאיר פרוש: בנושא ההתיישבות.

נחום לנגנטל: רבותי, מרגע זה, תנו לו את הדקות שנותרו לו.

אחמד טיבי: אגב, אני חייב להיות הגון אתך, ולצערי אני נאלץ לענות לך ולהגיד לך, שבכל מה שקשור למספר הדירות, מכרזים וכדומה, ברק עולה על נתניהו.

אחמד טיבי: הוא עולה עליו.

אחמד טיבי: לכן חבר הכנסת בני אלון אמר:

אחמד טיבי: אני מחבק בחום את ברק.

אחמד טיבי: אמרת או לא אמרת?

בנימין אלון: אני יושב בשקט.

אחמד טיבי: הוא אמר.

מאיר פרוש: לוקח שלוש שנים עד שבונים תוכניות, בסוף זה יוצא לפועל.

אחמד טיבי: מה עשה בסך הכול אהוד ברק?

אחמד טיבי: לא נוח לחברת הכנסת קולט אביטל לשמוע ביקורת על ברק.

אחמד טיבי: לא נוח.

אחמד טיבי: אבל מה לעשות, זאת האמת.

אחמד טיבי: זאת אמת כואבת, אמת מרה.

אחמד טיבי: מה עשה בסך הכול בנושא ההתנחלויות?

אחמד טיבי: הוא הפסיק את המכרזים.

אחמד טיבי: זה הכול.

אחמד טיבי: אבל הבנייה נמשכת, חבר הכנסת חטיב, היא נמשכת כל הזמן.

צבי הנדל: ברוך השם.

אחמד טיבי: מאיפה בא החיבוק?

צבי הנדל: עוד הרבה יותר ממה שברק רוצה.

אחמד טיבי: לא, זו החלטה סוברנית.

ישראל כץ: אחמד טיבי, אתה יודע שבסוף הוא עושה מה שאתם אומרים.

נחום לנגנטל: אשר על כן, אדוני חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: עדיין לא התחלתי בהקדמה.

נחום לנגנטל: אדוני, הרי אתה מתנגד להחלת רציפות, הנושא הובן מאוד מדבריך עד כה.

משה גפני: נחום לנגנטל, אני כבר שכנעתי אותו שיתמוך.

אחמד טיבי: חבר הכנסת צבי הנדל, היתה מצווה להפיל את הימין בבחירות ומצווה עוד יותר לשכנע את הממשלה הזאת לחזור לדרך הישר, דרך השלום.

אחמד טיבי: תודה רבה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: אתה בעד החלת הרציפות או נגד, אדוני?

אחמד טיבי: זה חוק חשוב מאוד.

צבי הנדל: אדוני היושב-ראש, אסור לעשות את מה שנעשה פה.

נחום לנגנטל: אנחנו נבדוק תיכף איך הם מצביעים, ואני מקווה מאוד, שכל אלה שדיברו נגד, לפחות יצביעו כך.

ראובן ריבלין: לא, אדוני, אנחנו מחויבים להצביע נגד – – – הנושא של דיון ברציפות נועד לחברי האופוזיציה.

תמר גוז'נסקי: – – – אנחנו משנים את דעתנו.

נחום לנגנטל: שיניתם את דעתכם תוך כדי?

נחום לנגנטל: חבר הכנסת ריבלין, יש אנשים כאלה שאחרי שהם מדברים פה חמש דקות בלהט, הם משתכנעים שהם לא צודקים.

ראובן ריבלין: זה יכול לקרות.

נחום לנגנטל: רבותי, אני מכריז כרגע על הצבעה על הודעת ועדת הכספים על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (תיקון מס' 3) (תשלום הוצאות), התשנ"ט–1998, קריאה ראשונה.

נחום לנגנטל: אני מבקש שמי שבעד יצביע בעד הרציפות, ומי שנגד, כמובן, יצביע נגד.

נחום לנגנטל: אתם יכולים להצביע.

נחום לנגנטל: הצבעה מס' 20 בעד הודעת ועדת הכספים – 26 נגד – אין נמנעים – 1 הודעת ועדת הכספים על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (תיקון מס' 3) (תשלום הוצאות), התשנ"ט–1998, נתקבלה.

נחום לנגנטל: רבותי, אני קובע: בעד – 26, נגד – אין, יש נמנע אחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היושב-ראש, ההצבעה שלי לא נקלטה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה גם כן מצטרף בעד.

נחום לנגנטל: 27 בעד.

נחום לנגנטל: אם כן, ההצעה הזאת התקבלה, חל עליה דין רציפות, והיא עוברת להמשך הכנה בוועדת הכספים.

נחום לנגנטל: (קריאה ראשונה)

נחום לנגנטל: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 121) (זיכוי ממס לתושב עכו), התש"ס–2000, קריאה ראשונה, של חבר הכנסת דוד אזולאי וקבוצת חברי הכנסת.

נחום לנגנטל: יציג את ההצעה חבר הכנסת דוד אזולאי.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת דוד אזולאי, בבקשה.

אלי בן-מנחם: דוד אזולאי, הם לא יישארו עד 22:00.

אלי בן-מנחם: אולי תבקש מכולם לוותר על זכות הדיבור ותקצר?

דוד אזולאי: אני רק יכול לבקש מהחברים לוותר על זכות דיבור, אני לא יכול יותר מזה.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, קודם כול, אני רוצה לקדם בברכה את ראש העיר, את הסגנים, את חברי מועצת העיר, את התושבים ואת חברי הפורום למען עכו, שבאו לכאן.

דוד אזולאי: לצערי הרב, המצב היום בעכו הוא, שרבים מהתושבים עוזבים אותה.

דוד אזולאי: הצעת החוק הזאת הפיחה רוח חיים בקרב התושבים, ורבים מהם החליטו להמתין עד שהיא תעבור.

דוד אזולאי: אני מאוד מקווה שנעביר אותה היום בקריאה ראשונה ובזמן הקרוב גם בקריאה שנייה ושלישית.

דוד אזולאי: רבים מהיהודים ומהערבים כאחד עוזבים את עכו.

דוד אזולאי: היתה תקופה שחשבו שרק היהודים עוזבים את עכו, אך מתברר שגם יהודים וגם ערבים עוזבים את העיר.

דוד אזולאי: התוצאה היא, שיש ירידה בהכנסות מארנונה, סגירת מוסדות חינוך והגדלת הדרישה לשירותי הרווחה בעיר.

דוד אזולאי: ההטבה במס לעכו היא רק צעד ראשון לשיפור מצבה של העיר.

דוד אזולאי: ההצעה הזאת לא היתה צריכה להיות הצעת חוק פרטית של חבר כנסת זה או אחר.

דוד אזולאי: אני חושב שהצעת החוק הזאת היתה צריכה להיות יזומה על-ידי ממשלת ישראל, שהיתה צריכה לראות בעכו עיר בעדיפות לאומית ראשונה בגלל מצב ההזנחה.

דוד אזולאי: במשך שנים רבות הוזנחה עכו על-ידי כל ממשלות ישראל.

דוד אזולאי: לפי הערכת האוצר, עלות ההצעה היא הפסד הכנסות של כ-60 מיליון ש"ח.

דוד אזולאי: אבל האוצר לא עשה חישוב כמה המדינה משלמת לאלה שנטשו את עכו לטובת נהרייה, כרמיאל וערים שכנות אחרות; את החישוב הזה לא עשה אף אחד.

דוד אזולאי: כמה המדינה תשלם עבור שיקום הרשות כשאין לה אפשרות גביית ארנונה מהחלשים, והנטל נופל על הרשות המקומית; כמה המדינה הפסידה מכך שתיירים לא מגיעים לעכו – את כל החישובים האלה מדינת ישראל ומשרד האוצר לא עשו.

דוד אזולאי: פטור ממס הכנסה בלבד, אדוני היושב-ראש, לא מספיק.

דוד אזולאי: ולמי שחושב שבכך נפתרה בעייתה של עכו אני בפירוש אומר: זה לא יפתור את הבעיה של העיר.

דוד אזולאי: עכו צריכה לקבל טיפול נקודתי, עדיפות לאומית.

דוד אזולאי: במצב כזה רק פטור ממס הכנסה יכול להביא לכך שרבים מאלה שרצו לעזוב את העיר לא יעזבו, או חלק מאלה שעזבו את העיר יחזרו אליה.

דוד אזולאי: אם ממשלת ישראל לא תיקח את עכו כפרויקט לאומי ממדרגה ראשונה, אני לא בטוח שבכך פתרנו את הבעיה, כי עכו צריכה לקבל הטבות על מנת לעלות על שכנותיה, הערים שבסביבתה.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, חשוב מאוד שעכו תהפוך מעיר ננטשת לעיר מבוקשת, מעיר עזובה לעיר תיירות נדרשת; עיר שתהיה סמל ומופת לדו-קיום, והיא תהיה הסמל לדו-קיום בכל המזרח התיכון.

דוד אזולאי: לסיום, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לפנות מכאן למשרד האוצר לא להעמיד מכשולים בהמשך החקיקה על מנת לתת קרדיט לראש העיר, ד"ר שמריהו בירן, לחברי מועצת העיר שנבחרו ועושים רבות למען קידומה ושגשוגה של העיר עכו.

דוד אזולאי: אני רוצה לסיים את נאומי זה בתודה מיוחדת לפורום למען עכו, שעושה מלאכת קודש בהתנדבות למען העיר, ורק בזכות אלה אנחנו עדיין פועלים למען העיר.

דוד אזולאי: תודה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

סאלח טריף: אדוני היושב-ראש, הצעה לסדר.

נחום לנגנטל: הצעה לסדר, חבר הכנסת טריף.

סאלח טריף: אדוני היושב-ראש, על דעת החברים כאן, רוב החברים ששאלנו, אני פונה לכל החברים: נמצאים כאן תושבי עכו וראש העיר, שיש להם דרך ארוכה צפונה, וכיוון שיש הסכמה טוטלית בין כל האנשים לתמוך בהצעה, אנחנו פשוט פונים ומבקשים מכל החברים לאפשר הצבעה בלי קיום דיון.

סאלח טריף: זו הדרך הכי טובה שנתמוך כולנו כאיש אחד בעכו.

נחום לנגנטל: אני פונה לחברי הכנסת שנרשמו לרשות דיבור.

נסים זאב: אני מבקש לדבר.

נסים זאב: אני לא מוותר על זכות הדיבור שלי.

נחום לנגנטל: רבותי, יש 34 אנשים שרשומים.

ויצמן שירי: אנחנו רוצים להצביע וללכת הביתה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אחד מכל סיעה.

קריאות: – – –

נחום לנגנטל: רבותי, יש כאלה שמבקשים לדבר.

סאלח טריף: – – –

קריאות: – – –

נחום לנגנטל: אז אני שואל, מישהו מהליכוד לא מוותר?

