ישיבת מליאה, כנסת 14, פרוטוקול מספר 268, 1998-12-28 00:00

דן תיכון: רבותי, היום יום שני, ט' בטבת התשנ"ט – – – אדוני, אדוני, הישיבה סגורה.

דן תיכון: אני מצטער.

דן תיכון: אם אתה מפריע ולא נותן לפתוח – אני סוגר את הישיבה.

דן תיכון: יום שני, ט' בטבת התשנ"ט, 28 בדצמבר 1998 – ישיבת הכנסת פתוחה.

דן תיכון: להלן סיכום תאונות הדרכים במשך השבוע האחרון: צוותי מגן-דוד-אדום טיפלו במהלך השבוע האחרון ב-690 תאונות דרכים ברחבי הארץ.

דן תיכון: היו בהן 16 פצועים קשה, 27 פצועים באורח בינוני והשאר קל.

דן תיכון: סך הכול 913 נפגעים.

דן תיכון: מתוכם נהרגו: ולאנטין אנסטאליה, חיים לנקרי, הילה גבע, אברהם לוי, יוסף יוחנן, שלום זמיר, הין וואי, פיליפ פיפלינגר וזליזקוב דינקו.

דן תיכון: יהי זכרם ברוך.

דן תיכון: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

א' האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי היום הונחו על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 44), התשנ"ט–1998; הצעת חוק היטל סחר (תיקון מס' 2), התשנ"ט–1998.

א' האן: לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת:

א' האן: הצעת חוק שיקום נכי נפש בקהילה, התשנ"ט–1998, של חברי הכנסת תמר גוז'נסקי וקבוצת חברי הכנסת.

א' האן: לדיון מוקדם: הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון – פסילת מועמד לראש רשות), התשנ"ט–1998, מאת חבר הכנסת חגי מירום; הצעת חוק סיוג סיפוח שטח, התשנ"ט–1998, מאת חבר הכנסת חגי מירום; הצעת חוק פיצויי פיטורין (תיקון – סיום התמחות כהתפטרות), התשנ"ט–1998, מאת חבר הכנסת עמיר פרץ; הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 4), התשנ"ט–1998, מאת חבר הכנסת רענן כהן; הצעת חוק לשכת עורכי-הדין (תיקון – השכלה משפטית גבוהה) התשנ"ט–1998, מאת חבר הכנסת ראובן ריבלין; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מימון נסיעת עובדים), התשנ"ט–1998, מאת חברי הכנסת רפאל אלול, עוזי ברעם, אברהם הירשזון, דוד אזולאי ואיתן כבל; הצעת חוק לשכת עורכי-הדין (תיקון – התמחות), התשנ"ט–1998, מאת חבר הכנסת ראובן ריבלין; הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון – הכללת פגיעה על-ידי יהודים), התשנ"ט–1998, מאת חבר הכנסת וליד צאדק חאג'-יחיא וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק העמותות (תיקון – הרחבת מען העמותה), התשנ"ט–1998, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון – הזכאים לתגמול), התשנ"ט–1998, מאת חברת הכנסת ענת מאור; הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון – הכללת פגיעה על-ידי יהודים), התשנ"ט–1998, מאת חבר הכנסת אברהם יחזקאל; הצעת חוק מתן אזרחות למי שנישא לישראלי (תיקוני חקיקה), התשנ"ט–1998, מאת חברי הכנסת אברהם יחזקאל, סופה לנדבר ויורי שטרן; הצעת חוק רפואת התלמיד, התשנ"ט–1998, מאת חברת הכנסת תמר גוז'נסקי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הרשות לקידום מעמד האשה (תיקון – ועדה מייעצת), התשנ"ט–1998, מאת חברת הכנסת נעמי חזן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון – השתתפות המדינה בשכר הלימוד), התשנ"ט–1998, מאת חבר הכנסת מקסים לוי; הצעת חוק למניעת השחתת פני מקרקעין בתעמולת בחירות (תיקוני חקיקה), התשנ"ט–1998, מאת חבר הכנסת אברהם פורז.

א' האן: תודה רבה.

דן תיכון: רבותי, חבר הכנסת ישראל כץ שואל את שר החקלאות ופיתוח הכפר בנושא: משק החלב.

דן תיכון: בבקשה.

דן תיכון: שואל בעל-פה.

ישראל כץ: שאילתא לשר החקלאות ופיתוח הכפר.

ישראל כץ: להערכתי, עקב הרפורמה בענף החלב יש חשש להתמוטטות משק החלב הפרטי בישראל.

ישראל כץ: רצוני לשאול: האם יתמוך משרד החקלאות בדרישת החקלאים שלא להפחית 9 אגורות ממחיר החלב ולבצע את הרפורמה בהדרגה?

דן תיכון: תודה ישיב שר החקלאות.

דן תיכון: תראו, רבותי, עוד מעט יהיו כאן הצבעות.

דן תיכון: אני לא רואה שזה מעניין מישהו.

ראובן ריבלין: כמה זמן, אדוני?

דן תיכון: אני לא יודע; הוא יגמור להשיב ואנחנו ניכנס.

ראובן ריבלין: – – –

דן תיכון: כן, בבקשה.

דן תיכון: אדוני השר, בבקשה.

רפאל איתן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת – –

דן תיכון: רבותי.

רפאל איתן: – – תשובה על שאילתא של חבר הכנסת ישראל כץ: הסכם הרפורמה בענף החלב בנוי על הורדת המחיר ב-9 אגורות לליטר בהדרגה, במשך שלוש שנים, ומנגד מתן מימון של כ-70 מיליון שקל במשך שלוש שנים להרחבת רפתות, לעידוד שותפויות ולטיפול בשפכי רפתות.

רפאל איתן: הורדת המחירים המתוכננת: בשנה הראשונה 2 אגורות – בינואר אגורה אחת וביוני אגורה נוספת; בשנה השנייה – 3 אגורות, ובשנה השלישית – 4 אגורות.

רפאל איתן: הנחת העבודה העומדת בבסיס ההסכם היא, שהפחתת המחיר תתבצע במקביל לפיתוח הרפתות.

רפאל איתן: ביוני 1999, ובטרם תופחת האגורה השנייה, תיערך בדיקה לאימות הנחות העבודה.

רפאל איתן: אם יתברר שנושא ההשקעות אינו מתקדם מסיבות שאינן תלויות בחקלאים, נדון מחדש עם האוצר על האטת קצב הפחתת המחיר.

רפאל איתן: לפני שבע שנים, בתפקידי בקדנציה הקודמת, ביטלתי את הסובסידיה לחלב כמו גם לביצים, לפטם ולהודים.

רפאל איתן: הנביאים בדורם ניבאו התמוטטות המשק כולו, ומשק החלב בפרט.

רפאל איתן: לא קרה שום דבר, ולמשק נחסכו 350 מיליון שקל בשנה.

רפאל איתן: מי שצופה התמוטטות של משק החלב, או שאינו מכיר את הנתונים או שאין לו העובדות של ההסכמים ושל ההכרח לפתח במשק החלב נושא שלא היה קודם, והוא שפכי הרפתות – טיפול בשפכים של הרפתות, בייחוד במקומות שהם באגני ניקוז של הכינרת ובמקומות אחרים.

רפאל איתן: תודה.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: שאלה נוספת לחבר הכנסת ישראל כץ.

ישראל כץ: אדוני השר, הקשבתי ברוב קשב לתשובתך, אבל יש כאן כשל לוגי מסוים, משום שיש הצעה לחקלאים להשקיע, במימון וסיוע מסוים, ולפתח רפתות.

ישראל כץ: אבל באופן עובדתי, לרוב החקלאים במושבים לא יהיו האמצעים והיכולת הנדרשים לעשות זאת.

ישראל כץ: כך שמבחינה עובדתית, במקרה הזה אפשר להגיד, שהביצה תקדם לתרנגולת, משום שהרפתות והחקלאים יתמוטטו בגלל העדר תשלום מחיר נאות לחלב, לפני שהם ישפרו את הרפתות שלהם.

ישראל כץ: כל הכוונה להעמיד לרשותם אמצעים כדי לייעל את עצמם באמצעות השקעה ברפתות היא כוונה שצריכה להיבחן בביצועה לפני שמפחיתים ממחיר החלב.

ישראל כץ: כבר היום ענף החלב בכלל, עקב התייקרות העלויות, נמצא בקשיים, בייחוד במושבים בפריפריה ובשאר המקומות שאין להם מקור פרנסה אחר.

ישראל כץ: החקלאות וההתיישבות הן מהערכים הבסיסיים לקיומה של מדינת ישראל, ואם אלפי חקלאים פרטיים, או מאות אלפי אזרחים שהרפת היא מקור הפרנסה שלהם, לא יוכלו להמשיך ולהחזיק אותה בשל הפסדים, לא תהיה להם אלטרנטיבה לקיומם.

ישראל כץ: לכן בקשתי, קודם כול, לנסות ולראות האם ניתן לסייע בנושא בניית רפתות ריכוזיות, משותפות.

ישראל כץ: להערכתי, זהו ניסיון שברוב המקומות לא יצליח, משום שמדובר באנשים פרטיים עם אורח חיים ודרך חיים מסוימת.

ישראל כץ: אם זה יצליח, ניתן לשקול לאחר מכן להוזיל את המחירים.

ישראל כץ: במצב הנוכחי המשמעות המעשית תהיה, שבהרבה מאוד משקים פרטיים הרפת תהפוך בלתי רווחית ואנשים יישארו מובטלים, ומדינת ישראל תיאלץ לדאוג להם בדרך אחרת, של דמי אבטלה.

דן תיכון: חבר הכנסת כץ, שאילתא בעל-פה היא בת דקה אחת.

דן תיכון: שאלה נוספת לחבר הכנסת שבח וייס.

דן תיכון: בבקשה.

שבח וייס: אדוני היושב-ראש, אדוני שר החקלאות, מדובר פה בעצם בפרנסה של חקלאים.

שבח וייס: ברשותך, אני עולה קצת טרמפ פה על התפר.

שבח וייס: הרבה מאוד חקלאים בקיבוצים, במושבים, בסקטור הפרטי, יהודים וערבים, מודאגים מאוד מהבצורת שכנראה תתרחש.

שבח וייס: באיזו מידה המשרד שלך ערוך בגדול כדי לסייע, אם אכן הצרה הגדולה הזאת תבוא עלינו?

דן תיכון: חבר הכנסת רחבעם זאבי, שאלה נוספת.

רחבעם זאבי: אדוני היושב בראש, אדוני השר, האם נכונה הידיעה, שרבים מהחקלאים בישראל מוכרים את פרות החלב שלהם לתושבי יהודה ושומרון, ואנחנו נמצאים בתהליך של סגירת משק החלב הישראלי, אומנם לא מחר-מחרתיים, אבל המגמה היא בכיוון הזה; האם הידיעה נכונה?

דן תיכון: ישיב שר החקלאות.

רפאל איתן: מומחים בדקו את הנתונים ואת התנאים והגיעו למסקנה בדבר הצורך ברפורמה הזאת.

רפאל איתן: בעבר היו למושבניק שתי פרות חולבות ועוד עגל ועגלה ו-100 תרנגולות, ומזה חיו והתקיימו ברמת חיים כמו שהיתה לפני 50 שנה.

רפאל איתן: היום אין שום הצדקה לרפתות קטנות, כי כושר התחרות גדול מאוד, אף שאנחנו לא מייצאים מוצרי חלב, ותיכף אסביר למה.

רפאל איתן: הפרות הישראליות הן מהטובות בעולם בתנובה, אבל החלב ומוצרי החלב הישראליים הם היקרים בעולם, כי עלויות הייצור גבוהות מאוד, לפעמים ללא שום הצדקה.

רפאל איתן: המסקנה היא, שאותם שני אנשים שעובדים ברפת של 20 ראש יכולים לנהל רפת של 200 ראש, עם הטכנולוגיה והשכלולים הטכניים במשק החלב.

רפאל איתן: אנחנו לא מצליחים לייצא מוצרי חלב אף שהם טובים, בגלל היוקר, בגלל כושר התחרות.

רפאל איתן: מדינות עם רפתות אחרות, עם תנובת חלב פחותה משלנו, מציפות את העולם במוצרי חלב.

רפאל איתן: בעתיד נהיה חשופים לייבוא של מוצרי חלב על-פי הסכמים, וזה מה שעלול לגרום לנו לקשיים במשק החלב.

רפאל איתן: אם לא נשכלל ולא נוריד את עלויות הייצור, אנחנו נוצף, על-פי הסכמים שאנחנו לא יכולים להתחמק מהם, בתוצרת חלב, באבקת חלב ובמוצרים אחרים.

רפאל איתן: זאת המטרה של הרפורמה, להציל, אולי זו מלה חריפה מדי, להעניק למשק החלב את עתידו ואת יכולתו להתמודד ולספק את כל המוצרים שהאוכלוסייה צורכת, וגם לנסות ולהתחרות בחוץ בשווקים אחרים.

רפאל איתן: תודה רבה.

רפאל איתן: (קריאה ראשונה)

דן תיכון: רבותי, אנחנו ניגשים להצבעה על הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 9).

אברהם רביץ: לא היה צלצול, אדוני.

דן תיכון: אבל זו הצבעה אישית, אז יש זמן.

דן תיכון: רק רגע, המזכיר צלצל בזמן.

דן תיכון: אדוני, תתחיל בהצבעה.

דן תיכון: אני חוזר, רק רגע, ההצבעה על הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (יקון מס' 9) – קריאה ראשונה.

דן תיכון: ההצבעה אישית, שמית.

דן תיכון: בבקשה.

א' האן: יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח; רפאל אדרי – אינו נוכח; אורי אור – נגד; חיים אורון – נגד; אפי אושעיה – אינו נוכח; דוד אזולאי – בעד;; דליה איציק – אינה נוכחת מיכאל איתן – בעד; רפאל איתן – אינו נוכח; רפאל אלול – נגד; בנימין אלון – בעד; טלב אלסאנע – נמנע; זאב בנימין בגין – אינו נוכח; זאב בוים – נמנע; יגאל ביבי – בעד; יוסף ביילין – נגד; נעמי בלומנטל – אינה משתתפת בהצבעה בנימין בן-אליעזר – נגד; אליהו בן-מנחם – נגד; שלמה בן-עמי – אינו נוכח; שמריהו בן-צור – בעד; שלמה בניזרי – בעד; רומן ברונפמן – נגד; עוזי ברעם – אינו נוכח; אהוד ברק – נגד; עזמי בשארה – אינו נוכח; אליהו גבאי – בעד; תמר גוז'נסקי – נגד; מיכה גולדמן – אינו נוכח; אלי גולדשמידט – נגד; אריה גמליאל – בעד; נסים דהן – בעד; עבד-אלמאלכ דהאמשה – אינו נוכח; חיים דיין – בעד; יעל דיין – נגד; עבד-אלוהב דראושה – אינו נוכח; אריה דרעי – בעד; אברהם הירשזון – אינו נוכח; שמואל הלפרט – בעד; צחי הנגבי – בעד; צבי הנדל – בעד; יהודה הראל – אינו נוכח; צבי ויינברג – בעד; שבח וייס – נגד; יצחק וקנין – בעד; רחבעם זאבי – בעד; נסים זוילי – נגד; עמנואל זיסמן – בעד; אליעזר זנדברג – נגד; נעמי חזן – נגד; תאופיק חטיב – נמנע; רפיק חג'-יחיא – אינו נוכח; דוד טל – בעד; סאלח טריף – אינו נוכח; יונה יהב – נגד; שאול יהלום – אינו נוכח; אברהם יחזקאל – נגד; אליהו ישי – אינו נוכח; איתן כבל – נגד; יצחק כהן – בעד; רן כהן – נגד; רענן כהן – נגד; יוסי כץ – נגד; ישראל כץ – בעד; לימור לבנת – בעד; אלכסנדר לובוצקי – נגד; דוד לוי – אינו נוכח; יצחק לוי – בעד; אברהם יוסף לייזרזון – בעד; מקסים לוי – אינו נוכח; עוזי לנדאו – אינו נוכח; סופה לנדבר – אינה נוכחת יהודה לנקרי – אינו נוכח;

א' האן: ענת מאור – נגד; אדיסו מאסלה – נגד; דוד מגן – נגד; האשם מחאמיד – אינו נוכח; חגי מירום – נגד; נואף מסאלחה – אינו נוכח; יהושע מצא – בעד; יצחק מרדכי – בעד; דן מרידור – אינו נוכח; מיכאל נודלמן – נגד; בנימין נתניהו – בעד; מרינה סולודקין – נגד; ניסן סלומינסקי – בעד; סאלח סלים – אינו נוכח; אפרים סנה – נגד; אחמד סעד – נגד; גדעון עזרא – בעד; שאול עמור – בעד; אברהם פורז – נגד; חנן פורת – בעד; אופיר פינס-פז – נגד; משה פלד – בעד; רפאל פנחסי – בעד; מאיר פרוש – בעד; שמעון פרס – נגד; עמיר פרץ – נגד; וליד צאדק חאג'-יחיא – נגד; דוד צוקר – נגד; אביגדור קהלני – בעד; מיכאל קליינר – אינו נוכח; משה קצב – בעד; דוד ראם – אינו נוכח; אברהם רביץ – בעד; אמנון רובינשטיין – נגד; ראובן ריבלין – בעד; חיים רמון – נגד; אבנר חי שאקי – בעד; אברהם שוחט – נגד; מאיר שטרית – בעד; יורי שטרן – אינו נוכח; דורון שמואלי – בעד; סילבן שלום – אינו נוכח; שלום שמחון – נגד; אריאל שרון – אינו נוכח; יוסי שריד – נגד; נתן שרנסקי – אינו נוכח; דן תיכון – בעד; אני חוזר על שמות אלה שקראתי בשמותיהם ולא הצביעו: יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח; רפי אדרי – אינו נוכח; אפי אושעיה – נגד; דליה איציק – נגד; רפאל איתן – בעד; זאב בנימין בגין – אינו נוכח; נעמי בלומנטל – בעד; שלמה בן-עמי – נגד; עוזי ברעם – אינו נוכח; עזמי בשארה – אינו נוכח; מיכה גולדמן – נגד; עבד-אלמאלכ דהאמשה – אינו נוכח; עבד-אלוהב דראושה – אינו נוכח; אברהם הירשזון – אינו נוכח; יהודה הראל – בעד; רפיק חג'-יחיא – בעד; סאלח טריף – אינו נוכח; שאול יהלום – בעד; אליהו ישי – בעד; דוד לוי – אינו נוכח; מקסים לוי – אינו נוכח; עוזי לנדאו – אינו נוכח; סופה לנדבר – נגד; יהודה לנקרי – אינו נוכח;

א' האן: האשם מחאמיד – אינו נוכח; נואף מסאלחה – אינו נוכח; דן מרידור – אינו נוכח; סאלח סלים – אינו נוכח; מיכאל קליינר – אינו נוכח; דוד ראם – אינו נוכח; יורי שטרן – אינו נוכח; סילבן שלום – בעד; אריאל שרון – אינו נוכח; נתן שרנסקי – אינו נוכח;

דן תיכון: חבר הכנסת זאב בוים, אתה רוצה לשנות?

א' האן: חבר הכנסת זאב בוים מצביע בעד.

א' האן: האם יש מישהו שלא קראתי בשמו?

א' האן: מיכאל קליינר – בעד;.

א' האן: סיימתי את ההצבעה.

א' האן: תודה רבה.

דן תיכון: רבותי, נא לשבת.

דן תיכון: להלן התוצאות: הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 9), קריאה ראשונה: בעד – 51, נגד – 46, שני נמנעים.

דן תיכון: הצעת החוק עוברת להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

דן תיכון: הודעה לנמנעים.

דן תיכון: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

יוסי שריד: כנסת ישראל מעבירה חוק אנטישמי.

קריאות: – – –

דן תיכון: רבותי, אם אתם לא מפסיקים, אני עושה הפסקה לעשר דקות.

טלב אלסאנע: אפילו במרכז הליכוד לא התנהגו בצורה הזאת.

טלב אלסאנע: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, סיעת מד"ע-רע"ם החליטה להימנע, ואכן נמנעה בהצבעה הזאת, אף שבהתחלה היתה לנו מחשבה להצביע נגד הצעת החוק.

טלב אלסאנע: אנחנו בדעה, שלא יכול להיות, שבעקבות כל החלטה של בית-המשפט הגבוה לצדק, צריך לחוקק חוק על-ידי הכנסת, אשר יסכל את ההחלטה של בית-המשפט הגבוה לצדק.

טלב אלסאנע: אבל מדובר בנושא דתי, יהודי, פנימי, ואנחנו רוצים לכבד את רצונו של הרוב כאן, שיחליט בעצמו מה רצונו.

טלב אלסאנע: העניין לדעתי אינו פוליטי, אבל אין לי ספק, שההצבעה שהיתה כאן היא הצבעה פוליטית.

טלב אלסאנע: בכל זאת ראינו לנכון להימנע בהצבעה הזאת, מתוך תקווה, שבעניינים הנוגעים למוסלמים במדינה, לא תהיה מעורבות יתירה של פוליטיקה ופוליטיקאים.

חיים אורון: – – –

 אברהם-בייגה שוחט: מה קיבלתם מש"ס?

טלב אלסאנע: מה, ש"ס מחלקים?

טלב אלסאנע: לא יודע.

טלב אלסאנע: אתה בתור שר אוצר לשעבר יודע יותר טוב.

טלב אלסאנע: אכן, החלטנו להימנע בתור דוגמה.

טלב אלסאנע: הייתי מצפה שבמשרד הדתות, במקום שיושב בו השר סויסה, יפסיקו את המעורבות של נציגים מהסקטור היהודי, אשר יקבעו לבתי-הדין השרעיים מי יהיה הקאדי שידון בעניינים של מעמד אישי אצל המוסלמים, ובמשרד הדתות, במקום שיושבים בו הפקידים משה דנה, נסים דנה ומשה בן-חיים – – –

חיים אורון: בלקיה יהודים יושבים – – –

טלב אלסאנע: לדעתי, בעניינים האישיים, המעורבות הזאת – של פקיד כמו נסים דנה, המופקד על מערכת בתי-הדין השרעיים ועל נשיא בתי-הדין השרעיים – נוגדת את רצונם של האנשים, את רצונם של התושבים, את רצונם של האזרחים.

טלב אלסאנע: בשבוע הבא אני מתכוון להעלות לדיון, בסדר-היום של הכנסת, הצעת חוק בקריאה ראשונה בקשר למועצות, הרשויות המקומיות הממונות.

טלב אלסאנע: לא יעלה על הדעת, שמשרד מסוים ילך וימנה ראש רשות – – –

דן תיכון: אני מתחיל לחשוב שחבר הכנסת בייגה שוחט צודק.

דן תיכון: תנמק מדוע, אל תדבר על מה שיהיה בשבוע הבא.

טלב אלסאנע: כל המטרה, כמו שאמרתי, שכמו שבאותן מועצות ממונות לא יכול להיות שאנשים מחוץ למערכת יכפו את רצונם על אנשים במערכת, לא רצינו לכפות את רצוננו על חברי הכנסת היהודים בנושא דתי, יהודי, פנימי.

טלב אלסאנע: לכן החלטנו להימנע.

טלב אלסאנע: תודה.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: (קריאה ראשונה)

דן תיכון: אנחנו עוברים לסעיף הבא: הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 1999), קריאה ראשונה.

דן תיכון: הצבעה אישית, שמית.

רן כהן: זו הצעת חוק שהיא ביזיון לכנסת.

א' האן: יולי-יואל אדלשטיין – נמנע ; רפאל אדרי – נגד; אורי אור – נגד; חיים אורון – נגד; אפי אושעיה – נגד; דוד אזולאי – בעד; דליה איציק – נגד; מיכאל איתן – בעד; רפאל איתן – בעד; רפאל אלול – נגד; בנימין אלון – בעד; טלב אלסאנע – נגד; זאב בנימין בגין – אינו נוכח; זאב בוים – בעד; יגאל ביבי – בעד; יוסף ביילין – נגד; נעמי בלומנטל – בעד; בנימין בן-אליעזר – נגד; אליהו בן-מנחם – נגד; שלמה בן-עמי – נגד; שמריהו בן-צור – בעד; שלמה בניזרי – בעד; רומן ברונפמן – אינו נוכח; עוזי ברעם – אינו נוכח; אהוד ברק – נגד; עזמי בשארה – נגד; אליהו גבאי – בעד; תמר גוז'נסקי – נגד; מיכה גולדמן – אינו נוכח; אלי גולדשמידט – נגד; אריה גמליאל – בעד; נסים דהן – בעד; עבד-אלמאלכ דהאמשה – אינו נוכח; חיים דיין – בעד; יעל דיין – נגד; עבד-אלוהב דראושה – אינו נוכח; אריה דרעי – בעד; אברהם הירשזון – אינו נוכח; שמואל הלפרט – בעד; צחי הנגבי – בעד; צבי הנדל – בעד; יהודה הראל – בעד; צבי ויינברג – אינו נוכח; שבח וייס – נגד; יצחק וקנין – בעד; רחבעם זאבי – נגד; נסים זוילי – נגד; עמנואל זיסמן – בעד; אליעזר זנדברג – בעד; נעמי חזן – נגד; תאופיק חטיב – נגד; רפיק חג'-יחיא – נגד; דוד טל – בעד; סאלח טריף – נגד; יונה יהב – נגד; שאול יהלום – בעד; אברהם יחזקאל – נגד; אליהו ישי – בעד; איתן כבל – נגד; יצחק כהן – בעד; רן כהן – נגד; רענן כהן – נגד; יוסי כץ – נגד; ישראל כץ – בעד; לימור לבנת – בעד; אלכסנדר לובוצקי – בעד; דוד לוי – נגד; יצחק לוי – בעד; אברהם יוסף לייזרזון – בעד; מקסים לוי – נגד; עוזי לנדאו – אינו נוכח; סופה לנדבר – נגד; יהודה לנקרי – נגד; ענת מאור – נגד; אדיסו מאסלה – נגד;

א' האן: דוד מגן – נגד; האשם מחאמיד – נגד; חגי מירום – נגד; נואף מסאלחה – אינו נוכח; יהושע מצא – בעד; יצחק מרדכי – בעד; דן מרידור – אינו נוכח; מיכאל נודלמן – בעד; בנימין נתניהו – בעד; מרינה סולודקין – נמנעת; ניסן סלומינסקי – בעד; אפרים סנה – נגד; סאלח סלים – נגד; אחמד סעד – נגד; גדעון עזרא – בעד; שאול עמור – בעד; אברהם פורז – נגד; חנן פורת – בעד; אופיר פינס-פז – נגד; משה פלד – בעד; רפאל פנחסי – בעד; מאיר פרוש – בעד; שמעון פרס – נגד; עמיר פרץ – נגד; וליד צאדק חאג'-יחיא – נגד; דוד צוקר – נגד; אביגדור קהלני – בעד; מיכאל קליינר – בעד; משה קצב – בעד; דוד ראם – אינו נוכח; אברהם רביץ – בעד; אמנון רובינשטיין – אינו נוכח; ראובן ריבלין – בעד; חיים רמון – נגד; אבנר חי שאקי – בעד; אברהם שוחט – נגד; מאיר שטרית – בעד; יורי שטרן – בעד; דורון שמואלי – בעד; סילבן שלום – בעד; שלום שמחון – אינו נוכח;

קריאה: הוא נוכח.

א' האן: איפה הוא?

א' האן: לא בפנים.

א' האן: אריאל שרון – אינו נוכח;

קריאה: – – –

א' האן: אני אחזור עוד הפעם.

א' האן: שלום שמחון – – – שלום שמחון – – –

קריאה: הוא לא רוצה לענות.

א' האן: אריאל שרון – אינו נוכח; יוסי שריד – נגד; נתן שרנסקי – בעד; דן תיכון – בעד; אני חוזר על שמות אלה שלא הצביעו:

א' האן: זאב בנימין בגין – אינו נוכח; רומן ברונפמן – בעד; מיכה גולדמן – נגד; עוזי ברעם – אינו נוכח; עבד-אלמאלכ דהאמשה – נגד; עבד-אלוהב דראושה – נגד; אברהם הירשזון – אינו נוכח; צבי ויינברג – בעד; עוזי לנדאו – אינו נוכח; נואף מסאלחה – אינו נוכח; דן מרידור – אינו נוכח; דוד ראם – אינו נוכח; אמנון רובינשטיין – נגד; שלום שמחון – נגד; אריאל שרון – אינו נוכח;

מיכאל נודלמן: – – –

א' האן: חבר הכנסת נודלמן, אתה הצבעת, לא?

