ישיבת מליאה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 172, 2001-01-24 00:00

רחבעם זאבי: היום כ"ט בטבת התשס"א, 24 בינואר 2001.

רחבעם זאבי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

רחבעם זאבי: זהו כנס פגרה מיוחד, שזומן לבקשת למעלה מ-50 חברי הכנסת.

רחבעם זאבי: ראש הממשלה ביקשני להודיע, על-פי סעיף 36(א) לחוק-יסוד: הממשלה, כי – השר לשיתוף פעולה אזורי שב ארצה ביום ט"ז בטבת התשס"א, 11 בינואר 2001 – –

ראובן ריבלין: אדוני, עוד מעט כולם ישובו הביתה.

רחבעם זאבי: – – שר האוצר ושר התשתיות הלאומיות שב ארצה ביום י"ז בטבת התשס"א, 12 בינואר 2001; שר החוץ והשר לביטחון הפנים שב ארצה ביום י"ז בטבת התשס"א, 12 בינואר 2001; שר הבריאות שב ארצה ביום י"ח בטבת התשס"א, 13 בינואר 2001; השר בנימין בן-אליעזר מילא את מקום השרה לקליטת העלייה בעת היעדרה מהארץ מיום כ' בטבת התשס"א, 15 בינואר 2001, עד יום כ"ג בטבת התשס"א, 18 בינואר 2001; השרה לקליטת העלייה שבה ארצה ביום כ"ג בטבת התשס"א, 18 בינואר 2001.

רחבעם זאבי: כאמור, על-פי בקשת למעלה מ-50 חברי כנסת, זומנה הכנסת לישיבה מיוחדת.

רחבעם זאבי: יש לנו בסדר-היום חמישה נושאים: ארבע הצעות לסדר-היום, ואחר כך הצעה להאריך בחמישה חודשים את תוקף סמכותה של ועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא המצוקה הכספית המתמשכת של הרשויות המקומיות – הצבעה בלבד.

רחבעם זאבי: חבר הכנסת לנגנטל.

נחום לנגנטל: סליחה.

רחבעם זאבי: הכנסת כל כך ריקה, שגם אחד שמפריע – זו הפרעה נוראה.

נחום לנגנטל: אדוני, אני מתנצל.

רחבעם זאבי: הנושאים שלפנינו הם נושאים פוליטיים מדיניים, ואנחנו בימים של בחירות שגם הם ימים חמים וטעונים.

רחבעם זאבי: אני מבקש מכל חברי הכנסת להגיד את כל אשר על לבם, אבל לא לשכוח שאנחנו כנסת והעם צופה בנו.

רחבעם זאבי: מותר לכל אחד להתבטא כרצונו, אבל לא להפריע לחברו.

רחבעם זאבי: אני מתכוון לאלה שינצלו את זה לרעה – לנהוג ביד תקיפה.

רחבעם זאבי: זה לא איום, זו אזהרה.

רחבעם זאבי: בניגוד למקובל, לכל חבר כנסת שהגיש הצעה לסדר-היום יהיו שבע דקות, במקום שלוש דקות כמקובל.

רחבעם זאבי: הנושא הראשון הוא: פיגועי טרור בלב ערי ישראל בתכנון הרשות הפלסטינית – הצעה של הליכוד, ש"ס ומפד"ל.

רחבעם זאבי: יציג את ההצעה חבר הכנסת נתן שרנסקי.

רחבעם זאבי: בבקשה.

ראובן ריבלין: הוא מבטא קונסנסוס, וביקשנו שהוא ידבר.

רחבעם זאבי: אני לא רואה כאן את נציג הממשלה שצריך להשיב.

ראובן ריבלין: על איזו ממשלה אדוני מדבר?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עזרא נמצא פה.

גדעון עזרא: נגמרו השרים.

רחבעם זאבי: אני מבקש מסגן מזכיר הכנסת להפנות את תשומת לב מזכירות הממשלה.

נתן שרנסקי: למה באמת אין נציג של הממשלה?

רחבעם זאבי: חבר הכנסת שרנסקי, בבקשה.

נתן שרנסקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, גם היום, לצערי הרב, אנחנו צריכים להתחיל בהבעת תנחומים למשפחות הרוגים מפיגועי טרור.

נתן שרנסקי: כשהתחיל תהליך אוסלו היתה ססמה: להוציא את עזה מתל-אביב.

נתן שרנסקי: היום אנחנו רואים שהיא הגיעה לא רק לתל-אביב אלא ללב-לבה של תל-אביב – לעיר הבירה של "שלום עכשיו", לרחוב שינקין.

נתן שרנסקי: היא הגיעה לשם בכוחות עצמה?

נתן שרנסקי: לא.

נתן שרנסקי: אנחנו עזרנו לה.

נתן שרנסקי: ויתרנו על כל הקווים האדומים שאי-פעם היו לנו.

נתן שרנסקי: אנחנו מנהלים משא-ומתן תחת אש ומעודדים את הטרור.

נתן שרנסקי: מפקירים אזרחי מדינה, כאילו כל אחד צריך לדאוג לביטחונו ולנפשו, כאילו מדינת ישראל אומרת לאזרחיה: אל תלכו לגוש-קטיף, אל תלכו לפסגות, אל תלכו לעיר העתיקה, אל תלכו לכותל – – –

אליעזר כהן: אל תלכו לתל-אביב.

נתן שרנסקי: אז, לאן ילכו?

נתן שרנסקי: תלכו לים.

נתן שרנסקי: זה הכי בטוח.

נתן שרנסקי: זה מה שאומרת לנו ממשלת ישראל.

נתן שרנסקי: זה כאילו מדינת ישראל לא הוקמה במטרה להגן על כל יהודי בכל העולם, שלא לדבר על יהודים בלב-לבה של ארץ-ישראל.

נתן שרנסקי: לא קילומטרים ולא מספרים מטרידים אותי.

נתן שרנסקי: מטרידה אותי אותה הפקרות.

נתן שרנסקי: למעשה, היא לא מטרידה.

נתן שרנסקי: היא משגעת אותי, מוציאה אותי מדעתי – הרגשה של הפקרות שמשדרת ממשלת ישראל, הרגשה של הרס בית והרס עצמי.

נתן שרנסקי: אותה ממשלה שסיימה למעשה את כהונתה, שרוב שריה עזבו אותה, שלא מקבלת שום תמיכה בכנסת, שראשה התפטר, אותה ממשלה שעומדת להתחלף בעוד ימים ספורים – הממשלה הזאת מנהלת משא-ומתן על ההסכם אולי הכי גורלי בתולדות מדינת ישראל.

נתן שרנסקי: למה היא עושה את זה?

נתן שרנסקי: – בתקווה שאולי אם בכל זאת יהיה איזה זיכרון דברים, איזה הסכם קטן, אז אפשר יהיה לגייס תמיכה של כל העולם סביב ההסכם הזה, ואחר כך, כמו שאמר לנו ראש הממשלה באחת מתוכניות הטלוויזיה, הוא רוצה לראות אותם גיבורים שהיום מדברים נגד אותו הסכם, אבל כאשר כל העולם יתמוך לא תהיה להם ברירה.

נתן שרנסקי: מנהיג של מדינה דמוקרטית צריך לגייס את העם שלו לעמוד חזק מול הלחצים מבחוץ.

נתן שרנסקי: המנהיג שלנו מנסה ברגע האחרון לגייס את כל העולם כדי ללחוץ על העם שלו.

צבי הנדל: הכי חשוב שהוא יגייס את הערבים לבוא להצביע.

נתן שרנסקי: ממשלת ישראל חיה במציאות וירטואלית – מפציצה בתים ריקים, כאילו מפסיקה לכמה שעות את המשא-ומתן אחרי כל פיגוע טרור, ומייד דואגת להעביר מסר לפרטנרים: אל תדאגו, אל תיקחו את זה ברצינות, זה מסר שלנו לעם שלנו, לא לכם, אנחנו נמשיך את המשא-ומתן.

נתן שרנסקי: זו גם ממשלה של אינטרנט, שמנסה להכניס את כולנו לעולם וירטואלי.

נתן שרנסקי: אבל רציחות, אפילו הן מתחילות באינטרנט, מסתיימות בעולם אמיתי, באותו עולם מר של הפקרות, שאנחנו, היהודים אזרחי מדינת ישראל, חיים בו בזכות ממשלת הפקר.

נתן שרנסקי: תתאוששו, תצאו מהעולם הווירטואלי שלכם, תפסיקו את השיחות תחת פיגועי טרור.

נתן שרנסקי: תנו לעם להכריע, ואל תדאגו, אחרי הבחירות, כשנקים ממשלה, לא נפציץ את טהרן ולא נכבוש את העיר.

אחמד טיבי: – – –

נתן שרנסקי: אנחנו נחזור למשא-ומתן, אבל הפעם ידעו, שמי שמנהל משא-ומתן זו ממשלה עם עקרונות, עם קווים אדומים, עם ערכים, ממשלה שהעם עומד מאחוריה וממשלה שלא משאירה את העם הפקר.

נתן שרנסקי: תודה רבה.

צבי הנדל: אחמד, מה קרה, אתה רוצה את ברק בכל זאת?

אחמד טיבי: אני לא רוצה שתפציצו את ביירות, זה הכול.

צבי הנדל: אבל מה עם ברק?

אחמד טיבי: – – –

רחבעם זאבי: חבר הכנסת הנדל, חבר הכנסת טיבי – לפני קריאה ראשונה.

