ישיבת מליאה, כנסת 14, פרוטוקול מספר 3, 1996-06-24 00:00

רחבעם זאבי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

רחבעם זאבי: חברי הכנסת, אבקש לקום.

רחבעם זאבי: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרם של חברי הכנסת שהלכו לעולמם.

רחבעם זאבי: ) בעצת יושב-ראש הכנסת היוצא, חבר הכנסת שבח וייס, שהעיר על שבישיבת הפתיחה של הכנסת לא נכללו שמותיהם של חברי כנסת ושרים שהלכו לעולמם, נתייחד עם זכרם של חברי הכנסת שהלכו לעולמם בכנסת השלוש-עשרה: חבר הכנסת אריאל ויינשטיין, חבר הכנסת תופיק זיאד, חבר הכנסת חיים קופמן, סגן שר הביטחון מרדכי גור, ראש הממשלה ושר הביטחון יצחק רבין.

רחבעם זאבי: זכרם לברכה.

רחבעם זאבי: נעלה עתה את זכרה של חייקה גרוסמן, זיכרונה לברכה, חברת הכנסת לשעבר.

רחבעם זאבי: בסוף חודש מאי הלכה מאתנו חברת הכנסת לשעבר חייקה גרוסמן, זיכרונה לברכה, לאחר שלוש שנים שבהן שכבה מחוסרת הכרה, והובאה למנוחת עולמים בקיבוץ עברון.

רחבעם זאבי: חייקה גרוסמן ייצגה את סיעת מפ"ם בכנסת השביעית, השמינית והתשיעית ובכנסת האחת-עשרה.

רחבעם זאבי: היתה יושבת-ראש ועדת השירותים הציבוריים וחברה בוועדות החינוך והתרבות, העבודה והרווחה, ובוועדה לענייני ביקורת המדינה.

רחבעם זאבי: כיהנה גם כסגן יושב-ראש הכנסת בכנסת התשיעית ובכנסת האחת-עשרה.

רחבעם זאבי: במלחמת העולם השנייה חברה לפרטיזנים, עסקה בפעולות ריגול וחבלה והיתה ממנהיגי המרד בגטו וילנה.

רחבעם זאבי: על פועלה זה עוטרה באות הצטיינות גבוה של ממשלת פולין.

רחבעם זאבי: הכנסת שולחת תנחומים למשפחתה, לתנועת מפ"ם ולחבריה בקיבוץ עברון.

רחבעם זאבי: יהי זכרה ברוך.

רחבעם זאבי: נא לשבת.

רחבעם זאבי: רבותי חברי הכנסת, הסעיף הראשון לדיון הוא בחירת יושב-ראש הכנסת.

רחבעם זאבי: חברי כנסת שיש להם הצעות מוזמנים להציע זאת.

רחבעם זאבי: חבר הכנסת דראושה, בבקשה לדוכן.

עבד-אלוהב דראושה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להציע את מועמדותי לתפקיד יושב-ראש הכנסת.

עבד-אלוהב דראושה: כחבר כנסת ערבי ותיק בכנסת אני יודע שאין לי סיכויים להצליח לקבל את התפקיד, אבל הסמליות בנושא הזה יש לה חשיבות.

עבד-אלוהב דראושה: אני חושב שחבר כנסת ערבי מותר לו להציג מועמדות לכל תפקיד במדינה.

עבד-אלוהב דראושה: אני רוצה להזכיר, שהאזרחים הערבים במדינת ישראל הם חלק אינטגרלי מהמדינה.

עבד-אלוהב דראושה: אני רוצה לומר לידידי מסיעת העבודה: לו ידעתי שיושב-ראש הכנסת הקודם, ידידי ומורי חבר הכנסת שבח וייס, יש לו סיכוי לזכות בתפקיד הזה, הייתי מסיר את מועמדותי.

עבד-אלוהב דראושה: אבל אני יודע שאתם מחפשים בנושא הזה את הסמליות, ואני אומר לכם שבנושא הסמליות יש משמעות חשובה יותר לכך שחבר כנסת ערבי יציג את מועמדותו כאזרח המדינה – מאשר חבר כנסת מסיעת העבודה.

עבד-אלוהב דראושה: לכן אני מציג, אדוני היושב-ראש, את מועמדותי, כנציג הרשימה הערבית המאוחדת, המפלגה הדמוקרטית הערבית והתנועה האסלאמית במדינה, עם הרקורד האישי, ואני מקווה שחברי הכנסת יזכו אותי בקול שלהם.

עבד-אלוהב דראושה: כל הציבור הערבי עוקב אחרי הבחירה הזאת, רוצה לראות מי יתעלה על העניין הלאומי ועל הבדלי דעות פוליטיות וייתן לי את קולו, ואני מקווה שאזכה בקולותיהם של אלה שיחשבו שאני אוכל למלא את התפקיד של יושב-ראש הכנסת.

עבד-אלוהב דראושה: תודה רבה.

רחבעם זאבי: תודה רבה לחבר הכנסת דראושה.

רחבעם זאבי: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה, מהדוכן.

רחבעם זאבי: בטלה הצעתו של חבר הכנסת רן כהן.

רחבעם זאבי: חבר הכנסת רענן כהן, בבקשה.

רענן כהן: אני מציע שחבר הכנסת שבח וייס יעלה לדוכן.