תמר גוז'נסקי: – – –

ראובן ריבלין: – – –

נחום לנגנטל: רבותי, אני שואל אחד אחד על-פי הרשימה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת דני נוה אינו נוכח.

נחום לנגנטל: משה גפני?

משה גפני: אם כולם מוותרים, אני מוותר.

נחום לנגנטל: אברהם רביץ אינו נוכח.

נחום לנגנטל: עזמי בשארה אינו נוכח.

נחום לנגנטל: תמר גוז'נסקי?

נחום לנגנטל: ציפי לבני?

נחום לנגנטל: אחמד טיבי אינו נוכח.

נחום לנגנטל: אליהו בן-מנחם?

נחום לנגנטל: ישראל כץ?

ישראל כץ: אני לא מוותר.

נחום לנגנטל: בבקשה.

משה גפני: אם כך, גם אני רוצה לדבר.

נחום לנגנטל: רבותי, אני שואל מי רוצה לדבר.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

נחום לנגנטל: רבותי, הרשימה סגורה.

נחום לנגנטל: שלוש דקות, אדוני.

נחום לנגנטל: אני לא אומר שידבר אחד מכל סיעה, חבר הכנסת ריבלין.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר, אני רוצה לברך את ראש עיריית עכו, את חברי מועצת העיר, את פרנסי העיר.

משה גפני: אני רוצה לברך את ידידי חבר הכנסת דוד אזולאי.

משה גפני: הצעת החוק אומנם משונה מאוד, כאשר מדברים באופן פרטני על עיר מוגדרת.

משה גפני: אף-על-פי-כן, תמכנו בהצעה הזאת בקריאה המוקדמת, ובעזרת השם נתמוך בה בקריאה הראשונה, ונקווה שהיא תעבור את הקריאה השנייה והשלישית.

משה גפני: הצעת החוק הזאת, מן הראוי היה שהממשלה תתמוך בה, מכיוון שבעיותיה של עכו הן בעיות ייחודיות, שלא קיימות בשום מקום אחר.

משה גפני: חבר הכנסת דוד אזולאי, אני תומך בכל לב בהצעת החוק שלך.

משה גפני: מכאן אני רוצה להפנות קריאה: היום אושרה העברת תקציב לביקור האפיפיור בארץ, 30 מיליון שקל, אף שבהיערכות לקראת שנת 2000 נכלל ביקור האפיפיור.

משה גפני: הנושא הזה היה צריך להיות מתוקצב.

משה גפני: אני לא יודע מדוע צריך לתקצבו בסכום כל כך גדול.

משה גפני: אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת ולקרוא לראש הממשלה, מכיוון שמתוכנן ביקור ממש לפני כניסת השבת, שיהיה כרוך בחילול שבת המוני, של אבטחה, של מלווים וכל מה שכרוך בכך, בפגישת ראש הממשלה והאפיפיור.

משה גפני: מדינת ישראל היא מדינה יהודית, היא מדינה שצריכה להיות גאה בשבת שיש לה, בחגים שיש לה.

משה גפני: אני קורא עכשיו לראש הממשלה לשנות בעוד מועד את זמן הפגישה הזאת, שכרוכה בליווי רב, באבטחה רבה ובהיערכות רבה, שתביא לחילול שבת גדול מאוד ותשים את מדינת ישראל ללעג ולקלס בגויים.

אילן גילאון: – – –

משה גפני: אני מבקש מראש הממשלה להקדים את הפגישה, כך שלא יהיה חילול שבת, ואת 30 מיליון השקל הללו, חבר הכנסת גילאון, להגיד לפקידי האוצר שאפשר להעביר לעכו.

משה גפני: תודה רבה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת אברהם רביץ – אינו נוכח.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת עזמי בשארה – אינו נוכח.

נחום לנגנטל: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

ישראל כץ: מה אתי?

נחום לנגנטל: אני קורא את הרשימה מחדש.

נחום לנגנטל: תמר גוז'נסקי, את מוותרת?

תמר גוז'נסקי: לא.

נחום לנגנטל: אתה לא מבין את העניין?

נחום לנגנטל: ברגע שאחד לא מוותר, נגמר הסיפור.

נחום לנגנטל: רצינו לעשות זאת בבוקר, לקיים עשר הצבעות ואחר כך נאומים.

נחום לנגנטל: האם כולם מוכנים שכל אחד ידבר רק שתי דקות?

תמר גוז'נסקי: על-פי החלטה שלך.

נחום לנגנטל: אני קובע שתי דקות.

יולי יואל אדלשטיין: אולי דקה?

נחום לנגנטל: אי-אפשר.

נחום לנגנטל: בבקשה, גברתי.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו נמצאים במצב שבו הפערים בין המרכז לבין הפריפריה, בכל תחום שלא תיקחו, הולכים וגדלים.

תמר גוז'נסקי: כאשר אנחנו מדברים במקרה הזה על העיר עכו, ברור שהיא סובלת מהמצב שבו מצד אחד חיפה ומצד שני נהרייה, כאשר חיפה עיר מרכזית ונהרייה עיר עם הטבות, ועכו נמצאת באמצע.

תמר גוז'נסקי: בממשלה הזאת אין חשיבה איך לטפל בנקודות ובמוקדי מצוקה של אבטלה ושל עוני; אין שום חשיבה איך לטפח ייצור מקומי, איך לפתח מפעלים וכו'.

תמר גוז'נסקי: עובדה היא, שעכשיו נסגרים מפעלים באופן שיטתי זה אחר זה, במיוחד בערים שנמצאות בפריפריה, בנגב ובגליל.

תמר גוז'נסקי: זאת המציאות שהממשלה הזאת אחראית לה.

תמר גוז'נסקי: לכן אני רוצה לברך את חבר הכנסת אזולאי, שיזם את הצעת החוק הזאת.

תמר גוז'נסקי: אני מאוד מקווה שהממשלה תיקח ברצינות את הנושא הזה.

תמר גוז'נסקי: אני אומרת לכם, חברי הכנסת, יש לנו מציאות שהורסת כל נורמה: הכנסת מאשרת הצעות חוק, והממשלה אחר כך מצפצפת עליהן.

תמר גוז'נסקי: הצעת חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי, שאושרה ביולי 1998, אינה מבוצעת עד היום.

תמר גוז'נסקי: עד היום היא לא מבוצעת.

תמר גוז'נסקי: הצעת חוק שהתקבלה פה-אחד בכנסת, בתמיכת ממשלת נתניהו דאז.

תמר גוז'נסקי: ומעזה ממשלה – קודם ממשלת נתניהו ועכשיו ממשלת ברק – פשוט לצפצף על הכנסת.

מאיר פרוש: אצל נתניהו היו כמה שרי אוצר, ועכשיו יש שר אוצר אחד.

תמר גוז'נסקי: אנחנו צריכים מנגנון – אני אומרת את זה לחבר הכנסת אזולאי – שיבטיח, שאחרי שאנחנו מחוקקים חוקים, יש תקציבים ויש ביצוע.

תמר גוז'נסקי: תודה.

נחום לנגנטל: תודה רבה, גברתי.

נחום לנגנטל: חברת הכנסת ציפי לבני – אינה נוכחת.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת אלי בן-מנחם – אינו נוכח.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת ישראל כץ, בבקשה.

נחום לנגנטל: אחריו – חבר הכנסת מוחמד ברכה, ואחריו – רב יוסף יצחק פריצקי.

נחום לנגנטל: תמיד אתה בזוג יחד עם פריצקי.

נחום לנגנטל: קבענו שתי דקות דיבור בהסכמה.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני ראש העיר עכו, אנשי העיר עכו, הפורום למען עכו, חבר הכנסת דוד אזולאי שיזם את הצעת החוק בכנסת, אני רוצה לברך אותך.

ישראל כץ: אני חושב שכבוד לנו לתמוך בכנסת בתושבי עכו ולחזק אותם; תושבי עכו שגרים בגליל, שצריכים בשמנו, בשם כל אחד שלא גר שם, להיאבק ביום-יום בתנאים הרבה יותר קשים.

ישראל כץ: התנאים שם קשים, וטוב עושה הכנסת שבאה ותומכת.

ישראל כץ: אני רוצה לומר, שחבל מאוד שראש הממשלה אהוד ברק וממשלת ישראל התנגדו לחוק הזה.

ישראל כץ: אני חבר בוועדת הכספים, וכמעט פה-אחד תמכנו בוועדה בחוק הזה, בניגוד לעמדתם של ראש הממשלה והממשלה.

ישראל כץ: חבל מאוד שראש הממשלה מתייר ומבלה בחו"ל בכל הזדמנות, ולא טורח להגיע לבית-החולים בנהרייה, ולחזור דרך עכו שכנתה, כדי לראות את הבעיות ולנסות לטפל בהן.

ישראל כץ: מי שהיה צריך להתקין את התקנה הזאת, ואפילו לא צריך הצעת חוק בשביל זה, זה ממשלת ישראל.

ישראל כץ: היום יכול היה ראש הממשלה, אתמול יכלו ראש הממשלה ושר האוצר להעביר החלטה בממשלה על הנחה במס ופטור חלקי ממס לתושבי עכו.

ישראל כץ: אבל מאחר שהגענו למסקנה, שהממשלה הזאת מתעלמת מהבטחות שלה, ואינה דואגת לתושבים שגרים בפריפריה, ולא מתעניינת לדעת מי העיר שזקוקה לחיזוק מיוחד ברגע זה, כל חלקי הבית החליטו – ואני אומר זאת כאיש ליכוד, ואחרים יכולים לומר זאת בשם המפלגות שלהם – להתאחד כולנו ולעשות צעד חריג: להעביר חוק נגד הממשלה.

ישראל כץ: אם הממשלה לא מושלת, אנחנו צריכים להושיט יד, לעזור ולסייע לתושבי עכו, ואני שמח שזה קורה היום.

נחום לנגנטל: תודה רבה לחבר הכנסת ישראל כץ.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

נחום לנגנטל: אחריו – חבר הכנסת יוסף פריצקי.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אורחים נכבדים מעכו, יהודים וערבים, לפני כמה רגעים דיברנו על השלום ועל החיים, עכשיו נדבר על איכות החיים.

מוחמד ברכה: כשמדביקים את צירוף שתי המלים האלה לעיר עכו – הדבר יישמע מוזר ותמוה לדבר על איכות חיים בעיר שסובלת ממחסור בכל כך הרבה תחומים.

מוחמד ברכה: הצעת החוק הזאת באה כדי לתקן עוול, כדי לשמור על עיר מרכזית בישראל, עיר שאמורה וצריכה להיות דוגמה לדמותה של המדינה כולה, שבה יכולים לחיות יהודים וערבים בשלום ובשלווה ובשיתוף פעולה.

מוחמד ברכה: הדבר הזה יכול להתאפשר אך ורק על-ידי עידוד יזום של הממשלה.

