ישיבת מליאה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 164, 2000-12-11 00:00

אברהם בורג: רבותי חברי הכנסת וחברותיה, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

אברהם בורג: היום יום שני, י"ד בכסליו התשס"א, 11 בדצמבר 2000.

אברהם בורג: נושא ראשון בסדר-היום: הודעה ליושב-ראש הכנסת.

אברהם בורג: רבותי חברי הכנסת וחברותיה, קיבלתי מכתב מ-10 בדצמבר, י"ג בכסליו התשס"א, מראש הממשלה, לאמור: לכבוד יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת אברהם בורג, הכנסת, ירושלים.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, הנדון: הודעה על התפטרות מכהונת ראש הממשלה על-פי סעיף 23 לחוק-יסוד: הממשלה.

אברהם בורג: כמתחייב מהוראת סעיף 23(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, הנני להודיעך על כך שפעלתי מכוח סעיף 23(א) לחוק, והגשתי היום לנשיא המדינה כתב התפטרות מכהונת ראש הממשלה, וזאת לאחר שהודעתי לממשלה על כוונתי לעשות כן.

אברהם בורג: בברכה, אהוד ברק.

אברהם בורג: כך מתבקש על-פי החוק: ראש הממשלה מגיש את המכתב לנשיא, מודיע ליושב-ראש הכנסת, יושב-ראש הכנסת מודיע למליאת הכנסת.

אברהם בורג: כך עשינו, זהו נושא ראשון על סדר-היום, ואידך, פירוש פוליטי, זילו וגמרו.

אברהם בורג: הנושא הבא על סדר-היום: הודעת יושב-ראש הכנסת.

אברהם בורג: ראש הממשלה ביקשני להודיע, על-פי סעיף 36(א) לחוק-יסוד: הממשלה, כי – שר המדע, התרבות והספורט שב ארצה ב-5 בדצמבר 2000, ח' בכסליו התשס"א.

אברהם בורג: השר אמנון ליפקין-שחק מילא את מקום שר הבריאות בעת היעדרו מהארץ מיום ז' בכסליו התשס"א, 4 בדצמבר 2000, עד יום י"ג בכסליו התשס"א, 10 בדצמבר 2000.

אברהם בורג: השרה יולי תמיר מילאה את מקום השר מיכאל מלכיאור בעת היעדרו מהארץ מיום י' בכסליו התשס"א, 7 בדצמבר 2000, עד יום י"ב בכסליו התשס"א, 9 בדצמבר 2000.

אברהם בורג: השר מיכאל מלכיאור שב ארצה ביום י"ב בכסליו התשס"א, 9 בדצמבר 2000.

אברהם בורג: שר הבריאות שב ארצה ביום י"ג בכסליו התשס"א, 10 בדצמבר 2000.

אברהם בורג: כולם פה, אפשר להתחיל.

אברהם בורג: רבותי חברי הכנסת, הודעה למזכיר הכנסת.

אברהם בורג: בבקשה.

א' האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

א' האן: הצעת חוק העונשין (תיקון – איסור עשיית קעקוע בגופו של קטין), התשס"א–2000, מאת חבר הכנסת יצחק סבן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק זכויות מבצעים ומשדרים (תיקון – הרחבת הזכויות), התשס"א–2000, מאת חברת הכנסת קולט אביטל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – העברה מתפקיד), מאת חבר הכנסת נסים זאב; הצעת חוק סיוע לסטודנטים עולים, התשס"א–2000, מאת חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הסדרת השימוש בתדרי רדיו, התשס"א–2000, מאת חבר הכנסת איוב קרא; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון – ייצוג הולם לעולים חדשים), התשס"א–2000, מאת חברת הכנסת סופה לנדבר; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – בחירות מיוחדות), מאת חבר הכנסת נסים זאב; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (פיצויים בגין הריסת בניין מסוכן), התשס"א–2000, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון – הכנסה מקצבאות ותגמולים), התשס"א–2000, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – זכאות לסיעוד למי ששוהה במוסד סיעודי), התשס"א–2000, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון – ייצוג בידי רואה חשבון), התשס"א–2000, מאת חבר הכנסת יורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – חוק הסדרים במשק המדינה), התשס"א–2000, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – עקר בית), התשס"א–2000, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון – עונשין בגין אי-התייצבות לשירות סדיר), התשס"א–2000, מאת חבר הכנסת יוסף פריצקי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק זכויות העיוור, התשס"א–2000, מאת חבר הכנסת אליעזר כהן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק זיכיון צינור הנפט (תיקון – תשלום מסים והיטלים עירוניים לרשויות מקומיות), התשס"א–2000, מאת חברי הכנסת ישראל כץ, יצחק כהן ויאיר פרץ; הצעת חוק הספקת שירותים בסיסיים (חשמל ומים) (הוראת שעה), התשס"א–2000, מאת חבר הכנסת האשם מחאמיד וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הקמת בית הראשון לציון – הרב הראשי לישראל, התשס"א–2000,

א' האן: מאת חבר הכנסת נסים זאב; הצעת חוק להגבלת הריסה וענישה על בנייה בלתי חוקית במגזר הערבי (הוראת שעה), התשס"א–2000, מאת חבר הכנסת אחמד טיבי.

א' האן: תודה רבה.

א' האן: (קריאה ראשונה)

אברהם בורג: חברי הכנסת, הנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 52) (ייצוג לאוכלוסייה הערבית בוועדות התכנון והבנייה), התש"ס–2000, של חבר הכנסת עזמי בשארה – קריאה ראשונה.

אברהם בורג: הנושא הזה נדון בשבוע שעבר בקריאה ראשונה.

אברהם בורג: בתום הישיבה הגיש חבר הכנסת מיכאל קליינר בקשה לראות בהצבעה על הצעה זו הצעת אי-אמון.

אברהם בורג: בינו לבין יושב-ראש הישיבה באותו זמן, חבר הכנסת ראובן ריבלין, התפתח דין-ודברים, שהביא למצב של חילוקי דעות בשאלה האם ניתן או לא ניתן לראות בהצבעה זו הצבעת אי-אמון, בשל העובדה שעמדת הממשלה לגבי הצעת חוק זו בקריאה ראשונה לא הובעה ולכן לא היתה ברורה.

אברהם בורג: ביקשתי מהיועץ המשפטי לכנסת לברר את כל היבטי הגשת אי-אמון בעניין הצעת חוק זו, ובסיכום חוות דעתו כותב לי היועץ המשפטי כך: לסיכום, עמדת הממשלה לגבי הדיון המוקדם בהצעת חוק של חבר הכנסת, גם אם היתה נמסרת על כך הודעה לכנסת, וכפי שעולה מדברי היושב-ראש ריבלין לא נמסרה הודעה כזאת למליאה, אלא רק הוסקה מעצם העובדה שחבר הכנסת בשארה נשא את דבריו ממקומו, אינה מעלה ואינה מורידה לגבי הדיון בהצעת החוק בקריאה ראשונה.

מיכאל קליינר: אדוני, יש מכתב של מזכירות הממשלה.

אברהם בורג: בקריאה זו לא הודיעה הממשלה לכנסת על עמדתה, ואין להסתמך על העמדה שהביעה לפני הדיון בקריאה הטרומית.

אברהם בורג: מה עוד, שעברה למעלה משנה מקיומו של דיון זה.

אברהם בורג: נראה לי, על כן, כותב היועץ המשפטי, שאין לראות בהצבעה על הצעת החוק משום הצבעת אי-אמון בראש הממשלה, ולכן אני מקבל את חוות דעתו של היועץ המשפטי.

אברהם בורג: אנחנו ניגש להצבעה על הצעת חוק זו.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

מיכאל קליינר: לא היה צלצול.

אברהם בורג: היה צלצול, ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 48 נגד – 13 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 52) (ייצוג לאוכלוסייה הערבית בוועדות התכנון והבנייה), התש"ס–2000, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אברהם בורג: 48 בעד הצעת החוק, 13 נגדה, נמנע אחד.

אברהם בורג: הצעת חוק זו אושרה בקריאה ראשונה על-ידי הכנסת, והיא תעבור לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: (קריאה ראשונה)

אברהם בורג: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק פיצוי בשל פגיעה על רקע השתייכות למוצא לאומי-אתני (תיקוני חקיקה), התש"ס–2000, של חברי הכנסת טיבי, ג'בארה וקבוצת חברי הכנסת – קריאה ראשונה.

אברהם בורג: רבותי חברי הכנסת, ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 49 נגד – 5 נמנעים – 2 ההצעה להעביר את הצעת חוק פיצוי בשל פגיעה על רקע השתייכות למוצא לאומי-אתני (תיקוני חקיקה), התש"ס–2000, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: 49 בעד, חמישה נגד, שני נמנעים.

אברהם בורג: הצעת חוק זו אושרה, והיא תועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

בנימין אלון: אבל אני רוצה לדעת מה עמדת הממשלה.

אברהם בורג: משאני מתחיל בחקיקה אני לא מקשיב יותר לשום דבר.

בנימין אלון: יש מושג שנקרא הצעה לסדר הדיון.

בנימין אלון: מה זה, אדוני היושב-ראש?

בנימין אלון: הוא עושה מה שהוא רוצה.

בנימין אלון: זה לא מרכז העבודה פה.

אברהם בורג: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק ועדת החוקה, חוק ומשפט להחיל דין רציפות על הצעת חוק בית-המשפט לענייני משפחה (תיקון מס' 4) (השוואת סמכויות שיפוט), התשנ"ח–1998.

אברהם בורג: הודעה בלבד.

אברהם בורג: ימסור את ההודעה יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת אמנון רובינשטיין.

אברהם בורג: בבקשה.

אמנון רובינשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק זו, שהגיש סגן שר החוץ בכנסת הקודמת, כאשר היה חבר כנסת, בראש קבוצת חברי כנסת, מטרתה להשוות את סמכויות השיפוט הייחודיות הנתונות לבתי-הדין השרעיים והכנסייתיים ביחס למוסלמים ולנוצרים, לאלה הנתונות לבתי-הדין הרבניים ביחס ליהודים ולבתי-הדין הדרוזיים ביחס לדרוזים.

אמנון רובינשטיין: ההצעה עברה בכנסת הקודמת, ואנחנו מבקשים להחיל עליה דין הרציפות.

אמנון רובינשטיין: אני מבין, אדוני היושב-ראש, שההצבעה תתקיים בעוד שבועיים.

אברהם בורג: אנחנו צריכים לדייק ולבדוק מה קורה אם הכנסת יוצאת לפגרה.

אמנון רובינשטיין: שבועיים זה בחוק.

אמנון רובינשטיין: יש בעיה גם בקשר לזה וגם בקשר לבחירה הישירה.

אברהם בורג: אנחנו נברר את זה.

אברהם בורג: באופן עקרוני ההצבעה תתקיים במועדה, ואנחנו נברר איך לעשות את זה עם התנאים האחרים בכנסת.

אברהם בורג: (קריאה שלישית)

אברהם בורג: אנחנו עוברים לסעיף הבא: הצעת חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה (תיקון מס' 39), התש"ס–2000, קריאה שלישית.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדעת האם להגיש הצעת אי-אמון בשם סיעתי בהצעה זו, והייתי רוצה לדעת מה היא עמדת הממשלה, לפני שנחליט על כך.

בנימין אלון: אני מבין שזה התקנון החדש.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת פינס, אתה רוצה להשיב?

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, כנראה חבר הכנסת בני אלון שכח.

אופיר פינס-פז: על הצעת החוק הזאת היה אי-אמון בזמנו, כי הממשלה היתה בעד החוק, והאי-אמון הזה בוטל ונגמר הסיפור.

אברהם בורג: מה זאת אומרת בוטל?

אופיר פינס-פז: הסיעה שהגישה אי-אמון משכה את האי-אמון, ואי-אפשר להגיש פעמיים אי-אמון על אותו חוק.

אברהם בורג: נכון, אי-אפשר להגיש פעמיים על-פי התקנון.

אברהם בורג: חבר הכנסת אלון, נענית לפחות לגבי הצד הטכני אם לא התוכני.

אברהם בורג: אנחנו ניגש להצבעה על סעיף ו'.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 51 נגד – אין נמנעים – 1 חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה (תיקון מס' 39), התש"ס–2000, נתקבל.

אברהם בורג: 51 בעד, ללא מתנגדים ועם נמנע אחד.

אברהם בורג: הצעת חוק זו אושרה על-ידי הכנסת בקריאה שלישית.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם בורג: הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים – קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אברהם בורג: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת אמנון רובינשטיין.

אברהם בורג: בבקשה.

אמנון רובינשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מחר הוא יום זכויות האדם הבין-לאומי בישראל – בעולם הוא היה בשבוע שעבר, ביום חמישי.

אמנון רובינשטיין: ועדת החוקה גאה להגיש, במסגרת יום זכויות האדם, הצעת חוק מהפכנית.

אמנון רובינשטיין: הצעת החוק הזאת מחילה את דיני השוויון ואיסור האפליה על הסקטור העסקי והפרטי, והיא קובעת, יחד עם הצעות של חברי הכנסת אופיר פינס ואלי בן-מנחם, איסורים רחבים בקשר לכניסה לפאבים, למועדונים ולברכות שחייה.

אמנון רובינשטיין: היא אוסרת גם על הסקטור הפרטי אפליה מטעמי דת, גזע ומין או מוגבלות.

אמנון רובינשטיין: זוהי הצעת חוק מהסוג הקיים בהרבה מאוד מדינות בעולם, והיא רחבה.

אמנון רובינשטיין: זו הצעת חוק כוללת, והיא נועדה להביא לשינוי נורמטיבי.

אמנון רובינשטיין: ועדת החוקה שינתה את הצעת החוק הממשלתית וקבעה גם עונשים פליליים למי שמפר את הוראות השוויון האלה במגזר הפרטי.

אמנון רובינשטיין: אני מאוד מבקש מחברי הכנסת לקבל את ההצעה ולהסיר את כל ההסתייגויות, כיוון שהחוק הזה עבר הרבה מאוד דיונים והרבה מאוד איזונים בין אינטרסים שונים, וכל קבלת הסתייגות כאן פוגעת בחוק.

אמנון רובינשטיין: אם תתקבל הסתייגות מהותית, אני איאלץ לא להביא את החוק לקריאה שלישית, וזה יהיה מצער מאוד.

אמנון רובינשטיין: אם תתקבל הסתייגות מהותית, אני לא אוכל להביא את זה לקריאה שלישית, דווקא ביום שהוא יום זכויות האדם.

אברהם בורג: הסתייגות ראשונה.

אברהם בורג: חבר הכנסת ריבלין, אתה רוצה לנמק?

ראובן ריבלין: אם היושב-ראש ביקש, אני מוותר.

אברהם בורג: הוא ביקש, ואני חושב שחשוב להעביר את הצעת החוק.

אברהם בורג: חברת הכנסת קולט אביטל, מסירה?

קולט אביטל: כן.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת יוסי כץ, מסיר את ההסתייגות?

יוסי כץ: כן.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: ההסתייגות לסעיף הראשון הוסרה.

אברהם בורג: נבדוק את כל הסעיפים, כדי שנוכל להצביע ברצף אחד.

אברהם בורג: ההסתייגות של חבר הכנסת רביץ – לצערנו הוא לא נמצא, נאחל לו רפואה שלמה.

אברהם בורג: חבר הכנסת פרוש, מסיר?

מאיר פרוש: לא.

אברהם בורג: אתה רוצה לנמק או רק להצביע?

מאיר פרוש: חבר הכנסת גפני ינמק.

אברהם בורג: בבקשה.

ראובן ריבלין: אם יש מסתייגים, גם אני מבקש להסתייג.

אברהם בורג: בסדר, אני אאפשר לך.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני תומך בהצעת החוק על איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור במקומות ציבוריים.

משה גפני: כאשר היה דיון בחוק בקריאה הראשונה, אמרתי שיכולה להיות סיטואציה שהמחוקקים, חבר הכנסת אלי בן-מנחם וחבר הכנסת אופיר פינס, לא התכוונו אליה.

משה גפני: אני אתן דוגמה לדבר שיכול לקרות כתוצאה מקבלת החוק הזה, שהמחוקק בוודאי לא התכוון אליו, ואני תומך בכוונת המחוקק למנוע אפליה מכל סוג שהוא במקום שהאפליה איננה עניינית ולא לגופו של עניין, כשדברים נעשים אך ורק לשם האפליה.

משה גפני: אני רוצה לתת דוגמה, שההסתייגות של חבר הכנסת רביץ ושל חבר הכנסת פרוש ושלי מתייחסת אליה: יכולה להיות הצגה שמעלים אותה ב"סינרמה" – ואני מדבר בהווה, על דברים שקורים – והיא מועלית על-ידי מוסדות החינוך "בית יעקב".

משה גפני: להצגה הזאת נכנסות רק בנות.

משה גפני: על-פי החוק הקיים יכולה להיות סיטואציה – אם החוק הזה מתקבל כמו שהוא – שבה יכול גבר לומר: אני לא רוצה אפליה, גם אני רוצה להיכנס; ובעצם, כוונת המחוקק אינה לאפשר למישהו כזה להפריע לאותה הצגה.

משה גפני: לכן אנחנו מציעים, בהסתייגות לסעיף 3(ד), לפסקה (3), שבמקומה יבוא: "כאשר הדבר נעשה מטעמי דת או מסורת דתית".

משה גפני: כאשר יש באופן ענייני, למשל המקרה שעליו הצבעתי או דברים אחרים, שאני סבור שגם המחוקקים, כאשר דנו על זה בקריאה הראשונה אמרו שהם אכן מסכימים לתיקון הזה – – –

יהושע מצא: חבר הכנסת גפני, אתה חושב שמישהו מקשיב?

משה גפני: מה אני אעשה?

משה גפני: לכן אני מבקש את התמיכה של חברי הכנסת בהסתייגות הזאת, שאיננה משנה בחוק עצמו; החוק הזה הוא ראוי ונכון, וכדי למנוע שאויבו של הטוב לא יהיה הטוב יותר, שבעצם נשיג מטרות הפוכות, אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בהסתייגויות שלנו.

משה גפני: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת מאיר פרוש, גם אתה רוצה לנמק או אתה מסתפק?

מאיר פרוש: מסתפק.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת ריבלין, אייכה?

אברהם בורג: אני מצטער שהטעיתי אותך, אני רק מבקש מחברי הכנסת קצת לצמצם, כדי שנספיק להצביע לפני הפסקת הרמדאן.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, מובן שבימים טרופים אלה, כאשר אנחנו עוסקים במעשה חקיקה, כאשר הארץ במבוכה ומבולקה, כאשר ראש הממשלה, שלמעשה איבד כל כיוון, עדיין נמצא במשרד ראש הממשלה, כאשר חבריו מבקשים ממנו לא להיות פאתטי ובכל זאת הם מאפשרים לו להיאחז בקרנות המזבח, אנחנו עומדים כאן בפני חוק שמבקש שלא להפלות בין אנשים.

ראובן ריבלין: אני חושב, חבר הכנסת גפני, שבעניין זה נכנסת הפעם קצת לתחומים שבהם אתה לא רוצה בכלל לעשות.

ראובן ריבלין: מה לי ומי לי ב"האומן 17" בירושלים, רחמנא ליצלן, אלה מקומות שאנחנו לא נכנסים אליהם, אבל יש כאלה שנכנסים אליהם.

ראובן ריבלין: יש מקומות ציבוריים, שאנשים לא מדירים רגלם מהם, אלא רואים בהם בהחלט בתים שבהם הם מבקשים לבלות את שעות הפנאי שלהם.

ראובן ריבלין: יש כאלה ויש כאלה.

ראובן ריבלין: במצב שבו אנחנו נמצאים, בחברה חופשית, פלורליסטית, ועד אשר כל אחד ימצא את דרכו הנכונה – אני מברך את חבר הכנסת הרב רביץ, ברוך הבא וברוך רופא חולים; אני באמת חושב, שעשינו עבודה חשובה בוועדת החוקה, חוק ומשפט, כאשר באנו ומצאנו את כל אותם איזונים וגם בלמים ליצרים שיכולים להיות קיימים כאשר אנחנו מחוקקים חוק כזה, תוך אפשרות למתן חופש לפעילות פרטית.

ראובן ריבלין: אני מציע לכל חברי, גם לאלה שבטוחים שהם צודקים, להתאחד סביב חוק זה ולקיים את ההצבעה בקריאה שנייה ושלישית.

צבי הנדל: למה?

ראובן ריבלין: למה לא?

צבי הנדל: יש כאן העדפה לערבים, ולמתנחלים – לא.

ראובן ריבלין: חלילה, חבר הכנסת הנדל, אני חושב שלכל מתנחל בישראל צריך שתהיה העדפה, אבל חוק זה אינו נוגע בדבר.

ראובן ריבלין: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מסיר את התנגדותי לאחר ששוכנעתי על-ידי דברי, שיש צורך להסירה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת רביץ, ברוך רופא חולים.

אברהם בורג: ברוך הבא, ברוך השב.

אברהם רביץ: אני יכול לעלות לרגע?

אברהם בורג: אתה רוצה לעלות?

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: אם לא תעלה יהיה לי מוסר כליות.

אברהם בורג: בבקשה, חבר הכנסת רביץ.

אברהם בורג: השר ביילין, אתה רוצה להשיב?

אברהם בורג: עד שחבר הכנסת רביץ עולה, חבר הכנסת בן-מנחם, אתה רוצה לנמק או לעבור להצבעה?

אלי בן-מנחם: להסיר.

אברהם בורג: חבר הכנסת בשארה, אתה רוצה לנמק?

אברהם בורג: יש לנו הפסקת הרמדאן עוד רגע, אני רוצה להצביע לפני.

אברהם בורג: בבקשה, חבר הכנסת רביץ.

אברהם בורג: ברוך הבא בצל קורתנו.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מבקש לנצל, ברשותך, אדוני היושב-ראש, את ההסתייגות שלי לחוק כדי להודות לכל חברי הכנסת.

אברהם רביץ: אני רוצה לציין, שקיבלתי ברכות וגם תפילות מכל חברי הכנסת, מכל הקשת הפוליטית.

אברהם רביץ: זה פשוט מדהים, זה ריגש אותי מאוד, ללא הבדל של השקפות עולם, של תפיסות, ממש מכל המפלגות, בירכוני והיו אתי יחד בימים הקשים שעברתי, ברוך השם, ואני מאוד מאוד מודה לכם על גילוי האחדות והדאגה שבאה לידי ביטוי על-ידי כל חברי הכנסת.

אברהם רביץ: אני גם רוצה להודות למאות אנשים, ואולי יותר, אזרחים שלא הכירו אותי והביעו דאגה ותפילה וברכה במברקים, בטלפונים, במכתבים, מכל רחבי הארץ.

אברהם רביץ: זה גילוי יפה מאוד של הצד היפה של עם ישראל כולו, ואני מודה לכם.

אברהם רביץ: תודה רבה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: רפואה שלמה מן השמים, רפואת הנפש ורפואת הגוף, בעגלא ובזמן קריב.

אברהם בורג: חבר הכנסת עזמי בשארה, מהצד, במהירות, ואנחנו ניגש להצבעה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, עמדתי על כך שאנמק, כי אני רוצה הצבעה על ההסתייגות שלי, כי אני חושב שהיא הסתייגות מהותית ולא טכנית.

עזמי בשארה: מדובר בכך, שלא רק הקנס נגד אלה שיפלו יהיה גבוה יותר, אלא גם הפיצוי למי שהופלה, למי שניזוק – הוא יקבל את הפיצוי שהוא צריך לקבל.

עזמי בשארה: אני מבקש להצביע על ההסתייגות.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת שאול יהלום, בקצרה, אם אפשר, ואנחנו נצביע, כי יש כאן חברים שצמים היום.

שאול יהלום: אני משיב על ההסתייגות של חבר הכנסת גפני בשם ועדת החוקה.

שאול יהלום: אני פונה לחברי להוריד את ההסתייגויות, ובפרט לחבר הכנסת גפני.

שאול יהלום: אנחנו צריכים דווקא בענייני דת ומסורת להגיע לקונסנסוס – פה-אחד.

שאול יהלום: כאשר קיבלנו כאן החלטה, שלא מזכירה אומנם דת ומסורת, אבל כוללת בתוכה את האפשרות הזאת, לרבות האפשרות שחבר הכנסת גפני העלה, אני מבקש לקבל ולהוריד את ההסתייגות.

שאול יהלום: כתוב כך, שאין אפליה בקיומן של מסגרות נפרדות לגברים ולנשים, כאשר אי-הפרדה תמנע מחלק מהציבור את אספקת המוצר – מובן שבנות "בית יעקב" לא יבואו לקבל את העצרת כי זה חינוכן, ולכן אין כאן אפליה.

שאול יהלום: זה מספק על דעת כל הגורמים, ואני מציע לקבל את החוק כפי שהוא.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, נעבור להצבעה.

אברהם בורג: נראה אם אנחנו מסוגלים לגבש קצת הסכמות.

אברהם בורג: לגבי שם החוק – חברי הכנסת ריבלין, אביטל ויוסי כץ.

אברהם בורג: חבר הכנסת ריבלין – הסיר.

אברהם בורג: חברת הכנסת אביטל – הסירה.

אברהם בורג: יוסי כץ?

אברהם בורג: הסיר גם כן.

אברהם בורג: אנחנו נצביע, רבותי חברי הכנסת, בקריאה שנייה, על שם החוק וסעיפים 1 ו-2 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 2-1 – 66 נגד – 1 נמנעים – 1 סעיפים 2-1 נתקבלו.

אברהם בורג: 66 בעד, אחד נגד, אחד נמנע; סעיפים אלה התקבלו כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

אברהם בורג: אנחנו נעבור להסתייגות לסעיפים 3(ד) וכו' של חברי הכנסת רביץ, פרוש וגפני.

אברהם בורג: אתם לא מסירים, אתם רוצים להצביע.

אברהם בורג: חבר הכנסת פרוש, אתם זוכרים את אשר אמר יושב-ראש הוועדה, שאם זה עובר, החוק לא יעבור.

אברהם בורג: חבר הכנסת גפני, אתה רוצה להסיר?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על ההסתייגות לסעיף 3.

אברהם בורג: בבקשה, חברי הכנסת.

אברהם בורג: הצבעה מס' 5 בעד ההסתייגות – 25 נגד – 47 נמנעים – 1 ההסתייגות של חברי הכנסת א' רביץ, מ' פרוש ומ' גפני לסעיף 3(ד) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 25 בעד, 47 נגד, אחד נמנע.

אברהם בורג: לאמור, הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על סעיפים 3 ו-4 כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 4-3, כהצעת הוועדה – 61 נגד – 1 נמנעים – 3 סעיפים 4-3, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אברהם בורג: 61 בעד, אחד נגד, שלושה נמנעים.

אברהם בורג: סעיפים אלה נתקבלו כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: חבר הכנסת אלי בן-מנחם הסיר את הסתייגותו אבל ביקש לדבר לאחר מכן.

אברהם בורג: לחבר הכנסת עזמי בשארה יש הסתייגות לסעיף 5(ב).

אברהם בורג: אנחנו נצביע.

עזמי בשארה: אני מסיר אותה.

אברהם בורג: ההסתייגות הוסרה.

אברהם בורג: לכן נצביע על סעיפים 5 עד 14 ולמעשה על החוק כולו, כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: רבותי חברי הכנסת, ניתן להצביע בקריאה שנייה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 7 בעד סעיפים 14-5 – 58 נגד – 1 נמנעים – 1 סעיפים 14-5 נתקבלו.

אברהם בורג: 58 בעד, אחד נגד, אחד נמנע.

אברהם בורג: סעיפים אלה התקבלו גם הם בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

אברהם בורג: חבר הכנסת רובינשטיין, יושב-ראש הוועדה, אפשר לעבור להצבעה בקריאה שלישית?

אמנון רובינשטיין: כן.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים, התשס"א–2000, בקריאה שלישית.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 8 בעד החוק – 56 נגד – 1 נמנעים – 2 חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים, התשס"א–2000, נתקבל.

אברהם בורג: 56 בעד, אחד נגד, שני נמנעים.

אברהם בורג: אני קובע, כי הצעת חוק זו נתקבלה בקריאה שלישית על-ידי הכנסת.

אברהם בורג: בשעה הקרובה, חבר הכנסת פרוש, לא תהיינה הצבעות.

אברהם בורג: ההצבעות תתחדשנה בשעה 17:30.

אברהם בורג: בבקשה, חבר הכנסת בן-מנחם.

אלי בן-מנחם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בראשית דברי אני רוצה להודות לכולם על הצבעתם ותמיכתם בחוק איסור הפליה בכניסה למועדונים ולמקומות בידור.

אלי בן-מנחם: אני רוצה להודות לממשלה, שבאה עם הצעת חוק דומה והוסכם לשלב אתה את ההצעה שלי ושל חבר הכנסת אופיר פינס.

אלי בן-מנחם: גברותי ורבותי, החוק הזה לא היה צריך להגיע בכלל לכנסת.

אלי בן-מנחם: במדינה מתוקנת לא מפלים צעירים על רקע צבע, על רקע עדה, דת.

אלי בן-מנחם: בשנים האחרונות הלכה ותפחה התופעה, שסלקטורים במועדוני בילוי ובבתי-קפה מונעים מצעירים שלנו – שהם טובים לשרת בצה"ל, להילחם בלבנון, להילחם בעזה ולהיפצע – להיכנס למועדונים; והם מבזים אותם, סלקטורים שאני לא בטוח שהם בכלל עשו משהו לטובת המדינה.

אלי בן-מנחם: החוק הזה הוא חוק מצוין.

אלי בן-מנחם: אני מאחל לכל האנשים, שיהיה להם טוב, שלא יהיה מצב של הפליה.

אלי בן-מנחם: החוק עבר כאן בקריאה שנייה ושלישית, ואני פונה בעיקר לבעלי המועדונים הגזענים, אדם שיפלה איש אחר על רקע צבע, על רקע צורה, יועמד לדין.

אלי בן-מנחם: העונש הראשוני – 50,000 שקל קנס; במקרה שני, סגירת המועדון וכפל קנס של 100,000 שקל.

אלי בן-מנחם: אני מאחל לכולם, שלא נצטרך להפעיל את החוק הזה, שיהיו במדינה הזאת צדק ושוויון, ושבעתיד לא נצטרך חוקים כאלה, שבגלל כמה אנשים שחצנים, אליטיסטים וגזענים היינו צריכים לחוקק.

אלי בן-מנחם: אני מודה לממשלה וגם לך, אדוני היושב-ראש, על שאפשרת לי לדבר, ולחברי הכנסת.

אלי בן-מנחם: תודה.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם בורג: אנחנו נעבור לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון מס' 11), התשס"א–2000.

אברהם בורג: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

אברהם בורג: הצבעה לאחר מכן.

אברהם בורג: חבר הכנסת רובינשטיין, בבקשה.

אמנון רובינשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון מס' 11) היא מיזוג של שלוש הצעות חוק שנדונו בכנסת והועברו לוועדת החוקה: הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת עזמי בשארה, הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת סאלח טריף והצעת חוק ממשלתית.

אמנון רובינשטיין: הצעת החוק הזאת היא חלק מהמאמצים שנעשים בכנסת הזאת כדי ליצור שוויון דה-פקטו לאוכלוסייה הערבית.

יורי שטרן: מה עם העולים ומה עם החרדים – – –

נחום לנגנטל: חבר הכנסת יורי שטרן, זה החוק שמוצע כרגע.

נחום לנגנטל: כפי שאדוני בוודאי יודע, יש עוד כמה הצעות חוק פרטיות שעברו בקריאה טרומית – לגבי עולים, לגבי חרדים, ואפילו הצעת חוק שלי לגבי שומרי מצוות.

נחום לנגנטל: בינתיים זה החוק.

אמנון רובינשטיין: בחוק הקיים קיימת חובה לתת ביטוי הולם בקרב העובדים בשירות המדינה לייצוגם של בני שני המינים וכן לייצוגם של אנשים עם מוגבלויות.

אמנון רובינשטיין: האוכלוסייה הערבית, לרבות האוכלוסייה הדרוזית והצ'רקסית במדינה, אף שהיא מהווה כמעט חמישית מאוכלוסיית המדינה, מיוצגת בשירות המדינה רק בשיעור של כ-5% מכלל עובדי המדינה, ובקרב בעלי התפקידים הבכירים בשירות המדינה, בשיעור נמוך עוד יותר.

אמנון רובינשטיין: בהמשך למגמת החקיקה, שבאה לידי ביטוי בתיקון מס' 11 לחוק החברות הממשלתיות, שם ניתנה העדפה מתקנת לאנשי הציבור הערבי, לרבות הציבור הדרוזי והצ'רקסי, בא החוק המוצע לקבוע הוראות לעניין ייצוג הולם לאוכלוסייה האמורה בשירות המדינה.

אמנון רובינשטיין: כמו-כן מוצעים כמה שינויים בהסדר הקיים בחוק, הנובעים הן מהניסיון שנצבר ביישומו של הסדר זה והן מניסיונן של מדינות אחרות, כמו קנדה ובריטניה, אשר הנהיגו הסדרים דומים, ועיקרם הטלת חובה מפורשת על הממשלה, לרבות משרדיה ויחידות הסמך שלהם, לקדם את עניין הייצוג ההולם.

אמנון רובינשטיין: רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת היא הצעה חשובה, והיא משלימה את המגמה של הכנסת הזאת, שכבר קיבלה שני חוקים שעוסקים במפורש, בפעם הראשונה בהיסטוריה של ישראל, בציבור הערבי.

אמנון רובינשטיין: הראשונה היתה הצעת חוק מטרות החינוך, ששם, עקב הסתייגות של קבוצת חברי הכנסת ושלי, הוכנס הציבור הערבי לראשונה.

אמנון רובינשטיין: הצעת החוק השנייה היתה תיקון מס' 11 לחוק החברות הממשלתיות, וזוהי ההצעה השלישית.

אמנון רובינשטיין: דווקא בימים שבהם יש מתח כזה בין יהודים לערבים חשוב להדגיש את הפעולה הזאת של הכנסת, פעולה יוצאת דופן לקידום ולמתן העדפה מתקנת לאוכלוסייה הערבית.

אמנון רובינשטיין: אני מבקש לקבל את הצעת החוק הזאת ולדחות את כל ההסתייגויות.

אמנון רובינשטיין: במפורש אני רוצה לדבר על ההסתייגות בנושא של האוכלוסייה הדרוזית והצ'רקסית.

אמנון רובינשטיין: אנחנו הגענו לפשרה בין חברי הכנסת הדרוזים והמוסלמים איך להגדיר את האוכלוסייה הערבית.

אמנון רובינשטיין: הפשרה הזאת היתה: האוכלוסייה הערבית, לרבות האוכלוסייה הדרוזית והצ'רקסית.

אמנון רובינשטיין: כך ששני הצדדים יכולים לראות בזה הישג.

אמנון רובינשטיין: למחוק את המלה "לרבות" כעת זה יוצר בעיה.

שאול יהלום: – – –

אמנון רובינשטיין: חברי הכנסת סאלח טריף ועזמי בשארה הגישו שתי הצעות חוק בנושא של הדירקטורים בחברות ממשלתיות, והתעוררה אותה שאלה.

סאלח טריף: גם בזה.

אמנון רובינשטיין: גם בזה, ציינתי את זה קודם.

בנימין אלון: זה שבעלי מוגבלויות, נכים וערבים ביחד – אין בזה לדעת כבודו קצת טעם לפגם?

תמר גוז'נסקי: גם נשים.

אמנון רובינשטיין: גם נשים.

נחום לנגנטל: הערתי קודם, כשאדוני היה עסוק בשיחות, שיש גם הצעת חוק כזאת לגבי שומרי מצוות, לגבי חרדים, יש הצעת חוק שעברה טרומית לגבי עולים חדשים.

נחום לנגנטל: אנחנו נדון בכולן, ובסופו של דבר אחר כך אזרחי המדינה יבקשו גם הם להיות מיוצגים.

אמנון רובינשטיין: שלוש הצעות החוק האלה עברו הרבה מאוד דיונים ודחיות והגענו להסכמה.

אמנון רובינשטיין: לא היה קל להגיע להסכמה, ולכן אני אומר שההסכמה הזאת מאזנת בין הרבה מאוד אינטרסים, יש לה חשיבות עצומה מבחינת המסר שהיא מוסרת לאוכלוסייה הערבית בישראל.

אמנון רובינשטיין: האמינו לי, זהו נושא חשוב ביותר.

אמנון רובינשטיין: אני רוצה לומר לכם, כשר האנרגיה אני נוכחתי לדעת שבחברות הכפופות למשרד האנרגיה כמעט שלא היו עובדים ערבים ולא דרוזים.

אמנון רובינשטיין: זה היה דבר שנלחמתי בו בכל כוחי, וככל שהדבר נוגע לכל תפקידי המיניסטריאליים פעלתי על-פי רוח החוק הזה, הכנסתי עובדי מדינה, ותמיד זה היה לטובה.

אמנון רובינשטיין: הציבור היהודי קיבל את זה, אין כאן התנגדות שורשית לעניין הזה.

אמנון רובינשטיין: ההתנגדות היא פשוט מאוד אינרציה ביורוקרטית, זה הכול.

אמנון רובינשטיין: לכן אני מבקש לקבל את הצעת החוק ולדחות את כל ההסתייגויות.

אמנון רובינשטיין: תודה רבה, אדוני.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: אדוני השר, האם אתה רוצה להשיב כרגע או לאחר המסתייגים?

נחום לנגנטל: כפי שאדוני יאמר.

יוסי ביילין: עכשיו.

נחום לנגנטל: בבקשה, אדוני השר.

נחום לנגנטל: המסתייגים הם חברי הכנסת זבולון אורלב, יוסי כץ, יעל דיין, שאול יהלום ותמר גוז'נסקי.

ראובן ריבלין: אנחנו לא מצביעים כרגע.

נחום לנגנטל: אנחנו נגמור את הנמקת ההסתייגויות ונגיד כבר גם את דברי התודה.

יוסי ביילין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, החוק הזה שמובא היום לכנסת הוא חוק שנובע מתחושה של הרבה שנים.

יוסי ביילין: הניסיון לשלב את ערביי ישראל בשירות הממלכתי, גם כאשר הוא נעשה בלב שלם וגם כאשר הוספו תקנים מחוץ לתקן הרגיל כדי לשלבם, הניסיון הזה הצליח באופן מאוד מאוד חלקי.

יוסי ביילין: רק חוק שיחייב ייצוג שכזה יוכל לאפשר את שילובם האמיתי בתוך המערכת.

יוסי ביילין: עם זאת, אני מוכרח לומר, שהמבחן יהיה בביצוע, משום שיש הרבה דרכים למנות ויש הרבה דרכים לא למנות.