רחבעם זאבי: תודה לחבר הכנסת נתן שרנסקי.

רחבעם זאבי: כבוד השר מתן וילנאי, דברי תשובה.

אליעזר כהן: בעזה יש לנו מה לעשות?

אליעזר כהן: אין לנו מה לעשות בעזה.

אליעזר כהן: מה נעשה בטהרן?

אחמד טיבי: – – –

רחבעם זאבי: חבר הכנסת כהן, אני יודע להוציא גם חברי סיעה שלי.

רחבעם זאבי: כבוד השר וילנאי, בבקשה.

מתן וילנאי: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, מעל הבמה הזאת אני שולח את רגשי הניחומים למשפחות האבלות היום בתל-אביב לאחר הרצח הנתעב שנעשה אתמול בשעות הערב באזור טול-כרם, רצח נוסף שלא תורם אלא רק מזיק למערכת היחסים הקשה והמורכבת ורק פוגע בנשמתו של עם ישראל.

מתן וילנאי: אנחנו מגנים בתוקף כל פעולת טרור בכלל, ובעיקר כזאת אשר מתבצעת או מתוכננת על-ידי הרשות הפלסטינית.

מתן וילנאי: בניגוד לארגוני הטרור האסלאמי, "הג'יהאד" וה"חמאס", הרשות הפלסטינית קיבלה על עצמה עם חתימת הסכם אוסלו להניח את נשקה ולפעול בשיתוף פעולה מלא אתנו לחיסול הטרור ולהביא לפתרון הסכסוך ארוך השנים בינינו לבין הפלסטינים.

מתן וילנאי: כל עוד ברורים כללי המשחק והרשות הפלסטינית פועלת באופן חד-משמעי לחיסול הטרור, היא מהווה שותף לגיטימי בתהליך השלום.

מתן וילנאי: לרשות הפלסטינית צריך להיות ברור, כי יוזמה של פעולות טרור נגד מטרות ישראליות, שיתוף עם ארגונים אחרים לצורך פעולות כאלה או העלמת עין מכוונת – יחזירו את מערכת היחסים בינינו לאחור, והם מטילים צל כבד על כלל תהליך השלום.

מתן וילנאי: ישראל לא תוכל להשלים עם מצב שבו יד אחת של ערפאת לוחצת לשלום את ידו של ראש הממשלה, ובאותו הזמן עצמו ידו השנייה עוסקת בפיגועי טרור.

מתן וילנאי: הרשות צריכה לבחור בין שתי דרכים אשר אינן נפגשות: האחת היא דרך השלום, והאחרת היא דרך הטרור.

אליעזר כהן: מה אתם עושים בטאבה?

מתן וילנאי: במספר רב של הזדמנויות אמרתי, כי כל עוד ערפאת לא הניח את נשקו, כפי שעשה זאת סאדאת, אשר הגיע לחתום אתנו שלום, ולא בחר באופן חד-משמעי בדרך השלום, ישראל תתקשה לתת בו אמון ולהמשיך לנהל משא-ומתן.

מתן וילנאי: אם יוכיח ערפאת כי בחר בשלום וכי הוא עושה להפסקת הטרור, המשא-ומתן עם הרשות הפלסטינית – ועל כך יעיד כל גורם ביטחוני – יביא לחיזוק ביטחונה של מדינת ישראל.

מתן וילנאי: המשא-ומתן המתנהל בשבועות האחרונים כולל בתוכו חידוש התיאום הביטחוני עם הפלסטינים ודרישה חד-משמעית שלנו מהרשות לפעול נגד פעילים ומבצעים בכירים של ארגוני הטרור, שחלקם שוחררו בחודשים האחרונים מהכלא.

מתן וילנאי: התוצאה הישירה של המשא-ומתן הזה היא ירידה של עשרות אחוזים במקרי הירי והמטענים ביהודה, בשומרון ובחבל-עזה, והוא הוכיח את עצמו כיעיל למלחמה בטרור, וכולנו יודעים כי שיתוף הפעולה – מבצעי ומודיעיני – בינינו לבין הרשות מוריד את הטרור יותר מכל דבר אחר.

מתן וילנאי: הטרור אינו מבחין בין ממשלת שמאל לבין ממשלת ימין.

מתן וילנאי: המלחמה בו משותפת לכל אגפי הבית הזה.

מתן וילנאי: במשך 36 שנים לחמתי אישית בטרור, תחת ראשי ממשלות מהימין ומהשמאל, לא שאלתי אף פעם אחת מיהו ראש הממשלה.

מתן וילנאי: שאלתי תמיד איפה המטרה ומה המטרה על מנת לחסל את הטרור שמאיים על חיינו במדינת ישראל.

מתן וילנאי: להאשמות אנשי הליכוד כאילו הטרור נובע ממדיניות הממשלה – אין שחר, אין אח ורע, וכולם יודעים זאת.

מתן וילנאי: פיגועים היו בימי ממשלות ימין ושמאל כאחת.

צבי הנדל: מה אתה משווה?

מתן וילנאי: אין דבר שפל יותר מ"השוואת דמים" שעושים היום כמה אנשים באופוזיציה – חלקם צועקים לי כרגע – בין מספר ההרוגים בימי הממשלה הקודמת לבין אלה שבימי ממשלת ברק.

מתן וילנאי: את כאב נפגעי הטרור ובני משפחותיהם נושאים כולנו, כל חברי הבית הזה, מימין ומשמאל כאחד.

מתן וילנאי: עלינו לזכור, כי אנו נמצאים היום באחת המערכות הקשות ביותר בתולדותיה של מדינת ישראל.

מתן וילנאי: עלינו להכריע אם להמשיך את הסכסוך, או שאנחנו יכולים להביא לסיומו תוך כדי ויתורים כואבים, ואני שומע שגם בצד הימני מדברים על הוויתורים האלה.

מתן וילנאי: על ההכרעה הזאת מתקיימות כרגע הבחירות לראשות ממשלת ישראל.

מתן וילנאי: בבואנו להכריע בשאלה זו עלינו לזכור, כי המשמעות המיידית של המשך הסכסוך היא עוד הרוגים, עוד טרור, עוד משפחות שכולות, עם כל מה שנובע מכך.

מתן וילנאי: אם ניכנע היום למפגעים, שכל מטרתם היא לעצור את תהליך השלום, ונבחר להפסיק את המשא-ומתן, המשמעות היחידה לכך תהיה דחייה של סיום מעגל הדמים בעוד שנה, שנתיים או עשר שנים, אך בסופן של השנים האלה נגיע לאותה נקודה שבה אנחנו נמצאים כיום.

מתן וילנאי: השאלה היא רק מה יהיה מניין ההרוגים במשך השנים האלה.

מתן וילנאי: אני רוצה להזכיר לכל מי ששכח: ממשלת נתניהו, שחבריה עומדים כאן היום ודורשים את הפסקת המשא-ומתן עם הרשות הפלסטינית, וחבריה ערכו הפגנות ענק בגנות ממשלת רבין על שהעביר לידי הרשות 3% משטחי יהודה, שומרון וחבל-עזה, כשהם ישבו בממשלה, לא רק שהם ישבו עם ערפאת פעם אחר פעם, אלא גם העבירו לשליטתו את חברון ו-13% נוספים משטחה של מדינת ישראל, והמדיניות הזאת היתה פשוט חלק מהבנתם את מה שצריך לעשות.

אליעזר כהן: הוא פשוט ביצע את מה שאתם קבעתם.

מתן וילנאי: אני מדגיש שוב, ממשלת ישראל, וראש הממשלה בראשה, מגנה את הפיגועים השפלים באזרחי ישראל ומתחייבת להגיע לכל מי שפגע או מתכוון לפגוע באזרחי המדינה הזאת.

יורי שטרן: למה אתם – – –

מתן וילנאי: כך היה עם מבצעי הלינץ' ברמאללה, כך היה עם הבחורה שפיתתה למוות את אופיר רחום, זיכרונו לברכה; עם מבצעי הפיגוע בקו 51 בתל-אביב ועם מבצעי הפיגוע באוטובוס הילדים בכפר-דרום.

ראובן ריבלין: אז למה הפסיקו את השיחות ל-24 שעות?

ראובן ריבלין: כבוד השר, למה הפסיקו את השיחות ל-24 שעות?

מתן וילנאי: אנחנו נמשיך להילחם בטרור ונגיע לכל אחד ממבצעיו בכל פינה.

ראובן ריבלין: כבוד השר הנכבד וגיבור ישראל – – –

מתן וילנאי: כן, חבר הכנסת ריבלין.

רחבעם זאבי: חבר הכנסת ריבלין, אתה צריך לבקש ממני רשות לשאול אותו.

ראובן ריבלין: ברשות היושב-ראש.

רחבעם זאבי: אני מרשה לך.

ראובן ריבלין: אדוני השר הנכבד, אם כך הדבר, מדוע הפסיקו את השיחות אפילו ל-24 שעות?

ראובן ריבלין: מדוע?

ראובן ריבלין: צריך להמשיך ואולי לתת הכול כדי שייפסק הטרור.

ראובן ריבלין: אולי צריך לתת הכול, אולי לעזוב את ארץ-ישראל.

מתן וילנאי: יש שיקולים יותר מורכבים בקטע הזה.

מתן וילנאי: אי-אפשר לשבת כאשר לא ברור מי עשה את הרצח, ועל כן צריך להבהיר את זה, וכאשר משפחות אבלות על יקיריהן והמניעים ידועים.