רחבעם זאבי: הוא יציע את עצמו?

רחבעם זאבי: חבר הכנסת רענן כהן, מי מציג את מועמדותו של חבר הכנסת שבח וייס?

רחבעם זאבי: בטל?

רחבעם זאבי: – אין.

רחבעם זאבי: מי מציע בשם הליכוד?

רחבעם זאבי: חבר הכנסת מיכאל איתן, בבקשה.

רחבעם זאבי: לפני שאתה מתחיל – רבותי חברי הכנסת, אנחנו בוחרים כעת יושב-ראש לכנסת הארבע-עשרה.

רחבעם זאבי: זהו מעמד חגיגי, ואני מציע שננהג בהתאם.

רחבעם זאבי: לכן אני מבקש מהעומדים לשבת ומהמדברים שלא לדבר.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מבקש להציע לכנסת לתפקיד יושב-ראש הכנסת את חבר הכנסת דן תיכון.

מיכאל איתן: חבר הכנסת דן תיכון הוא חבר ותיק בבית, מצוי היטב ברזי התקנון ומביא עמו לכהונה ניסיון עשיר כסגן יושב-ראש הכנסת.

מיכאל איתן: אני תקווה שחבר הכנסת דן תיכון אכן יזכה באמון הבית.

מיכאל איתן: אני שומע כרגע שמפלגת האופוזיציה הראשית אינה מציבה מועמד כנגדו, ואני רוצה להביע תקווה שחבר הכנסת דן תיכון יצליח בתקופה הזו, שבה אנחנו נמצאים בכנסת שחיה תחת, אולי אפשר לומר משטר חוקתי שונה מהכנסות הקודמות – ידע הוא למצוא את האיזון הנכון בין הצורך לשמור על תקינות הממשל לבין הצורך לשמור על זכויות המיעוט ועל זכות הכנסת ועל מעמדה כמרכז הדמוקרטיה הישראלית והריבון במדינת ישראל, כמו בכל מדינה דמוקרטית.

מיכאל איתן: תודה רבה.

רחבעם זאבי: תודה לחבר הכנסת מיכאל איתן.

רחבעם זאבי: רבותי חברי הכנסת, סדר ההצבעה יהיה כלהלן: אנחנו נצביע על כל אחד משני המועמדים.

רחבעם זאבי: לא תהיה הצבעה בעד ונגד אלא רק הצבעה בעד.

רחבעם זאבי: מי שיזכה ביותר קולות יהיה יושב-ראש הכנסת הארבע-עשרה.

רחבעם זאבי: אני ממנה בזה שני מונים שיספרו את הקולות, מאחר שההצבעה האלקטרונית עדיין איננה בתוקף: חבר הכנסת מודי זנדברג וחבר הכנסת יוסי כץ.

רחבעם זאבי: נצביע תחילה על ההצעה לבחירת חבר הכנסת עבד-אלוהב דראושה לתפקיד יושב-ראש הכנסת הארבע-עשרה, ולאחר מכן על ההצעה לבחירת חבר הכנסת דן תיכון לתפקיד יושב-ראש הכנסת הארבע-עשרה.

רחבעם זאבי: בעד ההצעה לבחור את חבר הכנסת ע' דראושה כיושב-ראש הכנסת – 8

רחבעם זאבי: ההצעה לבחור את חבר הכנסת ד' תיכון כיושב-ראש הכנסת נתקבלה.

נואף מסאלחה: מי נמנע?

רחבעם זאבי: אין נמנעים, כי אנחנו שואלים, מי בעד הראשון, מי בעד השני, ומי שמקבל יותר קולות הוא הנבחר.

רחבעם זאבי: הסברתי זאת לפני ההצבעה.

רחבעם זאבי: אין פה נמנעים.

רחבעם זאבי: ובכן, אלו תוצאות ההצבעה לבחירת יושב-ראש לכנסת הארבע-עשרה: בין שני המועמדים – חבר הכנסת עבד-אלוהב דראושה קיבל שמונה קולות; חבר הכנסת דן תיכון קיבל 60 קולות.

רחבעם זאבי: לפיכך, חבר הכנסת דן תיכון נבחר כיושב-ראש הכנסת הארבע-עשרה.

רחבעם זאבי: ראשית, אני מבקש לברך את יושב-ראש הכנסת הארבע-עשרה שנבחר זה עתה, לאחל לו ולכנסת שיצליח בתפקידו וינהיג את הבית כיד הכשרון והניסיון הרב שיש לו.

רחבעם זאבי: חבר הכנסת דן תיכון נבחר לראשונה לכנסת בשנת 1981, לכנסת העשירית, ומאז ברציפות לכנסות האחת-עשרה, השתים-עשרה, השלוש-עשרה והארבע-עשרה.

רחבעם זאבי: חבר הכנסת תיכון היה במשך השנים האלה חבר בוועדות הכספים, הפנים, איכות הסביבה וביקורת המדינה, לאחרונה גם יושב-ראש הוועדה.

רחבעם זאבי: בכנסות האחת-עשרה והשתים-עשרה הוא כיהן כסגן יושב-ראש הכנסת, וותיקי הבית זוכרים אותו מנהל את ישיבות המליאה בכשרון, בתקיפות ובידיעת התקנון.