יוסי ביילין: החוק, כמובן, יקל.

יוסי ביילין: הוא יקל פנייה לערכאות בתביעה שהייצוג יהיה הולם וכו', אבל בסופו של דבר המערכת עצמה צריכה לעשות את המאמץ לבצע אותו, לממש אותו ולתת לערביי ישראל תחושה שהם לא אזרחים סוג ב' ולא אנשים זרים בתוך החברה הישראלית.

יוסי ביילין: החוק ממשיך, כפי שאמר יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט פרופסור אמנון רובינשטיין, חוקים אחרים.

יוסי ביילין: מלכתחילה הוא כלל גם את הנושא של דירקטורים בחברות ממשלתיות, ובסופו של דבר היתה הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת עזמי בשארה, שהממשלה תמכה בה, כך שזה משלים היום גם תאגידים ציבוריים, גם חברות ממשלתיות וגם את השירות הממשלתי.

יוסי ביילין: מבחינה זו יש כאן בחודשים האחרונים שינוי היסטורי, שקיים כרגע באופן פורמלי.

יוסי ביילין: המבחן האמיתי הוא, האם מעבר לעניין הפורמלי, השינוי יהיה שינוי אמיתי.

יוסי ביילין: אני חושב שיש לכך סיכוי לא מבוטל.

יוסי ביילין: אני חושב, שאם הוא יתממש הוא ימנע חלק מהתחושות הקיימות בקרב ערביי ישראל כלפי הממסד הישראלי, שלא משלב אותם מספיק.

יוסי ביילין: הנושאים שדובר עליהם קודם במשרד האנרגיה ובמקומות אחרים – יש הרבה מאוד דוגמאות לכך שהממסד עצמו מאוד רוצה לשלב ואיכשהו הוא נתקל כל הזמן בקיר הזה, כאילו אי-אפשר לקבל ערבים, ואפילו אם זה לא נאמר מפורשות, לא מקבלים אותם.

יוסי ביילין: אני מוכרח לומר, שהניסיון להשוות בין נשים וגברים וערבים לבין עולים חדשים או קבוצות אחרות, שהאפיון שלהם, הקטגוריה שלהם היא זמנית – – –

בנימין אלון: אתה מכניס את זה.

יוסי ביילין: אני בהחלט חושב שהמקום הפורמלי לדבר על ייצוג הולם הוא באותו מקום שבו מדובר על קבוצות שזוכות לייצוג הולם.

יוסי ביילין: זה שבאותה קטגוריה נמצאות קבוצות שאין להן מכנה משותף, כמו למשל קבוצה של מין או קבוצה של נכות או קבוצה של מיעוט, ההערה אולי נכונה באופן עקרוני, אבל בוודאי לא באופן חוקי.

יוסי ביילין: באופן חוקי זה המקום לשים אותה, ואני חושב שאין מקום לזילות של המערכת על-ידי קטגוריות נוספות.

יוסי ביילין: אלה הקטגוריות המוצדקות ביותר, ואני חושב שאם ניעצר כאן גם לא ניצור אותה זילות שהתייחס אליה קודם יושב-ראש הישיבה, כאשר אמר אולי עוד קבוצות בתוך החברה כחלק מהעניין, כי לזה אין גבול.

יורי שטרן: יש קבוצות שלא מיוצגות בהרבה מאוד מערכות, במיוחד עכשיו, עם המינויים החדשים.

יורי שטרן: אין שם ייצוג, לא לעולים ולא – – –

נחום לנגנטל: אדוני השר, אני רוצה לומר לגבי הערתי, שעברו כבר הצעות טרומיות ושיש גם הצעות אחרות.

נחום לנגנטל: אמרתי את זה לא בציניות אלא בדרך של קביעת עובדות.

צבי הנדל: למה לא לאחד?

יוסי ביילין: מה שעלה מדבריך הוא נכון.

יוסי ביילין: יש ניסיון לעלות טרמפ על הדבר הזה על-ידי קבוצות אחרות, עם הצדקה חלקית.

יוסי ביילין: הרי בסופו של דבר אנחנו בני-אדם וההחלטה יכולה להיות שרירותית.

יוסי ביילין: איפה אתה נעצר עם ייצוג הולם?

יוסי ביילין: איפה אתה באמת נעצר?

יוסי ביילין: אתה נעצר לגבי אותן קבוצות שאצלן התחושה הסובייקטיבית לא רחוקה מהתחושה האובייקטיבית.

יוסי ביילין: אני לא חושב שאפשר לומר שאנשים דתיים מנועים מלהיות מיוצגים בשירות המדינה או במקומות אחרים, ואני חושב שלגבי ערביי ישראל, התחושה הסובייקטיבית שלהם, של העדר הייצוג, קרובה מאוד לתחושה האובייקטיבית ולסטטיסטיקה.

יורי שטרן: איך העולים מרגישים סובייקטיבית?

יורי שטרן: כנדפקים על-ידי המערכת.

יורי שטרן: אם אתה לוקח כמדד את התחושה הסובייקטיבית, יש קבוצות רבות בעם שמרגישות עצמן מקופחות.

נחום לנגנטל: תודה, חבר הכנסת שטרן, הנקודה הובנה.

נחום לנגנטל: עכשיו השר יענה.

יוסי ביילין: השאלה היא, האם אנחנו כמחוקקים מוכנים להשלים עם זה.

יוסי ביילין: אני חושב, שלגבי הנושא של עולים חדשים, ויש מה לדבר על זה, היתרון הגדול הוא הזמניות של המעמד הזה.

יוסי ביילין: לגבי הערבים, בשמחה או בלי שמחה, זה מעמד די קבוע.

יוסי ביילין: השאלה היא לגבי הייצוג שלהם בחברה, ויש כאן מעגל שוטה.

יוסי ביילין: מי שאומר: לא ניתן לזה יד כי הם מעורבים באירועים של אלימות וכו', גם צריך להבין שיש כאן מעגל שוטה.

יוסי ביילין: אתה אומר: אני לא אעזור להם משום שהם אולי נגדי, והם אומרים: אני נגדך כי אתה לא עוזר לי.

יוסי ביילין: באיזה מקום אתה צריך לחתוך את זה.

יוסי ביילין: אני לא אומר שבזה אתה גומר את כל הכאב ואת כל המרירות, אבל לפי דעתי זה חלק מהתרומה שלנו לכך שתהיה לערביי ישראל תחושה שזאת המדינה שלהם גם כן.

יוסי ביילין: אני מאוד אשמח אם החוק הזה אכן יעבור, והוא באמת חוק היסטורי, ואם ההסתייגויות אכן יוסרו.

יוסי ביילין: תודה רבה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת זבולון אורלב, האם אתה רוצה לנמק את הסתייגותך?

נחום לנגנטל: בבקשה, אדוני.

נחום לנגנטל: אני מחבר את כל ההסתייגויות במשך הזמן שאני אכהן כיושב-ראש הישיבה.

נחום לנגנטל: כל ההסתייגויות מחוברות לחמש דקות הסתייגות מקסימום.

נחום לנגנטל: זה לא בתקנון, אבל בסמכותי לקבוע.

נחום לנגנטל: זה שיקול דעת שלי, ולחבר הכנסת רובינשטיין כבר נמאס לשבת שם.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מקבל את גזירתך, ואני אשתדל אפילו לתרום דקה אחת.

זבולון אורלב: באופן עקרוני אני תומך בחוק שייתן העדפה מתקנת לאותם מגזרים באוכלוסייה שהמציאות היא שהם מקופחים בשירות המדינה.

זבולון אורלב: אין ספק שהאוכלוסיות שמנויות בחוק, לאמור: בני שני המינים, כל פעם מין אחר, ומייד אני אומר על זה מלה, אנשים עם מוגבלויות, ולהבדיל, בני האוכלוסייה הערבית, ולהבדיל, בני האוכלוסייה הדרוזית והצ'רקסית – הם מקופחים בייצוגם ובחלקם באופן יחסי בשירות המדינה, ולא משום שאין בהם בעלי כישורים ולא משום שאין בהם בעלי ניסיון, אלא זאת המציאות.

זבולון אורלב: לכן אני תומך בחוק כדי לתקן את עניין ההעדפה.

זבולון אורלב: אלא שאני ניסיתי ללא הצלחה להגיש הסתייגות כדי שבמקום להגיש עוד שורה ארוכה של חוקים, נתקן בבת אחת את הקיפוח של עוד אוכלוסיות.

זבולון אורלב: לא רק האוכלוסיות האלה מקופחות.

זבולון אורלב: יושב פה חבר הכנסת יורי שטרן – גם העולים החדשים מקופחים בכל מה שקשור בשירותם.

זבולון אורלב: קשה להם יותר להתקבל במכרזים.

זבולון אורלב: אם לא יעשו העדפה, אם לא יעשו את כל המנגנונים האמורים כאן, ייחדו משרות – – –

יורי שטרן: גם העולים הוותיקים יותר.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

זבולון אורלב: מייד אני אומר, חכה, יש לי רשימה.

זבולון אורלב: גם בני עיירות הפיתוח אין להם זמינות למשרות, כי הם פחות קרובים לצלחת, גם האנשים הדתיים וגם האנשים החרדים.

זבולון אורלב: יש עוד קבוצות באוכלוסייה שהן מקופחות.

זבולון אורלב: אני בעד זה שנעשה שוויון לכולם.

זבולון אורלב: אני לא מתנגד לחוק כיוון שהוא לא מושלם.

זבולון אורלב: אם מתקנים משהו, אני בעד שנתקן, ואני מברך את חברי הכנסת שהגישו את הצעות החוק האלה.

זבולון אורלב: לגבי השוויון בין שני המינים – – –

נחום לנגנטל: אם אתה עדיין מוכן לתרום את הדקה, אז הגעת לארבע.

זבולון אורלב: יכול להיות שאחזור בי.

זבולון אורלב: מקסימום אתה תתרום לי דקה.

זבולון אורלב: אני רוצה לומר, שבמערכת ההוראה בחינוך היסודי למעלה מ-90% הם נשים, בחינוך העל-יסודי למעלה מ-75% הם נשים.

זבולון אורלב: גם הנשים מודות שהמצב הזה אינו תקין.

זבולון אורלב: אולי במסגרת הצעת החוק הזאת יחשבו על כל מיני מנגנונים כדי לתת העדפה מתקנת גם למורים גברים.

זבולון אורלב: תודה רבה.

נחום לנגנטל: תודה רבה, אדוני.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת שאול יהלום, בבקשה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת בשארה, אין לך הסתייגות, אתה יכול להגיד תודה.

נחום לנגנטל: אתה רוצה להגיד תודה לפני ההצבעה או אחרי ההצבעה?

עזמי בשארה: מתי ההצבעה?

נחום לנגנטל: ההצבעה ב-17:30.

נחום לנגנטל: אדוני יודע שיש פה ציבור שצם כרגע.

שאול יהלום: אנחנו מזדהים עם צום הרמדאן.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני רוצה לשבח את החוק כשלעצמו, את מטרותיו.

שאול יהלום: דווקא בשבוע זכויות האדם, בהמשך לחוק הקודם שקיבלנו, ודאי שהחוק הזה יתרום תרומה נכבדה לתיקון כל האפליות והפערים הקיימים בחברה.

שאול יהלום: בראש ובראשונה אנחנו מתקנים בחוק אפליה לגבי אנשים עם מוגבלות, נכים, שיהיה צורך באפליה מתקנת לטובתם.

שאול יהלום: ההסתייגות שלי נובעת מהערה קטנה, ואני מבקש מאוד מחברי הכנסת לקבל אותה.

שאול יהלום: ההסתייגות שלי היא: האם אנחנו כוללים את העדות הדרוזיות והצ'רקסיות בתוך המיעוט הערבי?

שאול יהלום: אני חושב שאין צדק בדבר.

שאול יהלום: משיחות עם הרבה אנשים בעדה הדרוזית ובעדה הצ'רקסית עולה, שהם רואים את עצמם כעדות עצמאיות ונפרדות.

שאול יהלום: אינני מבין מדוע הכנסת צריכה להתעקש לכתוב בחקיקה "האוכלוסייה הערבית, לרבות הדרוזית והצ'רקסית".

שאול יהלום: אני מציע שיהיה כתוב: הערבית, הדרוזית והצ'רקסית.

שאול יהלום: מה נפסיד אם ניתן לעדה הדרוזית ולעדה הצ'רקסית את הכבוד המגיע להן כעדות עצמאיות?

שאול יהלום: אני חושב, שגם האוכלוסייה הערבית והמייצגים אותה – חברי הכנסת הערבים – אינם צריכים לספח לעצמם את העדה הדרוזית דווקא על-ידי המלה "לרבות", בוודאי לא את העדה הצ'רקסית.

שאול יהלום: אני פונה ומבקש לקבל את ההסתייגות ולשים פסיק במקום המלה "לרבות", ולומר שאנחנו מתקנים את האפליות בנוגע לאוכלוסייה הערבית, הדרוזית והצ'רקסית.

שאול יהלום: תודה רבה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת רובינשטיין, אתה רוצה להשיב להם?

שאול יהלום: בוודאי, הכיסא הזה נועד לאלה שמשיבים.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לברך את מציעי החוק חברי הכנסת עזמי בשארה וסאלח טריף וגם את הממשלה שהצטרפה ליוזמה החשובה הזאת.

תמר גוז'נסקי: הוויכוח על חוקים שיש בהם אלמנטים של העדפה מתקנת כבר נמשך שנים.

תמר גוז'נסקי: אני מסכימה שטוב היה אם היינו חיים בחברה שהדברים בה היו מסתדרים מעצמם, ולא היו לנו קבוצות כל כך גדולות, שהן בעצם רוב האוכלוסייה, שנמצאות במצב של תת-ייצוג במוסדות נבחרים, במיוחד בתת-ייצוג בשירות המדינה.

תמר גוז'נסקי: אם היינו מוציאים מכלל עובדי המדינה את המורים, היינו מגלים שהאפליה של האוכלוסייה הערבית עוד יותר חמורה ממה שהוצג בפנינו.

תמר גוז'נסקי: מובן שמורים במערכת החינוך הערבית הם ערבים שיודעים ערבית.

תמר גוז'נסקי: כאשר אנחנו מדברים על משרדי הממשלה עצמם, יש משרדי ממשלה שאין בהם אפילו עובד ערבי אחד, אחד, אני מדברת על משרדי הממשלה עצמם ולא על כל מיני עובדים טכניים.

תמר גוז'נסקי: הדבר השני, חוקים מהסוג הזה יכול להיות שבעתיד נבטל אותם ונגיד: אין צורך בהם, כי הדברים הסתדרו.

תמר גוז'נסקי: הדבר השלישי – חבר הכנסת אורלב, דיברת על מורים גברים בחינוך.

תמר גוז'נסקי: טוב היה אם מערכת החינוך היתה מגוונת, אבל אדוני יודע שהבעיה היא שכר ותנאי עבודה.

תמר גוז'נסקי: אם שכר המורים יוכפל או ישולש, נראה נהירה של מורים גברים למערכת.

תמר גוז'נסקי: אתה יודע, אדוני, שביפן ובמקומות אחרים, כשראו את הבעיה ורצו להביא את הטובים שבטובים למערכת החינוך, הדרך שנקטו היא בכך שהם הפכו את זה למקצוע יוקרתי ומתוגמל.

תמר גוז'נסקי: כאשר מורה או מורה יודעים, שאם הם עוזבים את ההוראה השוחקת, המתישה והמטילה כל כך הרבה אחריות ועוברים לעבוד בבנק – הם יודעים שהשכר יותר גבוה, התנאים יותר טובים והאחריות היא אחרת לגמרי.

תמר גוז'נסקי: בהזדמנויות שונות אני שואלת: מה יותר אחראי, להיות מנהל מחלקת השקעות בסניף בנק מסוים, או לנהל מעון-יום ל-120 פעוטות?

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שלנהל מעון-יום ל-120 פעוטות זה יותר חשוב, אבל אתה יודע את מי מתגמלים יותר במערכת הקיימת.

תמר גוז'נסקי: חברי כנסת, אני מבקשת להצביע על ההסתייגות השנייה, שבה מדובר על כך שהדיווח לא יהיה דיווח כללי אלא דיווח מפורט, כי מאחורי דיווח כללי יכולה להתחבא אפליה גדולה מאוד.

תמר גוז'נסקי: לא צריך שיהיה דיווח כללי, שבמשרד יש בסך הכול כך וכך ערבים או כך וכך נשים וכן הלאה, אלא צריך דיווח יותר מפורט, שיחשוף יותר נכון גם את האפליה הקיימת, במיוחד את הצעדים שנעשו לתיקונה.

תמר גוז'נסקי: תודה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חברי הכנסת, אנחנו נצביע במועד יותר מאוחר.

נחום לנגנטל: בבקשה, אדוני יושב-ראש ועדת החוקה.

אמנון רובינשטיין: חבר הכנסת יהלום ציווה עלי, שאם אני יושב כאן, אני חייב לענות.

אמנון רובינשטיין: כשר החינוך לשעבר, קודם כול אני רוצה להצטרף לדברים שאמרו חברי הכנסת אורלב וגוז'נסקי.

אמנון רובינשטיין: היעדרם של מורים גברים במערכת החינוך יש לו השפעות מרחיקות לכת.

אמנון רובינשטיין: זה לא עניין של ייצוג הולם.

אמנון רובינשטיין: יש הרבה מחקרים שמראים את הצורך, בעיקר בגילים מסוימים, במורה ממין זכר.

אמנון רובינשטיין: אני מצטרף לכל מה שאמרה חברת הכנסת גוז'נסקי.

אמנון רובינשטיין: תנאי העבודה של המורים גם הם קשים מאוד בהשוואה לכל מקום עבודה אחר.

אמנון רובינשטיין: כשר החינוך נלחמתי על עניין מיזוג האוויר, לא רק משום שזה צודק ומגביר את פוריות התלמידים ויעילותם, אלא משום שאמרתי שאדם שהולך להוראה הולך למקום עבודה כמעט היחיד בארץ שאיננו ממוזג.

אמנון רובינשטיין: להסתייגות של חברי הכנסת זבולון אורלב ושאול יהלום – הרי ההצעה הזאת לא אומרת שאין עדה דרוזית ואין עדה צ'רקסית, עובדה שיש גם בתי-דין דרוזיים ועובדה שבני העדות הדרוזיות והצ'רקסיות משרתים בגבורה רבה ובמסירות עצומה בצה"ל.

אמנון רובינשטיין: המלה "לרבות" היא גם הפרדה וגם ייחוד, וכדי למנוע את הוויכוח הזה קבענו את המלה "לרבות".

אמנון רובינשטיין: הנימוק העיקרי שלי נגד ההסתייגות שלך הוא, שאם נמחק את המלה "לרבות" יהיה חוסר התאמה בין החוק הזה, שהוא תיקון מס' 11, לבין חוק החברות הממשלתיות, שגם בו מדובר על ייצוג הולם.

אמנון רובינשטיין: שם הגענו לפשרה בין חבר הכנסת עזמי בשארה לחבר הכנסת סאלח טריף, לאחר חילוקי דעות קשים מאוד, ואני חושב שהפשרה הזאת במלה "לרבות" אומרת, שאם הדרוזים הם לא נפרדים, אז בשביל מה אתה צריך "לרבות"?

אמנון רובינשטיין: מצד שני היא לא אומרת: אתם לא ערבים, היא אומרת: אתם עדה נפרדת, אבל בחוק הזה, כשאנחנו אומרים: ערבים, אנחנו מתכוונים גם לכם, הרי אחרת לא היה צריך בכלל לפרט אותם.

יורי שטרן: אולי הפשרה שהרחיבו – – –

נחום לנגנטל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

נחום לנגנטל: חברי הכנסת, אנחנו ניגשים לסעיף הבא – – –

אמנון רובינשטיין: הכנסת תחליט מה שהיא תחליט.

יורי שטרן: – – –

נחום לנגנטל: הודעה למזכיר הכנסת – בבקשה, אדוני.

א' האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 21), התשס"א–2000, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

א' האן: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק ביטוח רכב מנועי (ביטוח בתנאי תחרות מבוקרת והסדרים לתקופת מעבר) (תיקון מס' 2), התשס"א–2000.

א' האן: עוד אודיעכם, כי חבר הכנסת אוריאל סביר ביקש להסיר את שמו מהצעת חוק-יסוד: חופש הדת, שסימונה פ/2121.

א' האן: תודה רבה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

הצעת חוק-יסוד: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נחום לנגנטל: רבותי חברי הכנסת, ההצעה הבאה היא סעיף ט', שאותה נדחה לשלב מאוחר יותר.

נחום לנגנטל: נעבור לסעיף י' – – –

א' האן: סאלח הגיע.

נחום לנגנטל: הוא איננו.

א' האן: עוד דקה.

נחום לנגנטל: הוא אמר לי שהוא אצל ראש הממשלה.

נחום לנגנטל: נעבור לסעיף י', זאת ההצעה החשובה ביותר, יציג אותה יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט – אדוני.

נחום לנגנטל: סעיף י' – הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 28), קריאה שנייה וקריאה שלישית.

מאיר שטרית: מה זה סעיף ט'?

נחום לנגנטל: דילגתי על סעיף ט'.

אמנון רובינשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק הזאת מקורה בהצעת חוק פרטית של היושב-ראש, שהוא פורה מאוד בחקיקה מועילה וטובה, ועל כך – – –

נחום לנגנטל: תודה רבה, אדוני.

אמנון רובינשטיין: הצעת החוק הזאת מתאימה את הוראות חוק-יסוד: הכנסת להוראות חוק-יסוד: הממשלה, וקובעת כי ועדה מוועדות הכנסת רשאית במסגרת מילוי תפקידה, באמצעות השר הנוגע בדבר או בידיעתו, ולא בתיאום אתו כפי שמוסדר בחוק היום, לחייב עובד מדינה או כל מי שייקבע בחוק – להתייצב בפני הוועדה.

אמנון רובינשטיין: אני חושב, שהחלפת המלה "תיאום" במלה "בידיעה" משרתת את הכנסת כמוסד מפקח על פעולות הממשלה, ואני תומך בהצעת החוק ומבקש להצביע עבורה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

נחום לנגנטל: תודה רבה, אדוני.

רחבעם זאבי: – – –

נחום לנגנטל: אני גם חושב שהצעת החוק הזאת מאוד מאוד טובה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת עזמי בשארה אינו נוכח.

נחום לנגנטל: האם אדוני היושב-ראש רוצה לענות למסתייג שלא רצה להציג את הסתייגותו?

מאיר שטרית: אין מה לענות.

נחום לנגנטל: חכה, למה אתה בלחץ, חבר הכנסת שטרית?

נחום לנגנטל: אתה רוצה להגיד משהו, חבר הכנסת בשארה?

נחום לנגנטל: בבקשה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת בשארה בכל אופן רוצה להסתייג.

מאיר שטרית: – – –

נחום לנגנטל: יגיע מייד אחרי החוק הזה.

נחום לנגנטל: לא, לא, זה חוק אחר שאתה מסתייג ממנו, עזמי.

נחום לנגנטל: זה חוק שלי.

נחום לנגנטל: אתה רוצה להסתייג?

נחום לנגנטל: אתה יודע מה החוק?

נחום לנגנטל: להסביר לך עד שאתה עולה כדי להגיד על מה אתה רוצה להסתייג?

נחום לנגנטל: מה שאתה רוצה אני מוכן להגיד לך.

עזמי בשארה: אדוני, אני אדבר על החוק הקודם – – –

קריאה: – – –

עזמי בשארה: לא, כי אני חשבתי שאני רוצה לענות על החוק הקודם בקריאה שנייה – – –

נחום לנגנטל: לא.

נחום לנגנטל: אם אתה רוצה – אני אתן לך אחר כך, אחרי ההצבעה.

נחום לנגנטל: חבל על הזמן.

נחום לנגנטל: אני אתן לך, אחרי ההצבעה, להסביר.

עזמי בשארה: תן לי שתי דקות – – –

נחום לנגנטל: דבר.

עזמי בשארה: לפי מיטב המסורת, לפי הרע במסורת הפרלמנטרית, מה אני אגיד, לא לפי מיטב המסורת הפרלמנטרית, אני אגיד משהו שלא לעניין, הנוגע לכך שרצים עכשיו, חברי הכנסת, בתיקון חוק-היסוד, אנחנו מדברים על חוק-יסוד: הממשלה, בשביל לאפשר למי שאינו חבר כנסת להתמודד על ראשות הממשלה.

עזמי בשארה: אני יודע, אדוני היושב-ראש, שאתה אחד המציעים וכו', אין לי שום דבר נגד ההצעות האלה, אולי אני אצביע נגדן, אבל עקרונית אין שום דבר נגדן, אבל אני רוצה להזכיר לך, אדוני היושב-ראש, שרשימות שרצו לכנסת והריצו מועמד לראשות הממשלה, התנאים שלהן לפני שהצליחו להיבחר לכנסת היו הרבה יותר ליברליים מאשר אחרי שהצליחו להיבחר לכנסת.

עזמי בשארה: כלומר, רשימה לפני הבחירות לכנסת יכלה לקבל חתימות של עשרה חברי כנסת בשביל שיהיה מועמד, וגם, אדוני היושב-ראש, 50,000 חתימות של אזרחים.

עזמי בשארה: אחרי שהן כבר סיעות בכנסת הן יכולות רק לקבל חתימות של עשרה חברי כנסת.

עזמי בשארה: אני שואל: למה?

עזמי בשארה: למה רשימה היום בכנסת, אתם אומרים אפילו לא חבר כנסת, היא תוכל להריץ מישהו שאינו חבר כנסת.

עזמי בשארה: אני שואל: אם כבר יצאנו מגבולות הכנסת, מישהו שהוא לא חבר כנסת רץ, אז למה לא גם ב-50,000 חתימות?

עזמי בשארה: למה רשימה שנבחרה לכנסת לא יכולה להשיג 50,000 חתימות בשביל מועמד לראשות הממשלה?

עזמי בשארה: למה צריך עשרה חברי כנסת?

עזמי בשארה: הרי לפני שנבחרנו לכנסת יכולנו עם 50,000 חתימות.

עזמי בשארה: לדעתי, ראוי גם להכניס את התיקון הזה, ולא רק את העניין של מישהו שאינו חבר כנסת.

עזמי בשארה: תודה רבה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת רובינשטיין, האם אתה רוצה להשיב על ההסתייגות?

אמנון רובינשטיין: לא.

אמנון רובינשטיין: אני מציע – – –

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש – – –

נחום לנגנטל: לא.

נחום לנגנטל: אני לא יודע; אני חושב שלא.

נחום לנגנטל: או.

נחום לנגנטל: קיי., רבותי, אנחנו עוברים להצעה הבאה לסדר-היום, מאחר שאין הצבעה תהיה הצבעה במועד מאוחר יותר.

שאול יהלום: – – –

נחום לנגנטל: לא יודע.

נחום לנגנטל: יסביר את זה היועץ המשפטי של הכנסת.

נחום לנגנטל: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נחום לנגנטל: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום, אבל הוא בעצם הסעיף הקודם, סעיף ט': הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 10) (היועץ המשפטי לכנסת), התשס"א–2000, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

נחום לנגנטל: יציג את החוק יושב-ראש ועדת הכנסת.

נחום לנגנטל: בבקשה, אדוני.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת של היועץ המשפטי לכנסת באה להסדיר את מעמדו, סמכויותיו ותפקידיו של היועץ המשפטי לכנסת, תפקיד אשר אינו מעוגן כיום בחיקוק כלשהו.

): ההצעה קובעת, כי יושב-ראש הכנסת, באישור ועדת הכנסת, ימנה את היועץ המשפטי לכנסת לאחר שוועדה ציבורית המליצה בפניו על מועמדים למשרה.

): הוועדה הציבורית, בראשות שופט בדימוס של בית-המשפט העליון, תוכל להמליץ על מועמדים הכשירים לכהן כשופטים בבית-המשפט העליון.

): לעניין מספר המועמדים שעליהם תוכל הוועדה להמליץ, מונחות בפניכם שתי גרסאות: האחת קובעת כי הוועדה תמליץ על שניים או יותר מהמועמדים שבדקה, והגרסה השנייה קובעת כי יומלצו שניים עד ארבעה למשרת היועץ המשפטי של הכנסת.

): ההצעה קובעת, כי היועץ המשפטי לכנסת לא יהיה פעיל בחיים הפוליטיים לפני, אחרי ובמהלך מילוי תפקידו.

): שכרו ייקבע על-ידי יושב-ראש הכנסת, כמובן באישור ועדת הכנסת, לצורך בקרה ופיקוח, והיועץ המשפטי לכנסת ישמש ראש הלשכה המשפטית של הבית.

): הוא יעסוק בתחומי ייעוץ וייצוג של הכנסת ויוכל להתייצב בבית-המשפט כשמתעוררת בו שאלה הנוגעת לכנסת, בדומה לסמכות היועץ המשפטי לממשלה לפי פקודת סדרי הדין (התייצבות היועץ המשפטי לממשלה) [נוסח חדש].

): אדוני היושב-ראש, היועץ המשפטי לכנסת ישמש בתפקידו חמש שנים, אך יושב-ראש הכנסת יוכל להאריך את כהונתו באישור ועדת הכנסת.

): כמו-כן יוכל יושב-ראש הכנסת להשעות את היועץ המשפטי או להעבירו מכהונתו בתנאים המפורטים בהצעה.

): נוסף על הוראות אלה קובעת ההצעה, כי הסמכות להציע תיקוני טעויות טכניות בחוקים והחתימה על התיקונים תהיה בידי יושב-ראש הכנסת, ולא בידי שר המשפטים, כקבוע עכשיו לפי התקנות והחוק.

): לבסוף, סעיף 4 להצעת החוק קובע את המועד לסיום כהונתו של היועץ המשפטי לכנסת, שמלווה אותנו כבר 20 שנה, עורך-הדין צבי ענבר, שנמצא עמנו כאן, ובהזדמנות זו ואם יורשה לי, לפני שנצביע על הצעת החוק הזאת ברצוני לומר כמה מלים אישיות.

): קטונתי מלתאר ומלשבח את עבודתו ותרומתו האדירה של צבי לכנסת כולה ולוועדת הכנסת שאני עומד בראשה בפרט.

): צבי ענבר היה ונשאר באמת מופת ודוגמה נדירה למקצועיות, ליושר ולאמינות, אשר לא יישכחו במשכן הזה עוד שנים רבות.

): הוא היה כמעיין הנובע של ידע וחוכמה שכל כך נדירים במחוזותינו.

): אין לי ספק, שאת הניסיון והידע המשפטי העצום שצבי צבר בעשרות שנות כהונתו לא ניתן יהיה להחליף בנקל ובוודאי לא מייד.

): עם עזיבתך, צבי, נפער מאחוריך חלל עמוק אשר רק מעטים יוכלו למלאו באופן המשובח והמיוחד שהרגלת אותנו אליו, עד כדי כך שנראה לנו לעתים כמובן מאליו.

): בעבודתך קבעת סטנדרד חדש, עתיר מידות, לתפקיד היועץ המשפטי לכנסת, כיאה וכראוי לבית המכובד הזה.

): בשמי, בשם מנהלת ועדת הכנסת, בשם יושב-ראש הכנסת ובשם כל חברי הכנסת הנוכחים, ובשם חברי הכנסת לשעבר, אני רוצה לומר לך תודה ובהצלחה בהמשך דרכך.

): לפני שאני מבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק החשובה, אני רוצה להוסיף כמה מלים לחברי הכנסת שלא השתתפו בדיונים של הכנת הצעת החוק הזאת.

): למעשה, זו הצעת חוק חשובה מאוד, שבאה להעניק מעמד מאוד מיוחד וייחודי ליועץ המשפטי של הבית, מעמד שלא היה קבוע בחוק.

): הקדמנו בכך גם את החקיקה שאמורה להיות לגבי היועץ המשפטי לממשלה.

): שאלות רבות וסוגיות שונות הועלו ונדונו בכמה ישיבות רצופות, ואני רוצה להודות לחברי הוועדה, שגילו אחריות רבה מאוד והתעניינות רבה מאוד בכל סעיף וסעיף בכל נושא ונושא שהיה קשור ביועץ המשפטי של הכנסת.

): היועץ המשפטי של הבית הוא מוסד חשוב ביותר כאן להתנהלותנו בכל המאבקים הפוליטיים, בכל המאבקים האישיים, התנועתיים, כפי שמשתקף בימים אלו.

): אנחנו רואים בצורה מאוד בולטת את המעמד המיוחד והייחודי שחייב להיות, שצריך להיות, שראוי שכך יהיה ליועץ המשפטי של הבית ולפסיקתו.

): לכן אני אומר היום בגאווה וגם בקורת-רוח רבה, שכשצבי ענבר אומר את הדברים, כולנו מקבלים את פסיקתו כדבר המובן מאליו, כדבר הראוי, הנכון והטוב, והוא עושה זאת ביושר ובאמינות.

): אני רוצה להוסיף, שבסוגיות חשובות שהעלינו ביקשנו להתייעץ עם נשיא בית-המשפט העליון, השופט אהרן ברק, ואכן קיימתי התייעצות אתו בשתי סוגיות חשובות: 1.

): בעניין הרכב הוועדה – הנשיא אהרן ברק ביקש, ואישרנו זאת, ואנחנו מציעים זאת על אף דעתם של כמה חברי כנסת, ששופט של בית-המשפט העליון יהיה יושב-ראש הוועדה שתבחר את המועמדים לתפקיד היועץ כדי לאשרו; 2.

): שיוכל היועץ המשפטי להופיע בכל פעם שיש לכנסת שאלה הנוגעת לה ומחייבת התייצבותו באותו משפט.

): הנשיא, כמובן, מאוד חייב את העניין הזה ותמך בהצעת החוק, ותמך בכל הדברים שאנחנו מביאים כאן

): לפניכם כדבר שיכול להביא לבית, וגם ליועץ המשפטי של הבית, כבוד, כמתחייב מהמעמד המכובד הזה.

): אני מודה לכל החברים שהשתתפו, מודה שוב ליועץ המשפטי שלנו, צבי ענבר, ומודה למנהלת הוועדה ולכל אלה אשר עמלו ועשו במלאכה, ואני מבקש מכם לאשר את הצעת החוק החשובה הזאת בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

): תודה, אדוני היושב-ראש.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ניגשים להסתייגויות.

נחום לנגנטל: כל מסתייג שיש לו יותר מארבע הסתייגויות יקבל שש דקות.

נחום לנגנטל: כל מי שיש לו פחות ידבר עד חמש דקות.

נחום לנגנטל: בבקשה, חבר הכנסת רחבעם זאבי.

רחבעם זאבי: אדוני היושב בראש, חברי הכנסת הנוכחים, אנחנו באים היום לאשר את חוק היועץ המשפטי לכנסת, שהוא אחד החוקים הכי חשובים, שהיינו חסרים אותו במשך שנים רבות, מפני שפונקנו והיה לנו יועץ משפטי – וצר לי שהוא שומע אותנו, כי אין אומרים שבחו של אדם בפניו, אבל הוא הרגיל אותנו לכך שהכול עבד, דפק כמו שעון שוויצרי מבחינת פניית חברי הכנסת אליו, מבחינת פניית הוועדות אליו, מבחינת ביקורת על הצעות החקיקה, מבחינת הייעוץ שהוא נתן לראשי הוועדה, מבחינת הייעוץ שהוא נתן ליושב-ראש הכנסת.

רחבעם זאבי: פשוט פונקנו.

רחבעם זאבי: היות שאנחנו עתידים ביום מן הימים להיפרד ממנו, לצערי, כי הביולוגיה עושה את שלה, טוב עושה הכנסת שמגיעה לחוק הזה.

רחבעם זאבי: דומני שהיוזמה לחקיקה הזאת היתה של חבר הכנסת לשעבר חגי מירום בכנסת הקודמת, והבישול או ההיריון היה ממושך, וטוב שהיה ממושך, כי על-ידי כך התאפשרו ניפוי או בקרה גדולה על כל אחד מהסעיפים, כדי שתצא מתחת ידינו חקיקה מושלמת ככל האפשר.

רחבעם זאבי: הגשתי שלוש הסתייגויות, ואני רוצה לעמוד עליהן.

רחבעם זאבי: ההסתייגות הראשונה היא באשר למעורבותו של בית-המשפט העליון במוסד הזה.

רחבעם זאבי: הרי אנחנו מודים בכך, חונכנו על כך, שיש שלוש רשויות בדמוקרטיה, אבל לא היינו רוצים, שעבודת היועץ המשפטי לכנסת, שהיא כל כך חשובה, כל כך משפיעה, תהיה נשלטת או מושפעת על-ידי הרשות השופטת.

רחבעם זאבי: לכן אין מקום לכך שיושב-ראש הוועדה המיוחדת שמציעה את המועמדים או המועמד יהיה שופט בית-המשפט העליון.

רחבעם זאבי: הוא יכול להיות חבר, גם כן לא הכרחי, אבל הוא יכול להיות חבר.

רחבעם זאבי: שהוא יעמוד בראש הוועדה – זה מוגזם, זה איננו במקומו, וצריך לתקן זאת.

רחבעם זאבי: הסתייגות שנייה שיש לי היא באשר להוראת המעבר בסעיף 4 לחוק.

רחבעם זאבי: הוראת המעבר אומרת, כי "מי שכיהן כיועץ משפטי לכנסת ערב תחילתו של חוק זה, יראוהו כאילו נתמנה כיועץ משפטי לכנסת לפי הוראות חוק זה, לתקופת כהונה המסתיימת ביום ה' באדר התשס"א (28 בפברואר 2001)", ואני מציע שבמקום זה יבוא: "בתום חמש שנים מיום תחילתו של חוק זה".

רחבעם זאבי: וזאת בתקווה, אולי לא כל כך ריאלית – אבל ראינו שתקוות לא ריאליות מתממשות בנסיבות מסוימות – שעורך-הדין צבי ענבר יישאר אתנו עוד ימים רבים.

רחבעם זאבי: כי אני כבר חוזה ורואה מה יהיה לנו בכניסתו של יועץ משפטי חדש, יהיה מוכשר כפי שיהיה, יהיה מנוסה כפי שיהיה.

רחבעם זאבי: מפני שכל חבר כנסת יודע עד כמה היועץ המשפטי לכנסת חייב להכיר, להבין ולהיות מצוי בכל כך הרבה תחומים, בגיוון כמעט בלתי אפשרי: גם נושאים כלכליים וגם נושאים ביטחוניים וגם נושאים מדיניים וגם חקיקתיים, הנוגעים לכל אחת מ-14 ועדות הכנסת.

רחבעם זאבי: על כולם הוא צריך לחלוש.