מוחמד ברכה: טוב שהחוק הזה מתקבל, אף שבאמת אני רוצה לראות תוכנית עם סדר עדיפויות של הממשלה לגבי כל המקומות בישראל שסובלים מהזנחה, אם זה יישובים ערביים, אם זה עיירות פיתוח, אם זה ערים מעורבות, במסגרת תוכנית-אב כוללת לכל המדינה.

מוחמד ברכה: אבל, גם בהעדר תוכנית כזאת אנחנו לא יכולים אלא לסמוך את ידינו ולחזק את היוזמה הזאת של מתן הטבות ועידוד לפיתוח העיר עכו, כי בכך אנחנו יכולים לתרום קודם כול להוצאת העיר הזאת מהמצוקה של הזנחה, סמים, חינוך וכל מיני מצוקות אחרות, אבל באותו זמן אני חושב שזו ההזדמנות ליצור מודל אחר של עיר, שתהווה דוגמה לכל היישובים בארץ, לכל אזרחי המדינה – של עיר מפותחת, שבה יחיו בשלום ובקידמה יהודים וערבים.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת יוסף פריצקי, אחריו – חבר הכנסת מאיר פרוש, אחריו – חבר הכנסת עזמי בשארה, ואחריו – חבר הכנסת אברהם הירשזון.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנוכחים, צר לי להפר כאן את האווירה האופטימית ששוררת במליאה.

יוסף יצחק פריצקי: אין ספק שמצבה של העיר עכו הוא מצב קשה מאוד.

יוסף יצחק פריצקי: חבר הכנסת אזולאי יודע שהייתי בביקור בעיר, אבל, חבר הכנסת אזולאי, לא מטפלים בבעיה של עיר על-ידי הנחות במס.

יוסף יצחק פריצקי: זו לא דרך.

יוסף יצחק פריצקי: בעיר מטפלים.

יוסף יצחק פריצקי: משקיעים במערכת החינוך – –

דוד אזולאי: לא שמעת מה שאני אמרתי.

יוסף יצחק פריצקי: עוד דקה.

יוסף יצחק פריצקי: – – משקיעים בה במערכת תשתיות, משקיעים בה כך שלתושבים יהיה כדאי וטוב לגור בה.

יוסף יצחק פריצקי: לא מטפלים במצוקה עירונית, לעניות דעתי – דרך אגב, לא רק בעכו, אני גם מתנגד לשיטה הזאת בכל עיר ואם בישראל – על-ידי מתן הנחות מס.

יוסף יצחק פריצקי: עומדת כאן ועדה, רבותי חברי הממשלה הנוכחים, יש ועדת בן-בסט שבאה להחליט על רפורמה במס, באה לפשט את מנגנון המס, לבטל פטורים, להרחיב את בסיס המס.

יוסף יצחק פריצקי: ומה אנחנו כאן עושים בדבר הזה?

יוסף יצחק פריצקי: מה הכנסת כאן עושה?

יוסף יצחק פריצקי: חבר הכנסת אזולאי, תראה, ברגע שאתה נותן פטור ממס למישהו, מישהו צריך לשלם את זה.

יוסף יצחק פריצקי: מישהו צריך לשלם את הדבר הזה.

נסים דהן: כל אזרחי המדינה.

יוסף יצחק פריצקי: וזה דבר, בכל הכבוד הראוי, שאיננו נכון ואיננו צודק.

יוסף יצחק פריצקי: אתה רוצה לטפל בבעייתה של העיר עכו, אתה צודק.

יוסף יצחק פריצקי: צריך לטפל בבעייתה של העיר עכו, צריך ללכת לממשלה, אולי צריך להשקיע שם במסגרת פרויקט שיקום – לא במסגרת של הטבות מס.

יוסף יצחק פריצקי: הדבר הזה הוא דבר מעוות משום שמחר, רבותי חברי הכנסת, יבואו אנשים מערים, מה לעשות, שמצבן לא פחות גרוע ממצבה של העיר עכו.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת פריצקי, זה לא רע על כך, כי מה שיקרה, לכולם יתחילו להוריד את האחוזים האלה, וכך אולי באמת נוריד את מדרגות המס בישראל.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני, לא כך מורידים את מדרגות המס בישראל.

יוסף יצחק פריצקי: ההערה היא נחמדה כהומור, אבל לא כך.

יוסף יצחק פריצקי: משום שיבואו מערים בנגב, ויבואו מערים אחרות בגליל, ויבואו מיישובים אחרים ויגידו: תורידו גם לנו.

ישראל כץ: אבל הממשלה לא מתפקדת.

יוסף יצחק פריצקי: למה מורידים רק לעכו?

יוסף יצחק פריצקי: למה לא מורידים לערערה?

יוסף יצחק פריצקי: למה לא מורידים לכסייפה?

יוסף יצחק פריצקי: למה לא מורידים לעיר אחרת?

יוסף יצחק פריצקי: ובצדק.

יוסף יצחק פריצקי: וכך אנחנו נהיה – – –

דוד אזולאי: – – –

יוסף יצחק פריצקי: חבר הכנסת אזולאי, אתה צודק במאבק שלך לגבי העיר הזאת.

יוסף יצחק פריצקי: העיר בבעיה – לא דרך מנגנון המס.

יוסף יצחק פריצקי: תודה.

נחום לנגנטל: תודה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת מאיר פרוש, ואחריו – חבר הכנסת עזמי בשארה.

נסים דהן: אני מבקש את רשות הדיבור.

נחום לנגנטל: בבקשה לא עכשיו.

נסים דהן: בשם הממשלה.

נסים דהן: תעיין בתקנון, לפי סעיף 97 בתקנון, סגן שר האוצר יכול לבקש בכל עת את רשות הדיבור.

נחום לנגנטל: בסדר, אחרי חברי הכנסת שקראתי בשמותיהם.

ראובן ריבלין: תן לאחרים לדבר, ואחר כך תשיב.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת מאיר פרוש, ואחריו – חבר הכנסת עזמי בשארה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית כול, ובעצם זה הכול, אני רוצה לברך את חבר הכנסת אזולאי על החוק שהוא מגיש לנו הערב בקריאה ראשונה, ובעזרת השם גם יביא את זה כאן בקריאה שנייה ובקריאה שלישית – להקל על תושבי עכו.

מאיר פרוש: אני רוצה לומר לחברי הכנסת, שחבר הכנסת אזולאי עקבי כבר כמה שנים, לפחות כך אני מכיר אותו.

מאיר פרוש: אני זוכר שישבתי בוועדת שרים לענייני כלכלה בתקופתו של מר נתניהו, וחבר הכנסת אזולאי ביקש ממני לדאוג לכך שבוועדת השרים לענייני כלכלה עכו תקבל מעמד של אזור עדיפות א' בנושאי דיור.

מאיר פרוש: אני לא יכול לשכוח את השמחה של חבר הכנסת אזולאי כאשר הודעתי לו שאישרנו אז – בתקופה של נתניהו – את עכו כאזור עדיפות א' לנושאי דיור.

מאיר פרוש: אני שמח על כך שאתה דבק בעמדה הזאת.

מאיר פרוש: אני ביקרתי לפני שבועיים בעכו, ראיתי את המצוקה.

מאיר פרוש: ראש העיר יושב פה.

מאיר פרוש: אנשי עכו נמצאים פה.

מאיר פרוש: אני חושב, חבר הכנסת אזולאי, שמגיע לך "יישר כוח" על היוזמה ועל העקביות ועל כך שאתה פועל ללא הפסק.

מאיר פרוש: אני בטוח שבפעולה הזאת אתה תביא בסופו של דבר את מה שעכו צריכה, כי עכו צריכה עזרה גדולה גם בנושא הזה שאתה מביא היום וגם בנושאי הדיור וגם בנושאי תעסוקה ובכל הדברים.

מאיר פרוש: אני בטוח, שבצעדים האלה, בקבלת החוקים שאתה מביא לכאן, חבר הכנסת אזולאי, אנחנו עוזרים גם לעיר עכו, וכך צריך לעשות.

מאיר פרוש: תודה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת עזמי בשארה, ואחריו – חבר הכנסת אברהם הירשזון.

נחום לנגנטל: אם הוא לא יהיה באולם – חבר הכנסת גדעון עזרא.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, גם אני מברך את חבר הכנסת דוד אזולאי ומצטרף לברכות.

עזמי בשארה: שיתפנו פעולה גם בכנסת הקודמת.

עזמי בשארה: אני מברך את ראש העיר עכו ואת הנהלת העירייה, וכמובן את שאר התושבים, יהודים וערבים, שהגיעו לכאן.

עזמי בשארה: הצעד הזה הוא הכרחי, אדוני היושב-ראש, אבל לא מספיק.

עזמי בשארה: אנחנו כמובן נתמוך בחוק הזה, אבל לא נוכל לאט לאט, לפי מצבה של עיר, לחוקק חוקים.

עזמי בשארה: לדעתי, בסופו של דבר, הקריטריון הסוציו-אקונומי צריך להיות גורף בקביעת סדר עדיפויות לאומי.

עזמי בשארה: מה שעשה חבר הכנסת דוד אזולאי היה נכון.

עזמי בשארה: הוא אמר: אני לא אחכה עד שדבר כזה יהיה, המצב של עכו לא יכול להמשיך כך, לא מבחינת חינוך, לא מבחינת סמים, לא מבחינת תשתיות, משום בחינה שהיא מצבה של העיר עכו לא יכול לחכות.

עזמי בשארה: אני אומר, תרשה לי, חבר הכנסת אזולאי, מה שנכון לכלל עכו נכון שבעתיים לעיר העתיקה בעכו.

עזמי בשארה: תרשה לי להגיד את זה.

עזמי בשארה: לגבי מצבה של האוכלוסייה הערבית בעכו והערים המעורבות בכלל, לרבות החינוך ומצב הפשיעה וכו' – – –

מאיר פרוש: תהיה ג'נטלמן.

עזמי בשארה: אנחנו נסכים לזה.

עזמי בשארה: גם לעכו בכלל.

עזמי בשארה: מה, אנחנו בכלל מצביעים לעכו?

עזמי בשארה: על מה אני מצביע?

עזמי בשארה: אני אומר, תרשו לי להגיד את הדבר הזה כתוספת.

עזמי בשארה: אבל המצב הזה, אדוני, אנחנו לא נוכל לחוקק לכפר-כפר ולעיר-עיר.

עזמי בשארה: לדעתי, החשיבה בבית הזה צריכה להשתנות.

עזמי בשארה: קביעת סדר העדיפויות הלאומי לגבי הערים ומצבן כאזורי עדיפות צריכה להיות סוציו-אקונומית.

מאיר פרוש: יש הצעת חוק – – –

עזמי בשארה: בכלל, צריך להיות סוציו-אקונומי.

עזמי בשארה: המצב של עכו הוא ירוד.

עזמי בשארה: יש לי דוגמאות לכך מכל הבחינות.