רחבעם זאבי: עובדה זו בוודאי מבטיחה לנו יושב-ראש טוב ונמרץ, ובשם כל הבית אני מאחל לו הצלחה.

רחבעם זאבי: בטרם אמסור ליושב-ראש הנבחר את ניהול הישיבה ואתפנה מהדוכן, אני רוצה להודות לכם על הכבוד, על הזכות ועל האמון שניתנו לי בהיותי ממלא תפקיד יושב-ראש הכנסת.

רחבעם זאבי: כל חברי הבית נהגו כבוד בישיבות ובי, ותודתי נתונה לכם.

רחבעם זאבי: עשיתי תפקידי זה בתוקף התקנון.

רחבעם זאבי: לא התאהבתי בתפקיד, אבל ראיתי בזה פיקדון זמני ביותר, כאילו אורח נטה ללון, והריני מוסר את הפיקדון לבעליו החוקיים.

רחבעם זאבי: היושב-ראש דן תיכון, אתה יודע, בוודאי, את מה שאני מצאתי בתפקיד הזה – שעזרתם של מזכיר הכנסת, שמואל יעקבסון, והיועץ המשפטי, עורך-הדין צבי ענבר, לא תסולא בפז.

רחבעם זאבי: אדוני היושב-ראש חבר הכנסת דן תיכון, הריני מזמין אותך לעלות לדוכן וליטול את השרביט, והריני חדל להיות בזה זקן וחוזר להיות צעיר.

אריה גמליאל: אני מבקש שתצרף את קולי להצבעה.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: הערתך נרשמה.

דן תיכון: רבותי חברי הכנסת, תודה לחבר הכנסת רחבעם זאבי.

דן תיכון: בהתרגשות רבה אני מתיישב על כס יושב-ראש הכנסת הארבע-עשרה.

דן תיכון: דרך ארוכה עשיתי מאז הילדות בקריית-חיים ועד לרגע זה, ובהביטי על היושבים-ראש שקדמו לי ושמהם למדתי רבות – אני היושב-ראש הראשון שנולד בישראל.

דן תיכון: זה המקום להזכיר את פועלם ואת מורשתם של קודמי היושבים-ראש שפרינצק, לוז, ניר, ברקת, ישעיהו וסבידור, זיכרונם לברכה, וייבדלו לחיים ארוכים – יצחק שמיר, יצחק ברמן, שלמה הלל, דב שילנסקי ושבח וייס.

דן תיכון: מכל מלמדי השכלתי, ואני מקווה להיות ראוי למורשתם.

דן תיכון: חברי הכנסת, מרגע זה אני רואה עצמי יושב-ראש הכנסת – של כל הבית הזה, על כל סיעותיו.

דן תיכון: אני רואה בתפקידי חובה, בסיוע של כולכם, לשמור על מעמדה של הכנסת כמעוז הדמוקרטיה.

דן תיכון: מוטלת עלינו משימה חשובה, והיא חיזוקה של הכנסת אל מול הרשויות האחרות.

דן תיכון: עיני כל הציבור נשואות אל הבית הזה, שהוא בעצם מייצגם של כל הזרמים והשכבות של החברה הישראלית.

דן תיכון: אנו עומדים בפתחה של תקופה גורלית לעם ישראל, וההחלטות החשובות והמכריעות יידונו בכנסת.

דן תיכון: על כולנו לעשות הכול כדי לשמור על רמת הדיון, על תרבות דיבור ועל סגנון ענייני ולא אישי.

דן תיכון: לראש הממשלה ולחבריה אני מאחל הצלחה רבה ומבטיח את מלוא שיתוף הפעולה בין הכנסת לממשלה.

דן תיכון: אני מודה לכל חברי הכנסת שבחרו בי, וגם לאלה שלא בחרו בי.

דן תיכון: אני מעריך את ההתמודדות ההוגנת שהיתה בסיעת הליכוד ומבקש להודות לחברי הכנסת אליהו בן-אלישר ושאול עמור ולאחל להם הצלחה רבה בהמשך דרכם הפרלמנטרית והציבורית.

דן תיכון: בהזדמנות זו אני מודה גם לחבר הכנסת שבח וייס, יושב-ראש הכנסת השלוש-עשרה, על הדרך שבה ניהל את הכנסת, וכן לכל עובדי הכנסת על מסירותם הרבה.

דן תיכון: אסיים בפסוק: "ה' עוז לעמו יתן, ה' יברך את עמו בשלום".

דן תיכון: חברי הכנסת, זה לא הזמן לדיבורים, כי עבודה רבה לפנינו.

דן תיכון: אני מבקש להתחיל בעבודה הפרלמנטרית ולצאת לדרך חדשה ומוצלחת.

דן תיכון: כאמור, תודה רבה לכולם על ההאזנה.

דן תיכון: רשות הדיבור לחבר הכנסת שבח וייס.

דן תיכון: בבקשה.

שבח וייס: אדוני היושב-ראש, מורי ורבותי, אני רוצה לברך בכל לבי את חברי חבר הכנסת דן תיכון, שמרגע זה הוא יושב-ראש הכנסת הנבחר.

שבח וייס: אני אמרתי דברים שהם בבחינת סיכום של תפקידי כבר לפני ימים אחדים.