רחבעם זאבי: נכון שיש לו עוזרים, שחלק מהם בקיאים בנושאים מסוימים, אבל הוא נושא באחריות-על לכל המחלקה המשפטית, וקשה לי להאמין, שבקרבנו, בקרב העם בישראל, יש עוד צבי ענבר אחד.

רחבעם זאבי: נכון שיהיה צבי ענבר אחד בעוד עשר, 12 שנה, כשהוא ישתפשף.

רחבעם זאבי: הכנסת הבאה, או הבאה אחריה, שלא יהיה בה היועץ המשפטי של היום, תרגיש היטב בחסרונו, והעבודה שתצא מתחת ידה של אותה כנסת תהיה מבחינה זו סובלת.

רחבעם זאבי: לכן אני חושב, שאם יש סיכוי להכריח אותו או להכריח את מוסדות הכנסת להשאיר אותו עוד חמש שנים ויותר מחמש שנים, זה יהיה לברכה לכנסת ולעבודתה.

רחבעם זאבי: כל מילות השבח שהרעיף יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת סאלח טריף, אני מצטרף אליהן, ואני בטוח שכל חברי ועדת הכנסת מצטרפים אליהן, ואפילו היינו מוסיפים עוד כהנה וכהנה.

רחבעם זאבי: אנחנו לא רוצים לגרום לו להרגשה לא נעימה, לכן נסתפק במנה הזאת.

רחבעם זאבי: אני יכול להוסיף גם באופן אישי, שאני מכיר אותו מהשירות הצבאי, שכן הוא היה הפרקליט הצבאי הפיקודי שלי, ולימים הפרקליט הצבאי הראשי.

רחבעם זאבי: גם הרמטכ"ל, רב-אלוף דוד אלעזר, שזכה בשירותו, ולא רק דדו, גם הבאים אחריו, כי דומני שהוא עוד המשיך אחרי דדו, התברכו בעבודה שלו כפצ"ר.

רחבעם זאבי: ההגעה שלו מהמסגרת הצבאית לכנסת תרמה ללא ספק לעבודתו גם בכנסת, ואני יכול להעיד על הפרק הקודם בחייו, הפרק הצבאי, שהוא כולו פרק של תהילה וברכה.

רחבעם זאבי: תודה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת מאיר שטרית, בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, לצערי, כמובן, אחת הבעיות בהסתייגות בדרך הזאת היא שחברי כנסת לא נמצאים.

מאיר שטרית: אתה מסביר את ההסתייגות, ואין מי שמקשיב, ואחר כך ההצבעה היא "עלא באב אללה", כמו שאומרים בערבית.

מאיר שטרית: יש לי שלוש הסתייגויות, אדוני; שתיים מהן, אני כבר מודיע מראש שבתום נימוקן אני אסיר, אבל אני מתמקד בהסתייגות אחת, שהיא הסתייגות לסעיף 20(ב) המוצע.

מאיר שטרית: על-פי הצעת החוק, אדוני היושב-ראש, תהיה ועדה ציבורית, שתמנה את היועץ המשפטי לכנסת.

מאיר שטרית: ההרכב של הוועדה הציבורית, כפי שמוצע בחוק, הוא שלושה חברי כנסת, שופט בית-המשפט העליון שימנה נשיא בית-המשפט העליון, ראש לשכת עורכי-הדין או נציגו וחבר הסגל האקדמי או מוסד להשכלה גבוהה, מומחה בתחום המשפט הציבורי, שייבחר בידי דיקנים של פקולטות למשפטים.

מאיר שטרית: במלים אחרות, מאחר שהצעת החוק המקורית קובעת, שיהיו יושב-ראש ועדת הכנסת, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט ויושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה, שהם שלושה, ומולם יהיו שלושה מהאקדמיה, מבית-המשפט ומלשכת עורכי-הדין, יוצא שיש איזון בוועדה הזאת בין גורמים חיצוניים לגורמים פנימיים של הכנסת.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני מבין את אלה שסבורים, שיועץ המשפטי של הכנסת הוא עניינה של הכנסת, והכנסת צריכה להיות בייצוג הרבה יותר גדול, לפחות בייצוג של רוב, כדי להבטיח, שהיועץ המשפטי של הכנסת שיתמנה, שיהיה לא רק יועץ משפטי מעולה, אלא גם מי שמבין בענייני הכנסת ונמצא בה יום-יום, מכיר את עבודת הכנסת ויכול לתרום לה תרומה משמעותית.

מאיר שטרית: לכן, ההסתייגות שלי, אדוני היושב-ראש, מציעה הרכב אחר לוועדה.

מאיר שטרית: אימצתי בעצם את ההרכב שמוצע על-ידי הוועדה בהסתייגות הראשונה, אלא שאני מוסיף שני חברי כנסת נוספים: את יושב-ראש הסיעה שעמה נמנה ראש הממשלה, דהיינו בעצם יושב-ראש סיעת הקואליציה, הסיעה הגדולה בקואליציה, ואת יושב-ראש הסיעה שעמה נמנה ראש האופוזיציה, דהיינו יושב-ראש הסיעה הגדולה באופוזיציה.

מאיר שטרית: מדוע?

מאיר שטרית: בדרך זו אנחנו קובעים חמישה חברי כנסת באותה ועדה לעומת שלושה – שופט בית-המשפט העליון, נציג לשכת עורכי-הדין וחבר הסגל האקדמי.

מאיר שטרית: נראה לי, שלחברי הכנסת שמנויים בחוק – יושב-ראש ועדת החוקה, יושב-ראש ועדת הכנסת, יושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה, יושב-ראש הקואליציה ויושב-ראש האופוזיציה, יש הכישורים, הידע והיכולת לקבל החלטה מי יהיה היועץ המשפטי של הכנסת, ותהיה להם אחריות מתאימה.

מאיר שטרית: הצעתי, אדוני, הסתייגות חלופית, אם הצעתי זו לא תתקבל.

מאיר שטרית: זו בעצם הצעה יותר מרחיקת לכת, שמציעה ועדה שתורכב רק מחברי כנסת, שכוללת חמישה אנשים, האנשים הבאים: יושב-ראש ועדת הכנסת, שיהיה יושב-ראש הוועדה, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, יושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה, ראש הסיעה שעמה נמנה ראש הממשלה וראש הסיעה שעמה נמנה ראש האופוזיציה.

מאיר שטרית: שוב, המגמה היא אותה מגמה, רק שבהסתייגות השנייה אני מוציא את האנשים החיצוניים.

מאיר שטרית: אני מפקפק בצורך לערב את בית-המשפט העליון במינויו של היועץ המשפטי לכנסת.

מאיר שטרית: אני חושב, שצריך להקפיד על הפרדת רשויות, לא לערב את ענייני בית-המשפט העליון בענייני הכנסת.

מאיר שטרית: אני חושב, שהכנסת מוכשרת לבדה לקבל את ההחלטה הרלוונטית, מי יהיה היועץ המשפטי לכנסת.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לנצל את יתר הזמן שיש לי כדי לומר מלים אחדות על היועץ המשפטי לכנסת, צבי ענבר.

מאיר שטרית: אני מכיר את צבי ענבר הרבה מאוד שנים, כמי שיושב בכנסת הזאת כמעט מ-1981, כמעט באופן רצוף, להוציא הפסקה אחת באמצע, שבה הלכתי לסוכנות.

מאיר שטרית: אני מעריך נאמנה את תרומתו ויכולתו של היועץ המשפטי של הכנסת, צבי ענבר, ואני רוצה לומר מראש שיקשה מאוד על הכנסת למלא את מקומו של היועץ המשפטי, צבי ענבר, שעשה עבודה הרבה מאוד שנים, לעתים תוך מחלוקות, גם עם הקואליציה, גם עם האופוזיציה, אבל על-פי עיקרון אחד, והעיקרון הזה עובר כחוט השני, והוא מה החוק אומר.

מאיר שטרית: בעניין הזה, לדעתי, בסופו של דבר, דעתו גברה והתקבלה על דעת כל נציגי הבית.

מאיר שטרית: יועץ משפטי, בעצם היותו כזה, שמקפיד על החוק ככתבו וכלשונו, מתקבל אז כסמכות אוטונומית, עצמאית, נייטרלית, שעניינה החוק, וזו הערובה לכך שחברי כנסת מסיעות הבית השונות יכולים לקבל את עמדתו בכנסת, כשהיא נחתכת לאור העקרונות הללו, של אמת מידה משפטית בלבד, נייטרלית, של הפניות לכאן ולשם.

מאיר שטרית: לכן, אדוני היושב-ראש, מגיעה תודה וברכה לעורך-הדין צבי ענבר, שאמור בתקופה לא רחוקה, אני מקווה שתהיה קצת יותר רחוקה, לעזוב את בית-המחוקקים ולעבור לדרך אחרת.

מאיר שטרית: אני חושב, שדווקא בעת הזאת חשוב, אדוני היושב-ראש, להביע את התודה וההערכה לצבי ענבר, ואני מקווה שתיבחר ועדה בהרכב שאני מציע.

מאיר שטרית: אני חושב שהיא ועדה יותר נכונה לבחירת יועץ משפטי, כדי להבטיח שאומנם מתקיימים התנאים הללו, שיהיה יועץ משפטי ראוי לכנסת.

מאיר שטרית: תודה, אדוני.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת שאול יהלום, אחריו – חבר הכנסת משה גפני, ואחריו – חבר הכנסת אליעזר זנדברג.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני הבטיח לשקול את החלטותיו הדרקוניות.

שאול יהלום: אדוני עדיין לא נתן לי את תשובתו.

נחום לנגנטל: החלטתי לא לחזור בי, מאחר שחבר הכנסת גפני אמר לי שההחלטה מאוד נבונה.

שאול יהלום: אדוני מקבל הנחיות מחבר הכנסת גפני?

נחום לנגנטל: לא, אבל ייעוץ אני יכול לקבל מחבר הכנסת גפני, והוא אמר לי שההחלטה היא החלטה נבונה.

שאול יהלום: עד עכשיו חשבתי שאדוני הוא חבר המפד"ל.

שאול יהלום: עומד לפניו, על דוכן הנואמים, יושב-ראש סיעת המפד"ל, והנה מתברר שאדוני מקבל הנחיות מחבר הכנסת גפני.

נחום לנגנטל: עצות.

שאול יהלום: רבותי, הנושא הזה של מינוי יועץ משפטי לכנסת הוא נושא שקשור לעבודת הבית לדורות, ואני מציע ומבקש מאוד מחברי הכנסת, מאחר שזה כך, וזה קשור לכל חבר כנסת ולכל ועדה מוועדות הכנסת ולתפקוד הכנסת, להתייחס לחוק ולהסתייגויות במלוא כובד הראש, ולעסוק בעניין לפרטי פרטים.

שאול יהלום: אף אני מצטרף לקודמי ומברך את היועץ המשפטי של הכנסת, צבי ענבר, ומאחל לו עד מאה-ועשרים, שימשיך במפעלותיו המשפטיים והאחרים.

שאול יהלום: הגשתי כמה הסתייגויות, ואני רוצה להסביר אותן.

שאול יהלום: ההסתייגות הראשונה נוגעת למגבלה בעבודתו של היועץ המשפטי לכנסת.

שאול יהלום: לא סתם אני מגיש את ההסתייגות הזאת, אלא היה ויכוח בוועדה אם היועץ המשפטי לכנסת יכול להגיש הצעות לתיקוני חקיקה לוועדות הכנסת.

שאול יהלום: היועץ המשפטי לכנסת, מתוך חשיבתו ודעתו המשפטית, מגיע למסקנה שוועדת הכנסת צריכה להחליט כך וכך לגבי נושא מסוים בתקנון הכנסת, האם זו אחת מהמטלות, אחד מתפקידיו?

שאול יהלום: החליטה הוועדה – לא.

שאול יהלום: ואני מציע לצרף את ההסתייגות הזאת ולומר, שחלק ממטלותיו הן הגשת הצעות לתיקוני חקיקה לוועדות הכנסת הנוגעות בדבר.

שאול יהלום: יש כאן שאלה לגבי הוועדה הציבורית.

שאול יהלום: הוועדה הציבורית יושבת לה על המדוכה ומחליטה לגבי המועמדים.

שאול יהלום: השאלה שנשאלת היא, האם היא יכולה להגיש מועמד אחד?

שאול יהלום: הוועדה ראתה בחור וטוב, מבריק ורציני, האם היא יכולה להמליץ על מועמד אחד, או שהיא חייבת להביא יותר מאשר מועמד אחד, נניח שניים או ארבעה?

שאול יהלום: ההסתייגות שלי אומרת, שהוועדה יכולה, ברצותה, גם להגיש שם אחד, והיא צריכה להגיש בשתי הגרסאות, שאני לא אאריך עכשיו על ההבדל ביניהן, מאחד עד ארבעה.

שאול יהלום: העיקר כאן זה האחד.

שאול יהלום: ראתה צורך מקצועי להגיש אחד, ואחד בלבד, מותר לה.

שאול יהלום: ההסתייגות הבאה נוגעת באמת למה שחבר הכנסת מאיר שטרית כבר עסק בו, וזה הרכב הוועדה.

שאול יהלום: אף אני מזדהה עם חבר הכנסת מאיר שטרית, אלא שהסתייגותי קצת שונה.

שאול יהלום: הוועדה הציבורית מונה, לפי הטיוטה של החוק, שבעה חברים.

שאול יהלום: האם בשבעת החברים צריך להיות רוב לחברי כנסת?

שאול יהלום: – לפי ההצעה המקורית לא.

שאול יהלום: רק שלושה מתוך השבעה הם חברי כנסת.

שאול יהלום: אני מציע, שלא כחבר הכנסת שטרית, להשאיר את הוועדה על שבעת חבריה, לוותר על חבר אחד חיצוני, שהוא נציג המוסדות להשכלה גבוהה, ולהוסיף עוד יושב-ראש ועדה מוועדות הכנסת.

שאול יהלום: באופן ספציפי אני מציע להוסיף את יושב-ראש ועדת הכלכלה על שלושת יושבי-ראש ועדות – הכנסת, החוקה וביקורת המדינה, שמופיעים כשלושה חברי כנסת.

שאול יהלום: יושב-ראש ועדת הכלכלה יהיה הרביעי בתוך השבעה.

שאול יהלום: ועתה, להסתייגות האחרונה, שהיא החשובה ביותר, אדוני היושב-ראש.

שאול יהלום: כיצד יכול יושב-ראש הכנסת להפסיק את כהונתו של היועץ המשפטי של הכנסת?

שאול יהלום: אני חושב שכאן אנחנו ניגשים לסוגיה מאוד מאוד מורכבת, כאשר השאלה היא האם רוב קואליציוני רגיל, דהיינו רוב בוועדת הכנסת, שהוא רוב של 51% של חברי הבית, יכול להדיח באמצע כהונה.

שאול יהלום: אני רוצה להזכיר, שכל הכהונה היא חמש שנים, והיושב-ראש רשאי שלא להאריך אותה.

שאול יהלום: כאן מדובר באמצע חמש השנים.

שאול יהלום: האם היושב-ראש יכול להדיח ללא כל סיבה נראית לעין?

שאול יהלום: חלק מהסיבות מפורטות.

שאול יהלום: אני טוען שלכך דרושה הסכמה של שני-שלישים מחברי ועדת הכנסת.

שאול יהלום: אין להסתפק ברוב רגיל, דהיינו – אנו יודעים שתמיד יושב-ראש הכנסת הוא בעל השקפות פוליטיות, כך נגזר עלינו.

שאול יהלום: עם כל הכבוד לכל יושבי-ראש הכנסת, לרבות סגן היושב-ראש, שיושב עכשיו בראש הישיבה – כולם נגועים בפוליטיקה.

שאול יהלום: ראינו אתמול שיושב-ראש הכנסת שלנו, הקבוע, אפילו לא נתנו לו להיכנס למרכז המפלגה שלו, הוא עמד בחוץ ולא נתנו לו אפילו להיכנס.

נחום לנגנטל: אבל חבר הכנסת פינס, יושב-ראש הסיעה, פינה לו את הכיסא.

אופיר פינס-פז: – – –

שאול יהלום: זאת אומרת: פוליטיקה על פוליטיקה.

שאול יהלום: אתה רוצה לתת מעמד ליועץ המשפטי לכנסת, ולפעמים הוא יצטרך להתעמת עם יושב-ראש הבית.

שאול יהלום: האם חרב ההדחה מונחת ברוב רגיל של חברי כנסת?

שאול יהלום: ההסתייגות שלי, ובכך אני מסיים, אדוני היושב-ראש, היא שאני אומר:

שאול יהלום: בין שנקבל את החלק שחברי הכנסת מדיחים ובין שנקבל שוועדת הכנסת מדיחה, הדבר צריך להיות ברוב של שני-שלישים, עד גמר הקדנציה של חמש שנים.

שאול יהלום: מכאן ואילך אפשר לא לחדש את כהונתו.

שאול יהלום: אני פונה לחברים ומבקש לקבל את ההסתייגויות.

שאול יהלום: לדעתי הן מאוד חשובות למעמד של היועץ המשפטי, שכולנו – ונקבל זאת בפעם הראשונה בכנסת – רוצים בעצמאותו המשפטית.

נחום לנגנטל: תודה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

נחום לנגנטל: אחריו – חבר הכנסת אליעזר זנדברג, ואחריו – חבר הכנסת אלי בן-מנחם.

נחום לנגנטל: בבקשה, חבר הכנסת גפני.

נחום לנגנטל: אתה לא חייב לעמוד על שש הדקות שמגיעות לך.

משה גפני: אני יכול יותר?

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת חוק לגבי היועץ המשפטי לכנסת היא הצעת חוק חשובה מאוד.

משה גפני: היא באה להסדיר את מעמדו של היועץ המשפטי לכנסת, ואני רואה בה חשיבות, גם בעקרון הפרדת הרשויות, כאשר יש יועץ משפטי לממשלה, והוא אמור לייצג את הממשלה ומוסדות נוספים.

משה גפני: הכנסת, בעצם, ללא החוק הזה, נמצאת במעמד נחות יותר, בשעה שהאמת היא שהממשלה יונקת את כוחה מן הכנסת.

משה גפני: הסדרת מעמדו של היועץ המשפטי לכנסת מעמידה בשורה שווה את הרשות המבצעת עם הרשות המחוקקת, או יותר נכון – את הרשות המחוקקת עם הרשות המבצעת.

משה גפני: מכיוון שיש לי רק שש דקות, אני מבקש – – –

נחום לנגנטל: נשארו רק ארבע וחצי.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת יהלום.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת אורלב.

נחום לנגנטל: רבותי, בואו נשמור על השקט.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת אופיר פינס.

משה גפני: אני מבקש טלגרפית לנמק את הסתייגויותי.

משה גפני: אני רוצה לפני כן לומר, שאני שמח שהוועדה קיבלה את דעתי, ולכן זה לא מובא בתור הסתייגות, אלא זה בגוף החוק, שמינוי היועץ המשפטי לכנסת בסעיף 18 – "היועץ המשפטי לכנסת יתמנה על-ידי יושב-ראש הכנסת, באישור ועדת הכנסת, מבין המועמדים שעליהם המליצה הוועדה הציבורית שמונתה לפי הוראות סעיף 20".

משה גפני: הסיבה לכך שוועדת הכנסת צריכה לאשר היא כיוון שאנחנו רוצים שיהיה יועץ משפטי ברמה הכי גבוהה שיכולה להיות, אבל הכנסת סוברנית, והיא עצמאית, באמצעות הוועדה שמופקדת על העניין הזה, בנושאים שנוגעים לעבודת הכנסת, שזה ועדת הכנסת – היא זו שצריכה לאשר את המלצות הוועדה הציבורית.

משה גפני: יש לי הסתייגות לגבי כינון הוועדה, או לגבי חברי הוועדה.

משה גפני: מעבר לחברים, שהם שופט של בית-המשפט העליון בדימוס, שלושה חברי כנסת: יושב-ראש ועדת הכנסת, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת ויושב-ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה, נציב שירות המדינה או נציגו, ראש לשכת עורכי-הדין או נציגו – בדיוני הוועדה לגבי חבר הסגל האקדמי של מוסד להשכלה גבוהה, שאמור להיבחר בידי הדיקנים של הפקולטות למשפטים, התברר שכמעט בלתי מציאותי להגיע להסכמה על-ידי הדיקנים של הפקולטות למשפטים ובעלי תפקידים מקבילים להם, שיבחרו חבר אחד שהוא חבר בסגל האקדמי.

משה גפני: אמרו את זה בוועדה חברים שהם גם פרופסורים וגם מכירים את הנושא הזה היטב.

משה גפני: אני בהסתייגות שלי מציע, שייבחר דיין בדימוס של בית-הדין הרבני הגדול, שייבחר בידי מועצת הרבנות הראשית לישראל.

משה גפני: בסעיף 25 – –

נחום לנגנטל: רבותי, תנו לו לסיים את שתי הדקות שלו בכבוד.

משה גפני: כמה?

נחום לנגנטל: שתי דקות.

משה גפני: מכיוון שיש לי שתי דקות, אני רוצה לעבור לסעיף המרכזי בהסתייגות שלי.

משה גפני: רבותי חברי הכנסת, אני רוצה לומר לכם, אני נמצא בכנסת לסירוגין בסביבות 11 שנה, ואני אומר לכם שהיועץ המשפטי של הכנסת הוא איש מקצוע מעולה.

משה גפני: אמר את זה יושב-ראש ועדת הכנסת, ואני, כמובן, מסכים עם כל מלה.

משה גפני: אני אומר לכם, כמו רבים מחברי הבית, למדתי אצל היועץ המשפטי של הכנסת את העבודה הפרלמנטרית, בכל מה שקשור לחוקים, לחוקי-היסוד של הכנסת, לחוקי-היסוד שנוגעים לעבודת הכנסת, בתקנון, בכל הדברים האלה.

משה גפני: הרבה פעמים היו החלטות שלא מצאו חן בעיני, אבל קיבלתי אותן כי הן היו החלטות מקצועיות, טובות, נכונות, מבחינת הדיון וההחלטה בהן.

משה גפני: כפי שחשתי כל השנים כאן – כאשר היתה החלטה של היועץ המשפטי של הכנסת, היא היתה החלטה מקובלת, אפילו שאנחנו נמצאים בכנסת מפולגת וחלוקה.

משה גפני: לכן, מעבר לעניין שבחו של צבי ענבר שנאמר כאן, ואני כמובן מסכים עם כל מלה שנאמרה, אני מציע בהסתייגות שלי, מכיוון שאנחנו מדברים על היועץ המשפטי לכנסת, שהוא איננו איש פוליטי, אלא מדברים על האדם כמות שהוא, שהכהונה תפקע בהגיעו לגיל 70, כפי שנהוג אצל שופט בית-המשפט, ובכל המשרות הנוגעות לעניין הזה.

משה גפני: אני חושב שזו טובת הכנסת, טובת העניין, אני חושב שזו הסתייגות נכונה, ואני מקווה שהכנסת, עם קבלת החוק החשוב הזה, תקבל גם את ההסתייגות הזאת, שהיא לטובת הכנסת ולטובת העבודה המקצועית.

משה גפני: תודה רבה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת אליעזר זנדברג, ואחריו – חבר הכנסת אלי בן-מנחם.

אופיר פינס-פז: כמה זמן יש עד ההצבעה?

נחום לנגנטל: יש לך עוד חצי שעה עד ההצבעה.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אתמקד בכמה הערות שנוגעות להסתייגויות שהגשתי להצעת החוק.

אליעזר זנדברג: כמי שהשתתף בדיונים על ההצעה אני, כמובן, תומך בהצעה, בעיקרון שמובע בה.

אליעזר זנדברג: עם זאת, יש כמה עניינים שעלו במהלך הדיונים, ומן הראוי שנפנה את תשומת הלב של חברי הכנסת לפחות לגבי העמדה שאני סבור שהיא עמדה נכונה.

אליעזר זנדברג: אני מבקש להתחיל בהערה לגבי שתי הגרסאות של סעיף 20.

אליעזר זנדברג: אני אישית תומך בגרסה אשר מצמצמת באופן מקסימלי את מספר המועמדים אשר הוועדה ממליצה עליהם.

אליעזר זנדברג: יתירה מזו, הגשתי הסתייגות לכל אחת מן הגרסאות, שמטרתה לצמצם עד כדי מועמד אחד או שניים את מספר המועמדים שעליהם ממליצה הוועדה.

אליעזר זנדברג: הסיבה לכך, אדוני היושב-ראש, היא מידת הרצינות שאני חושב שצריך לייחס לוועדה ולעבודתה.

אליעזר זנדברג: זאת איננה ועדה טכנית שבודקת את כשירותם של מועמדים.

אליעזר זנדברג: זאת איננה ועדה טכנית שבודקת אם המועמדים עונים על דרישות המינימום.

אליעזר זנדברג: זאת ועדה שצריכה לגבש דעה ועמדה מי בעצם הטוב ביותר.

אליעזר זנדברג: יש ארבעה אנשים שהוועדה ממליצה עליהם.

אליעזר זנדברג: למעשה אין כמעט משמעות מעשית, לדעתי, להמלצות הללו.

אליעזר זנדברג: לכן, צריך לצמצם למינימום את מספר האנשים שהוועדה ממליצה עליהם.

אליעזר זנדברג: ההסתייגות שלי לכל אחת משתי הגרסאות, אם תתקבל, היא הסתייגות שקובעת, שהוועדה תמליץ על מועמד אחד, או שניים, לא יותר.

אליעזר זנדברג: עניין אחר שאני מבקש להפנות את תשומת הלב אליו הוא מי עומד בראש אותה ועדה ממליצה, או ועדה מייעצת.

אליעזר זנדברג: היה דיון בוועדת הכנסת, ובעצם הצדדים המתדיינים אחזו בשתי עמדות: האחת – שסמכות הכנסת כאן, כרשות המחוקקת, מחייבת שבראש הוועדה יעמוד נציג של הכנסת; האחרת – שהואיל ויושב שופט בוועדה, מן הראוי, מבחינת הכבוד, שהוא יעמוד בראשה.

אליעזר זנדברג: אני קיבלתי את העמדה השנייה, בעיקר לאחר שדווחנו כי נשיא בית-המשפט העליון דוגל בעמדה הזאת, וחשבתי שאין מקום להביך את בית-המשפט העליון.

אליעזר זנדברג: אבל סבור אני שצריך להדגיש כאן, במהלך הדיון, שאין בכך משום ויתור על ריבונותה של הכנסת בצורה כזאת או אחרת.

אליעזר זנדברג: עניין נוסף, שקשור לשאלה אחרת, הוא שאלת ההדחה.

אליעזר זנדברג: היועץ המשפטי הנוכחי של הכנסת, שמייד אומר עליו גם מלים מספר באופן אישי, נהנה מאמון בלתי מסויג של כל חלקי הבית.

אליעזר זנדברג: אנחנו קובעים כאן איזו פרוצדורה שבה הכנסת יכולה להדיח את היועץ המשפטי שלה.

אליעזר זנדברג: אני סבור שאסור לנו לאפשר את ההליך הזה באופן קל, כך שרוב קטן יוכל להדיח.

אליעזר זנדברג: הגשתי הסתייגות שדוגלת בהרחבה עד המקסימום האפשרי של מספר חברי הכנסת הנדרשים לתמוך בהדחתו של יועץ משפטי, כך שגם החוק יאפשר ליועץ המשפטי החדש את חופש העיסוק בתפקידו בלי להיות מודאג, או חושש, או מושפע משיקול של רוב כזה או רוב אחר במליאה.

אליעזר זנדברג: עניין מעניין נוסף שיש בחוק הזה הוא היכולת של היועץ המשפטי של הכנסת להתייצב בדיונים שונים בבתי-משפט שונים ולומר את דברו.

אליעזר זנדברג: זה דבר חדש.

אליעזר זנדברג: זה לא קיים עד היום.

אליעזר זנדברג: מדובר לא רק בייצוג במסגרת דיון שבו הכנסת היא צד להליך, אלא גם בעניינים אחרים.

אליעזר זנדברג: אני מקווה, שלעולם לא נגיע למצב שיועץ משפטי של הכנסת סתם כך פולש לתוך דיונם המשפטי האזרחי של שני צדדים, או בתביעת אישות.

אליעזר זנדברג: אבל אין ספק שאנחנו הולכים כאן צעד קדימה ברמת היכולת של הכנסת והיועץ המשפטי של הכנסת לבוא ולומר דברים בפני בית-המשפט.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, בהזדמנות זו אני רוצה להודות ליועץ המשפטי של הכנסת, אשר עומד לפרוש מכהונתו בעוד כמה חודשים, צבי ענבר, שלי יש הכבוד והעונג להכירו זה כתשע שנים.

אליעזר זנדברג: למדתי להכיר את צבי, את הדרך הנעימה, הסימפתית והמעמיקה שבה הוא נוהג באנשים ובעניינים שעולים בכנסת והוא נדרש להם.

קריאה: ואת יושרו.

אליעזר זנדברג: יושרו הוא עניין שמקובל על כל חברי הבית.

אליעזר זנדברג: צבי ענבר נהנה מאמונם של כל חברי הכנסת פעם אחר פעם.

אליעזר זנדברג: גם כאשר אנחנו מתכתשים ומתווכחים, בסופו של דבר כאשר היועץ המשפטי צבי ענבר אומר את דברו, כולנו מתיישרים ומאמצים את הפסיקה הזאת.

אליעזר זנדברג: בבית כל כך פוליטי ונתון במחלוקות אין הוכחה יותר טובה לכישורים ולאמון שצבי ענבר זכה לו ואנו רוחשים לו בכנסת.

אליעזר זנדברג: אני רוצה לאחל לו הצלחה ולהודות לו על כל השנים ועל כל הפעולות החשובות שהוא עשה כאן בכנסת במסגרת תפקידו כיועץ המשפטי של הכנסת.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת אלי בן-מנחם.

נחום לנגנטל: אחריו – חבר הכנסת אברהם פורז.

נחום לנגנטל: אם הוא לא יהיה – חבר הכנסת ראובן ריבלין.

אלי בן-מנחם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ההסתייגות שלי היא לסעיף 4, הוראת מעבר.

אלי בן-מנחם: הסעיף אומר כך: "מי שכיהן כיועץ משפטי לכנסת ערב תחילתו של חוק זה, יראוהו כאילו נתמנה כיועץ משפטי לכנסת לפי הוראות חוק זה, לתקופת כהונה המסתיימת ביום ה' באדר התשס"א (28 בפברואר 2001)".

אלי בן-מנחם: מודי זנדברג, זה לא בעוד חודשים מספר.

אלי בן-מנחם: זה בעוד חודש-חודשיים.

אלי בן-מנחם: אני מציע, שהיועץ המשפטי לכנסת ימשיך לנהל את הכנסת כיועץ משפטי עד גיל 70, כפי שקורה בבית-המשפט העליון הישראלי.

אלי בן-מנחם: אני רוצה להביע הערכה רבה וגדולה ליועץ המשפטי, עורך-הדין צבי ענבר.

אלי בן-מנחם: הוא עשה עבודה יוצאת מן הכלל.

אלי בן-מנחם: הוא מקובל על כולם כסמכות מקצועית נייטרלית, כשהקו המנחה אותו הוא שמירת החוק, תקנות הכנסת וייצוג הכנסת בכבוד.

אלי בן-מנחם: לדעתי, עזיבתו בשלב זה את הכנסת תהווה אבדה לכנסת.

אלי בן-מנחם: יעברו שנים עד שימולא החלל על-ידי יועץ משפטי אחר.

אלי בן-מנחם: אם בבית-המשפט העליון שופטים יכולים להמשיך ולשפוט עד גיל 70, אני חושב שבפעם הראשונה שבה באנו עם חוק היועץ המשפטי לכנסת אפשר לעשות זאת גם בכנסת, לפחות לגבי הפעם הזאת.

אלי בן-מנחם: לי נאמר, שהיועץ המשפטי לכנסת הגיע להבנה ולהסכמה עם יושב-ראש הכנסת.

אלי בן-מנחם: אני פשוט לא יודע מזה.

אלי בן-מנחם: אני הגשתי את ההסתייגות, אני מקווה שההסתייגות הזאת תעבור, ולגבי היועץ המשפטי הבא יוחלט מה שיוחלט.

אלי בן-מנחם: תודה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת אברהם פורז – אינו נוכח.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת ראובן ריבלין.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי חברי הכנסת, היועץ המשפטי לכנסת צבי ענבר, הבוקר היה לי ויכוח עם יושב-ראש הכנסת בענייני דיומא לגבי השאלה הנוגעת להכרזתי כיושב-ראש ישיבה על חוק מסוים כחוק שהוא בבחינת הצבעת אי-אמון, כאשר במרכז העניין החוק.

ראובן ריבלין: נשאלה השאלה: האם בדין היתה ההכרעה, או שמא יש לבטלה?

ראובן ריבלין: הסכמנו שנינו, שאין סמכות א-פוליטית שפועלת לגופו של עניין והכרעתה צריכה להתקבל על-ידינו כמו הכרעתו של היועץ המשפטי.

ראובן ריבלין: מדרך הטבע, במוסד שיש בו מרכבת כוחות פוליטיים שבה כל אחד מושך לכיוון הרצוי לו, כאשר המחלוקות לפעמים הן מחלוקות שהפתרון הניתן להן על-ידי צד אחד הוא פתרון לא אינטלקטואלי, לא אינטליגנטי וגם לא עולה בקנה אחד עם העובדות או עם החוק להם צריך, כאשר הפנים שלנו כאנשים פוליטיים פעמים רבות מאלצות אותנו אפילו להגיע לדרישות שאינן מוסריות מבחינת העניין כולו, ושאולי על-פי שיקול דעתנו האישי לא היינו מבקשים לעשותן אבל האילוצים הפוליטיים מחייבים אותנו לשמור על חברינו, על עמדתנו, על איזו אסטרטגיה שעל-פיה אנחנו נוהגים, אידיאולוגיה פעם קראנו לה, או אפילו על איזה נושא טקטי, שאנחנו רוצים כתרגיל להגיע לאיזה הישג פוליטי – בדברים כאלה, כמובן, כאשר השיקולים של המערכת הפוליטית אינם תמיד שיקולים של אמת וצדק, או של חוק וסדר, יש לנו רק כתובת אחת, והיא אותו אדם שבעיני כולנו אין לו פניות כאלה או אחרות ואשר כל מה שמעליו וכל אשר מורה לו את אשר לעשות הוא הוראות החוק והפרשנות שהוא נותן להן.

ראובן ריבלין: גם כאשר לעתים פרשנותו נראית לא נכונה, היא פרשנות שבאה מתוך ידיעה שהוא נותן פתרון שאין לו איזה פנים פוליטיות כאלה או אחרות.

ראובן ריבלין: זה מוסד שחשיבותו רבה לחיים בתוך מוסד כמו כנסת ישראל.

ראובן ריבלין: אבל חשיבותו רבה לא פחות כאשר הרשות המחוקקת כרשות נתקלת פעמים רבות בשאלות שהן במחלוקת עם רשות אחרת, תהיה זאת הרשות השופטת או הרשות המבצעת.

ראובן ריבלין: פעמים רבות היינו פונים – גם כאשר היתה שאלה חוקתית, שאלה עקרונית – ליועץ המשפטי לממשלה על מנת שהוא ייתן לנו פתרון, והיינו אומרים שהחלטתו והכרעתו של היועץ המשפטי לממשלה היא המחייבת אותנו.

ראובן ריבלין: במקרים רבים – והדברים האלה עלו יותר ויותר על סדר-יומה של הציבוריות בישראל – נוצר מצב שבו היה קונפליקט אמיתי בין הממשלה לבין הכנסת, והיה צורך למצוא איזה מוסד בתוך הכנסת שייצג אותה ויעמוד לימינה או יטען את טענותיה, כמו גם ידרוש תוקף באחת הרשויות לעמדה שנקבעה על-ידי הכנסת כמוסד.

ראובן ריבלין: היה חשוב מאוד למצוא דרך למסד סוף-סוף את המוסד של היועץ המשפטי לכנסת, על מנת לתת לו מעמד עצמאי.

ראובן ריבלין: המעמד שקנה לו צבי ענבר הוא בגלל אישיותו, בגלל האמון הרב שחברי הכנסת נתנו בו בזמן שירותו הארוך לא רק בשירות העם והמדינה בתפקידים אחרים, אלא כיועץ המשפטי של הכנסת, כ-common law as a matter of practice – כתוצאה ממעמדו ומיכולתו הוא יצר את המעמד שאנחנו מבקשים היום לתת לו לרגל פרישתו לפרק נוסף בחייו, כי אנחנו לא מתארים לעצמנו שהוא לא ימצא לו עוד עניין רב לעשות בו ולעסוק בו כאשר עול ימים כמוהו עוזב את הכנסת ומתחיל עוד פרק בחייו.

ראובן ריבלין: אני בהחלט חושב, שהיועץ המשפט לכנסת – למרות היותו ידו הארוכה של יושב-ראש הכנסת, למרות היותו ידו הארוכה של מזכיר הכנסת, למרות היותו ידה הארוכה של הכנסת כולה – צריך המעמד העצמאי להישמר לו, והכנסת היא זו שצריכה, בעזרתם של גופים חיצוניים אשר ייתנו למעמד העצמאי של היעוץ המשפטי לכנסת איזו תוספת של יוקרה, לקבוע מי יהיה היועץ המשפטי.

ראובן ריבלין: אני בהחלט חושב, שצריך בכל זאת שהמוסד העיקרי שיקבע מי יהיה היועץ המשפטי, לאחר שיעבור את כל ההליכים להם דרוש, יהיה מוסד שמנוהל ובראשו עומד יושב-ראש ועדת הכנסת, יהיה אשר יהיה, וכמובן אם זה סאלח טריף, אשר עושה עבודה טובה במשרתו כיושב-ראש הוועדה החשובה, ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: לכן ביקשתי שאל ניעתר לבקשתו של נשיא בית-המשפט העליון, שדווקא אותו שופט בדימוס שנותן מעמד יוקרה לוועדה עצמה ישב בראש הוועדה הזאת, משום שזאת ועדה שקובעת אדם שמשרת את הכנסת, הוא ידה הארוכה של הכנסת, אבל בשעת הצורך הוא המכריע והפוסק.

ראובן ריבלין: בהזדמנות זאת אני מברך את כל העושים במלאכה; גם את השופט שהם, אשר עזר לנו רבות בחקיקת חוק זה.

ראובן ריבלין: אני מודה לצבי ענבר פעם נוספת, אף שעדיין יש לנו עוד הרבה זמן לחיות אתך יחד, אם כי יכול להיות שזה יהיה בפגרה הבאה וממשמשת עלינו לטובה כתוצאה מכך שהכנסת הולכת לבחור לפחות ראש ממשלה חדש, אני מקווה גם כנסת חדשה.