מיכאל נודלמן: – – –

א' האן: מיכאל נודלמן – בעד; האם יש באולם מישהו שלא קראתי בשמו?

א' האן: אין.

א' האן: ההצבעה תמה.

רענן כהן: אני מבקש להעביר לוועדת הכלכלה.

דן תיכון: רבותי, נא לשבת.

דן תיכון: אתה רוצה לומר משהו, חבר הכנסת רענן כהן?

רענן כהן: קודם תקרא את התוצאה.

דן תיכון: לא, אחרי התוצאה זה יהיה פאסה.

רענן כהן: אם זה עובר, אני מבקש להעביר את החוק לוועדת הכלכלה.

דן תיכון: אין דבר כזה "אם".

דן תיכון: רבותי, הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 1999), התשנ"ט–1998, בקריאה ראשונה: בעד – 55, נגד – 55.

דן תיכון: שני נמנעים.

דן תיכון: רבותי, החוק לא עבר.

דן תיכון: רבותי, נא לשבת.

רענן כהן: חבר הכנסת שטרית, אפשר כבר להתחיל בקריאה שנייה וקריאה שלישית על חוק הפיזור.

דן תיכון: רבותי, הפסקה לעשר דקות.

דן תיכון: (הישיבה נפסקה בשעה 16:55 ונתחדשה בשעה 17:36.

דן תיכון: )

דן תיכון: הודעה למזכיר הכנסת.

א' האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה: הצעת חוק הרשויות המקומיות (תיקוני חקיקה) (הסדרי בחירות) (תיקון מס' 2), התשנ"ט–1998, של חבר הכנסת מיכה גולדמן.

א' האן: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 40), התשנ"ט–1998, שהחזירה ועדת העבודה והרווחה; הצעת חוק איסור התערבות גנטית (שיבוט אדם ושינוי גנטי בתאי רבייה), התשנ"ט–1998, שהחזירה הוועדה המיוחדת לענייני מחקר ופיתוח מדעי וטכנולוגי; הצעת חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת (הוראת שעה) (תיקון), התשנ"ט–1998, שהחזירה ועדת הכנסת; הצעת חוק לימוד חובה (תיקון מס' 16) (תיקון מס' 7), התשנ"ט–1998, שהחזירה ועדת החינוך והתרבות; הצעת חוק שירות לאומי (תנאי שירות למתנדב בשירות לאומי) (תיקון), התשנ"ט–1998, שהחזירה ועדת הכספים; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 19), התשנ"ט–1998, שהחזירה ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

א' האן: תודה רבה.

א' האן: ולראש הממשלה)

דן תיכון: רבותי, הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון מס' 8) (מועד הבחירות המוקדמות לכנסת ולראש הממשלה) (קריאה ראשונה) – תשובה והצבעה.

דן תיכון: דברי תשובה מפי יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

חנן פורת: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, שלושה משפטים בלבד להצעת חוק פשוטה זו, שעל דעת כל סיעות הבית, והיא צריכה 61 בהצבעה.

חנן פורת: 1.

חנן פורת: התברר לנו, תוך כדי בדיקה עם ועדת הבחירות המרכזית ועם המערכת הארגונית, ש-60 יום במקרה של אי-אמון או במקרה של הליכתו של ראש הממשלה לנשיא אינם מספיקים כיום להיערכות לבחירות, ועל כן מוצע להאריך מ-60 יום ל-90 יום.

חנן פורת: 2.

חנן פורת: אם הכנסת באופן מיוחד, ברוב חבריה, תרצה – תוכל לחוקק בתוך 14 יום מיום האי-אמון הצעה שלפיה יהיה הזמן קצר יותר לזכותה של הכנסת.

חנן פורת: 3.

חנן פורת: בפרק זמן של 120 יום לפני הבחירות, או שנקבעו בחוק או בחוק מיוחד, לא ניתן להגיש אי-אמון ולקצר את התהליך.

חנן פורת: הדבר הזה מאוד רלוונטי לתקופה שלנו, כיוון שאנחנו עומדים כעת לקבל הצעת חוק בקשר להקדמת הבחירות, שלא יהיה מצב שבו ברגעים האחרונים פתאום יגישו אי-אמון ועל-ידי כך יקצרו את התקופה באופן לא סביר.

חנן פורת: זוהי כל ההצעה.

חנן פורת: אני מבקש לאשר אותה ולהעביר אותה לוועדת החוקה להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

חנן פורת: תודה.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: רבותי, אדוני יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, אני מתחיל להצביע.

דן תיכון: ההצבעה אומנם תהיה אישית, אבל שיהיה ברור, זה לא מספיק.

מאיר שטרית: – – –

דן תיכון: לא, אין דבר כזה.

דן תיכון: זה לא הסוכנות היהודית, שעושים הצבעות לניסיון.

דן תיכון: ראיתי את דולצ'ין.

רפאל פנחסי: אדוני היושב-ראש, שני מונים.

דן תיכון: לא אכפת לי, ברגע שאתחיל – התחלתי, אבל כל עוד אני לא מתחיל – – – אין 61.

מאיר שטרית: אין.

מאיר שטרית: יש 59.

דוד צוקר: – – –

דן תיכון: אבל מי אמר לך שכולם מצביעים בעד?

דן תיכון: רבותי, אדוני המזכיר, תתחיל בהצבעה אישית.

א' האן: יולי-יואל אדלשטיין – בעד; רפאל אדרי – בעד; אורי אור – אינו נוכח; חיים אורון – בעד; אפי אושעיה – בעד; דוד אזולאי – בעד; דליה איציק – בעד; מיכאל איתן – אינו נוכח; רפאל איתן – בעד; רפאל אלול – אינו נוכח; בנימין אלון – בעד; טלב אלסאנע – בעד; זאב בנימין בגין – אינו נוכח; זאב בוים – אינו נוכח; יגאל ביבי – בעד; יוסף ביילין – אינו נוכח; נעמי בלומנטל – אינה נוכחת בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח; אליהו בן-מנחם – בעד; שלמה בן-עמי – אינו נוכח; שמריהו בן-צור – בעד; שלמה בניזרי – בעד; רומן ברונפמן – בעד; עוזי ברעם – אינו נוכח; אהוד ברק – אינו נוכח; עזמי בשארה – בעד; אליהו גבאי – אינו נוכח; תמר גוז'נסקי – בעד; מיכה גולדמן – בעד; אלי גולדשמידט – בעד; אריה גמליאל – בעד; נסים דהן – בעד; עבד-אלמאלכ דהאמשה – אינו נוכח; חיים דיין – בעד; יעל דיין – בעד; עבד-אלוהב דראושה – בעד; אריה דרעי – בעד; אברהם הירשזון – בעד; שמואל הלפרט – בעד; צחי הנגבי – אינו נוכח; צבי הנדל – אינו נוכח; יהודה הראל – אינו נוכח; צבי ויינברג – בעד; שבח וייס – בעד; יצחק וקנין – בעד; רחבעם זאבי – בעד; נסים זוילי – אינו נוכח; עמנואל זיסמן – בעד; אליעזר זנדברג – בעד; נעמי חזן – בעד; תאופיק חטיב – בעד; רפיק חג'-יחיא – בעד; דוד טל – בעד; סאלח טריף – אינו נוכח; יונה יהב – בעד; שאול יהלום – אינו נוכח; אברהם יחזקאל – אינו נוכח; אליהו ישי – אינו נוכח; איתן כבל – בעד; יצחק כהן – בעד; רן כהן – בעד; רענן כהן – בעד; יוסי כץ – בעד; ישראל כץ – בעד; לימור לבנת – אינה נוכחת אלכסנדר לובוצקי – בעד; דוד לוי – בעד; יצחק לוי – בעד; אברהם יוסף לייזרזון – בעד; מקסים לוי – בעד; עוזי לנדאו – אינו נוכח; סופה לנדבר – בעד; יהודה לנקרי – בעד;

א' האן: ענת מאור – בעד; אדיסו מאסלה – בעד; דוד מגן – אינו נוכח; האשם מחאמיד – בעד; חגי מירום – בעד; נואף מסאלחה – אינו נוכח; יהושע מצא – אינו נוכח; יצחק מרדכי – אינו נוכח; דן מרידור – אינו נוכח; מיכאל נודלמן – בעד; בנימין נתניהו – אינו נוכח; מרינה סולודקין – אינה נוכחת ניסן סלומינסקי – אינו נוכח; סאלח סלים – בעד; אפרים סנה – בעד; אחמד סעד – בעד; גדעון עזרא – בעד; שאול עמור – בעד; אברהם פורז – אינו נוכח; חנן פורת – בעד; אופיר פינס-פז – אינו נוכח; משה פלד – בעד; רפאל פנחסי – בעד; מאיר פרוש – בעד; שמעון פרס – בעד; עמיר פרץ – בעד; וליד צאדק חאג'-יחיא – אינו נוכח; דוד צוקר – בעד; אביגדור קהלני – בעד; מיכאל קליינר – אינו נוכח; משה קצב – אינו נוכח; דוד ראם – אינו נוכח; אברהם רביץ – בעד; אמנון רובינשטיין – אינו נוכח; ראובן ריבלין – בעד; חיים רמון – אינו נוכח; אבנר חי שאקי – בעד; אברהם שוחט – בעד; מאיר שטרית – בעד; יורי שטרן – בעד; דורון שמואלי – בעד; סילבן שלום – אינו נוכח; שלום שמחון – אינו נוכח; אריאל שרון – אינו נוכח; יוסי שריד – בעד; נתן שרנסקי – בעד; דן תיכון – נגד; אני חוזר על שמות חברי הכנסת:

א' האן: אורי אור – אינו נוכח; מיכאל איתן – אינו נוכח; רפאל אלול – אינו נוכח; זאב בנימין בגין – אינו נוכח; זאב בוים – בעד; יוסי ביילין – בעד; נעמי בלומנטל – אינה נוכחת בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח; שלמה בן-עמי – בעד; עוזי ברעם – אינו נוכח; אהוד ברק – אינו נוכח; אליהו גבאי – בעד; עבד-אלמאלכ דהאמשה – אינו נוכח; צחי הנגבי – אינו נוכח; צבי הנדל – אינו נוכח; יהודה הראל – בעד; נסים זוילי – אינו נוכח; סאלח טריף – בעד; שאול יהלום – אינו נוכח; אברהם יחזקאל – אינו נוכח; אליהו ישי – אינו נוכח; לימור לבנת – אינה נוכחת עוזי לנדאו – אינו נוכח; דוד מגן – אינו נוכח; נואף מסאלחה – אינו נוכח; יהושע מצא – אינו נוכח; יצחק מרדכי – אינו נוכח; דן מרידור – אינו נוכח; בנימין נתניהו – אינו נוכח; מרינה סולודקין – אינה נוכחת ניסן סלומינסקי – אינו נוכח; אברהם פורז – אינו נוכח; אופיר פינס-פז – אינו נוכח; וליד צאדק חאג'-יחיא – בעד; אמנון רובינשטיין – בעד; מיכאל קליינר – אינו נוכח; משה קצב – בעד; דוד ראם – אינו נוכח; חיים רמון – אינו נוכח; סילבן שלום – אינו נוכח; אריאל שרון – אינו נוכח; שלום שמחון – בעד; נסים זוילי – בעד; האם לא קראתי בשם מישהו?

א' האן: – תמה ההצבעה.

רפאל פנחסי: – – –

דן תיכון: אני אסביר לך גם למה.

דן תיכון: החוק הזה הוא פרובלמטי מאוד ויש בו סיבוכים שמעוררים שאלות רבות.

דן תיכון: לפחות יהיה כאן אחד שיאמר שדעתו איננה נוחה מן התיקון הרטרואקטיבי הזה.

חנן פורת: הוא לא רטרואקטיבי.

דן תיכון: ספק רטרואקטיבי ספק לא.

דן תיכון: זה יכול להיות, תלוי מה ייגמר קודם.

דן תיכון: אם הוא מעביר היום את הצבעת האי-אמון, אז זה רטרואקטיבי.

ראובן ריבלין: חוק ההסדרים יהיה אי-אמון.

חיים אורון: חוק ההסדרים הולך להיות רטרואקטיבי.

דן תיכון: רטרואקטיבי למה?

דן תיכון: רבותי, הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון מס' 8) (מועד הבחירות המוקדמות לכנסת ולראש הממשלה), קריאה ראשונה, להלן התוצאות: בעד – 88, נגד – 1.

דן תיכון: החוק עובר להכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

דן תיכון: תודה רבה.

דוד טל: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט להסיר מסדר-יומה, לפני הכנתן לקריאה ראשונה, את הצעת חוק העונשין (תיקון – פרסום שם חשוד), התשנ"ז–1997, של חבר הכנסת שמואל הלפרט, ואת הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (תיקון – סייג לפרסום), התשנ"ח–1998, של חבר הכנסת צבי ויינברג.

דוד טל: דברי הסבר בנושא מפי יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת חנן פורת.

דוד טל: בבקשה.

חנן פורת: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מודה ומתוודה שאני עומד בפני מציאות מאוד קשה לי.

חנן פורת: אני תמכתי בהצעת החוק וחשבתי שהיא נכונה, ובכל זאת הוועדה החליטה ברוב להסיר זאת מעל סדר-היום.

חנן פורת: ההצעה, במשפט אחד בלבד, אומרת, שאין לפרסם שמו של חשוד קודם שהוגש נגדו כתב אישום או קודם הארכת מאסרו, אלא אם כן הורה השופט אחרת.

חנן פורת: הוועדה החליטה להסיר את זה, ואנחנו מביאים את זה להכרעת המליאה.

חנן פורת: תודה.

דוד טל: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דוד טל: הצבעה נגד פירושה שלא התקבלה החלטת הוועדה.

דוד טל: הצבעה מס' 1 בעד הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט – 28 נגד – 33 נמנעים – אין

קריאה: אישית.

דוד טל: ההצבעה מבוטלת.

אלי גולדשמידט: אדוני היושב-ראש, אני הגשתי בקשה להצבעה אישית, ועד שהספקתי להגיע – – –

דוד טל: חבר הכנסת גולדשמידט, אחרי שאמרתי שיש הצבעה הגשת לי את הנייר הזה.

אלי גולדשמידט: לא נכון.

אלי גולדשמידט: אני מגיש למזכיר לא ליושב-ראש – – –

קריאות: – – –

דוד טל: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה אישית.

דוד טל: ההצבעה הזו מבוטלת.

דוד טל: חברי הכנסת, אני חוזר ואומר, הצבעה נגד פירושה נגד הצעת הוועדה.

א' האן: יולי-יואל אדלשטיין – נגד; רפאל אדרי – בעד; אורי אור – אינו נוכח; חיים אורון – בעד; אפי אושעיה – בעד; דוד אזולאי – נגד; דליה איציק – בעד; מיכאל איתן – אינו נוכח; רפאל איתן – נגד; רפאל אלול – אינו נוכח; בנימין אלון – נגד; טלב אלסאנע – אינו נוכח; זאב בנימין בגין – אינו נוכח; זאב בוים – בעד; יגאל ביבי – נגד; יוסף ביילין – בעד; נעמי בלומנטל – בעד; בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח; אליהו בן-מנחם – בעד; שלמה בן-עמי – בעד; שמריהו בן-צור – נגד; שלמה בניזרי – נגד; רומן ברונפמן – נגד; עוזי ברעם – אינו נוכח; אהוד ברק – אינו נוכח; עזמי בשארה – נגד; אליהו גבאי – נגד; תמר גוז'נסקי – נגד; מיכה גולדמן – בעד; אלי גולדשמידט – בעד; אריה גמליאל – נגד; נסים דהן – נגד; עבד-אלמאלכ דהאמשה – אינו נוכח; חיים דיין – נגד; יעל דיין – בעד; עבד-אלוהב דראושה – בעד; אריה דרעי – אינו נוכח; אברהם הירשזון – בעד; שמואל הלפרט – נגד; צחי הנגבי – אינו נוכח; צבי הנדל – אינו נוכח; יהודה הראל – אינו נוכח; צבי ויינברג – נגד; שבח וייס – בעד; יצחק וקנין – נגד; רחבעם זאבי – נגד; נסים זוילי – אינו נוכח; עמנואל זיסמן – נגד; אליעזר זנדברג – אינו נוכח; נעמי חזן – בעד; תאופיק חטיב – אינו נוכח; רפיק חג'-יחיא – אינו נוכח; דוד טל – נגד; סאלח טריף – אינו נוכח; יונה יהב – בעד; שאול יהלום – אינו נוכח; אברהם יחזקאל – אינו נוכח; אליהו ישי – אינו נוכח; איתן כבל – בעד; רן כהן – בעד; רענן כהן – אינו נוכח; יוסי כץ – אינו נוכח; ישראל כץ – אינו נוכח; לימור לבנת – אינה נוכחת אלכסנדר לובוצקי – אינו נוכח; דוד לוי – נגד; יצחק לוי – נגד; אברהם יוסף לייזרזון – נגד; מקסים לוי – אינו נוכח; עוזי לנדאו – אינו נוכח; סופה לנדבר – אינה נוכחת יהודה לנקרי – נגד;

א' האן: ענת מאור – אינה נוכחת אדיסו מאסלה – אינו נוכח; דוד מגן – אינו נוכח; האשם מחאמיד – אינו נוכח; חגי מירום – בעד; נואף מסאלחה – אינו נוכח; יהושע מצא – אינו נוכח; יצחק מרדכי – אינו נוכח; דן מרידור – אינו נוכח; מיכאל נודלמן – נגד; בנימין נתניהו – אינו נוכח; מרינה סולודקין – אינה נוכחת ניסן סלומינסקי – אינו נוכח; סאלח סלים – נגד; אפרים סנה – בעד; אחמד סעד – נגד; גדעון עזרא – אינו נוכח; שאול עמור – אינו נוכח; אברהם פורז – אינו נוכח; חנן פורת – נגד; אופיר פינס-פז – בעד; משה פלד – אינו נוכח; רפאל פנחסי – נגד; מאיר פרוש – נגד; שמעון פרס – אינו נוכח; עמיר פרץ – אינו נוכח; וליד צאדק חאג'-יחיא – בעד; דוד צוקר – בעד; אביגדור קהלני – אינו נוכח; מיכאל קליינר – אינו נוכח; משה קצב – נגד; דוד ראם – אינו נוכח; אברהם רביץ – נגד; אמנון רובינשטיין – בעד; ראובן ריבלין – בעד; חיים רמון – בעד; אבנר חי שאקי – נגד; אברהם שוחט – אינו נוכח; מאיר שטרית – בעד; יורי שטרן – נגד; דורון שמואלי – אינו נוכח; סילבן שלום – אינו נוכח;

קריאות: – – –

א' האן: דורון שמואלי – בעד; סילבן שלום –

עמנואל זיסמן: אחרי שקראת את שמו – – –

א' האן: אני יכול לקרוא לו עוד הפעם.

עמנואל זיסמן: – – –

משה פלד: בשמי קראת?

א' האן: שלום שמחון – בעד; אריאל שרון – אינו נוכח; סילבן שלום – אינו נוכח; יוסי שריד – בעד; נתן שרנסקי – נגד; דן תיכון – אינו נוכח;.

א' האן: אני חוזר בסיבוב שני.

א' האן: אני עובר לסיבוב שני.

א' האן: אורי אור – בעד; מיכאל איתן – אינו נוכח; טלב אלסאנע – בעד; רפאל אלול – אינו נוכח; זאב בנימין בגין – אינו נוכח; בנימין בן-אליעזר – בעד; עוזי ברעם – אינו נוכח; אהוד ברק – אינו נוכח; עבד-אלמאלכ דהאמשה – אינו נוכח;

קריאה: – – –

א' האן: איפה הוא?

א' האן: עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד; אריה דרעי – אינו נוכח; צחי הנגבי – אינו נוכח; צבי הנדל – אינו נוכח; יהודה הראל – אינו נוכח; נסים זוילי – אינו נוכח; אליעזר זנדברג – אינו נוכח; רפיק חג'-יחיא – אינו נוכח; תאופיק חטיב – אינו נוכח;

קריאה: חג'-יחיא – – –

א' האן: איפה חג'-יחיא?

א' האן: רפיק חג'-יחיא הצביע?

קריאה: כן, הצביע בעד.

א' האן: סליחה, רפיק חג'-יחיא, הצבעת?

יצחק כהן: – – – חמש פעמים.

א' האן: מה הצבעת?

א' האן: מה אתה מצביע?

רפיק חג' יחיא: בעד.

א' האן: שאול יהלום – אינו נוכח; סאלח טריף – אינו נוכח; אברהם יחזקאל – אינו נוכח; אליהו ישי – נגד; רענן כהן – בעד; יוסי כץ – אינו נוכח; ישראל כץ – אינו נוכח; לימור לבנת – אינה נוכחת אלכסנדר לובוצקי – אינו נוכח; מקסים לוי – אינו נוכח; סופה לנדבר – אינה נוכחת עוזי לנדאו – אינו נוכח; ענת מאור – אינה נוכחת האשם מחאמיד – אינו נוכח; אדיסו מאסלה – אינו נוכח; דוד מגן – אינו נוכח; נואף מסאלחה – אינו נוכח; יהושע מצא – אינו נוכח; יצחק מרדכי – אינו נוכח; דן מרידור – אינו נוכח; בנימין נתניהו – אינו נוכח; מרינה סולודקין – אינה נוכחת ניסן סלומינסקי – נגד; גדעון עזרא – אינו נוכח; שאול עמור – אינו נוכח; אברהם פורז – אינו נוכח; משה פלד – נגד; שמעון פרס – בעד; עמיר פרץ – אינו נוכח; אביגדור קהלני – אינו נוכח; מיכאל קליינר – אינו נוכח; דוד ראם – אינו נוכח; אברהם שוחט – אינו נוכח; דורון שמואלי – הצביע סילבן שלום – דורון שמואלי הצביע?

א' האן: לא.

א' האן: הוא לא – – –

קריאות: – – –

א' האן: הסופרים אומרים לי שדורון שמואלי הצביע בעד.

א' האן: שמעו.

קריאות: – – –

א' האן: היושב-ראש יקבע.

א' האן: מה שהיושב-ראש יחליט.

יצחק כהן: – – –

דוד טל: לא, זה הסיבוב האחרון.

יצחק כהן: לא; עוד סיבוב.

דוד טל: לא, אין סיבוב אחרון.

יצחק כהן: – – –

דוד טל: מי שלא היה – אנחנו לא נמתין פה עוד שעה.

דוד טל: כל רגע יגיע מישהו אחר.

דוד טל: אדוני המזכיר, סיימת?

א' האן: סילבן שלום – אינו נוכח; אריאל שרון – אינו נוכח; דן תיכון – אינו נוכח;

דוד טל: ההצבעה הסתיימה.

עמנואל זיסמן: – – – אדוני היושב-ראש, כשהוא קרא את השם דורון שמואלי – – –

א' האן: רבותי, אני סיימתי לקרוא את השמות.

א' האן: האם יש מישהו שלא הצביע?

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש – – –

דוד טל: חברי הכנסת, להלן התוצאות: נגד הצעת הוועדה – 39, בעד – 38.

דוד טל: אשר על כן, הצעת הוועדה הוסרה.

דוד טל: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

דוד טל: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 69), התשנ"ט–1998, בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

דוד טל: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, חבר הכנסת מיכה גולדמן.

דוד טל: בבקשה.

מיכה גולדמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הנני מתכבד להביא בפני מליאת הכנסת את הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 69), התשנ"ט–1998.

מיכה גולדמן: הצעת חוק זו, שהיא הצעת חוק ממשלתית, נדונה במליאת הכנסת בקריאה ראשונה ביום 23 בנובמבר 1998 והועברה לוועדת הפנים ואיכות הסביבה להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

מיכה גולדמן: תכליתה של הצעת חוק זו לייעל את הטיפול במניעת תאונות דרכים ברשויות המקומיות.

מיכה גולדמן: מוצע, על כן, לעגן בחקיקה הקמת ועדה לבטיחות בדרכים כאחת הוועדות הקבועות שעירייה מקימה.

מיכה גולדמן: הוועדה מצאה לנכון לקבוע ולתת דגש בכך שראש הרשות יהיה מעורב אישית בפעולות הוועדה ובמינוי האנשים, כך שראש הרשות או סגנו, ממלא-מקומו הקבוע, יהיו יושב-ראש הוועדה.

מיכה גולדמן: הוועדה היתה בדעה, כי יש מקום לקבוע מספר קבוע של חברי הוועדה, זאת לעומת הצעת החוק, שבה לא היה מוגבל מספר חברי הוועדה.

מיכה גולדמן: לפיכך, קבעה ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כי מספר חברי הוועדה לבטיחות בדרכים יהיה מוגבל.

מיכה גולדמן: על כן מוצע בהצעת חוק זו, כי בעירייה שמספר תושביה אינו עולה על 30,000 יהיו תשעה חברים, בעירייה שמספר תושביה עולה על 30,000 תושבים אך אינו עולה על 100,000 תושבים – יהיו 12 חברים, ובעירייה שמספר תושביה עולה על 100,000 תושבים יהיו 15 חברים.

מיכה גולדמן: אני מקווה שהקמת ועדות לבטיחות בדרכים בכל עירייה תשנה מהותית את פני הבטיחות בדרכים בערים וברשויות המקומיות.

מיכה גולדמן: להצעת חוק זו לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש ממליאת הכנסת לאשר אותה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

דוד טל: תודה רבה, אדוני.

דוד טל: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 69), התשנ"ט–1998.

דוד טל: אנחנו מצביעים על סעיף 1, כהצעת הוועדה.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: אפשר להצביע.

דוד טל: בעד סעיף 1 – 19

דוד טל: נמנעים – 1

דוד טל: בעד – 19, מתנגד אחד, נמנע – אחד.

דוד טל: אשר על כן, אני קובע שהצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 69), התשנ"ט–1998, נתקבלה כהצעת הוועדה.

שמריהו בן-צור: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

שמריהו בן-צור: מי בעד?

שמריהו בן-צור: מי נגד?

שמריהו בן-צור: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 18 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 69), התשנ"ט–1998, נתקבל.

שמריהו בן-צור: בעד – 18, אין נגד, אין נמנעים.

שמריהו בן-צור: אני מוסיף את ההצבעה של חבר הכנסת מקסים לוי בעד, ואת ההצבעה של כבוד השר שאול יהלום, שאף הוא מצביע בעד החוק.

שמריהו בן-צור: חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 69), התשנ"ט–1998, נתקבל בקריאה שלישית, לפי הצעת הוועדה.

שמריהו בן-צור: (תיקון מס' 19), התשנ"ט–1998

שמריהו בן-צור: נעבור להצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 19), התשנ"ט–1998.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 19) דנה בהצעה לאפשר המרת סגן בשכר בשני סגנים ללא שכר.

דוד טל: כמו כן, מירב הסגנים שיהיה אפשר להמיר ברשות לא יעלה על שלושה.

דוד טל: כמו כן, הצעת החוק הזאת מתייחסת לרשויות שמספר התושבים בהן הוא מעל 100,000.

דוד טל: אגב, העלויות הנובעות מהמרת כהונת סגן בשכר בכהונת סגן ללא שכר לא יעלו על 25% מעלות כהונתו של סגן בשכר.

דוד טל: אין הסתייגות להצעה זו.

דוד טל: אני מבקש לאשר את הצעת החוק.

דוד טל: תודה.

שמריהו בן-צור: רשות הדיבור לחבר הכנסת מיכה גולדמן.

מיכה גולדמן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, כיושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, הוועדה המליצה להעביר את החוק לקריאה שנייה ושלישית.

מיכה גולדמן: בעקבות בקשה לצמצם בהוצאה גם של האוצר וגם של משרד הפנים, הגענו להבנה על-פי בקשתו של חבר הכנסת זיסמן, לצמצם ולקבוע מגבלות.

מיכה גולדמן: המגבלות הוכנסו בתיקון החוק לקריאה שנייה ושלישית, לכן אנחנו מבקשים להצביע בעבור החוק בלי הסתייגויות, בקריאה שנייה ושלישית, ואני מקווה שתיקון זה יאפשר לראשי הרשויות המקומיות להרכיב קואליציות ויאפשר למועצה לפעול לרווחת תושבי היישוב, הרשות המקומית והעירייה.

מיכה גולדמן: תודה רבה.

שמריהו בן-צור: תודה.

שמריהו בן-צור: אנחנו ניגשים להצבעה בקריאה שנייה.

שמריהו בן-צור: אין הסתייגויות.

שמריהו בן-צור: על הוספת סעיף 15א אין הסתייגויות.

שמריהו בן-צור: אנחנו ניגשים להצבעה, מי בעד ומי נגד, בבקשה.