עזמי בשארה: יש הגירה שלילית, יש מצב רעוע גם מבחינת הפשיעה, גם מבחינת החינוך, גם מבחינת תשתיות, מכל הבחינות.

עזמי בשארה: גם מבחינת המסחר.

עזמי בשארה: חיי הכלכלה בעיר ירודים, חיי התיירות ירודים.

עזמי בשארה: היא היתה אמורה להיות עיר התיירות מספר אחת אחרי ירושלים ונצרת.

עזמי בשארה: אבל זה המצב שנוצר בעיר.

עזמי בשארה: חוק כזה יכול לעזור.

עזמי בשארה: אנחנו נתמוך בו, כמובן, ואנחנו מברכים את חבר הכנסת אזולאי.

עזמי בשארה: אבל אני אומר לכם, לא מספיק, לעכו לא מספיק ולא לשאר המקומות, כמו לוד, רמלה וכו'.

עזמי בשארה: תודה רבה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת גדעון עזרא.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראש עיריית עכו והלוביסטים הטובים, שעשו עבודה לטובת עכו, אני מוכרח גם לציין את חבר הכנסת דוד אזולאי.

גדעון עזרא: אני מאוד מקווה, ואני לא בטוח שזה יהיה, שנגיע ליום שאומנם תושבי עכו יקבלו את ההנחה.

גדעון עזרא: הדרך עוד ארוכה.

גדעון עזרא: אני רוצה להגיד שני דברים: הדבר הראשון – דוד אזולאי, אנחנו חברי כנסת וצריכים לזכור שאנחנו מייצגים גם את בית-שאן ומייצגים גם את לוד.

גדעון עזרא: אסור לנו לשכוח את הדבר הזה, וצריך לעשות את החשבון הזה בבוקר, בצהריים ובערב.

גדעון עזרא: אני אומר את זה ביום הזה, שהוא יום שמח לעכו, שאתה צריך שתהיינה לך תשובות טובות גם לגבי מקומות אחרים.

גדעון עזרא: הדבר השני – תושבי עכו.

גדעון עזרא: אני מאחל להם שהם יקבלו את ההנחה הזאת.

גדעון עזרא: עשיתם באמת עבודת לובי טובה מאוד.

גדעון עזרא: אבל ברגע שאתם מקבלים את ההנחה הזאת, המטרה עדיין לא הושגה.

גדעון עזרא: המטרה להרים את עכו תלויה בהרבה מאוד גורמים, בעיקר פרנסי העיר עכו, שצריכים לדעת לתרגם את השינוי המשמעותי הזה לעבודה הרבה יותר טובה.

גדעון עזרא: אני גם מכיר בעובדה שעכו הוזנחה הרבה שנים.

גדעון עזרא: העזובה וההזנחה ומוסדות שתקועים באמצע העיר בלי שאפשר לשנות אותם, והעובדה שהיא מוכת סמים ועוד ועוד כהנה וכהנה.

גדעון עזרא: אפשר שאני הבחנתי – היחסים בין יהודים וערבים בעכו נחשבים, לפי דעתי, ליחסים טובים, שאני מקווה שילכו וישתפרו.

גדעון עזרא: אני מאוד מקווה שעכו תשכיל להפוך את העיר העתיקה שלה לאתר תיירות שיכניס הרבה כסף לעכו ויעמיד אותה על הרגליים.

גדעון עזרא: אני מאחל לכם הצלחה בהמשך הדרך, אבל תדעו לכם שאתם בהתחלת הדרך.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת גדעון עזרא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נחום לנגנטל.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת מאיר שטרית, ואם הוא לא יהיה – חבר הכנסת יובל שטייניץ, ואם הוא לא יהיה – חבר הכנסת שירי ויצמן, ואם הוא לא יהיה – חבר הכנסת איוב קרא.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רק רוצה לומר במשפט אחד – באופן עקרוני אני מאוד בעד הצעת החוק של חבר הכנסת דוד אזולאי, מפני שהיא מבטאת איזו חשיבה נקודתית, עם פינצטה, של ראיית בעיה בתוך המפה הכלכלית-החברתית במדינת ישראל והתמודדות אתה.

נחום לנגנטל: זה דבר שהוא הכי חשוב בעיני, כי תמיד ראיות גלובליות, סופן ששוכחים את הפרטים.

נחום לנגנטל: היה טוב אילו היתה הממשלה מביאה פריסה כוללת של כל המקומות שיש בהם בעיות ומביאה את הפתרונות האמיתיים – מה צריך לעשות בכל מקום ומקום; גם בדרך של תקנות מס וגם בדרך אחרת.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להוסיף רק נקודה אחת.

נחום לנגנטל: אני חושב, שאם אנחנו ככנסת יזמנו את הטיפול הנקודתי בעכו, בכך שנקל בהטבות מס לתושבי העיר – אני חושב שהממשלה צריכה להרים את הנטל ולהרים את הכפפה, ולהכין תוכנית יותר רצינית לעיר עכו ולמה שהיא צריכה.

נחום לנגנטל: אני יודע את זה מתפקידי הקודם כמנכ"ל משרד התחבורה, על דברים מאוד רציניים שנעשו בעבר בקשר לכבישים העוקפים את עכו; ופתרנו הרבה מאוד בעיות, אבל זה לא מספיק.

נחום לנגנטל: צריך להקים את המרינה, לפתח את העיר כעיר תיירות ועוד אלף דברים, כי היא לא צריכה ליפול ברמתה מהעיר נהרייה ששכנה לה.

נחום לנגנטל: יש לעכו האפשרויות וכל התשתיות שיכולות להיות לשם כך.

נחום לנגנטל: אם הממשלה תבין את העניין הזה, ותראה גם בתיירות, גם באופי הטופוגרפי המיוחד של חוף הים שם, גם את הכלא ואת כל הדברים שאפשר לעשות בהם – היא תוכל לפתח ולנצל את העיר עכו למשהו טוב.

נחום לנגנטל: מבחינה תשתיתית יש גם סיכוי לא רק בזה שניטיב במס עם תושביה, אלא לתת לה אפשרות ללכת על רגליה שלה, ושיום אחד היא תפרח ואנשים יהיו גם גאים להיות שייכים לעיר הזאת.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת נחום לנגנטל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מאיר שטרית – אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יובל שטייניץ – אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ויצמן שירי – אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת בנימין אלון, ואם הוא לא יהיה – חבר הכנסת תאופיק חטיב, שאני מברך אותו על בחירתו.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראשית אני מברך את קברניטי העיר עכו ואת ראש העיר וכל אלה שביציע.

איוב קרא: אני מייחל לרגע הזה שנזכה לראות אתכם חוגגים לא במצוקה, כאשר תואר עיר הבירה של הצפון בנושא מצוקה חברתית וכלכלית לא יהיה נחלת עכו.

איוב קרא: אחרי סיור שערכנו במקום הזה, ביוזמתו של ידידי יושב-ראש ועדת הפנים דוד אזולאי, ואני שולח לך "יישר כוח", אני חושב שזה לא תפקידה של הכנסת לעשות את מה שעשינו, אף שאנחנו מחויבים, בטח לעיר עכו ולערים כמו עכו – לוד, רמלה וכו'.

איוב קרא: הממשלה הזאת לא היתה צריכה להגיע למצב הזה, שבית-המחוקקים יתעסק עם הבעיה הזאת.

איוב קרא: הרי זה דבר שהוא בנפשנו.

איוב קרא: לא יכול להיות שאהוד ברק יקצה כל כך הרבה זמן לסיבובים בעולם, למסיבות קוקטייל.

איוב קרא: הייתי רוצה שמחר בבוקר יתייצב בעיר עכו, עם השרים שלו, עם שר המסחר, עם שר הפנים, עם כל הנוגעים בדבר.

איוב קרא: פעם אחת שיבוא לשם, לקבוע עובדה.

איוב קרא: מה הבעיה?

איוב קרא: לשבת כל היום עם האזרחים של עכו.

איוב קרא: מה הבעיה להעביר משאבים – ואני לא רוצה להיכנס פה לערים מסוימות, שיש להן מיליונים בפק"מ ואפשר לקבל מהן אפילו הלוואות – מה הבעיה להעביר משאבים ממי שיש לו לעיר הזאת, שהיא מוכת אבטלה, מוכת פשע, מוכת מצוקה?

איוב קרא: אדוני השר לפיתוח אזורי, שאני מאוד מכבד, אי-אפשר לעשות איפה ואיפה במדינה הזאת.

איוב קרא: זה עבר כל גבול.

איוב קרא: אני חושב, שהממשלה הזאת, שנבחרה על קולותיהם של האנשים שדגלו בקו החברתי, היתה צריכה קודם כול לעזור לערים הללו, לעזור לעיר עכו, לעזור לעיר לוד, לעזור למקומות כאלה.

איוב קרא: אנחנו לא רואים את הישועה באה משם.

איוב קרא: אנחנו רק רואים הרס מיום ליום, מצוקה קשה, אבטלה גואה.

איוב קרא: תפנו משאבים למקומות האלה.

איוב קרא: הרי אתם ממשלת העובדים, ממשלת האנשים החלשים, ממשלת הפועלים.

איוב קרא: איזה פועלים, איזה מצוקה – –

נעמי חזן: – – –

איוב קרא: – – כואב לי על מה שאתם עושים.

איוב קרא: הגיע הזמן שהציבור ידע שלא לממשלה הזאת ייחל.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת בנימין אלון – אינו נוכח.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת תאופיק חטיב.

קריאה: – – –

נחום לנגנטל: סליחה, נוכח.

מיכאל קליינר: הוא לא נוכח, אבל הוא כן נוכח באולם.

נחום לנגנטל: נוכחים נפקדים.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, פרנסי העיר עכו, אני חושב שיש פה נושא שהוא חוצה מפלגות.

בנימין אלון: אנחנו נתמוך בהצעת החוק של חבר הכנסת אזולאי שעוברת לקריאה ראשונה, ובעצם, אם היא תעבור את הקריאה הזאת, היא עברה את הרף המשמעותי.

בנימין אלון: מכאן ואילך זה רק תיקונים בוועדות, כך מקובל כאן.

בנימין אלון: אני חושב שיש עיקרון בדבר הזה – אזור עדיפויות הוא פרי מדיניות של ממשלה.

בנימין אלון: הוא לא רק פרי מצב סוציו-אקונומי, אסור שיהיה דבר כזה, אבל עכו בפירוש צריכה להיות פרי מדיניות של ממשלה, בגלל מצבה, בגלל מיקומה וסמיכותה לערים כמו נהרייה, בגלל ההיסטוריה המפוארת שלה.

בנימין אלון: אני מאחל הצלחה להמשך החקיקה ומאחל לכם, פרנסי העיר עכו, שלא תתבססו רק על החוק הזה, יש עוד מה לעשות בעיר הזאת.