שבח וייס: ביקשתי את רשות הדיבור כדי לומר כמה דברים אישיים ליושב-ראש הכנסת הנבחר, וגם להבהיר את עמדת סיעתי, או סיעותינו, בקשר למועמדות ליושב-ראש הכנסת.

שבח וייס: בעבר הרחוק, במקרים אחדים לא הוצג מועמד נגדי למי שהומלץ על-ידי הקואליציה לתפקיד יושב-ראש הכנסת.

שבח וייס: בשלוש הקדנציות האחרונות התפתחה מגמה אחרת והוצגו מועמדים גם כשהיה ברור מראש שלקואליציה יש רוב חוקי וגם כשהיה ברור שהמסורת היא שיושב-ראש כנסת נבחר מקרב הקואליציה, בדרך כלל מקרב מפלגת השלטון.

שבח וייס: כך היה גם כשאני נבחרתי; מי שהיה יושב-ראש הכנסת הקודמת, ידידי דב שילנסקי, הוצע כמועמד, היה חיזיון פרלמנטרי נעים, אפילו קצת ספורטיבי ומתקבל על הדעת.

שבח וייס: אצלנו בסיעה היו לבטים, לבטים אמיתיים.

שבח וייס: עמדה אחת היתה, שאנחנו ממשיכים להציג מועמד מכיוון שיש לנו מועמד, בלי קשר לתוצאות, לא על מנת שינצח אלא על מנת להציג את המועמד הטבעי או המקובל על הסיעה הגדולה של האופוזיציה, שהיא במקרה גם הסיעה הגדולה בבית.

שבח וייס: והיו מי שסברו, שצריך לשוב למסורת של הכנסות הראשונות.

שבח וייס: דווקא בעניין התפקיד של יושב-ראש כנסת, תפקיד שיש בו כמובן פן פוליטי מובהק, אבל יש בו גם משהו נוסף, משהו משאר-הרוח הפרלמנטרי – כפי שאמר כאן חברי בדבריו, שהוא רואה עצמו כיושב-ראש הכנסת כולה.

שבח וייס: הוא נתון דרך קבע בסד של תקנון, גם אם הוא צריך מדי פעם בפעם לסרב לממשלה להגיע לתפר של התקנון או אפילו לעקם את התקנון.

שבח וייס: אני השתדלתי לעמוד בזה, ואני משוכנע שחברי דן תיכון אכן יעמוד בלחצים האלה.

שבח וייס: אני גרסתי, שמול המציאות הפוליטית לא צריך להציג מועמד.

שבח וייס: בשלב מסוים קיבלתי את עמדת הרוב במפלגתי שיוצג מועמד, ואני מרוצה שבסופו של דבר היה כפי שהיה.

שבח וייס: אנחנו שירתנו כממשלה, אני נבחרתי על-ידי הקואליציה פלוס.

שבח וייס: עשיתי מאמץ שיטתי לנהל את הבית באופן הוגן.

שבח וייס: הוצג מועמד, שעל-פי כללי המשחק והמסורת הפרלמנטרית עד כה הוא מועמד של הקואליציה.

שבח וייס: אני מבקש שכל הבית, ואתה, ידידי יושב-ראש הכנסת דן תיכון, תראה בזה גם סוג של אמירה.

שבח וייס: האמירה היא: לא תמכנו בך, הייתי אומר נמנענו, אבל גם לא התנגדנו לך.

שבח וייס: אנחנו רואים בך יושב-ראש הכנסת כולה, מביעים תקווה שאכן אלה יהיו פני הדברים.

שבח וייס: אני אישית, בשם סיעתי, אני מקווה גם בשם החברים האחרים שלא הצביעו נגדך ולא הציגו מועמד, מאחל לך בכל לבי הצלחה.

שבח וייס: אתה עתיר ניסיון פרלמנטרי, ואני חושב שתוכל לעמוד במבחן הזה.

שבח וייס: כפי שאמרת, ובזאת אני מסיים, יש לנו שיטה פוליטית חדשה.

שבח וייס: כל עוד זאת השיטה, יש לנו מה לעשות ביחד כדי ליצור את האיזון הנכון בין שלוש זרועות השלטון הקלסיות – המבצעת, הנבחרת-המחוקקת והשופטת.

שבח וייס: אני מאחל לך הצלחה בתפקיד.

דן תיכון: אני מודה לחבר הכנסת שבח וייס.

דן תיכון: חברי הכנסת, הדברים מתנהלים כאן במהירות ולא תמיד אני מספיק להשתלט.

דן תיכון: אפילו את הנאום בקושי הספקתי לקרוא.

דן תיכון: מכל מקום, אני מודה לכולם פעם נוספת.

דן תיכון: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: בחירת סגנים ליושב-ראש הכנסת.

דן תיכון: האם יש עוד הצעות?

דן תיכון: חבר הכנסת מיכאל איתן, בשם הוועדה המסדרת, בבקשה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מתוך רצון לחוס על היושב-ראש החדש שלנו, שלא יצטרך לשבת כל ישיבות הכנסת ולנהל אותן בעצמו – הוא עוד עלול להתפטר פתאום כשיראה שהעבודה כל כך קשה – אנחנו מציעים בשם סיעות הקואליציה והאופוזיציה להתחיל בהרכבת הנשיאות על-ידי בחירת ארבעה סגנים ליושב-ראש בשלב ראשון, ולאחר מכן נצרף נוספים.