ראובן ריבלין: תודה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חברת הכנסת נעמי חזן – איננה נוכחת.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו – חבר הכנסת יצחק כהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, בהזדמנות הזאת אני רוצה לברך את היועץ המשפטי של הכנסת, שליווה אותנו שנים ארוכות בעבודה טובה ופורייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בתנאים היוצאים מהכלל שבהם אנחנו נמצאים, במיוחד ביומיים האחרונים, קשה לדבר לגופה של הצעת החוק ולהתרכז בדברים שנראים כעת מאוד מאוד אפורים ולא במרכז העניינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לומר כמה מלים לעניין המצב הפוליטי שאליו נקלענו רק ביומיים האחרונים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לנו כנראה ראש ממשלה שלא שכח את תקופת השירות בצבא ואת המנטליות הצבאית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כנראה בגישה צבאית גרידא הוא יודע להמר רק על כל הקופה, כאילו לחסום עניינים בכוח הזרוע או בכוח הנשק או בכוח הצבא – את כל הרווח או את כל ההפסד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כנראה אתמול הוא הכה מכה אסטרטגית מאוד מרחיקת לכת, אלא שבעניין אחד הוא לא עשה את החישוב הנכון, ולכן כל המהלך הזה, שנראה ברגעים הראשונים מהלך אסטרטגי גדול וחשוב, אמור להתהפך על ראשו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואין לי רחמנות על ראש הממשלה הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומר את זה מעל הדוכן הזה, לאחר כל מה שעולל וכל מה שביצע וכל מה שהבטיח ולא קיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמנם התנסינו לפניו בראש ממשלה שהיה אלוף אדיר בהבטחות שלא קיים, אבל ההבטחות של מר ברק לא נפלו מאותן הבטחות, אם כי תקופת כהונתו היתה קצרה יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לומר כאן, שבין שני המבטיחים-הלא-מקיימים האלה, לא רק אנחנו בסיעה הערבית המאוחדת או בציבור בוחרי, אלא כל הציבור במדינה כולה מתלבט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלה כנראה שתי הברירות שאמורות להיות לנו בין שני ראשי הממשלה, בין שני אנשים שהתנסינו בהם כמבטיחים ולא מקיימים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שניהם מציירים תמונות ורודות – רק תנו לי את הקולות שלכם ותנו לי להגיע לכס ראש הממשלה, ואני אעשה הכול והכול יהיה ורוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: וכאשר האזרחים מתפתים ומצביעים, והם נתנו לכל אחד מהם הזדמנות טובה ביותר, התוצאה היא אכזבה אחת גדולה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב, שאנחנו חייבים להתרכז עכשיו בבחינת המציאות הזאת, ואולי ברגע האחרון נוכל למצוא דרך שנוכל להיפטר משני המבטיחים-הלא-מקיימים ולמצוא את דרך הזהב ביניהם ובלעדיהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, היושב-ראש, אם תרשה לי בשניות שנותרו לי, אומר את דברי בערבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם אללה הרחמן והרחום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רבותי המאזינים, נושא הדיון הוא חוק בעניין היועץ המשפטי של הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עם זאת שאני מודה ליועץ המשפטי על הטרחה שלו והסיוע שלו בשירות הכנסת בעיקר, ועדותיה וחברי הכנסת, בתקופה זו ובימים אלה קשה לדבר על נושא היועץ המשפטי של הכנסת ויש לדבר על הנושא הפוליטי הבוער והזירה הפוליטית אשר החלה לקדוח בעקבות התפטרות ראש הממשלה אמש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומר, כי מר ברק לא עזב, או שכח שהוא פשט את המדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא עדיין מתנהג, אפילו בפוליטיקה ובעניינים גורליים, כאיש צבא, הרוצה או להרוויח הכול או להפסיד הכול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נראה שהוא יאבד הכול במערכה זו ולאחר הצעד המכריע שעשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואני אומר: אוי לציבור שאלה הם ראשי ממשלתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מצד אחר, מר ברק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חלק מהם, כפי שאנו יודעים, נמנים עם אלה אשר הפירו הבטחות ולא קיימו אף התחייבות או הבטחה שנתנו לציבור הבוחרים, כפי שאנו רואים וחשים היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אוי לו לציבור מפני ראש הממשלה הקודם, אשר כפי שנראה הוא יהיה המועמד המתחרה, מר נתניהו, שאותו הכרנו במשך שלוש שנים, כמי שעלה על כל ראשי הממשלות שהכרנו בהפרת הבטחות ובמתן הבטחות שווא, אשר לא הגיעו לכלל מימוש אפילו פעם אחת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בין ראשי הממשלה האלה נמצא הציבור הראוי לרחמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הלוואי שנצליח למצוא את דרך הישר בין שני המועמדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל אחד מהם מאכזב ביותר לציבור ולאינטרס של ציבור זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש למקד את הציבור לפעול באלטרנטיבה זו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר שנמצא את הדרך אשר תרחיק אותנו מהשניים האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לכולם ותודה ליושב-ראש הישיבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת יצחק כהן – אינו נוכח.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת בנימין אלון, ואחריו – חברת הכנסת זהבה גלאון.

נחום לנגנטל: אני מאוד מקווה, שכל אלה ששואלים אותי, עוד כמה – אתם לא כועסים על החזאי שאומר שמחר ירד גשם.

נחום לנגנטל: זאת הרשימה שיש לי וזה מה שאני קורא, אני לא אשם בזה.

צבי הנדל: אנחנו דווקא כועסים על החזאי, שאומר שאין גשם.

נחום לנגנטל: אל תכעס עליו.

נחום לנגנטל: אתה יכול לכעוס – חס וחלילה – על הקדוש-ברוך-הוא.

נחום לנגנטל: בבקשה, חבר הכנסת אלון.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, עוד מלה אחת לפני שאני נוגע בנושא, כי חבר הכנסת דהאמשה לא נגע בנושא.

בנימין אלון: אני חושב שיש פה ניצול ציני של התקנון.

בנימין אלון: חברי כנסת לא מבינים ערבית, והם מנצלים את זה לבימת בחירות לקהל שלהם.

בנימין אלון: אז נכון שזה לגיטימי.

בנימין אלון: זה היה מיועד בזמנו לחברי כנסת ערבים שלא ידעו עברית.

בנימין אלון: אנשים שיודעים עברית יפה כמו חבר הכנסת דהאמשה, מנצלים את הזכות התקנונית שלהם.

בנימין אלון: אני חושב שחברי הכנסת צריכים כבר להתפכח ולהגיע להחלטה בוועדת הכנסת, שאוסרת על חבר הכנסת שיודע עברית לדבר שפה אחרת.

בנימין אלון: אני חושב שזה ממש בלתי נסבל.

בנימין אלון: אני מצפה ממך, חבר הכנסת דהאמשה, אתה מספיק מנוסה, להפסיק לנצל את התקנון בדבר הזה, בפרט שאנחנו לא יודעים על מה אתה מדבר, אולי אתה אומר דרשה ומטיף לקהל שלך?

בנימין אלון: אני לא יודע מה אתה אומר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לך טעות גדולה.

בנימין אלון: יושבים פה חברי כנסת כמו פסיכים, מרגישים מיותרים בבניין הזה, אבל גם ליהודים שיודעים עברית ורק עברית עדיין מותר לשבת פה.

עסאם מח'ול: זה מרגיז אותך?

עסאם מח'ול: זו בעיה שלך.

בנימין אלון: אני קורא לך, חבר הכנסת דהאמשה, תחשוב על זה, או.קיי.?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חשבתי, ואתה טועה.

נחום לנגנטל: בבקשה, חבר הכנסת אלון, לעניין.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, לעצם ההסתייגויות אני רוצה לומר, היועץ המשפטי לכנסת עשה עבודה, שבלתי ייאמן שאפשר לעשות אותה.

בנימין אלון: לא מדובר ביועץ משפטי למשרד, מדובר ביועץ משפטי לגוף מחוקק שצריך כל הזמן לשמור על המעמד העצמאי שלו ולא לתת לייעוץ המשפטי להשתלט עליו, מדובר בחברי כנסת שהם אנשים די קשים ושקשה להסתדר אתם, והיועץ המשפטי, מר צבי ענבר, שכבר הרבה דיברו בשבחו, מלבד הידע הגדול והסבלנות והיושר, גילה גם כושר ארגון.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, בשתי הכנסות האחרונות עברנו למאסה של חקיקה פרטית, שלא באה ממערכת הממשלה ולא ניזונה מהייעוץ הממשלתי, ואלמלא כושר הארגון של היועץ המשפטי – דבר שלא כלול בתנאי הכשירות, אני הייתי מכניס כתנאי לכשירות גם כושר ארגון, נוסף על כל התנאים האחרים – שהקים מערכת שלמה, עם חדרים שלמים של יועצים צעירים, שהתמחו אצלו – אני חושב שזה דבר בלתי רגיל.

בנימין אלון: ההסתייגויות שלי, אדוני היושב-ראש, הן קצרות.

בנימין אלון: יועץ משפטי לכנסת, לפי הכשירות שלו, צריך להיות בעל כשירות לשופט בבית-משפט עליון.

בנימין אלון: חבר הכנסת רובינשטיין, אני לא רואה כל סיבה, ואני היודע ועד לכך, ששופט בבית-משפט עליון יפרוש בגיל 70 ויועץ משפטי לכנסת ייאלץ לפרוש בגיל 65.

בנימין אלון: ואני אומר, שדווקא כשכל הידע וכל הניסיון וההרגשה הטובה של כל קצות הבית מקצה לקצה, ללא הבדל מפלגה, מגיעים להערכה כמו זו שנשמעה כאן היום ליועץ המשפטי מר צבי ענבר – אני בפירוש קורא לכל חברי הכנסת להצטרף להסתייגות שלי, שבניגוד למוצע בחוק, מאריכה את הזמן שבו יכול לכהן יועץ משפטי לכנסת עד לגיל 70 כמו שופט, כי גם הכשירות שלו היא כמו של שופט בבית-משפט עליון לפי החוק החדש.

בנימין אלון: אם ירצה יועץ משפטי לפרוש קודם, הוא יכול.

ראובן ריבלין: כל שנה עם חברי כנסת זה כמו שנתיים.

בנימין אלון: זה נכון שחייו של יועץ משפטי שעובד עם חברי כנסת דומים לתוחלת חיים של כלב, כל שנה אצל בני-אדם היא שבע אצל כלב, אבל למרות זאת, אני עדיין דבק בהסתייגויות שלי.

בנימין אלון: אני רוצה לציין דבר נוסף, מכובדי חבר הכנסת ריבלין.

בנימין אלון: בעיקר בימים האחרונים, כשראש הממשלה מר אהוד ברק הוביל אותנו לשיאים שלא האמנתי שאדם מסוגל להגיע אליהם, ואני מעריץ אותו – הוא הצליח להוכיח שהמדינה הזאת אין בה שום אי של יציבות.

בנימין אלון: עכשיו אנחנו סופרים את הדקות עד מחר ב-12:00, כי עד אז הוא עוד יכול לחזור בו במסגרת 48 השעות.

בנימין אלון: הרי רק לא מזמן הוא הודיע על פיזור הכנסת, לפני שבוע, לאחר מכן הוא הודיע על התפטרות.

בנימין אלון: עד 12:00 אני לא בטוח שהוא לא יחזור בו.

בנימין אלון: ואחרי 12:00, כשהוא כבר לא יכול לחזור בו, יכול להיות שהוא יבקש מחברי הכנסת שירי ויצמן או שלום שמחון, או מחבר הכנסת עוזי ברעם ידידו, או מאחרים, להעביר מהר חוק דחוף לשנות את הדברים.

בנימין אלון: לכן אני אומר, במציאות כזאת, שיש לנו כל כך הרבה סתירות חוקתיות וחוקיות, יש איש אחד במערכת שהוא יציב והוא חזק, גם אם אני חולק עליו לפעמים וגם אם חברי כנסת חולקים עליו, וזה היועץ המשפטי לכנסת, שהוכיח ידע, אישיות, עצמאות.

בנימין אלון: למה אנחנו צריכים לומר לנוכח ברכה כזאת שהתברכנו בה – עד גיל 65, ולא לומר את מה שאנחנו אומרים לשופטים בבית-המשפט העליון – עד גיל 70?

בנימין אלון: אני מבקש את עזרת חברי הכנסת בהצבעה, להצביע בעד ההסתייגות הזאת, לאשר עד גיל 70 ולא עד גיל 65.

בנימין אלון: ההסתייגות הזאת מופיעה פעמיים בעניין העקרוני ובעניינו של היועץ המשפטי הזה בסעיף האחרון של החוק החדש.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת בנימין אלון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אופיר פינס – אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת זהבה גלאון – אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: אם כך, חבר הכנסת נחום לנגנטל, שיהיה אחרון המסתייגים, המבקש לנמק את הסתייגותו.

ראובן ריבלין: לרשותו כמה זמן שנתן היושב-ראש הקודם.

ראובן ריבלין: בבקשה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה לומר, כשהגעתי לעבודתי פה בכנסת לפני שנה וחצי, ידעתי וראיתי שיש הרבה מחלוקות פה בבניין.

נחום לנגנטל: אחת ההפתעות הכי מוזרות שהיו בעיני היתה, שכשהיועץ המשפטי של הכנסת, צבי ענבר, נכח בדיונים והתעוררה מחלוקת, רוב האנשים שנכחו באולם או בחדר הוועדה ושמעו את דבריו, קיבלו את חוות דעתו והמחלוקת הסתיימה.

נחום לנגנטל: אני רוצה לומר בהזדמנות הזאת, חבר הכנסת כנעאן, כמעט כל האנשים שבירכו את צבי ענבר עד עכשיו היו אנשים שהתחרו ביניהם האם הם היו בבניין הזה תשע שנים, או 12 שנה.

נחום לנגנטל: אחד אמר שהוא יושב 15 שנים בבניין הזה והוא מכיר אותו הרבה מאוד שנים.

נחום לנגנטל: אני בסך הכול נמצא כאן שנה וחצי.

נחום לנגנטל: אני יודע וראיתי עד כמה צבי ענבר זכה לאמון כל כך רב בבית הזה, שבהרבה מאוד מחלוקות, למרות כל היצרים והאינטרסים, תמיד קיבלו את קביעתו.

נחום לנגנטל: ואני בעניין הזה אומר, אשרי הכנסת שצבי ענבר היה היועץ המשפטי שלה, ואשרי צבי ענבר שזכה לאמון כזה בקרב כל הנבחרים.

נחום לנגנטל: אני רוצה להעלות, רבותי חברי הכנסת, על החוק החשוב הזה שמופיע לפנינו, שלוש הסתייגויות.

נחום לנגנטל: האחת, אני חושב, כבר הקימו ועדה מיוחדת, שתייעץ מי יהיה המועמד.

נחום לנגנטל: אם הוועדה התרשמה שיש מועמד אחד מצוין, טוב מאוד, שהוא המועמד הטוב ביותר, לא צריך להתעקש בכוח על כך שהם ימליצו על שניים או ארבעה אנשים.

נחום לנגנטל: אם הוועדה הזאת מצאה לנכון להמליץ על מועמד אחד, אני חושב שטוב שהם יאמרו: זה המועמד שלנו.

נחום לנגנטל: אלה שאר המועמדים שניגשו, אבל זה המועמד הטוב ביותר.

נחום לנגנטל: יחליטו מי שיחליטו את מי לקבל, זה הדבר הראשון.

נחום לנגנטל: להכריח אותם לומר שניים לפחות – לדעתי זה דבר מאולץ ומלאכותי.

נחום לנגנטל: הדבר השני שאני רוצה לומר לכם, רבותי, נוגע לסוגיה של הוועדה.

נחום לנגנטל: אני אכן חושב שצריך לומר, שבין אותם אנשים שישבו בוועדה צריך להיות גם שופט בפועל.

נחום לנגנטל: אני לא חושב שצריך לקחת שופטים בדימוס.

נחום לנגנטל: אנשים שכולם מכהנים בתפקידים שלהם, כמו נציב שירות המדינה, הוא כרגע מכהן, שופט בית-משפט העליון הוא מכהן, לא צריך לקחת אנשים שהיו בעברם בתפקיד הזה, אלא דווקא אנשים שמצויים בעניין הזה עצמו.

נחום לנגנטל: הדבר האחרון שאני רוצה לומר – אני מבין שזמני תם, אני אומר את זה רק במשפט אחד – אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, זאת גם ההזדמנות שלי לומר יישר כוח לכל היועצים המשפטיים שנמצאים בבניין הזה.

נחום לנגנטל: אני זוכה לעבוד עם היועצים המשפטיים בכל הוועדות שישבתי בהן.

נחום לנגנטל: אני חושב, שכל היועצים המשפטיים של כל הוועדות עושים מלאכה מאוד רצויה, מאוד מקובלת, ודעתם נשמעת בכל הסכסוכים ובכל הדיונים שיש בכל הוועדות.

נחום לנגנטל: אשר על כן גם תקוותי, שאולי גם נצליח למצוא אחד מהיועצים המשפטיים מתוך הבית הזה על מנת שהוא יוכל להיות גם היועץ המשפטי של הכנסת כולה.

נחום לנגנטל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, נא לשבת.

אברהם בורג: נעבור להצבעות.

אברהם בורג: חבר הכנסת פינס.

אברהם בורג: חבר הכנסת ישי.

אברהם בורג: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ניגש – – –

מוחמד כנעאן: מה אתי, לא דיברתי.

אברהם בורג: לדעתי, קראו לך ולא היית.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניגש להצבעות.

אברהם בורג: שימו לב, יש הסתייגות לחוק הזה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע, אני אגיד את דברי – – –

תמר גוז'נסקי: על איזה חוק מצביעים?

אברהם בורג: מייד, מייד.

אברהם בורג: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים בקריאות שנייה ושלישית על הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 10) (היועץ המשפטי לכנסת), התשס"א–2000.

אברהם בורג: לגבי שם החוק יש הסתייגות של קבוצת חברי כנסת.

אברהם בורג: רוצים להצביע עליו, חברי הכנסת גפני, בן-מנחם, פורז וכו'?

אברהם בורג: אני מציע שנצביע ולא נשאל שאלות.

אברהם בורג: לגבי שם החוק יש הסתייגות.

אברהם בורג: אנחנו מצביעים – מי בעד, מי נגד.

אברהם בורג: ניתן להצביע, חברי הכנסת.

אברהם בורג: הצבעה מס' 9

): על מה אתה מצביע, על ההסתייגות?

אברהם בורג: על ההסתייגות, כן.

): אנשים לא הבינו.

אברהם בורג: אני אצביע מההתחלה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, שימו לב.

אברהם בורג: חבר הכנסת ריבלין, קשה להקשיב כשהפה פתוח.

ראובן ריבלין: לא דיברתי.

אברהם בורג: חבר הכנסת ריבלין, אנחנו מצביעים על הסתייגויות לחוק הכנסת (תיקון מס' 10).

אברהם בורג: הסתייגות ראשונה של קבוצת חברי כנסת היא לשם החוק, אנחנו מצביעים על ההסתייגות, בסדר.

אברהם בורג: אנחנו מתחילים מההתחלה, ביטלתי את ההצבעה, אני מבטל אותה.

אברהם בורג: מי בעד, מי נגד ההסתייגות – ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 10 בעד ההסתייגות – 3 נגד – 59 נמנעים – 3 ההסתייגות של חברי הכנסת מ' גפני, א' בן-מנחם, א' פורז, מ' שטרית, ר' זאבי, ר' ריבלין, נ' חזן וע' דהאמשה לשם החוק לא נתקבלה.

אברהם בורג: 59 נגד, שלושה בעד, שלושה נמנעים.

אברהם בורג: הסתייגות זו לא התקבלה.

אברהם בורג: נצביע על שם החוק כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: מי בעד – יצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 11 בעד שם החוק, כהצעת הוועדה – 65 נגד – אין נמנעים – אין שם החוק, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: 65 בעד, ללא מתנגדים, ללא נמנעים.

אברהם בורג: שם החוק התקבל כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: נעבור להסתייגות לסעיף 1, לסעיף 17 המוצע, של קבוצת חברי כנסת.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 12 בעד ההסתייגות – 32 נגד – 35 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת א' זנדברג, ש' יהלום, י' כהן, נ' לנגנטל וע' דהאמשה לסעיף 1 (לסעיף 17 המוצע) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 35 נגד, 32 בעד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על ההסתייגות לסעיף 1, לסעיף 18 המוצע, של קבוצת חברי הכנסת.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 13 בעד ההסתייגות – 13 נגד – 50 נמנעים – 2 ההסתייגות של חברי הכנסת מ' שטרית, מ' גפני וע' דהאמשה לסעיף 1 (לסעיף 18 המוצע) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 50 נגד, 13 בעד, שני נמנעים.

אברהם בורג: הסתייגות זו לא התקבלה.

אברהם בורג: נעבור להסתייגות הבאה לאותו סעיף, הסתייגות של חברי הכנסת פינס-פז וריבלין.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 14 בעד ההסתייגות – 1 נגד – 63 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת א' פינס-פז ור' ריבלין לסעיף 1 (לסעיף 18 המוצע) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 63 נגד, אחד בעד, ללא נמנעים, ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: לסעיף 19 המוצע, הסתייגות של חברי הכנסת דהאמשה וגפני.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 15 בעד ההסתייגות – 5 נגד – 52 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת ע' דהאמשה ומ' גפני לסעיף 1 (לסעיף 19 המוצע) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 52 נגד, חמישה בעד, ללא נמנעים, הסתייגות זו לא נתקבלה.

מאיר שטרית: לא הצבעת על סעיף 18 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: זה הכול בתוך סעיף 1, בסוף נצביע על כל סעיף 1.

אברהם בורג: שימו לב, כאן ההצבעה קצת מורכבת, חברי הכנסת, לסעיף 20 המוצע.

אברהם בורג: חבר הכנסת, אני צריך את עזרתך.

אברהם בורג: חברי הכנסת, אני צריך את עזרתכם, שימו לב, ההצבעה מורכבת.

אברהם בורג: יש כאן שתי גרסאות.

אברהם בורג: ראשית נצביע על גרסה א', לאחר מכן – גרסה ב', ומובן שאם אחת מהן תתקבל היא המתקבלת.

אברהם בורג: חבר הכנסת טריף, שים לב, קודם כול אנחנו כמובן מצביעים על ההסתייגויות, אבל בסוף בסוף בסוף, כאשר נצביע, נצביע א' וב' מתוך תקווה שאחת תזכה ברוב ואחת לא, ואם לא, נצביע אחת מול השנייה.

אברהם בורג: בסדר, מקובל, חבר הכנסת ריבלין?

ראובן ריבלין: מקובל.

אברהם בורג: נעבור להסתייגויות.

אברהם בורג: לסעיף 20(א) המוצע, הסתייגות של חברי הכנסת אופיר פינס-פז, יהלום וכו', לגרסה א'.

אברהם בורג: בבקשה, ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 16 בעד ההסתייגות – 9 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת א' פינס-פז, ש' יהלום, י' כהן ונ' לנגנטל לסעיף 1 (סעיף 20(א) המוצע בגרסה א') לא נתקבלה.

אברהם בורג: 61 נגד, תשעה בעד, ללא נמנעים, הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: לאותה גרסה, הסתייגות של חברי הכנסת גלאון, זנדברג וכו'.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 17 בעד ההסתייגות – 10 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת ז' גלאון, א' זנדברג וע' דהאמשה לסעיף 1 (סעיף 20(א) המוצע בגרסה א') לא נתקבלה.

אברהם בורג: 62 נגד, עשרה בעד, ללא נמנעים, גם הסתייגות זו לגרסה א' לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו נעבור להסתייגויות לגרסה ב'.

אברהם בורג: הסתייגות פז, יהלום, כהן ולנגנטל – ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 18 בעד ההסתייגות – 8 נגד – 60 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת א' פינס-פז, ש' יהלום, י' כהן ונ' לנגנטל לסעיף 1 (סעיף 20(א) המוצע בגרסה ב') לא נתקבלה.

אברהם בורג: 60 נגד, שמונה בעד, ללא נמנעים, הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: ההסתייגות הבאה לגרסה ב', של חברי הכנסת גלאון, זנדברג ודהאמשה – ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 19 בעד ההסתייגות – 11 נגד – 54 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת ז' גלאון, א' זנדברג וע' דהאמשה לסעיף 1 (סעיף 20(א) המוצע בגרסה ב') לא נתקבלה.

אברהם בורג: 54 נגד, 11 בעד, ללא נמנעים, הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, שימו לב, עכשיו נצביע גרסה מול גרסה.

אברהם בורג: חבר הכנסת ריבלין, שלא תגיד לי אחרי כן שלא היה מבין.

אברהם בורג: מי שהוא בעד, הוא בעד גרסה א'.

אברהם בורג: מי שהוא נגד, הוא בעד גרסה ב'.

אברהם בורג: אנחנו מצביעים גרסה מול גרסה, חבר הכנסת טריף, מקובל?

): מקובל.

אברהם בורג: ניתן להצביע, חברי הכנסת, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 20 בעד גרסה א' של סעיף 20(א) המוצע – 29 בעד גרסה ב' של סעיף 20(א) המוצע – 46 נמנעים – 1 גרסה ב' של סעיף 20(א) המוצע נתקבלה.

אברהם בורג: 29 בעד, 46 נגד, נמנע אחד, נתקבלה גרסה ב'.

אברהם בורג: רבותי, נוסח הוועדה לקריאה שנייה לפי גרסה ב' לסעיף 20(א) המוצע נתקבל.

אברהם בורג: אנחנו נעבור לסעיף 20(ב), הסתייגות של חבר הכנסת מאיר שטרית.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 21 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 39 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת מ' שטרית לסעיף 1 (לסעיף 20(ב) המוצע) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 36 בעד, 39 נגד, ללא נמנעים, הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו מצביעים על הסעיף לחלופין.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 22 בעד ההסתייגות – 35 נגד – 39 נמנעים – אין ההסתייגות לחלופין של חבר הכנסת מ' שטרית לסעיף 1 (לסעיף 20(ב) המוצע) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 39 נגד, 35 בעד, ללא נמנעים, גם ההסתייגות לחלופין לא נתקבלה.

אברהם בורג: הסתייגות לחבר הכנסת יהלום לאותו סעיף.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 23 בעד ההסתייגות – 32 נגד – 42 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת ש' יהלום לסעיף 1 (לסעיף 20(ב) המוצע) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 42 נגד, 32 בעד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: לא נתקבלה ההסתייגות של חבר הכנסת יהלום.

אברהם בורג: ברישא של עמוד 11, הסתייגות של חבר הכנסת זנדברג ואחרים לאותו סעיף.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 24 בעד ההסתייגות – 14 נגד – 56 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת א' זנדברג, ז' גלאון, נ' לנגנטל וע' דהאמשה לסעיף 1 (לסעיף 20(ב) המוצע) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 56 נגד, 14 בעד, ללא נמנעים, הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: הסתייגות של חבר הכנסת זאבי לאותו סעיף.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 25

אברהם בורג: אני עוצר את ההצבעה.

אברהם בורג: חבר הכנסת זאבי לא נמצא, לא צריך להצביע על ההסתייגות.

אברהם בורג: חבר הכנסת גפני נמצא אף נמצא.

אברהם בורג: אנחנו נצביע.

משה גפני: אני מסיר את ההסתייגות.

אברהם בורג: הסרת, לא צריך להצביע.

אברהם בורג: חברת הכנסת נעמי חזן, מסירה או להצביע?

נעמי חזן: להצביע.

אברהם בורג: בסיפא של עמוד 11, הסתייגות של חברת הכנסת נעמי חזן.

אברהם בורג: נא להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 26 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 61 נמנעים – 1 ההסתייגות של חברת הכנסת נ' חזן לסעיף 1 (לסעיף 20(ב) המוצע) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 61 נגד, 15 בעד, נמנע אחד.

אברהם בורג: לא נתקבלה ההסתייגות הזאת.

אברהם בורג: אנחנו עוברים לרישא של עמוד 12, הסתייגות של חבר הכנסת גפני לסעיף 22.

אברהם בורג: להצביע?

משה גפני: אני מסיר את ההסתייגות.

אברהם בורג: מסיר, תודה.

אברהם בורג: הסתייגות של חברי הכנסת גפני ודהאמשה לסעיף 23.

אברהם בורג: נא להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 27 בעד ההסתייגות – 5 נגד – 64 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת מ' גפני וע' דהאמשה לסעיף 1 (לסעיף 23 המוצע) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 64 נגד, חמישה בעד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: לסעיף 25 המוצע הסתייגות של חבר הכנסת גפני.

אברהם בורג: מסיר?

משה גפני: מסיר.

אברהם בורג: תודה רבה, הוסרה.

אברהם בורג: חברי הכנסת לנגנטל, כהן, דהאמשה, להצביע?

אברהם בורג: להסיר?

אברהם בורג: תודה, הוסרה.

אברהם בורג: לסעיף 26 המוצע הסתייגות של חברי הכנסת גפני ואלון.

אברהם בורג: להצביע?

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: עצרתי.

): – – –

אברהם בורג: אין דבר כזה בתקנון הכנסת הסתייגות לשם דיבור.

אברהם בורג: יש הסתייגות, אנחנו מצביעים עליה.

אברהם בורג: אפשר להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 29 בעד ההסתייגות – 24 נגד – 52 נמנעים – 1 ההסתייגות של חברי הכנסת מ' גפני וב' אלון לסעיף 1 (לסעיף 26 המוצע) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 52 נגד, 24 בעד, נמנע אחד.

אברהם בורג: הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: לסעיף 27 המוצע, ברישא של עמוד 13, ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 30 בעד ההסתייגות – 3 נגד – 57 נמנעים – 1 ההסתייגות של חברי הכנסת ר' זאבי, ש' יהלום, ז' גלאון, נ' לנגנטל וי' כהן לסעיף 1 (לסעיף 27 המוצע) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 57 נגד, שלושה בעד, נמנע אחד.

אברהם בורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

אברהם בורג: נעבור להצבעה על ההסתייגות של חברי הכנסת ריבלין, יהלום, גפני וזאבי לסעיף 27.

אברהם בורג: ניתן להצביע.

קריאות: – – –

אברהם בורג: הסרתם?

אברהם בורג: כולם הסירו?

אברהם בורג: אני הפסקתי.

אברהם בורג: להבא להודיע לי מראש, חבר הכנסת ריבלין.

אברהם בורג: ההסתייגות הוסרה.

אברהם בורג: לסעיף 27 הסתייגות של חברי הכנסת זנדברג ודהאמשה.

אברהם בורג: נא להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 32 בעד ההסתייגות – 9 נגד – 64 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת א' זנדברג וע' דהאמשה לסעיף 1 (לסעיף 27 המוצע) לא נתקבלה.

אברהם בורג: 64 נגד, תשעה בעד, ללא נמנעים.

אברהם בורג: הסתייגות זו לא נתקבלה.

אברהם בורג: אנחנו עוברים לסעיף 29 המוצע – הסתייגות של חבר הכנסת פרוש.

אברהם בורג: חבר הכנסת פרוש, אם תקיים את שאר ההוראות במליאה, יכול להיות שנצביע גם על ההסתייגות שלך.

מאיר פרוש: אני מסיר.

אברהם בורג: אני מודה לך ואני מבקש גם להסיר את הפלאפון מהאוזן.

אברהם בורג: תודה רבה, הוסרה.

אברהם בורג: חבר הכנסת גפני, מסיר?

משה גפני: מסיר.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע בקריאה שנייה על סעיף 1 כנוסח הוועדה המוצע, עם גרסה ב' לסעיף 20(א).

אברהם בורג: רבותי חברי הכנסת, ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 33 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 77 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אברהם בורג: 77 בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

אברהם בורג: נראה לי שזה רוב די ברור בעד הסעיף הזה.

אברהם בורג: אנחנו נעבור לסעיפים 2 ו-3, כהצעת הוועדה, ללא הסתייגות.

אברהם בורג: רבותי, ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 34 בעד סעיפים 3-2 – 72 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 3-2 נתקבלו.

אברהם בורג: 72 בעד, ללא מתנגדים, ללא נמנעים.

אברהם בורג: סעיפים 2 ו-3 נתקבלו כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, שימו לב לסעיף 4.

אברהם בורג: בתהליך החקיקה, שקדם גם בקריאה לפני הקריאה הטרומית, סוכם בין היועץ המשפטי של הכנסת, עורך-הדין צבי ענבר, לביני, שהסעיף הזה בהוראת החוק יתמלא בהסכמה מלאה ביני לבינו בתאריך שייראה ליועץ המשפטי.

אברהם בורג: ביקש ממני היועץ המשפטי לכנסת, שהסעיף הזה ימולא בתאריך פקיעת כהונתו, 28 בחודש פברואר 2001.

אברהם בורג: עם כניסתי לאולם היום ביקש ממני היועץ המשפטי לכנסת, שאין לו עדיין זכות דיבור מעל הבמה, שאני אודיע לחברי הכנסת שהציגו את ההסתייגויות האלה כי הן אינן על דעתו, והוא מבקש מן המסתייגים למשוך את ההסתייגויות ולא להצביע, משום שהסיכום כפי שסוכם ביני לבין היועץ המשפטי הוא-הוא התקף.

אברהם בורג: לכן אני פונה לחברי הכנסת גפני, בן-מנחם, אלון וזאבי לשאול אם הם מסירים את ההסתייגות ומכבדים את בקשת היועץ המשפטי, או מבקשים להצביע.

בנימין אלון: זו בקשתו – – –

אברהם בורג: זו בקשתו, האמן נא לי.

אברהם בורג: יאמנו את דברי.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת בן-מנחם, להסיר על-פי בקשת היועץ המשפטי?

אלי בן-מנחם: כן.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: חבר הכנסת זאבי איננו באולם.

אברהם בורג: חבר הכנסת גפני?

משה גפני: מסיר.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על סעיף 4 כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 35 בעד סעיף 4 – 72 נגד – אין נמנעים – 1 סעיף 4 נתקבל.

אברהם בורג: 72 בעד, ללא מתנגדים, נמנע אחד.

אברהם בורג: סעיף 4 נתקבל כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

אברהם בורג: אני רוצה להודות לוועדה, להודות ליועצים המשפטיים, להודות ליועץ המשפטי צבי ענבר, שזכינו כולנו ללמוד ממנו וליהנות ממנו כל כך הרבה שנים במעמד מובנה, עצמאי, של סמכות היועץ המשפטי לכנסת.

אברהם בורג: אני חושב שכאן הושלם מפעל מסוים, עורך-הדין ענבר, שרצית כל כך הרבה שנים את חוק היועץ המשפטי לכנסת.

אברהם בורג: אני מאמין שהחוק הזה הוא טוב, הוא מחזק את עצמאות הכנסת.

אברהם בורג: נודה גם לכנסות הקודמות שעמלו ולא זכו.

אברהם בורג: תודה לך, תודה לצוות המשפטי, תודה לחברי הוועדה, תודה לכל מי שנטל חלק.

אברהם בורג: אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 10) (היועץ המשפטי לכנסת), התשס"א–2000, בקריאה שלישית, לאחר שיושב-ראש הוועדה ביקש להמשיך בהצבעה.

אברהם בורג: תודה לך, חבר הכנסת טריף.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע.

אברהם בורג: הצבעה מס' 36 בעד החוק – 79 נגד – אין נמנעים – אין חוק הכנסת (תיקון מס' 10) (היועץ המשפטי לכנסת), התשס"א–2000, נתקבל.

אברהם בורג: 79 בעד, ללא מתנגדים, ללא נמנעים.

אברהם בורג: רבותי חברי הכנסת, יש לכנסת יועץ משפטי עצמאי כחוק, וחיזקנו עוד במעט את עצמאות הכנסת ביחס לרשות המחוקקת.

אברהם בורג: יישר כוח לכולכם.

אברהם בורג: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אברהם בורג: אנחנו חוזרים להצבעות שנדחו מפני סעודה מפסקת של הצום.

אברהם בורג: הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון מס' 11), התשס"א–2000, בקריאה שנייה וקריאה שלישית.

אברהם בורג: הסתייגויות לשם החוק – חבר הכנסת אורלב, מסיר?

זבולון אורלב: כן.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: חבר הכנסת יוסי כץ?

אברהם בורג: הסרתי בשמו.

אברהם בורג: חברת הכנסת יעל דיין?

יעל דיין: להסיר.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: אין הסתייגות לשם החוק.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על שם החוק כהצעת הוועדה.

אברהם בורג: חברי הכנסת, ניתן להצביע.

אברהם בורג: בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 37 בעד שם החוק – 52 נגד – 4 נמנעים – אין שם החוק נתקבל.

אברהם בורג: 52 בעד, ארבעה נגד וללא נמנעים.

אברהם בורג: שם החוק אושר כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

אברהם בורג: לסעיף 1, הסתייגות חברי הכנסת יהלום ואורלב?

אברהם בורג: ניתן להסיר, תודה.

אברהם בורג: הסתייגות גוז'נסקי.

אברהם בורג: תמר, את רוצה להצביע?

תמר גוז'נסקי: להצביע רק על השנייה.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: אנחנו נצביע על ההסתייגות השנייה, סעיף (2), של חברת הכנסת גוז'נסקי.

אברהם בורג: ניתן להצביע, בבקשה.

אברהם בורג: הצבעה מס' 38 בעד ההסתייגות – 13 נגד – 39 נמנעים – 1 ההסתייגות של חברת הכנסת ת' גוז'נסקי לסעיף 1 לא נתקבלה.

אברהם בורג: 39 נגד, 13 בעד ואחד נמנע.

אברהם בורג: הסתייגות זאת לא נתקבלה.

אברהם בורג: מייד נצביע על סעיף 1 כנוסח הוועדה.

נחום לנגנטל: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ניגשים להצבעה על סעיף 1 כנוסח הוועדה.

נחום לנגנטל: הצבעה מס' 39 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 53 נגד – 4 נמנעים – 2 סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

נחום לנגנטל: 54 בעד, עם קולו של היושב-ראש, ארבעה מתנגדים ושני נמנעים.

נחום לנגנטל: אני אומר לפרוטוקול, שהשר בנימין בן-אליעזר גם הוא בעד החוק הזה, אבל אני לא מוסיף את זה להצבעה.

נחום לנגנטל: סעיף 1 התקבל כנוסח הוועדה.

נחום לנגנטל: אנחנו עוברים לקריאה שלישית בהצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון מס' 11), התשס"א–2000.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לדבר.

נחום לנגנטל: לא, אין רמקול.

נחום לנגנטל: אני מצביע.