מתן וילנאי: אבל, כאשר יתבררו המקורות, אפשר יהיה לדון האם כן או לא להמשיך בשיחות האלה.

מתן וילנאי: תודה רבה.

רחבעם זאבי: כבוד השר, מה אתה מציע?

רחבעם זאבי: המציע חבר הכנסת שרנסקי מציע דיון במליאה.

מתן וילנאי: אני ממליץ להעביר את זה לדיון בוועדה.

רחבעם זאבי: תודה.

רחבעם זאבי: אנחנו עוברים להצעה אחרת של חבר הכנסת אופיר פינס-פז, ואחרי זה הצעה אחרת של חבר הכנסת אחמד טיבי.

אופיר פינס-פז: חברת הכנסת חזן מחליפה אותי.

רחבעם זאבי: בבקשה.

נעמי חזן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת וגברתי, עשר שנים אנחנו מנהלים את הדיון הזה במליאת הכנסת.

נעמי חזן: אם יש טרור, יש רק מענה אחד אמיתי עליו – ההידברות.

נעמי חזן: האלטרנטיבות הן הידברות או הידרדרות.

נעמי חזן: עם כל הכבוד לחבר הכנסת נתן שרנסקי, הדבר הזה לא ישתנה, כי אתה יודע היטב, כמוני, שאין פתרון צבאי לסכסוך הזה.

נעמי חזן: ועל כן, עם כל הכבוד, אנחנו יודעים שאנחנו עושים היום – – –

ראובן ריבלין: – – –

נעמי חזן: חבר הכנסת ריבלין, אתה דווקא שתקת עד עכשיו.

נעמי חזן: אבל כנראה, כשאומרים את הדברים בשפה פשוטה, ברורה וחדה, אז כנראה גם הצדק נמצא בצד של מי שמדברת, במקרה זה כך.

נעמי חזן: כדאי שנזכור את זה בכל פעם שאנחנו מתלהמים ולצערי הרב נוטים לרקוד על דם.

נעמי חזן: תודה.

רחבעם זאבי: תודה לחברת הכנסת חזן.

רחבעם זאבי: חבר הכנסת טיבי, אני מצטער.

רחבעם זאבי: עשיתי טעות, בהיותי יושב-ראש חדש.

רחבעם זאבי: ההצעה שלך היא להעביר לוועדה, ואת זה כבר הציע השר.

רחבעם זאבי: הוא הציע להעביר לוועדה.

רחבעם זאבי: חברת הכנסת הציעה להסיר.

רחבעם זאבי: רציתי לתת לך אבל תוקנתי, ואני מתנצל בפניך.

רחבעם זאבי: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

רחבעם זאבי: חבר הכנסת שרנסקי, אתה מסכים להעברת הנושא לוועדה?

נתן שרנסקי: כן.

נתן שרנסקי: לוועדת החוץ והביטחון.

רחבעם זאבי: אם כן, מי שמצביע בעד, מצביע בעד העברה לוועדה, ומי שמצביע נגד, מצביע בעד הסרה.

רחבעם זאבי: ההצבעה החלה.

רחבעם זאבי: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 17 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

רחבעם זאבי: רבותי חברי הכנסת, ברוב של 17, בלי נמנעים ובלי מתנגדים, הנושא: פיגועי טרור בלב ערי ישראל בתכנונה של הרשות הפלסטינית, שהעלה חבר הכנסת שרנסקי, יועבר לוועדת החוץ והביטחון.

רחבעם זאבי: אנחנו עוברים לנושא השני: החיים ללא "קטיושות" ביישובי קו העימות בצפון; הצעה של ישראל אחת ומרצ.

רחבעם זאבי: יציג את ההצעה חבר הכנסת מוסי רז.

ראובן ריבלין: עכשיו נפסיק את המשחק בדם ונדבר על אלופי צה"ל, שגם האלוף מתן וילנאי – – –

נעמי חזן: הבחורה דיברה מהלב, ואתה לא יכול לשמוע את זה.

רחבעם זאבי: חבר הכנסת ריבלין, אנחנו קראנו לדוכן את חבר הכנסת מוסי רז.

רחבעם זאבי: גם חברת הכנסת חזן לא רוצה להפריע למוסי רז, הרי הוא בן-סיעתך.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, שמונה חודשים עברו מאז השלים צה"ל את היציאה שלו מלבנון.

מוסי רז: שמונה חודשים של שקט בכל יישובי הצפון, שחרור מאימת ה"קטיושות".

מוסי רז: שמונה חודשים חיילי צה"ל לא שוכבים בבוץ במארבים בלבנון, לא מסכנים את חייהם בהגנה על מטרות לא להם.

מוסי רז: לא מסתבכים.

מוסי רז: שמונה חודשים שבהם החיילים יכולים להיות בטוחים בעצמם, אזרחי הצפון יכולים להיות בטוחים בעצמם, ולדברים האלה יש תוצאות לא רק בתחום הביטחוני.

מוסי רז: שמענו על העלייה החדה במספר מקבלי תעודות הבגרות בקריית-שמונה, כמו בשאר עיירות הפיתוח, אבל בעיירות הפיתוח בצפון – יותר.

מוסי רז: גם לזה יש קשר למצב הביטחוני שהולך ומשתפר שם.

מוסי רז: לשחרור מאימת ה"קטיושות", ליציאה מהמקלטים – לכל הדברים האלה יש ערך.

מוסי רז: שמונה חודשים כאלה לא משכיחים מאתנו את מה שהיה במלחמה ההיא; לא משכיחים מאתנו את 48 השעות ואת 40 הקילומטרים ואת כל ההבטחות שהובטחו לנו אז, ותשקוט הארץ 40 שנה וכל ההבטחות הללו.

אליעזר כהן: בשבוע הבא יהיה שלום.

אליעזר כהן: אתם סידרתם לנו אותו.

מוסי רז: אנחנו צריכים ללמוד ממורשת לבנון – – – עוד לא התחלתי לדבר, אחרי זה תפריע.

רחבעם זאבי: חבר הכנסת כהן, תפקידי להגן על הדובר, וקריאת ביניים אחת מקובלת עלי, אבל אתה מתמיד בזה.

אליעזר כהן: יש בחוץ מלחמה.

רחבעם זאבי: חבר הכנסת כהן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

רחבעם זאבי: חבר הכנסת כהן, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

רחבעם זאבי: קראתי אותך לסדר פעמיים, ואתה תיתן לחבר הכנסת מוסי רז לדבר.

מוסי רז: אנחנו צריכים ללמוד ממורשת לבנון – – –

מוחמד ברכה: מה היית עושה בלי מלחמה?

אליעזר כהן: אנחנו לא נעשה שום דבר.

אליעזר כהן: אל תדאג.

מוסי רז: אנחנו צריכים ללמוד ממורשת, לבנון מפני שאנחנו הולכים ומסתבכים בלבנוניזציה – – –

רחבעם זאבי: חבר הכנסת ברכה, אתה רוצה, עם חבר הכנסת כהן, לצאת החוצה?

רחבעם זאבי: לא כדאי.

רחבעם זאבי: אתה יכול להתחיל מתחילת המשפט, הזמן הזה לא ייחשב לך.

מוסי רז: אנחנו צריכים ללמוד ממורשת לבנון, כי אנחנו הולכים ומסתבכים בלבנוניזציה של רצועת-עזה ושל הגדה המערבית.

מוסי רז: כשיש לבנוניזציה כזאת, אז בלבנון – כמו בלבנון.

מוסי רז: יכול להיות, שבהתחלה מנסים את הדרך של שרון שנכשלה וראינו את זה.

מוסי רז: אבל, בסוף מנסים את הדרך של אהוד ברק, את הדרך של יציאה בשלום, את הדרך של שבו בנים לגבולם, של לחזור הביתה ולהגן על היישובים שלנו, החיילים שלנו והאזרחים שלנו.

מוסי רז: אומרים לנו: אריק שרון יביא שלום.

מוסי רז: אני שואל, בכלל, על מה מדברים?

מוסי רז: הרי אריק שרון כבר הביא שלום.

מוסי רז: הוא כבר הביא את שלום הגליל.

מוסי רז: הוא כבר הביא אותנו לתסבוכת הזאת.

מוסי רז: אנחנו גם שמענו מה אמרו עליו החברים שלו.

מוסי רז: אנחנו שמענו על החלטת הממשלה ב-12 באוגוסט 1982, שאסרה עליו כשר הביטחון להפעיל את חיל האוויר בלי אישורה, וגם את חיל הים והתותחנים בלי אישור ראש הממשלה.

מוסי רז: אנחנו רואים כמה הם סמכו עליו.

מוסי רז: אנחנו זוכרים את החלטת ועדת-כהן, שהוא לא יכול להיות שר הביטחון.

מוסי רז: אבל לא רק ועדת-כהן.

מוסי רז: גם ממשלת הליכוד בראשות מנחם בגין, זיכרונו לברכה.

מוסי רז: גם היא קבעה שהוא לא יכול להיות שר ביטחון והוא צריך להתפטר.

מוסי רז: אז עכשיו הם מביאים לנו אותו בבחינת מועמד לראשות הממשלה.

מוסי רז: זאת אומרת, אנחנו, הליכוד, כבר קבענו שהוא לא יכול להיות שר ביטחון, אנחנו עכשיו נציג אותו כמועמד לראשות ממשלה.

מוסי רז: זה ההיגיון.