מיכאל איתן: ארבעת הסגנים המוצעים הם: חברת הכנסת נעמי חזן מסיעת מרצ, חבר הכנסת שבח וייס מסיעת העבודה, חבר הכנסת חיים דיין מסיעת הליכוד וחבר הכנסת מאיר שטרית מסיעת הליכוד.

מיכאל איתן: תודה.

דן תיכון: האם יש הצעות נוספות?

דן תיכון: חבר הכנסת זאבי, בבקשה.

רחבעם זאבי: אדוני היושב-ראש, מדברי חבר הכנסת מיכאל איתן אפשר היה להבין, שמספר הסגנים ילך ויגדל.

רחבעם זאבי: אני מבקש שקודם כול נדון ונחליט בעניין מספר הסגנים, ואני מציע שהוא לא יעלה על חמישה.

רחבעם זאבי: אין הצדקה לא לשבעה ולא לתשעה סגנים.

רחבעם זאבי: אנחנו יכולים להסתפק בחמישה סגנים ליושב-ראש.

רחבעם זאבי: זה מוצדק מבחינה ציבורית, מבחינה תקציבית, מבחינת חיסכון, מבחינת הדוגמה שאנחנו משמשים למוסדות מוניציפליים ואחרים.

רחבעם זאבי: תודה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש – – –

דן תיכון: חבר הכנסת יהלום הצביע לפניך.

דן תיכון: בבקשה.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, קודם כול כולנו מצטרפים לברכות להיבחרך.

שאול יהלום: כולנו יודעים, לפי הניסיון, שתנהל את הכנסת כיאות, בצורה ממלכתית.

שאול יהלום: מניסיוני בכנסת הקודמת – ראיתי עד כמה ניהול הישיבות על-ידי היושב-ראש וסגניו בכנסת פעילה עד השעות המאוחרות של הלילה דורש מאמץ גדול.

שאול יהלום: הייתי עד בשעות הקטנות של הלילה ממש לתחינה של מי שניהלו ישיבות שיחליפו אותם, ולא היה מי שיחליף אותם.

שאול יהלום: לכן אני חושב שצריך להיות לפחות המספר שהיה בקדנציה הקודמת, שבעה סגנים, כיאה וכיאות.

שאול יהלום: אפשר להתחיל במספר קטן יותר, אבל להשלים את המספר לשבעה סגנים.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, קודם כול הרשה לי לאחל לך הצלחה בתפקידך החדש ולאחל לכולנו בהנהגתך חיי כנסת, חיים פרלמנטריים, אומנם סוערים, אבל בכל זאת תרבותיים והגיוניים.

רן כהן: בהתייחס לדבריו של חבר הכנסת זאבי, אני מציע שנקיים בעניין הזה את המסורת הקיימת בכנסת.

רן כהן: יש ועדה מסדרת, הוועדה המסדרת היא מקום להידברות, היא נבחרה כדת וכדין על-ידי מליאת הכנסת והיא צריכה להביא הצעה מוסכמת על כל חלקי הבית.

רן כהן: גם הצעתו של חבר הכנסת מיכאל איתן לבחור ארבעה סגנים היא הצעה מוסכמת על כל חלקי הבית.

רן כהן: אני מציע שנבחר אותם בזה הרגע, נתחיל את עבודת הכנסת, ואפילו נעודד את הוועדה המסדרת להזדרז ולהגיש לנו הצעות, כדי שהכנסת תיכנס לפעולה מלאה.

רן כהן: תודה רבה.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: חבר הכנסת סאלח סלים, בבקשה.

סאלח סלים: אדוני היושב-ראש, אני חושב שבעידן החדש ובעידן השלום, בימים אלה במיוחד, צריך לציין שיש כאן נציגות של חברי כנסת ערבים.

סאלח סלים: לכבודו של הבית הזה ולכבוד שיתוף הפעולה בין שני העמים, לקידום השלום וההבנה, אני מציע שיהיה סגן יושב-ראש חבר הכנסת ערבי.

סאלח סלים: אני מציע את חבר הכנסת האשם מחאמיד לסגן יושב-ראש.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: חבר הכנסת עבד-אלוהב דראושה, אתה רוצה לומר דברים נוספים?

דן תיכון: בבקשה.

דן תיכון: אחרון הדוברים.

עבד-אלוהב דראושה: אדוני היושב-ראש, בראשית דברי אני רוצה לברך אותך על בחירתך לתפקיד הרם.

עבד-אלוהב דראושה: אני מקווה שאכן תהיה, כפי שאמרת, היושב-ראש של כל הכנסת ושל כל הסיעות.

עבד-אלוהב דראושה: כפי שאני מכיר אותך, אני מקווה שאכן תצליח בתפקיד החשוב הזה.

עבד-אלוהב דראושה: אני רוצה לתמוך במועמדותו של חבר הכנסת האשם מחאמיד לסגן יושב-ראש הכנסת.

עבד-אלוהב דראושה: אני סבור שהגיוני מאוד שחבר כנסת ערבי יכהן כסגן יושב-ראש הכנסת.

עבד-אלוהב דראושה: אני מקווה שההצעה שהובאה לכאן תזכה לתיקון, ובמקום ארבעה סגנים תהיה תוספת של סגן נוסף – חבר הכנסת האשם מחאמיד כחבר כנסת ותיק, מיומן ומוכר.