שמריהו בן-צור: הצבעה מס' 4 בעד סעיף 1 – 24 נגד – 5 נמנעים – 1 סעיף 1 נתקבל.

שמריהו בן-צור: בעד – 24, נגד – 5, נמנע אחד, הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

שמריהו בן-צור: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

שמריהו בן-צור: מי בעד ומי נגד – בבקשה להצביע.

שמריהו בן-צור: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 22 נגד – 4 נמנעים – 1 חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הראשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 19), התשנ"ט–1998, נתקבל.

שמריהו בן-צור: בעד – 22, נגד – 4, נמנע אחד.

שמריהו בן-צור: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

שמריהו בן-צור: בבקשה, חבר הכנסת טל.

דוד טל: אני רוצה לברך בקצרה את כל חברי הוועדה, את יושב-ראש הוועדה, ידידי, חבר הכנסת גולדמן, שאפשר להריץ את החוק כפי שהגיע עד הלום.

דוד טל: אני רוצה לברך את עובדי ועדת הפנים, את מנהלת ועדת הפנים, את היועצת המשפטית וכל אשר עשו וסייעו להעברת החוק.

דוד טל: תודה.

דוד טל: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

דוד טל: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת חוק הדרכים (שילוט) (תיקון מס' 4), התשנ"ט–1998, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

דוד טל: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת אמנון רובינשטיין.

דוד טל: בבקשה.

אמנון רובינשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להגיש הצעה יוצאת דופן היום, הצעת חוק שהוגשה בתמיכת הממשלה ובהסכמת כל חברי ועדת הכלכלה ובתמיכת החברה להגנת הטבע.

אמנון רובינשטיין: זאת הצעת חוק שנועדה למנוע את המצב, שבכבישי הארץ נעות מכוניות יפות אבל השוליים מכוערים, מלוכלכים ומוזנחים.

אמנון רובינשטיין: לכן אנחנו מציעים, בעצה אחת עם משרד התשתיות ועם המשרד לאיכות הסביבה, שיטה שבה חברות ציבוריות וגופים ציבוריים יוכלו לאמץ קטעי דרך, להשקיע את הכספים הדרושים לשם מיפוי הדרך, לשם ניקיונה, לשם נטיעת גנים ופרחים, ואנחנו גם קבענו שהשלטים המעידים על כך יהיו קבועים בדרך שלא תפגע ביפי הארץ ובנוף הסביבה.

אמנון רובינשטיין: החוק הזה נתקבל בהסכמה מלאה, ואני מבקש מחברי הכנסת להצביע בעבורו בקריאה שנייה ושלישית.

אמנון רובינשטיין: אני רוצה להוסיף, שאין הסתייגויות להצעת החוק הזאת.

דוד טל: תודה, אדוני.

דוד טל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק הדרכים (שילוט), קריאה שנייה, סעיפים 6-1, כהצעת הוועדה.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: אפשר להצביע.

דוד טל: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 6-1 – 21 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 6-1 נתקבלו.

דוד טל: אם כן, בעד – 21, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד טל: אני מוסיף את קולותיהם של חברי הכנסת גולדמן, זיסמן ונסים דהן.

דוד טל: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לקריאה שלישית, לסעיפים 6-1 כאמור, כהצעת הוועדה, כולל שם החוק.

דוד טל: מי בעד?

דוד טל: מי נגד?

דוד טל: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 22 נגד – אין נמנעים – אין חוק הדרכים (שילוט) (תיקון מס' 4), התשנ"ט–1998, נתקבל.

דוד טל: אם כן, בעד – 22, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד טל: אשר על כן, אני קובע שהצעת חוק הדרכים (שילוט) (תיקון מס' 4) עברה.

דוד טל: חברי הכנסת, עם התפטרותו של חבר הכנסת משה גפני מן הכנסת, תמה כהונתו כחבר בוועדה למינוי דיינים.

דוד טל: מאחר שעל-פי סעיף 6א לחוק הדיינים, התשט"ו–1955, הכנסת מיוצגת בוועדה על-ידי שני חברי הכנסת, על הכנסת לבחור מחדש בבחירה חשאית את נציגה השני לוועדה זו.

דוד טל: ארבעה חברי כנסת הגישו מועמדותם לוועדת המינויים לדיינים, ואתם, חברי הכנסת, תבחרו מועמד אחד בלבד.

דוד טל: אני חוזר: אחד בלבד.

דוד טל: על שולחנות חברי הכנסת הונחו פתקי הצבעה עם שמות המועמדים ומעטפה.

דוד טל: חברי הכנסת מתבקשים לסמן X במשבצת המקבילה לשם המועמד.

דוד טל: אני חוזר ומדגיש, הסימון יהיה ליד שם מועמד אחד בלבד.

דוד טל: מזכיר הכנסת יקרא את השמות, וכל חבר כנסת, כאשר ייקרא שמו, ייגש לקלפי וישים בתוכה את המעטפה.

דוד טל: אני ממנה בזאת את חבר הכנסת וקנין, חבר הכנסת זאבי וחבר הכנסת בן-מנחם להיות ועדת קלפי שתמנה בתום ההצבעה את קולות המצביעים.

דוד טל: המועמד שיזכה ברוב קולות הבוחרים יהיה נציגה השני של הכנסת בוועדת המינויים לדיינים.

דוד טל: חבר הכנסת זאבי, חבר הכנסת וקנין וחבר הכנסת בן-מנחם ממונים על-ידי כוועדת הקלפי.

א' האן: אני מתחיל לקרוא בשמות חברי הכנסת; לפי הסכמתו של יושב-ראש הישיבה, חבר הכנסת שבח וייס מצביע ראשון.

א' האן: שבח וייס – מצביע יולי-יואל אדלשטיין – אינו נוכח; רפאל אדרי – אינו נוכח; אורי אור – אינו נוכח; חיים אורון – מצביע אפי אושעיה – מצביע דוד אזולאי – אינו נוכח; דליה איציק – מצביעה מיכאל איתן – אינו נוכח; רפאל איתן – מצביע רפאל אלול – אינו נוכח; בנימין אלון – מצביע טלב אלסאנע – אינו נוכח; זאב בנימין בגין – אינו נוכח; זאב בוים – אינו נוכח; יגאל ביבי – מצביע יוסף ביילין – אינו נוכח; דוד אזולאי – מצביע נעמי בלומנטל – מצביעה בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח; אליהו בן-מנחם – מצביע שלמה בן-עמי – אינו נוכח; שמריהו בן-צור – מצביע שלמה בניזרי – מצביע רומן ברונפמן – אינו נוכח; עוזי ברעם – אינו נוכח; אהוד ברק – אינו נוכח; עזמי בשארה – אינו נוכח; אליהו גבאי – מצביע תמר גוז'נסקי – אינה נוכחת מיכה גולדמן – מצביע אלי גולדשמידט – מצביע אריה גמליאל – מצביע נסים דהן – מצביע עבד-אלמאלכ דהאמשה – מצביע

דוד טל: חבר הכנסת לובוצקי, אני מבקש לסגור את הטלפון.

דוד טל: חבר הכנסת מקסים לוי.

דוד טל: אני מבקש מחברי הכנסת לפזר את ההפגנה.

דוד טל: חבר הכנסת מקסים לוי, הואל נא בטובך לשבת.

דוד טל: אני מודה לך, ידידי.

דוד טל: חבר הכנסת אברהם יחזקאל, בבקשה ממך.

א' האן: חיים דיין – מצביע יעל דיין – מצביע אבנר חי שאקי – מצביע עבד-אלוהב דראושה – אינו נוכח; אריה דרעי – מצביע אברהם הירשזון – מצביע שמואל הלפרט – מצביע צחי הנגבי – מצביע

דוד טל: זה חמור מאוד.

דוד טל: את כל התעמולה אני מבקש לעשות מעבר לאולם המליאה.

חיים אורון: זה באמת לא בסדר.

א' האן: צבי הנדל – אינו נוכח; יהודה הראל – מצביע צבי ויינברג – אינו נוכח; שבח וייס – הצביע יצחק וקנין – מצביע רחבעם זאבי – מצביע נסים זוילי – אינו נוכח; שמעון פרס – מצביע עמנואל זיסמן – מצביע אליעזר זנדברג – אינו נוכח; נעמי חזן – מצביעה תאופיק חטיב – אינו נוכח; רפיק חג'-יחיא – אינו נוכח; דוד טל – מצביע סאלח טריף – מצביע יונה יהב – אינו נוכח; שאול יהלום – מצביע אברהם יחזקאל – מצביע אליהו ישי – אינו נוכח; איתן כבל – מצביע יצחק כהן – מצביע

דוד טל: חברי הכנסת, אני מזכיר שחברי הכנסת וקנין, זאבי ובן-מנחם הם ועדת הקלפי.

א' האן: רן כהן – מצביע רענן כהן – אינו נוכח; יוסי כץ – מצביע ישראל כץ – מצביע לימור לבנת – אינה נוכחת אלכסנדר לובוצקי – מצביע דוד לוי – אינו נוכח; יצחק לוי – מצביע אברהם יוסף לייזרזון – מצביע מקסים לוי – מצביע עוזי לנדאו – אינו נוכח; סופה לנדבר – מצביעה יהודה לנקרי – אינו נוכח; ענת מאור – אינה נוכחת אדיסו מאסלה – מצביע דוד מגן – אינו נוכח; האשם מחאמיד – אינו נוכח; חגי מירום – אינו נוכח; נואף מסאלחה – אינו נוכח; יהושע מצא – אינו נוכח; יצחק מרדכי – אינו נוכח; דן מרידור – מצביע מיכאל נודלמן – אינו נוכח; בנימין נתניהו – אינו נוכח; מרינה סולודקין – אינה נוכחת ניסן סלומינסקי – מצביע סאלח סלים – אינו נוכח; אפרים סנה – אינו נוכח; אחמד סעד – מצביע גדעון עזרא – מצביע שאול עמור – מצביע אברהם פורז – אינו נוכח; חנן פורת – מצביע אופיר פינס-פז – מצביע משה פלד – מצביע רפאל פנחסי – מצביע עמיר פרץ – מצביע וליד צאדק חאג'-יחיא – מצביע דוד צוקר – מצביע מיכאל איתן – מצביע אביגדור קהלני – מצביע מיכאל קליינר – מצביע משה קצב – אינו נוכח; דוד ראם – אינו נוכח; אברהם רביץ – מצביע אמנון רובינשטיין – מצביע ראובן ריבלין – מצביע חיים רמון – אינו נוכח; אברהם שוחט – מצביע מאיר שטרית – מצביע יורי שטרן – אינו נוכח; דורון שמואלי – מצביע סילבן שלום – מצביע שלום שמחון – מצביע אריאל שרון – אינו נוכח; יוסי שריד – מצביע נתן שרנסקי – מצביע דן תיכון – מצביע אני חוזר.

א' האן: אני עושה סיבוב שני.

א' האן: יולי-יואל אדלשטיין – מצביע רפאל אדרי – אינו נוכח; אורי אור – מצביע דוד אזולאי – אינו נוכח; מיכאל איתן – הצביע רפאל אלול – אינו נוכח; טלב אלסאנע – אינו נוכח; זאב בנימין בגין – אינו נוכח; זאב בוים – מצביע יוסף ביילין – מצביע בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח; שלמה בן-עמי – מצביע רומן ברונפמן – מצביע עוזי ברעם – אינו נוכח; אהוד ברק – אינו נוכח; עזמי בשארה – אינו נוכח; תמר גוז'נסקי – מצביעה עבד-אלוהב דראושה – אינו נוכח; צבי הנדל – מצביע צבי ויינברג – מצביע נסים זוילי – מצביע אליעזר זנדברג – אינו נוכח; תאופיק חטיב – אינו נוכח; רפיק חג'-יחיא – אינו נוכח; יונה יהב – מצביע אליהו ישי – אינו נוכח; רענן כהן – מצביע לימור לבנת – אינה נוכחת דוד לוי – אינו נוכח; עוזי לנדאו – אינו נוכח; יהודה לנקרי – מצביע ענת מאור – אינה נוכחת דוד מגן – מצביע האשם מחאמיד – אינו נוכח; חגי מירום – מצביע נואף מסאלחה – אינו נוכח; יהושע מצא – אינו נוכח; יצחק מרדכי – אינו נוכח; מיכאל נודלמן – מצביע בנימין נתניהו – אינו נוכח; מרינה סולודקין – אינה נוכחת סאלח סלים – אינו נוכח; אפרים סנה – אינו נוכח; אברהם פורז – אינו נוכח; משה קצב – אינו נוכח; דוד ראם – אינו נוכח; חיים רמון – מצביע יורי שטרן – אינו נוכח; אריאל שרון – אינו נוכח;

דוד טל: תמה ההצבעה, אדוני המזכיר?

א' האן: יש מי שלא קראתי בשמו?

א' האן: תמה ההצבעה.

דוד טל: ובכן, תמה ההצבעה.

דוד טל: חברי הכנסת, אנחנו נעבור לסעיף הבא, ועם התקבל תוצאות הבחירה נעצור באמצע הסעיף ונודיע על התוצאות.

דוד טל: הדיון הוא בנושאים: תאונות הדרכים בישראל, של חבר הכנסת חיים דיין; אופנועים שנוהגים בסיכון חיים, של חברי הכנסת תמר גוז'נסקי, אברהם פורז, ניסן סלומינסקי, זאב בוים, יצחק כהן ואופיר פינס-פז.

דוד טל: הדיון הוא דיון משולב.

דוד טל: אדוני שר התחבורה, בבקשה.

דוד טל: אני מבקש מכל החברים שרוצים לשאת דברים, לאשרר את השתתפותם.

תמר גוז'נסקי: המציעים פותחים את הדיון?

דוד טל: פותח את הדיון שר התחבורה.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד לפתוח את הדיון בנושא תאונות הדרכים בשנה שהסתיימה; בימים אלה, השבוע, עומדת להסתיים שנת 1998 למניינם.

שאול יהלום: אני שמח שהכנסת הועידה דיון מיוחד לנושא החשוב הזה, שהוא בנפשנו.

שאול יהלום: עד עתה, ואני כמובן מתייחס לשנה הנוכחית, נהרגו בכבישי ישראל 526 בני אדם.

שאול יהלום: אנחנו מפרידים ברישום שלנו הפרדה מלאכותית בין מחוז ש"י לשאר שטחי ארץ-ישראל, וזאת – לפחות אני עושה זאת – לא מטעמים מדיניים, אלא מהטעם שבמחוז ש"י יש הרבה כלי רכב נהוגים על-ידי פלסטינים ורמת הנהיגה שם שונה מרמת הנהיגה בישראל, וצריך לדעת את הנתון הזה.

שאול יהלום: זאת אומרת, אנחנו מדברים על 614 הרוגים בשנה שמסתיימת בימים אלה.

שאול יהלום: מתוך כך, 88 במחוז ש"י.

שאול יהלום: אם נשווה את הנתון לשנה שעברה, אנחנו מדברים על אותו מספר של הרוגים, אם ירצה השם שנגיע לכך שהימים הקרובים לא יהיו הרי-אסון בנושא הזה.

שאול יהלום: רבים אחרים נפצעו באורח קשה וקל.

שאול יהלום: מאחורי המספרים היבשים הללו יש אנשים, משפחות, הרבה דמעות וסבל.

שאול יהלום: רבים מאתנו מכירים באופן אישי מי מחברינו, או חלילה ממשפחותינו, אשר חווה את החוויה הנוראה של מעורבות או היפגעות בתאונות הדרכים.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, אסור לנו לקבל את המצב הקיים כמות שהוא, כגזירה משמים אשר אין ביכולתנו להתמודד עמה.

שאול יהלום: עלינו לעשות כל אשר לאל ידינו על מנת להיאבק בכל דרך בנגע הקשה הזה.

שאול יהלום: היום קיימה הממשלה דיון, ובו אישרה את התוכנית הרב-שנתית למאבק בתאונות הדרכים, אשר גובשה בידי אנשי הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, צמרת משרד התחבורה, משטרת ישראל ושאר המשרדים השותפים לתוכנית.

שאול יהלום: גם תקציב נבנה לתוכנית, היקף של 900 מיליון שקל למשך שלוש השנים הקרובות, כאשר הדרישה של התוכנית היתה מיליארד ו-260 מיליון.

שאול יהלום: ההפרש הזה עדיין לא ניתן, ואני עומד ותובע אותו מתקציב המדינה, ולאחר קבלת התקציב – לא בימים קשים אלה, שבהם אנחנו עסוקים בקבלת התקציב; אינני רוצה להטיל מעמסה נוספת – אבל לאחר קבלת התקציב, אני דורש וקיבלתי את האישור של ראש הממשלה ושר האוצר לדיונים נוספים להשלמת הנדרש.

שאול יהלום: לאחר שוועדת השרים והממשלה אישרו, אני שמח על הרצינות שבה הגופים אכן עסקו בנושא חשוב זה.

שאול יהלום: בתוכנית הזו הוצב על-ידינו יעד הפחתה שנתי מינימלי של 3% במספר ההרוגים, והמטרה היא להפחית את מספר ההרוגים מדי שנה ב-3%.

שאול יהלום: מדובר, כמובן, בתוכנית חומש – לחמש השנים הבאות.

שאול יהלום: היהדות יודעת ועומדת על אחד העקרונות של אמרת חז"ל, של המשנה: כל המציל נפש אחת מישראל, כאילו הציל עולם מלא.

שאול יהלום: אנחנו, שמשנה זו היא חלק ממהות חיינו היהודיים ומהשקפת עולמנו, נותנים משקל מרכזי לכל נפש אשר נציל, ועל אחת כמה וכמה נפשות רבות.

שאול יהלום: אני רוצה לציין, אדוני היושב-ראש, שאנחנו מדברים על סטטוס-קוו, אוי לו לאותו סטטוס-קוו במספר הנפגעים, ועד כמה שהצער נורא לכל נפגע, צריך להביא בחשבון, שכאשר מספר ההרוגים סטטי, הרי בנסיבות שבהן מספר כלי הרכב עולה משנה לשנה ב-7%, מספר הקילומטרים שנוסעים אזרחי ישראל עולה משנה לשנה, הרי באופן יחסי אפשר לומר, אם נשווה את זה למיליוני קילומטר של נסועה, אם נשווה את זה למספר כלי רכב ל-100,000 תושבים, הרי באופן יחסי המספר יורד, ואף-על-פי-כן אינני מסתפק בכך.

שאול יהלום: התוכנית שאושרה כוללת פעולות בתחומים שונים, אשר נבחרו בשל יכולתם להשפיע באופן מובהק על הבטיחות בדרכים, ובכוחם להפחית את מספרם של הנפגעים.

שאול יהלום: בשנה המסתיימת, שהיתה גם הראשונה לפעולת הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים במשרד התחבורה, פעלנו בכמה תחומים חשובים, אשר סייעו להשגת מטרת העל של הרשות הלאומית בשנת פעולתה הראשונה – בלימת מגמת העלייה במספר ההרוגים.

שאול יהלום: אם נוסיף על נתון הקבע, על הנתון הקבוע של המספר, את כל מה שאמרתי על עלייה במספר כלי הרכב ועלייה מתמדת בנסועה, את מספר הנהגים העולה ומיתוסף למצבת הנהגים, הרי הבלימה משמעותית ביותר.

שאול יהלום: אך אני חוזר ואומר: לא הבלימה מעניינת אותנו, אלא להציל כמה שיותר חיי אדם, בלי שום קשר למשתנים המשפיעים על הנתון.

שאול יהלום: בין הפעולות אשר בוצעו בשנה האחרונה, בתחום האכיפה: בשיתוף פעולה מלא עם אגף התנועה במשטרת ישראל, התקיימו מספר גדול של מבצעי אכיפה, הכוללים אמצעים חדשים, כפסילה מינהלית מיידית לנהגים שעברו עבירה חמורה, וכן ביצוע ניסויים בשימוש באמצעי אכיפה אלקטרוניים.

שאול יהלום: בתחום הרכב הכבד: הוחלט להכיר בממצאי הטכוגרף, זוהי הקופסה השחורה המותקנת בכל רכב כבד, כראיה קבילה בכל הליך משפטי, דבר המסייע מאוד לפעולות הפיקוח של המשטרה ושל גף קציני הבטיחות בתעבורה במשרדי.

שאול יהלום: הגברנו מאוד את ביקורות הפתע והביקורות היזומות בחברות ההובלה, על מנת לפקח על תקינות כלי הרכב, מיומנות הנהגים ומידת ההקפדה על שעות עבודה ומנוחה של נהגי רכב כבד.

שאול יהלום: כמו כן, ייכנס בקרוב לתוקפו חוק שירותי הובלה, המכניס למעלה מ-30,000 משאיות אשר אינן נתונות כיום לכל פיקוח, תחת פיקוח של קציני הבטיחות.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, בתחום הכשרת הנהגים: במשרדי מסתיימת עבודת מטה מקיפה, אשר תכליתה שינוי מהותי בשיטת לימוד הנהיגה לרכב מנועי ושילוב אלמנטים חדשים הן בבחינות והן בלימודי הנהיגה.

שאול יהלום: נוסף על כך, תוקנה פקודת התעבורה כך שכל נהג חדש יחויב בנהיגה בליווי נהג ותיק לפחות למשך החודשיים הראשונים לנהיגתו.

שאול יהלום: תיקון זה בא לענות על הצורך להפחית את מעורבותם הגבוהה של נהגים צעירים וחדשים בתאונות דרכים, וכן ליצור זיקה של אחריות ומעורבות של המשפחה בתהליך כניסתו של הנהג החדש למעגל הנוהגים בישראל.

שאול יהלום: כאשר מדובר באמת בנהג הצעיר, הרי מדובר מגיל 17 עד 17.5, בחצי שנה של חונכות.

שאול יהלום: חודשיים זה לכל נהג חדש, אבל לגבי נהג צעיר, בעוד חודשיים נכנס לתוקפו החוק עם התאריך, וכל נהג צעיר יכול להוציא רשיון בגיל 17, אבל עד גיל 17.5 הוא נוהג בליווי מבוגר.

שאול יהלום: אני קורא מכאן לכל משפחה לראות כמשימה עליונה את הכנסת הנהג החדש למעגל הנהגים הצעירים – לא להסתפק רק במה שהוא למד, לא להסתפק בבית-הספר לנהיגה, לא להסתפק בבוחן, אלא שכל משפחה תיקח על עצמה את המשימה במודע, בתכנון, יומיים-שלושה ימים בשבוע במשך חצי השנה מגיל 17 עד 17.5, או החודשיים לכל נהג צעיר – לנסוע אתו שעות בשבוע, ביום ובלילה, ובכך אני מקווה נפחית את המעורבות של הנהגים החדשים.

שאול יהלום: נוסף על כך האופנועים, דהיינו הרכב הדו-גלגלי, היו מעורבים בשנת 1997 בכ-10% מן התאונות בכלל ובכ-7% מן התאונות הקטלניות בפרט.

שאול יהלום: בשנת 1997 נהרגו 40 רוכבי אופנוע, כ-8% מכלל ההרוגים באותה שנה.

שאול יהלום: מנתונים ראשוניים לשנת 1998 עולה, כי לא חל שינוי מהותי ביחס למעורבותם של נהגי רכב דו-גלגלי בתאונות.

שאול יהלום: צריך לציין, שלעומת מספרם באוכלוסייה, מדובר בערך בשיעור כפול של תאונות.

שאול יהלום: לכן החלטתי במסגרת המאמץ לשנות את מגמת המעורבות של נהגי רכב דו-גלגלי בתאונות דרכים, לגבש תוכנית הכשרה חדישה ומתקדמת, שתטפל ברוכב החדש ותכלול תוכנית אימונים והכשרה במגרשי הדרכה.

שאול יהלום: התוכנית לא תפסח גם על מורי הנהיגה לרכב דו-גלגלי; הם יעברו השתלמות העשרה והתאמה לצרכים המודרניים.

שאול יהלום: משרדי מקיים קשר הדוק עם ארגונים ועמותות של רכב דו-גלגלי ולומד גם מהם על צורכי השוק ובעיות הבטיחות.

שאול יהלום: בתחום הענישה, אדוני היושב-ראש, אנו נמצאים בעיצומו של תהליך שתכליתו שינוי, שאף הוא מהפכני, בשיטת הניקוד, אשר יעקוב ביתר שאת אחר נהגים מרובי עבירות ויתאים את אמצעי התיקון לכמות הנקודות הנצברות, עד כדי פסילה לתקופה ממושכת.

שאול יהלום: כיום, אדוני היושב-ראש, בפרט בעבירות שבהן העונש הוא מינהלי, דהיינו תשלום קנס, אדם יכול לצבור שלוש עבירות, כך וכך נקודות, הוא הולך לקורס, ופותח את הרישום מחדש; צובר 12 נקודות, הולך לקורס וחוזר חלילה.

שאול יהלום: השיטה החדשה, בין שאר מעלותיה, לא תיתן לדבר כזה לקרות.

שאול יהלום: תהיה הצטברות של עבירות, לא תהיה מחיקה אוטומטית, ונהג שיגיע לרמה כזאת אשר יורגש במערכת שהוא נהג מסוכן, יטופל גם אם הוא שילם את הקנסות ועבר את הקורסים.

שאול יהלום: נוסף על כך, בשיתוף הנהלת בתי-המשפט אנו שוקדים על קיום השתלמויות מקצועיות לשופטי התעבורה, על מנת להעמידם על חומרת עבירות התנועה ועל מנת למנוע מצב שבו נהגים מקבלים עונשים קלים על עבירות חמורות, ולעתים אף נהגים עם גיליון הרשעות ארוך מורשים לחזור ולנהוג.

שאול יהלום: יחד עם משרד המשפטים, וכמובן עם הבית הזה, חברי הכנסת, נתקן את הטעון תיקון בחוק סדר-הדין הפלילי, אשר מאפשר היום לעברייני תנועה להתחמק מענישה הולמת.

שאול יהלום: בתחום ההסברה, אדוני היושב-ראש, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים פועלת בדרכים רבות ומגוונות ובקרב מגזרים רבים בפעילות הסברה ענפה לאורך כל השנה, כאשר מבצעי ההסברה הם גורם משלים לפעילות השטח המתבצעת באותו נושא.

שאול יהלום: כדוגמה אביא את מבצע ההסברה בנושא חציית כביש, אשר התקיים סמוך לפתיחת שנת הלימודים, מבצע "הכן רכבך לחורף", מבצע הסברה מלווה לפעילות המשטרה במבצע "פסילה מינהלתית" ועוד.

שאול יהלום: אציין, כי מממצאי מחקר שערכנו עולה, שהציבור קיבל בהבנה רבה את הפעילות ואף תומך בהמשך פעילותה של המשטרה בנושא הפסילה המינהלתית.

שאול יהלום: בתחום החילוץ וההצלה: אנו פועלים על מנת לצייד את תחנות הכיבוי וההצלה ברחבי הארץ בציוד מתאים לחילוץ נפגעי תאונות דרכים.

שאול יהלום: כמו כן אנו מממנים ציוד יקר בחדרי הטראומה בבתי-חולים לשם טיפול מקצועי בפצועי תאונות.

שאול יהלום: פעילות זו נמצאת בתחילת הדרך, והיא תתוגבר ביתר שאת במסגרת התוכנית הרב-שנתית למאבק בתאונות דרכים.

שאול יהלום: בתחום החינוך: במשך השנה האחרונה פעלנו, בשיתוף פעולה מלא עם משרד החינוך, במגוון פעילויות חינוכיות בקרב גני-הילדים ובתי-הספר.

שאול יהלום: הופעל פרויקט חינוך תעבורתי רחב היקף בכ-2,500 כיתות י"א ברחבי הארץ, והמגמה היא להרחיבו גם לכיתות י'.

שאול יהלום: הוכשרו מדריכים ומורים לבטיחות בדרכים אשר עברו הכשרה בהתאם לגילים השונים של תלמידי השכבות השונות, וכן הורחבו שעות הלימוד לבטיחות בדרכים בבתי-הספר.

שאול יהלום: פעילות בקרב הקהילה: ברבות מן הרשויות המקומיות פועלים מטות בטיחות עירוניים המקיימים פעילות ענפה לבטיחות בדרכים בקרב הקהילה, ופעילות זו ממומנת ברובה על-ידי משרד התחבורה.

שאול יהלום: בערים מסוימות מתקיים פרויקט "נתיבי הזה"ב", אשר מופעל בקרב קשישים ומדגיש בפניהם את נושא הבטיחות בדרכים הנוגע לבעיותיהם הספציפיות.