מוסי רז: עוד דבר שמספרים לנו, ומספר גם אריק שרון עצמו.

מוסי רז: הוא מספר, שהוא תמך בכלל ביציאה מלבנון.

מוסי רז: אז – א.

מוסי רז: אני שמח לשמוע, כי במקום שבו עומדים חוזרים בתשובה לא עומדים גם צדיקים גמורים.

מוסי רז: אם הוא התחרט ותמך ביציאה מלבנון, אז טוב שנדע על זה וטוב שנשמע על זה.

מוסי רז: אבל אני לא זוכר, שכשר הביטחון, עד אותו יום 10 בפברואר 1983, היום שבו נרצח חברנו אמיל גרינצוויג, אני לא זוכר שהוא הוציא את צה"ל מלבנון.

מוסי רז: אני גם לא זוכר, שכשר, מאוחר יותר בממשלה, ב-1985, בהצבעה ההיסטורית על היציאה מלבנון – אני זוכר שהוא הצביע נגד היציאה מלבנון.

מוסי רז: אז מאיפה הדיבורים האלה?

מוסי רז: למה לא מזכירים לנו את האמת?

מוסי רז: למה מספרים לנו אגדות?

מוסי רז: מחר יספרו לנו גם שאריק שרון הוא בן 18.

מוסי רז: הוא בכלל לא סבא.

מוסי רז: הוא גם לא הסבא החביב, הוא בן 18, אין לו בכלל שום היסטוריה, וכשהוא היה ילד בתיכון הוא בכלל היה בעד היציאה מלבנון.

מוסי רז: זה מה שעוד מעט יספרו לנו.

מוסי רז: אבל, כל הסיפור של לבנון איננו חשוב.

מוסי רז: כי אהוד ברק עשה את המהלך האמיץ שלא העז לעשות איש לפניו, לא מהליכוד ולא מהעבודה.

מוסי רז: הוא עשה את המהלך האמיץ הזה.

מוסי רז: מה שחשוב ביותר הוא ללמוד מלבנון על הפתרון שיש להחיל בשטחים.

מוסי רז: אנחנו צריכים להבין מכך, שיש לסיים את הכיבוש בגדה המערבית וברצועת-עזה.

מוסי רז: מוטב בהסכם.

מוסי רז: הסכם אפשרי.

מוסי רז: אני לא אומר שמחר בבוקר.

מוסי רז: אבל חזרה לשולחן המשא-ומתן.

מוסי רז: כן, אפשר להפסיק את המשא-ומתן לכמה שעות כיוון שמתרחש פיגוע, אחד המזעזעים ביותר שידענו בחודשים האחרונים.

מוסי רז: אבל, צריך לחזור לאחר השעות הללו כדי לפתור את הבעיות האמיתיות שעומדות על סדר-היום בסגנון הפתרון שהצליח בגבול הלבנון.

רחבעם זאבי: תודה לחבר הכנסת מוסי רז.

רחבעם זאבי: תשובת השר מתן וילנאי.

רחבעם זאבי: כבוד השר, בבקשה.

מתן וילנאי: כבוד היושב-ראש – – –

רחבעם זאבי: רגע.

רחבעם זאבי: חבר הכנסת רז, אתה עם הפנים אל היושב-ראש ואל השר ואל סגן מזכיר הכנסת.

מתן וילנאי: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני לא יודע על מה אני צריך להשיב בדיוק, אבל אני אתייחס כמובן לדברים של חבר הכנסת רז.

מתן וילנאי: הלילה, בדיוק הלילה, לפני שמונה חודשים, צה"ל יצא מלבנון בעקבות החלטה של ממשלת ישראל, וזאת לאחר 18 שנה של ויכוחים בלתי פוסקים, של דשדוש ושל חוסר יכולת לקבל החלטה פשוטה ואמיצה, שכולם ידעו שצריך לקבל אותה ואף אחד לא העז לעשות את זה.

מתן וילנאי: וראש ממשלת ישראל, אהוד ברק, בממשלתו הנוכחית, אמר שהוא יעשה את זה בתוך שנה, והוא עשה את זה בתוך עשרה חודשים.

מתן וילנאי: הדבר הזה הוא ציון דרך בכלל מערכת היחסים שלנו בגבולנו הצפוני – –

בנימין אלון: – – – את לבנון – – –

מתן וילנאי: – – ולנבונים שבינינו הוא ציון דרך – –

בנימין אלון: הוא הביא את – – –

מתן וילנאי: – – גם לגבי ההתמודדות בגזרות אחרות.

מתן וילנאי: ואני מציע, חבר הכנסת אלון, לא להקל בזה ראש, כי כאשר העניין הזה מאחורינו – קל לזלזל בזה.

מתן וילנאי: כשנמצאנו שם בפנים והתמונות הקשות הגיעו מדי יום, והכאב והאבל היו עניין של יום-יום, הכול נראה אחרת – –

בנימין אלון: מה יש היום?

מתן וילנאי: – – וכאשר עושים את זה למען מטרה ברורה, עם ישראל מוכן לשלם מחיר יקר.

מתן וילנאי: כאשר עושים את זה ולא ברור בדיוק לצורך מה עושים את זה, אנשים – ובצדק – לא מוכנים לשלם שום מחיר.

מתן וילנאי: וזה מה שקרה במשך 18 שנה בלבנון.

איוב קרא: מה עם החטופים?

מתן וילנאי: אני מכיר את גזרת לבנון היטב – מאז היותי חייל צעיר בצנחנים, 36 שנה, עשרות פעולות – אם לא מאות – מכל סוג ומכל מין – –

איוב קרא: מה עם החטופים?

מתן וילנאי: – – ועכשיו כשר, הסתובבתי בגזרה הזאת לאחר היציאה – –

בנימין אלון: אל תסכם, עוד יהיה שם – – –

מתן וילנאי: – – כאשר ממשלת ישראל קיבלה החלטה על השקעה של למעלה ממיליארד וחצי שקל באזור הצפון על מנת להקפיץ אותו קדימה, לאחר שנים ארוכות של סבל ושנים ארוכות שלא היה אפשר לנהל שם שום דבר בצורה סדורה – לא תאריך יום ההולדת, לא הבר-מצווה, לא החתונה ולא שום דבר אחר.

מתן וילנאי: והסתובבתי שם וראיתי חבל ארץ שונה לחלוטין, ומשרדי – במסגרת של מדע, תרבות וספורט – השקיע שם השקעה ניכרת, ואתה רואה את האושר בעיני האנשים.

מתן וילנאי: ואנשים יודעים שהאיום קיים ואנשים יודעים שנחטפו שם חיילים ואנשים משוחררים שם מאשליה, הם גדלו באזור הזה והם ממשיכים להיאחז ולגדול באזור הזה, אבל הם יודעים להוקיר את מה שקרה בשמונת החודשים האלה.

מתן וילנאי: אני יכול להגיד לכם, שהיום לפני שמונה חודשים שוחחתי עם תלמידי מכללת תל-חי.

מתן וילנאי: זה היה ערב היציאה, היה מתח עצום באוויר, התלמידים ישבו בפתחי המקלטים לקראת הלימודים של סוף השנה.

מתן וילנאי: והיה להם הסדר עם מכללת יזרעאל לעשות את הבחינות שם, מכיוון שלא היה אפשר לעשות את הבחינות במכללת תל-חי, כי לפי הדוברים של אותם ימים – חלק גם נמצאים בבית הזה – מאות "קטיושות" יעופו על הצפון כתוצאה מהמהלך.

מתן וילנאי: ואני אמרתי לתלמידים האלה, סטודנטים, אמירה די חצופה.

מתן וילנאי: אמרתי להם: ה"חיזבאללה" לא יספק לכם תירוץ לא לקחת חלק במבחני סוף השנה, ו"קטיושה" אחת לא תהיה כאן.

מתן וילנאי: עזבו את עמק יזרעאל, תעשו את הבחינות כאן במקום, בחדרי הלימוד, ולא במקלטים.

מתן וילנאי: ואכן כך היה, וחלק נכשל וחלק הצליח – כדרכם של סטודנטים, אבל לא ה"חיזבאללה" היו צד בעניין הזה.

מתן וילנאי: ולכן, כל מי שעיניו בראשו, יכול להסיק מזה גם לגבי גזרות אחרות.

מתן וילנאי: תודה רבה לכם.

אליעזר כהן: יש לי שאלה אל השר.

רחבעם זאבי: תודה, כבוד השר, מה אתה מציע?

אליעזר כהן: אדוני השר, אני יכול לשאול שאלה קצרה?

מתן וילנאי: אני מציע לדון בנושא הזה בכל רחבי מדינת ישראל.

רחבעם זאבי: זו לא מהאפשרויות העומדות לפניך.

רחבעם זאבי: אתה יכול להציע אחת מהשלוש: אחת – להצטרף לדיון במליאה – מה שהציע חבר הכנסת מוסי רז, שתיים – להציע להסיר את זה, שלוש – להעביר את זה לוועדה.

רחבעם זאבי: אלה האופציות שעומדות בפני השר.

יהושע מצא: אני מציע להסיר.

מתן וילנאי: אני מקבל את הצעתו של חבר הכנסת רז לדיון במליאה, כי זה הפורום הרחב ביותר שיכול לדון בזה.

רחבעם זאבי: תודה.

יהושע מצא: ולפני כן לא רצית במליאה?

רחבעם זאבי: חבר הכנסת יצחק כהן, הצעה אחרת.