בנימין אלון: תודה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת תאופיק חטיב, ואחריו – חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

תאופיק חטיב: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מצטרף לברכות לראש העיר ולהנהלת העיר עכו ולנכבדיה.

תאופיק חטיב: אני חושב שאומנם זהו צעד חריג לחוקק חוק כלפי עיר בעניין מיסוי, אבל אף שזהו צעד חריג, אנחנו נתמוך בהצעת החוק הזאת אם אין דרך אחרת לעורר את ממשלת ישראל, ואת ממשלות ישראל בכלל, למצבם של ערים וכפרים בעידן אבטלה גואה לממדים שהם תקדימיים.

תאופיק חטיב: אם זו הברירה היחידה, אז ודאי שאנחנו נתמוך.

תאופיק חטיב: רציתי להגיד בנושא החוק הזה, שאני שמח שהכנסת מאוחדת סביב חוק שלדעתי מהווה מסמר אחרון בארון המתים של מדיניות ממשלות ישראל כלפי ערים ויישובים כמו עכו.

תאופיק חטיב: פעם זו היתה מדיניות כלפי הגליל.

תאופיק חטיב: לאחרונה זה היה כלפי עכו.

תאופיק חטיב: אומנם אני לא מגלה לכם סוד שאני קצת פוגע במדיניות ממשלות ישראל למיניהן ולדורותיהן.

תאופיק חטיב: המדיניות הזאת התכוונה להוציא את הערבים מעכו.

תאופיק חטיב: מה שקרה, שאכן ערבים יצאו מעכו, אבל עם יהודים.

תאופיק חטיב: ואולי זה גם רמז לכך שמדיניות ממשלת ישראל צריכה עכשיו להתבסס על השאלה איך לתת לתושבי עכו, יהודים וערבים, לחיות יחד ולא להגר יחד.

תאופיק חטיב: בעכו גואים היום הסמים והפשע, לכן אין שום סיבה שאנשים יבואו לגור שם.

תאופיק חטיב: הנמל בשפל, אין עבודה, העיר מושבתת.

תאופיק חטיב: עיר הנמל והתיירות – לא נמל ולא תיירות.

תאופיק חטיב: אז למה שאנשים יבואו לגור שם?

תאופיק חטיב: לצערי, זה מצב עגום.

תאופיק חטיב: צריך שינוי מדיניות.

תאופיק חטיב: אבל אם יהיה שינוי קטן בחוק הזה, אפילו על קצה המזלג, אנחנו תומכים בשינוי הקטן הזה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, ואחריו – חבר הכנסת מיכאל קליינר.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חברים מעכו, ראשית, אני רוצה כמו כל חברי לברך את דוד אזולאי על היוזמה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להזכיר שהקואליציה החליטה כבר בקריאה הטרומית לתמוך בהצעת החוק הזאת, וזו איננה הצעת חוק קלה.

אופיר פינס-פז: זו הצעת חוק ייחודית, שנועדה לפתור מצב ייחודי.

אופיר פינס-פז: אתם יודעים שלממשלה לא קל לטפל בנושאים מהסוג הזה, משום שהממשלה צריכה תמיד לעמוד במבחן הכלליות והשוויוניות.

אופיר פינס-פז: אבל אנחנו באנו לכאן מתוך תחושה, שמה שקורה בעכו חייב בתשובה של הבית הזה.

אופיר פינס-פז: עכו הולכת ונשחקת על רקע דברים שלא קשורים כלל בעכו, שקשורים בדברים שמשפיעים על עכו.

אופיר פינס-פז: לכן התגייסנו מקיר לקיר בכנסת הזאת, רבים מאתנו חתמו על הצעת החוק של חבר הכנסת דוד אזולאי ורבים מאתנו תמכו בה.

אופיר פינס-פז: אני מאוד מקווה שחקיקתה תסתיים במהרה, בקרוב, לא רק כהצעת חוק אלא כחוק ממש, ואני מקווה שבכך נוכל לסייע, ולו במעט, לשיפור מצבה של העיר, שמתמודדת יום יום, שעה שעה, על מעמדה ועל איכות החיים שלה.

אופיר פינס-פז: אנחנו נמשיך ונסייע לפרנסי העיר, לנציגיה ולמי שצריך לעשות בשם כולנו את העבודה בעכו.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת מיכאל קליינר, ואחריו – חבר הכנסת חיים כץ.

נחום לנגנטל: אם הוא לא יהיה נוכח באולם – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

מיכאל קליינר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת; אדוני היושב-ראש, כשעמדת כאן על הדוכן לפני כמה דקות, אמרת שברמת העיקרון זו שיטה טובה לעזור למקומות בעייתיים באמצעות פטור ממס.

מיכאל קליינר: אני חושב, שזו שיטה גרועה, שיטה פסולה.

מיכאל קליינר: אני חושב, שאם רוצים לסייע למקום, אז צריך לסייע לו ולא לתת לו פטורים.

מיכאל קליינר: אבל היות שהשיטה המעוותת הזאת קיימת, לצערי אני לא חושב שהממשלה הזאת תבוא לשנות את שיטת הפטורים, אז אין ברירה – לפעמים צריך להוסיף עיוות כדי למנוע עיוות יותר גדול.

מיכאל קליינר: לכן, חבר הכנסת אזולאי, אני חתמתי על הצעת החוק שלך, ואני מצטרף למברכים ומתפלל שעד מהרה תקום ממשלה בישראל שתבטל את כל הפטורים, ואז, אם ירצו לסייע למקום יישוב, ייתנו לו תקציבים, בצורה נורמלית, כמקובל.

מיכאל קליינר: אבל היום השיקולים הם הרי לא רק כלכליים, וחבר הכנסת חטיב אמר, שאת האוכלוסייה הערבית הוציאו למכר והאוכלוסייה היהודית תלך לנהרייה, כי נהרייה היא אזור עימות ומקבלת פטור, אז כל תושבי עכו היהודים יעברו לנהרייה.

מיכאל קליינר: יותר טוב, יותר כדאי, פחות בעיות.

נואף מסאלחה: מה זה רע?

מיכאל קליינר: עכו היא עיר מעורבת, יהודית-ערבית, וכזו היא צריכה להישאר.

מיכאל קליינר: אם לא נקבל את ההסתייגות הזאת, אז היא לא תישאר כזאת.

מיכאל קליינר: אני הייתי מעדיף לו היתה באה כאן הצעה שהיתה מבטלת את הפטור לנהרייה ולשאר המקומות במדינה.

מיכאל קליינר: כי בצדק אמר גדעון עזרא – מחר תבוא בית-שאן, בוודאי רמלה ולוד, ואין לזה סוף.

מיכאל קליינר: אבל היות שזו המציאות ואני ריאלי, הרי בלב כבד מאוד ובניגוד לכל מה שאני מאמין בו מבחינה כלכלית, אני תומך בהצעת החוק הזאת.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת חיים כץ – איננו באולם.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אורחים נכבדים מעכו, אין ספק שההצעה הזאת היא בסופו של דבר צודקת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו תמכנו בה גם בהתחלה ונמשיך לתמוך בה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לגופו של עניין, אני הייתי מצפה מהממשלה הזאת לנהוג בצדק גם בערים אחרות וגם במקומות נזקקים אחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראש הממשלה הולך לבקר מחר באופקים, שם יש אבטלה ועוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ולמה לא?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לבקר ולפתור את הבעיות ולנסות למצוא מקומות עבודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל ראש הממשלה איננו יכול לא לבקר ברהט שליד אופקים; והיא הרבה זמן במצוקה, לפני אופקים, והרבה מעל אופקים במדרגות של האבטלה והעוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בהתחלה אמרו שזה לא מתוכנן, לא ידעו, עופר טלר הפנה את תשומת לבו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה לא תוכל, אדוני ראש הממשלה, לבקר מחר גם ברהט?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה רק באופקים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא אומר בתל-שבע ולא בעשר ערים ערביות שכולן בראש הסולם מבחינת האבטלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשניות המעטות שנשארו לי – גם לעיר עכו יש לי מה לומר, לראש העיר ולפרנסי העיר, חברי מועצת העיר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו בני עכו, אפשר להגיד, אנחנו נמצאים בעכו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא יום יום אבל קרובים ונמצאים שם וקשורים למקום אמוציונלית ומכל הבחינות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם בתוך העיר עכו יש מה לעשות, אדוני ראש העירייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם בית-הספר הערבי בעכו, שמתוכנן חמש שנים והוקצבו תקציבים והתכנון גמור – למה לא בונים אותו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה לא פותרים את המצוקה הזאת גם של התושבים הערבים בתוך עכו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן אני אומר, אנחנו תומכים ונתמוך, אנחנו רוצים לראות גם בשטח, אם זה במישור העירוני בעכו במקרה הזה ואם זה במישור הגלובלי של הממשלה, טיפול נכון, טיפול צודק, טיפול שוויוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הגיע הזמן אכן לעשות כך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת האשם מחאמיד, ולאחר מכן – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

נחום לנגנטל: אם הוא לא יהיה נוכח – חבר הכנסת עסאם מח'ול.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, הייתי רוצה מאוד, לו יכולתי, להשפיע כדי לבטל את כל הנאומים האלה, משום שאנשי עכו עוד לפני שבועיים אולי ראו שאני התרוצצתי פה כדי לבטל את כל הנאומים, כי הם שמעו מספיק נאומים.

האשם מחאמיד: היו סיכומים והיו דברים כאלה וכאלה, ובוודאי אם תשאלו אותם אם השתנה משהו מאז בעכו, אז כלום לא השתנה; אולי לרעה.

האשם מחאמיד: אבל, אני רוצה כמובן לברך את ראש העיר ואת חברי העירייה, את החברים מעכו, ולומר, שעכו, כמו כל הערים המעורבות, סובלת לא רק כאוכלוסייה ערבית.

האשם מחאמיד: אני רוצה להגיד לחברי, שגם יהודים סובלים באותם מקומות, אבל במיוחד האוכלוסייה הערבית היא זו שסובלת.

האשם מחאמיד: זה נכון בעכו, זה נכון ברמלה, בלוד, ביפו, בחיפה, בכל הערים המעורבות.

האשם מחאמיד: זה בטוח ששם סובלים כולם.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, עכו סובלת מעוני, מסמים, ממחסור בעבודה, ממחסור בדיור, ואפשר למנות עוד עשרות דברים שהעיר סובלת מהם.

האשם מחאמיד: אני רוצה להגיד לחבר הכנסת אזולאי: ההצעה שלך בוודאי תתקבל פה-אחד והיא תעבור קריאה ראשונה, שנייה ושלישית.

האשם מחאמיד: יש לי רק ספק אם הממשלה תעמוד בביצוע החוק.

האשם מחאמיד: הרי הממשלה חתמה עם הנכים, וראינו מה היא קיימה.

האשם מחאמיד: דבר שני, האם החוק הזה יפתור את הבעיות של עכו?