בנימין אלון: לא, זכותי להגיד משהו.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, בשם סיעות האיחוד הלאומי וישראל ביתנו, זו הצעת חוק ממשלתית, ואני מבקש לראות בהצבעה כהצבעת אי-אמון.

בנימין אלון: תודה.

נחום לנגנטל: תודה.

נחום לנגנטל: בבקשה לשבת.

נחום לנגנטל: רבותי חברי הכנסת, אני מבקש שקט.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת אופיר פינס, בבקשה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אני מבקש ממך לא לקבל את הצעתו של חבר הכנסת בני אלון.

אופיר פינס-פז: כידוע לך, הצעת אי-אמון היא אי-אמון בראש הממשלה.

אופיר פינס-פז: ראש הממשלה הודיע על התפטרותו, שתיכנס לתוקף מחר.

זאב בוים: אבל היא עוד לא התקבלה.

אופיר פינס-פז: הבקשה שלו דוחה את העניין בשבוע, ולכן בעיני זה תרגיל פרלמנטרי שאסור לאפשר אותו.

זאב בוים: ההתפטרות עוד לא בתוקף.

זאב בוים: למה אסור?

אופיר פינס-פז: אני מבקש מכם לא לקבל את הצעת האי-אמון.

נחום לנגנטל: תודה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת ריבלין ידבר, ובזה אני סוגר את רשימת הדוברים מהאולם.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אף שסיעתי כסיעה הצביעה בעד החוק, והיא גם מתכוונת להצביע בקריאה השלישית בעד החוק, עם כל הכבוד לטענותיו של חבר הכנסת פינס, אין להן על מה שיסמכו.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה התפטר והודיע על התפטרותו לנשיא המדינה.

ראובן ריבלין: הוא יכול לחזור בו מהתפטרותו עד מחר בשעה 14:00.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בני אלון, בשם האיחוד הלאומי, יכול לבקש לראות בהצבעה אי-אמון.

ראובן ריבלין: אם ראש הממשלה, התפטרותו תיכנס לתוקפה, וכבר היו דברים מעולם, זאת אומרת שלא תמיד הוא משנה את דעתו אבל לפעמים הוא משנה את דעתו, אני מבקש עד מחר בשעה 14:00 לראות בהצבעת האי-אמון הצבעה תקפה.

נחום לנגנטל: תודה.

נחום לנגנטל: אדוני ראש הממשלה, ההצעה הזאת היא הצעת חוק פרטית, האם לממשלה יש עמדה בה?

תמר גוז'נסקי: יש עמדה ממשלתית.

נחום לנגנטל: רבותי, הבהיר לי כרגע סגן מזכיר הכנסת, כי הממשלה הביעה את עמדתה.

נחום לנגנטל: אשר על כן ניתן לראות בהצעה הזאת הצעת אי-אמון, ואנחנו לא נצביע כרגע.

הצעת חוק-יסוד: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נחום לנגנטל: אנחנו ניגשים להצעה הבאה, הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 20), בקריאה שנייה וקריאה שלישית.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת עזמי בשארה, אתה הגשת הסתייגויות, האם אתה עומד על ההסתייגויות הללו?

נחום לנגנטל: אני זוכר בעל-פה, זה חוק שלי.

עזמי בשארה: מסיר.

נחום לנגנטל: אין הסתייגויות להצעת החוק הזאת.

נחום לנגנטל: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ניגשים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 28).

נחום לנגנטל: נא להצביע.

נחום לנגנטל: הצבעה מס' 40 בעד סעיף 1 – 68 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

נחום לנגנטל: רבותי חברי הכנסת, ברוב של 68 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים, הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 28) עוברת בקריאה שנייה.

נחום לנגנטל: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

נחום לנגנטל: ניתן להצביע.

נחום לנגנטל: הצבעה מס' 41 בעד החוק – 70 נגד – אין נמנעים – אין

נחום לנגנטל: 70 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

נחום לנגנטל: אשר על כן החוק הזה נכנס לספר החוקים של מדינת ישראל, ומאחר שאני לא יכול לנאום מהדוכן, אני אומר מכאן תודה רבה לכולם; זו הצעת חוק פרטית שלי.

נחום לנגנטל: הודעה לסגן מזכיר הכנסת, בבקשה.

ד' לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הרשויות המקומיות (גמלאות לראש רשות וסגניו) (תיקון מס' 3), התשס"א–2000, שהחזירה ועדת הפנים ואיכות הסביבה; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 124), התשס"א–2000, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

ד' לב: תודה.

ד' לב: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נחום לנגנטל: תודה.

נחום לנגנטל: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הבא: הצעת חוק שכר חברי הכנסת (תיקון מס' 19), התשס"א–2000, בקריאה שנייה וקריאה שלישית.

נחום לנגנטל: יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת סאלח טריף, בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הנני מתכבד להביא בזאת לקריאה שנייה ושלישית מטעם ועדת הכנסת הצעה לתיקון חוק שכר חברי הכנסת, התש"ט–1949.

): החוק קובע היום בסעיפים 2 ו-3, כי החלטות ועדת הכנסת לעניין השכר והתוספות המשולמים לחברי הכנסת יפורסמו ברשומות.

): אפילו כשמדברים על שכר חברי הכנסת אין שקט באולם.

נחום לנגנטל: גברתי השרה לאיכות הסביבה, אדוני שר הבינוי, השיכון, התקשורת והכפר, אדוני שר המשפטים והדתות, רבותי, כבוד ליושב-ראש ועדת הכנסת.

): תודה.

): אדוני היושב-ראש, החוק קובע כיום, בסעיפים 2 ו-3, כי החלטות ועדת הכנסת לעניין השכר והתוספות המשולמים לחברי הכנסת יפורסמו ברשומות.

): אולם, סעיף 5 לחוק, המעניק לוועדת הכנסת סמכות לקבוע הענקות ותשלומים לחברי הכנסת לכיסוי הוצאותיהם המיוחדות לרגל תפקידם, כמו למשל הוצאות לינה, כלכלה וכיוצא בזה, אינו דורש פרסום ברשומות.

): כדי להבטיח את פומביות ושקיפות החלטות ועדת הכנסת בעניינים האמורים בסעיף 5 לחוק, מוצע לתקן את החוק ולקבוע, כי כל החלטות ועדת הכנסת המתקבלות מכוחו יהיו טעונות פרסום ברשומות.

): אבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ושלישית ולדחות את ההסתייגויות שצורפו לה.

): תודה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת אליעזר זנדברג, אתה רוצה להסתייג – בבקשה.

נחום לנגנטל: אחריו – חבר הכנסת אופיר פינס-פז, ואחריו – חבר הכנסת משה גפני, אם הם עומדים על זכותם להסתייג.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי כנסת – – –

נחום לנגנטל: אדוני שר האוצר, אתה יודע שיש נוהל של הסתייגויות להצעות חוק.

נחום לנגנטל: כרגע מסתייגים.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ההסתייגות היא לשם החוק, וביקשתי לקיים דיון – אני לא חושב שזה הזמן לעשות זאת, ברגעים אלה בכנסת הסוערת עכשיו – בשאלה של מידת השקיפות ומידת הפרסום של החלטות מן הסוג הזה הנוגעות גם לשכר חברי הכנסת וגם לתנאים.

נחום לנגנטל: רק שנייה.

נחום לנגנטל: אדוני שר הבריאות, חבר הכנסת טריף, אי-אפשר לנהל כך את הישיבה, תראו איך זה נראה.

נחום לנגנטל: האם אדוני שר הבריאות מתעדכן בבריאותו של חבר הכנסת רביץ?

נחום לנגנטל: אולי תשב לידו ותדבר אתו בשקט.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת פריצקי, תלכו לפאת האולם ותדברו שם.

נחום לנגנטל: חברת הכנסת גלאון, זה לא מכובד.

אליעזר זנדברג: אנחנו מחוקקים חקיקת טלאי על טלאי כאשר בכל פעם אנחנו עוסקים בממד אחר של מידת הפרסום בעניינים הנוגעים לתנאים ולשכר של חברי הכנסת ושל אחרים.

אליעזר זנדברג: מן הראוי, זאת הסיבה שביקשתי את רשות ההסתייגות, לשקול את האפשרות שנקבץ את הכול יחדיו ונעשה איזו מלאכת חקיקה מוסדרת – אולי לא בכנסת הזאת – שתבוא ותקבע מה מפורסם, מה לא וכיצד, לא רק לגבי השכר אלא גם לגבי התנאים הנלווים וגם לגבי עובדים מסוימים בכנסת.

אליעזר זנדברג: רק קודם אישרנו את חוק היועץ המשפטי, שעוסק בפרסום שכרו של היועץ המשפטי של הכנסת.

אליעזר זנדברג: לדעתי צריך לגבש קונספציה רחבה יותר.

אליעזר זנדברג: תודה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת אופיר פינס-פז רוצה להסתייג?

נחום לנגנטל: אני לא רואה אותו.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת גפני, האם אתה מעדיף להסתייג, או לדבר עם שר האוצר?

נחום לנגנטל: מוותר.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת זנדברג, האם אתה עומד על הצבעה על ההסתייגות שלך?

נחום לנגנטל: חבר הכנסת גפני, האם אתה עומד על כך שהסתייגותך תעמוד להצבעה?

נחום לנגנטל: אתה בטוח?

נחום לנגנטל: מאה אחוז.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת אופיר פינס-פז אינו נוכח באולם.

נחום לנגנטל: אין הסתייגויות לחוק.

נחום לנגנטל: אשר על כן אנחנו עוברים להצביע על כל החוק בקריאה שנייה.

נחום לנגנטל: רבותי, ניתן להצביע על כל החוק, הצעת חוק שכר חברי הכנסת (תיקון מס' 19), התשס"א–2000.

נחום לנגנטל: הצבעה מס' 42 בעד סעיפים 3-1 – 24 נגד – אין נמנעים – 1 סעיפים 3-1 נתקבלו.

נחום לנגנטל: רבותי, אני קובע, בעד – 24, אין מתנגדים, נמנע אחד.

נחום לנגנטל: אשר על כן החוק הזה עבר בקריאה שנייה.

נחום לנגנטל: אנחנו ניגשים להצבעה בקריאה שלישית על חוק שכר חברי הכנסת (תיקון מס' 19), התשס"א–2000.

נחום לנגנטל: ניתן להצביע.

נחום לנגנטל: הצבעה מס' 43 בעד החוק – 30 נגד – אין נמנעים – 1 חוק שכר חברי הכנסת (תיקון מס' 19), התשס"א–2000, נתקבל.

נחום לנגנטל: רבותי, בעד – 30, אין מתנגדים, נמנע אחד.

נחום לנגנטל: אשר על כן חוק זה עבר בקריאה שלישית, והוא עובר לספר החוקים של מדינת ישראל.

): – – –

נחום לנגנטל: אני מוסר לפרוטוקול, שחבר הכנסת סאלח טריף, יושב-ראש הוועדה, שהציע את החוק, גם כן רצה להצביע בעד החוק הזה, אבל הצבעתו לא נקלטה.

נחום לנגנטל: רבותי, אנחנו עוברים להצעת הוועדה המיוחדת להצעת חוק שירות ביטחון (דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם) (הוראת שעה), התש"ס–2000, לפיצול הצעת החוק, בהתאם להוראות סעיף 121 לתקנון הכנסת.

נחום לנגנטל: אדוני יושב-ראש הוועדה, אנא תמסור את הודעתכם, ולאחר מכן אני רוצה לשמוע את עמדת הממשלה.

נחום לנגנטל: אני מבין ששר המשפטים והשר לענייני דתות הוא זה שימסור אותה, ואני מבקש ממנו להיכנס ולמסור את ההודעה לאחר מכן.

סאלח טריף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אבקש להביא בפניכם את הצעת הוועדה המיוחדת להצעת חוק שירות ביטחון (דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם) (הוראת שעה), התש"ס–2000.

סאלח טריף: בהתאם לסעיף 121 לתקנון הכנסת, מציעה הוועדה המיוחדת, שהכנסת תרשה להביא בפניה רק חלק מהצעת חוק שירות ביטחון (דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם) (הוראת שעה), כך שבחלק הראשון שיובא בפני הכנסת יוסדר הנושא הנדון בהצעת החוק למשך שנה אחת, והחלק הנותר, קרי, ההסדר שיחול ביתרת התקופה שאליה מתייחסת הצעת החוק, יובא בפני הכנסת בנפרד.

סאלח טריף: אדוני היושב-ראש, הצעה זו נובעת מהצורך להסדיר את הנושא בדחיפות, לנוכח פסק-דינו של בית-המשפט הגבוה לצדק בבג"ץ 3267/97 ולוח הזמנים שנקבע באותו הליך, ועם זאת, הצורך להקדיש זמן מספיק לדיון בהסדר שיחול בטווח הארוך יותר בצורה יסודית ומעמיקה, תוך שמיעת כל מגוון הדעות בנושא רגיש זה.

סאלח טריף: אני רוצה להוסיף ולציין בפני חברי הכנסת, כי משהובהר לי שעל-פי התקנון של הבית חובה עלי, לאחר שהנושא מונח על סדר-היום של המליאה, ואכן נמשך על-ידי, להביא את זה כאן למליאת הכנסת פעם נוספת, כך הודעתי שאפעל, על כן העליתי היום את הנושא על סדר-היום של המליאה.

סאלח טריף: אני מבקש מהכנסת לאשר את הצעת הוועדה המיוחדת כדי שתוכל להכין חלק מהצעת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

סאלח טריף: תודה, אדוני היושב-ראש.

נחום לנגנטל: תודה רבה ליושב-ראש הוועדה.

נחום לנגנטל: יושב-ראש הכנסת רוצה לומר דברים.

נחום לנגנטל: בבקשה, אדוני היושב-ראש.

נחום לנגנטל: רבותי חברי הכנסת, אני מבקש מכולם לשבת במקומות.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת שירי ויצמן, בבקשה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת טומי לפיד, רשמתי, בבקשה אדוני ישב.

נחום לנגנטל: יושב-ראש הכנסת, בבקשה.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, אני מתנצל בפניו של יושב-ראש ועדת הכנסת שעמל בנושא הזה יחד עם חברי הוועדה לראות איך הכנסת נותנת את תשובתה בזמן וכראוי לבית-הדין הגבוה לצדק בעתירה המונחת לפניו.

אברהם בורג: נראה לי שבכל ההידברויות שהיו מסביב בשעות האחרונות ובדקות האחרונות – שלא הספקתי לדווח לך עליהן, אדוני יושב-ראש הוועדה – על דעת סיעות רבות בבית הנוגעות בדבר, אני לא יודע אם זה על דעת כל סיעות הבית, יש עכשיו בקשה לא להצביע ולחכות בנושא הזה להכרעת בית-הדין הגבוה לצדק ועל-פי ההכרעה של בג"ץ להמשיך את התנהלות הכנסת בנושא.

נחום לנגנטל: רבותי, רק רגע.

נחום לנגנטל: חברת הכנסת גלאון, שמעתי שאת רוצה רשות דיבור, הרמת את ידך וגם כשאת יושבת אני רואה אותך, יש לך נוכחות.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת טומי לפיד, שב, אני אתן לך, לא מפה, אתם תדברו מהצדדים.

נחום לנגנטל: בבקשה, אדוני.

סאלח טריף: אדוני היושב-ראש, אף שדברים נעשו מאחורי גבי, אמונים עלי דברי יושב-ראש הכנסת במקרה הנ"ל, ואני שמח שיש הסכמה של כל הסיעות שלא תהיה הצבעה ולהמתין להכרעת בית-המשפט העליון בסוגיה הזאת.

סאלח טריף: אין ספק שיש לנו כאן סוגיה רגישה וחשובה מאוד ומן הדין והצדק, חבר הכנסת לפיד ואחרים, שכולנו נמתין ונראה מה יאמר בג"ץ בסוגיה הזאת, ואז מייד נעשה את זה.

סאלח טריף: אם זה מוסכם על כולם, ודאי שאני מבקש שלא תהיה כאן הצבעה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת טומי לפיד, אתם תדברו – – –

זהבה גלאון: – – –

נחום לנגנטל: הוא ביקש לפנייך.

קריאות: – – –

יוסף (טומי) לפיד: אדוני היושב-ראש – – –

קריאות: – – –

נחום לנגנטל: אדוני טומי לפיד, בבקשה.

יוסף (טומי) לפיד: קודם כול, אני מוחה נגד הביטוי – – –

זהבה גלאון: – – –

נחום לנגנטל: לא, אני מחלק רשות דיבור, גברתי.

זהבה גלאון: – – –

נחום לנגנטל: בסדר, אז אני לא יודע – – –

זהבה גלאון: – – –

יוסף (טומי) לפיד: אני מוחה נגד ההודעה כאילו הדבר נעשה על דעת כל סיעות הכנסת – – –

קריאות: – – –

יוסף (טומי) לפיד: – – – בוודאי לא על דעת שינוי.

נחום לנגנטל: רבותי, אני מבקש שקט.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת פרץ, שב במקומך.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת דוד אזולאי, אני מבקש שקט.

קריאות: – – –

יוסף (טומי) לפיד: הדבר השני – – –

נחום לנגנטל: אף אחד לא יפריע לו לדבר.

יוסף (טומי) לפיד: הדבר השני – אי-אפשר שלא לגנות עסקות שנעשות בחיי חיילים בשנייה האחרונה, סחר-מכר בדם של צעירים יהודים.

נחום לנגנטל: תודה.

יוסף (טומי) לפיד: אני מבקש, הואיל וההצעה הושמעה להביע אי-אמון, אנחנו דורשים הצבעת אי-אמון בממשלה, שהיא עומדת מאחורי החוק הזה.

נחום לנגנטל: תודה.

יוסף (טומי) לפיד: אני מבקש, אדוני היושב-ראש, הצבעת אי-אמון – – – לשבוע הבא.

נחום לנגנטל: תודה.

נחום לנגנטל: תודה, שמענו.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת לפיד, בבקשה שב.

נחום לנגנטל: חברת הכנסת גלאון.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אני חושבת – – –

קריאות: – – –

נחום לנגנטל: לא נרשמים עכשיו.

נחום לנגנטל: לא נעשה פה עכשיו – – –.

נחום לנגנטל: בבקשה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, נעשתה כאן אחת החרפות הגדולות שידעה – – –

קריאות: – – –

זהבה גלאון: תגן עלי, אדוני היושב-ראש?

נחום לנגנטל: כן, בבקשה, גברתי.

זהבה גלאון: אני מודה לך.

נחום לנגנטל: אני אתן לכולם, רק אם אפשר לבקש – – –

מאיר פרוש: – – –

נחום לנגנטל: אני אתן לך, חבר הכנסת פרוש, אני אתן לך.

נחום לנגנטל: אם אפשר רק לבקש מחבריך שישבו.

נחום לנגנטל: זה נראה קצת כאילו שאתם עומדים באיזו אופרטה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, חברי רותחים כרגע.

זהבה גלאון: מה שקרה כאן עכשיו זה מחטף של כמה מסיעות הבית.

זהבה גלאון: זאת חרפה.

זהבה גלאון: מה שאתם באים לעשות זה להנציח מצב שיש אזרחים סוג ב'.

זהבה גלאון: החיילים שמשרתים היום בצה"ל הם חיילים סוג ב', וכל מי שהיה שותף עכשיו להצעה שיושב-ראש הכנסת הקריא מנציח את המצב שיש מי שנהרג על כאלה שלא מוכנים אפילו להצביע על זה.

קריאות: – – –

זהבה גלאון: אנחנו דורשים הצבעה, כרגע.

זהבה גלאון: אנחנו רואים בהחלטת הממשלה, מבחינתנו זאת תהיה הצבעת אי-אמון בממשלה.

נחום לנגנטל: תודה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת פרוש, בבקשה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להוסיף, זאת תהיה הצבעת אי-אמון בממשלה – –

נחום לנגנטל: חבר הכנסת פרוש, בבקשה שב.

זהבה גלאון: – – ובראש הממשלה.

זהבה גלאון: אני רוצה להדגיש, שאני מבקשת שהוא יבוא לפה וישמע את מה שקורה כאן.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, תדאג שראש הממשלה יבוא לפה.

זהבה גלאון: החרפה הזאת לא תחזור יותר.

קריאות: – – –

נחום לנגנטל: תודה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת פרוש, בבקשה.

קריאות: – – –

נחום לנגנטל: נפתח לך מיקרופון, בבקשה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, סיעת יהדות התורה מעוניינת, ועכשיו, שיצביעו על החוק הזה.

מאיר פרוש: באו ואמרו שמבקשים למשוך לגמרי את החוק, הסכמנו בלית ברירה למצב כזה, הסכמנו בלית ברירה, ונחכה לבג"ץ, אבל אני לא מבין כאן את המחוקקים, איך הם מסכימים שבית-המשפט הגבוה לצדק הוא זה שיכריע במקומנו, כאשר לנו יש האפשרות, בשביל זה אנחנו נבחרנו פה.

מאיר פרוש: אני רוצה רק לומר לחברת הכנסת גלאון, אומנם יוסי שריד אף פעם לא הסכים להצביע בעד המעמד של בני הישיבות, אבל כשעשו אתו הסכם קואליציוני הוא ידע שעושים הסכם ושייתנו מעמד של – –

נחום לנגנטל: תודה.

מאיר פרוש: – – תורתם אומנותם לבני ישיבות.

מאיר פרוש: שהיא לא תבוא עכשיו להתחסד.

מאיר פרוש: יוסי שריד היה נשאר שר בממשלה גם אם היו מעבירים את המעמד של בני ישיבות תורתם אומנותם – –

נחום לנגנטל: תודה.

מאיר פרוש: – – גם אתה, רן כהן.

רן כהן: – – –

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: בבקשה לשבת.

קריאות: – – –

נחום לנגנטל: חבר הכנסת אופיר פינס-פז אחרון, ואחריו יושב-ראש הוועדה.

נחום לנגנטל: אתה מדבר בפלאפון, כנראה.

נחום לנגנטל: אתה צריך לדבר אחר כך.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש – – –

קריאות: – – –

נחום לנגנטל: לא, הוא דיבר אחד.

נחום לנגנטל: דיבר טומי לפיד.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אני ממש – – –

רן כהן: – – –

נחום לנגנטל: רבותי.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה שקט.

אופיר פינס-פז: אני מודה שהפעם גם טומי לפיד וגם זהבה גלאון מצליחים להדהים אותי, אבל הם פשוט לא מכירים את העובדות.

אופיר פינס-פז: הם שומעים שאין הצבעה – הם צריכים להגיד למה הם נגד.

אופיר פינס-פז: אני מסביר את העובדות.

אופיר פינס-פז: רצו להביא עכשיו את הוראת השעה, וכפו אותה הר כגיגית על ועדת הכנסת והשתמשו בתקנון.

אופיר פינס-פז: אנחנו אמרנו שאנחנו לא מוכנים.

אופיר פינס-פז: הרי ממה נפשך, חבר הכנסת טומי לפיד?

אופיר פינס-פז: אם תהיה עכשיו הצבעה, הוראת השעה תעבור ואז אנחנו מקבלים בחוק את כל מה שאתה לא רוצה.

קריאות: – – –

יוסף יצחק פריצקי: – – –

אופיר פינס-פז: אם הוראת השעה לא תעבור, אז אנחנו בעד חוק טל.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת פריצקי.

יוסף יצחק פריצקי: – – –

אופיר פינס-פז: אנחנו הודענו לסיעות יהדות התורה וש"ס, שאם הן ימשיכו לדרוש את הבאת הוראת השעה – הממשלה תמשוך את חוק טל כליל, והסיעות האלה לכן הבינו שאי-אפשר לכפות עלינו הר כגיגית ולכן בעצם הוראת השעה לא תוצבע והכנסת תחכה לפסיקת בג"ץ.

נחום לנגנטל: תודה.

אופיר פינס-פז: אתה שומע, טומי לפיד?

נחום לנגנטל: חבר הכנסת פינס-פז – – –

אופיר פינס-פז: הכנסת תחכה לפסיקת בג"ץ.

אופיר פינס-פז: הרי זה מה שאתה רצית, זה מה שאתה ביקשת, אבל עכשיו אתה נגד כי אופיר פינס הביא את זה ולא אתה.

אופיר פינס-פז: אתה נגד כי אני מביא את זה ולא אתה.

אופיר פינס-פז: אתה מתפוצץ שאני הבאתי את זה ולא אתה.

נחום לנגנטל: תודה.

נחום לנגנטל: קריאות: – – –

נחום לנגנטל: רבותי, ביקש ממני – – –

קריאות: – – –

נחום לנגנטל: רק רגע, חבר הכנסת, שב במקומך, אל תחטוף מיקרופון.

נחום לנגנטל: ביקש ממני חבר הכנסת אלי ישי לדבר.

נחום לנגנטל: אני נותן לו לדבר, אף שכבר סגרתי את הרשימה אחרי חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בגלל – – –

אליהו ישי: רק תיתן לי לדבר פשוט.

נחום לנגנטל: כן.

נחום לנגנטל: רבותי, אני מבקש שקט.

אליהו ישי: רבותי, אני רואה פה את ההתנהגות, לצערי הרב – – –

נחום לנגנטל: רק רגע, חבר הכנסת אלי ישי.

קריאות: – – –

נחום לנגנטל: חבר הכנסת ישי, רק רגע.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת אחמד טיבי, הפסק נא לדבר עם חבר הכנסת פרץ.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת, המנהיג שלך מדבר.

קריאות: – – –

נחום לנגנטל: אני מבקש שקט.

קריאות: – – –

נחום לנגנטל: חבר הכנסת גפני, אתה מפריע לכולם.

נחום לנגנטל: שב.

נחום לנגנטל: בבקשה.

אליהו ישי: אני ראיתי שהצביעות חוגגת, וזה לא פלא שזה נעשה ערב בחירות, אבל מה שאותי מפליא זה איך שינוי ומרצ פתאום משתפים פעולה, רצים האחד עם השני ואפילו לא מבינים על מה.

אליהו ישי: אני מודיע עכשיו, אני בעד שיבואו עכשיו להצבעה.

אליהו ישי: תביא את זה להצבעה.

אליהו ישי: אלא שהבעיה היא שביקשו בישראל אחת, היות שבג"ץ צריך לבוא ולהחליט, לכן זה כרגע לא יבוא להצבעה.

אליהו ישי: כל הצביעות של שינוי וכל הצביעות של מרצ, שהם אפילו לא מבינים על מה הם מדברים, הם לא מבינים לקראת מה הם הולכים.

אליהו ישי: טומי לפיד עצמו בעד החוק הזה, הוא הציע על זה, ורק כאב לו, כאב לו שאופיר פינס עשה את זה במקומו.

אליהו ישי: אז אני רוצה להודיע לך, אדוני היושב-ראש, שאין לי שום בעיה שתהיה הצבעה עכשיו.

אליהו ישי: אין לי שום בעיה שתהיה הצבעה עכשיו.

קריאות: – – –

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת בנימין אלון, אתה עומד על זכותך לדבר בשם האיחוד הלאומי?

בנימין אלון: – – –

נחום לנגנטל: אז תאמר.

קריאות: – – –

נחום לנגנטל: רק רגע.

נחום לנגנטל: רבותי, יהיה פה סדר ולא יהיה פה מחטף, בכל אופן מבחינתי.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, פשוט משום כבודה של הכנסת, מה שנותר ממנו, ומשום כבודך, אולי תואיל לפרט כשאתה אומר:

בנימין אלון: כל הבית או רוב הבית – – –

נחום לנגנטל: אני לא אמרתי.

בנימין אלון: לא, אילו סיעות הגיעו להסכם, ואז נמנה את החברים שבהן.

נחום לנגנטל: תודה.

נחום לנגנטל: אני לא אמרתי: כל הבית, ולא הבאתי שום הודעה סובסטנטיבית מטעמי.

נחום לנגנטל: הכול היה פה פרוצדורה מבחינתי.

נחום לנגנטל: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, אני נותן לך אחרונה, וחבר הכנסת אורלב אחרון.

נחום לנגנטל: בבקשה.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני – – –

נחום לנגנטל: איפה קליינר, הוא לא רוצה לדבר בשם הסיעה שלו?

נחום לנגנטל: כן, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, אתה אתנו?

נחום לנגנטל: בבקשה.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר – – –

קריאות: – – –

נחום לנגנטל: רבותי, רק שנייה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת טריף.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת פינס.

נחום לנגנטל: חברת הכנסת חזן, את סגנית יושב-ראש הכנסת, אנא עזרי לי שכולם ישבו במקומותיהם.

נעמי חזן: – – –

נחום לנגנטל: באקסייטינג, אני מבין.

נחום לנגנטל: אז האם אפשר אולי בפאתי האולם?

נחום לנגנטל: תודה.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, היו בעבר מקרים שבהם הכנסת הגיעה להסכמות, הסכמות מקובלות על כולם, ואז דחו.

תמר גוז'נסקי: אני לא חושבת שיש תקדים לזה שהיתה הסכמה, לא ברור על שם מי, ולפי איזה סעיף בתקנון.

תמר גוז'נסקי: רוצה הממשלה למשוך את החוק – תמשוך הממשלה את החוק.

תמר גוז'נסקי: רוצה הממשלה לשנות משהו – תבוא ותציג לנו.

תמר גוז'נסקי: אבל אי-אפשר לבוא בשמן של סיעות שאנחנו לא יודעים אם הן מהוות אפילו רוב בכנסת ולהציע הצעה.

תמר גוז'נסקי: זה לא תקנוני.

נחום לנגנטל: תודה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת זבולון אורלב, אחרון.

נחום לנגנטל: עכשיו באמת זה אחרון.

זבולון אורלב: אני ממש מתבייש איך ברגע האחרון, מסיבות קואליציוניות, מפלגת העבודה, ישראל אחת, מחזיקה בנושא של בני הישיבות כבני ערובה פוליטיים.

זבולון אורלב: הרי כולכם תצביעו בעד ההצעה ההגיונית הזאת לאפשר ולהאריך את ההסדר בשנה.

זבולון אורלב: למה צריכים להחזיק את הנושא הזה כבן ערובה פוליטי?

קריאות: – – –

זבולון אורלב: זו הצעה ערכית, ואני מציע לקיים את ההצבעה עכשיו, ושכולנו נצביע בעדה.

נחום לנגנטל: תודה.

נחום לנגנטל: רבותי, מאחר שנאמר לי שדינה של הודעה זאת כדין הצעה בקריאה ראשונה, אני אומר מבחינה פרוצדורלית, סגרתי את הרשימה.

נחום לנגנטל: נרשמו עוד שלושה אנשים לדיבור, אם הם יעמדו על זכותם לדבר הם ידברו, שוב מהצד: חבר הכנסת אבשלום וילן – איננו נוכח.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת מאיר פרוש דיבר.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת יעקב ליצמן – איננו נוכח.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, אני נמצא.

נחום לנגנטל: בבקשה, חבר הכנסת יעקב ליצמן, מהצד.

נחום לנגנטל: אברהם רביץ ביקש גם כן.

יצחק כהן: גם אני רוצה.

נחום לנגנטל: יש לי הפתק, אתה לא בפתק.

נחום לנגנטל: סגרתי את הרשימה.

נחום לנגנטל: בבקשה, חבר הכנסת ליצמן.

יצחק כהן: – – –

נחום לנגנטל: אם אתה רוצה להפריע, תעשה את זה.

נחום לנגנטל: בבקשה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, אני בעד שיביאו את החוק הזה מייד להצבעה.

יעקב ליצמן: אני לא רואה שום סיבה ושום קנוניות של אף אחד לעכב את ההצבעה.

יעקב ליצמן: אם הממשלה מאיימת עלינו שהיא תמשוך את החוק, נחפש את הדרך לשלם לה באותו מטבע.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת אברהם רביץ, בבקשה.

קריאה: נרשמתי – – –

נחום לנגנטל: קראתי לך ולא היית.

נחום לנגנטל: הרשימה נעולה.

נחום לנגנטל: לא אתה ולא איציק כהן לא תדברו.

קריאה: אתה עושה מה שאתה רוצה.

נחום לנגנטל: המזכיר עושה את הרשימה, ואני עושה מה שהמזכיר אומר מבחינת הרשימות.

יצחק כהן: אתה עושה מה שאתה רוצה.

נחום לנגנטל: אני עושה מה שאני רוצה?

נחום לנגנטל: אני היחיד שרצה את ההסכמה כנראה.

נחום לנגנטל: בבקשה, חבר הכנסת רביץ.

יצחק כהן: תן עוד אחד למפד"ל.

יצחק כהן: תן לשאול יהלום.

נחום לנגנטל: למה אתה אומר זאת?

נחום לנגנטל: אלי ישי לא דיבר?

נחום לנגנטל: בבקשה, חבר הכנסת רביץ.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, הייתי רוצה להכניס את הדברים לפרופורציה.

אברהם רביץ: מכיוון שאנחנו נמצאים עכשיו בסדר של דיון במסגרת קריאה ראשונה, אני חושב שצריך לומר במסגרת הזאת כמה דברים לעניין, ולעניין אני רוצה לומר את הדברים הבאים: אין כל ספק שאנחנו מטפלים באחד החוקים החשובים ביותר לכל הצדדים של המפה הפוליטית; חוק שהוא חשוב ביותר לעולם התורה, שהוא חשוב ביותר לעם היהודי מבחינתנו, חוק שהוא קיומי עבורנו מכל בחינה שהיא, וגם חוק חשוב מאוד לחברי כנסת אחרים שרואים בחוק הזה את אחד הדברים החשובים בעיניהם לביצוע השוויוניות.

אברהם רביץ: מכיוון שהחוק הזה הוא כה חשוב ובוועדה שהשתתפתי בה היה רצון כן של רוב חברי הוועדה, אלה שרוצים לדון בעניין לגופו, הוחלט שלא לעשות את הדבר הזה בחיפזון ולדחות למשך שנה אחת את הדיון בחוק הזה.

אברהם רביץ: לצערי – אני כבר מסיים, אדוני היושב-ראש – לצערי, ערבבו את החוק עם המאורעות הפוליטיים שבאו עלינו בחטף.

אברהם רביץ: לכן אני משבח את יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת סאלח טריף, שהבין והביא את דחיית כל הסוגיה בשנה, ואנחנו נשב ונדון עם כל הלב, עם כל הנשמה שלנו, כדי למצוא את הדרך הנאותה לטפל בעניין הזה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: אני רואה באמת שחזרת לבריאות מלאה, חבר הכנסת רביץ.

נחום לנגנטל: רפואה שלמה.

נחום לנגנטל: אני רואה שהלהט חזר אליך, ברוך השם.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת משה גפני, אתה עומד על זכותך לדבר?

טלב אלסאנע: – – –

נחום לנגנטל: רבותי, יש רשימה.

נחום לנגנטל: אני הולך לפי הרשימה.

נחום לנגנטל: חברת הכנסת חזן, מה את רוצה?

נחום לנגנטל: יש רשימה ואני קורא את הרשימה.

טלב אלסאנע: – – –

נחום לנגנטל: אני לא יכול לתת לאיציק כהן כי הוא לא ברשימה.

אלי בן-מנחם: – – –

נחום לנגנטל: לא נרשמים אצלי, נרשמים אצלו, אלי בן-מנחם.

טלב אלסאנע: – – –

נחום לנגנטל: סגרתי את הרשימה.

נחום לנגנטל: בבקשה, חבר הכנסת גפני.

טלב אלסאנע: – – –

נחום לנגנטל: גם בתור הלצה אני מבקש.

נחום לנגנטל: אני לא עושה פה איפה ואיפה, ולא משנה מי הם שכניך.

נחום לנגנטל: בבקשה, חבר הכנסת גפני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, בישיבת הוועדה המיוחדת שהכנסת הקימה לצורך הדיון בחוק הזה, הציע חבר הכנסת טומי לפיד – – – אדוני היושב-ראש, אני מבקש.

נחום לנגנטל: אני מבקש שקט.

יצחק כהן: אני נרשמתי.

נחום לנגנטל: תסתכל בפתק.

נחום לנגנטל: מה אתה רוצה?

יצחק כהן: אני רוצה לדבר.

נחום לנגנטל: מזכירות הכנסת אמונה על עבודה נאמנה ביושר ובלא משוא פנים.

נחום לנגנטל: אם היא נותנת לי רשימה, את הרשימה הזאת אני קורא.

נחום לנגנטל: בבקשה, חבר הכנסת גפני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, בישיבת הוועדה המיוחדת הציע חבר הכנסת טומי לפיד – מופיע בפרוטוקול – שהוא מבקש לפנות לבג"ץ ולבקש ארכה של כמה חודשים כדי שנוכל לדון בחוק הזה בכובד ראש.

יוסף (טומי) לפיד: שקר.

משה גפני: כולנו קיבלנו את ההצעה הזאת, והיועץ המשפטי של הכנסת אמר שצריך לעשות את זה באמצעות הוראת שעה.

יוסף (טומי) לפיד: שקר.

משה גפני: ואז הוועדה החליטה – – – מי שאומר שזה שקר, שיבדוק את הפרוטוקול.

משה גפני: חבר הכנסת טומי לפיד הציע את ההצעה, והוועדה קיבלה.

משה גפני: מה שמופיע בפנינו זה החלטת הוועדה שמקורה בהצעתו של חבר הכנסת טומי לפיד, והיועץ המשפטי לכנסת אמר שזה מה שצריך לעשות, ואנחנו חשבנו לבוא ולהצביע מי בעד ומי נגד.

משה גפני: תיארתי לעצמי שטומי לפיד יצביע בעד.

משה גפני: זאת הצעתו.

משה גפני: לפתע נמסר לנו שראש הממשלה רוצה למשוך את החוק כולו חזרה.

משה גפני: אני לא מבין.

משה גפני: הרי ביום ראשון הוא פנה לבג"ץ ואמר שהוא מבקש ארכה כדי להשלים את החקיקה.

משה גפני: אני כבר לא מבין שום דבר.

שאול יהלום: מה אתה לא מבין?

משה גפני: מכיוון שאמר לנו יושב-ראש הקואליציה, שאחרת ראש הממשלה מושך, אמרנו: בסדר, נחכה יום-יומיים.

משה גפני: זה עדיף לנו מאשר שלא אוכל להסביר שום דבר.

משה גפני: לא אוכל להסביר מה עמדתו של חבר הכנסת טומי לפיד, שבוועדה הוא בעד ופה הוא הופך את זה לאי-אמון.

משה גפני: הוא אפילו לא יודע שאין עמדת ממשלה והוא לא יכול להפוך את זה לאי-אמון.

משה גפני: ראש הממשלה אומר לבג"ץ שהוא בעד החקיקה, עכשיו הוא מושך.

משה גפני: קיבלתי את מה שהציע יושב-ראש הקואליציה ליום-יומיים.