אליעזר כהן: יש לי שאלה אל השר, אדוני היושב-ראש.

רחבעם זאבי: תגיש הצעה אחרת ותוכל לדבר.

רחבעם זאבי: יש עוד הצעות.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, לא חלף הרבה זמן מאז מה שקרה ערב היציאה מלבנון, אבל בואו לא נטשטש את ההיסטוריה, ידידי היקר, כבוד השר מתן וילנאי.

יצחק כהן: אנחנו יודעים בדיוק מי עיכב את היציאה מלבנון.

יצחק כהן: יושבים פה בצד שמאל אנשים שרוחצים בניקיון כפיהם, אבל הם עיכבו את היציאה מלבנון.

יצחק כהן: יוסי שריד היה אחד המתנגדים – החריפים ביותר – ליציאה מלבנון.

יצחק כהן: ואתה יודע את זה, ידידי מתן וילנאי.

ראובן ריבלין: הוא רצה פתרון – – –

יצחק כהן: יוסי שריד עיכב את היציאה מלבנון, והם פה רוחצים בניקיון כפיהם, מגלגלים עיניים לשמים.

יצחק כהן: שיבוא אחד מהם שיאמר לי שזה לא נכון.

נעמי חזן: – – – "ארבע אמהות" – – –

מוסי רז: – – –

יצחק כהן: אתם התנגדתם ליציאה מלבנון.

יצחק כהן: מלבד מוסי רז, כולכם התנגדתם.

קריאות: – – –

יצחק כהן: מלבד מוסי רז ודדי צוקר, כולכם התנגדתם – –

נעמי חזן: – – –

מוסי רז: – – –

קריאות: – – –

יצחק כהן: – – מה זו הצביעות הזאת?

יצחק כהן: מה זו הצביעות הזאת?

יצחק כהן: אתם עיכבתם את היציאה מלבנון.

יצחק כהן: היושב-ראש שלכם עיכב את היציאה מלבנון – –

קריאות: – – –

נעמי חזן: – – –

יצחק כהן: – – היושב-ראש.

יצחק כהן: הוא הלך לשכור דירה במושב מרגליות.

יצחק כהן: צבוע שכמותו.

יצחק כהן: מה, שכחנו?

יצחק כהן: אתם רוצים לשכתב את ההיסטוריה?

נעמי חזן: – – –

קריאות: – – –

רחבעם זאבי: תודה לחבר הכנסת יצחק כהן.

יצחק כהן: יש גבול לכל חוצפה.

רחבעם זאבי: תודה לחבר הכנסת יצחק כהן.

רחבעם זאבי: הצעה אחרת, חבר הכנסת מוחמד ברכה.

קריאות: – – –

רחבעם זאבי: הצעה אחרת, חבר הכנסת מוחמד ברכה, או שאתה מתחרט.

יצחק כהן: אני מבקש להסיר את זה.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להסיר את ההצעה מסדר-היום.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני חושב שיש חשיבות רבה, לקראת הבחירות הבאות לראשות הממשלה, על אף העמדה שלנו שאנחנו לא יכולים בשלב הזה לתמוך – כמובן לא בשרון, אבל גם לא בברק – חשוב מאוד להסיר את המסכה מעל פניו של מועמד הליכוד, מועמד שעל אחריותו דמם של יותר מ-1,000 ישראלים ואלפי פלסטינים.

מוחמד ברכה: האיש הזה, כל אימת שהוא פוצה את פיו – נראות היטב מלתעות המלחמה הבאה בפיו ובתוכניתו.

מוחמד ברכה: ולכן חשוב להזכיר לציבור בישראל – –

גדעון עזרא: – – –

מוחמד ברכה: – – כל יום וכל לילה, שאין מקום לפושע המלחמה הזה בשלטון בישראל – –

גדעון עזרא: – – – ערביי ישראל – – –

מוחמד ברכה: – – הוא יהיה ראש ממשלת הפשע והמלחמה, ואתה תהיה אחד המרכיבים שלה, אתה וכל החבורה הזאת – –

גדעון עזרא: – – –

מוחמד ברכה: – – חבורת הפושעים, חבורת הפושעים.

מוחמד ברכה: אנשים עם ידיים מלאות דם, שמתפרנסים ממלחמה.

קריאות: – – –

רחבעם זאבי: תודה לחבר הכנסת ברכה.

קריאות: – – –

מוחמד ברכה: אתם, בלי – – –

רחבעם זאבי: תודה לחבר הכנסת ברכה.

מוחמד ברכה: בלי מלחמה, אתם – – –

קריאות: – – –

רחבעם זאבי: אשר יגורתי בא.

רחבעם זאבי: אשר יגורתי בא.

רחבעם זאבי: הנושאים הם טעונים – –

קריאות: – – –

רחבעם זאבי: – – תאמינו לי – חבר הכנסת ברכה, חבר הכנסת ברכה.

רחבעם זאבי: נתנו לך הצעה אחרת לא כדי שתמשיך לצעוק.

קריאות: – – –

מוחמד ברכה: – – – אתם שווים – – –

רחבעם זאבי: אם תמשיך לצעוק, אני אקרא אותך לסדר.

מוחמד ברכה: – – –

רחבעם זאבי: חבר הכנסת ברכה, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

יהושע מצא: עוד לא עצרו אותך?

מוחמד ברכה: – – –

אחמד טיבי: אתם רוצים לעצור את כל הערבים – – –

רחבעם זאבי: אני מציע לכם – – –

אחמד טיבי: – – –

רחבעם זאבי: חבר הכנסת טיבי, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

קריאות: – – –

יהושע מצא: עוד לא עצרו אותך?

יהושע מצא: זה יגיע.

אחמד טיבי: – – –

רחבעם זאבי: חבר הכנסת טיבי, אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.

מוחמד ברכה: מחנה הפשע המאורגן.

קריאה: מסית – – –

רחבעם זאבי: חבר הכנסת ברכה, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

רחבעם זאבי: אשר יגורתי בא.

רחבעם זאבי: הרי הנושאים הם טעונים.

רחבעם זאבי: אם אתם חושבים שאם נצעק חלק אחד של הבית על השני, נשכנע – לא נשכנע.

רחבעם זאבי: נעשה רושם טוב על עם ישראל – לא.

רחבעם זאבי: אז כל אחד ידבר בתורו, יבקשו עוד דקה, ניתן עוד דקה, אבל בצעקות אינכם משכנעים, והנושאים הם מאוד טעונים, והימים הם ימים לפני בחירות.

רחבעם זאבי: אני מבקש מכם לגלות איפוק.

אחמד טיבי: – – –

ראובן ריבלין: – – –

רחבעם זאבי: חבר הכנסת ריבלין, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

מוחמד ברכה: – – –

גדעון עזרא: ראינו את ההבדל – – –

אחמד טיבי: מה אתה פונה אלינו?

גדעון עזרא: אתם – – –

רחבעם זאבי: חבר הכנסת ברכה, אתה מסכים להעברת הנושא לוועדה?

אחמד טיבי: – – –

רחבעם זאבי: חבר הכנסת רז, אתה מסכים להעברת הנושא לוועדה?

רחבעם זאבי: כן.

רחבעם זאבי: ובכן, אנחנו ניגשים להצבעה.

רחבעם זאבי: מי שמצביע בעד, מצביע בעד דיון בוועדה, ומי שמצביע נגד, הוא בעד הסרה.

יהושע מצא: נגד המסיתים.

רחבעם זאבי: ההצבעה החלה.

רחבעם זאבי: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 10 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 11 נמנעים – אין ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

רחבעם זאבי: ובכן, רבותי, ברוב של 11 מתנגדים, עשרה בעד ואפס נמנעים, הנושא הוסר מסדר-היום.

רחבעם זאבי: אנו ניגשים לנושא השלישי: ביזוי קודשי ישראל על-ידי הפלסטינים; הצעה של הסיעות הליכוד, ש"ס, מפד"ל.

רחבעם זאבי: יציג את ההצעה חבר הכנסת חיים דרוקמן.

רחבעם זאבי: בבקשה.

חיים דרוקמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אם מישהו עדיין צריך להכיר את הפרצוף האמיתי של הרשות הפלסטינית ושל פעיליה, ואת השנאה התהומית שקיימת כלפינו, אביא את אשר אירע בהפגנה שנערכה לפני כשבוע וחצי ברמאללה.

חיים דרוקמן: בהפגנה הזאת הובילו המפגינים הפלסטינים חמור עטוף בטלית שעליה כתוב "שרון", היו עליו פיסות בד שעליהן ציורי צלבי קרס, והוא רמס ברגליו את דגל ישראל, בהפגנה השתתפו בעלי תפקידים רשמיים ברשות הפלסטינית, נציגים רשמיים של ארגון ה"פתח", ובהם חברי הוועדה העליונה של ה"פתח".

חיים דרוקמן: אדוני היושב-ראש, אינני בא להתייחס לעימותים עם כוחות צה"ל לקראת סוף ההפגנה, זריקות האבנים והבערת הצמיגים, ולאחר מכן היריות שנמשכו זמן רב.

חיים דרוקמן: לבושתנו ולחרפתנו, כל אלה הפכו עניינים שבשגרה בחודשים האחרונים.

חיים דרוקמן: קשה אומנם להאמין שמדינה ריבונית עם זרועותיה הביטחוניות משלימה עם מציאות נוראה כזאת.