האשם מחאמיד: אני בטוח שמה שצריך זה שינוי טוטלי במדיניות החברתית-הכלכלית של הממשלה, כדי להגיע אולי לכך שאנשי עכו והאנשים בערים המעורבות יוכלו קצת לטעום מהחיים של אנשי סביון, הרצלייה-פיתוח וכל מיני מקומות אחרים שבהם חיים עשירים במדינה.

האשם מחאמיד: תודה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת עסאם מח'ול.

נחום לנגנטל: אחריו – חבר הכנסת זבולון אורלב, אחריו – חבר הכנסת מוחמד כנעאן, ואחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

נחום לנגנטל: בבקשה, אדוני.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אורחינו הנכבדים, אני לא רוצה לדבר על המסים ולא על החוק.

עסאם מח'ול: אני רוצה לספר קצת על עכו.

עסאם מח'ול: אני יודע שכשרוצים להתבדח על עכו ועל העכואים, אומרים בערבית: "יח'וף עכא מן הדיר אל-בחר" – עוד חסר שעכו תפחד מרעש הגלים.

עסאם מח'ול: ואני אומר לא על דרך ההתבדחות: עכו מפחדת ממדיניות ההזנחה ועכו מפחדת ודואגת ומודאגת ממדיניות האפליה.

עסאם מח'ול: אני חושב שהשאלה המרכזית שצריך להעמיד אותה כשמדברים על עכו היא הייחוד שלה.

עסאם מח'ול: איך אומרים בעכו, היא פנינה?

עסאם מח'ול: היא פנינה.

עסאם מח'ול: עכו היא פנינה היסטורית.

עסאם מח'ול: אולי הגיע הזמן שנתחיל להעריך את ההיסטוריה בלי קפיצות ובלי מקפצות, את ההיסטוריה של הערים ההיסטוריות, ולטפח אותן ככאלה.

עסאם מח'ול: לעכו מגיע יחס אחר מכיוון שהיא עיר אחרת ועיר מיוחדת.

עסאם מח'ול: לעכו מגיע יחס אחר, פיתוח אחר, הבלטת ההיסטוריה שלה, שאפשר להריח אותה עם ריח הקירות שם וריח הים.

עסאם מח'ול: צריך לתת לה מעמד אחר.

עסאם מח'ול: לכן אני חושב, שאולי המסר המרכזי מהדיון הזה יהיה להתחיל להעריך את ההיסטוריה ולהתחיל לפתח את העיר ולשקם אותה כדי שהיא תענה על הצרכים של האנשים, שהם המשך ההיסטוריה של עכו.

עסאם מח'ול: תודה רבה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת זבולון אורלב.

נחום לנגנטל: אחריו – חבר הכנסת מוחמד כנעאן.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראש העיר ד"ר שמריהו בירן, סגניו, חברי מועצת העיר, סגן ראש המועצה הדתית ידידי מאיר בן-שושן, הפורום למען עכו וכל ההנהגה, המפד"ל תצטרף לתמיכה בחוק שיזם חבר הכנסת דוד אזולאי באשר אנחנו מאמינים שהוא חוק נכון.

זבולון אורלב: אני ער ומודע לכל ניסיונות הסיוע שהיו עד כה לעכו ולא העלו את התוצאה המקווה, ואנחנו מקווים שהחוק הזה יהווה נקודת מפנה, אם כי צריך להודות, שהוא כשלעצמו, אם הוא יישאר חוק יחיד וסיוע יחיד – לא תהיה בכך עזרה.

זבולון אורלב: חשוב מאוד, שנוסף על החוק הזה, נעזור לעכו על-ידי כך שתהיה לה תוכנית-אב עם כל משרדי הממשלה.

זבולון אורלב: מנקודת המבט שלי חשובה מאוד, כמובן, מערכת החינוך, שיכולה להביא למפנה גדול, מערכת חינוך איכותית.

זבולון אורלב: ראש העיר הוא איש חינוך בכיר לשעבר.

זבולון אורלב: כולם מבינים, שמערכת חינוך איכותית, השקעות במערכת החינוך יכולות לחולל מפנה, ויש הרבה דוגמאות של ערים שנחלצו ממצוקה על יסוד זה שהן השקיעו במערכת החינוך.

זבולון אורלב: אגב, החוק הזה מלמד, שלכנסת יש השפעה, לעתים השפעה נקודתית.

זבולון אורלב: אנחנו כאן בכנסת באים לפעמים בטרוניות לממשלה.

זבולון אורלב: והנה כאן ההוכחה שהכנסת יכולה להוביל חוק.

זבולון אורלב: אני גם רוצה לשבח את הממשלה על שלא עמדה למכשול ובסופו של דבר תמכה והצטרפה להצעת החוק.

זבולון אורלב: אני גם חושב שהדרך של עזרה נקודתית היא נכונה, ועכו יכולה לסמן בעניין זה גם לערים נוספות.

זבולון אורלב: אני רוצה לאחל לתושבי עכו הצלחה רבה.

זבולון אורלב: המפד"ל תתמוך בהצעת החוק.

זבולון אורלב: תודה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

ד' לב: ברשות היושב-ראש, הנני מתכבד להודיע, כי הונחה על שולחן הכנסת החלטת ועדת הכנסת בעניין העסקת עוזרים פרלמנטריים.

ד' לב: תודה.

נחום לנגנטל: תודה רבה לסגן מזכיר הכנסת.

נחום לנגנטל: (קריאה ראשונה)

נחום לנגנטל: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, חברי ביציע, ראש העיר, ההנהגה המקומית של העיר עכו, יהודים וערבים, בישיבתם ביציע אנו נוכחים בחשיבות החיים המשותפים בעיר משותפת.

מוחמד כנעאן: הם נותנים דוגמה ומופת איך צריכים להיות החיים בין ערבים ליהודים במדינת ישראל.

מוחמד כנעאן: על כן, אדוני היושב-ראש, הנהגה כזאת, עם אנשים שרוצים לעשות ולפתח את העיר עכו, הכנסת, מכל הסיעות, חייבת לתת לה יד ולתמוך בחוק שהביא ידידנו דוד אזולאי, שאני מברך אותו על ההצעה שהיתה צריכה להיות מזמן.

מוחמד כנעאן: אני מחזק גם את משפטו של חברי עסאם מח'ול, אשר אמר שהמדינה נמדדת גם בשמירתה על ערים היסטוריות.

מוחמד כנעאן: לדעתי, היום ממשלת ישראל צריכה לנצל את ההזדמנות שיש לה עיר כזאת, עם הרבה דברים מיוחדים, לא רק שחיים בה ערבים ויהודים אלא היא עיר היסטורית ממדרגה ראשונה, שאין כמוה או מעטות כמוה בעולם.

מוחמד כנעאן: ממשלת ישראל צריכה לנצל דווקא דבר כזה ולעודד את העיר, את העירייה, את התושבים, כדי שהם יישארו בעיר ויפתחו אותה.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, בביקור של ועדת הפנים בעיר עכו יחד עם ראש העירייה, חברי מועצת העיר ונכבדים אחרים, ראינו את המצב הקשה שנמצאת בו עכו, שמחייב את ממשלת ישראל לתמוך תמיכה תקציבית, מעבר לחוק הזה, על מנת לפתח את השכונות שזקוקות לפיתוח.

מוחמד כנעאן: תודה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת נסים זאב.

נחום לנגנטל: אחריו – חבר הכנסת מאיר שטרית.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, בראש ובראשונה אני רוצה לברך את ידידי חבר הכנסת דוד אזולאי, שהביא את הצעת החוק, את ראש העירייה, סגניו.

נסים זאב: בסיור שערכנו לפני כמה שבועות חשנו את כאבם וסבלם של תושבי העיר, ראינו את העוני ואת המצוקה.

נסים זאב: אבל אני חייב לומר, שגם ראינו את ההשקעה שראש העירייה משקיע, את הניקיון והסדר בעיר.

נסים זאב: הוויכוח, מורי ורבותי, לא אם להשקיע, אלא איך להשקיע, איך להביא חיים לעיר, כיצד להביא תושבים למקום – יהודים וערבים – שנמצאים במעמד בינוני ומעלה.

נסים זאב: הנתונים, כפי שמונחים בפנינו: בעשור השנים האחרון, מתוך 33,000 יהודים עזבו 22,000, ובמקומם נכנסו 11,000 תושבים ערבים ועולים חדשים.

נסים זאב: רוב העזיבה של התושבים היא לכיוון נהרייה והמקומות הסמוכים.

נסים זאב: המצב עולה למדינה 180 מיליון ש"ח בכל שנה.

נסים זאב: אם אנחנו נשקיע חלק מהסכום הזה באנשים ולא בבטונים ולא במבנים, אלא בתושב עצמו – לעודד את התושב שיגור ויישאר במקום – נוכל להגיע למצב שעכו תחזור ותשוב לתחייה.

נסים זאב: ההנחה תעלה לאוצר מקסימום 44 מיליון ש"ח לשנה.

נחום לנגנטל: אדוני כמעט מסיים את זמנו, אז אם הוא יכול רק עוד משפט.

נסים זאב: סליחה, יש לי שלוש דקות, לא?

נחום לנגנטל: לא, יש לך שתי דקות ואתה כרגע בעוד שתי שניות, אז אני מבקש.

נסים זאב: המצב של הדיור בעיר – כמעט אין מכירת דירות, כי אין אנשים שיקנו דירות במקום.

נסים זאב: המצב של העיר – שהעיר נהפכה לקן לסמים ולפשע והבעיות הדמוגרפיות הולכות ומחריפות.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת זאב.

נסים זאב: מה שאני מבקש רק בסיכום – חייבים לתת העדפה לעיר עכו יותר ממה שנותנים לערים אחרות, לפחות במשך חמש שנים.

נסים זאב: אם בערים אחרות, כמו נהרייה ומקומות אחרים, מקבלים בין 10% ל-15% – יש לתת לעכו לפחות 20% עד 25%.

נסים זאב: תודה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת מאיר שטרית, ואחריו – חבר הכנסת שלום שמחון.

קריאה: אני מוותר.

שלום שמחון: אני לא מוותר.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ראשית אני מברך את ראש העיר עכו, את תושבי העיר עכו שהגיעו לכאן, את אריק ברמי, שהיה מנכ"ל מינהלת-2000 עד שהעיפה אותו הממשלה הזאת – כרגיל, לפי חיתוך הראשים של כל מי שלא מזוהה אתם – ובעיקר את חבר הכנסת דוד אזולאי.

מאיר שטרית: יעיד דוד אזולאי, שבהיותי שר האוצר הוא פנה אלי וביקש שאני אתמוך במתן מעמד של הנחות לאזורי פיתוח בעכו.

מאיר שטרית: כתבתי לו מכתב, עם העתק, אם אני לא טועה, לראש עיריית עכו, שבו הודעתי על תמיכתי, עוד בהיותי שר האוצר.