משה גפני: אני מציע להצביע, לא יקרה שום דבר.

משה גפני: אבל אם אתם עומדים על זה, קטונתי.

משה גפני: אני לא ראש הממשלה ואני לא יושב-ראש סיעת שינוי שאני יכול לזגזג כל כך הרבה.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת לפיד, אם לטענתך יש חבר כנסת שלא אומר אמת, יש דרכים אחרות מעבר ללומר את זה בפני.

נחום לנגנטל: תמצה את זכויותיך.

נחום לנגנטל: רבותי חברי הכנסת, אני רוצה לומר בשם סיעת ישראל בעלייה, שלא עמדה על רשות הדיבור שלה, שהיא מודיעה שההסכמה כביכול שעליה דיווחו, איננה קשורה אליה.

נחום לנגנטל: מאחר שהם לא דיברו, הם אמרו את זה.

נחום לנגנטל: אתם אמרתם, אחרים נאמו.

נחום לנגנטל: הם אומרים שזה לא בהסכמתם.

נחום לנגנטל: רבותי חברי הכנסת, מאחר שדין הודעה כדין קריאה ראשונה, הודיע לי יושב-ראש ועדת הכנסת, שהוא גם יושב-ראש הוועדה המיוחדת לצורך העניין הזה, שהוא מבקש למסור את התשובה ואת ההצבעה במועד אחר.

נחום לנגנטל: האם כך הדבר?

סאלח טריף: אדוני היושב-ראש, תשובה והצבעה במועד אחר.

סאלח טריף: לכן גם אין אי-אמון.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, אני מבקש הצבעה על ההודעה הזאת.

סאלח טריף: זה נושא שיבוא להכרעה.

סאלח טריף: אדוני היושב-ראש, אם אתה יכול לאפשר לי כשאני כבר כאן, להביא – – –

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: (תיקון מס' 2), התשס"א–2000

נחום לנגנטל: אנו ניגשים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק ביטוח רכב מנועי (ביטוח בתנאי תחרות מבוקרת והסדרים לתקופת מעבר) (תיקון מס' 2), התשס"א–2000, קריאה ראשונה.

נחום לנגנטל: יציג את הצעת החוק שר האוצר.

נחום לנגנטל: ראשון הדוברים – חבר הכנסת צבי הנדל, ואחריו – חבר הכנסת דוד טל.

נחום לנגנטל: בבקשה, אדוני.

אברהם-בייגה שוחט: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אחרי כל המהומה הזאת אני בא עם משהו ששייך לדברים חשובים ולא כל כך שנויים במחלוקת.

אברהם-בייגה שוחט: אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק ביטוח רכב מנועי (ביטוח בתנאי תחרות מבוקרת והסדרים לתקופת מעבר) (תיקון מס' 2), התשס"א–2000, הקובעת את השלבים ליישום הרפורמה בענף ביטוח רכב חובה.

אברהם-בייגה שוחט: הצעת חוק זו, אשר עיקריה תואמו גם עם נציגי חברות הביטוח, מאפשרת ליישם את הרפורמה בצורה מדורגת, תוך שיתוף פעולה בין כל הגורמים הרלוונטיים.

נחום לנגנטל: רבותי חברי הכנסת, אני מבין את הרחש באולם, אבל שר האוצר מציע הצעת חוק חשובה ביותר.

נחום לנגנטל: אשר על כן, אני מבקש, אנא הסכיתו ושמעו מה שיש לו לומר.

אברהם-בייגה שוחט: תחילתה של רפורמה זו בחודש דצמבר 1996, כאשר חוקק בכנסת חוק ביטוח רכב מנועי (הוראת שעה), והמשכה בחודש יולי 1997, כאשר חוקק חוק ביטוח רכב מנועי (ביטוח בתנאי תחרות מבוקרת והסדרים לתקופת מעבר), שבו נקבעו עקרונותיה של הרפורמה, ובמרכזם ההוראה כי בתום תקופת מעבר יפעלו המבטחים בתנאי תחרות מבוקרת.

אברהם-בייגה שוחט: במהלך תקופת המעבר פעל משרד האוצר באמצעות אגף הפיקוח על הביטוח ובתיאום עם גורמים במשרדים נוספים לקידום היערכות הענף לפעולה בתנאי תחרות מבוקרת.

אברהם-בייגה שוחט: בין היתר, הופחתו תעריפי ביטוח החובה, תוך צמצום ומיתון סבסודים צולבים בין סוגי רכב שונים, נבדקה רמת התעריף הקיים באמצעות מחקר אקטוארי מקיף, ננקטו הפעולות הדרושות להקמתו של מאגר מידע לענף והוגשו תקנות לאישור ועדת הכספים הדרושות ליישום הוראות אלה.

אברהם-בייגה שוחט: אולם, על רקע התנגדות שהתפתחה בכנסת, נוכח חששות בדבר מוכנות הענף ליישום מלא של הוראות החוקים האמורים, התבקשה המפקחת על הביטוח לבוא בדברים עם נציגי המבטחים, כדי להגיע להסכמה בדבר שלבי יישום חוק תנאי תחרות, וכך, לאחר משא-ומתן עם נציגי המבטחים גובש, על דעתי, מסמך הבנות בין נציגי אגף הפיקוח על הביטוח ונציגי חברות הביטוח.

אברהם-בייגה שוחט: הצעת חוק זו נועדה ליישם הבנות שהושגו עם המבטחים, בין היתר, בנושא הארכת תקופת המעבר, תוך החלה הדרגתית של תחרות מוגבלת ביותר, וכן הסדרים לעניין "אבנר".

אברהם-בייגה שוחט: תקופת המעבר ליישום הרפורמה תוארך עד ליום 1 בינואר 2003, שבו יישא כל מבטח במלוא הסיכון הביטוחי.

אברהם-בייגה שוחט: ראשית, שיעור חלוקת נטל האחריות בין המבטחים לבין "אבנר" יועלה בהדרגה מ-60% למבטחים ו-40% ל"אבנר", כפי שהמצב כיום, ל-70% למבטחים בשנת 2001 ו-80% בשנת 2002.

אברהם-בייגה שוחט: ביום 1 באפריל 2000 יבוטל סעיף 17 לחוק הפיצויים לנפגעי תאונות דרכים, הקובע כי שר האוצר יקבע את תעריפי הביטוח.

אברהם-בייגה שוחט: החל מיום זה יופסק המנגנון של הפסדי ורווחי העבר, והמבטחים יקבעו את תעריפי הביטוח בעצמם ועל אחריותם, במסגרת טווח של 10% למעלה ולמטה מתעריפי סיכון.

אברהם-בייגה שוחט: בנוסף, הקביעה כי "אבנר" נכנסה לתהליך של run off, מחייבת להסדיר את מנגנוני היציבות והפיקוח הנדרשים.

אברהם-בייגה שוחט: החל ביום 1 בינואר 2003, מועד שבו תפסיק "אבנר" לקבל עסקים חדשים כמבטח משותף, ימונה לה מנהל מיוחד אשר יהיו לו מלוא הסמכויות הנתונות למנהל מורשה.

אברהם-בייגה שוחט: בנוסף, מוצע לקבוע כי הוראות הנוגעות לדרישות ההון ממבטח לא יחולו על "אבנר", וכן לקבוע במקביל, כי כל יתרת התחייבויות או עודף בנכסים של "אבנר" יועברו ל"קרנית" והיא תישא בהן.

אברהם-בייגה שוחט: כן מוצע להסמיך את שר האוצר להשיב לציבור עודף שנצבר ב"אבנר".

אברהם-בייגה שוחט: כיום קיימים שני גופים המטפלים בקביעת תוכנית העבודה של כל אחד מהגורמים העוסקים בתחום הבטיחות בדרכים, כל אחד לפי חוק אחר.

אברהם-בייגה שוחט: קיומם של שני גופים אלה, הפועלים בתחום זה, יוצר עלויות מיותרות וחוסר תיאום, ואף מתקבלות החלטות סותרות בשני הגופים.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת גפני, אתה מפריע בצד ימין, ואנחנו לא רגילים שאתה מפריע בצד שמאל.

אברהם-בייגה שוחט: לכן, מוצע לאחד את שני גופי הפיקוח באופן שתמונה מועצה לרשות, שהרכבה מבוסס על הרכב הקרן הקיימת היום, אשר תמליץ על מדיניות המאבק בתאונות דרכים.

אברהם-בייגה שוחט: כן מוצע להמשיך את הסדר גביית התוספת למימון פעולות למניעת תאונות דרכים כהוראת שעה לתקופה מוגבלת.

אברהם-בייגה שוחט: לבסוף, כדי לצמצם את תופעת ההונאות בתחום ביטוח החובה, אשר מייקרת את התעריפים לציבור המבוטחים, ועל רקע הקמתו של מאגר מידע מרכזי לענף זה, מוצע לפתח כלי להתמודדות עם התופעה.

אברהם-בייגה שוחט: רבותי חברי הכנסת, אני מבקש מכם לאשר את החוק בקריאה ראשונה ולהעבירו לוועדה המיוחדת בראשותו של חבר הכנסת טל, שעוסקת בנושא של הרפורמה בביטוח חובה.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה להדגיש, שהמהלך אומנם מאט את הרפורמה, אבל הוא נותן הרבה יותר אחריות לבחינת המרכיבים והשינויים, כך שאין שום חשש שיישובים בפריפריה או אוכלוסיות חלשות ייפגעו.

אברהם-בייגה שוחט: במהלך הגיעו להסכמה, גם עם חברי הכנסת, גם עם חברות הביטוח.

אברהם-בייגה שוחט: אם לא נעביר את החוק, ניכנס למצב שבו לא תהיה קיימת "אבנר", והמחירים ישתוללו לחלוטין.

אברהם-בייגה שוחט: אני פונה אליכם, חברי הכנסת, לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדה.

משה גפני: אני מקווה שראש הממשלה לא יחזור בו.

אברהם-בייגה שוחט: ראית אותו חוזר בו?

נחום לנגנטל: את שר האוצר רק מחזירים מכל מיני דברים שהוא רצה, אבל הוא בעצמו לא חוזר.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת צבי הנדל.

דוד טל: – – –

נחום לנגנטל: אתה לאחר חבר הכנסת הנדל.

נחום לנגנטל: רבותי, אני לא יודע מה קרה בבניין הזה.

נחום לנגנטל: זה כנראה הפריימריס או הבחירות.

נחום לנגנטל: הרשימה היא: חברי הכנסת צבי הנדל, דוד טל, טלב אלסאנע, בני אלון, יצחק כהן, גדעון עזרא, מאיר שטרית, אליעזר זנדברג, נחום לנגנטל.

דוד טל: זו הוועדה בראשותי.

נחום לנגנטל: אתה רוצה שלא אאמין במזכירות הכנסת?

נחום לנגנטל: חבר הכנסת טל, אתה מציע שלא אאמין במזכירות הכנסת?

צבי הנדל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לצערי הגדול, דווקא בעת הזאת, בתקופה הזאת, החוק הזה רחוק מלהיות חוק תמים.

צבי הנדל: זה חוק מאוד לא שוויוני.

צבי הנדל: למי שלא הבין, מאחר שהיה רעש גדול, ושר האוצר, שמכיר את העניין בעל-פה, אמר את הדברים מהר, אני מציע שכולם יבינו, שביטוח חובה יישאר ביטוח חובה, אבל לא "אבנר" תטפל בזה, ולא יהיה תעריף אחיד לכולם, אלא תהיה תחרות בין החברות.

צבי הנדל: ואז, אם תבוא חברה ותגיד: יש לי 40 כלי רכב, היא תקבל הנחה גדולה, מפני שכדאי לקשור אתה יחסים, היא עושה ביטוח עם תיק גדול.

צבי הנדל: לעומת זאת, אם יבוא אדם ויאמר: אני גר בגוש-קטיף, ואצלנו יורים בדרך, ויכול להיות שמזריקת אבנים יש תאונות דרכים, יאמר הביטוח: ממך אני אקח תעריף גבוה.

צבי הנדל: אם המוצר של ביטוח חובה לא היה חובה, אז יש תחרות; אני רוצה – אני קונה, אני לא רוצה – אני לא קונה.

צבי הנדל: אם החליטה המדינה שחובה לבטח מפגעי גוף, לא ייתכן שבמקביל היא תיתן תחרות מסולפת, שתביא נזק עצום למי שגר רחוק ונוסע הרבה קילומטרים, למי שיש לו הרבה ילדים והסיכון גבוה.

צבי הנדל: אומרים לי שבעניין הזה יגיעו להסכמה עם החרדים.

צבי הנדל: אני לא יודע אם יסכימו או לא, אבל מי שגר בגוש-קטיף או ברחבי יהודה ושומרון, או במקומות מסוכנים, או בוואדי-עארה, והוא נוסע הרבה, וזורקים אבנים, אצלו התעריף יהיה גבוה.

צבי הנדל: אני חייב להגיד, שדרך חוק תמים כזה, דרך שינוי כל כך מינורי של חוק בענייני ביטוח, אתה רואה לפעמים את האטימות העצומה שיש בממשלה, שיש בבית הזה, אפילו בעת כזאת, שבה יש אזורים שיש בהם מלחמה, ורוב חברי הכנסת אינם חשים בזה, הם רק שומעים בבוקר חדשות, שירו הלילה על נווה-דקלים, ירו על כפר-דרום, וברוך השם אין לכוחותינו נפגעים.

צבי הנדל: בוקר-בוקר.

צבי הנדל: כך זה ביהודה ובשומרון, כך זה בגילה.

צבי הנדל: ואנחנו חיים בבועה.

צבי הנדל: גם דרך חוק כזה, לכאורה תמים, אנחנו רואים את גודל ההתנכרות, חוסר הרגישות לגבי התנאים שבהם חיים אנשים מסוימים בעת הזאת.

צבי הנדל: לכן אני מבקש ודורש מכל מי שיש לו נשמה ומסוגל לחשוב: בעת כזאת לא להעביר חוק כזה, כי זה הדבר היחיד שאני יודע שיביא להוזלת מחירים רק לעשירים, למי שיש להם 30-20 כלי רכב בחברות כאלה או אחרות.

צבי הנדל: האנשים הפרטיים, שגרים במקומות מסוכנים, ישלמו כפול ופי-שלושה.

צבי הנדל: אני מקווה שמי שנמצא באולם והקשיב יצביע נגד החוק הזה.

צבי הנדל: תודה רבה לכם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת צבי הנדל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אופיר פינס פז, יש לך הודעה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו ידבר חבר הכנסת דוד טל.

דוד טל: אבל זה לא מקובל.

דוד טל: זה בניגוד לתקנון, אדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה בניגוד לתקנון?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש הודעה לחבר הכנסת אופיר פינס פז, ואני הרשיתי לתת לו להודיע אותה.

דוד טל: בתוקף היותו מה?

דוד טל: בתור מה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בתור ועדת הכנסת.

דוד טל: באמצע הדיון?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא באמצע הדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת צבי הנדל גמר; אתה תהיה אחריו.

דוד טל: זה לא יכול להיות, זה באמצע הדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, שמעתי אותך, ואני החלטתי את מה שהחלטתי.

דוד טל: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבקש לא להפריע לי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם לא לנואם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תשמע – תבין.

): תודה, אדוני היושב-ראש.

): אני מודיע הודעה בתור או בשם יושב-ראש ועדת הכנסת.

): הריני מתכבד להודיע בזאת על חילופי אישים כדלקמן: מטעם סיעת המרכז: בוועדת הכספים, במקום חבר הכנסת רוני מילוא, שהוא גם שר הבריאות, יכהן חבר הכנסת תאופיק חטיב בוועדה על חשבון סיעת המרכז.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מסיעת רע"ם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מסיעת רע"ם, כן?

): יכהן חבר הכנסת תאופיק חטיב מסיעת רע"ם בוועדה, על חשבון סיעת המרכז.

): מטעם סיעת האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו: בוועדת הכנסת, במקום חבר הכנסת רחבעם זאבי יכהן חבר הכנסת בנימין אלון.

): בהמשך לאישור של חוק הכנסת (מספר חברי ועדות בתקופת כהונתה של הכנסת החמש-עשרה), התשס"א–2000, הוחלט כי: מטעם סיעת ישראל אחת: בוועדת הכספים תכהן חברת הכנסת סופה לנדבר.

): בוועדת החוקה, חוק ומשפט יכהן חבר הכנסת עוזי ברעם כחבר בוועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר פינס-פז.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה ראשונה)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת דוד טל, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואם הוא לא יהיה – חבר הכנסת בני אלון.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, עם כל הכבוד, אני לא יכול שלא להעיר ליושב-ראש: זה בניגוד לתקנון, ואני אבדוק את הנושא הזה בנשיאות הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הערת, שמענו אותך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שההודעה שכנעה אותך.

דוד טל: ההודעה בסדר גמור, אבל לא היה לה מקום באמצע הדיון, עם כל הכבוד.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, ההצעה הזאת, כשהיא מגיעה הנה, אי-אפשר לומר שכולם יהיו מרוצים ממנה, אבל אני חושב שבאיזה מקום היא פחות או יותר מאזנת בין הרצונות של משרד האוצר לבין הרצונות של הבית הזה – תיכף נראה את זה בהצבעה – להגיע לאיזה הסכמות והבנות לגבי ביטוח חובה.

דוד טל: הביטוח הזה מתגלגל, כאמור, לפחות כחמש שנים, וכל שנה האריכו אותו, האריכו אותו והאריכו אותו, ואני גמרתי אומר לשים לזה קץ, גם אולי במחיר של יציאה לקראת חברות הביטוח בנושאים מסוימים, ותיכף אסביר.

דוד טל: אני סבור, אדוני היושב-ראש, שכל רפורמה באשר היא רפורמה צריכה את שיתוף הפעולה של כל הגורמים הרלוונטיים.

דוד טל: עינינו הרואות את רפורמת בן-בסט, שמאחר שלא היתה על דעת כל הגורמים, היא לא יצאה לפועל.

דוד טל: לעומת זאת, הרפורמה שהיתה במטבע, בליברליזציה של המטבע – התקבלה, וצעד אחר צעד בנו את זה, ואני חושב שזה נכון, גם אם בדרך אנחנו אולי מפסידים משהו; ותיכף אני אסביר גם מה אנחנו אולי עלולים להפסיד בפרק הזמן הקצר.

דוד טל: אבל לאורך זמן, כאשר אני לוקח את ההפסד הזה, הוא הופך להיות שולי ומאוד מאוד קטן.

דוד טל: אני חושב, שהתכלית של החוק הזה היא בסופו של דבר ראויה.

דוד טל: אנחנו ניכנס סוף סוף לעידן ש"אבנר", מה אפשר לומר במקום "מתחסלת"?

דוד טל: – נגמרת, מסתיימת, ואנחנו ניכנס לתחרות בשוק הביטוח.

דוד טל: מטרת התחרות היא להביא לירידת התעריפים או הפרמיות של הביטוח.

דוד טל: החוק הזה, רבותי חברי הכנסת, הוא חוק מורכב מאוד.

דוד טל: יכול להיות שיש דברים שאנחנו, בוועדה, נצא נגדם, או נציג השגות כאלה וכאלה, אבל אין לי שום ספק, שמי שעמל על החוק הזה עשה עבודה גדולה, על-פי מה שאני מכיר את החוק.

דוד טל: קראתי אותו רק כרגע, אבל אני חושב שהשקיעו בו הרבה מאוד, ואני רוצה מראש להודות לאלה שהשקיעו בו, כל אלה שתרמו את תרומתם הסגולית להצעת החוק הזאת.

דוד טל: אומר בקיצור, מפני שהזמן לא יספיק לי.

דוד טל: אני רוצה לומר, שבסופו של דבר, חיסולה של "אבנר" יביא לזה שהתחרות תגבר.

דוד טל: כל הנכסים שיש היום ל"אבנר" הם נכסים שסדר הגודל שלהם מספיק לכיסוי כל ההתחייבויות של "אבנר", ונגיע למצב כזה שנטל האחריות של חברות הביטוח יעבור ל-30%–70%, שנה לאחר מכן 20%–80%; בעצם נלך בהדרגתיות עד 2003, שבה יהיה הזמן שהתחרות תיכנס לתוקפה.

דוד טל: אין שום ספק, ואני מקווה שזה יהיה המהלך האחרון שלנו, חבר הכנסת נסים דהן, בקיום ובביצוע הרפורמה הזאת.

דוד טל: ללמדך, ידידי חבר הכנסת דהן, שכל דבר שנעשה בשיתוף, באהבה, באחווה, בשלום וברעות – יש לו סיכוי.

דוד טל: תודה.

נסים דהן: – – בא באיחור, גם זה קורה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת טל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יעלה ויבוא חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת איננה מה שאנחנו ציפינו, ולא בדיוק מה שקיווינו.

טלב אלסאנע: אנחנו היינו רוצים שהמצב שהיה קיים ימשיך להיות, אבל לאור כל ההתפרקות וחוסר הנכונות של חברות הביטוח להמשיך להיות קשורות ומאוגדות עם ההסדר שהיה קיים קודם לכן, והחשש שתהיה תחרות חופשית בשוק של הביטוח, דבר שיביא לשינוי קיצוני מבחינת עלות ביטוח החובה לגבי הרכבים, כך שביישובים קטנים תהיה עלות גדולה מאוד, וביישובים שבמרכז העלות תהיה נמוכה יותר – לכן הצעת החוק המוסדרת היא פשרה בין שיקולים נוגדים וסותרים.

טלב אלסאנע: לכן אני אתמוך בהצעת החוק הזאת, לא מפני שהיא הכי טובה, אלא מפני שהיא הרע במיעוטו.

טלב אלסאנע: בהזדמנות הזאת, רבותי, אתייחס למה שמתרחש בימים האחרונים, כאשר אנחנו, מצד אחד, עדים לזה שראש הממשלה מודיע על התפטרותו.

טלב אלסאנע: ראש ממשלה לשעבר, אשר נטש את הכנסת, צפצף על הכנסת, הלך לעסקיו הפרטיים לעשות כספים, ובמשך שנה וחצי הכרנו אותו אך ורק בין חקירה לחקירה, חוזר פתאום, ופונה לחברי הכנסת כדי שיתקנו חוק-יסוד אשר יענה על רצונו ועל צרכיו.

טלב אלסאנע: לדעתי, זה דבר פסול מאוד שהכנסת תרקוד לפי חליל של מישהו.

טלב אלסאנע: לכופף חוק-יסוד על מנת להתאימו לרצונו של מי שנטש את הכנסת, לא ראה כל צורך להיות כאן בתור חבר כנסת ולעסוק בפעילות פרלמנטרית, כיושב-ראש האופוזיציה, אלא הלך לעסקיו, ולאחר מכן הוא בא לכאן להתאים את חוק-היסוד?

טלב אלסאנע: לדעתי, הדבר הוא מוזר מאוד, מה גם שבתקופת כהונתו הוא היה כישלון חרוץ.

טלב אלסאנע: אני אומר את הדברים לא מתוך רצון להגן על אהוד ברק, אלא כדי להגן על כבודה של הכנסת וגם על חוקי-היסוד.

טלב אלסאנע: דבר שני.

טלב אלסאנע: אנחנו, חברי הכנסת מטעם סיעת רע"ם, החלטנו היום בישיבתנו, שאין לנו כל אמון בראש הממשלה אהוד ברק.

טלב אלסאנע: שמענו ממנו הבטחות, והן מצאו חן בעינינו, אבל המעשים שלו לעומת ההבטחות שהוא נתן היו כמו שמים וארץ.

טלב אלסאנע: לכן הציבור הערבי גמר אומר להעניש אותו.

טלב אלסאנע: לא אתמוך בו, ולכן אתה, בני אלון, יכול להיות שמח, אבל דע לך, שהסחרור הפוליטי במדינת ישראל לא ייפתר, לא על-ידי בחירות של ראש ממשלה, לא בחירות כלליות, לא בחירות ישירות ולא שום שינוי של שיטת הבחירות.

טלב אלסאנע: כי מה?

טלב אלסאנע: יש נטייה בקרב האוכלוסייה שהיא אשליה כלשהי, שאפשר להביא שלום עם ירושלים המזרחית, שאפשר להביא שלום עם המשך ההתנחלוית, שאפשר להביא שלום עם הכיבוש.

טלב אלסאנע: ואז, אם בוחרים ראש ממשלה שהביא אליהם את הדבר הזה, הלא-ייאמן – ראש הממשלה לפני הבחירות מבטיח הכול.

טלב אלסאנע: הוא מבטיח את השלום המיוחל הזה, וכשהוא מגיע לשלטון הוא יודע שהוא יכול לשמור על ההתנחלויות, אבל הוא לא יכול להביא שלום עם הפלסטינים.

טלב אלסאנע: אין אפילו פלסטיני אחד שיסכים להסכם שלום שישאיר את הכיבוש הישראלי או ההתנחלויות הישראליות.

טלב אלסאנע: הגיע הזמן להתפכח ולדעת שהפתרון הוא בעמידה על כך שיבוא לכאן מנהיג אמיץ שיאמר: רבותי, אי-אפשר, פשוט אי-אפשר להביא שלום עם המשך האשליה הזאת, של כיבוש יחד עם שלום.

טלב אלסאנע: שלום משמעו להכיר בזכותם, בעצמאותם ובריבונתם של הפלסטינים במדינה עצמאית נקייה מהתנחלויות, נקייה ממתנחלים, שירושלים המזרחית היא בירתה.

טלב אלסאנע: מאחר שמדובר במועמדים שאחד מהם נכשל בעבר ואחד נכשל בהווה, אנחנו רוצים להריץ מועמד ערבי, שיביא בשורה אחרת, שיביא מציאות אחרת, שיביא אמת ויגיד את האמת אפילו אם היא לא תמצא חן בעיני הרבה חברי כנסת, או הרבה אנשים, אבל זו האמת שאין בלתה, שאי-אפשר בלי שלום צודק.

טלב אלסאנע: בלי שלום שישים קץ לכיבוש ולשליטה בעם אחר אי-אפשר שיהיה כאן שקט ושלום.

טלב אלסאנע: אף אחד לא יכול להביא שלום מתוך אשליות, או מתוך קסם.

טלב אלסאנע: הזמן של הקסמים נגמר.

טלב אלסאנע: זמן הנסים נגמר.

טלב אלסאנע: צריך להתמודד עם המציאות כפי שהיא.

טלב אלסאנע: שלום משמעו לגמור את השליטה והכיבוש, להכיר בזכותם של הפלסטינים לחיות בשלום במזרח התיכון ולעשות שלום בבית, עם האוכלוסייה הערבית שחיה במדינת ישראל זה 50 שנה וממתינה לשלום ולשוויון.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המסר ברור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק ראש ממשלה ערבי יביא אותנו לחוף השקט והשלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הלוואי שאכן כך יהיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אלון, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נשמע בינתיים הכרזה מסגנית מזכיר הכנסת, בבקשה.

ר' קפלן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה על שולחן חברי הכנסת, לקריאה ראשונה, הצעת חוק הבזק (תיקון מס' 24), התשס"א–2000.

ר' קפלן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לסגנית מזכיר הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה ראשונה)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת בנימין אלון, בבקשה.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, עד שהגעתי שמעתי את ההכרזה שלך, שרק ראש ממשלה ערבי – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה היה סיכום הדברים של חבר הכנסת אלסאנע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כך הבנתי אותם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא יודע אם יש לך דעה אחרת.

בנימין אלון: יפה מאוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמובן, אתה חופשי להציע מועמד אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לך כל הזכות.

בנימין אלון: כל עוד אזרחי ישראל הם פראיירים, אדוני היושב-ראש, יש לך סיכוי.

בנימין אלון: תהיה מדינה פלסטינית אחת בירדן, ש-80% בה פלסטינים, תהיה מדינה פלסטינית שנייה ביהודה ובשומרון, בלב ארץ-ישראל, במערת-המכפלה ובבית-אל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קיבלת נושא אחר לדיון.

בנימין אלון: והמדינה שבין חיפה לתל-אביב, על כביש החוף, לא תהיה מדינה יהודית, אלא בה אתם רוצים ראש ממשלה ערבי, ועוד תקבל את זה.

בנימין אלון: אבל בוא ניגש לנושא.

בנימין אלון: הנושא הוא ביטוח.

בנימין אלון: רק תזכור שלא תמיד אזרחי ישראל יהיו פראיירים.

בנימין אלון: הם עוד יתפכחו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בינתיים עברה דקה מזמנך.

בנימין אלון: אני יודע, אני יודע שהשעון שלך מתחיל לעבוד כשאני מדבר, ואילו אצל טלב אלסאנע הוא נח.

בנימין אלון: בוא נמשיך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בעניין הזה הוא מדויק מאוד.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש הנכבד, כנסת נכבדה, מדינה מתוקנת יש לה חוק ביטוח חובה.

בנימין אלון: אני לא רוצה להיכנס לכל הפרטים של ה"פול" עם "אבנר", ואם היתה חובה להכניס זאת לתחרותיות.

בנימין אלון: אבל מדינה נורמלית יש לה ביטוח חובה, ואם שוטר עוצר מישהו בלי ביטוח חובה זה דבר חמור מאוד.

בנימין אלון: כך זה עובד.

בנימין אלון: אבל מה לעשות, אדוני היושב-ראש, שבארץ-ישראל הקטנה יש אותו כביש שנוסעים בו פלסטינים, מה שנקרא, וקשה לי עם המלה הזאת, כי גם אתה פלסטיני, אני מתכוון לפלסטינים אזרחי יהודה ושומרון, שנתונים תחת הרשות הפלסטינית, כשידוע לך שזו חבורה של טרוריסטים, טיראווי נגד ג'יבריל רג'וב, ששם אין חוק ואין סדר – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק טרוריסטים יש שם, נכון?

בנימין אלון: שם גונבים מכוניות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק טרוריסטים יש?

בנימין אלון: שם אין ביטוח.

בנימין אלון: מה לעשות שבאותו כביש, אדוני היושב-ראש הנכבד מאוד מאוד, מתנגשים אזרח ממדינה מתוקנת, שיש לו ביטוח חובה – וכמעט כל יום אני רואה את זה – עם אזרח של מדינת טרור, של הרשות הפלסטינית, שאין שם חוק ואין שם סדר.

בנימין אלון: כל הערבים, במקום לנסוע דרך רמאללה – ואני רואה זאת כל בוקר – כדי לא לתת שוחד לשוטרים של ג'יבריל רג'וב, הם מעדיפים לנסוע דרך הכבישים העוקפים שלנו.

בנימין אלון: כאשר קורית תאונה באשמת היהודי או באשמת הערבי, וזה לא משנה, מחליפים ניירות.

בנימין אלון: אתה יודע כמה פעמים ראיתי זאת?

בנימין אלון: מחליפים ניירות.

בנימין אלון: ומה רואים?

בנימין אלון: באותו כביש אחד חי במדינה מתוקנת ואחד חי בג'ונגל.

בנימין אלון: ומה המרחק בין טול-כרם לנתניה, אתה יודע, אדוני היושב-ראש?

בנימין אלון: מה המרחק בין בקה-אל-ע'רבייה מהמזרח, שרקייה, לבקה-אל-ע'רבייה במערב?

בנימין אלון: מה המרחק בין קלקיליה לכפר-סבא?

בנימין אלון: ואז אנחנו מגיעים למצבים, שבארץ קטנטנה – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, חבר הכנסת אלון.

בנימין אלון: – – בין הירדן לים אנחנו דואגים לחלק קטן מאוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נא לסיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נא לסיים.

בנימין אלון: כבר הבנת את הרעיון, אדוני היושב-ראש?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כן, כן.

אליעזר זנדברג: תן לו זמן כמו לטלב אלסאנע.

בנימין אלון: אם אדוני היושב-ראש הבין את הרעיון, אשמח אם הוא יסביר זאת מדי פעם בערבית גם לאזרחים הפלסטינים.

בנימין אלון: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פשוט הזמן נגמר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, חבר הכנסת אלון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יצחק כהן, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת גדעון עזרא.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לא היו הרבה רגעי נחת בבית הזה במושב האחרון של הכנסת כמו הרגע הזה, לאחר כמה עשרות שנים שקיימת חברת "אבנר", שעוד יסופר עליה ועוד ידובר עליה.

יצחק כהן: אני לא מאמין שאחרי הקריאה השנייה והשלישית העניין ייגנז.

יצחק כהן: אני בטוח שעוד יצופו ויצוצו – – –

דוד טל: אל תכניס להם רעיונות.

יצחק כהן: לא, לא, אני אומר את הדברים מהצד הלא-פוזיטיבי, מהצד הנגטיבי.

יצחק כהן: עוד ידובר על "אבנר" רבות, אני מבטיח לכם, גם אחרי הקריאה השנייה והשלישית וגם אחרי 1 בינואר 2003.

יצחק כהן: הייתי אומנם שמח מאוד אילו זה היה עכשיו, ב-1 בינואר 2001, אבל כמו שאמר ידידי יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת דוד טל, יש פשרות.

יצחק כהן: לפעמים הפשרות הן כואבות מאוד, במיוחד למי שיודע מה היתה הפשרה.

יצחק כהן: אבל עולם חסד ייבנה.

יצחק כהן: צריכים להתקדם הלאה ואין מה לעשות.

יצחק כהן: אבל זה רגע גדול לבית הזה, רגע חשוב מאוד.

יצחק כהן: בהזדמנות זו אני באמת רוצה לברך את שר האוצר בייגה שוחט, את יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת דוד טל, ידידי היקר, ואת הצוות הכולל את המפקחת על הביטוח, ציפי סמט, המשנה למפקחת על הביטוח, הסגנית הבכירה, אופירה אליאב, היועץ המשפטי שמעון עיר-שי, ידין ענתבי – וזו גם הזדמנות לומר לו מזל טוב – יואב ענתבי ויואב בן-אור, שעשו את המלאכה הקשה והמורכבת הזאת כדי לבוא לרגע הזה, שלי יש ממנו הרבה קורת רוח.

יצחק כהן: אני מאמין שגם לאזרחי מדינת ישראל הלילה הזה הוא לילה היסטורי בנושא הזה.

יצחק כהן: יש להם גם קורת רוח.

יצחק כהן: היום בוועדת הכנסת, ביחד עם יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת סאלח טריף, הגענו להבנה באשר למתן פטור מחובת הנחה גם בשאר הקריאות, בקריאה השנייה והשלישית.

יצחק כהן: נקווה שכבר בשבוע הבא הנושא יחזור אלינו לקריאה שנייה ושלישית והעסק הזה יצא לדרך.

יצחק כהן: יישר כוח לכולכם.

יצחק כהן: יישר כוח לצוות.

יצחק כהן: כל טוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק כהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא סיים דקה לפני זמנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה תקדים שיש לחקות ולהנחות לפיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת גדעון עזרא, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת גדעון עזרא, אתה רוצה לדבר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לך כל הזכות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם תוותר – יש לנו דוברים אחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מאיר שטרית מן הסתם נמצא באולם והוא יהיה אחריך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת אליעזר זנדברג.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו יושבים פה ומדברים, היום יום שני בשבוע, וביום שישי נהרגו שלושה ישראלים: תושבת בית-חג"י, תושב עותניאל ותושב ירושלים.

מוחמד כנעאן: נהרגו גם פלסטינים.

גדעון עזרא: והכנסת לא מציינת זאת.

גדעון עזרא: לא עולה ראש הממשלה ולא שמענו על כך שהקבינט הביטחוני התכנס.

גדעון עזרא: אנחנו שומעים היום על מקרי ירי נוספים.

גדעון עזרא: אתמול היה לרב הראשי לאו מזל גדול כאשר ירו על האוטובוס שהוא נסע בו.

גדעון עזרא: ואני תמה, ואני תוהה: איפה הממשלה הזאת?

גדעון עזרא: איפה היא היום?

נסים דהן: הוא התפטר.

גדעון עזרא: איזו תחושה היא נותנת לאזרחים הישראלים שנוסעים בכבישי ישראל?

גדעון עזרא: אנחנו יושבים פה ומדברים על ביטוח.

גדעון עזרא: אני מכיר את נושא הביטוח עם הפלסטינים.

גדעון עזרא: כאשר, חס וחלילה, יש נפגע ישראלי, אין לך עם מי לדבר, אין לך את מי לתבוע.

גדעון עזרא: כאשר הם נכנסים לכבישי ישראל, איש לא יודע אם הרכב תקין או לא תקין.

גדעון עזרא: הסכמים עם הרשות הפלסטינית על כך שהם יבדקו את הרכבים לא מקוימים על-ידם.

גדעון עזרא: בקיצור, הם עושים תוהו ובוהו ואנחנו מתרגלים לתוהו ובוהו הזה.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, אני באמת מצפה, שאתה כחבר כנסת שיש לך מגעים, שאתה נוסע בין מדינות ערב, בירות ערב, ונפגש עם ערפאת, שאולי חלק קטן מהזמן שלך תקדיש לשיפור באיכות החיים בינינו לבין השכנים שלנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עצה טובה.

גדעון עזרא: גם בגליל.

גדעון עזרא: אני אומר לך, שכאשר בנימין נתניהו יעלה לשלטון, אני מבטיח לך – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה בטוח שהוא יעלה לשלטון?

גדעון עזרא: כאשר הוא יעלה לשלטון יהיה גם שר ערבי.

גדעון עזרא: אני בטוח בזה.

גדעון עזרא: אין לי ספק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שמענו את זה ב-1996.

גדעון עזרא: אין לי ספק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז הבטיחו שמפלגת העבודה תיתן שני שרים לערבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עזרא, הבעיה היא לא עניין של שר, או עניין של תפקיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הבעיה היא בעיה של מדיניות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: את המדיניות צריך לשנות, ואולי כתוצאה מהשינוי הזה יהיה גם צריך לשים שרים ערבים.

גדעון עזרא: השר יקבע את המדיניות.

גדעון עזרא: אני רק אומר לך, שלפי דעתי רצוי מאוד שאתם, כל חברי הכנסת ביחד, תעשו גם למען ביטחון ישראל, גם למען מניעת התוהו ובוהו.

גדעון עזרא: יש הרבה מה לעשות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו הגעת לעניין.

גדעון עזרא: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת עזרא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מאיר שטרית, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת אליעזר זנדברג.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, בניגוד למקובל, אני בכל זאת אדבר רק על ענייני החוק, ולא על שום עניין אחר צדדי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יפה.

מאיר שטרית: לצערי, אני לא שותף לשמחה הכללית בעניין החוק.

מאיר שטרית: כחבר ועדת המשנה לביטוח רכב מנועי, אני מאוד מצטער על כך שההסדר של הביטוח הזה נמשך.

מאיר שטרית: אני חושב שזאת שגיאה שהציבור משלם עליה.