חיים דרוקמן: ואומנם, מן הראוי לזעוק מרה נגד תופעה חולנית זאת.

חיים דרוקמן: הפעם באתי לזעוק על חילול הקודש, על ביזוי קודשי ישראל ורמיסתם, על חילול הטלית ודגל ישראל, שגם הוא מקורו בטלית של ישראל.

חיים דרוקמן: מי שמסוגל לבזות כך דברים מקודשים של הזולת, איננו בן-אדם כלל.

חיים דרוקמן: מי שרומס ברגל גאווה מה שקדוש לזולת, הסיר מעצמו לגמרי את צלם האדם.

חיים דרוקמן: זה פשוט מעשה ברברי, לא אנושי, שמעיד על שפל מוסרי מאין כמוהו.

חיים דרוקמן: אדוני היושב-ראש, מדהים ממש שממשלת ישראל והעומד בראשה לא הגיבו כראוי על מעשה מחפיר זה.

חיים דרוקמן: ממשלת ישראל המשיכה לנהל משא-ומתן עם המבזים את קודשי ישראל כאילו לא קרה דבר.

חיים דרוקמן: זה עצמו מבזה אותנו ומשפיל את כבודנו הלאומי.

חיים דרוקמן: האמת היא, שממשלת ישראל הנוכחית והעומד בראשה השפילו את כבודנו הלאומי עד עפר.

חיים דרוקמן: אם המרצח ערפאת וחבר מרעיו נלחמים בנו בגלוי זה ארבעה חודשים, ויורים בנו בנשק שאנחנו נתנו להם, וממשלת ישראל ממשיכה את ריצת האמוק שלה בניהול משא-ומתן תחת אש על "מכירת חיסול", חלילה, של ארץ-ישראל, לרבות עיר בירתנו ירושלים, האם בכלל נשאר עוד משהו מכבודנו הלאומי?

חיים דרוקמן: מעניין מאוד, שאלה שנתנו רובים לפלסטינים אינם מביעים אפילו נימה של חשבון-נפש על כך שאולי הם בכל זאת טעו בזה שנתנו להם רובים.

חיים דרוקמן: אדוני היושב-ראש, כמה צביעות וציניות יש בדברי שר האוצר, שאיננו יכול להיענות להסתדרות, כי אנחנו נמצאים ערב בחירות.

חיים דרוקמן: אבל לחתום על הסכם לתת את ארץ-ישראל, זה כן אפשר לפני הבחירות?

חיים דרוקמן: אני מרגיש צורך לומר כאן הן באוזני הפלסטינים והן באוזני העולם, שהסכם שייחתם כיום על-ידי החבורה מחוסרת האחריות הלאומית לא יחייב את ממשלת ישראל החדשה, שתקום אחרי הבחירות הקרובות.

חיים דרוקמן: אדוני היושב-ראש, רצוני להרים קול זעקה גדולה על הוונדליזם של הווקף המוסלמי בהר-הבית.

חיים דרוקמן: הווקף מבצע חפירות בהר-הבית ללא שום פיקוח ארכיאולוגי, מתוך מגמה לפגוע בשרידים הארכיאולוגיים שקיימים מבתי-המקדש שעמדו במקום הזה.

חיים דרוקמן: הארכיאולוגים מעידים, כי בידיהם עדויות חותכות על הרס ממשי של שרידים ארכיאולוגיים יהודיים קדומים בהר-הבית.

חיים דרוקמן: הארכיאולוגיים הסבירו, כי בחללים התת-קרקעיים של הר-הבית נמצאים שרידים של בית-המקדש הראשון ושל בית-המקדש השני, שהיו שמורים היטב עד לבנייה הפרועה, חסרת הפיקוח, של הערבים בהר.

חיים דרוקמן: אדוני היושב-ראש, אלה שמכחישים את השואה, ואני מתכוון לפלסטינים, מכחישים את זיקתנו להר-הבית, ובאופן מגמתי עושים הכול כדי לסלק הוכחות שיעידו על הקשר ההיסטורי של עם ישראל להר-הבית.

חיים דרוקמן: זוהי פגיעה קשה ביותר במקום המקודש ביותר לעם היהודי.

חיים דרוקמן: עם ישראל בכל הדורות ובכל התפוצות התפלל ומתפלל כשפניו מופנות להר-הבית, ואילו הערבים המתפללים אפילו על הר-הבית עצמו, פניהם מופנות למכה.

חיים דרוקמן: בעזות מצח הם משקרים וטוענים שאין לעם ישראל קשר להר-הבית, ועושים הכול כדי לשרש ולעקור כל זכר שמעיד על קשר היסטורי זה.

חיים דרוקמן: אדוני היושב-ראש, מוזר מאוד שממשלת ישראל לא עשתה את מה שהיתה חייבת לעשות אפילו בעניין הר-הבית.

חיים דרוקמן: מפקד מחוז ירושלים של המשטרה אמר, כי כל העבודות בהר-הבית מתבצעות באישור הממשלה.

חיים דרוקמן: הדבר הזה חמור מאין כמוהו.

חיים דרוקמן: כנראה משטרת ישראל משמשת כלי בידי הממשלה ונמנעת לפעול בנושא הר-הבית, כדי שיהיה שקט ואפשר יהיה להמשיך בתהליך המדיני, אף שיש בכך פגיעה קשה ביותר בשרידיו המקודשים ביותר של העם היהודי.

חיים דרוקמן: אדוני היושב-ראש, אני תובע להפסיק את העבודות בהר-הבית מייד.

חיים דרוקמן: יתירה מזאת, אני תובע להקים ועדת חקירה ממלכתית, שתחקור את הרס העתיקות בהר-הבית.

חיים דרוקמן: זהו פשע לאומי, שאלה שאחראים לו צריכים לתת את הדין עליו.

חיים דרוקמן: זוהי תביעת עם ישראל לדורותיו.

רחבעם זאבי: תודה לחבר הכנסת דרוקמן.

רחבעם זאבי: היות שאין תשובה של הממשלה, יש הצעות אחרות.

רחבעם זאבי: חברת הכנסת קולט אביטל.

רחבעם זאבי: אחריה – חבר הכנסת אחמד טיבי.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חברי במפד"ל ובש"ס העלו בתור הצעה לסדר-היום את הנושא: ביזוי קודשי ישראל על-ידי הפלסטינים.

קולט אביטל: אני רוצה להעלות כאן את ביזוי קודשי ישראל על-ידי תנועת ש"ס ומי שעומד בראשה.

קולט אביטל: הגדיל אתמול לעשות הרב עובדיה, כאשר כינה את ראש ממשלת ישראל שונא ישראל.

יורי שטרן: מה, הוא קדוש?

קולט אביטל: במילון אבן-שושן שונא ישראל מוגדר כאויב, כצורר, וגורלו של אויב הרי ידוע.

קולט אביטל: הרב עובדיה גם קבע, כי 80% מהרוסים הם גויים.

קולט אביטל: בכך הוסיף מרן ללקסיקון ולאוצר של חוכמת ישראל נדבך חשוב, חשוב מאוד.

קולט אביטל: אני פונה לחברי בתנועת ש"ס ומזהירה מפני הסתה זולה ושנאת חינם.

קולט אביטל: ואני שואלת כאן את חברי הכנסת של ש"ס, האם הם מזדהים עם האמירה הזאת?

קולט אביטל: אני גם רוצה לשאול את חבר הכנסת טומי לפיד, היכן הוא וכיצד הוא ממלא את פיו מים ותורם להחזרת ש"ס לשלטון?

קולט אביטל: אני גם רוצה לשאול את חבר הכנסת שרנסקי ואת יתר חברי הכנסת שמייצגים את הקהילה הרוסית כאן, כיצד הם ממלאים את פיהם מים כאשר הרב עובדיה קובע כי 80% מהעלייה הרוסית הם גויים?

יצחק כהן: אלה נתונים של משרד הקליטה.

רחבעם זאבי: תודה לחברת הכנסת אביטל.

רחבעם זאבי: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: למרות העמדה הברורה שלנו לגבי הבחירות, לא לזה ולא לזה, הרי הניסיון להטעות את הציבור ולהציג שרון אחר נתקלת – – –

ראובן ריבלין: – – –

אחמד טיבי: אנחנו מתואמים.

אחמד טיבי: אם יהיה הסכם ישראלי-פלסטיני, העמדה שלנו תשתנה, בהחלט.

אחמד טיבי: זה חד-משמעי.

אחמד טיבי: בשלב זה העמדה היא פתק לבן, לא לזה ולא לזה.

אחמד טיבי: אגב, הקריאה להחרים את הבחירות היא ירייה ברגל.

אחמד טיבי: חברה אזרחית צריכה לנצל את זכות הבחירה וללכת ולשים פתק לבן.

אחמד טיבי: אם תהיה התפתחות שתחזיר את מסגד אל-אקצא, תשחרר את האסירים וכדומה – – –

נחום לנגנטל: – – –

אחמד טיבי: אין לי זמן.

אחמד טיבי: אם הוא ייתן לי 30 שניות, אני אענה לך, והוא לא נדיב כלפי.

רחבעם זאבי: אני נדיב במידה שווה לכל חלקי הבית.

רחבעם זאבי: אבל אני רגיל שחברי כנסת שעולים לדבר אומרים: אדוני היושב בראש.

רחבעם זאבי: אתה לא אמרת את זה.

רחבעם זאבי: אז אני לא נדיב.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: אני אומר את זה אפילו כמו שאתה אומר: היושב בראש, ולא היושב-ראש.