מאיר שטרית: זה לא "קונץ" להיות באופוזיציה ולתמוך; זה "קונץ" לתמוך בעכו כשאתה בממשלה וכשיש לך הסמכות לעשות את זה.

מאיר שטרית: אז אני תומך – – –

סאלח טריף: ה"קונץ" הוא להיות שר אוצר – – –

מאיר שטרית: מה לעשות.

מאיר שטרית: ידידי סאלח טריף, אתם זכיתם בבחירות, זה דין הציבור.

מאיר שטרית: ואנחנו בעניין הזה לפחות – לכן, אני שמח לעמוד היום על הבמה ולהצביע ולהוסיף קול אחד לתמיכה בעיר עכו.

מאיר שטרית: אני התרשמתי מחבר הכנסת אזולאי ומהבעיות שהוא העלה בפני בעיר עכו, ואני חושב שהצגת הבעיות נכונה ומחייבת פתרון.

מאיר שטרית: אבל אני רוצה לומר, כמי שהיה ראש עיר ביבנה, במקום שהיה סמל למצוקה, ולשמחתי הפך לאחת הערים היפות בארץ, בזמן היותי ראש המועצה וראש עיר 13 שנה – אין פתרונות קלים למשוך אוכלוסייה לעכו.

מאיר שטרית: אני אומר לך, חבר הכנסת אזולאי, לא כסף יביא את האנשים, גם לא הנחות עכשיו במס הכנסה.

מאיר שטרית: זה לבד לא מספיק.

מאיר שטרית: התשובה היחידה שאתם יכולים לעשות בעכו כדי למשוך אוכלוסייה אליכם – וכך ביתר ערי הפיתוח – זה לבנות איכות חיים גבוהה לתושבים: חינוך גבוה ברמה גבוהה, תרבות ברמה גבוהה, ניקיון, שירותי עירייה מצוינים.

מאיר שטרית: אם אנשי עכו יהיו גאים בעיר שלהם, רבים ירוצו לבד.

מאיר שטרית: אם תושבי עכו עצמם לא יהיו גאים במה שיש להם בעיר, אף אחד לא ירצה לבוא לגור אצלכם.

מאיר שטרית: ולכן, מעבר לתמיכה או מעבר לכסף ולהנחות, מוטלת חובה – ואני אומר את זה לראש העיר ולחברי מועצת העיר שכאן – מוטלת חובה על ראש העיר ועל חברי מועצת העיר להתלכד ביחד ולפעול למען האינטרס של עכו ותושביה, כיד אחת.

מאיר שטרית: היו בחירות, נגמרו הבחירות, שלום על ישראל.

מאיר שטרית: עכשיו תעבדו כולכם יחד לטובתה של עכו.

מאיר שטרית: תבנו סדר עדיפויות נכון של השימוש באמצעים שיש בידי העירייה, לאיזה מטרות, ותעזבו את הוויכוחים הפוליטיים.

מאיר שטרית: תעבדו נכון; אתם תשיגו את ההישג שאתם רוצים להגיע אליו, ואז בקלות תוכלו לוותר על כל ההנחות ועל כל ההטבות ולעמוד על רגליכם לבד, אם ירצה השם.

מאיר שטרית: זה האיחול הכי טוב שאני יכול לאחל לעכו.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת שלום שמחון, ואחריו – חבר הכנסת ראובן ריבלין.

שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר לשיתוף פעולה אזורי, אני, כמו יתר חברי, תומך בהצעת החוק הזאת ואני גם חושב שהיא נכונה, אבל עם זאת אני רוצה לומר לראש העיר, שגם צריך לומר את האמת לגבי ההנחות במס.

שלום שמחון: הנחות במס בדרך כלל הן טובות בעיקר לבעלי היכולת, והפוטנציאל של עכו מבוזבז כבר הרבה מאוד שנים והוא לא צריך לבוא לידי ביטוי רק בנושא ההנחות במס.

שלום שמחון: הוא צריך לבוא לידי ביטוי בשורה ארוכה של נושאים; וזה צריך להיות אחד הנושאים, אבל הוא לא העיקרי.

שלום שמחון: הפוטנציאל התיירותי של עכו לא הגיע לידי מיצוי, וחבל, אחרי 50 שנות קיומה של מדינת ישראל, וצריך להתגייס כדי למצות את הפוטנציאל הזה.

שלום שמחון: עכו היא אחת הערים היפות ביותר בעולם.

שלום שמחון: אני חושב שצריך לעשות הכול על מנת שהחינוך יגיע לרמה כזאת שיהיה כדאי לתושבים להישאר בעכו.

שלום שמחון: אני חושב שצריכה להיות השקעה גדולה מאוד בתשתיות, השקעה גדולה מאוד בתעסוקה לתושבי עכו, כדי שהאוכלוסייה החזקה שהגיעה בשנים האחרונות לנהרייה תרצה לחזור בחזרה לעכו, כי אחרת, אם היא תקבל את הכול בנהרייה, היא תישאר בנהרייה.

שלום שמחון: ולכן, זו רק אחת הפעולות, ואני שמח שכל חברי הכנסת מכל הסיעות מתגייסים על מנת שתושבי עכו יוכלו ליהנות מנושא ההנחה במס; אבל זה יהיה עצוב מאוד אם זה יסתכם רק בנושא החוק הזה – זה יהיה חבל מאוד.

שלום שמחון: אני תומך, ביחד עם חברי מישראל אחת, בהצעת החוק הזאת, ואני רוצה לקוות שהיא רק חלק קטן בסדרת פעולות ארוכה למען תושבי עכו, שהיא חלק ממדינת ישראל.

שלום שמחון: שיהיה לכם בהצלחה, אדוני ראש העיר, מר בירן.

שלום שמחון: תודה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת ראובן ריבלין, ואחריו – חבר הכנסת סאלח טריף.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, ראש הממשלה לשעבר, אין אדם שיודע את ההיסטוריה של מדינת ישראל, של ארץ-ישראל, ולא יודע על העיר עכו.

ראובן ריבלין: עכו וירושלים – כמעט ניתן לומר – עכו וקיסריה, עכו ויפו, עכו וחברון.

ראובן ריבלין: עכו היא אחת מהערים היותר-מצוינות בתולדותיה של ארץ-ישראל.

ראובן ריבלין: והנה, אנחנו כאן, לנגד עינינו, אדוני ראש הממשלה לשעבר, מאבדים עיר.

ראובן ריבלין: לא רק האוכלוסייה הערבית עוזבת אותה, גם האוכלוסייה היהודית עוזבת אותה.

ראובן ריבלין: קמות לידה ערים אחרות שהן ערי הגירה, המאבדות את עכו.

ראובן ריבלין: עכו שהפכה לשם דבר, פנינה – פנינה מבחינת התרבות, מבחינת היופי, מבחינת היכולות – ולמה נאבד עיר כזאת?

ראובן ריבלין: אנחנו כאן, במקום צקצוקי לשון, ואני, כיושב-ראש סיעת הליכוד, המלווה אתכם כבר מתחילת הדרך, כאשר באתם והופעתם בפנינו, אומר לכם: אנחנו העניים ממעש, חברי הכנסת, עושים את אשר אנחנו יכולים לעשות.

ראובן ריבלין: ואני בטוח שזה רק סימן לממשלה שיש כאן התייחסות לעיר עכו.

ראובן ריבלין: אותו חוק-מקצת שעושה ועומל עליו חבר הכנסת אזולאי, שהוא יקיר העיר עכו, לא רק בן בנה של העיר – עושה ככל יכולתו על מנת לשפר את האפשרות לבוא ולומר, שיבוא איש מעכו ויאמר: בן עכו אני, גאה אני לחיות בעכו.

ראובן ריבלין: אמר זאת אחד מבכירי תנועתי, מאיר שטרית: כדי שאנשים ירצו להתגאות בעירם, הם צריכים קודם כול להרגיש שהם יכולים להתגאות בעירם.

ראובן ריבלין: אם אדם אומר: אני ירושלמי, כל אדם בארץ מתקנא; ואם אדם אומר:

ראובן ריבלין: אני עכואי – כל אדם בארץ מתקנא ואומר: אני רוצה להיות עכואי כמוהו.

ראובן ריבלין: זאת הדרך הנכונה לבוא לידי שיקום העיר, אבל מה אפשר לעשות – ואני רוצה לומר לכם, גם בני עכו: הרי כדי לקבל הנחות ממסים, קודם כול צריך להרוויח כסף, אותו מעט שאפשר לנכות ממנו מס.

ראובן ריבלין: אז אנחנו עושים כאן את ראשית הדרך, ואני בטוח שהשר וראש הממשלה לשעבר ישמעו את זעקתה של עכו ואת הרצון הכן של הכנסת כולה, מקיר אל קיר, לבוא ולעזור לעיר זו, כי נקודתית אנחנו יודעים שהדברים האלה אינם רציניים.

ראובן ריבלין: אולי באמת נציל עיר.

ראובן ריבלין: מדוע נאבד את עכו, שהיא בת שנות אלפיים כאן בתולדות היישוב?

ראובן ריבלין: תודה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת סאלח טריף, ואחריו – חברת הכנסת סופה לנדבר.

נחום לנגנטל: סאלח טריף, קדימה.

סאלח טריף: – – –

נחום לנגנטל: סליחה, התבלבלתי.

נחום לנגנטל: היא עלתה, אז אתה אחריה.

נחום לנגנטל: אני הסתבכתי מרוב – – –

סאלח טריף: – – –

נחום לנגנטל: לא, פשוט הבעיה עם רובי ריבלין שהוא היחיד שלא בירך את דוד אזולאי.

נחום לנגנטל: התבלבלתי.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, אדוני השר שמעון פרס, ראש עיריית עכו, סגן וממלא-מקום ראש עיריית עכו, חברי מועצת העיר, מכובדי העיר, אני תומכת בחוק שלך.

סופה לנדבר: אני חושבת שכדי לתמוך בעיר עכו, כדי לקדם את העיר עכו, לא מספיק לתמוך בחוק.

סופה לנדבר: אני חושבת שממשלת ישראל חובתה לקדם את העיר עכו.

סופה לנדבר: עכו היא עיר עם שורשים – עם שורשי תרבות, עם פסטיבל תרבות, עם פסטיבל תיאטרון, עיר שיש לה פוטנציאל, פוטנציאל של תיירות, ולא ייתכן שעל-יד עכו, העיר נהרייה, זוכה להטבות, ואילו אתם סובלים מהעדר ההטבות האלה.

סופה לנדבר: חברי כנסת מהאופוזיציה דיברו על זה שלא ייתכן שממשלת ישראל תטפל בבעיה רק בצורה של הורדת המסים.

סופה לנדבר: אני חושבת שיחד עם הורדת המסים צריכים לקדם את העיר עכו – את התשתיות, את החינוך, את הבריאות, את הבנייה בעיר, את התיירות, כיוון שבלי טיפול כולל, עכו לא יכולה להתקדם.