שאול יהלום: לאחרונה הוגש לאישור הכנסת תיקון לפקודת העיריות, ואדוני היושב-ראש, אנחנו קיבלנו היום, לפני כשעה, את החוק הזה, שלפיו תוקם בכל רשות מקומית ועדת חובה לבטיחות בדרכים בדומה לוועדות חובה אחרות, כוועדת חינוך, כספים ועוד, אשר תהווה כתובת להכנת תוכנית עירונית לבטיחות בדרכים ותמריץ את נבחרי הציבור לגלות אחריות אישית וציבורית בכל הקשור לנושא חשוב זה.

שאול יהלום: התוכנית העירונית תאושר במועצת העיר, והדבר מהווה פריצת דרך חשובה במיסוד הבטיחות בדרכים בתוך הערים שלצערנו הרב קורות בהן כ-50% מהתאונות הקטלניות.

דוד טל: נעשה פסק זמן, כפי שאמרנו לפני הדיון.

דוד טל: אם כן, הצביעו בסך הכול 92 חברי כנסת, מספר הקולות הכשרים – 92.

דוד טל: מספר הקולות הפסולים – אין.

דוד טל: חבר הכנסת אפי אושעיה – 39 קולות.

דוד טל: חבר הכנסת בנימין אלון – חמישה קולות.

דוד טל: חבר הכנסת חיים דיין – שני קולות.

דוד טל: חבר הכנסת אברהם רביץ – 46 קולות.

דוד טל: לפיכך, חבר הכנסת אברהם רביץ נבחר כנציג הכנסת בוועדה למינוי דיינים.

דוד טל: תודה, אדוני; אני מודה לך מאוד.

דוד טל: בבקשה, אדוני.

שאול יהלום: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

שאול יהלום: אם נפל בחלקי הנאום שבאמצעו קיבלנו בשמחה את בחירתו של חבר הכנסת הרב אברהם רביץ לכהן פאר בוועדה למינוי דיינים, הריני מברך אותך בהזדמנות זו לבחירתך זו, שהחלטות הוועדה והחלטותיך יהיו לתפארת התורה והדיינות ולפיתוח ולשגשוג בתי-הדין הרבניים ומשפט התורה במדינת ישראל, אתחלתא דגאולה המתחדשת.

דוד טל: יושב-ראש הישיבה מצטרף לכל הברכות.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, אני ממשיך מהנקודה – – – כן, חברת הכנסת גוז'נסקי.

תמר גוז'נסקי: אני שואלת, האם יש עוד הרבה בהקדמה שלך?

שאול יהלום: כאן המקום היחיד שבו לא מגבילים אותי במהירות, שאני יכול בכל באופן – – – במקביל לפעילות זו עסק צוות בין-תחומי במשך חודשים ארוכים בגיבושה של תוכנית העבודה הרב-שנתית של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

שאול יהלום: חברי הכנסת הנכבדים, אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להציג בפניכם בתמצית שבתמצית – מה שנקרא, בקליפת אגוז – את עיקרי תוכנית העבודה הרב-שנתית למלחמה בתאונות דרכים: א.

שאול יהלום: פעולות תשתית בכבישים עירוניים ובין-עירוניים, לרבות ריסון מהירות בערים במקומות המועדים להיפגעות הולכי רגל וכן יצירת תשתית "סלחנית" בכבישים בין-עירוניים; "סלחנית" כוונתה במובן זה שהתוצאה במקרה של נהיגה שגויה תהיה קשה פחות.

שאול יהלום: ב.

שאול יהלום: שכלול שיטות האכיפה של משטרת ישראל כך שיוגבר השימוש בדוחות אלקטרוניים ואוטומטיים, ועל-ידי כך יופנו השוטרים לאכיפה איכותית נגד עברייני תנועה.

שאול יהלום: ג.

שאול יהלום: השקעה רבת ממדים בחינוך ובהסברה.

שאול יהלום: ד.

שאול יהלום: טיפול רציני ומעמיק בנושאי חקיקה ושיפוט, כך שתגבר ההרתעה כנגד עברייני תנועה, ובמיוחד כנגד עבריינים מועדים.

שאול יהלום: ה.

שאול יהלום: טיפול בנהגים מקצועיים כנהגי משאיות ואטובוסים, אשר יכלול שיטות לימוד מעמיקות, השתלמויות תקופתיות והגברת הפיקוח על בטיחות רכב כבד ופעילות נהגים על-ידי מערך קציני הבטיחות בתעבורה.

שאול יהלום: ו.

שאול יהלום: הכשרה נכונה של נהגים חדשים וצעירים.

שאול יהלום: ז.

שאול יהלום: השקעה במערך חילוץ והצלה, שיאפשר לנפגעים בתאונות להגיע במהירות המקסימלית אל בתי-החולים; כך הם יקבלו שם טיפול נכון ונאות בהקדם האפשרי, שעשוי להפחית את חומרת פציעתם ואף להציל את חייהם.

שאול יהלום: בכל הסעיפים אשר פורטו למעלה הוזכר חלק קטן מן הפעולות אשר יבוצעו בשנים הקרובות, בשלוש השנים הקרובות – 1999 עד 2001 למניינם – במסגרת התוכנית הרב-שנתית אשר מתוקצבת בסכום של מיליארד ו-260 מיליון שקל, כאשר אנחנו קיבלנו רק 900 מיליון שקל, ולגבי ההפרש, כפי שהסברתי, אנחנו תובעים אותו מהאוצר.

שאול יהלום: ברצוני לציין, כי זו הפעם הראשונה בתולדות מדינת ישראל שבה מוגשת והוגשה ואושרה על-ידי הממשלה תוכנית מקיפה ומתואמת עם כל הגופים העוסקים בצורה זו או אחרת בבטיחות בדרכים, החל במע"צ ומשטרת ישראל וכלה במשרדי החינוך, הבריאות וכמובן – משרד התחבורה.

שאול יהלום: חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אני פירטתי בפניכם את עיקרי הפעולות אשר בוצעו השנה על מנת להיאבק בתאונות הדרכים ואת עיקרי תוכנית העבודה לשנים הקרובות.

שאול יהלום: רבים הם הרעיונות ורבות הן ההצעות המועברות לעיוני כמעט מדי יום על-ידי הציבור הרחב.

שאול יהלום: נתון זה רק מדגיש את החשיבות הרבה שמייחס הציבור לפעילות נמרצת לצמצום הקטל בדרכים.

שאול יהלום: מן הראוי שגם אנו, נבחרי הציבור, נתייחס לנושא בכובד ראש ונשמש דוגמה של אזרחות טובה וציות מלא לכללי התעבורה והבטיחות בדרכים.

שאול יהלום: אני מקווה, אדוני היושב-ראש, כי עם הפעלתה של התוכנית הרב-שנתית לבטיחות בדרכים, נוכל להשיג את המטרה הנכספת – הורדת מספר הנפגעים בדרכים במקסימום האפשרי.

שאול יהלום: לדעתי, יעד ההפחתה הכמותי של התוכנית הוא בר-השגה.

שאול יהלום: אני מאמין ומתפלל, שהקדוש-ברוך-הוא יברך את כל העוסקים בנושא ואת כל הנמצאים בדרכים, הנוסעים ליעדיהם, החוזרים ממחוזות חפצם לעבודתם ולביתם, ובעבודה קשה של כולנו, בסייעתא דשמיא, בנהיגה זהירה ובציות לחוקי התנועה, ונצמצם בצורה משמעותית את מספר תאונות הדרכים ואת מספר ההרוגים והפצועים.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, אשמח כמובן שיתקיים כאן הדיון, ואם יהיה צורך אתכבד להשיב בסופו.

שאול יהלום: תודה.

דוד טל: תודה, אדוני השר.

דוד טל: חברי הכנסת, הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

ש' כרם: ברשות היושב-ראש, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת: הצעת חוק מיסוי תשלומים ביום הבחירות (תיקון), התשנ"ח–1998, שהחזירה ועדת הכספים לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ש' כרם: החלטה בדבר תיקון טעות בחוק להגברת הצמיחה והתעסוקה ולהשגת יעדי התקציב לשנת הכספים 1998 (תיקוני חקיקה), התשנ"ח–1998 (לפי סעיף 10א לפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש"ח–1948).

ש' כרם: מטעם ועדת הכנסת – הצעה להוספת פרק שביעי 2 לתקנון הכנסת, וכן הצעה לתיקון סעיף 13(א)(7) לתקנון הכנסת.

ש' כרם: תודה.

דוד טל: תודה, גברתי.

דוד טל: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

דוד טל: הדובר הראשון הוא חבר הכנסת חיים דיין.

דוד טל: לכל חבר כנסת מוקצבות שלוש דקות, לא יותר.

דוד טל: אחריו – חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, ואחריה – חבר הכנסת זאב בוים.

דוד טל: בבקשה.

חיים דיין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני השר, שמעתי את דבריך, נהניתי מאוד, ואני מקווה שסוף סוף תבוא ישועה, לאחר כל כך הרבה דיונים מעמיקים בכנסת הנוכחית ובכנסת שעברה, איך להתמודד עם התופעה הכל-כך קשה, עם התופעה הכל-כך מדאיגה, עם הדבר הכואב ביותר – תאונות הדרכים.

חיים דיין: מספר ההרוגים כל שבוע, כל חודש, כל שנה מצטבר, משפחות מאבדות את יקיריהן, מעגל היתומים מתרחב, מעגל האלמנות והאלמנים מתרחב, מעגל הנכים גדל, ואנחנו מחפשים ישועה.

חיים דיין: אנחנו רואים את המלחמה הזאת כמלחמה קשה ביותר, ואני שואל, מה היה קורה אם היו אומרים, חס וחלילה, ש-532 חיילים נהרגו בלבנון.

חיים דיין: האם אלה לא אותן נפשות של אנשים, שנהרגים בכבישים?

חיים דיין: המדינה הזאת היתה נחרדת, המדינה הזאת היתה עומדת על שתי רגליה, היתה מוכנה לצאת למלחמה נגד האויב, היתה מוכנה להקריב את כל מה שיש לה.

חיים דיין: אנחנו נמצאים במצב לא של אדישות, אבל ההתייחסות היא כאל מצב שבשגרה, ואותי זה מדאיג.

חיים דיין: אני בהחלט יכול לומר שהייתי גם ברשות המבצעת וגם ברשות המחוקקת.

חיים דיין: ברשות השופטת עוד לא הייתי, אבל לשוטר יש סמכות להיות כמו שופט, כי כשהוא תופס עבריין תנועה הוא רשאי לקבוע במקום איזו עבירה הוא עבר, ולפני שהוא מביא אותו לשופט הוא יכול לקנוס אותו, לתת לו דוח, וחמור יותר – הוא יכול להביא אותו בפני קצין ולשלול את רשיונו.

חיים דיין: אנחנו נמצאים במצב שתאונות הדרכים הן לא רק באשמת נהגים, אלא גם באשמת הולכי רגל.

חיים דיין: יש ערים שבהן לא כדאי ללכת ברגל: 18% בפתח-תקווה, 19% בחיפה, 21% באשדוד, 22% באילת, בירושלים 23%, בבת-ים כנ"ל, והמקום שמסומן בקווים אדומים זה בני-ברק – 34%.

חיים דיין: אז איפה האכיפה?

חיים דיין: איפה המשמעת?

חיים דיין: הרי כשחס וחלילה יש תאונת דרכים, קודם כול לוקחים לנהג את הרשיון, קודם כול עוצרים את הנהג.

חיים דיין: ואם הנהג לא אשם?

חיים דיין: ואם זו טעות של הולך רגל, מי צריך לתת את הדין?

חיים דיין: ואיך אוכפים על הולכי רגל, מלבד הקנס הקטן שנותנים היום בסך 100 שקלים על אי-חציית כביש במעבר חצייה, שזה הופך להיות לעג לרש?

חיים דיין: אז גם בזה יש לנו נתונים שצריכים להדאיג.

חיים דיין: אני פותח את החוברת של מאגר המידע, ואני רואה את התאונה המחרידה האחרונה, ואני רואה גם כמה משאיות וכמה אוטובוסים היו מעורבים בתאונות הדרכים.

חיים דיין: 17% מהמשאיות ומהאוטובוסים מעורבים, ואותי זה מדאיג.

חיים דיין: כשאנחנו לוקחים את הנתונים האלה במדינה הקטנה הזאת ביחס לכל הנפגעים בעולם, כשמדובר בחצי מיליון נפש שנהרגים בשנה בכל העולם, ובמדינת ישראל – 500, זה כמעט אלפית.

חיים דיין: ביחס לגודל האוכלוסייה זה דבר מדהים.

חיים דיין: אנחנו בקושי נראים על הגלובוס הזה, וכאן תאונות הדרכים הפכו להיות מכת מדינה.

חיים דיין: אני כבר לא מדבר על 3,500 פצועים קשה.

חיים דיין: אני עצמי ביקרתי בבית-לוינשטיין וראיתי אנשים במצב שהיה קשה מאוד לראות אותם.

חיים דיין: העלינו כאן דיון שזה הסיכום שלו, דרשנו מהממשלה להקצות תקציבים ראויים למאבק הזה.

חיים דיין: כשיש 532 הרוגים, אני חושב שהיה צריך להשוות את זה לתקציב הביטחון של מדינת ישראל.

חיים דיין: אם, חס וחלילה, הקורבנות האלה היו צריכים להיות במסגרת הביטחון, היו מקציבים גם 2 ו-3 מיליארדים.

חיים דיין: אני חושב שגם כאן, אף שהקצו 817 מיליון שקלים בפריסה לשלוש שנים, זה לא תקציב מספיק.

חיים דיין: המאבק הוא לא רק של תקציב, צריך שהאזרחים יילחמו, כי הבעיה היא המודעות של האזרח לתאונות הדרכים.

חיים דיין: אני מקווה שאולי בזכות התוכנית שהצגת כאן בפנינו, אדוני השר – אני לא מאמין שנצליח לסיים את המאבק הזה בתאונות הדרכים, אבל אולי נצמצם, כי כל הצלה של נפש אחת במדינת ישראל, זה כאילו הצלנו עולם ומלואו.

חיים דיין: תודה רבה.

דוד טל: תודה, חבר הכנסת חיים דיין.

דוד טל: גברתי, חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה.

דוד טל: אחריה, כאמור, חבר הכנסת זאב בוים וחבר הכנסת אופיר פינס-פז וחבר הכנסת לייזרזון.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני שר התחבורה, שטחת בפנינו תוכנית מגוונת של מאבק בתאונות הדרכים והגדרת נכון את תאונות הדרכים כמכת מדינה, על כל מאות התאונות הקטלניות.

תמר גוז'נסקי: אני מבינה שהשנה מספר ההרוגים עלול לעלות על 500.

תמר גוז'נסקי: השאלה היא, האם אנחנו מחפשים את המטבע מתחת לפנס, או שאנחנו מחפשים את הסיבות האמיתיות ואת הגורמים העיקריים.

תמר גוז'נסקי: אם לפי מחקרים אומרים ש-90% מהתאונות אינן מתרחשות על-ידי עברייני תאונות מועדים, זאת אומרת, כאלה שכבר היה להם רקורד של תאונות, זאת אומרת שאפשר לומר שתאונות קורות או מתרחשות או מעורבים בהן הרבה אנשים שלא היינו מגדירים אותם כעברייני תנועה.

תמר גוז'נסקי: השאלה היא, למה אנשים רגילים במספרים כל כך גדולים מגיעים למצב הזה של תאונת דרכים.

תמר גוז'נסקי: כאן אני חושבת, שההכשרה של הנהגים במידה רבה לא שמה דגש בהתנהגות מתחשבת בכביש.

תמר גוז'נסקי: למשל, בבחינות הנהיגה אתה צריך להכיר את התמרורים, וזה דבר חשוב; אתה צריך לדעת לעשות פניות, לחנות ועוד דברים אחרים.

תמר גוז'נסקי: אבל רוב התאונות קורות כשמישהו לא נתן למישהו לעבור כשהיתה לו זכות לעבור, או מישהו לא הבין שבזמן הנהיגה הוא לא יכול לעשות עוד שלושה-חמישה דברים אחרים, או כל מיני דברים מהסוג הזה, שלדעתי, לא נעשה בהם די בכל ההכשרה.

תמר גוז'נסקי: הדבר השני, אני חושבת שלא נעשה די הצורך בדרכים עצמן, ובעיקר בכל מה שקשור למעקות הבטיחות.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מכירים את הדרכים הראשיות, אבל אני רוצה לומר לך, אדוני שר התחבורה: במדינת ישראל יש כבישים שאי-אפשר לקרוא להם כבישים.

תמר גוז'נסקי: שוליים לא שוליים, הכול מכורסם, עוד לפני הגשם הגדול.

תמר גוז'נסקי: אם באה מכונית מול מכונית, אחת המכוניות חייבת לרדת מהכביש; בורות וכו'.

תמר גוז'נסקי: הטיפול בכל הנושאים האלה, לדעתי, הוא רחוק מאוד ממה שצריך.

תמר גוז'נסקי: הדבר האחרון שרציתי לומר, בהתחשב בזמן שעומד לרשותי: לדעתי, אנחנו לא נתגבר בגדול על כל הנושא הזה, אם משרד התחבורה לא ייקח על עצמו כמשימה לאומית את פיתוח תשתית הרכבות במדינת ישראל.

תמר גוז'נסקי: יכול להיות שבממשלה מישהו אחראי לרכבות, ואחר אחראי לכבישים וכו'.

תמר גוז'נסקי: אבל אנחנו מדברים – – –

אברהם פורז: יש אחראי לרכבות ואחראי לכבישים.

תמר גוז'נסקי: כן.

תמר גוז'נסקי: אני אומרת, שבגדול לא נצליח להתגבר על מכת תאונות הדרכים רק בסלילת כבישים יותר משוכללים, משום שככל שיהיו יותר כבישים משוכללים יהיו יותר כלי רכב, ואנחנו נחזור לאותה צפיפות של כלי רכב.

תמר גוז'נסקי: רק אם תהיה תשתית תחבורתית של רכבות קלות, של רכבות תת-קרקעיות, רכבות עיליות, רכבות כאלה, רכבות אחרות, והשירות הזה יהיה זמין, נוח, יגיע למרכזי הערים, יהיה זול ויהיה כדאי לנסוע בשירות הזה, יהיה כדאי לעצור את הרכב – רק אז נוכל לעשות מעשה רציני.

תמר גוז'נסקי: אם נרשום עוד דוחות לנהגים, אני לא חושבת שבזה נמצא פתרון.

תמר גוז'נסקי: תודה.

דוד טל: אני מודה לך, גברתי.

דוד טל: חבר הכנסת זאב בוים, בבקשה.

דוד טל: אני סוגר את רשימת הדוברים.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני שר התחבורה, אני רוצה לשבח את השר, את משרדו ואת אנשיו על כך שפעולת המשרד מתמקדת במלחמה בתאונות דרכים ועל התוכנית הרחבה שפרס השר בפנינו, שנועדה באמת להילחם, במגמה לצמצם את מספר הנפגעים, ושמענו על המספרים הקשים האלה.

זאב בוים: הדיון הזה הוא, בין השאר, דיון משולב, וחברת הכנסת תמר גוז'נסקי העלתה עניין מיוחד בתוך הסוגיה הקשה הזאת, והיא רכיבה על אופנועים.

זאב בוים: על-פי הסטטיסטיקה, יש נפגעים רבים מקרב אלה שרוכבים על אופנועים.

תמר גוז'נסקי: כאשר העליתי את הנושא היה מדובר באופנועי-ים.

זאב בוים: אופנועי-ים.

זאב בוים: אז אני מדבר על אופנועי היבשה.

זאב בוים: לפי מיטב זיכרוני וידיעתי, מספר הנפגעים ברכיבה על אופנועים גדול יותר באופן יחסי ממספר הנפגעים בכלי רכב אחרים.

זאב בוים: אני נדרש לעניין הזה גם מתוך נגיעה אישית.

זאב בוים: שנים רבות רכבתי על אופנוע.

זאב בוים: זה היה אופנוע מסוג ישן.

זאב בוים: שר החקלאות בוודאי זוכר.

אברהם פורז: BSA.

זאב בוים: כן, BSA מודל 42.

זאב בוים: 25 שנים רכבתי עליו.

זאב בוים: אני יכול להתייחס לתקופה הזאת באמירות נוסטלגיות, אבל צריך לומר, שמול הנוסטלגיה הזאת יש מציאות מאוד קטלנית של כלי רכב דו-גלגליים בעלי טכנולוגיות מאוד מתקדמות שמשפרות ביצועים, עוצמות, מהירויות, ובכך גם חושפות את הרוכב לסכנה ביתר-שאת, או מגבירות את הסכנה להיפגעות וסיכון חיים, ומכאן גם האחוזים הגבוהים.

זאב בוים: צריך לומר, שאצל חלק ניכר מהרוכבים על אופנועים הרכיבה על הכלי הזה מריצה את האדרנלין, ולא אחת גם קורה שאנשים "מאבדים ראש" וכתוצאה מכך את השליטה על הרכבים האלה.

זאב בוים: אני רוצה לומר עוד שתי הערות במסגרת מעט הזמן שלא נשאר.

זאב בוים: א.

זאב בוים: אני מציע לאדוני השר לבדוק עם שר החינוך הכנסה של לימודי הנהיגה בבתי-הספר למסגרת מחייבת, שתהיה יחידת לימוד חובה בבית-הספר התיכון לכל התלמידים.

זאב בוים: אני חושב שבמסגרת הזאת אפשר לעמוד בבחינות שיהיו אקוויוולנטיות לבחינות התיאוריה היום, פלוס אלמנטים ומרכיבים בנהיגה מעשית באמצעות סימולטורים.

זאב בוים: יש היום כלים כאלה, הם קיימים.

זאב בוים: אני לא יודע לגבי היקף ההשקעה הכרוכה בכך, אבל נדמה לי שבשלב הזה חינוך באמצעים מתקדמים והטלת חובה על כך בתוך מערכת החינוך יסייעו בהחלט בחינוך בשלב מוקדם – השלב הראשון והקריטי שבו האיש הצעיר אוחז בהגה.

זאב בוים: אני רוצה לומר משהו לגבי אכיפה, ובכך אסיים.

זאב בוים: בפרשת השבוע שעבר, כמדומני, שר המשקים אומר: את חטאי אני מזכיר היום.

זאב בוים: לא מזמן עברתי קורס כזה כתוצאה מצבירת נקודות עקב מהירות.

זאב בוים: אני רוצה לומר לך, אדוני השר, שזה היה מעניין לעבור את הקורס הזה.

זאב בוים: לא שאני ממליץ, כי זה בא כמובן בעקבות עבירות על החוק, אבל כיוון שכבר נגזר, אני רוצה לומר שנתקלתי במורה מצוין – אני מקווה שיש עוד כאלה – והסתבר שיש הרבה מה ללמוד, ולמדתי הרבה מהשיעורים האלה שבהם השתתפתי.

זאב בוים: נדמה לי שהתנהגותי על הכביש השתפרה כתוצאה מההשתתפות בקורס הזה.

זאב בוים: לסיום, אני רק רוצה לומר, שאם נשכיל, הממשלה, הכנסת, להקצות יותר אמצעים למלחמה בתאונות הדרכים, נהיה גם חכמים וגם צודקים.

שמריהו בן-צור: תודה רבה.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה, שלוש דקות.

אופיר פינס-פז: אדוני השר, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, סוף השנה האזרחית, כמו בהרבה דברים, הוא סיום שמחייב חשבון נפש.

אופיר פינס-פז: צריך לדעת מה קרה השנה, ב-1998, בוודאי בתחום הכל-כך כואב וכל כך חשוב הזה כמו המאבק בתאונות הדרכים.

אופיר פינס-פז: אני, כמי שהיה בין אלה שיזמו את הדיון בסעיפים האלה, רוצה לומר, ששמעתי את דבריו של השר.

אופיר פינס-פז: הם היו דברים נוקבים, שבאו מן הלב ונכנסו אל הלב, ואני באמת שמח שהשר, אף שהוא לא מילא לאורך כל הקדנציה את התפקיד הזה, נכנס לתפקיד ועושה מאמצים להתמודד עם תופעת תאונות הדרכים.

אופיר פינס-פז: ואף-על-פי-כן, אני בתחושה, שצריך להסתכל על העניין הזה מזווית ראייה שונה לחלוטין, כי בסופו של דבר, העובדות מכות אותנו כל כך חזק, הכאב הוא כל כך גדול, הקטל בכבישים הוא כל כך נורא, שאני סבור שכל האמצעים שננקטים הם בסך הכול במסגרת השגרה.

אופיר פינס-פז: השגרה היא לא דבר רע, וכשאני אומר את זה אני לא מתכוון שלא ננקטים מאמצים.

אופיר פינס-פז: נהפוך הוא, כן ננקטים מאמצים בהרבה מאוד תחומים, גם בתחומים החינוכיים, גם בתחומים האכיפתיים וגם בתחומי בטיחות בדרכים, בטיחות המכוניות מכל אספקט של העניין.

אופיר פינס-פז: אבל, בסופו של דבר, נהרגים 600 איש בשנה, כבוד השר, פחות או יותר זה המספר, וזה מספר נורא.

אופיר פינס-פז: אלפים נשארים נכים ונפגעים קשה.

אופיר פינס-פז: אלה משפחות שלמות, שנה אחר שנה, משפחות שאיבדו את יקיריהן על הכבישים במדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: כל כך הרבה משפחות.

אופיר פינס-פז: זה לא מאפשר, לפי דעתי, לא לבית הזה, ודאי שלא לממשלה, לנהוג בתחום הזה כבשגרה.

אופיר פינס-פז: כבר בימים הראשונים שלי כאן

אופיר פינס-פז: כחבר כנסת הצעתי ליושב-ראש הכנסת, ולזכותו ייאמר שהוא הביא את העניין גם להכרעת הנשיאות, ולצערי הנשיאות החליטה שהיא לא מקבלת את הצעתי – אני הצעתי לכנסת להקים ועדת כנסת מיוחדת לנושא המאבק בתאונות הדרכים, ועדה שתעסוק רק בנושא זה.

אופיר פינס-פז: אני משוכנע – הייתי משוכנע אז ואני משוכנע פי כמה וכמה היום – שיש הצדקה להקמת ועדה כזאת.

אופיר פינס-פז: ידיה של ועדה כזאת יהיו מלאות עבודה, כי אין סוף לדברים שצריך לטפל בהם ואפשר לטפל בהם.

שמריהו בן-צור: לצערנו.

אופיר פינס-פז: לצערנו.

אופיר פינס-פז: אני בטוח שוועדת כנסת מהסוג הזה מסוגלת לסייע לממשלה בהתמודדות בכל המישורים.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהממשלה גם היא צריכה לשנות ממנהגה, וכשאני מתכוון למדיניות לא שגרתית, אני אומר לך, אדוני השר, אני מסתובב בתוך עם ישראל ואני נתקל גם בכאב הזה.

אופיר פינס-פז: אני אומר לך, יש לך מנדט מהציבור בישראל לנקוט יד קשה כדי לעצור את הקטל.

אופיר פינס-פז: אתה יודע שהאופנועים, שהם נושא הדיון שלנו, הם בעיה קשה מאוד.

אופיר פינס-פז: היו פה לוביסטים שעסקו בעניין האופנועים, והם לא קיבלו סעד בכנסת.

אופיר פינס-פז: אם יש בעיה עם רכבים כבדים, אפשר לטפל בה וצריך לטפל בה.

אופיר פינס-פז: בלי יד יותר תקיפה לא יהיה אפשר לטפל בה.

אופיר פינס-פז: אם יש נהגים שהם עבריינים מועדים – אפשר לקחת מנהג שהוא עבריין מועד את הרשיון לצמיתות.

אופיר פינס-פז: אם יש נהגים שנוהגים אף-על-פי שהם ב"שלילה", ותסלח לי, "שמים פס" על החוק, על המחוקק ועל המשטרה וזה נסלח להם – זה איתות שלנו לציבור שכאילו זה בסדר, כאילו זה מותר.

אופיר פינס-פז: אדם שנוסע ב"שלילה", יילקח רשיונו, ישב במטותא גם במעצר.

אופיר פינס-פז: אדוני השר, אין פה מקום לנחמדות.

אופיר פינס-פז: הציבור מצפה מאתנו לתוצאות, והתוצאה היחידה היא הפחתת מספר הנהרגים, הפחתת מספר הפצועים והפחתת הכאב בתוך החברה הישראלית לנוכח הקטל בדרכים.

אופיר פינס-פז: תודה.

שמריהו בן-צור: אני מודה לך.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת אברהם פורז, בבקשה.

שמריהו בן-צור: אחריו – חבר הכנסת אברהם יוסף לייזרזון.