אחמד טיבי: לגבי דבריו של הרב עובדיה יוסף, שאתמול התבטא שוב בצורה גזענית ומבזה כלפי הערבים באשר הם.

אחמד טיבי: לאחרונה היו ניסיונות על מנת שהוא יחזור בו מהמלה – נחשים.

אחמד טיבי: אתמול הוא אמר לא רק נחשים, אלא יותר גרוע מזה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת נסים זאב, אתה מש"ס, תשמע, אולי תמסור את זה לעובדיה יוסף.

אחמד טיבי: היות שהאיש הזה מבין ערבית, אני מבקש שתמסור לו: טוז פיהכ, רב, טוז פיהכ, רב, ופיהכ השקפת חייו.

נסים זאב: תתבייש לך – – –

רחבעם זאבי: תודה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

רחבעם זאבי: חבר הכנסת חיים דרוקמן, האם אתה רוצה שהנושא יעבור לוועדה או יידון במליאה?

חיים דרוקמן: מליאה.

רחבעם זאבי: אנחנו מצביעים.

רחבעם זאבי: בעד זה למליאה, נגד זה הסרה.

רחבעם זאבי: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 14 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 8 נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

רחבעם זאבי: רבותי, תוצאות ההצבעה: בעד – 14 חברי כנסת, נגד – 8, אין נמנעים.

רחבעם זאבי: לכן הנושא יידון במליאה עם התחדשות עבודת הכנסת.

רחבעם זאבי: הנושא הרביעי והאחרון: הצורך בעימות תקשורתי בין חבר הכנסת אריאל שרון לראש הממשלה אהוד ברק; של סיעות ישראל אחת ומרצ.

רחבעם זאבי: יציג את ההצעה חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני יודע שכולם חושבים שבמערכת הבחירות הזאת לראשות הממשלה יש שני מועמדים.

אופיר פינס-פז: אבל מסתבר שיש שלושה מועמדים: אהוד ברק, אריאל שרון ואריק שרון.

אופיר פינס-פז: יש שלושה מועמדים.

ראובן ריבלין: ופרס.

ראובן ריבלין: ארבעה.

אופיר פינס-פז: ואני שואל אתכם, חברי הכנסת: מי זה אריק שרון?

אופיר פינס-פז: אריק שרון הוא יום אחד קיצוני, יום אחד הוא מתון.

אופיר פינס-פז: יום אחד הוא לא מאמין שאפשר לעשות שלום, ויום אחר הוא אומר שהוא מנהיג שיביא שלום.

אופיר פינס-פז: אריק שרון טוען שערפאת הוא רוצח, ומצד שני הוא אומר שהוא ישב אתו למשא-ומתן אם הוא ייבחר לראשות הממשלה.

חיים דרוקמן: נכון, הוא רוצח.

צבי הנדל: ערפאת לא רוצח?

אופיר פינס-פז: אריק שרון אומר שהשלום מצריך ויתורים כואבים, ומצד שני, אריק שרון אומר שהוא מוכן לוותר על לא לחזור לשכם ויריחו.

צבי הנדל: נכון שהוא רוצח?

רחבעם זאבי: חבר הכנסת הנדל, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

רחבעם זאבי: אתה מפריע.

אופיר פינס-פז: יש לנו את אריאל שרון של נובמבר, בריאיון ל"ניו יורקר", ויש לנו את אריק שרון של ינואר במערכת הבחירות.

אופיר פינס-פז: יש לנו את אריאל שרון שמתה

אופיר פינס-פז: דר בדברים של אביגדור ליברמן ורחבעם זאבי, ויש לנו את אריק שרון שמתהדר בדברים של מאיר שטרית.

אופיר פינס-פז: ובכן, מול מי אהוד ברק מתמודד?

אופיר פינס-פז: מול איזה שרון אהוד ברק מתמודד?

אופיר פינס-פז: זכותו של הציבור לדעת מול מי הוא מתמודד.

אופיר פינס-פז: מסתבר ששרון לא מוכן לחשוף את עצמו עד אחרי הבחירות, והוא בעצם מבקש מאזרחי ישראל ללכת ולהצביע בעבור חתול בשק, בעבור איזה דבר לא ברור, והוא שוכח שמדובר במערכת בחירות ולא בקזינו.

אופיר פינס-פז: אנשים לא באים להמר כאן, אנשים באים לקבוע את עתידה של מדינת ישראל בשנים הקרובות, והם רוצים לדעת מי עומד בראש ממשלת ישראל, מיהו המועמד, מהן עמדותיו ומהם מעשיו.

ראובן ריבלין: למה נוסעים לטאבה?

נסים זאב: – – –

רחבעם זאבי: חבר הכנסת נסים זאב, אומנם חבר הכנסת פינס יודע להתגבר על קריאות ביניים, אבל אני רוצה כנסת שקטה.

אופיר פינס-פז: חברות וחברים, זה לא יעזור.

אופיר פינס-פז: אהוד ברק חושף את עמדותיו בצורה הברורה והגלויה הזאת גם כשזה נעים וגם כשזה פחות נעים, גם כשזה פופולרי וגם כשזה פחות פופולרי.

אופיר פינס-פז: לעומתו, אריק שרון מתנהג כחמקן סדרתי, שמתחמק מהצגת העמדות שלו בפני הציבור כי הוא רוצה להרוויח את כל הציבורים, ואני אומר לכם, בסוף הוא יפסיד את כולם.

אופיר פינס-פז: במשך שנים ארוכות אריק שרון היה ידוע דווקא כחובב עימותים מובהק.

אופיר פינס-פז: הוא התעמת עם כל מה שזז באולם הזה סביבנו.

אופיר פינס-פז: מעולם הוא לא ברח משום עימות, נהפוך הוא.

אופיר פינס-פז: עימותים שאפילו לא היינו צריכים להתעמת בהם, הוא דרש מהממשלות שישב בהן דווקא כן להתעמת ודווקא כן להלום ודווקא כן להיכנס ודווקא כן לעשות.

אופיר פינס-פז: פתאום הוא מפחד להתעמת.

אופיר פינס-פז: אני אומר לכם, אני מכיר את אריאל שרון די שנים, אני לא יודע איך הוא מתנהג.

אופיר פינס-פז: אני פשוט לא מבין אותו.

אופיר פינס-פז: אפשר להגיד על אריק שרון הרבה דברים, אבל ממתי הוא היה כזה פחדן?

אופיר פינס-פז: הוא מעולם לא היה פחדן.

אופיר פינס-פז: פתאום, או בעצת יועציו או בעצת אנשיו או בעצת מקורביו הוא נוהג כפחדן, משחק במחבואים, אומר דבר והיפוכו.

אופיר פינס-פז: פשוט דבר מדהים.

אופיר פינס-פז: אני מציע לו להתעשת, ובמערכת בחירות הוא צריך לדבר ברור, הוא צריך לדבר אמין, הוא לא יכול כל הזמן ללכת סחור סחור.

צבי הנדל: מי אומר דבר והיפוכו?

צבי הנדל: מי עושה זיגזג, ברק או שרון?

אופיר פינס-פז: חד-משמעית שרון.

אופיר פינס-פז: נתתי לך את כל הדוגמאות רק מהשבועיים האחרונים.

אופיר פינס-פז: אריק שרון בא לשני בתי-ספר – – –

צבי הנדל: שמאלניים.

אופיר פינס-פז: ילדים, באמת ילדים.

אופיר פינס-פז: לא פוליטיקאים, לא חברי כנסת, ילדים צעירים.

אופיר פינס-פז: נערים ונערות צעירים שאלו אותו שאלות ישירות.

אופיר פינס-פז: הבן-אדם איבד את העשתונות.

חיים דרוקמן: תלוי איזה בתי-ספר.

משולם נהרי: – – –

אופיר פינס-פז: אני מוכן לבוא לכל בית-ספר שאתה רוצה.

אופיר פינס-פז: בא אריק שרון לבתי-הספר, מאבד את העשתונות, לא יכול להתמודד עם שאלות של תלמידות ותלמידים.

אופיר פינס-פז: מה הוא מחליט?

אופיר פינס-פז: לא להשיב על שאלות כפי שצריך, אלא היום אני רואה בעיתון שמטה שרון החליט לבטל את כל ההופעות של שרון בבתי-הספר.

אופיר פינס-פז: יופי, גם מבתי-הספר אריק שרון בורח.

אופיר פינס-פז: נהדר.

אופיר פינס-פז: הוא בורח עכשיו מכל הציבור, גם מהתלמידים ומהתלמידות הוא בורח.

אופיר פינס-פז: כל הכבוד לאריק שרון, גיבור ישראל, שבורח מהתמודדות עם שאלות של תלמידות ותלמידים.

אופיר פינס-פז: אני אומר לכם: בושה וחרפה, פשוט בושה וחרפה.

אופיר פינס-פז: אגב, הוא גם ביטל הופעה באוניברסיטת בן-גוריון.

איוב קרא: תאמרו מה עשיתם.

אופיר פינס-פז: יש לך מועמד לראש ממשלה, שקורא תיגר על ראש הממשלה, לא רוצה להתמודד.

איוב קרא: – – –

רחבעם זאבי: חבר הכנסת קרא, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אופיר פינס-פז: אני שואל את עצמי, ממה מפחד אריק שרון ולמה הוא לא בא לעימות עם אהוד ברק באמצעי התקשורת, עימות רציני וכדומה?