עבד-אלוהב דראושה: אני מקווה שהכנסת אכן תתעלה בנושא הלאומי ותראה שלאזרחים הערבים, אזרחי המדינה, יש חלק בעבודת נשיאות הכנסת.

עבד-אלוהב דראושה: אני מקווה כי אכן יזכה חבר הכנסת מחאמיד בייצוג כסגן יושב-ראש הכנסת.

דן תיכון: רבותי, אנחנו ניגשים להצבעה.

דן תיכון: אני עדיין לא מפעיל את ההצבעה האלקטרונית, מתוך הנחה שחלק מן החברים לא שולטים בתהליך ההצבעה האלקטרונית.

דן תיכון: לפנינו שתי הצעות: הצעה אחת של יושב-ראש הוועדה המסדרת, חבר הכנסת מיכאל איתן, שמציע למנות ארבעה סגנים בשלב זה.

דן תיכון: מנגד הוצעה הצעה למנות מייד שבעה סגנים.

עבד-אלוהב דראושה: אני מציע למנות מייד חמישה סגנים.

דן תיכון: בסדר, אני מוכן להצביע גם על חמישה.

דן תיכון: אתה מבין שחבר הכנסת איתן מציע ארבעה כשלב ביניים.

עבד-אלוהב דראושה: אני מציע חמישה כשלב ביניים, והחמישי חבר כנסת ערבי.

דן תיכון: בשלב ראשון אנחנו מצביעים על מספר הסגנים בלבד.

דן תיכון: מי בעד מינוי ארבעה סגנים?

דן תיכון: מי בעד מינוי חמישה סגנים בלבד?

דן תיכון: מי בעד מינוי שבעה סגנים?

דן תיכון: ההצעה למנות ארבעה סגנים ליושב-ראש הכנסת נתקבלה.

דן תיכון: הכנסת מאשרת מינוי ארבעה סגנים בשלב זה.

דן תיכון: אנחנו ניגשים להצבעה באשר למינוים של ארבעת הסגנים.

דן תיכון: ההצבעה תיעשה בנפרד.

דן תיכון: מי בעד מינויה של חברת הכנסת נעמי חזן כסגנית היושב-ראש?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: מי בעד מינוי חבר הכנסת שבח וייס כסגן יושב-ראש?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: מי בעד מינויו של חבר הכנסת חיים דיין כסגן יושב-ראש הכנסת?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: מי בעד אישורו של חבר הכנסת מאיר שטרית כסגן היושב-ראש?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: ההצעה למנות את חברי הכנסת נ' חזן, ש' וייס, ח' דיין ומ' שטרית

דן תיכון: חברי הכנסת נעמי חזן, שבח וייס, חיים דיין ומאיר שטרית אושרו כסגני היושב-ראש.

דן תיכון: אני מצרף את ברכותי לארבעת חברי הכנסת.

דן תיכון: תודה לכם.

דן תיכון: אנחנו עוברים לסעיף הבא: הודעה על מינוי סגן שר.

דן תיכון: אדוני ראש הממשלה, בבקשה.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, בתחילת דברי אני רוצה לברך את היושב-ראש היוצא, שבח וייס, על פעילות מסורה, מושכלת ונאמנה בתוקף תפקידך כיושב-ראש הכנסת היוצאת.

בנימין נתניהו: באותה מידה אני בטוח שאתה, היושב-ראש החדש, תמשיך את המסורת הזאת ותעשה את מלאכתך נאמנה.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בהתאם לסעיף 37(א) לחוק-יסוד: הממשלה, הנני מתכבד להודיע לכנסת, כי בתוקף תפקידי גם כשר הבינוי והשיכון מיניתי את חבר הכנסת מאיר פרוש לתפקיד סגן שר במשרד הבינוי והשיכון.

בנימין נתניהו: בהתאם לסעיף הנ"ל בחוק-יסוד: הממשלה, ייכנס המינוי לתוקפו מייד עם מסירת ההודעה לכנסת.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: רבותי, ההודעה איננה טעונה אישור הכנסת.

דן תיכון: חבר הכנסת צחי הנגבי ימסור את הודעת הממשלה על העברת שטחי פעולה ממשרד למשרד.

דן תיכון: בבקשה.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, אני מצטרף לברכות שזכית להן בצדק, ומאחל לך הצלחה רבה במילוי תפקידך.

צחי הנגבי: א.

צחי הנגבי: הנני מתכבד להודיע לכנסת בשם ראש הממשלה, כי בהתאם לסעיף 39(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, החליטה הממשלה כדלקמן: 1.

צחי הנגבי: להעביר לראש הממשלה את הסמכויות על-פי החוקים הבאים: (א) הסמכויות הנתונות לשר האוצר לפי חוק שירות המדינה (מינויים), התשי"ט–1959, ולפי חוק שירות המדינה (סיוג פעילות מפלגתית ומגבית כספים), התשי"ט–1959; (ב) הסמכויות הנתונות לשר הבינוי והשיכון לפי חוק מינהל מקרקעי ישראל, התש"ך–1960; (ג) הסמכויות הנתונות לשר האוצר לפי חוק החברות הממשלתיות, התשל"ה-1975; (ד) הסמכויות הנתונות לשר התחבורה לפי חוק רשות הנמלים והרכבות, התשכ"א–1961, לגבי עניינים הנוגעים למסילות הברזל והרכבות.