שמריהו בן-צור: אני מבקש להקפיד על שלוש הדקות, לא לנצל את טוב לבי.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני השר, על תאונות הדרכים מדברים כל הזמן, ואני רוצה להאיר את העניין מנקודת מבטי.

אברהם פורז: אני יודע שנושא האכיפה הוא לא בסמכות משרד התחבורה, אבל, לדעתי, תאונת הדרכים, בסופו של דבר, נגרמת, בין היתר, מהתנהגות בריונית בכביש; זאת אומרת, העדר נימוס בכביש.

אברהם פורז: זה שנדחק ועוקף אותך מצד ימין, כשהוא רואה שבקצה יש משאית, ונדחק לטור, או זה שיודע שיש נתיב פנייה שמאלה שאנשים ממתינים בו והוא ממשיך ונכנס פנימה, וזה שלא נותן לצאת ממגרש חנייה ולא נותן לצאת משום מקום, הוא הגורם המסוכן.

אברהם פורז: אני רוצה לומר לכם גם מעבר לזה.

אברהם פורז: אני יודע שמשרד התחבורה מקדיש כסף לאכיפה של נתיבי תחבורה ציבורית.

אברהם פורז: זה נרמס כל הזמן.

אברהם פורז: אני לא מסוגל להבין את זה.

אברהם פורז: אני רואה כל הזמן מכוניות פרטיות נוסעות בנתיבי תחבורה ציבורית, לא קורה כלום.

אברהם פורז: לכן הייתי מציע שאתם תאכפו קודם כול את החוק על ההתנהגות הבריונית, לא המסוכנת.

אברהם פורז: מי שנדחק לתור, אולי זה לא מסוכן.

אברהם פורז: אם תצליחו להילחם בבריונות, לדעתי בסופו של דבר אולי תצליחו גם להקטין את מספר התאונות.

אברהם פורז: עוד כמה דברים ממש טלגרפיים.

אברהם פורז: הדבר הראשון, אתם חייבים להסביר לנהגים, שבאור ערפל משתמשים רק כאשר יש ערפל.

אברהם פורז: אנחנו נתקלים כל הזמן באנשים שנוסעים באור ערפל בלילה ומסנוורים את המכונית שנוסעת מאחוריהם.

אברהם פורז: דבר שני, לגבי האופנועים.

אברהם פורז: עד היום יש סבסוד צולב.

אברהם פורז: אנחנו, נוסעי המכוניות, בסופו של דבר מסבסדים את הביטוח של האופנועים.

אברהם פורז: האופנועים האלה צריכים לשלם פרמיה יותר גבוהה, וגם פה צריך לעשות משהו דיפרנציאלי לפי רמת הסיכון.

אברהם פורז: דבר שלישי, אני לא חסיד של התיאוריה שאומרת: הבה נבנה רכבות ורכבות תחתיות ולא נפתח כבישים.

אברהם פורז: אנחנו צריכים גם את זה וגם את זה.

אברהם פורז: בעיני, המכונית הפרטית היא דבר חיובי.

אברהם פורז: המכונית הפרטית היא לא אויב העם.

אברהם פורז: בעבר, כשהיינו אומה ענייה, וגם יש מדינות אחרות עניות, כשהלכו לסופרמרקט או לשוק הכרמל, היו חוזרים עם סלים כבדים באוטובוס מס' 25 ומתנדנדים עם הסלים כל הדרך.

אברהם פורז: מה הפסול בזה שלאדם היום יש נוחות והוא יכול להגיע לאיזה מרכול, להטעין את הקניות על המכונית ולפרוק אותן בבית בנוחות?

אברהם פורז: זה עדיין לא אומר שאנחנו יכולים לבנות רק על המכונית הפרטית.

אברהם פורז: אנחנו צריכים גם את התחבורה הציבורית, אבל צריכים לעשות את זה באופן משולב – גם תחבורה ציבורית וגם לפתח רשתות של כבישים ומחלפים, אחרת באמת המדינה הזאת תיסתם והמצב יהיה לא טוב.

אברהם פורז: והדבר האחרון שאני רוצה לומר לך, אדוני השר – הגשתי הצעת חוק שנוסתה במידה מסוימת באיטליה: לנסות להוריד מהכבישים מכוניות מאוד ישנות, מכוניות בנות עשר שנים ומעלה.

אברהם פורז: אנחנו מדינה קצת מטורפת.

אברהם פורז: אנחנו חלק מהעולם המערבי.

אברהם פורז: התל"ג לנפש אצלנו אומנם היה כבר 17,000 דולר לנפש, והוא כבר יורד בתקופה האחרונה עקב ההאטה, אבל עדיין אנחנו מדינה מתקדמת, ואצלנו יש צי רכב שאתה רואה רק בעולם השלישי מבחינת גיל המכוניות.

אברהם פורז: ממה זה נובע?

אברהם פורז: זה נובע מכך שבמשך שנים היו פה מסים מאוד מאוד גבוהים – גם היום הם מאוד גבוהים – על המכוניות.

אברהם פורז: אז אפשר למצוא איזה מודל שבו המדינה עושה משהו כדי להוריד מכוניות בנות 12 שנים ומעלה מהכביש.

אברהם פורז: לא בכוח; על-ידי תמריץ חיובי.

אברהם פורז: אני יודע שגם יבואני הרכב מוכנים לתת כתף לדבר הזה.

אברהם פורז: בסופו של דבר, זה גם יקל את התנועה.

אברהם פורז: מי מאתנו לא נתקל בתופעה האיומה הזאת, שביום גשם אתה תקוע בפקק אימים, ואז אתה מגלה בצומת איזו מכונית שהגשם הראשון וכמה טיפות מים תקעו אותה בצומת.

אברהם פורז: אלה בדרך כלל מכוניות ישנות.

אברהם פורז: תודה רבה.

שמריהו בן-צור: אני מודה לך, חבר הכנסת פורז.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת אברהם יוסף לייזרזון, בבקשה.

שמריהו בן-צור: אחריו – חבר הכנסת אפי אושעיה.

שמריהו בן-צור: אחריו – חבר הכנסת סאלח סלים.

אברהם יוסף לייזרזון: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, שמענו כאן בראשית הדיון את הסקירה המזעזעת, המקפיאה דם, של שר התחבורה על מספר הנפגעים, ההרוגים והפצועים בתאונות הדרכים בשנה האחרונה.

אברהם יוסף לייזרזון: אני חושב שדבר שפתיים אך למחסור.

אברהם יוסף לייזרזון: מיותר להוסיף מלה אחת כדי להמחיש את הכאב הנוראי על מגפת התאונות, מכת המדינה, לא עלינו.

אברהם יוסף לייזרזון: שמענו מהשר גם על החלטת הממשלה מהיום להקדיש משאבים ומאמצים לריסון התאונות.

אברהם יוסף לייזרזון: גם פה מיותר לומר, שכל מה שנעשה בתחום חיוני זה של פיקוח נפש והצלת נפשות הוא חשוב, נחוץ, הכרחי וחיוני.

אברהם יוסף לייזרזון: חברי הכנסת שדיברו לפני, קודמי, גם פירטו, כל אחד בשפתו ובסגנון שלו, את הדרכים ואת האמצעים שיש לנקוט במלחמה הנוראה הזאת.

אברהם יוסף לייזרזון: והכול כשר.

אברהם יוסף לייזרזון: כל האמצעים כשרים כדי להשיג את המטרה העליונה הזאת, שעליה התורה מצווה: ונשמרתם מאוד לנפשותיכם; וחי בהם, ולא שימות בהם, חלילה.

אברהם יוסף לייזרזון: אני רוצה לפנות לשר הממונה על אכיפת החוק.

אברהם יוסף לייזרזון: אני סבור, כי יש להחמיר בכל הצעדים החוקיים והמשפטיים.

אברהם יוסף לייזרזון: אגב, אני רוצה לומר, שאם ההלכה היהודית היתה צריכה לקבוע את חוקי התנועה, אין לי ספק שהיא היתה מחמירה הרבה יותר מחוקי התנועה דהיום, משום שהיסוד הזה, הערך הזה, תופס מקום נכבד וחשוב בתורה, בנביאים ובכתובים.

אברהם יוסף לייזרזון: מאז ניתנה תורה לישראל קיים העניין של פיקוח נפש, שדוחה גם שבת.

אברהם יוסף לייזרזון: זה לא סוד.

אברהם יוסף לייזרזון: אבל, אני חושב, שעם כל הצעדים הללו חייבים לנקוט צעדים ודרכים הסברתיים וחינוכיים.

אברהם יוסף לייזרזון: קודמי, חבר הכנסת אברהם פורז, דיבר על כך, שכל ההשתוללות בדרכים נובעת מחוסר נימוס.

אברהם יוסף לייזרזון: הנושא הוא בעיקרו חינוכי.

אברהם יוסף לייזרזון: חברי הכנסת, מי שאינו חדור מודעות אמיתית ועמוקה לערך קדושת החיים, לא ניחן בבלמים העצמיים הדרושים כדי להימנע מהרפתקאות בדרכים.

שמריהו בן-צור: כבר עברו שלוש דקות.

אברהם יוסף לייזרזון: אדם כזה מסכן לא רק את הנוסעים אתו, לא רק את הסביבה ולא רק את הרכבים שבקרבתו, הוא מסכן גם את עצמו.

אברהם יוסף לייזרזון: הוא הרי נוהג.

אברהם יוסף לייזרזון: זאת ההוכחה הטובה ביותר לכך שהפזיזות בנהיגה והזלזול בחוקי התנועה נובעים משחיקה ומפיחות נוראי בהכרת ערך החיים וקדושת החיים.

אברהם יוסף לייזרזון: רק מי שמסתכל בצורה נכונה על ערך החיים, שומר ונזהר מפני הרפתקאות.

אברהם יוסף לייזרזון: החוקים האלה הם המינימום לקיום הצו האלוקי, צו התורה: ונשמרתם לנפשותיכם.

אברהם יוסף לייזרזון: אני סבור, שהתריס האפקטיבי, היעיל והמבטיח ביותר מפני התאונות, התריס מפני הפורענות הזאת הוא בהקדשת משאבים ותקציבים להסברה בקרב נוער, בקרב מבוגרים ובבתי-ספר.

אברהם יוסף לייזרזון: אדם שחי בתחושה של "אכול ושתה כי מחר נמות", אדם שלא יודע את היעד שלו בחיים, את השאיפות שלו בחיים, לשם מה ולצורך מה הוא חי כאן עלי אדמות, ברור שהוא מזלזל לא רק בחוקי התנועה.

אברהם יוסף לייזרזון: זו הסיבה לאלימות ולמקרי רצח, לצערנו, שאנחנו עדים להם כל כך הרבה כאן במדינה.

אברהם יוסף לייזרזון: אני פונה לשר ומבקש שהוא יקדיש משאבים מיוחדים, הרבה כוח, אנרגיה ומחשבה בתחום חשוב זה.

אברהם יוסף לייזרזון: תודה.

שמריהו בן-צור: תודה.

שמריהו בן-צור: טוב, חשבתי שתדבר שלוש דקות.

שמריהו בן-צור: הנה הן הפכו לחמש דקות.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת אפי אושעיה, בבקשה.

שמריהו בן-צור: הוא לא נמצא פה.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת סאלח סלים, בבקשה.

שמריהו בן-צור: שלוש דקות.

שמריהו בן-צור: אם תדבר פחות – אודה לך, כי יש הרבה דוברים.

סאלח סלים: אני אעשה כמו שאחרים עשו.

שמריהו בן-צור: לא, אני סומך עליך.

שמריהו בן-צור: אתה סגן יושב-ראש הכנסת.

שמריהו בן-צור: אתה מכיר את הדברים.

סאלח סלים: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, ביום רביעי שעבר יצאתי מפה כדי לחזור הביתה.

סאלח סלים: יצאתי מפה בשעה ארבע.

נסים דהן: בארבע לפנות בוקר או בארבע אחר הצהריים?

סאלח סלים: בארבע אחר הצהריים.

שמריהו בן-צור: כל כך מוקדם?

דורון שמואלי: אתה עובד חצי יום?

נסים דהן: צריך להוריד לך כסף מהתלוש.

סאלח סלים: הגעתי הביתה ב-19:30.

סאלח סלים: במשך שלוש שעות וחצי נסעתי 180 ק"מ.

סאלח סלים: האם זה דבר נורמלי?

סאלח סלים: שלוש שעות וחצי.

שמריהו בן-צור: אל תצא ב-16:00.

שמריהו בן-צור: תצא ב-20:00.

סאלח סלים: לצאת ב-14:00?

סאלח סלים: אני נמצא בכנסת ארבע שנים.

סאלח סלים: הייתי בכנסת שנתיים בקדנציה שעברה.

סאלח סלים: כשהייתי בא לכנסת וחוזר מהכנסת, כמעט בכל צומת ובכל רחוב היו שיבושים בכביש, כי שם שמו שלט: עובדים.

סאלח סלים: באמת היתה עבודה כמעט בכל צומת.

סאלח סלים: היו עבודות בכבישים הראשיים במדינה.

סאלח סלים: עכשיו, כשכבודכם הגעתם לממשלה הזאת, אנחנו לא רואים את העבודות האלה.

סאלח סלים: מסיימים פה ושם נקודות שעוד נשארו מהעבר.

שמריהו בן-צור: אתם גמרתם את הכול.

נסים דהן: בכל זאת יש פקקים.

שמריהו בן-צור: גמרתם את כל העבודה.

שמריהו בן-צור: מה אתה רוצה?

סאלח סלים: לאן הלך הכסף?

נסים דהן: אני שואל אותך: לאן הלך הכסף בכל העבודות?

נסים דהן: אפילו כביש אחד לא הרחיבו.

נסים דהן: איפה הכסף?

סאלח סלים: לא, לא, הרחיבו.

סאלח סלים: אני אומר לך, שבכל צומת ובכל כביש הרחיבו.

סאלח סלים: הייתי בא ורואה זאת.

סאלח סלים: כל עם ישראל ראה זאת.

סאלח סלים: היו עבודות בכל מקום.

סאלח סלים: היום אנחנו עוברים ויש פקקים, והמדינה סתומה.

סאלח סלים: המדינה סתומה מבחינת פקקים, לא מבחינות אחרות.

נסים דהן: גם מבחינות אחרות היא סתומה.

סאלח סלים: אם אתה אומר זאת, אני מסכים אתך.

סאלח סלים: זה מצב שלא ייתכן.

סאלח סלים: מה יהיה בעוד שנתיים?

סאלח סלים: מה יהיה בעוד שלוש שנים?

סאלח סלים: לכן, אני חושב שעניין התשתיות הוא העניין הכי חשוב.

סאלח סלים: אני מסכים עם חברי שדיברו פה על התנועה ועל העבריינות וכדומה.

סאלח סלים: אבל עניין התשתיות הוא העניין הראשי.

סאלח סלים: אדוני השר, מדברים על התשתיות.

סאלח סלים: כפי שידוע לכבודך ולכולנו, המצב הכי גרוע של התשתיות הוא בסקטור הערבי.

סאלח סלים: זה לא מפתיע אף אחד.

סאלח סלים: שם הדברים הוזנחו.

סאלח סלים: רק בשלוש-ארבע השנים האחרונות התחילו החברה הממשלתית "נתיבי הגליל" וחברות אחרות לעבוד קצת.

סאלח סלים: אבל יחסית, עד היום המצב גרוע.

סאלח סלים: ברוב הכבישים הראשיים במדינה משתמשים יהודים וערבים.

סאלח סלים: וקורות גם תאונות משותפות.

סאלח סלים: אבל התשתיות בכפרים הערביים הן עד היום מהגרועות ביותר במדינה.

סאלח סלים: לפי דעתי, חשוב גם נושא נוסף, והוא נושא החינוך והתרבות של הנהג הישראלי.

שמריהו בן-צור: תודה רבה.

סאלח סלים: סליחה, יש לי רק עוד משפט סיום.

סאלח סלים: אנחנו רואים מקרים, שלנהגת או לנהג כבה פתאום הרכב ברמזור, קרה משהו לרכב והוא כבה.

סאלח סלים: במקום לרדת ולשאול במה אפשר לעזור, מתחילים צפצופים, קללות, יורקים עליו, מקללים את הנהג.

סאלח סלים: זה עניין של תרבות.

סאלח סלים: אני חושב, שגם משרד התחבורה צריך למצוא איזו שיטה, גם בכלי התקשורת, כדי להדגיש את הנושא, שצריך להיות בן-אדם בכביש, לעזור למי שצריך עזרה, לא להתלבש עליו, לא לרדת עליו.

סאלח סלים: לא רק שהוא לא מצליח להניע את רכבו, אלא הוא גם מתחיל להתבלבל לאחר שמקללים אותו ויורקים עליו.

סאלח סלים: את זה אפשר לראות כל יום.

סאלח סלים: אני חושב שחשוב שמשרד התחבורה ישים לב לנקודה הזאת.

סאלח סלים: תודה.

שמריהו בן-צור: תודה רבה.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה; שלוש דקות.

שמריהו בן-צור: אחריו – חבר הכנסת נסים דהן, אחריו – חבר הכנסת צבי ויינברג, אחריו – חבר הכנסת האשם מחאמיד, אחריו – חבר הכנסת משה פלד.

שמריהו בן-צור: אחרון – חבר הכנסת דורון שמואלי.

שמריהו בן-צור: בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, עניין תאונות הדרכים הוא מכת מדינה, ועל זה נדמה לי אין חולקים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה שצריך לעשות לתיקון המצב – – מה, התחלתי ב-14:50?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עברה כבר חצי דקה?

שמריהו בן-צור: סליחה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר, אחר כך נדבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – גם בעניין התקציבים והתשתיות והתיקונים, נדמה לי שכולם מסכימים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על דבר אחד אני לא יכול להסכים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם, כבוד השר, החלוקה התקציבית של משרד התחבורה נעשית באופן צודק, ובמקום שיש בו תשתית חלשה או חסרה תשתית בכלל זוכים באחוז קצת יותר גבוה מהתקציב, או שהתקציבים מופנים לפי קריטריונים של העדפה פוליטית?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאן הבעיה, כבוד היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושש – והחשש הזה מבוסס, וגם חבר הכנסת דהן חבר ועדת הכספים, נדמה לי שהוא יכול לאשש את החשש הזה – שמרבית התקציב או נתח גדול ממנו הולך מסיבות פוליטיות לכבישים עוקפים ולכבישים אחרים ולמקומות שהם בכלל אינם חלק ממדינת ישראל.

נסים דהן: כבישים עוקפים – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז אם זה לא דרך התקציב של משרד התחבורה, הרי זה דרך התקציב של המדינה, והתקציב כולו בסופו של דבר חייב להיות מחולק לטובת התושבים, כל תושבי המדינה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קודם כול זה תקציב מדינת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תושבי מדינת ישראל חייבים להתחלק בשוויון ובצדק, ולא תושבי מקומות אחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, בזמן המועט שיש לי אני אסכם כמה דברים גם בשפה הערבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לחצת אותי בזמן, אבל בוא לא נאבד דקות.

שמריהו בן-צור: אני נותן לך עוד חצי דקה – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר, בסדר, תודה רבה.

שמריהו בן-צור: – – – היית מועמד לראש הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עשית טוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם אללה הרחמן והרחום, אחי המאזינים לנו בכל מקום, הדיון היום הוא על תאונות הדרכים בתוך הערים והפתרון שיביא לצמצום תאונות אלה, תיקון הדרכים וכל הקשור בכך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: במלה אחת אומר, כי מוסכם פה אחד שיש לפתור את הבעיה ולתקן מצב זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תאונות אלה גורמות למותם של רבים חפים מפשע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה שמונע את התיקון ואת התקדמות תחום זה הוא אי-חלוקת התקציב בצורה צודקת בין כל האזרחים בתוך הגבולות כאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדרכים באזורים אלה במצב גרוע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האזורים העניים והאזורים הערביים בפרט זקוקים לחלק גדול יותר על מנת שיתוקנו בהם הרחובות וכדי שיהיה בהם בסיס תחתי הולם לשיפור הדרכים שם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמו כן אציין, כי חלוקת התקציב מחוץ לגבולות מדינת ישראל ולתושבים אחרים ולדרכים בגדה ודרכים אחרות היא זו הנוגסת בחלק גדול של התקציב, ואילו החלק הקטן שנשאר אינו מספיק להשגת המטרה ולתיקון – –

שמריהו בן-צור: שוכראן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – שאר הדרכים והרחובות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לך, אדוני יושב-ראש הישיבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שלום לכולכם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

שמריהו בן-צור: טוב, תודה.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת נסים דהן, בבקשה.

נסים דהן: אני אתרגם את מה שהוא אמר.

קריאה: – – –

נסים דהן: לא, לא צריך לענות.

נסים דהן: אני רק אתרגם.

נסים דהן: יש פה חברי כנסת שהם לא בדיוק – – –

מקסים לוי: אתה יכול לתרגם במרוקאית.

שמריהו בן-צור: שלוש דקות.

שמריהו בן-צור: בבקשה.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, כבוד השרים, חברי חברי הכנסת, לצערנו הרב, נושא תאונות הדרכים עולה מדי פעם לדיון ציבורי.

נסים דהן: גם מעל במה זו דיברנו עליו לא מעט פעמים, ויש לי הרגשה שהולכת ומתחזקת, שתאונות הדרכים הם בעצם כמו מזג האוויר – אפשר לדבר עליו, אבל יש הרגשה שאי-אפשר לעשות דבר כדי לשנות אותו.

נסים דהן: יש לי חדשות בשבילכם: גם את מזג האוויר כבר אפשר לשנות.

נסים דהן: גם כשלא יורד גשם אפשר לזרוע את העננים כדי שירד גשם.

נסים דהן: הנה, בני-אדם הגיעו אפילו לשינוי מועט של מזג האוויר, אז ודאי וודאי שלגבי תאונות הדרכים ניתן לעשות.

נסים דהן: מונים שלוש סיבות לתאונות הדרכים: הכביש, הרכב והנהג.

נסים דהן: לדעתי, גורם הנהג הוא הדומיננטי; הוא, בעצם, כל הסיבות יחד.

נסים דהן: מעטות עד כדי אפסיות הן תאונות הדרכים שלא היה ניתן למנוע אותן.

נסים דהן: מעטות עד אפס.

נסים דהן: במקומות שלקחו בהם את העסק הזה לידיים ברצינות והחליטו להילחם בתאונות הדרכים, הורידו חד-משמעית את שיעור הנפגעים ואת שיעור תאונות הדרכים.

נסים דהן: ניקח לדוגמה את הצבא במדינת ישראל; לא נלך רחוק.

נסים דהן: כשהחליטו בצבא להילחם בתאונות הדרכים, עשו שם מבצעים שכללו הסברה, חינוך מחדש, עונשים חמורים, תשתיות נכונות, קציני בטיחות שיבדקו את הרכבים ויהיו אחראים לתקינותם – ותאונות הדרכים בצבא התמעטו, חד-משמעית.

נסים דהן: בעבר היה תירוץ במדינת ישראל, שיש יותר מדי רשויות שמטפלות בנושא.

נסים דהן: אז היום התירוץ הזה כמעט שאיננו.

נסים דהן: ברוך השם, יש רשות לאומית למלחמה בתאונות דרכים בראשותו של ידידנו שנמצא פה אתנו, מר שמואל הרשקוביץ, והם עושים כמיטב יכולתם.

נסים דהן: אבל, לדעתי, במשאבים ובהקצאת משאבים שהקצינו, שהכנסת הקצתה להם, לא די, וצריך להקצות להם יותר משאבים, כדי שיוכלו לעשות מלאכתם נאמנה, וניתן.

נסים דהן: אני רוצה להעיר הערה לדוברים הקודמים, כאילו כל הבעיה היא תשתיות.

נסים דהן: זה לא נכון.

נסים דהן: גם תשתיות – – –

תמר גוז'נסקי: גם תשתיות.

נסים דהן: אבל הם אמרו שכל הבעיה היא תשתיות.

נסים דהן: לא שמעת אותי, חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

נסים דהן: עמדו פה נואמים לפני, וזו כאילו כל הבעיה.

נסים דהן: לא נכון.

נסים דהן: בהחלט, תשתיות טובות יכולות למנוע טעויות חמורות של נהג.

נסים דהן: אם נהג עשה טעות ויש לו כביש רחב, הוא עוד יכול לתקן, אבל הבעיה – למה הוא עשה את הטעות.

נסים דהן: נהג טוב לא צריך לעשות טעויות – –

שמריהו בן-צור: תודה.

נסים דהן: – – בוודאי לא כשהוא נמצא על הכביש, כי מי שחושב שהוא קיבל רשיון להרוג – ואני מאוד מצדיק את הססמה שלא מזמן היתה בכלי התקשורת – קיבלת רשיון לנהוג ולא קיבלת רשיון להרוג.

נסים דהן: בהחלט רכב הוא כלי משחית – –

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת דהן.

נסים דהן: – – לא פחות מאקדח ולא פחות מרובה, ואם לא משתמשים בו נכון ואם לא שומרים עליו ואם לא מתפעלים אותו בצורה הנכונה, הוא בהחלט יכול להיות כלי משחית.

שמריהו בן-צור: תודה.

נסים דהן: ואם עושים את זה בצורה מכוונת – אז הוא רוצח.

נסים דהן: זאת לא הריגה, ואני מתפלא על בתי-משפט, שבכל תאונות הדרכים, החמורות ביותר, מעולם לא הואשם שם אדם ברצח.

נסים דהן: לדעתי, אם פעם אחת יאשימו נהג רשלן, שהרשלנות שלו היתה רשלנות מתוך ידיעה, אם הוא נסע בלי ביטוח, או שנסע בלי בלמים וידע שהרכב שלו מקולקל ובכל זאת הוא נסע על הכביש – הוא רוצח.

נסים דהן: זאת איננה הריגה.

נסים דהן: אם פעם אחת בתי-המשפט במדינת ישראל יאשימו נהג שעשה מעשה בצורה חמורה וגרם לתאונה חמורה של פצועים והרוגים, והוא עשה את זה מתוך ידיעה ברורה שהרכב שהוא נוהג בו לא כשיר או שתנאי הדרך לא כשרים או שנסע במהירות לא נכונה ויאשימו אותו ברצח – מאשימים בהריגה, לא מאשימים ברצח.

שמריהו בן-צור: תודה.

נסים דהן: פעם אחת – אני חושב שזה יהווה אמירה לציבור – – –

שמריהו בן-צור: תודה, חבר הכנסת דהן.

נסים דהן: אני מסיים.

שמריהו בן-צור: אני אומר לך תודה.

שמריהו בן-צור: גמרת לי את כל התודות.

נסים דהן: אדוני, אני מסיים.

נסים דהן: תודה אחרונה בשבילך – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן, זה נקרא – פחזנות.

ראובן ריבלין: אדם עושה דבר מבלי שהוא אכפתי לתוצאה.

שמריהו בן-צור: תודה.

ראובן ריבלין: זה לא רצח אבל זה לא הריגה.

ראובן ריבלין: זה דבר – – –

שמריהו בן-צור: תודה על דברי ההסבר – – –

נסים דהן: אם בחברה – – –

ראובן ריבלין: העונש על זה – 14 שנות מאסר.

נסים דהן: זה היה צריך להיות 22.

נסים דהן: אם בחברה ינדו את הנהג הזה, לא יסתכלו עליו כגיבור אלא ינדו אותו בחברה שבה הוא חי, נוכל לצמצם את תאונות הדרכים.

נסים דהן: כמובן – נוסף על כל הדברים שמניתי פה.

נסים דהן: תודה רבה.

שמריהו בן-צור: תודה.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת צבי ויינברג – לא נמצא.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת האשם מחאמיד, בבקשה.

שמריהו בן-צור: אחריו – חבר הכנסת משה פלד.

שמריהו בן-צור: אחרון – חבר הכנסת דורון שמואלי.

שמריהו בן-צור: אם יש הצעת סיכום – אשמח – – –

תמר גוז'נסקי: יש.

שמריהו בן-צור: השאלה היא אם יש הצעת סיכום מקובלת על כולם.

תמר גוז'נסקי: יש.

נסים דהן: יש.

נסים דהן: יש הצעה – – –

שמריהו בן-צור: בסדר.

שמריהו בן-צור: בבקשה.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, נדמה לי שכל שבוע יושב-ראש הכנסת מודיע מעל הדוכן הזה – – –

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת דהאמשה, בלי טלפון פה; אני מבקש.

האשם מחאמיד: – – – מזכיר, אדוני היושב-ראש, את שמות – – –

שמריהו בן-צור: אתה גם מפנה גב – – –

האשם מחאמיד: אדוני, זה רץ.