מאיר שטרית: צריך היה להפסיק את ההסדר של הביטוח ולהתחיל כבר השנה, ב-1 בינואר 2001, כפי שהחוק קובע, ביטוח בתחרות חופשית בשוק.

מאיר שטרית: אין לי כל ספק, שמי שהיה נהנה מהתחרות היה האזרח המבוטח.

מאיר שטרית: ברור לכולנו, אדוני היושב-ראש, שהמצב הקיים היום הוא לא חוקתי.

מאיר שטרית: במצב הקיים היום יש ביטוח למבטחים, והאזרח תמיד משלם את המחיר בשורה התחתונה.

מאיר שטרית: כזכור לחברי הכנסת הוותיקים שנמצאים פה, הכנסת רצתה לבטל את כל הסידור של "אבנר" ולפתוח את השוק לתחרות חופשית כבר לפני שנים אחדות.

מאיר שטרית: באו חברות ביטוח רבות לשכנע אותנו, שנדחה את השינוי ואת התחרות החופשית.

מאיר שטרית: מצד שני, היו אחרים שהיה להם אינטרס להתחיל תחרות חופשית, ובאו לשכנע אותנו הפוך.

מאיר שטרית: למרבה הפלא, אדוני היושב-ראש, עם הזמן התברר שהיוצרות התחלפו, ואותם אנשים ששכנעו אותנו בעבר ללכת לתחרות חופשית באו לשכנע אותנו עכשיו ללכת הפוך, למנוע תחרות חופשית.

מאיר שטרית: אני חושב שהדבר הזה איננו ראוי ואיננו נכון.

מאיר שטרית: נכון היה שתהיה תחרות חופשית בשוק הביטוח, וחברות הביטוח היו צריכות להתחרות זו בזו על לבו של המבטח, על התעריפים.

מאיר שטרית: אין כל סיבה בעולם, שאדם שנוסע כחוק, לא עובר עבירות, לא עושה תאונות, איננו מועד לקורבנות, ישלם אותו סכום ביטוח שמשלם אדם שעושה עבירות נון-סטופ, בלי כל מגבלה, כשהוא לא נושא בשום נזק ובשום אשמה.

מאיר שטרית: המצב הזה בעיני הוא בלתי סביר, כי אם באמת המצב הוא, שלאדם אין אשמה ובכל מקרה אם הוא פוגע באדם אחר, גם אם אין לו רשיון, גם אם הוא נוסע באוטו עקום ובניגוד לחוק הוא מקבל תמיד פיצוי על חשבון הציבור – אם זה המצב, זה הופך להיות ביטוח לאומי.

מאיר שטרית: אם זה ביטוח לאומי, צריך לתת את זה בידי המדינה ולא צריך חברת ביטוח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדברים שלך נשמעים הגיוניים בכל מה שנוגע לנהג עצמו שעובר עבירות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל כאשר מדובר בכלי רכב שונים במקומות שונים בארץ, בסח'נין, למשל, אדם משלם ביטוח פי-שניים ופי-שלושה מאדם בחיפה או בבאר-שבע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך זה יכול להסתדר?

מאיר שטרית: אדוני, אלה אגדות שחברות הביטוח שהתנגדו לתחרות חופשית מכרו לחברי הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק אגדות?

מאיר שטרית: אין בזה שום ממש ושום אמת.

מאיר שטרית: הדיבורים האלה הם אגדות סרק, אין להם ידיים ורגליים במציאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי תשכנע אותנו איך יהיו דמי הביטוח ואיך זה לא יפגע.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני אשאל אותך שאלה.

מאיר שטרית: הרי האיש שגר בסח'נין היום מבטח לא רק ביטוח חובה, הוא עושה גם ביטוח על הרכב שלו, ביטוח על הרכוש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שרוצה, כן.

מאיר שטרית: רובם עושים.

מאיר שטרית: אתה מכיר מישהו שלא עושה ביטוח רכוש למכונית שלו?

מאיר שטרית: חוץ מהגנבים כולם עושים.

מאיר שטרית: אדם שמבטח את הרכב שלו בסח'נין, אז יש חברת ביטוח שמבטחת אותו בסח'נין.

מאיר שטרית: הוא משלם יותר מאדם אחר?

מאיר שטרית: אני בטוח שלא.

מאיר שטרית: הוא מנהל משא-ומתן, אם חברות הביטוח לא נותנות לו תשובה הוא מצלצל 5555555 ומגיע לביטוח ישיר – אני יודע את המספר, כי מפרסמים בפרסומות – ואז נותנים לו במחיר יותר זול.

מאיר שטרית: זה היה קורה אותו דבר בשוק ביטוח חובה, זאת תחרות.

מאיר שטרית: כשיש תחרות, המחיר יורד.

מאיר שטרית: אין אפס.

מאיר שטרית: אני מבטיח לך שהאיש בסח'נין לא היה משלם יותר, וגם עכשיו, אחרי שהחוק הזה יעבור לתחרות חופשית, הוא לא ישלם יותר.

מאיר שטרית: אבל אם בסח'נין גרים שני אנשים, אתה ואדם אחר – אתה נהג מסודר, מצוין, לא עושה עבירות, ולעומתך, אותו אדם נוסע אותו קילומטרז' והוא עבריין מועד, עושה עשר עבירות תנועה בחודש, אתם היום תשלמו אותו דבר, תמשיכו לשלם אותו דבר בשלוש השנים הבאות.

מאיר שטרית: בכל תחשיב ביטוח, אילו התחרות היתה חופשית, אתה היית משלם הרבה פחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך משלם הרבה פחות?

מאיר שטרית: חברות הביטוח, שהתנגדו לעניין הזה כי חששו לעסקיהן, מכרו את הסיפור ואיימו על הציבור, שאנשים מערי הפיתוח ישלמו יותר.

מאיר שטרית: מי שבודק את הפרטים רואה שאין לזה ידיים ורגליים.

מאיר שטרית: בעולם מקובלת תחרות חופשית בביטוח חובה, ואנשים בפריפריה לא משלמים יותר מאשר במרכזים.

מאיר שטרית: לכן אני מאוד מצטער שאני לא שותף לשמחה הזאת.

מאיר שטרית: אני לא אצביע, כמובן, בעד החוק הזה.

מאיר שטרית: אם הייתי נשאר להצבעה הייתי מצביע נגדו, ואם זה היה תלוי בי, גם הייתי מפיל אותו כדי להכריח תחרות ב-1 בינואר.

מאיר שטרית: אבל אני לא אקלקל את החגיגה עד כדי כך; רציתי שדברי יישמעו ויעברו לפרוטוקול.

מאיר שטרית: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מאיר שטרית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אליעזר זנדברג, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת יורי שטרן.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מבקרי החוק אומרים, שמי שיש לו רכב ישן יותר, יותר ילדים להסיע, ישלם יותר.

אליעזר זנדברג: אם זאת הכוונה של היוזמה המשותפת, אז צריך "לברך" על ההחלשה של השכבות החלשות, שתצטרכנה לשלם ככל הנראה יותר, כי כלי רכב ישנים יש לאנשים שידם אינה משגת לרכוש כלי רכב חדשים יותר.

אליעזר זנדברג: בדרך כלל שכבות המצוקה מתאפיינות על-פי נתונים סטטיסטיים במספר גדול יותר של ילדים.

אליעזר זנדברג: אני רוצה להציע, אדוני היושב-ראש, ואני לא יודע אם הדבר עלה במסגרת דיונים או מחשבות, לעבור לשיטה אחרת, שעד כמה שאני יודע נהוגה במקומות כמו דרום-אפריקה.

אליעזר זנדברג: לפי השיטה הזאת, אחוז מסוים מהתשלום בעבור הדלק הוא בעצם גבייה אוטומטית בעבור ביטוח, ואז התוצאה היא, שמי שנוסע יותר משלם יותר.

אליעזר זנדברג: ואז, חבר הכנסת בני אלון, כל הנהגים העבריינים האלה שאתה מתייחס אליהם, בהנחה שהם לא גונבים גם את הדלק אלא רק את המכוניות שהם נוסעים בהן, ישלמו לפחות אותו חלק ביטוח, אם באמת הם יהיו חלק מההסדר הכולל, והדלק מועבר דרך מדינת ישראל לרשות הפלסטינית.

אליעזר זנדברג: הם ייקחו באופן אוטומטי אחוז מסוים מעלות הדלק בתור ביטוח, ויהיה כסף בפול לשלם לכל מי שצריך.

אליעזר זנדברג: אפשר לעשות את החשבון בכמה כסף מדובר.

אליעזר זנדברג: אולי זאת שיטה יותר טובה, יותר אפקטיבית, לפחות לבעיות שהזכיר חבר הכנסת בנימין אלון.

אליעזר זנדברג: אגב, ציינת את העובדה, שכלי הרכב באזור השטחים, בשטח הרשות, הם בעצם כלי רכב גנובים.

אליעזר זנדברג: זאת המציאות, אבל תסתכל על הצד היפה.

אליעזר זנדברג: זאת הגשמת החזון של שמעון פרס, שבשנות ה-70 הבטיח מכונית לכל פועל, ובאמת לכל פועל ערבי ברשות הפלסטינית יש מכונית.

אליעזר זנדברג: הבעיה היא שהוא גנב אותה קודם מאתנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת זנדברג.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יורי שטרן, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת זבולון אורלב.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אני זוכר איך חברת הביטוח "אליהו" התחילה הראשונה במרד נגד ההסדר של "אבנר", ובעצם פרצה דרך – אומנם בהצלחה מאוד מוגבלת אז – לשינוי ההסדר הקיים.

יורי שטרן: אני מברך על השינוי.

יורי שטרן: אני חושב, שמה שקרה עם ההצעה שאנחנו דנים בה עכשיו, על הפיכת המהפכה הזאת ממהפכה לתהליך מדורג יותר, זה בסך הכול לא נורא.

יורי שטרן: זה אולי דוחה את פתיחת השוק ויש לזה מחיר כלכלי, אבל כמו כל דבר הדרגתי יש לזה גם יתרונות, כי יש בכל זאת חששות שכדאי לבדוק אם יתממשו או לא.

יורי שטרן: אני מקווה שלא, ושהתחרות החופשית תעזור לכל אחד מאתנו.

יורי שטרן: אני רוצה להצביע על דבר אחר, שלא שייך דווקא לחקיקה הזאת.

יורי שטרן: החקיקה באה עכשיו בתהליך מזורז, כי אנחנו באי-ודאות מוחלטת לגבי המשך פעילותה של הכנסת.

יורי שטרן: מה קרה היום?

יורי שטרן: הנשיאות של הכנסת מחליטה לפזר אותנו לפגרה, גם כאשר מדובר כעת אך ורק על בחירות לראשות הממשלה.

יורי שטרן: אני לא מבין את ההחלטה הזאת.

יורי שטרן: אני מקווה שנוכל לשנות אותה.

יורי שטרן: יציאת הכנסת לפגרה עכשיו עוצרת הרבה מאוד חקיקות חשובות ונכונות באמצע הדרך, ואולי זאת הכוונה.

יורי שטרן: אני מוחה על כך שהסכימו כמה מראשי הכנסת, לרבות יושב-ראש ועדת הכספים אלי גולדשמידט, לדחות כבר דיון בהצעות חוק מאוד חשובות על קיזוז החזרי משכנתה מהמסים, שאלה הצעות חוק שאמורות לסייע להרבה מאוד זוגות צעירים, לעולים, להרבה מאוד משפחות שקנו דירה והיום הם עבדים של משכנתאות ולאלה שיקנו דירות בעתיד בעזרת המשכנתה.

יורי שטרן: שורה שלמה של חקיקות חשובות נעצרת.

יורי שטרן: הכנסת יוצאת לפגרה, אדון ראש הממשלה מתפטר, שוב נוצר לו חלון הזדמנויות כדי להוריד את העם לאיזו תהום בלי שהכנסת תהיה כלב שמירה לכל מיני הסכמים, לכל מיני טריקים ולכל מיני מניפולציות שהוא עושה.

יורי שטרן: אני חושב שהדבר הזה הוא פשוט לא נכון, ואני קורא לכל סיעות הבית להתנגד לזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת שטרן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת יולי אדלשטיין, ואחריו – חבר הכנסת משה גפני.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, גם אני רוצה לברך את שר האוצר ואת ידידי יושב-ראש הוועדה המיוחדת חבר הכנסת דוד טל על הצעת החוק המובאת בקריאה ראשונה, שתייעל ותסדיר באופן רציונלי יותר את נושא ביטוח חובה של הרכב, וכך צריך להיות.

זבולון אורלב: אני שמח גם ששר האוצר אמר, וכך גם אמר לי יושב-ראש הוועדה, שהחוק הזה מבטא הסכמה של המבטחים, של כל הקשורים בענף, ואני באמת שמח שהדבר הזה הוסכם והוסדר.

זבולון אורלב: אני רוצה רק להעיר על ארבע נקודות, ולקראת קריאה שנייה ושלישית – אם אפשר יהיה להביא אותן בחשבון, כיוון שהשינוי הזה עלול להכביד על אוכלוסיות מסוימות שלא כדין ולא בצדק.

זבולון אורלב: צריך לדעת, שכ-20% מהאוכלוסייה היהודית לפחות נמנעים מלנסוע בשבתות ברכב.

זבולון אורלב: צריך להסדיר בחוק את העניין הזה, שמי שמשבית את הרכב שלו בשבת צריך לקבל את ההנחה של 15%.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך אפשר יהיה לפקח על זה שהוא משבית את הרכב?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך אפשר יהיה לדעת מי השבית ומי לא השבית?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק הצהרה שלו?

זבולון אורלב: הצהרה של אדם, וכשתופסים אדם בשקר הוא משלם על כך קנס.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה חושב שלא יהיו הרבה כאלה שיצהירו כדי לקבל את ההנחה?

זבולון אורלב: לא.

דוד טל: – – –

זבולון אורלב: לא רק זה, אם הוא יעשה תאונה הוא לא יהיה מכוסה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עוד שאלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם ערבי יצהיר שהוא לא נוסע בשבת, יקבלו את זה?

זבולון אורלב: אינני יודע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו הצהרה גם כן.

זבולון אורלב: לא, לא.

זבולון אורלב: אם מצוות הדת שלנו היא לא לחלל את השבת בנסיעה, ודאי שאדם לא צריך לשלם על כך את הביטוח.

זבולון אורלב: הדבר השני, שכבר הזכירו קודמי – הנושא של רכב ישן מול רכב חדש.

זבולון אורלב: זה לא עולה על הדעת, שאוכלוסייה חלשה כלכלית שמשתמשת ברכב ישן, שמטבע הדברים הוא חשוף יותר לסכנות ולתאונות, תצטרך לשלם יותר ביטוח.

זבולון אורלב: לאמור, העשיר, שיש לו כל מנגנוני ההגנה והשכלולים האחרונים, יצטרך לשלם פחות ביטוח, ויהיה חוק שבעצם בא להכביד על השכבות החלשות.

זבולון אורלב: הדבר השלישי נוגע לנושא של רכב בפריפריה.

זבולון אורלב: ברור ומובן, שמי שגר רחוק יותר נוסע יותר, נוסע בכבישים פחות בטיחותיים וחשוף יותר לסכנות.

זבולון אורלב: ברור שמי שגר בשלומי, על מנת לקבל אותם שירותים שמקבל תושב תל-אביב צריך לעשות יותר קילומטרים והוא חשוף יותר לסכנות.

זבולון אורלב: זה לא עולה על הדעת, שבמסגרת חוק כזה, שפותח תחרות, לא תהיה התחשבות בפריפריה גם של הצפון וגם של הדרום.

זבולון אורלב: והדבר האחרון הוא כמובן המשפחות ברוכות הילדים, שלצורך הסעת המשפחה הגדולה שלהם קונות כלי רכב יותר גדולים.

זבולון אורלב: גם פה זה לא מתקבל על הדעת שהאנשים האלה יצטרכו לשאת עכשיו בעול יותר כבד.

זבולון אורלב: לכן חזקה על יושב-ראש הוועדה המשותפת, ידידי חבר הכנסת דוד טל, שהנושאים האלה יידונו ויימצא להם פתרון ראוי בהדרגה, תוך שנתיים, על מנת שהדברים האלה יוכלו לבוא לידי ביטוי בחוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת זבולון אורלב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יולי אדלשטיין, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואחריו – חבר הכנסת משה גפני, ואם הוא לא יהיה – חבר הכנסת איוב קרא.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני בוודאי מסכים עם כך שתחרות חופשית היא דבר רצוי והיא מורידה את המחירים, וגם אם יש חששות בנקודה זו או אחרת אפשר לתקן את זה.

יולי יואל אדלשטיין: יתר על כן, אני גם מסכים עם מה שכבר נאמר כאן, שעדיף בוודאי תהליך מבוקר על פני מהפכה, ולכן יכול להיות שההצעה שבאה להסדיר את התהליך הזה היא בהחלט במקומה.

יולי יואל אדלשטיין: יש לי רק שתי הסתייגויות לעניין.

יולי יואל אדלשטיין: האחת היא העיתוי.

יולי יואל אדלשטיין: כחבר ועדת הכנסת נכחתי היום בישיבה שאליה הביאו את הצעת החוק הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: כרגיל, צריך פטור מחובת הנחה.

יולי יואל אדלשטיין: כרגיל, הכול ברגע האחרון, כרגיל הכול מהר-מהר – אחרת, ואני חושב, שהצעה מסוג זה, מן הראוי היה שחברי הכנסת ולא רק חברי הוועדה שטיפלה בה ילמדו את הנושא קצת יותר לעומק.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות השנייה, אדוני היושב-ראש, היא המנהג הנהוג במקומותינו להפוך דבר זמני לקבוע.

יולי יואל אדלשטיין: אני לפחות חושש מאוד שאותו מצב ביניים יימשך, וכל פעם ברגע האחרון יביאו עוד הצעה להאריך עוד בחצי שנה ועוד בשנה, ובסופו של דבר במקום לראות את התחרות נראה רק הארכות של המצב הקיים.

יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה להגן באותה הזדמנות, אדוני היושב-ראש והקולגה שלי – אמר חבר הכנסת יורי שטרן ידידי, שהנשיאות החליטה בהחלטה, כפי שאמרת תמוהה, לקצר את התהליכים ולהוציא את הכנסת לפגרה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש ממך בידידות פשוט לראות בהחלטה זו של הנשיאות מין נבואה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הנשיאות כבר מנבאים כנראה שיהיו בחירות כלליות תוך 60 יום, כפי שכולנו היינו רוצים, ופשוט תיקח את זה כמין נבואה קולקטיבית של כל חברי הנשיאות.

יורי שטרן: עם זה אני מסכים, אבל בדברי ההסבר להחלטה שלכם לא כתבתם את זה.

יולי יואל אדלשטיין: כן, אבל לעומת זאת, חבר הכנסת יורי שטרן, אני בנימה קצת יותר רצינית רוצה לומר לך, שבאתי לישיבת הנשיאות כשאני סבור כמוך, ויש מן הצדק בטענה שהבחירות לראשות הממשלה ישבשו מאוד את ההליכים בכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב, שאת הדוגמה, הסנונית הראשונה, לא כל כך ראשונה, ראינו לפני שעה קלה כאן במליאה, כשבנושא כל כך חשוב וכל כך רגיש כמו נושא של גיוס או אי-גיוס בני הישיבות – זה כבר עניין של השקפה שאני לא אכנס אליו – אבל ודאי שבאיזה תהליך שהוא מאוד מוזר, שהוא חרב שהממשלה מחזיקה ואומרת לסיעות מסוימות: תיתנו – תקבלו, בלשונו של ראש הממשלה שפעם היה במדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: אם תתנהגו יפה ולא תתמכו בפיזור הכנסת, לא נמשוך את הצעת החוק ותהיה להם תקווה.

יולי יואל אדלשטיין: אם תתמכו בפיזור הכנסת, אנחנו עוד נתחשבן אתכם ונמשוך את הצעת החוק.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שזו לא דרך לנהל את הנושאים האלה.

יולי יואל אדלשטיין: יכול להיות, שאם זה יהיה הסגנון בכנסת, עדיף אולי להוציא אותה לפגרה לחודשיים הבאים, כפי שאמרתי, מתוך תקווה שבחודשיים האלה גם אנחנו כחברי הכנסת נעמוד לדין הציבור.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת יולי אדלשטיין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת איוב קרא, ואחריו – חבר הכנסת עוזי לנדאו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם הוא לא יהיה נוכח – חבר הכנסת מוחמד כנעאן, ואחרון הדוברים – חבר הכנסת נחום לנגנטל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני שולח מפה יישר כוח לדוד טל על יוזמת החוק, שלכל הדעות באה להסדיר עניין מאוד קרדינלי בחיינו.

קריאה: יוזמה של – – –

איוב קרא: שלהם?

איוב קרא: אז יבורכו.

איוב קרא: כל דבר טוב שיכול לקרות ולהביא טוב לאזרחי ישראל, אני מרגיש עם זה מאוד טוב.

איוב קרא: אני אומר לכם חד-משמעית, שנושא הביטוח הוא די פרוץ, יש בו לדעתי הרבה מן הלקוי, לפחות בכל מה שקשור לסוכני ביטוח ולכל הסוגיה של השלמת כיסויי ביטוח.

איוב קרא: לכן אני מאוד מברך על החוק, שעקבתי אחריו וגם רציתי מאוד לראות אותו יוצא אל הפועל.

איוב קרא: הרשו לי ביום מיוחד זה, שבו כל עיני המדינה נשואות לבית הזה, לומר, שגם בחוק הקודם, חוק טל, ראש ממשלתנו, שיצא בשלטי חוצות לפני שנבחר לראשות הממשלה, דיבר על גיוס אחד ועם אחד, ובכל יום הוא חושב בצורה אחרת.

איוב קרא: יום אחד הוא בא עם רפורמה, יום אחד הוא רוצה לדחות את גיוס אחד ועם אחד וכל מה שמשת

איוב קרא: מע מהנושא הזה – זה מראה על זיגזג, שהציבור מאס בו.

איוב קרא: הציבור רצה לראות מנהיג, נתן בו אמון גדול מאוד, שלא זכה לו איש, ותוך פרק זמן כל כך קצר רוצים לראות בו אפיזודה חולפת, מנהיג שנכשל, שכל מה שהביא בכרטיס הביקור שלו – לא נעשה שום דבר.

איוב קרא: הוא הבטיח 300,000 מקומות עבודה – לא ראינו מקום עבודה אחד אלא עבודה בעיניים של יצירת כמה תיקים חדשים בממשלה.

איוב קרא: כל כך רצה לחזק את הממשלה הזאת, השקיע המון, יש תיק לפיתוח אזורי – ראיתי את האזור הזה איך הוא נעשה בתקופה הזאת, ראיתי איך נסגרות שגרירויות, ראיתי איך אנשים לא רוצים לקבל ישראלים במדינות השכנות, השלום שקרס בצורה טוטלית על-ידי מחנה השלום שהוא קורא לעצמו.

איוב קרא: אם זו התעודה שהוא צריך להציג, זו תעודת עניות לדבר שלא קרה בממשלות ישראל מאז ומעולם, מאז מנחם בגין, זיכרונו לברכה, שעשה את השלום הראשון.

איוב קרא: בניגוד למה שמגדירים אותנו רבים פה, אנחנו בעצם הלכנו לשלום אמת עם המדינה הגדולה ביותר באזור והלכנו גם להסכמי שלום אמיתיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, ברשותך, רק דבר אחד – אני מציע לראש הממשלה, במקום להתל בבית הזה ולבזות אותו, כדאי מאוד שיבוא ויאמר: נכשלתי, אני הולך, לא מתמודד, אני הולך הביתה, זה צו השעה מבחינת אזרחי מדינת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת איוב קרא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עוזי לנדאו, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת מוחמד כנעאן, ואחריו – אחרון הדוברים, חבר הכנסת לנגנטל, אם יהיה נוכח.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מה שחשוב הוא חוק הביטוח, אבל חשוב ממנו, ביטוח אזרחי מדינה מפני שני דברים – מפני הסכנות והנזקים של החוק לבחירה ישירה של ראש הממשלה, שמתעתע ומשגע את המדינה כולה, וכמובן ביטוח מיוחד, ריסק, של מדינת ישראל מול ראש הממשלה.

עוזי לנדאו: מה שעושה ראש הממשלה הזה למדינת ישראל הוא דבר שאף ראש ממשלה לא העז לעשות בעבר, לא בתחום מדיניות אוסלו וספיחיה, אבל גם לא בתחום הפיכת חוקי המדינה והדמוקרטיה שבה לדבר מצחיק.

עוזי לנדאו: ראש הממשלה נאם לפני יומיים ברדיו ואמר, לפחות המסר שעלה מן הנאום היה: או שתבחרו בי או שהולכים למלחמה.

עוזי לנדאו: בן-לאדן, אירן, עירק – החייל מספר אחת במה עוסק?

עוזי לנדאו: בהפחדת מדינת ישראל.

עוזי לנדאו: זה היה המסר הגלוי.

עוזי לנדאו: היה מסר סמוי שאמר: אני ראש הממשלה רוצה לעבוד על כולם בעיניים, אינני רוצה להתמודד מול המתנגדים לי במפלגת העבודה, לכן אני יוצא לבחירות עכשיו תוך 60 יום, אני רוצה לחסום דרכם של מתמודדים אחרים, חזקים ממני, ולכן אני גם כן יוצא עכשיו.

עוזי לנדאו: אני לא רוצה אופוזיציה במפלגת העבודה, אני לא רוצה את החוק לבחירה ישירה.

עוזי לנדאו: וראש הממשלה גם רוצה להקפיא את המצב בכנסת, הוא לא רוצה שהציבור יאמר את דברו.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה הלך לתרגיל המסריח הזה משום שיותר מכול הוא חושש מחקירת המשטרה בעניין העמותות.

קולט אביטל: מה אתה אומר.

עוזי לנדאו: ובין כל הנחקרים, ראש הממשלה הוא הבא בתור, הגברת קולט אביטל.

עוזי לנדאו: הייתי מצפה מהספסלים האלה, שכרגע את מייצגת אותם, לתביעה מהמשטרה לחקור את כל הנוגעים בדבר, ותביעה מראש הממשלה לפנות לכל עוזריו הקרובים, טל זילברשטיין, דורון כהן, אמיר שמאלי, בוז'י הרצוג, ולהורות להם לשתף פעולה עם חקירת המשטרה לגלות את כל האמת ולא להסתיר דבר.

עוזי לנדאו: זאת חובתו של ראש הממשלה להגינות הציבורית.

עוזי לנדאו: אבל, אדוני היושב-ראש, בצעד זה פוגע ראש הממשלה קשה בדמוקרטיה של עם ישראל בכך שהוא מונע חופש בחירה.

עוזי לנדאו: כשיש שעת משבר וצריך ללכת לפיזור הכנסת, לא רק ראש ממשלה צריך לתת אפשרות שהציבור יבחר, צריך גם למפלגות, גם לכנסת.

עוזי לנדאו: בכלל הוא עובד עלינו.

עוזי לנדאו: נניח שיוחלף רק ראש הממשלה וימצא כנסת כזאת שהיא בלתי אפשרית לעבודה – זה פתרון רציני?

עוזי לנדאו: זה ישראבלוף.

עוזי לנדאו: כשרואים את כל הפרשה הזאת, שוב אהוד ברח, ככה אי-אפשר, אדוני, לנהל מדינה.

עוזי לנדאו: ואני מקשיב לראש הממשלה, עומד במוצאי-שבת – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, סיימת.

עוזי לנדאו: אז ההמשך של הקטע הזה יבוא בהצעת החוק הבאה, ואז יתחיל החלק של ראש הממשלה מפחד, ראש הממשלה משקר, ראש הממשלה גדול המניפולטורים שידענו מאז קום המדינה.

עוזי לנדאו: תודה רבה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לחבר הכנסת לנדאו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – אחרון הדוברים, חבר הכנסת לנגנטל.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, היום בלית ברירה הייתי מצביע בעד החוק, שהוא הרע במיעוטו, שמאפשר למצב הקיים להימשך עוד שנה, עוד שנתיים – – –

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו רוצים לשמוע אותך, אבל אין לך מיקרופון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא יודע למה אין לו מיקרופון, אצלי הכול בסדר.

תמר גוז'נסקי: גם לך אין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נראה שיש תקלה.

יולי יואל אדלשטיין: זה כנראה משהו נגד המיעוט הערבי בכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: לא ניתן לזה יד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש מיקרופונים, אני מבין שכן.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש לרשום בפרוטוקול, שזה בהתערבות מאוד פעילה של חברי הכנסת אדלשטיין ולנגנטל.

מוחמד כנעאן: תודה לכם, חברי הכנסת.

מוחמד כנעאן: למיטב ידיעתי ועל-פי הבדיקה שנעשתה, השינוי שרוצים לבצע במשרד האוצר יגרום – – –

יצחק כהן: לא שומעים את חבר הכנסת כנעאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין בכלל.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, אני חושב שסגרת לו את המיקרופון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא, הכול בסדר מבחינת הצג, אנחנו כבר מכירים את העניין הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו בסדר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת כנעאן, בבקשה, אתה יכול להמשיך.

מוחמד כנעאן: עם זאת ולמרות הכול אני אצביע בעד החוק, אבל השינוי יגרום לנזק בעיירות הפיתוח, בפריפריה, במגזר הערבי, ביישובים הערביים ובמקומות החלשים.

מוחמד כנעאן: אך אני אאמין לחבר הכנסת דוד טל, שעמד בראש הוועדה המשותפת.

מוחמד כנעאן: הוא אומר, שהמצב המוצע עדיף מהמצב השני.

מוחמד כנעאן: אני אצביע עם החוק.

מוחמד כנעאן: עם זאת, אדוני, אי-אפשר להתעלם מדברים שקורים, ואלה שרוצים היום להטיף מוסר ולומר, שהצעת החוק, חבר הכנסת עוזי לנדאו, המיוחדת היום, הנקראת הצעת ביבי, זו הצעה טהורה, הצעה נקייה מכל רבב, מתעלמים מהכישלון המוחלט שהיה לאיש הזה בשלוש השנים שבהן כיהן כראש הממשלה, וגם מתעלמים מכך שהיה מואשם בגנבות והיתה מחלוקת על סגירת התיק ואי-סגירת התיק.

עוזי לנדאו: מי האשים אותו בגנבות?

מוחמד כנעאן: אני חושב שזו תעודת עניות לליכוד שלא מאמין ביושב-ראש הנוכחי שלו.

מוחמד כנעאן: רוצים להביא הצעת חוק מיוחדת על מנת לאפשר לאדם שלא רצה להישאר בכנסת כי הוא לא יכול לכהן בה, לחזור אליה דרך החלון.

מוחמד כנעאן: אני חושב שאדם שנכשל צריך להישאר בבית.

מוחמד כנעאן: צריך לבחור אדם אחר, שיכול להביא את המדינה לשלום-אמת, ועל מנת שלא נשמע את הדברים שאמר כאן חבר הכנסת גדעון עזרא – שלום-אמת, הפסקת האלימות, הפסקת שפיכות הדמים בין שני העמים.

מוחמד כנעאן: וסוף-סוף נזכה באזור שלנו לשלום-אמת הבנוי על כבוד הדדי בין מדינת ישראל ובין העם הערבי-הפלסטיני, לכיבוד זכויות האדם, לכיבוד החלטות מועצת הביטחון 242 ו-338, כי נוכחו לדעת כל מנהיגי ישראל וכל המנהיגים בעולם שבכוח אי-אפשר לכפות שלום על עם אחר; אי-אפשר לכפות – אפילו תנצח היום או תנצח מחר – שלום על העם הערבי-הפלסטיני כפי שאתם חושבים לנכון.

מוחמד כנעאן: אני חושב, שהשלום האמיתי הוא ההכרה בזכותו של הצד השני להגדרה עצמית, להקמת מדינה משלו, שבירתה מזרח-ירושלים.

מוחמד כנעאן: כך אפשר להגיע להבנה, לשלום, לדו-שיח, לשיתוף פעולה כלכלי, חברתי, פוליטי, מדיני באזור שלנו.

מוחמד כנעאן: השלום הזה ישפיע מעל לכל ספק על מה שמתרחש מסביב הן בירדן, הן במצרים והן ביתר המדינות הערביות.

מוחמד כנעאן: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת כנעאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת נחום לנגנטל, בבקשה.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מאחר שחבר הכנסת איציק כהן אמר לי שצריך לדבר בקיצור, אני רוצה לומר כמה משפטים בודדים.

נחום לנגנטל: אני חושב, שהרפורמה בביטוח הרכב חשובה ביותר.

נחום לנגנטל: היא היתה צריכה להגיע הרבה יותר מוקדם ממה שהיא הגיעה.

נחום לנגנטל: יש בה פרמטרים שהתפשרו לגביהם.

נחום לנגנטל: כמו כל דבר בחיים הציבוריים שאתה רוצה להוביל אותו, אתה חייב להוביל אותו תוך כדי פשרה.

נחום לנגנטל: אם כי אני מודה מדוכן זה שדווקא אהבתי את הצעת האוצר עוד לפני הפשרות שעשו.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, אני מתנצל על שאני מדבר לעניין, כלומר לגוף ההצעה, ואני לא מדבר כרגע על דברים אחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשונה מהרבה אחרים.

נחום לנגנטל: אם לאדוני זה מאוד קשה, אני מוכן עוד יותר לקצר את דברי.

נחום לנגנטל: בכל אופן, ההצעה הזאת של ביטוח חובה לרכב, יש בה היגיון.

נחום לנגנטל: לא יכול להיות שישלמו בעבור ביטוח ללא פרמטרים – למשל, האם האדם הזה הוא נהג זהיר או לא זהיר, עושה תאונות או לא עושה תאונות.

נחום לנגנטל: מה, עושים מס קבוע לכולם?

נחום לנגנטל: אין בזה שום היגיון.

נחום לנגנטל: לכן כל הכיוון הזה הוא כיוון ראוי, רצוי ומבורך.

נחום לנגנטל: אני רוצה לברך את ציפי סמט, הממונה על שוק ההון והביטוח, ואת אופירה, שעובדת על כך כבר הרבה שנים.

נחום לנגנטל: כשהייתי מנכ"ל משרד התחבורה זכיתי להצגת העניין עוד עם השר דן מרידור שהיה שר האוצר בתוארו דאז ועורך-הדין שמעון עיר-שי.

נחום לנגנטל: אני חושב, שלזכותנו, שהם עבדו על הדבר הזה ללא ליאות בדבקות גדולה מאוד למען המטרה, למרות כל הקשיים שהעמידו להם בדרך.

נחום לנגנטל: אני מקווה, שבסופו של דבר, בעזרתו של חבר הכנסת דוד טל, שהוא יושב-ראש הוועדה המיוחדת לעניין הזה, נצליח להגשים את העניין ולהביא את זה סוף כל סוף לטובתו של האזרח במדינת ישראל.

נחום לנגנטל: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת לנגנטל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אני הכרזתי על מר לנגנטל כאחרון הדוברים, אבל היות שלמר גפני היתה סיבה מוצדקת והוא מאוד רוצה לדבר בישיבה הזאת, נרשה לו לפנים משורת הדין לומר את דבריו לגבי הצעת החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מאוד מודה לך.

משה גפני: תודה רבה על כך שאפשרת לי לפנים משורת הדין.

משה גפני: רבותי חברי הכנסת, בלב כבד אתמוך בהצעת החוק הזאת, שהיא מחויבת המציאות, במיוחד בגלל אנשי משרד האוצר שעוסקים בעניין ביטוח רכב והם אנשים מקצועיים העושים את עבודתם נאמנה, ואני יכול לסמוך עליהם.

משה גפני: אף שזה שוחרר מחובת הנחה ובמהירות כזאת, מובן שאני אתמוך.

משה גפני: אבל, אדוני היושב-ראש, עליתי לדבר מפני שאני אחוז ספקות ביחס לעניין.

משה גפני: עמדת הממשלה היא להעביר את החוק הזה.

משה גפני: מה יהיה אם לפני ההצבעה ראש הממשלה יחזור בו?

משה גפני: זאת אומרת, פתאום תתקבל הודעה מראש הממשלה שהוא חוזר בו מחוק ביטוח רכב מנועי.

משה גפני: מה עשה ראש הממשלה?

משה גפני: הוא הלך לבחירות ואמר שצריך לגייס את תלמידי הישיבות.

משה גפני: זה היה הקמפיין.

משה גפני: כשהוא נבחר לראשות הממשלה, הוא אמר שלא צריך לגייס את תלמידי הישיבות והוא הקים את ועדת-טל.

משה גפני: כשהוא נבחר לראשות הממשלה הוא אמר שצריך לשמור על הסטטוס-קוו, וכעבור חודשיים הוא נתן הוראה, שעה-וחצי לפני שבת, להעביר את המשחן בשבת.

משה גפני: הוא אמר, שהוא לא הולך להסדרי ביניים, צריך ללכת להסדר קבע, ולפני שבועיים התבשרנו שהוא חזר בו והוא לא הולך להסדר קבע אלא הוא הולך להסדר בשלבים.

משה גפני: ביום ראשון הוא אמר לבג"ץ שהוא מבקש ארכה בנושא של בחורי ישיבות משום שהוא רוצה שהכנסת תשלים את החקיקה.

משה גפני: הוא מגיע היום, חצי שעה לפני ההצבעה, והוא אומר: אני רוצה למשוך את החוק חזרה.

ויצמן שירי: חבר הכנסת גפני, חשבנו שאנחנו אחרי הסיפור הזה.

משה גפני: אני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת שירי ויצמן, ראש הממשלה ברק לא זכאי שיהיה לו חבר כמוך, תאמין לי.

ויצמן שירי: אתם לא מכירים אותי.

ויצמן שירי: הוא זכאי, הוא זכאי.

יוסף יצחק פריצקי: שמתם לב מנין הוא אומר את זה?

משה גפני: המזל שלו הוא שאתה יעצת לו להשאיר את המצב ככה.

משה גפני: ביום ראשון הוא אומר לבג"ץ: אני רוצה להשלים את החקיקה.

משה גפני: תאר לעצמך שהוא היה מושך את זה – בג"ץ היה אומר לכנסת שאתם חייבים מייד להדיח את ראש הממשלה משום שהוא לא שפוי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת גפני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, בלי לפגוע בכל אנשי המקצוע שעמלו וטרחו על הצעה זו, סיעות ישראל בעלייה ושינוי מבקשות לראות בהצבעה זו הצבעת אי-אמון בממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו מבררים כמה עניינים טכניים ומייד נודיע אם תהיה הצבעה או לא.

יצחק כהן: מלה אחת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר, לא נעשה דיון מיוחד עכשיו, חבר הכנסת כהן.