סופה לנדבר: אני רוצה להגיד שלבי עם תושבי עכו.

סופה לנדבר: לפני כמה ימים ביקרתי בעיר, ואני מתכוונת, בחודש הזה, להגיע עוד הפעם לביקור יותר ממושך.

סופה לנדבר: יחד אתכם אנחנו נקדם את זה בוועדות הכנסת, בכנסת, ואני דווקא מתעקשת להגיד, שכדי לקדם את עכו אנחנו צריכים, חברי כנסת מהקואליציה ומהאופוזיציה, לעשות קואליציה מקיר לקיר, כדי שאתם לא רק במלים תהיו פנינה של מדינת ישראל; כדי לקדם את העיר עכו בכל הוועדות.

סופה לנדבר: בכל החוקים שאפשר לתמוך, אנחנו נתמוך.

סופה לנדבר: תתקדמו ואנחנו נעשה את זה יחד אתכם.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת סאלח טריף, ואחריו – האחרון, חבר הכנסת אלי גולדשמידט, והשר לפיתוח אזורי ישתתף בדיון מטעם הממשלה.

סאלח טריף: אדוני היושב-ראש, אדוני השר שמעון פרס, שבזכותו קיבלה עכו הרבה תקציבים וסיוע בעבר – על קשריו המיוחדים הוא עוד ידבר, אבל, חברי כנסת יקרים, כיוון שנתבקשתי לקצר, אני אומר דברים בקצרה.

סאלח טריף: נמצאים כאן חברי הטובים מעכו, ובראשם ראש העיר ד"ר שמריהו בירן, וחברי דוד אזולאי.

סאלח טריף: אני רוצה להגיד לכם קודם כול שלוש הערות: האחת, שאילולא דוד אזולאי והנחרצות של שמריהו בירן וההיענות של אלי גולדשמידט, יושב-ראש ועדת הכספים, היה קשה להגיע לקריאה ראשונה בהצעת החוק הזאת.

סאלח טריף: אני גם רוצה לציין בהזדמנות הזאת, שגם בשיחה שלי באמת עם שר האוצר בייגה שוחט, שתומך תמיכה ברורה וחד-משמעית – אלמלא תמיכתו היה קשה לקדם את הצעת החוק.

סאלח טריף: אני שמח מאוד שיש היום תמיכה מכל סיעות הבית.

סאלח טריף: עכו ראויה לתמיכה כזאת.

סאלח טריף: כולם דיברו על עכו.

סאלח טריף: אני חושב, אדוני ראש העיר, שאם היום הכנסת מצביעה פה-אחד על הצעת החוק הזאת בקריאה ראשונה – שום דבר לא יעצור את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית, ובעזרת השם היא תעבור, וזה יהיה שינוי דרמטי, חשוב מאוד, גם היסטורי, לעכו.

סאלח טריף: הוא יחזק את העיר.

סאלח טריף: הלשכה שלי בעכו, אולי הבית גם יהיה שם.

סאלח טריף: אני מברך מאוד את כולכם ומודה לכם – –

נחום לנגנטל: תודה.

סאלח טריף: – – ואני חושב שאנחנו עושים צעד חשוב מאוד לעתידה של עכו וגם לאזור של הגליל המערבי.

סאלח טריף: תודה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: אחרון הדוברים – חבר הכנסת אלי גולדשמידט.

אלי גולדשמידט: אדוני היושב-ראש, אדוני השר פרס, רבותי חברי הכנסת, אני מזכיר את שירי ויצמן – – –

ויצמן שירי: – – –

סופה לנדבר: למה רק אותו?

אלי גולדשמידט: כי הוא היחיד שביקש.

נחום לנגנטל: לא, לא; הוא היחיד שוויתר על רשות הדיבור והיה באולם.

ויצמן שירי: ויתר על רשות הדיבור, היה באולם ועזר בלי לדבר הרבה.

נחום לנגנטל: בבקשה.

נחום לנגנטל: רבותי, נשארו לו עוד דקה ו-40 שניות.

קריאות: – – –

נחום לנגנטל: נו, נו, רבותי.

מאיר פרוש: – – –

נחום לנגנטל: חבר הכנסת פרוש.

נחום לנגנטל: מה קרה לכם?

קריאות: – – –

אלי גולדשמידט: קודם כול, אני עומד פה גם ובעיקר כיושב-ראש ועדת הכספים, שאצלו הוכן החוק של חבר הכנסת דוד אזולאי מקריאה טרומית לקריאה הראשונה שבה אנחנו עומדים היום.

אלי גולדשמידט: אני רוצה להגיד לך, דוד, ולראש העיר בירן ולכל הצוות הטוב שנמצא אצלו, שאחרי החודשיים-שלושה האחרונים של עבודה אינטנסיבית שלכם בבניין הזה, אני יכול להבין למה נפוליאון לא הצליח לכבוש את עכו.

אלי גולדשמידט: מה שאני רוצה להגיד לגופו של עניין: תראו, החוק הזה חריג מאוד, אין לי ספק בזה, אבל אני חושב שיש רגעים מסוימים שחייבים לעשות מעשה, והמעשה לפעמים הוא באמת מעשה חריג.

אלי גולדשמידט: אני שמעתי קצת הסתייגויות מספסלים אלה או אחרים, אבל בסופו של דבר עכו אינה דומה בעניין הזה לשום עיר או יישוב אחר במדינת ישראל.

אלי גולדשמידט: ההגירה השלילית שמתקיימת מעכו על כל הרבדים שיש בה, יש בה רבדים ואנחנו יודעים שמדובר בעיר מעורבת, עיר עם דו-קיום למופת, אבל יש הגירה שלילית, וההגירה השלילית עוברת מרחק של כמעט, הייתי אומר, מאות מטרים, אולי קילומטרים ספורים, אל השכונות הדרומיות של נהרייה.

אלי גולדשמידט: אנחנו חייבים לעצור את הנושא הזה, ואני הייתי מגדיר את החוק הזה כחוק – – –

אברהם פורז: – – –

נחום לנגנטל: נו, נו, קדימה, קדימה, תן לו לסיים.

נחום לנגנטל: תסיים.

אברהם פורז: – – –

נחום לנגנטל: אברהם, חבר הכנסת פורז, די.

אלי גולדשמידט: תבוא לוועדה, תציג את העמדה שלך.

אלי גולדשמידט: אני קורא לחוק הזה חוק להצלת עכו.

אלי גולדשמידט: זה איננו חוק להטבת מס, זה חוק להצלת עכו, ואני קורא לממשלה, לרבות אנשי נציבות מס הכנסה, לרבות אנשי האוצר, אני מקווה שבסופו של דבר, עם כל הקושי שבעניין, הם יבינו שמדובר פה בפעולת הצלה, ואני מקווה שכל חברי בוועדת הכספים, חברי ישראל אחת, חברי כנסת מסיעות אחרות – – –

איוב קרא: – – –

נחום לנגנטל: אל תענה לו, חבר הכנסת גולדשמידט.

אלי גולדשמידט: היום הוא נבחר לקאדי מד'הב, ואני לא רוצה להתנגש אתו.

נחום לנגנטל: תשאל אותו אחר כך במזנון.

נחום לנגנטל: תסיים.

איוב קרא: אני רוצה לשאול אותו שאלה – – –

נחום לנגנטל: לא, לא, אין שאלה.

אלי גולדשמידט: אין שאלה; היושב-ראש לא מרשה.

נחום לנגנטל: קדימה.

אלי גולדשמידט: אני מתכוון, אם החוק הזה עובר היום, ואני מניח שהוא יעבור בקריאה ראשונה, להביא אותו במהירות לוועדת הכספים על מנת להכין אותו לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אלי גולדשמידט: תודה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: בטרם נעבור להצבעה, רבותי חברי הכנסת – –

אלי גולדשמידט: ברכות לחבר הכנסת אזולאי.

נחום לנגנטל: – – משתתף מטעם הממשלה השר לפיתוח אזורי השר פרס.

נחום לנגנטל: יש לי הזכות לקרוא לו לעלות אל הדוכן.

שמעון פרס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לא הייתי נוטל את רשות הדיבור – –

נחום לנגנטל: רבותי.

שמעון פרס: – – אילולא העניק חבר הכנסת דוד אזולאי לכנסת שי יפה מאוד.

שמעון פרס: הוא באמת אפשר לכולם להתבטא ביחד בצורה חיובית ונוגעת ללב, ואני רוצה פשוט להודות לו כוותיק חברי הכנסת על אשר אירע, שהכנסת יכולה להיות אחרת, טובה יותר, חיובית יותר.

שמעון פרס: יש לנו גירעון בתקציב, אבל גם יש לנו גירעון במלים טובות.

שמעון פרס: היום לפחות הגירעון הזה כוסה.

שמעון פרס: אני גם רוצה להגיד לראש העיר שמריהו בירן, לחברי המועצה, שזה דיון חריג, החלטה חריגה, כנסת חריגה, שכן עכו היא גם עיר חריגה.

שמעון פרס: יש בה דו-קיום והיסטוריה עשירה מאוד, ואני מקווה שגם עתיד מבטיח.

שמעון פרס: יש בה דו-קיום בין יהודים לבין ערבים, יש בה דו-קיום בין היופי של הטבע לעוצמה שבעתיקותיה.

שמעון פרס: אני יודע בלבי שהצעת החוק הזאת לא צריכה להימדד בכסף אלא ברצון הטוב ובפנייה לממשלה שלא תזניח את העיר היפה והעתיקה הזאת על מפת הארץ.

אברהם פורז: מר פרס – – – שינוי החלטת ממשלה.

שמעון פרס: אני רוצה להביע את הערכתי לערב יפה ולשעה יפה של כנסת ישראל.

נחום לנגנטל: תודה רבה, אדוני השר.

נחום לנגנטל: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ניגשים להצבעה על הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 121) (זיכוי ממס לתושב עכו), התש"ס–2000, קריאה ראשונה.

נחום לנגנטל: רבותי, אפשר להצביע.

נחום לנגנטל: מי שבעד יצביע בעד, מי שנגד – נגד, מי שנמנע – נמנע.

נחום לנגנטל: הצבעה מס' 21 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 36 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 121) (זיכוי ממס לתושב עכו), התש"ס–2000, לוועדת הכספים נתקבלה.

נחום לנגנטל: רבותי, אני קובע: בעד החוק – 36, נגד – 1, אין נמנעים.

נחום לנגנטל: החוק עובר לוועדת הכספים להכנתו לקריאה שנייה ושלישית.

נחום לנגנטל: רבותי חברי הכנסת, תם סדר-היום.

נחום לנגנטל: הישיבה הבאה – מחר, יום שלישי, ב' באדר א' התש"ס, 8 בפברואר 2000, בשעה 16:00.

נחום לנגנטל: ישיבה זו נעולה.