האשם מחאמיד: השעון רץ.

שמריהו בן-צור: אני אתן לך.

שמריהו בן-צור: אתה מפנה גב; אתה גם מדבר בטלפון.

שמריהו בן-צור: אתה עושה עוון ופשע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: סליחה.

האשם מחאמיד: אני רוצה לברך על הנוהג הזה, שבכל שבוע היושב-ראש מזכיר את שמות האנשים שנספים בתאונות דרכים.

שמריהו בן-צור: לצערנו.

האשם מחאמיד: אם מתים, אז לפחות להזכיר את השמות של אלה שמתים בכל שבוע בכל רחבי הארץ.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, אני לא יודע אם נכון לקרוא לאירועים הנ"ל תאונות דרכים, כי תאונה, אדוני השר, היא בעצם כאילו מכה משמים.

האשם מחאמיד: זאת לא תאונה, זו לא מכה משמים, ולכן צריך לתת לזה שם אחר, אבל לא תאונות דרכים.

האשם מחאמיד: למה שקורה בארץ יש כמה סיבות.

האשם מחאמיד: הכבישים, דיברו עליהם, אם השר עובר דרך כביש עוקף-חדרה – אתה עובר שם בוודאי, אדוני השר – יש שם כביש שעובדים עליו כבר שנים, אני לא מבין מה עושים שם, הכביש ליד הסיבוב בגן-שמואל, עובדים על זה כבר שנים ושום דבר לא מתקדם.

האשם מחאמיד: יש תמרורים לא ברורים, או לא נראים.

האשם מחאמיד: למשל, הכבישים ליד ג'לג'וליה, הכבישים ליד מוסמוס, כל שבוע מישהו נפצע שם.

האשם מחאמיד: כל שבועיים יש פצועים, יש הרוגים, שום דבר לא נעשה.

האשם מחאמיד: אדוני השר, בכפר-יאסיף יש כביש שעובר בתוך הכפר עצמו.

האשם מחאמיד: שאלתי את התושבים, מה קורה?

האשם מחאמיד: אמרו, יש תכנון של מע"צ לעבוד שם.

האשם מחאמיד: השאלה, מתי מע"צ תתחיל לעבוד שם?

האשם מחאמיד: אני מביא דוגמאות קונקרטיות, כי אני לא רוצה לדבר על נידוי חברתי.

האשם מחאמיד: מי יעשה נידוי חברתי?

האשם מחאמיד: על מה מדברים פה?

האשם מחאמיד: יש דברים קונקרטיים שצריך לעסוק בהם.

האשם מחאמיד: אדוני השר כמובן יודע, שביישובים הערביים, בכפרים, בערים, במיוחד שם יש בעיה של תשתיות כבישים.

האשם מחאמיד: אני גם דורש את אכיפת החוק.

האשם מחאמיד: אתה יודע כמה אנשים נוסעים בלי רשיונות בכל רחבי המדינה?

האשם מחאמיד: אדוני השר, דבר נוסף שהייתי רוצה להסב את תשומת לבך אליו: בחדרה סגרו את המקום שבו עורכים טסטים, ואת תושבי האזור מעבירים לחיפה, אפילו בנתניה הם לא מקבלים שירות.

האשם מחאמיד: למה?

האשם מחאמיד: אומרים להם: תלכו לחיפה.

האשם מחאמיד: החלוקה לא מובנת לאנשים, איך את חלקם מעבירים לנתניה וחלקם האחר לחיפה.

האשם מחאמיד: אדוני, אני רוצה להזכיר דבר נוסף.

האשם מחאמיד: בכביש לירושלים בכל בוקר יש פקקים, אולי כדאי לחשוב איך פותרים את הבעיה.

האשם מחאמיד: משורש ועד פה, לאורך 4-5 קילומטרים, יש טור של מכוניות, ואנשים לא יכולים להגיע בזמן.

האשם מחאמיד: אסור לקבוע מועד, כי תמיד אתה מאחר.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, ממש עינוי לנסוע בכמה כבישים בארץ.

האשם מחאמיד: אינני יודע מדוע מאות אנשים בשנה צריכים לצאת מבתיהם חיים ולחזור מתים, כגוויות, לבתיהם או למשפחותיהם.

האשם מחאמיד: לזה אני קורא טרור בכביש.

האשם מחאמיד: תודה.

שמריהו בן-צור: אני מודה לך, חבר הכנסת האשם מחאמיד.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת משה פלד.

שמריהו בן-צור: אחריו – חבר הכנסת שבח וייס.

שמריהו בן-צור: אחרון, יחתום את הדיון – חבר הכנסת דורון שמואלי.

משה פלד: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, כבוד שר התחבורה, אני שמח על הדיון הזה, אני חושב שהוא בא בעתו, אני חושב שהוא חשוב, חבל לי רק שהוא מתקיים מול מליאה כמעט ריקה.

משה פלד: הכנסת היתה צריכה לתת הרבה יותר כבוד לנושא החשוב הזה, לנושא שהוא בחזקת מכת מדינה.

משה פלד: ממש מכת מדינה.

משה פלד: אמרו כבר רבים, ואני מצטרף לאמירה, אינני מוכן לקבל את 600 ומעלה ההרוגים בשנה כגזירה משמים.

משה פלד: אפשר להתמודד עם זה.

משה פלד: אפשר להתמודד עם מכת המדינה.

משה פלד: אני רוצה לברך את משרד התחבורה, את הרשות למאבק בתאונות הדרכים, את הרשות הלאומית ואת כל העוסקים במלאכה על העבודה החשובה והברוכה.

משה פלד: אני מברך את המשרד ואת הרשות על התוכנית הרב-השנתית שהוכנה.

משה פלד: אני קורא לממשלה, בראש ובראשונה לראש הממשלה, להוסיף תקציבים ולהגיע עד השקל האחרון על-פי תוכנית שר התחבורה, עד למיליארד ורבע שקל.

משה פלד: אני רוצה להתמקד בנושא אחד.

משה פלד: אני יודע, שהמאבק הלאומי בתאונות הדרכים קשור במשרדי ממשלה רבים – המשרד לביטחון פנים, משרד המשפטים, משרד התחבורה, המשרד לתשתיות לאומיות וכו' וכו'.

משה פלד: הכול חשוב, אבל החשובה מכול היא תרבות הנהגים של שנות האלפיים.

משה פלד: אני מתכוון למערכת החינוך.

משה פלד: אני חושב, שהנושא עדיין לא מקבל חשיבות מספיקה במערכת החינוך.

משה פלד: אני יודע, שהאנשים הכי טובים במערכת החינוך עוסקים בנושא, אבל, הנושא של זהירות בדרכים, כבוד היושב-ראש, הוא עדיין לא נושא חובה במערכת החינוך.

משה פלד: הוא חייב להיות מקצוע חובה, מגן-חובה, מכיתה א' ועד י"ב, עד סיום מבחן הנהיגה.

משה פלד: אסור שיהיה תלמיד אחד במערכת החינוך שלא יעבור את השיעורים על-פי תוכנית מערכת החינוך.

משה פלד: היום יש תלמידים שלא מקבלים את ההדרכה בנושא של זהירות בדרכים.

משה פלד: אני חושב שצריכים להיות מבחני בגרות בנושא זהירות בדרכים.

משה פלד: אני קורא מכאן לראשי הערים, נדמה לי שהם יכולים להקרין בצורה הטובה והרצינית ביותר כלפי אזרחי הערים שלהם, לפעול על-פי החוק שהתקבל כאן היום ולמנות את הוועדה – כל עיר ועיר, כל רשות – שאמורה לעסוק בנושא הזה של זהירות בדרכים לאורך כל ימות השנה, ולא רק במבצעים של "זבנג וגמרנו".

משה פלד: אני מאמין, שאם יאושרו התקציבים הנכונים על-ידי הממשלה, יוכלו המשרד והרשות לעמוד במשימה של הורדת מספר תאונות הדרכים, ובעיקר הורדת כמות הנפגעים, הן ההרוגים והן הפצועים הרבים.

משה פלד: תודה.

שמריהו בן-צור: תודה רבה.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת שבח וייס, בבקשה.

שבח וייס: אדוני היושב-ראש, אני מאוד מודה לך על שאפשרת לי להשתתף בדיון הזה.

שבח וייס: אדוני היושב-ראש, אדוני שר התחבורה, אני משתתף בדיון זה גם כמי שעבר את החוויה הקשה, המייסרת, של תאונת דרכים.

שבח וייס: ב-30 ביוני 1965 נפצעתי פציעה אנושה בתאונת דרכים קטלנית.

שבח וייס: כתוצאה מהפציעה הזאת אושפזתי חודשים ארוכים בבתי-חולים, עברתי סדרה של ניתוחים והצטרפתי לקהל הגדול של נפגעי תאונות עבודה – כי זה היה בדרך לעבודה – נפגעי תאונות דרכים.

שבח וייס: עברתי את החוויה של המהפך המחריד הזה בתוך אלפית שנייה ממצב של בריאות תקינה, אפילו עיסוק בספורט, לנכות, לכאב, לייסורים, פגיעה במשפחה, בסביבה של חברים.

שבח וייס: מי שעובר חוויה כזאת יכול אולי לשפוט מתוך ניסיון אישי עגום איזו קטלנות יש בתופעה שברובה היא מיותרת לחלוטין.

שבח וייס: אני לא בא לעסוק בתופעה.

שבח וייס: הנהגים והנהגות הם בשר ודם ויש להם חולשות של בשר ודם.

שבח וייס: יש מתח עצום בארץ, והמתח הזה משפיע גם על הנהיגה.

שבח וייס: יש חום יולי-אוגוסט שאנחנו מאוד אוהבים אותו, והאקלים של ארץ-ישראל, של מדינת ישראל, אבל לא אחת הוא מעיק, ולא בכל מכונית יש מזגן.

שבח וייס: יש צפיפות רבה, התפתחות כלכלית אדירה, בעיקר באזור המרכז הגדול.

שבח וייס: לא תמיד הכבישים הם תקינים, ואנחנו גם לא אנשים מנומסים כל כך, אם אפשר לדבר במידה של הכללה.

שבח וייס: מדי פעם בפעם אני נתקל בכבישים בנהגים שאני מכיר אותם, אנשים נעימים ואדיבים ומסבירי פנים, ובדרך כלל נותנים זכות קדימה לנשים, מתנהגים כג'נטלמנים, ואני רואה אותם בזמן נהיגה משתנים לחלוטין.

שבח וייס: קורה שם משהו שוודאי החוקרים יודעים להסביר אותו.

שבח וייס: היה לי עוד ניסיון אישי, ובזה אני מסיים.

שבח וייס: היתה תקופה שהיתה ברשותי מכונית "פרמונט", "פורד פרמונט", לא מי יודע מה.

שבח וייס: אבל באותה תקופה זאת היתה מכונית המשטרה שהיה לה רדאר משטרתי.

שבח וייס: בכל נסיעה שלי לכנסת מביתי בחיפה, לירושלים, הרגשתי שאני מרגיע את התנועה.

שבח וייס: אחר כך אלה שבכל זאת עקפו אותי או זיהו אותי, חייכו אלי.

שבח וייס: זאת אומרת, הנוכחות בכבישים, לא נוכחות מפחידה וטורדנית, יכולה במידה רבה מאוד להרגיע את התנועה בכבישים.

שבח וייס: אנחנו חוזרים לדיון הזה כל חודש והתאונות נמשכות.

שבח וייס: אסור להפסיק את המאבק הזה.

שבח וייס: הרצח הזה בכבישים הוא תופעה קטלנית, בלתי נסלחת, ואני מעריך מאוד את פעילותו של המשרד.

שבח וייס: אני חושב שנעשים דברים מאוד חשובים.

שבח וייס: אני קורא באותה הזדמנות לצופים, למי שעכשיו נמצא אתנו בערוץ-33, לעשות גם מאמץ אישי חינוכי כנהגים, כנהגות, כהורים, כמורים, כאנשי ציבור – לעשות כל דבר כדי להקטין את האסון הנורא הזה.

שבח וייס: תודה רבה.

שמריהו בן-צור: אני מודה לך, חבר הכנסת שבח וייס.

שמריהו בן-צור: אחרון, חבר הכנסת דורון שמואלי.

שמריהו בן-צור: בבקשה.

דורון שמואלי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, את נאום הבתולין שלי רציתי לנאום בנושא תאונות הדרכים, אבל היות שהנושא נדחה עד היום לא יכולתי להתאפק ודיברתי על נושאים אחרים.

דורון שמואלי: אני חושב, שנושא תאונות הדרכים, כפי שנאמר כאן, חוצה מפלגות, חוצה עדות, חוצה דתות, חוצה הכול.

דורון שמואלי: זה הורג בנו, באזרחי מדינת ישראל – – –

שבח וייס: חוצה כבישים.

דורון שמואלי: וחוצה כבישים.

דורון שמואלי: נכון.

דורון שמואלי: אני שואל: האם נגזר עלינו לחיות כך והאם זה בא מן השמים?

דורון שמואלי: ואני אומר, שאם חס וחלילה, המספרים האלה שאני רוצה לדבר עליהם מעט היו חיילים בלבנון, או נפגעים באיזו מכונית תופת, כל הארץ הזאת היתה נזעקת, והיו מפסיקים את השיחות, ואולי היתה אפילו מתיחות.

דורון שמואלי: קצת בשביל לסבר את האוזן: מקום המדינה ועד יום העצמאות נהרגו בארץ בסך הכול בפעולות איבה, טרור ומלחמות כ-22,000 איש.

דורון שמואלי: מקום המדינה ועד יום העצמאות נהרגו בתאונות דרכים גם כן כ-22,000 איש.

דורון שמואלי: בשנת 1988 נפגעו 23,000 בתאונות דרכים, לעומת 44,000 בשנה שעברה, והשנה המספר אפילו עומד לעלות מעט.

דורון שמואלי: מספר התביעות על נזקי גוף ב-1982 היה כ-19,000.

דורון שמואלי: אנחנו עומדים היום על 84,000.

דורון שמואלי: חברת הביטוח "אבנר", חברת הביטוח שמשלמת על פגיעות בגוף, משלמת כל שנה בין 2 ל-2.5 מיליארדי שקלים בגלל נזקי גוף.

דורון שמואלי: אלה מספרים אסטרונומיים.

דורון שמואלי: אני חייב לברך את משרד התחבורה על הפעילות שלו.

דורון שמואלי: יש לנו בארץ ירידה מ-11.5 הרוגים לכל 100,000 נפש ל-8.9 הרוגים.

דורון שמואלי: חלק מהירידה נובע מטיפול יותר אינטנסיבי ונכון של מגן-דוד-אדום, שמטפל בפצועים ומביא אותם פצועים ולא הרוגים, וגם בגלל קצת השקעות בתשתית.

דורון שמואלי: יש לנו הרגשה, אדוני היושב-ראש, שיש לנו הרוגים של עמוד 17 בעיתון והרוגים של העמוד הראשון.

דורון שמואלי: לפני שבועיים וחצי נהרג חייל בהתהפכות משאית ברמת-הגולן.

דורון שמואלי: אדוני השר, אין זוכרים את שם החייל.

דורון שמואלי: אבל אם החייל הזה היה נהרג ממטען חבלה בלבנון, שמו היה מופיע בעמוד הראשון, עם משפחתו, עם סיפור חייו, וכל העם הזה, לרבות ארבע אמהות, שלושה אבות, שני לוחות הברית – כל הארגונים למיניהם היו באים ועושים צעקה גדולה ושביתות רעב, אבל על החייל שנהרג ברמת-הגולן לא שמעו.

דורון שמואלי: זה היה בעמוד 17 בעיתון.

דורון שמואלי: אני שואל גם את הציבור הדתי שלנו שיושב פה בכנסת, הרי אתם מלמדים אותנו שפיקוח נפש דוחה שבת.

דורון שמואלי: זה פיקוח נפש.

דורון שמואלי: איפה הרבנים שצועקים על העניין הזה?

דורון שמואלי: איפה מערכת החינוך שלנו, שצריכה לדבר על העניין הזה?

דורון שמואלי: אני רוצה להגיד לך, אדוני השר, שאין הבדל בין הורים מודאגים ששולחים את הילדים שלהם ללבנון לבין הורים ששולחים את הילדים שלהם לבלות באילת ברכב.

דורון שמואלי: אלה לא ישנים בלילה ואלה לא ישנים בלילה.

דורון שמואלי: קטונתי מלהציע עצות, אבל מה עושה לנו הנוכחות המסיבית בכבישים של כוחות הביטחון, של המשטרה בעיקר?

דורון שמואלי: כשאנחנו רואים מנורה כחולה, קודם כול, מורידים את הרגל מהגז, זורקים את הפלאפון הצדה ובודקים אם יש לנו חגורה.

דורון שמואלי: נוכחות מסיבית של המשטרה בכבישים תעצור את המכה הזאת.

דורון שמואלי: היא לא תמנע אותה, אבל היא תקטין אותה בצורה משמעותית.

דורון שמואלי: לסיכום, אדוני השר, אני רוצה להגיד לך, שכל הפעולות שהמשרד עושה – טוב ויפה, אבל הבית הזה חייב להתייחס לנושא תאונות הדרכים כאילו זאת מלחמה; לא כאילו – זאת מלחמה.

דורון שמואלי: צריך לנהוג בנושא זה כפי שמתייחסים למלחמה, כמו שצריך: מגייסים את טובי המוחות, את טובי הגנרלים, נלחמים בזה, ולא מפסיקים לרגע אחד לדבר על זה – יום-יום ושעה-שעה.

שמריהו בן-צור: אני מודה לך, חבר הכנסת דורון שמואלי.

שמריהו בן-צור: תשובת השר, בבקשה.

שמריהו בן-צור: לאחר מכן – שתי הצעות סיכום, וניגש להצבעה.

שמריהו בן-צור: אדוני השר, החש צעדיך.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד שר החקלאות ואיכות הסביבה, אני מאוד מודה לחברי הכנסת שהשתתפו בדיון.

שאול יהלום: אני וחלק מצוות היועצים שנמצא פה, מנהל הרשות למלחמה בתאונות, יועץ השר והדובר, רשמנו את ההצעות ונדון בהן כאשר נגיע למשרד, ונבדוק כל הצעה לגופה ובוודאי נסיק מסקנות.

שאול יהלום: אני רוצה להעיר כמה הערות קצרות לסיום הדיון, וכפי שאמרתי, אני מודה לכל חברי הכנסת שהשתתפו.

שאול יהלום: אני רוצה להגיד משהו לחבר הכנסת חיים דיין, שפתח את הדיון, ולצערי, אינו נמצא, אבל מאחר שחבר הכנסת שסיים את הדיון, דורון שמואלי, אמר את הדברים, אני רוצה להתייחס אליהם.

שאול יהלום: הרי הזכרתי בתחילת דברי את החשיבות שבה היהדות רואה כל נפש בישראל.

שאול יהלום: הצער הוא צער גדול מאוד כאשר נפש נאבדת.

שאול יהלום: אבל אל לנו באמת להשוות – ואני אומר את זה דווקא כשר התחבורה, שעיקר עיסוקו בנפגעי תאונות דרכים – בואו נוריד מעל הפרק את ההשוואה בין חללי צה"ל לבין נפגעי תאונות הדרכים.

דורון שמואלי: מה ההבדל?

שאול יהלום: הבדל.

דורון שמואלי: מה ההבדל?

שאול יהלום: אני אענה לך, למה אתה צועק?

שאול יהלום: כאשר אתה שולח את החייל להילחם באויב, הוא עושה שליחות של חובה, של שירות בצבא, בסדיר ובמילואים, ומחרף את נפשו.

שאול יהלום: כאשר הוא נהרג שם, הוא שליח של כולנו.

שאול יהלום: לפעמים, למרות כל אמצעי הזהירות שהוא נוקט, והוא עושה את כל מה שהוא צריך לעשות, עדיין אין לנו אמצעים משוכללים לזהות מטען ולגלות מקום החבאתו – בכך ה"חיזבאללה" מתוחכם מאתנו.

שאול יהלום: ושם הוא נופל חלל, וכולנו, כל האומה כולה, מתאבלת עליו, ובצדק הוא מוזכר בעמוד הראשון.

שאול יהלום: כך צריך להיות כשחייל צה"ל מחרף את נפשו למען כולנו, כשליח של כולנו, בכל מקום שהוא, אם בצפון ואם בדרום, ונהרג בשליחות האומה.

שאול יהלום: הוא צריך להיות מוזכר בעמוד הראשון.

שאול יהלום: עם זאת, בואו נפריד.

שאול יהלום: צריך להילחם בכל הנחישות גם בתאונות דרכים, אבל אל נשווה זה עם זה.

שאול יהלום: יש תוצאה ויש סיבה.

שאול יהלום: רוב תאונות הדרכים הן טעויות של אנשים שמתנהגים בפראות בכביש.

שאול יהלום: עם קצת יותר חינוך וקצת יותר מוסר וקצת יותר ערכים וקצת יותר חשיבה, ואפילו לדעת שלא נורא אם אני אאחר בשלוש דקות לאיזה מקום, או אבוא יותר מאוחר – רוב התאונות היו נמנעות.

שאול יהלום: כאן דיברו חברי כנסת על סיבות.

שאול יהלום: אלה לא סיבות בלתי נמנעות.

שאול יהלום: הסיבות העיקריות הן עקיפה לא נכונה, מסוכנת, מעבר על פס לבן, מעבר באור אדום, אי-ציות לתמרור "עצור", אי-שמירת מרחק ונהיגה במהירות גדולה, שהיא עצמה לא תמיד גורמת לתאונה, אבל כאשר נגרמת התאונה והנהיגה היא במהירות גדולה, התוצאות קטלניות.

שאול יהלום: ואז, אם אתה עובר על החוק ונוסע במהירות, אוי ואבוי לתוצאה.

שאול יהלום: צריך לחנך אותו אדם שעשה את הדברים האלה, וקרו לו הדברים האלה, והוא נסע בפראות.

שאול יהלום: כל אחד מאתנו צריך להבין; ודאי שלא נעלה אותו לדרגה של גיבור על מזבח האומה כאשר קורים מקרים כאלה, אבל הכאב הוא כאב לכל המשפחה.

שאול יהלום: האדם צריך לדעת למה הוא גורם.

שאול יהלום: מילא, הוא כבר נהרג, אבל משפחתו לא יכולה להמשיך את חייה.

שאול יהלום: למשפחתו הדבר נורא, להוריו, לאחיותיו, לילדיו.

שאול יהלום: לכן, גם אותו אדם צריך לחשוב על התוצאות.

שאול יהלום: בואו לא נשווה.

שאול יהלום: כאן זה גיבור באומה, כאן מגיע לכל אחד ואחד שנופל על משמרתו את מלוא התהודה והתודה והוקרת האומה; וכאן צריך להילחם ולמנוע.

שאול יהלום: לפעמים, בחלק גדול מהמקרים, אשם הנפגע עצמו.

שאול יהלום: נכון שהוא גם פוגע באחרים, ומה הם אשמים שיש אחד שמתנהג בפראות?

שאול יהלום: בואו נפריד בין שני הדברים; לא נשווה.

שאול יהלום: אלו שני דברים נפרדים, ובשניהם צריך לעשות את הכול.

שאול יהלום: הכאב על האובדן הוא אותו כאב.

שאול יהלום: אני רוצה לומר לכל חברי הכנסת, עצם העובדה שאני עומד בראש התוכנית, והתחייבתי לכך שאם התוכנית תבוצע ויינתנו לה האמצעים המתאימים, הרי שאני אישית מתחייב ושם את כל יוקרתי על הורדת שיעור התאונות ב-3% בשנה – אני בוודאי חושב שיש מה לעשות.

שאול יהלום: אנחנו עושים ומשקיעים.

משה פלד: אתה מינימליסט כזה?

משה פלד: אפשר יותר.

שאול יהלום: הלוואי שיותר.

שאול יהלום: קודם כול, אני מתחייב על כל יוקרתי, נראה עוד מישהו שהיה מתחייב, מתחייב כל שנה להוריד ב-3%.

משה פלד: – – – הוריד בצה"ל את הנפגעים לכמעט – – –

שאול יהלום: לכן אני אומר: יש מה לעשות, נעשה את הדברים ונפעל במלוא הנחישות.

שאול יהלום: אני קורא מכאן, ובמיוחד שיש לנו שידור, ברוך השם, ורואים אותו לא רק חברי הכנסת, כן ירבו אלה שצופים בחברי הכנסת באולם המליאה, שבדרך כלל ריק, הצופים בבית; אני אומר, שכל אחד ואחד שרואה את הנגע הזה יכול לתרום, כל אחד יכול להתנדב למשמר האזרחי לנושא תאונות הדרכים, למחלקת התנועה של המשטרה.

שאול יהלום: אנחנו מחדשים בימים אלה את ההתנדבות למועצה הלאומית למניעת תאונות דרכים – כל אחד יכול להתנדב.

שאול יהלום: כל אחד יכול להתנדב לפעילות בקהילה במסגרת הוועדות.

שאול יהלום: היום קיבלנו חוק במסגרת המתנ"סים.

שאול יהלום: ההורים, כפי שהסברתי, יכולים להקפיד על הנושא של נהיגת ילדיהם כנהגים חדשים.

שאול יהלום: לפי החוק החדש הם חייבים לעשות זאת; לא לשים את הרשיונות של הנהג הצעיר לחצי שנה בארון, או לחודשיים, כשמדובר בנהג מבוגר.

שאול יהלום: אלא אדרבה ואדרבה, לבנות תוכנית משפחתית להתמחות, לדאוג שהמבוגרים ינהגו עם הצעירים.

שאול יהלום: בפרט – להשתמש בתוכנית ולדבר זה עם זה ולהחליט דווקא כהחלטה של כל העם, של כל החברה, להתייחס לתאונות בצורה של נגע שאפשר לעבוד עליו.

שאול יהלום: ואני אומר לכל אחד: חלק מהססמאות היו נכונות – לי זה לא יקרה.

שאול יהלום: נכון אמרה חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, חלק מכריע מהנפגעים בתאונות דרכים הם אנשים שבאמת אינם מועדים; במועדים מטפלים, וזה אסון בפני עצמו.

שאול יהלום: איך זה קורה?

שאול יהלום: אנשים צריכים להקפיד יותר, לא לחשוב לנסוע בלי חגורת בטיחות, שאני "שם פס" על רמזור אדום; שאני ממהר עכשיו לעבודה, אז אני יורד קצת לשוליים; לא לעבור שום עבירת תנועה.

שאול יהלום: ויש כאלה בתוכנו, לרבות חברי הכנסת, שיודעים שאפשר לנסוע שנים ארוכות ואפילו לא לרשום עבירת תנועה אחת לחובתם, ויש כאלה עם "בוחטות" של עבירות, ואתה מוצא אותם בקורסים לנהיגה מונעת.

שאול יהלום: אני קורא לכולם, ובפרט לנבחרי הציבור – – –

שלמה בניזרי: לרבות ראש המפלגה שלך.

שאול יהלום: נכון.

שאול יהלום: בואו, נשמור אנחנו עצמנו, כנבחרי ציבור, על דמויות מופת, על התנהגות למופת; ניסע אנחנו בזהירות, נתנהג אנחנו בכל דרכינו בעדינות, בנימוס ולא באלימות, כי אני בהחלט מקבל את מה שאמר פרופסור שבח וייס, שההתנהגות הכללית של הציבור, האלימות בכל מקום, היא גם בכביש.

שאול יהלום: אם אתה אלים בחינוך ואלים בהתנהגות ואלים במכולת, ואם אתה עוקף את התור בקופת-חולים, אתה גם יורד עם המכונית לשוליים ועוקף את התור.

שאול יהלום: בואו נעשה את הכול, ובעזרת השם, נגיע למצב שעקומת התאונות אכן תרד לא רק באופן פרופורציונלי – כפי שחברים העלו – אלא באופן מוחלט, ונציל נפשות רבות בישראל.

שאול יהלום: תודה.

שלמה בניזרי: לפי זה, חברי הכנסת – – –

שמריהו בן-צור: יש שתי הצעות סיכום.

שמריהו בן-צור: הצעת סיכום מטעם סיעות הליכוד-גשר-צומת, ש"ס, מפד"ל, מרצ, חד"ש-בל"ד ומד"ע-רע"ם.

שמריהו בן-צור: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי תציג את הצעת הסיכום.

שמריהו בן-צור: הצעה שנייה – של סיעת העבודה.