אופיר פינס-פז: כשאני מנתח לעצמי את השאלה הזאת, אני מגיע לכלל מסקנה, שאריק שרון מפחד מהשאלות.

אופיר פינס-פז: אני אמרתי באיזה עימות שהיה לי עם רובי ריבלין – מצדי שרובי ריבלין יהיה המנחה, כל אחד שיהיה המנחה, אין לי בעיה.

משולם נהרי: אנחנו מוכנים להתעמת אתו.

אופיר פינס-פז: למה אין לי בעיה?

אופיר פינס-פז: כי בסוף צריך לשאול את השאלות, ובסוף שרון צריך לתת תשובות, ובסוף אין לו מה לומר לא על העבר שלו ולא על ההיסטוריה שלו וגם לא על העתיד של המדינה.

אופיר פינס-פז: כששרון אומר: אני אעשה את הדברים אחרת – זו לא תשובה.

אופיר פינס-פז: תגיד איך תעשה את הדברים אחרת.

אופיר פינס-פז: תגיד מה התוכנית המדינית שלך, מה התוכנית הביטחונית שלך, איך תעשה את הדברים אם תיבחר ב-6 או ב-7 בפברואר לראשות ממשלה.

אופיר פינס-פז: מכל הדברים האלה שרון בורח כמו מאש.

אופיר פינס-פז: הוא לא מוכן להתמודד עם זה, הוא לא מוכן לענות על זה, והוא רוצה לכפות על תושבי המדינה הזאת, על אזרחי המדינה הזאת, ללכת לקלפי בלי שהם יודעים מי זה אריק שרון.

אופיר פינס-פז: הם יודעים רק מי זה אהוד ברק, אך הם לא יודעים מי זה אריק שרון.

צבי הנדל: הוא עושה זיגזג.

אופיר פינס-פז: ברשותך, בדקה שנותרה לי – – –

רחבעם זאבי: נותרו לך 20 שניות.

רחבעם זאבי: אני מציע שזה יהיה משפט מחץ.

אופיר פינס-פז: אצלי יש דקה, לפי מה שכתבת לי.

אופיר פינס-פז: אני לא כתבתי את זה.

רחבעם זאבי: אני נתתי לך שבע דקות.

רחבעם זאבי: עכשיו יש כבר שמונה שניות.

רחבעם זאבי: אבל אתן לך עוד דקה.

אופיר פינס-פז: אני צריך פחות מדקה.

אופיר פינס-פז: חברי חברי הכנסת, אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת ולפנות לאריק שרון גם מעל הבמה המכובדת הזאת.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להגיד לאריק שרון כך: שמעתי אותך בעימות עם התלמידים והתלמידות.

אופיר פינס-פז: אני אומר לך, אדוני יושב-ראש הליכוד ומועמדה לראשות הממשלה, מותר לבוא לציבור ולהגיד: טעיתי; מותר לבוא לציבור ולהגיד: אני מתנצל על שגיאותי מהעבר.

אופיר פינס-פז: זו לא בושה.

אופיר פינס-פז: זו לא פחיתות כבוד.

צבי הנדל: במה הוא טעה?

אופיר פינס-פז: בעיני פחיתות כבוד היא כשבאים ואומרים: תשאלו אחרים למה; כשבאים לטלוויזיה ואומרים: אני לא, הוא כן.

אופיר פינס-פז: מותר לבוא לציבור, להישיר מבט ולהגיד: סליחה, טעיתי, טעיתי בעניין לבנון, אני מתנצל בפני כל תושבי קריית-שמונה, שלא היה להם לילה שקט אחד, 18 שנים הם לא ידעו אם כשהם הולכים לישון יעירו אותם עם "קטיושות" או לא – –

צבי הנדל: שקר, שקר, שקר, שקר.

אופיר פינס-פז: – – ירדו למקלטים, או לא ירדו למקלטים.

צבי הנדל: שקר, שקר.

רחבעם זאבי: חבר הכנסת הנדל, את ההצהרה שמעו בפעם הראשונה.

אופיר פינס-פז: – – – במטולה, בשתולה, בחניתה.

אופיר פינס-פז: תתנצל בפני האמהות.

צבי הנדל: זה היה לפני שנכנסו ללבנון.

אופיר פינס-פז: תתנצל בפני כל אלה ששילמו מחירים במלחמת לבנון.

אופיר פינס-פז: מותר להתנצל.

רחבעם זאבי: תודה.

רחבעם זאבי: תודה לחבר הכנסת אופיר פינס-פז.

אופיר פינס-פז: ותתנצל בעיקר בפני מנחם בגין, או בפני ממשיכיו, על מה שעשית בלבנון.

ראובן ריבלין: כשתראה את התוצאות בקריית-שמונה, אז תבין בפני מי צריך להתנצל.

אופיר פינס-פז: לא, לא, זו פוליטיקה.

אופיר פינס-פז: זו פוליטיקה.

רחבעם זאבי: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, נתתי לך דקה נוספת וגם היא תמה.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

רחבעם זאבי: תודה לך.

רחבעם זאבי: הצעה אחרת לחבר הכנסת יורי שטרן.

רחבעם זאבי: אחריו, אם הוא לא יצעק עוד הפעם "שקר", יהיה חבר הכנסת צבי הנדל.

רחבעם זאבי: אתה צועק אותה צעקה עשר פעמים.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, זה פשוט מדהים לשמוע איך נציג של ראש הממשלה, שכל יום יש אצלו שני זיגזגים ולא אחד, ששיקר בכל דבר שהבטיח, לא קיים שום דבר, הוציא את צה"ל מלבנון בחיפזון ובצורה מבישה, שעוד תפגע בנו לאורך שנים רבות, איך הוא מאשים את אריק שרון?

יורי שטרן: הרי כל הציבור בארץ מכיר אותו בכך שהוא מסתיר את עמדותיו.

יורי שטרן: כולנו יודעים מהן עמדותיו של אריק שרון.

יורי שטרן: כולנו יודעים מה האיש הזה מסוגל לעשות, כמה בעיות הוא פתר ומאילו מצבים הוא הוציא את מדינת ישראל.

יורי שטרן: זו בושה וחרפה.

יורי שטרן: נציגי השמאל ממשיכים להתנהג כאילו הם אדונים של המדינה הזאת.

יורי שטרן: הם מפירים כל חוק.

יורי שטרן: הם מאכילים עיתונאים אף שהחוק אוסר את זה.

יורי שטרן: הם מוציאים דפי מידע עם הסתרה מוחלטת של המקור, מי בעצם מוציא את זה.

יורי שטרן: הם עוברים על כל חוק, הם עוברים כל גבול וממשיכים להפעיל את יוסי גינוסר כנגד ההחלטה של בית-המשפט.

יורי שטרן: הם ממשיכים לשוחח עם הפלסטינים לא רק תחת אש, אלא תחת הלחץ של הבחירות.

יורי שטרן: הם מנסים שוב ושוב לתת להם, לתת, לתת.

יורי שטרן: זה שהצד השני לא מקבל את מה שהם נותנים – זה לא בזכותם.

יורי שטרן: אני חושב שנשארו לנו כמה ימים בודדים עד שהשלטון הזה, הכושל והנוראי, יחלוף.

רחבעם זאבי: תודה לחבר הכנסת יורי שטרן.

רחבעם זאבי: חבר הכנסת צבי הנדל, בבקשה.

צבי הנדל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ידידי אופיר פינס-פז, תאר לעצמך, במסגרת ההצגות שאנחנו עושים, מה היה אם הצגה כזאת היתה נעשית לא בבית-ספר מסוג בתי-הספר שאתה יודע שזה נעשה בהם?

צבי הנדל: נניח שזה היה, האם התקשורת היתה מגיעה?

צבי הנדל: האם היו מקרינים את השאלות האחרות?

צבי הנדל: נניח שהילד מכפר-דרום, או הילדה מכפר-דרום, קטועת שתי הרגליים, היתה שואלת את אהוד ברק: איך עשית לי את זה?

צבי הנדל: האם היו חוזרים על זה עשרים פעם בתקשורת, מהבוקר ועד הערב?

צבי הנדל: לכן, אנא מכם, תפסיקו עם הציניות הזאת.

צבי הנדל: כולם מגויסים.

צבי הנדל: יש טראומה אדירה מהפסד.

צבי הנדל: לשלטון הולדתנו.

צבי הנדל: אוי ואבוי אם אנחנו, המפא"יניקים, לא נהיה בשלטון.

צבי הנדל: הכול כשר.

צבי הנדל: הכול מותר.

צבי הנדל: אתה יודע כמה ילדים אפשר להביא ולשאול את אהוד ברק שאלות נלוזות ונבזות כאלה?

רחבעם זאבי: תודה לחבר הכנסת הנדל.

רחבעם זאבי: אנחנו ניגשים להצבעה.

רחבעם זאבי: מי שמצביע בעד – מצביע בעד העברת הנושא לדיון במליאת הכנסת, ואינני יודע מתי.

רחבעם זאבי: מי שמצביע נגד – מציע להסיר את הנושא מסדר-היום.

רחבעם זאבי: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 6 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 12 נמנעים – אין ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

רחבעם זאבי: רבותי, ההצעה הוסרה מסדר-היום ברוב של 12, נגד – 6, ונמנע אחד.

רחבעם זאבי: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

רחבעם זאבי: ישיבת הכנסת נעולה.

רחבעם זאבי: פגרה נעימה ובחירות מוצלחות.