יצחק כהן: חבר הכנסת אדלשטיין, אתם פוגעים באזרחי מדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: בזה שאתם לא מפזרים את הכנסת אתם פוגעים באזרחי מדינת ישראל.

יצחק כהן: אנחנו אופוזיציה גם כן.

יצחק כהן: זו לא פוליטיקה.

יצחק כהן: אין פה קואליציה-אופוזיציה.

יצחק כהן: תעשו תרגילים אחרים.

תמר גוז'נסקי: שיצאו החוצה ויריבו.

תמר גוז'נסקי: תנו להמשיך.

יצחק כהן: שינוי וישראל בעלייה, אתם פוגעים באזרחי מדינת ישראל.

יצחק כהן: אתם עושים דבר חמור מאוד.

יצחק כהן: אתה יכול לעשות את זה בקריאה השנייה והשלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת כהן, נשמעת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

יצחק כהן: אולי אדוני ישכנע אותם, הם עושים דבר חמור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שמענו את מה שאמרת, דברי טעם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי זה באמת ישכנע אותם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בינתיים אנחנו נדע מה הם התנאים הטכניים להצעה כזאת, אם באמת היא יכולה להתקבל.

יצחק כהן: פריצקי, אתם עושים טעות.

יצחק כהן: לא אכפת לכם מאזרחי מדינת ישראל?

אליעזר זנדברג: אתה לא מתבייש להגיד את זה?

יצחק כהן: איך אתה לא מתבייש לעשות את זה?

יצחק כהן: תתבייש, תתבייש.

יצחק כהן: אתה לא יודע מה שאתה עושה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההצבעה על הצעת חוק ביטוח רכב מנועי (ביטוח בתנאי תחרות למבוקרת והסדרים לתקופת מעבר) (תיקון מס' 2) לא תתקיים היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בקשת האמון התקבלה, ונצביע עליה במועד אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

יצחק כהן: יש גבול לכל דבר, אדוני, יש גבול.

יצחק כהן: (קריאה ראשונה)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשס"א–2000, קריאה ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את החוק סגן שר הביטחון חבר הכנסת אפרים סנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת כהן, דיברת למיקרופון, מספיק לך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

יצחק כהן: אני חייב לומר לך שחברות הביטוח עשו את הדבר הזה, לא הם.

יצחק כהן: צריך לבדוק את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נשמעת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבקש לאפשר לסגן שר הביטחון לשאת את דבריו.

אפרים סנה: כשתירגע ההמולה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שירי ויצמן, הפעם אתה בין המרגיעים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התהפכו היוצרות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, סגן שר הביטחון.

אפרים סנה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לאישור מליאת הכנסת בקריאה ראשונה את הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשס"א–2000.

אפרים סנה: עניינו של החוק הזה הוא הארכת התוקף של שירות החובה לגברים בשישה חודשים והעמדתו על 36 חודש.

אפרים סנה: לא זה היה החוק שאמור הייתי להביא היום בפני הכנסת.

אפרים סנה: כבר לפני שבועות אחדים היינו מוכנים להביא לאישור הבית הצעה הפוכה, הצעה שלפיה כל מי שיתגייס באוגוסט 2001 ואילך ישרת שירות מקוצר בארבעה חודשים, אבל המצב הביטחוני שהתעצב בשבועות האחרונים מונע בעדנו את התיקון המבורך הזה.

אפרים סנה: לו קיצרנו את השירות בעת הזאת, היתה לכך השפעה חמורה על יכולתו של צה"ל לפעול, ואומר אחדות מן המשמעויות: צמצום הכוח הלוחם הפעיל בסדר-כוח עוצבתי, פחות מאות רבות של קצינים, חוסר בתקציב הביטחון של 600-500 מיליון שקלים, הגדלת העומס על משרתי המילואים, ולעומת זאת ירידה בתעסוקה המבצעית.

אפרים סנה: איננו יכולים כרגע להרשות זאת לעצמנו.

אפרים סנה: המצב מחייב אותנו להשאיר את אורך השירות הקיים.

אפרים סנה: ביקשנו הארכה בשנה נוספת, ובמהלכה, אני מקווה, תיווצרנה נסיבות מדיניות וביטחוניות חדשות שיאפשרו את קיצור השירות.

אפרים סנה: לעת הזאת אין בידינו ברירה אלא לבקש מהבית לאשר את התיקון הזה.

אפרים סנה: אני מבקש לאשר אותו בקריאה ראשונה ולהעביר אותו לדיון בוועדת החוץ והביטחון לשם הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגן שר הביטחון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו לרשימת הדוברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לנו רשימה ארוכה של דוברים, ונראה שהיא ארוכה במיוחד על הנייר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אינני בטוח שכל הדוברים נמצאים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל חבר כנסת שאני קורא בשמו והוא לא נמצא באולם, מאבד, כמובן, את זכותו לדבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת ציפי לבני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת שאול יהלום, משה גפני, מיכאל קליינר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אקרא כמה שמות של אלה שבאמת מתכוונים להגיע לאולם – חברי הכנסת ישראל כץ, עוזי לנדאו, יורי שטרן, ויצמן שירי, בנימין אלון, אברהם הירשזון, גדעון עזרא, אברהם רביץ, עזמי בשארה, מאיר פרוש, האשם מחאמיד, נחום לנגנטל, מוחמד כנעאן ועוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל מי שלא יהיה בשעת קריאת שמו, יאבד את זכות הדיבור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני בהחלט מתכוון לתמוך בהצעת החוק הממשלתית, שמתאימה את אורך השירות של חיילי צה"ל למצב הביטחוני, ללחימה המתנהלת בימים אלה על-ידי הפלסטינים כנגד מדינת ישראל.

זבולון אורלב: אני רוצה לומר למכובדי סגן שר הביטחון, שצריך להבין שהאווירה שהממשלה יצרה בתהליך השלום וכתוצאה מזה היו הצעות חוק, נדמה לי גם הצעות חוק של השר היום רענן כהן, לקיצור השירות הצבאי, יצרה איזו אשליה, שהנה השלום בא, היונים מעופפות מסביבנו, אפשר כבר לאפסן את הרובים, את הטנקים ואת המטוסים.

זבולון אורלב: אני חושב שהאווירה הזאת שהממשלה יצרה היא אווירה לא נכונה, היא אווירה של אשליה, כי המציאות שאנחנו ניצבים בפניה, המציאות שאנחנו נמצאים בה במזרח התיכון היא כזאת, שממשלה אחראית היתה אמורה לדעת, אם היא מנתחת נכון את מה שקורה, שאנחנו צריכים להיות ערוכים ומוכנים על מנת שהמשא-ומתן יהיה סביב השולחן ולא יהיה לו המשך במעשי אלימות ובטרור של הפלסטינים כנגד מדינת ישראל.

זבולון אורלב: בלי שום ספק, הבקשה הזאת של הממשלה היא גם הודאה שמישהו כאן לא ניתח נכון ולא צפה נכון ולא ראה נכון את צורכי הביטחון של מדינת ישראל.

זבולון אורלב: הנה עכשיו באים אלינו ברגע האחרון ומבקשים בקשה, וברור שכל אזרח הגון וכל חבר כנסת ראוי צריך לאשר את הבקשה, כי מדובר פה בביטחונה של מדינת ישראל.

זבולון אורלב: אני מבקש באמת למחות על כך שהממשלה זרעה זרעי אשליות בכך שהשלתה שהנה הגיעו ימי השלום ואין צורך לגייס חיילים.

זבולון אורלב: בכל זאת אני רוצה לומר, שראוי שאם השלו כך את החיילים והנה, במקום שלום הביאו להם מלחמה, צריך לחשוב על תגמול לחיילים שמשרתים.

זבולון אורלב: כל הזמן ראוי שנחשוב איך לשפות, איך לתחזק ואיך לתגמל יותר את חיילינו שמחרפים את נפשם, והנה עכשיו יש הזדמנות שעם הארכת השירות יחשבו משרד הביטחון והממשלה על פיצוי ראוי, על תגמול נכון של הלוחמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת זבולון אורלב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת ישראל כץ – איננו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עוזי לנדאו, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני קורא שוב את הרשימה כדי שלא תהיינה אחר כך טענות: יורי שטרן, ויצמן שירי, בנימין אלון, אברהם הירשזון, גדעון עזרא, אברהם רביץ, עזמי בשארה, מאיר פרוש, האשם מחאמיד, נחום לנגנטל ומוחמד כנעאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת לנדאו, בבקשה.

עוזי לנדאו: תודה רבה.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, בסיבוב הקודם התחלתי לדבר על כך שהקשבתי לנאומו של ראש הממשלה במוצאי-שבת, והמסקנה של כל אדם הגון ששמע את הנאום, אני חייב לומר זאת בצער, כואב לומר זאת, שיש לנו ראש ממשלה שמרמה במצח נחושה.

עוזי לנדאו: ראש הממשלה מרמה, הוא פחדן והוא מגדולי המניפולטורים.

עוזי לנדאו: אומר ראש הממשלה: יש סדרה של הצלחות.

עוזי לנדאו: הוא אומר: תראו את הסטודנטים, איך הצלחתי.

עוזי לנדאו: אני מציע שנלך לאוניברסיטאות.

עוזי לנדאו: אומר ראש הממשלה, שיש פחות אבטלה.

עוזי לנדאו: הדבר הזה הוא שקר, יש היום יותר משפחות רעבות ויש יותר קשישים שקר להם בחורף.

עוזי לנדאו: ראש הממשלה מתחיל ומדבר לכאורה בתחומים של ניצול החוק להקדמת בחירות, אבל פותח את מערכת הבחירות כשהוא משתמש בטלוויזיה הממלכתית להוליך את הציבור שולל.

עוזי לנדאו: הוא מדבר, למשל, על צמיחה כלכלית.

עוזי לנדאו: הרי כל צמיחה כלכלית שהיתה יש לזוקפה במרחב הזמן הקיים של שנה לממשלה הקודמת.

עוזי לנדאו: ראש הממשלה מדבר על לבנון – על הבושה של הבריחה שלו מלבנון, על המחיר שאנחנו משלמים עכשיו על הבריחה המבוהלת הזאת מלבנון.

עוזי לנדאו: במשך שנה היה מספר ההרוגים – אין ברירה אלא להתייחס לסטטיסטיקה הכואבת הזאת, אסור לדבר במונחים כאלה אבל זה אחד המדדים – בין 20 ל-30, וכבר היום, בחודשיים, אנחנו משלמים ביותר מ-40 הרוגים, אדוני סגן השר.

עוזי לנדאו: זה בלבנון, זה ביהודה ושומרון, זה כולל חטופים שראש הממשלה מנסה להעלים את העובדה שישראל לא עשתה את הדרוש כדי להביא להצלתם.

עוזי לנדאו: אתר החרמון סגור, אסור לטייל בדן ובחצבני, מסוכן לנסוע בוואדי-עארה ולהסתובב בירושלים.

עוזי לנדאו: אני רוצה להזכיר לנו, שיש בית-ספר בהרצלייה שכבוד ראש העיר ממרצ מאשרת לתלמידיו שלא לנסוע ל"יד-ושם", כי זה מסוכן.

עוזי לנדאו: תחת הממשלה שמר ברק מפרט את ההישגים שלה.

עוזי לנדאו: מר ברק מדבר על מערכת החינוך, ובשבוע שעבר הסתבר שההישגים של ישראל בתחום הזה הם במקום ה-28, מקום בזוי ברשימה עולמית של 35 מדינות בתחום ההישגים במתמטיקה.

עוזי לנדאו: מורים נוסעים, ושלושה נהרגים בחודשיים אלה אצל מר ברק, ותלמידים, קוטעים את רגליהם.

עוזי לנדאו: איך יגיעו בלי רגליים לבתי-הספר?

עוזי לנדאו: ועל הכול צריך להזכיר למר ברק את פרשת העמותות שלו, שיש אנשים קרובים העובדים עמו וחשודים כעבריינים על-ידי המשטרה, אבל הם שומרים על זכות השתיקה ואינם מדברים ומר ברק איננו מורה להם לשתף פעולה.

עוזי לנדאו: אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, שמר ברק מאיים עלינו במלחמה והוא, חייל מספר אחת, אומר: צריך לפחד מסדאם חוסיין, צריך לפחד מנשק גרעיני, מבן-לאדן.

עוזי לנדאו: זה הולך להיות המסר בבחירות: או אני, ברק, או מלחמה.

עוזי לנדאו: חייל מספר אחת שמפחיד את עמו כדי שהוא ייבחר בבחירות.

עוזי לנדאו: עזות מצח, חוצפה.

עוזי לנדאו: את זה צריך לומר לברק, ולא להותיר את הטלוויזיה הממלכתית לתרגיליו "הדמוקרטיים" כעלה תאנה ולהסתיר מאחוריו תעמולת בחירות.

עוזי לנדאו: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת עוזי לנדאו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יורי שטרן, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת ויצמן שירי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם הוא לא יהיה – חבר הכנסת בני אלון.

יורי שטרן: אדוני היושב-ראש, דברי ההסבר להצעת החוק, אשר מסבירים שלאור המצב הביטחוני אפשר לקצר את תקופת השירות בצה"ל, מזכירים לנו את כל השקרים ואת כל האשליות שהממשלה הזאת זרעה בתקופה שלקראת היציאה מלבנון.

יורי שטרן: פתאום החלו להופיע פרסומים, שצה"ל החליט, כביכול, לקצר את תקופת השירות, אבל אחר כך נאמר שזה לא בגלל לבנון אלא בגלל סתם כל מיני תוכניות.

יורי שטרן: ניסו להשלות את העם, אבל, לצערנו, לצער כולם, הדברים התנפצו ואנחנו עכשיו לקראת החלפת הממשלה.

יורי שטרן: אני קורא לחברי הכנסת ולכל סיעות הבית לראות את המצב האבסורדי שאליו הגענו, את הבלגן הבלתי-נסבל, את האי-יכולת לשלוט, האי-יכולת להרכיב קואליציה בהרכב של הכנסת הנוכחית.

יורי שטרן: במקביל לבחירה מחדש, בעצם להחלפתו של ראש הממשלה הנכשל, אנחנו חייבים ללכת לבחירות כלליות ולבחור מחדש את הכנסת, כך שתקום גם ממשלה חדשה וגם קואליציה חדשה.

יורי שטרן: זאת כדי שתהיה כנסת שתשקף את דעת הציבור נכון להיום ולשנים הבאות ותאפשר לממשלה ללכת בקווים מדיניים, כלכליים וחברתיים ברורים, שלא יהיה סחר-מכר, שלא יהיו כל פעם טריקים.

יורי שטרן: לכן החובה הציבורית שלנו היא ללכת לפיזור הכנסת, להיבחר מחדש ולאפשר לשלטון החדש, גם הפרלמנטרי וגם המבצע, לשלוט ולהוביל את מדינת ישראל חזרה מהתהום שאליה הגענו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת יורי שטרן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת בני אלון, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חברי הכנסת אברהם הירשזון, גדעון עזרא, אברהם רביץ, עזמי בשארה, מאיר פרוש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם הם לא יהיו, יש לנו גם דוברים אחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת בני אלון, בבקשה.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לצערי, לבקשת סגן השר אנחנו נאלצים שוב להאריך בחצי שנה את שירותם של חיילי צה"ל.

בנימין אלון: אבל אם ראש הממשלה לא נותן לצה"ל לנצח, המצב הוא לא טוב והאחריות המוסרית שמוטלת עלינו כאשר אנחנו מאריכים את השירות היא קשה וכבדה.

בנימין אלון: אם ראש הממשלה לא נותן לצה"ל לנצח, צה"ל לא יכול לעשות את המוטל עליו.

בנימין אלון: כולם יודעים שאין פרטנר לשלום.

בנימין אלון: אבל בגלל אשליה שכל הזמן הבטחתם שלום, הבטחתם יונה של פלסטיק, בגלל האשליה שבשבוע הבא הטרוריסט ערפאת יואיל בטובו לחתום על הסכם שהוא מוותר על זכות שיבה, מוותר על ירושלים ומוותר על הר-הבית, בגלל זה לא נותנים לצה"ל לנצח.

בנימין אלון: שמעתי שהאלוף יום-טוב סמיה כועס.

בנימין אלון: הוא בדרך החוצה, אני מקווה שהוא לא בדרך לפוליטיקה, אבל הוא מתנסח קצת כמו פוליטיקאי; אני מקווה שהוא לא יטעה בטעות הזאת.

בנימין אלון: אני אדבר בפרטים עד שהיושב-ראש יחתוך אותי.

בנימין אלון: כשמדברים בפרטים צריך לדבר ספציפית.

בנימין אלון: ניקח את העניין של כבישים שיורים עליהם, יש עניין של מכוניות עוקפות, יש עניין של מטענים ושל חיילים בטווח של טרוריסטים שיורים בטווח של 50 או 100 מטר מן הכביש.

בנימין אלון: ניקח את העניין של גילה.

בנימין אלון: הפתרון הפשוט לגילה הוא ליצור רצועת ביטחון.

בנימין אלון: אז צריך ללכלך קצת באזור A.

בנימין אלון: במקום להפגיז בטנקים ואחרי זה להוציא את הטנקים, כי זה לא נראה טוב וזה גם לא חכם, ובמקום לירות למקור אש בבית שה"תנזים" השתלט עליו, שזה לא "פייר" ולא יעיל – לא מדברים על רצועת ביטחון של "קטיושות", אתה בטווח נשק קל של קילומטר-וחצי מקסימום, ואם יש בתים בתכסית שונה, אז גם לא צריך קילומטר-וחצי – אז צה"ל תופס קרקעית קצת ב-A; לא להיכנס למרכז בית-לחם ולא למרכז ערים.

בנימין אלון: לא, למה?

בנימין אלון: כי צה"ל לא יכול להביא הצעה כזאת, כי להיכנס לאזור A זה עניין של ראש הממשלה.

בנימין אלון: עוד דוגמה, למה לא נותנים לצה"ל לנצח.

בנימין אלון: מכוניות עוקפות ויורות – אל תיתנו למכוניות של פלסטינים לנסוע בשטח.

בנימין אלון: זה עניין מדיני, נכון?

בנימין אלון: זה פוגע, זה מעליב.

בנימין אלון: אבל אי-אפשר שחיילים יירו ואזרחים במדינת ישראל יירו.

בנימין אלון: עוד דבר: חיילים עומדים בטווח – למה?

בנימין אלון: כי לפי הסכם עזה ויריחו והסכם אוסלו בכבישי גוש-קטיף וביהודה ושומרון אתה יכול לעמוד 70 מטר מהכביש ולנקות; אם יש מרדף חם זה משהו אחר.

בנימין אלון: תפוס קרקעית בטווח נשק קל משני צדי הכביש, גם אם זה מלחך באזור A, ותודיע להם, שאם יהיה שקט חצי שנה, תרשה להם לחזור לשם.

בנימין אלון: זה פירושו של דבר לנצח.

בנימין אלון: צה"ל צריך לנצח, בשביל זה אנחנו נותנים לו את הכלים לנצח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה חבר הכנסת אלון.

בנימין אלון: אני מסיים, אדוני היושב-ראש.

בנימין אלון: להגיד שצה"ל הוא בסך הכול איזו מניפולציה כדי שמדינאי יקבל פרס נובל לשלום, זה עיוות דמותה, ריבונותה ועצמאותה של מדינה.

בנימין אלון: יהיה שלום אם צה"ל ינצח.

בנימין אלון: ננצח ואז האויב ירצה שלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, חבר הכנסת אלון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת אברהם הירשזון, גדעון עזרא, אברהם רביץ, עזמי בשארה, מאיר פרוש, האשם מחאמיד, נחום לנגנטל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת יובל שטייניץ, אם הוא יהיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חברי הכנסת מוחמד ברכה, איוב קרא, תמר גוז'נסקי וטלב אלסאנע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בינתיים נשמע הודעה של סגנית מזכיר הכנסת, בבקשה.

ר' קפלן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה על שולחן חברי הכנסת, לקריאה שנייה וקריאה שלישית, הצעת חוק בית-המשפט לענייני משפחה (תיקון מס' 4), התשס"א–2000.

ר' קפלן: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לסגנית מזכיר הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (קריאה ראשונה)

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת כנעאן, בבקשה.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת עוזי לנדאו דיבר על ראש ממשלה שנכשל במילוי תפקידו, על אהוד ברק.

מוחמד כנעאן: אני לא חולק עליו בזה, אני מסכים אתו, אבל אני רוצה להזכיר לחבר הכנסת עוזי לנדאו, שהוא עצמו דיבר ושמענו אותו מאות פעמים כשדיבר על כישלונו של ביבי נתניהו כשהיה ראש ממשלה, ואני מסכים אתך, חבר הכנסת לנדאו, ששניהם נכשלו כראשי ממשלות.

מוחמד כנעאן: צריך להחליף את שניהם, כי שניהם נכשלו.

יורי שטרן: הוא הרע במיעוטו.

זבולון אורלב: – – –

מוחמד כנעאן: אתה תהיה, חבר הכנסת אורלב.

מוחמד כנעאן: למה לא תהיה?

מוחמד כנעאן: מה קרה לך?

מוחמד כנעאן: אתה לא מתאים?

מוחמד כנעאן: אתה מתאים יותר משניהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת אומרת, כל אחד שלא יודעים – – –

מוחמד כנעאן: לכן, אדוני היושב-ראש, אני חושב, שהבעיה היא במדיניות שני המחנות, במדיניות מפלגת העבודה ובמדיניות מפלגת הליכוד.

מוחמד כנעאן: שניהם עד היום, לצערי הרב, לא עיכלו – – –

בנימין אלון: תביא לו עשרה חברי כנסת – הוא הולך.

מוחמד כנעאן: חבר הכנסת בני אלון, לא יעזור, אתה לא תוכל, צה"ל לא יוכל לנצח בכוח.

מוחמד כנעאן: הססמה הזאת, כמו שאמר אלוף יום-טוב סמיה – – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יום-טוב סמיה, כן.

מוחמד כנעאן: הוא אמר שזאת פשוט ססמה אווילית, ואני אומר לך, אין דבר כזה.

מוחמד כנעאן: אתה לא תנצח בהריגתם של עוד אנשים ועוד אנשים, כי מהצד השני נהרגים אנשים – גם מהצד הישראלי נהרגים אנשים.

מוחמד כנעאן: אתם מניתם כאן 30 או 40.

מוחמד כנעאן: יש כ-300 הרוגים בצד הפלסטיני.

מוחמד כנעאן: לכן אני חושב: תנו לשלום לנצח, תנו לשכל הישר לנצח, תנו להגינות לנצח, תנו להחלטות מועצת הביטחון לנצח.

מוחמד כנעאן: אם אנחנו נשכיל להגיע למצב הזה, אני חושב שאז אפשר להשכין שלום-אמת באזור שלנו, אפשר לשים קץ לשפיכות הדמים בקרב שני העמים, אפשר לשים קץ לשכול של האמהות משני העמים, אפשר לשים קץ לכאב, להרס, להרס החברתי, הכלכלי, המדיני.

מוחמד כנעאן: אפילו תהרוג עוד כמה ועוד כמה, אתה לא תנצח במלחמה, וזה הוכח.

מוחמד כנעאן: תשאל את אריק שרון מה היה בלבנון.

מוחמד כנעאן: הרי הוא רצה לנצח, רצה להשמיד את אש"ף אז, הוא לא יכול כי בלתי אפשרי בתקופה הזאת, בסוף שנת 2000, לנצח בכוח.

מוחמד כנעאן: השלום הוא היחיד שיכול לנצח, ורק שוחרי השלום בסופו של דבר ינצחו.

מוחמד כנעאן: שוחרי המלחמה, האיבה, הרצח, הם יפסידו בסופו של דבר, והם המפסידים – כך היה לאורך כל ההיסטוריה.

מוחמד כנעאן: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מוחמד כנעאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת יובל שטייניץ, מוחמד ברכה, איוב קרא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה, ואחריה – חבר הכנסת טלב אלסאנע, אם הוא יהיה, ואם לא – חברי הכנסת אחמד טיבי, אופיר פינס, אליהו בן-מנחם, מקסים לוי, תאופיק חטיב ועוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש – – –

קריאה: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כן, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת – – –

קריאה: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היית בחוץ, נכון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היית בחוץ, מה אני אעשה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא, לא, היית בחוץ והיא כבר עלתה על הדוכן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כן, חברת הכנסת גוז'נסקי, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לדבר על הצעות חוק דומות – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מכריז בכוונה כמה פעמים, כך שמי שרוצה יכול להיות באולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חברת הכנסת גוז'נסקי.

תמר גוז'נסקי: יצא לי לדבר כבר כמה וכמה פעמים בהזדמנויות קודמות של הארכות, לאחר שהממשלה שבה והודיעה, שקיצור השירות הצבאי הוא על סדר-היום, ואו-טו-טו יש קיצור, ובכל פעם יש, כמובן, הסבר, תירוץ וכן הלאה.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, אני חושבת, שהחיילים משלמים לא רק בהארכת השירות אלא גם בעובדה המזעזעת, שבעצם הסיבה היחידה לעובדה שהם חשופים היום לסכנות בשטחים, הסיבה היחידה היא קיומן של ההתנחלויות.

תמר גוז'נסקי: לא ביטחונה של ישראל אלא רק קיומן של ההתנחלויות, שבעצם הופכות להיות הבור השואב של האסון המתקרב, כמו שהיה בנוכחות הצבאית בלבנון.

תמר גוז'נסקי: חיילי צה"ל בלבנון בסופו של דבר נשארו בלבנון כדי לשמור על המוצבים ולא המוצבים שמרו עליהם.

תמר גוז'נסקי: אותו דבר קורה עכשיו עם ההתנחלויות.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, תעודת העניות הזאת של הצעת החוק שהונחה בפנינו בנושא של ההארכה פעם נוספת של השירות הצבאי של החיילים, תעודת העניות הזאת מצטרפת לתעודות עניות אחרות, נוספות, של ראש הממשלה ברק.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת, שראש הממשלה ברק עשה שגיאה חמורה ביותר מבחינת הדמוקרטיה הישראלית ומבחינתו האישית כאשר בנאום ההתפטרות שלו במוצאי-שבת לא הודיע: ולכן אני מחליט לפרוש.

תמר גוז'נסקי: ואני חושבת שהשיטה הזאת שנתניהו פרש מראשות הממשלה או נכשל בראשות הממשלה, פרש מהכנסת, רוצה לחזור לכנסת; ראש הממשלה פורש אבל לא פורש, כל זה עושה את הדמוקרטיה הישראלית חוכא ואיטלולא.

תמר גוז'נסקי: לכן, ברגע כל כך קשה גם מבחינת הסכנות לעתידה של ישראל, תהליך השלום שקורס לנגד עינינו, הקורבנות שנופלים, וחברי הכנסת הזכירו את הקורבנות הישראלים, אני אוסיף את הקורבנות הפלסטינים, ובסך הכול ים של דם נשפך.

תמר גוז'נסקי: אני אומרת, שבמצב חמור כזה מה שנחוץ כרגע, במצב הקיים הזה, מול שתי המועמדויות הקשות והבלתי-אפשריות של ראש הממשלה ברק שנכשל ושל ראש הממשלה לשעבר נתניהו שנכשל, מול שני הכישלונות הטוטליים האלה נחוץ מועמד שלישי – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לך פתרון?

תמר גוז'נסקי: – – ואני קוראת להקמת קוטב שלישי.

תמר גוז'נסקי: אני יודעת שהקוטב השלישי הזה לא יצליח בתנאים הקיימים היום, בכנסת הקיימת היום, באווירה הציבורית הקיימת היום, להוביל מישהו שכבר עכשיו, בבחירות האלה, ינצח.

תמר גוז'נסקי: אבל – משהו בדומה לניידר בארצות-הברית, עם אמירה: מועמד שמקובל על שוחרי השלום, הדמוקרטיה והשוויון, יהודים וערבים, מועמד שלא הוכתם בכישלונות הטוטליים של אלה שרוצים עכשיו לרוץ לראשות הממשלה, מועמד אשר יוכל לאחד סביבו מחנה גדול שהיום אומר: אין לי בית, אז למי אני אצביע?

תמר גוז'נסקי: בעד שרון, שהכניס אותנו ללבנון?

תמר גוז'נסקי: בעד נתניהו, אביר פרשת המנהרה?

תמר גוז'נסקי: בעד ברק, שהוביל אותנו לאסון הזה של הסכסוך וקטל או ששוטריו קטלו 13 אזרחים ישראלים?

תמר גוז'נסקי: לכן הקוטב השלישי הזה הוא צו חיים לחברה הישראלית וגם צו חיים לדמוקרטיה הישראלית, ואני – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

תמר גוז'נסקי: – – מקווה שיימצא בנו הכוח למצוא את המועמד או המועמדת הזאת.

תמר גוז'נסקי: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואחריו אני אקרא את שמות הדוברים אשר רק מי שנוכח מהם באולם יוכל לדבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו עדים לתקופה של טירוף מערכות מוחלט, אובדן שליטה, החלטות שמתקבלות היום, שהן נכונות להיום ואינן רלוונטיות למחר.

טלב אלסאנע: ואפשר לומר שאנחנו לא מחויבים מחר למה שאנחנו היום.

טלב אלסאנע: מחר אנחנו משוחררים מכל ההתחייבויות ומכל ההבטחות ומכל הדברים שנאמרו היום.

טלב אלסאנע: ומה שנכון להיום הוא נכון אך ורק להיום, הוא לחלוטין לא מחייב לגבי המחר.

טלב אלסאנע: והדבר הזה הוא לא בא מוואקום, והדבר הזה הוא לא עניין של בחירות או שיטת הבחירות, והמצב הזה לא יסתיים אחרי הבחירות, לא משנה מי ייבחר, אם ביבי נתניהו, שהפך להיות המציל והמושיע שכולם תולים בו תקוות רבות, וכאילו אף אחד לא מכיר אותו ואף אחד לא ניסה אותו.

טלב אלסאנע: הוא הכול-יכול.

טלב אלסאנע: ולא אריק שרון ולא ברק.

טלב אלסאנע: מי שיהיה יעמוד בפני המצב הקטסטרופלי הקיים היום, כי העניין, רבותי, איננו עניין של שיטת הבחירות, איננו עניין של מי ייבחר.

טלב אלסאנע: הסחרור המדיני, הסחרור הפוליטי יימשך כל עוד לא נפנים כאן, כל עוד שלא הפנימו אנשים כאן, שאי-אפשר ולא יהיה קוסם שיכול לספק למדינה הזאת את הפתרון של שקט, של ביטחון, של יציבות, בלי להבין שאי-אפשר להמשיך בשליטה על עם אחר.

טלב אלסאנע: אי-אפשר להמשיך לדכא את העם הפלסטיני.

טלב אלסאנע: אי-אפשר לדבר רק על גילה ולשכוח את בית-ג'אלה.

טלב אלסאנע: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, סליחה.

טלב אלסאנע: אני שומע שכל פעם אומרים שהבעיה תסתיים ברגע שבאים ובוחרים ראש ממשלה והולכים הביתה.

טלב אלסאנע: ראש הממשלה הזאת יידרש לקבל החלטות.

טלב אלסאנע: אם ראש הממשלה יהיה מן הימין, האם תהיה לו אלטרנטיבה מדינית?

טלב אלסאנע: האם תהיה לו איזו אפשרות או יהיה לו סיכוי לבוא ולהציע אפיק לפתרון מדיני כלשהו?

טלב אלסאנע: אם ההצעות של אהוד ברק נדחו כי הן לא עונות על המינימום שבמינימום שהפלסטינים יכולים להסכים אתו, האם מישהו מאמין שהימין יביא את הפתרון?

טלב אלסאנע: לימין הזה תהיה אלטרנטיבה אחת ויחידה, והיא מלחמה, כי הם חושבים במונחים של כוח.

טלב אלסאנע: הימין הוא שהכניס את מדינת ישראל למלחמה עם לבנון תחת הססמה "להביא שלום לגליל", והפתרון להביא שלום לגליל הוא אך ורק דרך כוח, וכוח משמעו להשתמש בצה"ל, וצבא משמעו לכבוש שטחים במדינה אחרת.

טלב אלסאנע: זה הפתרון היחיד שמביא הימין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

טלב אלסאנע: משפט אחרון, אדוני היושב-ראש.

טלב אלסאנע: מדינת ישראל הולכת לתקופה של סחרור פוליטי ומלחמה, כי אין לה בינתיים אלטרנטיבה מדינית נכונה.

טלב אלסאנע: והפתרון המדיני הוא להודות ולהפנים שאי-אפשר לשלוט בעם אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אחמד טיבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אליהו בן-מנחם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מקסים לוי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת תאופיק חטיב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת דני נוה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מאיר שטרית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עסאם מח'ול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת רחבעם זאבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אבשלום וילן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יוסף פריצקי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי תוותר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נשארו עוד שני דוברים, ואם יגיעו יוכלו לדבר – אליעזר זנדברג וראובן ריבלין; שני הדוברים האחרונים בהצעה זו.

בנימין אלון: אולי עד אז יפרוץ השלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמן ואמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת פריצקי, בבקשה.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לא יכול להיות.

יוסף יצחק פריצקי: אחד האבסורדים הגדולים שקורים כאן

יוסף יצחק פריצקי: היום הוא שהממשלה מביאה שני חוקים לבית הזה בהפרש של שעתיים: הצעת חוק אחת אומרת שיש לפטור בני ישיבות שתורתם אומנותם, ואחרי שעתיים היא מביאה חוק, בלי בושה, בלי בושה בכלל, אחרי שעתיים היא מביאה חוק שאומר: אלה שמשרתים בצה"ל ימשיכו וישרתו עוד שישה חודשים.

יוסף יצחק פריצקי: "הגשש החיוור" אמרו פעם: וואלה, אם זה לא היה שלנו, היינו צוחקים.

יוסף יצחק פריצקי: איך יש לכם עוז הפנים לעשות את זה?

יוסף יצחק פריצקי: תאמין לי.

יוסף יצחק פריצקי: איך יש לכם עוז הפנים ללכת לעם ולהבטיח גיוס בני ישיבות?

יוסף יצחק פריצקי: איך יש לכם החוצפה ועזות המצח ללכת על זה ולקבל ראשות ממשלה ואז לעשות את אחת הקומבינות הכי מכוערות שאפשר לעשות – להמציא איזה מין חוק שדגל שחור בלתי חוקי מתנוסס עליו בעליל, שהוא מפלה בין דם לדם לא בגלל מצב סוציו-אקונומי; הוא מפלה בין דם לדם רק משום שיש אנשים שלומדים את התרבות היהודית בדרך אחרת, ובאותה נשימה אתם מביאים לכנסת חוק להארכת שירות?

יוסף יצחק פריצקי: מה אומרים הורים שילדיהם משרתים בצה"ל עכשיו כשרואים אותנו?

יוסף יצחק פריצקי: מה הם אומרים לבן שלהם?

יוסף יצחק פריצקי: – טמבל, פראייר, אתה משרת ואחר משתמט.

יוסף יצחק פריצקי: לא זו בלבד שאתה משרת, עוד שישה חודשים תשכב בבוץ ותהיה בקור ובגשם ולא תישן במיטת הוריך ולא נראה אותך, ונדאג לשלומך, ובכל ידיעת חדשות אנחנו נשב חרדים, וחרדים אחרים ישתמטו.

יוסף יצחק פריצקי: והממשלה הזאת, במרחק של חוק אחד, מביאה את שני החוקים האלה.

יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה לומר לכם, רבותי חברי הכנסת, איזה ביזיון ואיזו חרפה לבית הזה בכלל שחוקים כאלה באים.

יוסף יצחק פריצקי: בושה וחרפה וכלימה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לחבר הכנסת פריצקי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אליעזר זנדברג, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם יבוא חבר הכנסת ריבלין עד שתגמור את דבריך, יוכל גם הוא לדבר ולהיות אחרון הדוברים, שאם לא כן, נסיים עם הדברים שלך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני סגן השר, אני חושב, שהצעת החוק הזאת יכולה להדגים יותר מכול את ההתמוטטות של הממשלה, של ההבטחות של ראש הממשלה אהוד ברק, של ההתחייבויות שלו לציבור.

ויצמן שירי: הקואליציה של נתניהו כבר עובדת?

ויצמן שירי: חתמתם עם נתניהו?

אליעזר זנדברג: הלוא אתה הולך לעשות את חוק נתניהו.

אליעזר זנדברג: אתה מוכן להחליף את הכנסת חמש-מאות פעם, לעשות פה דיקטטורה, העיקר שאהוד ברק יהיה ראש ממשלה, חבר הכנסת שירי ויצמן.

אליעזר זנדברג: אצלך כל תרגיל מסריח כשר.

אליעזר זנדברג: בסוף תשלמו את החשבון.

ויצמן שירי: – – –

אליעזר זנדברג: תן לדבר רגע.

ויצמן שירי: – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת שירי ויצמן, אני מבקש.

אליעזר זנדברג: אתה אלוף – – – אתה אוהד של ברק.

ויצמן שירי: – – –

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, לא יכול להיות דבר כזה.

יוסף יצחק פריצקי: אין בריונות בכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, תמשיך.

אליעזר זנדברג: החוק הזה מגלם את הכישלון המשולב, כי יש בו גם משום הודאה בכך שתהליך השלום לא הצליח, הבטחות ראש הממשלה לחזון השלום כשלו – שהרי הארכת השירות הצבאי נועדה לחזק את צה"ל שצריך להתמודד עם האויבים – וגם את כישלון ההתחייבויות למהפכה אזרחית, לגיוס בחורי ישיבות לצבא.

אליעזר זנדברג: שהרי אם הם היו מגויסים, הנתונים הסטטיסטיים של ראש אכ"א אומרים, שאת השירות הסדיר הנוסף לא היה צריך להאריך בשישה חודשים, אולי לכל היותר בחודשיים, כי מדובר בקיצור של ארבעה חודשי שירות צבאי בממוצע לכל חייל אם בחורי הישיבות היו מגויסים.

אליעזר זנדברג: לכן אין יותר סמלי מלסיים את היום הזה בהצבעה על הצעת חוק שהיא בעצם הודאה בכישלונו הכפול של ראש הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת זנדברג.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, כיוון שאחרון הדוברים איננו באולם, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשס"א–2000, בקריאה ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 44 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – 2 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשס"א–2000, לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, ברוב של עשרה תומכים, שני מתנגדים ונמנע אחד, נתקבלה הצעת החוק בקריאה ראשונה, והיא תועבר לוועדת החוץ והביטחון, להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, תם סדר-יומנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הישיבה הבאה תהיה מחר, יום שלישי, ט"ו בכסליו התשס"א, 12 בדצמבר 2000, בשעה 16:00.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ישיבה זו נעולה.