תמר גוז'נסקי: אני מתכבדת להציג, אדוני היושב-ראש, בפני הכנסת הצעת החלטה לסיכום הדיון בנושא תאונות הדרכים בישראל ובנושא אופנוענים שנוהגים בסיכון חיים – מטעם סיעות הליכוד-גשר-צומת, ש"ס, מפד"ל, מרצ, חד"ש-בל"ד ומד"ע-רע"ם: 1.

תמר גוז'נסקי: הכנסת מתריעה על הגידול הנמשך בתאונות הדרכים הקטלניות, שבעטיין נהרגים מדי שנה למעלה מ-500 איש ו-50,000 איש נפגעים.

תמר גוז'נסקי: 2.

תמר גוז'נסקי: הכנסת מדגישה את חיוניות פיתוחה של תחבורה מסילתית, לרבות רכבות פרברים, רכבות עיליות ותת-קרקעיות ורכבות בין-עירוניות, וזאת כדרך להקטנת העומס בכבישים.

תמר גוז'נסקי: 3.

תמר גוז'נסקי: הכנסת קוראת להקצות את התקציבים הדרושים, כדי שכל הכבישים בארץ יהיו בטיחותיים מבחינות סלילתם, השוליים וגדרות המגן.

תמר גוז'נסקי: 4.

תמר גוז'נסקי: הכנסת קוראת לממשלה ולכל הרשויות המוסמכות להקדיש תשומת לב מיוחדת לשיפור התשתית במגזר הערבי, בגליל ובנגב, ולסלילת כבישים במקום שעדיין חסרים, ולהקצות את התקציבים הדרושים לשם כך.

תמר גוז'נסקי: 5.

תמר גוז'נסקי: הכנסת קוראת להקדיש מאמצים מיוחדים להקניית הרגלי נסיעה בטיחותית ומתחשבת לציבור הנהגים, ובמיוחד לנהגים הצעירים.

תמר גוז'נסקי: 6.

תמר גוז'נסקי: הכנסת מציעה להכליל מבחנים בנושא בטיחות בדרכים בבתי-הספר בכל הרמות, לרבות בבחינות הבגרות.

תמר גוז'נסקי: 7.

תמר גוז'נסקי: הכנסת רושמת לפניה את תוכניות משרד התחבורה להגברת האכיפה, החינוך והמניעה, ומבקשת לקבל דוח תקופתי על ביצוע התוכניות אחת לשישה חודשים.

תמר גוז'נסקי: תודה.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת שבח וייס יעלה ויסכם מטעם מפלגת העבודה הצעה אחרת, שנוגדת את הקואליציה החדשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שבח וייס, אפשר להצטרף אליך?

שבח וייס: תראה אם אתה מסכים.

שבח וייס: הצעת סיכום בשם סיעת העבודה לדיון בנושא תאונות הדרכים – דיון משולב.

שבח וייס: הכנסת קוראת לממשלה ולכל מוסדות השלטון במינהל הציבורי הנוגעים בדבר להגביר את המאבק בתאונות דרכים.

שבח וייס: הכנסת קוראת למוסדות החינוך ולהורים ולמשפחות שלא להרפות מן הנושא ולהפעיל כל מאמץ חינוכי לעניין זה.

שבח וייס: הכנסת קוראת לכלי התקשורת ליטול על עצמם מרצון את עניין המאבק בתאונות הדרכים כעיסוק שיטתי, רצוף ומרכזי.

שבח וייס: הכנסת קוראת להקצות את המשאבים הדרושים למאבק נגד המוות, הפציעה והפגיעה ברכוש, הנגרמים כתוצאה מתאונות דרכים.

שבח וייס: תודה רבה.

שמריהו בן-צור: אני מודה לך, חבר הכנסת שבח וייס.

קריאה: – – –

משה פלד: צריך להצביע על שתיהן.

שבח וייס: בבקשה.

שבח וייס: הצעת סיכום של העבודה והליכוד.

שמריהו בן-צור: תודה.

שמריהו בן-צור: אנחנו ניגשים להצבעה על הצעת – – –

קריאות: – – –

ראובן ריבלין: – – –

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת רובי ריבלין, אתה לא יודע שיש קואליציה חדשה עכשיו?

שמריהו בן-צור: באמת.

דורון שמואלי: זה המפץ.

שמריהו בן-צור: זה המפץ המפלגתי.

מיכה גולדמן: הפוליטי.

שמריהו בן-צור: לא.

שמריהו בן-צור: המפלגתי, בכוונה.

שמריהו בן-צור: ראה את ספרי.

שמריהו בן-צור: אנחנו ניגשים עכשיו להצבעה על הצעת הסיכום של מפלגת העבודה, כפי שנקראה מפי חבר הכנסת שבח וייס.

שמריהו בן-צור: מי בעד?

שמריהו בן-צור: מי נגד?

שמריהו בן-צור: בבקשה.

שמריהו בן-צור: הצבעה מס' 8 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ש' וייס – 16 נגד – אין נמנעים – אין הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ש' וייס נתקבלה.

שמריהו בן-צור: 16 בעד, אין נגד, אין נמנעים.

שמריהו בן-צור: ההצעה התקבלה.

שמריהו בן-צור: אנחנו ניגשים להצבעה על הצעת הסיכום כפי שקראה חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

שמריהו בן-צור: מי בעד?

שמריהו בן-צור: מי נגד?

שמריהו בן-צור: בבקשה.

שמריהו בן-צור: הצבעה מס' 9 בעד הצעת הסיכום שהביאה חברת הכנסת ת' גוז'נסקי – 15 נגד – אין נמנעים – אין הצעת הסיכום שהביאה חברת הכנסת ת' גוז'נסקי נתקבלה.

שמריהו בן-צור: בעד – 15, אין נגד, אין נמנעים.

שמריהו בן-צור: הצעת הסיכום התקבלה.

שמריהו בן-צור: שתי ההצעות התקבלו.

שמריהו בן-צור: אדוני סגן שר הבריאות ישיב על שאילתות.

שמריהו בן-צור: בבקשה.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת מ' לוי שאל את שר הבריאות ביום ז' בתמוז התשנ"ח (1 ביולי 1998): ב-19 ביוני 1998, התפרסמה בעיתון "ירושלים" כתבה שכותרתה "הפלאשמורה תקועים בגבעת-המטוס בלי טיפול רפואי".

שמריהו בן-צור: עוד פורסם, כי משרד הבריאות הבטיח להקים מרפאה בעבור העולים ששוכנו בגבעת-המטוס, אולם הותירם ללא טיפול.

שמריהו בן-צור: רצוני לשאול: 1.

שמריהו בן-צור: האם נכון הדבר?

שמריהו בן-צור: 2.

שמריהו בן-צור: אם כן – מה הם הצעדים שיינקטו לתיקון המצב?

שלמה בניזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

שלמה בניזרי: הפרטים המוזכרים אינם נכונים.

שלמה בניזרי: במקום מופעלת מרפאה חמישה ימים בשבוע, ובה מועסקים רופא משפחה, אחות ומזכירה.

שלמה בניזרי: חבר הכנסת א' גבאי שאל את שר הבריאות ביום ט"ו בחשוון התשנ"ט (4 בנובמבר 1998): בעניין אכיפת חוק הפיקוח על מוסדות לטיפול במשתמשים בסמים, התשנ"ג–1993, רצוני לשאול: 1.

שלמה בניזרי: מה היא תדירות הפיקוח לפי סעיף 8 לחוק?

שלמה בניזרי: 2.

שלמה בניזרי: כמה צווים מינהליים ושיפוטיים ניתנו לפי סעיפים 11-9 לחוק? 3.

שלמה בניזרי: כמה כתבי אישום הוגשו וכמה הורשעו לפי סעיף 13 לחוק?

שלמה בניזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

שלמה בניזרי: מפקחי משרד הבריאות ומשרד העבודה והרווחה מבצעים פיקוח במוסדות בתדירות של פעם אחת בחודש.

שלמה בניזרי: 2.

שלמה בניזרי: עד כה ניתנו צווי סגירה מינהליים ושלושה צווי סגירה שיפוטיים.

שלמה בניזרי: הגשנו שש תלונות למשטרה נגד בעלי מוסדות הממשיכים לפעול למרות צו הסגירה.

שלמה בניזרי: 3.

שלמה בניזרי: הגשת כתבי אישום נעשית על-ידי פרקליטויות המדינה, ולא על-ידי משרד הבריאות.

שלמה בניזרי: לפיכך, אין בידינו מידע מרוכז בעניין.

שלמה בניזרי: חבר הכנסת ש' וייס שאל את שר הבריאות ביום כ"ב בחשוון התשנ"ט (11 בנובמבר 1998): ער"ן – אגודה ישראלית לעזרה ראשונה נפשית בטלפון – סניף חיפה, נקלע לקשיים מרובים במימון פעולתו האנושית החשובה.

שלמה בניזרי: רצוני לשאול: מה יכול משרד הבריאות לעשות כדי להציל מפעל חשוב זה מקריסה?

שלמה בניזרי: עמותת ער"ן מתוקצבת ממקורות שונים.

שלמה בניזרי: בקשותיה מגיעות באופן מסודר לוועדת התמיכות במשרד הבריאות.

שלמה בניזרי: לאחרונה אישר המשרד לעמותה תמיכה בהיקף של 500,000 ש"ח.

שלמה בניזרי: הבקשה היא מס' 35, מתאריך 17 בספטמבר 1998.

שלמה בניזרי: תודה.

שמריהו בן-צור: תודה.

שמריהו בן-צור: אין שאלה נוספת, תודה.

שלמה בניזרי: חבר הכנסת וייס, עניתי לך.

שבח וייס: אדוני, אני פשוט רוצה להודות לכם – – –

שלמה בניזרי: תודה רבה.

שמריהו בן-צור: תודה רבה.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת ו' צאדק חאג'-יחיא שאל את שר הבריאות ביום כ"ב בחשוון התשנ"ט (11 בנובמבר 1998): ידוע לי, כי בגדה המערבית קיימים מפעלים מספר לייצור תרופות והם בעלי מוניטין בין-לאומיים.

שמריהו בן-צור: הופתעתי לשמוע, שהם מנועים מלייצא לישראל.

שמריהו בן-צור: רצוני לשאול: 1.

שמריהו בן-צור: האם המידע נכון?

שמריהו בן-צור: 2.

שמריהו בן-צור: אם כן – מדוע נמנע מהם הדבר?

שמריהו בן-צור: 3.

שמריהו בן-צור: באילו צעדים ותנאים עליהם לעמוד כדי לקבל רשיון ייצוא?

שלמה בניזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

שלמה בניזרי: בגדה קיימים מפעלים מספר לייצור תרופות – ביר-זית פלסטין פרמצבטיקלס, ג'רוסלם פרמצבטיקלס – אל-בירה, ג'ורדן כמיקל – בית-ג'אלה, הפועלים כל השנים מתוקף החוקים הירדניים ומשווקים את תוצרתם לתושבים בשטחי הרשות הפלסטינית.

שלמה בניזרי: 2.

שלמה בניזרי: על-פי הוראות החוק, אין לשווק בארץ תרופה שאינה רשומה בפנקס התכשירים במשרד הבריאות, ועל כן לא ניתן לאשר שיווק תרופות אלה שאינן רשומות.

שלמה בניזרי: 3.

שלמה בניזרי: בקשות לרישום ניתן להגיש למשרד הבריאות, ואם הן עומדות בדרישות לרישום, ניתן יהיה לרושמן.

שלמה בניזרי: לבקשות לרישום תרופות יש להגיש נתונים על תנאי ייצור נאותים במפעל (נתונים על בקרת איכות ייצור ואיכות התכשיר המוגמר, וכן סימון מתאים.

שלמה בניזרי: ובנוסף, אם מדובר בתרופות גנריות, יש להמציא נתונים לזמינות ביולוגית השוואתית כנגד התרופה הזהה המובילה, הרשומה ומשווקת בישראל.

שלמה בניזרי: חבר הכנסת ב' בן-אליעזר שאל את שר הבריאות ביום כ"ב בחשוון התשנ"ט (11 בנובמבר 1998): מתוצאות הוועדה המיוחדת שהקים משרד הבריאות עולה, כי מבין 815 ניצולי שואה המאושפזים בבתי-חולים פסיכיאטריים, ניתן להעביר כ-300 למוסדות סיעודיים.

שלמה בניזרי: הסיבה לכך, לפי הוועדה, היא, בין היתר, תקציבית.

שלמה בניזרי: רצוני לשאול: 1.

שלמה בניזרי: בהמשך לבקשתך לאתר את החולים ולהעבירם למוסדות ראויים, מתי צפויים ניצולי השואה לעבור למוסדות האמורים?

שלמה בניזרי: 2.

שלמה בניזרי: האם לא ניתן להבטיח את דרכי המימון לטיפול נאות לניצולי השואה מן הכספים המצויים אצל החשב הכללי?

שלמה בניזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

שלמה בניזרי: במערכת האשפוז הפסיכיאטרי אותרו כ-815 ניצולי שואה חולי נפש מאושפזים.

שלמה בניזרי: מבדיקת מצבם עם מטפליהם, אותרו כ-300 אשר מצבם הרפואי, הגופני והנפשי מאפשר להעבירם למוסדות סיעודיים/תשושי נפש ובתים לחיים.

שלמה בניזרי: בימים אלה בודקת ועדה ציבורית אשר מונתה על-ידי שרי הבריאות והמשפטים, בראשותו של השופט בזק, את מצבם וצורכיהם של ניצולי השואה המאושפזים במערכת הפסיכיאטרית.

שלמה בניזרי: במסגרת בדיקת הוועדה, ייבדקו גם סוגיות האפוטרופוסות, ניצול כספם ורכושם של המאושפזים לשיפור איכות חייהם, העברתם למסגרות משופרות והולמות יותר והדרכים לשפר את מצבם של ניצולי השואה המאושפזים חסרי הרכוש מקרנות ומעיזבונות למיניהם.

שלמה בניזרי: 2.

שלמה בניזרי: הגורמים המקצועיים באגף בריאות הנפש במשרד פועלים זה שנים מספר לאיתור מטופלים מתאימים ומציאת מסגרות משופרות בעבורם, כמובן במגבלות התקציב.

שלמה בניזרי: אנו מקווים כי במסגרת עבודת הוועדה הציבורית, יימצא הפתרון התקציבי הממוסד.

שלמה בניזרי: חבר הכנסת ש' הלפרט שאל את שר הבריאות ביום כ"ט בחשוון התשנ"ט (18 בנובמבר 1998): לאחרונה יש שוב תלונות על שחרור חולים בשבת.

שלמה בניזרי: בתאריך י"ב בחשוון התשנ"ט, 1 בנובמבר 1998, פורסם שבשבת פרשת לך-לך, 31 באוקטובר 1998, שוחררה אשה מבית-חולים "וולפסון" בחולון על-כורחה, ואף שהיא טענה שהיא שומרת שבת, היא הוכרחה לנסוע לביתה באמבולנס.

שלמה בניזרי: רצוני לשאול: 1.

שלמה בניזרי: האם נבדק המקרה הנ"ל על-ידי משרדך?

שלמה בניזרי: 2.

שלמה בניזרי: האם יורה משרד הבריאות לכל בתי-החולים לאסור שחרור חולים בשבת?

שלמה בניזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

שלמה בניזרי: המקרה נבדק על-ידי בית-החולים, מייד כשהגיעה הידיעה.

שלמה בניזרי: לדברי מנהל בית-החולים "וולפסון", בית-החולים מקפיד מאוד על ההוראות בכל הקשור לשמירת שבת, וודאי שאינו עושה דבר בניגוד לאמונתו ולרצונו של החולה.

שלמה בניזרי: החולה המוזכרת בשאילתא הובאה למחלקה על-ידי אמבולנס מגן-דוד-אדום ביום 31 באוקטובר 1998, לפנות בוקר, טופלה בחדר מיון והושארה עד הבוקר.

שלמה בניזרי: החולה היתה כל העת בהכרה מלאה ובדעה צלולה.

שלמה בניזרי: לחולה נמסר על הכוונות להחזירה לבית-האבות, והיא לא הביעה בשום דרך כל התנגדות להחזרתה.

שלמה בניזרי: בית-החולים התנצל בפני החולה על עוגמת הנפש שנגרמה לה.

שלמה בניזרי: חבר הכנסת ש' וייס שאל את שר הבריאות ביום כ"ט בחשוון התשנ"ט (18 בנובמבר 1998):

שלמה בניזרי: מדי פעם בפעם נקלעת מערכת הבריאות למשברים הפוגעים בבריאות הציבור.

שלמה בניזרי: רצוני לשאול: מה היא הדרך לנורמליזציה במערכת הבריאות?

שלמה בניזרי: זו שאלה שבאמת אפשר לקיים עליה דיון ארוך בכנסת, אבל אנחנו נסתפק בשורות מספר.

שלמה בניזרי: יצירת מנגנון קבע למניעת משברים במערכת הבריאות – אכן נכון שמערכת הבריאות נקלעת מפעם לפעם למשברים כספיים, וזו תופעה שאינה ייחודית רק לישראל – לפעמים צרת רבים נחמת טיפשים, אבל מה נעשה, זו הנחמה שאני יכול להגיד.

שלמה בניזרי: מגבלות המשאבים אינן מאפשרות לבצע את כל מה שהידע והטכנולוגיה הרפואית יכולים להציע.

שלמה בניזרי: פער זה בין יכולות ומקורות הוא הבעיה המרכזית בכל מערכת הבריאות בעולם המערבי, ואין כיום תשובה אחת לפתרון בעיה זו.

שלמה בניזרי: אני רוצה להסב את תשומת לבך, שב-16-13 בדצמבר, חודש זה, התקיים בירושלים קונגרס בין-לאומי שהשתתפו בו מיטב המומחים בנושא הבריאות בעולם, ובמסגרתו דנו, בין השאר, בסוגיה מרכזית זו.

שלמה בניזרי: כפי שאמרתי, הבעיות הן מרובות, אנחנו מודעים לכך.

שלמה בניזרי: אני חושב שהממשלה הזו הגיעה להישגים די יפים.

שלמה בניזרי: השגנו תקציבים, תוספות בכל מיני תחומים.

שלמה בניזרי: עדיין אין הקומץ משביע את הארי, ואני חושב, אדוני חבר הכנסת וייס, בתור חבר בכיר במפלגת העבודה, לקדנציה הבאה כבר יש לך אתגר כיצד להעלות את מערכת הבריאות במדינת ישראל.

שלמה בניזרי: תודה.

שמריהו בן-צור: תודה.

שמריהו בן-צור: שאלה נוספת.

שבח וייס: אני מאוד מודה לסגן השר גם על הקביעה הנחרצת שבקדנציה הבאה אנחנו נהיה שלטון, מתוך ידיעה שש"ס תמיד תהיה בקואליציה.

שלמה בניזרי: זה ברור.

שבח וייס: רציתי לשאול שוב בקיצור, ואין לי שום בעיה עם תשובה קצרה בשל השעה המאוחרת.

שלמה בניזרי: בזה אני לא רוצה להאריך.

שבח וייס: האם יש לכם היום במשרד הבריאות "רזרבואר" לטיפול במשברים נקודתיים חמורים, כי לפעמים יש משפחה שנקלעת לצרה וצריכה לאסוף באופן כמעט קבצני מן הציבור 200,000-100,000 שקל להצלת נפשות.

שבח וייס: זה מצב מבזה.

שבח וייס: האם יש לכם כרגע, לפחות למטרות כאלה, קרן?

שלמה בניזרי: לא, אני לא מכיר קרן.

שלמה בניזרי: יש ועדת ערעורים במשרד הבריאות, למשל אנשים שרוצים לעשות טיפולים בחוץ-לארץ, שאלה בדרך כלל הבעיות, כי אם אלה טיפולים בארץ, חוק ביטוח בריאות ממלכתי הרי מכסה את כל אזרחי מדינת ישראל, אז אין לנו בעיה.

שלמה בניזרי: הבעיה מתחילה – –

שמריהו בן-צור: אני מבקש לשמור על שקט.

שלמה בניזרי: – – כשאנשים רוצים לעשות טיפול בחוץ-לארץ.

שלמה בניזרי: יש לנו ועדה – –

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת פורז.

שלמה בניזרי: – – שממונה עליה ד"ר ברלוביץ, שהוא ראש מינהל רפואה במשרד הבריאות.

שלמה בניזרי: מדי פעם מכנסים את הוועדה הזאת, כל פעם נקבעים מומחים אחרים – – –

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת פינס.

שלמה בניזרי: – – – מגישים בקשות, ואני יכול להגיד לך שאני אישית טיפלתי במספר רב של בקשות, כשפניתי אישית לוועדה והמלצתי.

שלמה בניזרי: אומנם השיקולים שלהם הם שיקולים מקצועיים, אבל הם גם כן מתחשבים בבקשות.

שלמה בניזרי: במקרים רבים אנשים קיבלו את ההשתתפות של קופות-החולים, כלומר, המדינה לא נותנת, אלא היא פונה לקופות-החולים ומחייבת אותן על-פי חוק לעזור בהשתתפות.

שלמה בניזרי: כל סוגיה והטיפול שלה.

שלמה בניזרי: למשל, בנושא של בריאות שיניים, אחד הדברים שרציתי לקדם ועדיין לא הצלחתי לקדם מספיק זה הנושא של טיפול שיניים.

שלמה בניזרי: לנו ולמשרד העבודה והרווחה יש מרפאות אזוריות.

שלמה בניזרי: אני לא יכול לתקצב משפחה ספציפית, אלא אני מתקצב מרפאות, למשל מרפאות שיניים, ואנשים הולכים ומקבלים שם את הטיפול המסובסד.

שלמה בניזרי: זו דוגמה נוספת.

שמריהו בן-צור: אני מבקש להפסיק את הדיבורים; אני מבקש להפסיק את הדיבורים.

שלמה בניזרי: זו שאלה נוספת חשובה.

שלמה בניזרי: זה במסגרת הפתרונות.

שלמה בניזרי: אבל להגיד לך שכל משפחה שתבוא אלי – כמו שהיה אצלי בשבוע שעבר מקרה מאוד חריג של משפחה שלאחד מילדיה יש עיוות קשה מאוד בפנים, הפניתי אותם והבטחתי להם שנוכל לסייע במסגרות אחרות, להפנות אותם לגופים אחרים, לגורמים פרטיים.

שלמה בניזרי: אלה הדברים שאנחנו יכולים לעשות, אבל אין איזו קופה קטנה של המשרד, מה שנקרא "בצד", שיכולה לסייע.

שמריהו בן-צור: תודה.

שלמה בניזרי: יש מקרים מיוחדים שבהם השר יכול לאשר תרופה מסוימת, מקרים מסוימים, אבל זה נדיר, נדיר, נדיר.

שמריהו בן-צור: תודה רבה.

שלמה בניזרי: אבל זה במסגרת ההתייעלות לכנסת הבאה.

שמריהו בן-צור: תודה.

שלמה בניזרי: תודה.

שמריהו בן-צור: אני מודה לך, אדוני סגן שר הבריאות.

שמריהו בן-צור: (קריאה ראשונה)

שמריהו בן-צור: אנחנו עוברים להצעת חוק הפיקדון על מכלי משקה.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת דוד צוקר, בבקשה.

שמריהו בן-צור: אני מבקש להפסיק את הדיבורים.

שמריהו בן-צור: אני מבקש שקט.

שמריהו בן-צור: אני מבקש להפסיק את הדיבורים.

שמריהו בן-צור: הצעת חוק הפיקדון על מכלי משקה, התשנ"ט–1998, קריאה ראשונה.

שמריהו בן-צור: בבקשה.

דוד צוקר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראוי היה שהצעת החוק שאני מביא בפניכם יחד עם חבר הכנסת אברהם פורז, תיקרא אולי חוק הניקיון, שכן המטרה העיקרית של החוק הזה היא לסלק מן החוצות מיליוני, אני חוזר, מיליוני מכלי משקה הפזורים לאורך הדרכים, במגרשים ריקים, במדרכות, בצדי הבתים.

דוד צוקר: זוהי בעצם המטרה העיקרית של החוק – ליצור מוטיבציה, כדי שאנשים, תיכף אני אפרט מי, יאספו מכלי משקה המזהמים את חוצותינו.

דוד צוקר: המטרה השנייה – הקטנה משמעותית של נפח המכלים הללו במטמנות, במזבלות, המגיע היום, חבר הכנסת ריבלין, לכ-20% מן הנפח במטמנות.

דוד צוקר: 20% מן הנפח הוא של מכלי משקה, והמטרה היא, זו המטרה השנייה: להקטין משמעותית את הנפח במטמנות הנגרם על-ידי מכלי המשקה.

דוד צוקר: האמצעי להשגת שתי המטרות הללו, האמצעי העיקרי, הוא לחזור בעצם למשהו שכולכם מכירים, הוא קיים, אגב, עד היום לגבי בקבוקי בירה.

דוד צוקר: אנחנו כולנו זוכרים שבשעתנו, כשהיינו ילדים ולא כל כך ילדים, בעצם בעבור כל בקבוק משקה שהיינו מביאים בחזרה למכולת או לצרכנייה, מאוחר יותר ל"סופר", היינו מקבלים בחזרה את התמורה בעבור המכל.

דוד צוקר: כלומר, זה גרם לכך שכל אחד מאתנו לא זרק את הבקבוק לפח הזבל, לא זרק את מכל המשקה לאשפה, אלא היתה לו מוטיבציה, היתה לו סיבה להחזיר את הבקבוק למכולת, לצרכנייה ולסופרמרקט.

דוד צוקר: זה בדיוק הרעיון שאנחנו מביאים כאן.

דוד צוקר: זה בדיוק הרעיון.

דוד צוקר: הרעיון הזה נוסה במספר עצום של מדינות; אנחנו מכירים את התמונות של צעירים או ילדים או הומלסים שאוספים מכלי משקה כמקור של פרנסה, שאוספים קופסאות משקה, "קולה" או אחרים, כמקור של פרנסה.

דוד צוקר: כלומר, שוב אני חוזר לעיקרון שאנחנו מציעים: יצירת מוטיבציה כדי לסלק מכלי משקה מן החוצות.

דוד צוקר: המוטיבציה הזאת תביא את המכלים לחנויות המכולת, לצרכניות, למקומות שיקבלו בחזרה – – –

ראובן ריבלין: אפשר לשאול שאלה?

שמריהו בן-צור: תן לו לסיים.

שמריהו בן-צור: תסיים.

דוד צוקר: או.

דוד צוקר: קיי.

דוד צוקר: , אלה פחות או יותר עיקרי החוק.

ראובן ריבלין: אתה מוכן לענות לי?

דוד צוקר: נותרו לי 30 שניות, אני מוכן לענות על שאלות.

ראובן ריבלין: אם באמת זה נכון, והמציאות היא כזאת שמלכלכים, מדוע מי שאינו מלכלך ישלם קנס בגלל אלה שמלכלכים – – –

דוד צוקר: לא.

דוד צוקר: השאלה שלך מובנת.

דוד צוקר: רק אל תיקח לי את כל הזמן.

דוד צוקר: לא תצטרך לשלם קנס.

דוד צוקר: חבר הכנסת ריבלין; שאלת – גם תקבל תשובה.

דוד צוקר: אין קנס.

ראובן ריבלין: – – –

דוד צוקר: אין קנס, אלא ההליך הוא הרבה יותר פשוט.

דוד צוקר: אם אתה קונה בקבוקי בירה או מכלי משקה אחרים ואתה תחזיר אותם למי שרכשת ממנו, או למרכזים שאנחנו מציעים את הקמתם כאן, יהיו חייבים לשלם לך בחזרה את התמורה ששילמת כאשר קנית את המשקה.

דוד צוקר: זה בדיוק הרעיון; אותו רעיון הנקוט, כאמור, במדינות רבות בעולם.

דוד צוקר: יש פה עוד פרטים רבים, אני רוצה להזכיר, החוק הזה איננו חל על צרכניות – – – רובי, אני לא יכול.

ראובן ריבלין: הכיף שלי הוא לשתות ולזרוק לזבל במקום המיועד לזבל, ולא ללכת ולקבל ולשלם.

דוד צוקר: מאה אחוז.

דורון שמואלי: אתה יודע איזה תור יהיה רק להחזיר את הבקבוקים – – –

דוד צוקר: הלוואי.

דוד צוקר: חברים, חבר הכנסת דורון שמואלי, אם האלטרנטיבה היא בין תור להחזיר את המכלים – – –

דורון שמואלי: לחפש בפחי הזבל – – –

דוד צוקר: תן לי לענות.

שמריהו בן-צור: די, באמת, זה לא צריך לעורר איזו סערה.

דוד צוקר: לא אכפת לי קריאת ביניים, אבל תקשיב גם לתשובה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לך על התשובה.