צחי הנגבי: 2.

צחי הנגבי: להעביר לשר החינוך, התרבות והספורט את הסמכויות הנתונות לראש הממשלה ולשר התקשורת לפי חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, התש"ן–1990, למעט סעיף 110 וסעיף 111(ב)(2)(ב) לחוק.

צחי הנגבי: בהתאם לחוק, מבקש ראש הממשלה כי הכנסת תאשר את החלטתו הנזכרת לעיל.

צחי הנגבי: ב.

צחי הנגבי: כמו-כן הנני מתכבד להודיע לכנסת, כי בהתאם לסעיף 39(א)(4) לחוק-יסוד: הממשלה, החליט ראש הממשלה להעביר את שטחי הפעולה הבאים ממשרד למשרד: 1.

צחי הנגבי: נציבות שירות המדינה – ממשרד האוצר למשרד ראש הממשלה.

צחי הנגבי: 2.

צחי הנגבי: מינהל מקרקעי ישראל – ממשרד הבינוי והשיכון למשרד ראש הממשלה.

דליה איציק: שר האוצר יודע על כך?

צחי הנגבי: 3.

צחי הנגבי: רשות החברות הממשלתיות – ממשרד האוצר למשרד ראש הממשלה.

צחי הנגבי: 4.

צחי הנגבי: לשכת הפרסום הממשלתית – ממשרד האוצר למשרד ראש הממשלה.

צחי הנגבי: בהתאם לסעיף 54(א)(4) לחוק האמור, מבקש ראש הממשלה להודיע על כך לבית.

צחי הנגבי: ראש הממשלה מבקש כי אישור הכנסת על החלטתו לגבי האמור בסעיף א' לעיל וכן מסירת ההודעה לכנסת על ההחלטה לגבי האמור בסעיף ג' להלן יתקיימו לאחר הדיון באותו נושא שדורש דיון.

צחי הנגבי: תודה רבה.

דן תיכון: רבותי.

דן תיכון: חבר הכנסת יהלום, הואל נא לשבת.

דן תיכון: אדוני חבר הכנסת בייגה שוחט, תוכל להביע דעתך בעוד כמה דקות.

דן תיכון: אדוני שר העבודה והרווחה, אני רוצה להסביר: כאן ערבבנו בין שתי הודעות, ואת סעיף ו' בסדר-היום הקדמנו לסעיף ה' בסדר-היום.

דן תיכון: ההודעה בסעיף ה' איננה טעונה אישור הכנסת.

דן תיכון: לגבי סעיף ו' יתקיים דיון משולב.

דן תיכון: רבותי, הדיון המשולב יכלול את הודעת ראש הממשלה על העברת סמכויות משר לשר, לפי הפירוט הבא, וסעיף ז' בסדר-היום – הודעת ראש הממשלה על מינויו של חבר הכנסת דוד לוי לשר החוץ.

דן תיכון: אני פותח בדיון משולב.

דן תיכון: חבר הכנסת משה שחל, ראשון הדוברים, אך קודם לכן תוספת להודעה.

דן תיכון: אדוני השר, בבקשה.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, מכיוון שהוחלט לקיים דיון משולב בעניין מסירת ההודעה של ראש הממשלה לגבי חבר הכנסת דוד לוי ומינויו לשר החוץ יחד עם עניין העברת הסמכויות, אני רוצה למסור הודעה והבהרה מטעם הממשלה.

צחי הנגבי: כזכור, ראש הממשלה הודיע בישיבת הכנסת בשבוע שעבר, ביום השבעתו, על צירופו של חבר הכנסת דוד לוי לממשלה בתפקיד שר החוץ, סגן ראש הממשלה בתואר והמיועד לשמש כממלא-מקום ראש הממשלה.

צחי הנגבי: ההודעה על צירופו של חבר הכנסת דוד לוי כשר בממשלה נמסרה לכנסת לאחר שראש הממשלה הציג את הממשלה בפני הכנסת ולאחר שהכנסת אישרה את מינוי חברי הממשלה בשלבים מוקדמים יותר של אותה ישיבה, וזה כנדרש על-פי סעיף 3(ג) בחוק-יסוד: הממשלה.

צחי הנגבי: לאחר מכן, כזכור, התפתח כאן ויכוח משפטי ביסודו על הצורך לקיים דיון בעקבות ההודעה ועל הצורך לקבל אישור הכנסת על ההודעה הזאת.

צחי הנגבי: כדי להסיר ספק ובהתאם לחוות דעתו של היועץ המשפטי לממשלה, העניין מובא כרגע מחדש לדיון בכנסת, אם כי מבחינת הממשלה, על-פי סעיף 33(ה) לחוק-יסוד: הממשלה, צירופו של שר לממשלה לאחר כינונה של הממשלה לא טעון בהכרח את אישורה של הכנסת.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: רבותי, אנחנו פותחים בדיון משולב.

דן תיכון: ראשון הדוברים – חבר הכנסת משה שחל.

דן תיכון: רבותי, יש לפני רשימה ללא ציון השמות.

דן תיכון: חבר הכנסת שחל, בבקשה.

דן תיכון: שבע דקות.