דוד צוקר: אם אתה בוחר לזרוק את מכל המשקה לזבל, זכור רק ש-20% מנפח המטמנה – ואנחנו בבעיה גדולה של מטמנות – הם מאותם מכלי משקה.

דוד צוקר: אני מציע לך משהו הרבה יותר פשוט – תבקש מהילד הקטן שלך; אם הוא רוצה להרוויח דמי כיס, שיאסוף את הבקבוקים שלך, של השכנים, של שכני השכנים, ועם כל זה ילך למכולת וירוויח כמה שקלים בחודש.

דוד צוקר: זה מה שאני מציע לך.

דוד צוקר: זה הרעיון בעיקרו, בלי להיכנס לפרטים כגון ההגבלה על גודל חנות המכולת שתצטרך לקבל בחזרה את המכלים.

דוד צוקר: אנחנו לא רוצים שחנויות מכולת קטנות, שאין להן מקום לאחסן את כל המכלים הריקים, יצטרכו להיות חלק מהעניין.

דוד צוקר: פרטים רבים אחרים שמופיעים בהצעת החוק – העיקרון הוא כפי שהסברתי לכם, המטרות הן שתיים – ניקיון והקטנת נפח המטמנות ועידוד המיחזור.

דוד צוקר: תודה.

שמריהו בן-צור: תודה לחבר הכנסת דוד צוקר.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת גדעון עזרא.

שמריהו בן-צור: א.

שמריהו בן-צור: אני מבקש להודיע שהרשימה סגורה; ב.

שמריהו בן-צור: אני מבקש להקפיד על שלוש דקות, וכל הממעיט בדבריו הרי זה משובח.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני תומך בהצעת החוק, נכחתי בכל הדיונים בוועדת הכלכלה בעניין הזה, שמעתי את נציגי הממשלה שמתלבטים בבעיה, ואני מאוד ממליץ, שכאשר הנושא יחזור לוועדה, המשרד לאיכות הסביבה, אם הוא ירצה, ישפר את החוק הזה.

גדעון עזרא: רבותי, לא יעזור שום דבר.

גדעון עזרא: ראשית, הנפח של הבקבוקים באשפה של מדינת ישראל הוא נפח גדול מאוד, ואת הנפח הזה אפשר לחסוך, גם בהובלה וגם בכמות הנפח של הרי האשפה שיש לנו.

גדעון עזרא: שנית, זה יביא ללא כל ספק לניקיון בצדי הדרכים.

גדעון עזרא: כל מי שמסתובב בכבישי הארץ רואה את החלק של הבקבוקים באשפה; החלק הזה הוא גדול.

שמריהו בן-צור: אני מבקש לא לדבר.

גדעון עזרא: על מנת להקל על חנויות המכולת הקטנות, סוכם שהבקבוקים הגדולים של ליטר וחצי לא יהיו חלק מהעסקה.

גדעון עזרא: המשאיות שמביאות את המשקאות של "קוקה-קולה" או "טמפו" וכיוצא בזה – –

תמר גוז'נסקי: הם מפלסטיק.

גדעון עזרא: – – באות מלאות וחוזרות למפעל ריקות, ואין לנו בעיה גם עם ההובלה.

גדעון עזרא: יש גם חומרים – ואני ראיתי את החומרים האלה, הדגימו לנו אותם בוועדת הכלכלה – שאפשר למחזר אותם, גם פח וגם פלסטיק, שמגיעים לאפס גרמים.

גדעון עזרא: אין לי כל ספק שהדבר הזה משרת את מדינת ישראל.

גדעון עזרא: אשר לכיסו של האזרח – האזרח ישלם פעם אחת, יחזיר את הבקבוקים, יקבל את כספו חזרה, יקנה בקבוקים נוספים.

גדעון עזרא: מדובר בהוצאה חד-פעמית, ולא הוצאה גדולה.

גדעון עזרא: מובן שמשפחות מרובות ילדים קונות את הבקבוקים של ליטר וחצי ויותר, ואין בעיה עם הבקבוקים הללו גם בהמשך, ואלה גם לא הבקבוקים שנזרקים בצדי הדרכים.

גדעון עזרא: אני מאוד ממליץ שהממשלה תגיד את דעתה בוועדה כאשר החוק יגיע לשם.

גדעון עזרא: תודה.

שמריהו בן-צור: תודה.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת חיים דיין, בבקשה.

שמריהו בן-צור: שלוש דקות.

שמריהו בן-צור: אחריו – חבר הכנסת סאלח סלים.

חיים דיין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני השר לאיכות הסביבה, הפעם האחרונה שאספנו בקבוקים היתה כשהיינו חיילים בשירות סדיר, והיתה לזה משמעות חשובה ביותר.

שמריהו בן-צור: אני מבקש.

שמריהו בן-צור: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, מה קרה היום?

שמריהו בן-צור: מה קרה?

שמריהו בן-צור: באמת?

שמריהו בן-צור: את מפריעה לחברים להקשיב.

תמר גוז'נסקי: אני מבקשת סליחה.

סאלח סלים: רק עכשיו היא הפריעה.

סאלח סלים: כל הזמן אחרים הפריעו ולא הערת להם.

שמריהו בן-צור: תודה.

שמריהו בן-צור: בבקשה.

חיים דיין: כשהייתי חייל בשירות סדיר היה איסוף האריזות והבקבוקים דבר חשוב ביותר – כל חייל היה נלחם לאסוף בקבוק, כיוון שהיה אתגר לאסוף עוד כמה אגורות למשכורת, כי אז אולי חמישה בקבוקים היו מספיקים לנו כדי ללכת לסרט בצריפין.

חיים דיין: החיילים היו מתחרים, מי אוסף יותר בקבוקים.

חיים דיין: אבל היום, כשאתה בא ומטיל מס על הציבור, מס נוסף, מס פינוי פסולת בקבוקים, שאתה מחייב בו גם את האזרחים, להחזיר אותו פיקדון, אז איפה טמונה הבעיה?

חיים דיין: הבעיה טמונה בזה שלא מדובר על בקבוקים מ-2 ליטרים ומעלה.

חיים דיין: הרי רוב האריזות המשפחתיות היום הן אריזות גדולות.

חיים דיין: אתה מתייחס לפחיות, מתייחס לבקבוקי זכוכית, מתייחס לבקבוקי פלסטיק?

חיים דיין: אם כבר מגדירים אריזה מתחת לליטר וחצי, מדוע קובעים שחנות שגודלה פחות מ-28 מטר רבוע לא צריכה לקבל את הפיקדונות האלה, לא צריכה לקבל את האריזות האלה?

חיים דיין: לכן, הצעת החוק הזאת תמוהה בעיני.

חיים דיין: אם כבר אנחנו מדברים על מיחזור, אז צריך גם למחזר קרטונים, אולי צריך לאסוף גם תבניות ביצים ריקות?

חיים דיין: והנה אנחנו נמצאים היום במדינת ישראל – – –

דוד צוקר: תסתכל על זה בתור חוק הניקיון.

דוד צוקר: מוטיבציה לאסוף מכלי משקה.

חיים דיין: חוק הניקיון?

חיים דיין: – מקובל עלי.

חיים דיין: אם חוק ניקיון, בוא נכפה על כל הרשויות המקומיות להציב פח אחד מחולק לשלושה תאים: בתא אחד זכוכית, בתא אחד קרטון, בתא אחד פלסטיק, ועוד עגלת אשפה אחת לאשפה אורגנית.

חיים דיין: בוא נעשה את הדברים האלה, ואז לדעתי גם אפשר יהיה להרוויח מהדברים האלה.

חיים דיין: אבל, רבותי, אני לא מודאג מהפסולת הזאת, אני מודאג מהפסולת הרעילה של התעשייה, שאין לה מקום.

חיים דיין: אני מודאג מהפסולת הרפואית, שחקרתי אותה לפני שנה וחצי.

חיים דיין: והשאלה היא לא בפיקדונות.

חיים דיין: השאלה הנשאלת היא, אם מדובר מצד אחד על איכות חיים, מדוע היום משרד הבריאות אחרי כל כך הרבה מסקנות לא מוצא פתרון לפינוי פסולת רפואית; חלקי איברים שיורדים מניתוחים וזורקים אותם במזבלות פתוחות, והם מהווים גורם שערורייתי בשרשרת המזון וסכנה אמיתית לרפואה – – –

דוד צוקר: אתה שומע מה הוא אומר?

דוד צוקר: מה זה שייך?

חיים דיין: חבר הכנסת צוקר, מצד אחד אתה אומר מה זה שייך, ומצד אחר אתה בא ומציג חוק – – –

נעמי חזן: מה זה קשור לחוק הזה?

דוד צוקר: חלקי גופות במזבלות?

חיים דיין: חלקי גוף, לא גופות.

חיים דיין: חלקים שהוצאו מהגוף בניתוחים נזרקים היום לאשפה, ציפורים ומכרסמים אוכלים אותם.

חיים דיין: אתה מדבר על אנושיות, אתה מדבר על איכות סביבה, אתה מדבר על חינוך הציבור?

חיים דיין: אז אני אומר לך, מוסדות – – –

שמריהו בן-צור: תודה.

חיים דיין: יש כאן בעיה אמיתית, שהיום כל בתי-החולים, ובכלל זה הקליניקות הפרטיות, זורקים בפחי אשפה שאריות רפואיות שמביאות סכנה אמיתית לציבור.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת חיים דיין.

חיים דיין: דקה, אני מסיים.

שמריהו בן-צור: לא דקה, פחות.

חיים דיין: שנייה.

חיים דיין: אם מציעים הצעת חוק הפיקדון על מכלי משקה, צריך להסתכל על כל הדברים היסודיים שמהווים גורם בעייתי באיכות הסביבה.

שמריהו בן-צור: כבוד השר, סגן ראש הממשלה, השר לאיכות הסביבה והחקלאות, בבקשה.

סאלח סלים: האם הוא משיב?

שמריהו בן-צור: הוא לא משיב, זכותו להשתתף בדיון.

רפאל איתן: חברי הכנסת, הממשלה מתנגדת להצעת החוק הזאת מהטעמים הבאים: 1.

רפאל איתן: תחולת החוק צומצמה למכלי משקה בנפח הקטן מליטר וחצי, למעט שקיות בכל נפח.

רפאל איתן: מכלי משקה בנפח זה מהווים כ-20% בלבד ממשקל נפח האריזות וכ-2% ממשקל ונפח הפסולת הביתית.

רפאל איתן: זאת אומרת, זה חלקי, זה לא מקיף את כל המכלים האלה של משקאות.

דוד צוקר: נכון, צריך להרחיב את זה, אתה צודק.

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: תחולת החוק צומצמה.

רפאל איתן: בית-עסק ששטחו קטן מ-28 מטר רבוע יהיה פטור מהחובה לקבל מכלי משקה מהצרכנים, וכמובן מהחובה להשיב לאותו צרכן את סכום הפיקדון.

רפאל איתן: בתי-עסק אלה הם הקמעונאים המבצעים את עיקר המכירה של מכלי המשקה.

רפאל איתן: עליהם יחול הפיקדון על-פי הצעת החוק, והסדר זה מוביל לאפליה בין הקמעונאים השונים – מי ששטחו מתחת ל-28 מטר ומי שמעל.

רפאל איתן: 3.

רפאל איתן: בהצעת החוק בוטל הסעיף הדן בהיטל על מכלי משקה שאינם בני מיחזור, כלומר ישולם פיקדון על כל מכלי המשקה.

רפאל איתן: ביטול סעיף זה יוביל לאיסוף כלל מכלי המשקה, ולא רק על מכלים בני מיחזור.

רפאל איתן: הסדר זה בעייתי ליישום בהעדר תנאים מתאימים לאחסון ברשתות השיווק.

רפאל איתן: 4.

רפאל איתן: בהצעת החוק חסרה התייחסות לנושא האיסוף.

רפאל איתן: על-פי הצעת החוק, חובת ועלות איסוף שינוע וסילוק האריזות מוטלות על הקמעונאים.

רפאל איתן: כמו כן מוטלת על הקמעונאי חובת החזרת הפיקדון לצרכן, שעה שהקמעונאי טרם קיבל אותו מהקרן.

רפאל איתן: 5.

רפאל איתן: בהצעת החוק אין חובה להעביר את מכלי המשקה לשימוש חוזר, למיחזור או להשבה.

רפאל איתן: על-פי ההצעה נוצר חשש סביר, כי מכלי המשקה הנאספים ימצאו דרכם לאתר ההטמנה.

רפאל איתן: 6.

רפאל איתן: על-פי הצעת החוק, הקרן לעידוד ויישום החוק תתוקצב מסכומי הפיקדון ומתרומות.

רפאל איתן: סכומים אלה לא יוכלו לממן את מערך האיסוף, השינוע וסילוק המכלים.

רפאל איתן: אני קורא לחברי הכנסת להתנגד להצעת החוק, אשר במתכונתה הנוכחית מוגבלת ואינה ניתנת ליישום ולביצוע ולא תוביל לשינוי כמות פסולת האריזות המיוצרות והמועברות למיחזור ולהשבה, ואף חמור מכך – קיים חשש, שפסולת האריזות תיאסף, תמוין, תיערם ותשלח בסופו של דבר להטמנה.

רפאל איתן: המשרד לאיכות הסביבה, בשיתוף משרדי הממשלה השונים, התאחדות התעשיינים, לשכות המסחר וארגוני צרכנים, מכינים הצעת חוק לטיפול כולל בפסולת אריזות, אשר יוביל לשינוי במצב הפסולת במדינה.

רפאל איתן: אני מניח, שבתוך חודש-חודשיים, ואני מקווה לפני פיזור הכנסת, תובא הצעת החוק הכוללת שהזכרתי, הצעת חוק הכוללת את כל האריזות לסוגיהן, גם של מכלי משקה וגם של מוצרים אחרים.

רפאל איתן: תודה.

שמריהו בן-צור: תודה, אדוני השר.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת סאלח סלים, בבקשה.

שמריהו בן-צור: בוא נתמצת את הדברים וננקוט את סוד הצמצום.

סאלח סלים: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שמעתי את השר כרגע, וכפי שהבנתי מדבריו, אומנם הוא הודיע שהוא מתנגד, אבל הוא אמר גם, שכעבור חודש עד חודש וחצי הוא יביא ההצעה.

סאלח סלים: אז למה שלא יסכים להצעה הזאת, ובוועדה ייעשו התיקונים?

ראובן ריבלין: בסדר גמור.

ראובן ריבלין: השר הלך עכשיו לישיבה.

סאלח סלים: וכשה

סאלח סלים: הצעה תעבור לוועדה הוא יכניס את התיקונים שהוא רוצה בהסכמת כל הצדדים, ואז נעביר את החוק ונצביע בעד.

ראובן ריבלין: שכנעת אותנו.

סאלח סלים: אני חושב שזה חוק טוב, הוא חוסך גם בהובלה וגם בהטמנה.

סאלח סלים: אומנם, במדינת ישראל יש הרבה בעיות – זו אחת הבעיות הקטנות; הבעיות היותר-גדולות, לצערי, עדיין ישנן.

סאלח סלים: אני מקווה שאנחנו בדרך הנכונה, ובמאי יהיו לנו בחירות.

דוד צוקר: ואז נאסוף את הכול; יהיה ניקיון מוחלט.

ראובן ריבלין: – – –

שמריהו בן-צור: די, בזה סיימנו.

סאלח סלים: החשוב זה מה שיהיה במאי, לא הפסולת ההיא של הבקבוקים, אלא הפסולת הפוליטית שאנחנו חיים בה בקשיים מאוד כואבים.

סאלח סלים: חשוב שניפטר ממנה.

סאלח סלים: תודה.

שמריהו בן-צור: תודה רבה.

שמריהו בן-צור: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, ואחריה – חבר הכנסת שבח וייס.

תמר גוז'נסקי: מוותרת.

שבח וייס: מוותר.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת ראובן ריבלין – מוותר.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת פינס – מוותר.

שמריהו בן-צור: חברת הכנסת נעמי חזן – מוותרת.

שמריהו בן-צור: אתם מסכימים בלי צלצול, זה בסדר?

אופיר פינס-פז: שתי דקות.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת אמנון רובינשטיין.

אמנון רובינשטיין: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לפנות למשרד לאיכות הסביבה, וגם לתעשיינים.

אמנון רובינשטיין: לאחר שנעביר את החוק הזה, בעזרת השם, בקריאה ראשונה, אנחנו נביא בחשבון את המשאלות שלהם ונשב יחד אתם כדי לעשות למען ניקיון מדינת ישראל ושיפור המיחזור.

אמנון רובינשטיין: רציתי להדגיש דבר אחד.

אמנון רובינשטיין: ישראל היא יבואנית של פסולת בקבוקים מגרמניה, אחת היבואניות הגדולות ביותר, כאשר חומר הגלם הזה מתגלגל בכבישי הארץ וחוצותיה.

אמנון רובינשטיין: איזה אבסורד זה.

אמנון רובינשטיין: אז אנחנו מבקשים גם להעביר את החוק בקריאה ראשונה, וגם אנחנו אומרים למשרד לאיכות הסביבה: אין לכם שום סיבה להתנגד לחוק הזה.

אמנון רובינשטיין: זה חוק איכות סביבה.

אמנון רובינשטיין: אנחנו לא יכולים להבין את התנגדותכם.

אמנון רובינשטיין: נשב אחרי הקריאה הראשונה עם התעשיינים, ננסח חוק טוב מאוד.

אמנון רובינשטיין: תודה רבה.

שמריהו בן-צור: אנחנו ניגשים להצבעה.

שמריהו בן-צור: מי בעד?

שמריהו בן-צור: מי נגד?

שמריהו בן-צור: בבקשה.

שמריהו בן-צור: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16 נגד – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הפיקדון על מכלי משקה, התשנ"ט–1998, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

שמריהו בן-צור: בעד – 16, נגד – 2, נמנעים – אין.

שמריהו בן-צור: הצעת חוק הפיקדון על מכלי משקה, התשנ"ט–1998, עברה בקריאה ראשונה, ועוברת לוועדת החינוך – – –

מיכה גולדמן: לוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

דוד צוקר: הדיון הוכן לקריאה ראשונה על-ידי ועדת הכלכלה.

שמריהו בן-צור: ההצעה תעבור להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית בוועדת הכלכלה.

שמריהו בן-צור: תודה.

שמריהו בן-צור: (קריאה ראשונה)

שמריהו בן-צור: אנחנו עוברים לחוק הבא בסדר-היום: הצעת חוק היטלי סחר (תיקון מס' 2), התשנ"ט–1998.

שמריהו בן-צור: שר התעשייה והמסחר, בבקשה.

שמריהו בן-צור: הרשימה נסגרה.

נתן שרנסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא לקריאה ראשונה הצעת חוק לתיקון חוק היטלי סחר.

נתן שרנסקי: מטרת התיקון היא לאפשר יישום הסכמי העדפה בין-לאומיים דו-צדדיים, כגון הסכמי סחר חופשי.

נתן שרנסקי: אני רוצה להזכיר, שיש לישראל יותר הסכמי סחר חופשי מאשר לכל מדינה אחרת – עם ארצות-הברית, עם אירופה, עם קנדה, טורקיה, פולין, צ'כיה.

נתן שרנסקי: נכנסנו למשא-ומתן עם מדינות מרכז-אמריקה.

נתן שרנסקי: זה חלק חשוב מאוד של הכלכלה שלנו.

נתן שרנסקי: במסגרת הסכמים אלה נקבעים שיעורי מסים מופחתים לעומת מדינות שלישיות, ולפעמים ניתנות גם מכסות פטורות ממסים.

נתן שרנסקי: כאשר אין אפשרות ליישם את ההעדפות על-ידי קביעת מכסים בשיעור מופחת, יש צורך בקביעת העדפות באמצעות היטלים.

נתן שרנסקי: דוגמה פשוטה ביותר היא הסכם הסחר החופשי עם ארצות-הברית, הסכם מאוד חשוב.

נתן שרנסקי: לפי ההסכם, אנחנו מורידים ומבטלים מכסים, אבל במקרים מסוימים אנחנו יכולים בכל זאת להגן על ענף זה או אחר דרך היטלים.

נתן שרנסקי: ההבדל בין היטל ובין מכס, שלהיטל צריכה להיות סיבה מיוחדת.

נתן שרנסקי: חוק היטלי סחר, בנוסחו כיום, אינו מקנה עילה אשר תתאים לכל סוגי המקרים האלה, ותהיה גם שקופה כלפי הציבור.

נתן שרנסקי: על כן מוצע לקבוע הוראה מפורשת בחוק היטלי סחר, שתאפשר להטיל היטלים במצבים כאלה.

נתן שרנסקי: על כן, אני מבקש מהכנסת הנכבדה לקבל את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לדיון בוועדת הכספים של הכנסת.

נתן שרנסקי: תודה רבה.

סאלח סלים: תודה רבה לשר שרנסקי.

סאלח סלים: ראשון הדוברים – חבר הכנסת שבח וייס.

סאלח סלים: לפני שאני סוגר את הרשימה, אם מישהו מחברי הכנסת רוצה לדבר, הוא יכול לבקש לאשרר את שמו, כי עוד מעט אני אודיע על סגירת הרשימה.

שבח וייס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום בוועדת הכנסת התלבטנו אם לאפשר הנחה מוקדמת של החוק.

שבח וייס: אני פשוט רוצה לומר את זה לחבר שלי, לשר התעשייה והמסחר, השר שרנסקי.

שבח וייס: אנחנו בדרך כלל לא מאפשרים חקיקה מהירה כזאת.

שבח וייס: היה לך נציג טוב מאוד בוועדה, והוא שכנע אותנו, שאתם כבר לפני שבועות אחדים התחלתם לנוע עם החוק הזה, אבל הייתם צריכים התייעצות בין-משרדית וזה נמשך ונמשך.

שבח וייס: אני אומר את זה כעיקרון, כי זה לא כל כך מקובל שמביאים חוק בצהריים, ובערב הוא כבר נדון.

שבח וייס: עם זאת, חשבנו שזה כל כך חשוב לסחר החוץ של מדינת ישראל, כל כך חשוב לחקלאים, למושבניקים, לקיבוצניקים, לכל החקלאים בישראל, היהודים והערבים, ולכן החלטנו לאשר את זה, ואני גם אתמוך בחוק הזה, כי הוא חוק הגיוני.

שבח וייס: תודה רבה.

סאלח סלים: תודה רבה לחבר הכנסת שבח וייס.

סאלח סלים: רשות הדיבור לחבר הכנסת ראובן ריבלין.

ראובן ריבלין: אני מוותר.

סאלח סלים: רשות הדיבור לחבר הכנסת גדעון עזרא.

סאלח סלים: בבקשה.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, שר התעשייה והמסחר, אני מאוד מברך על החוק הזה.

גדעון עזרא: אני חושב שיש הרבה מאוד מפעלים שנפגעו קשה מהעדר החוק הזה.

גדעון עזרא: אני יכול רק להביא כמה דוגמאות שאני נתקלתי בהן.

גדעון עזרא: גם מפעלי הפלדה, לאחר שבטורקיה, למשל, מכרו את הפלדה באפס כסף, הדבר פגע ויפגע לתקופה ארוכה במפעלי הפלדה בארץ.

גדעון עזרא: כנ"ל לגבי הזכוכית, כנ"ל לגבי השמנים, כנ"ל לגבי החקלאות.

גדעון עזרא: אני מאוד מברך על החוק הזה, ואני מאוד מקווה שמשרדך יישם אותו ברוח אוהדת.

גדעון עזרא: הדבר חשוב מאוד לתעשייה הישראלית היום, בלי לפגוע בתחרות שנחוצה לנו כל כך, על מנת שהצרכנים הישראלים לא ישלמו יותר בסך הכול.

גדעון עזרא: תודה.

סאלח סלים: תודה רבה.

סאלח סלים: חבר הכנסת יורי שטרן, בבקשה.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, אני מקווה מאוד שאנחנו נגיע מהר מאוד למצב שבו מדינת ישראל לא תטיל היטלים ולא מכסים שמפריעים לסחר החופשי.

יורי שטרן: נכון להיום המציאות היא שונה; היא גם שונה מאוד לאחר המשבר הכלכלי שפקד גם אותנו וגם את העולם כולו.

יורי שטרן: לכן, אני חושב שהניסיון הזה של משרד התעשייה והמסחר לעשות סדר מסוים בקטע הזה של ההיטלים השונים, כי אחרת יש לנו כל מיני פרקטיקות ואלתורים לנושא הזה, אז כדאי לקדם את הניסיון הזה, בהנחה ובתקווה שיעבור זמן לא רב ואנחנו ניפרד מכל השיטות האלה של ההיטלים.

סאלח סלים: כבוד השר, אתה רוצה להשיב או שנעבור להצבעה?

נתן שרנסקי: נעבור להצבעה.

סאלח סלים: בבקשה.

סאלח סלים: ההצבעה החלה.

סאלח סלים: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק היטלי סחר (תיקון מס' 2), התשנ"ט–1998, לוועדת הכספים נתקבלה.

סאלח סלים: עשרה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

סאלח סלים: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

סאלח סלים: (מס' 2) (תיקון מס' 2), התשנ"ט–1998

סאלח סלים: אנחנו עוברים להצעת החוק האחרונה, קצרה מאוד.

סאלח סלים: הצעת חוק הרשויות המקומיות (תיקוני חקיקה) (הסדרי בחירות) (מס' 2) (תיקון מס' 2), התשנ"ט–1998, קריאה ראשונה.

סאלח סלים: יביא את הצעת החוק חבר הכנסת מיכה גולדמן, יוזם החוק וגם יושב-ראש ועדת הפנים.

סאלח סלים: בבקשה.

סאלח סלים: מי שרוצה להשתתף בדיון, עליו להירשם.

שבח וייס: לא, יש לנו הסכם.

שבח וייס: רק מצביעים.

מיכה גולדמן: הצעת חוק הרשויות המקומיות (תיקוני חקיקה) (הסדרי בחירות) (מס' 2) (תיקון מס' 2), התשנ"ט–1998.

מיכה גולדמן: בחוק הרשויות המקומיות (תיקוני חקיקה) (הסדרי בחירות) (מס' 2), התשנ"ח–1998, במקום סעיף 24 יבוא סעיף 24 חדש: "הוראות סעיף 5(ב)(2) לחוק הרשויות המקומיות (בחירות), התשכ"ה–1965, כנוסחו בסעיף 2 לחוק זה לגבי מועצה מקומית שביום הבחירות הכלליות שהתקיימו ביום כ"א בחשוון התשנ"ט (10 בנובמבר 1998) – (1) לא יחולו לגבי מועצה שביום האמור ברישא כיהנה יותר משנה אך טרם כיהנה 18 חודשים; הבחירות הכלליות למועצה, כאמור בפסקת משנה זו, יתקיימו ביום הבחירות הכלליות" – דהיינו, בבחירות המוניציפליות הבאות.

מיכה גולדמן: "(2) ייכנסו לתוקפן, לגבי מועצה שביום האמור ברישא כיהנה יותר מ-18 חודשים, אך טרם כיהנה ארבע שנים, מייד לאחר הבחירות שיתקיימו למועצה לאחר חמש שנות כהונה.

מיכה גולדמן: "

ראובן ריבלין: עד חמש שנים ושמונה חודשים.

מיכה גולדמן: לא, בחלק מהמועצות זה יהיה חמש וחצי, חלק שש, אבל לא יותר משש שנים וארבעה חודשים.

גדעון עזרא: אתה מוכן לומר לאיזה יישוב זה נוגע כרגע?

מיכה גולדמן: מדובר על שוהם וכפר-ורדים.

מיכה גולדמן: זה חוק שהיה גם על דעת הקואליציה וגם על דעת האופוזיציה, לא היתה פה מחלוקת.

קריאה: – – –

מיכה גולדמן: רבותי, אני מבקש מכולם לקבל את הצעת החוק ולהעביר אותה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מיכה גולדמן: אני חושב שאנחנו עושים כאן תיקון עוולה.

סאלח סלים: תודה רבה.

סאלח סלים: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

סאלח סלים: מי בעד?

סאלח סלים: מי נגד?

סאלח סלים: מי נמנע?

סאלח סלים: ההצבעה החלה.

סאלח סלים: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשויות המקומיות (תיקוני חקיקה) (הסדרי בחירות) (מס' 2) (תיקון מס' 2), התשנ"ט–1998, לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

סאלח סלים: עשרה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

סאלח סלים: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, והיא מועברת להכנה בוועדת הפנים לקריאה שנייה ושלישית.

סאלח סלים: תם סדר-היום.

סאלח סלים: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, בשעה 16:00.

סאלח סלים: ישיבה זו נעולה.

סאלח סלים: תודה רבה ולהתראות.