משה שחל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, תרשה לי בראש ובראשונה לברך את הממשלה ולברך את השרים באופן אישי ולומר, שאחרי כמה שנים אני עומד כאן בנאום אופוזיציוני ראשון ובוודאי אומר את אשר על לבי, כאשר אני רואה בדיון הזה המשך לדיון שפתח את הצגתה של הממשלה בראשותו של בנימין נתניהו.

משה שחל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חצי מהעם הזה בחר בביבי נתניהו.

משה שחל: אבל חצי מהעם הזה בחר בשמעון פרס.

משה שחל: השוויון הכמעט-מלא בקולות איננו מותיר אלא כמה בעיות ושאלות על השיטה, הדרך והתוצאה.

משה שחל: ואני חייב לומר, כי חצי מן העם הזה, שלא הצביע לביבי נתניהו, לא הצביע לדרך שהוא מייצג ולא לקואליציה שהוא הלך אתה.

משה שחל: היה לו חשש בלבו.

משה שחל: רבותי, אני נמנה עם אלה שיש בלבם חשש מהממשלה הזאת.

משה שחל: אבל בראש ובראשונה אני רוצה לומר כמה מלים על האיש שמעון פרס.

משה שחל: היה לי הכבוד לשרת תחת שלושה ראשי ממשלות, שניים מהם היו מן הסיעה שלי.

משה שחל: שמעון פרס, אולי האיש המרתק ביותר שהכרתי בפוליטיקה בכלל.

משה שחל: הוא אחד המנהיגים היוצאים מן הכלל מכל אלה שאני הכרתי, ברמתו, בדרכו ובערך שלו.

משה שחל: הוא עשוי מחומר שכבר לא ניתן למצוא.

משה שחל: אם צריך לכתוב את תולדות חייו, זה יהיה אחד המסעות המרתקים והארוכים, מסע אל הכור האטומי בדימונה, מסע לאנטבה, מסע ללילות הקשים של אוסלו, מסעות חשאיים לצרפת לרכוש עוד "מיראז'" ולהבטיח את ביטחונה של מדינת ישראל, ומסע לאורך כל השנים כדי לתת לעם הזה חזון, תקווה ומשהו לייחל לו.

משה שחל: מכל המסעות שלו, אולי המסע החשוב ביותר – המסע שלו לשלום – נמצא במחצית הדרך.

משה שחל: לו היה סופר כלשהו מחליט לכתוב את הספר הזה ולהצטרף למסע, אין לי ספק שהחלק הקשה ביותר של המסע היה דווקא ירידה של כמה מדרגות בכיכר מלכי-ישראל.

משה שחל: עמד שם מישהו ששקל לראות אם לירות עכשיו או אחר כך, אם להפוך את סוניה או את לאה לאלמנה ואת העם כולו ליתומים.

משה שחל: מי שהיה בחדר הטראומה של בית-החולים "איכילוב" באותו לילה עדיין מתקשה לעכל.

משה שחל: אנחנו הולכים לבחירות כל ארבע שנים, משקיעים בתשדירים ובמריבות ומעסיקים את מיטב היועצים.

משה שחל: והיה מי שהשקיע בשלושה כדורים בלבד השקעה מניבה.

משה שחל: והוא יושב עכשיו בתאו, משחק ומכריז, שלאור השינויים החדשים הוא מעריך שהוא ישתחרר בגיל 40 מהכלא.

משה שחל: בנימין נתניהו יחסוך מעצמו לפחות את מראות הילדים המשחרים לטרף תחת חלונו של רבין, זיכרונו לברכה, את השנאה בעיניים, את שידורי ההסתה, את קריעת הבובות.

משה שחל: אולי בנימין נתניהו לא ידע אז שזה קורה, או שהוא לא רצה לדעת שזה קורה.

משה שחל: רבותי חברי הממשלה, אומר לכם במלוא גילוי הלב: נגדכם לא יהיה מי שמפגין, כי אלה שהפגינו נגדנו נמצאים עכשיו במקום אחר.

משה שחל: הממשלה הזאת, תעשה אשר תעשה, לא יהיו נגדה הפגנות בנוסח שאנחנו ידענו כאשר רבין ושמעון פרס היו ראשי ממשלה.

משה שחל: אדוני השר לביטחון פנים, למשטרה שלך לא תהיה תעסוקה כפי שהיתה לי, מצד אחד לנסות למצוא את האיזון בדרך שבה מצד אחד שומרים על חופש הביטוי וחופש ההפגנה ומהצד השני שומרים על הסדר.

משה שחל: לא תהיה לממשלה הזאת אותה תופעה של "זו ארצנו", שאומרת: נצא נגד הדמוקרטיה ויהי מה.

משה שחל: לממשלה הזאת זה לא יהיה, מפני שחלק מאלה נמצאים עכשיו בשלטון, לא כולם אבל חלק מהם נמצאים היום בשלטון.

משה שחל: מה שקרה בתחלופה השלטונית הזו הוא שילוב של כמה מגמות בחברה הישראלית.

משה שחל: כלל ידוע הוא בחברה האנושית, כי בכל מקום, כאשר נוצר שינוי מהיר, נוצרת גם ריאקציה לשינוי.

משה שחל: הריאקציה שנוצרה אחרי הממשלה של רבין-פרס היתה ריאקציה של פחד מהשלום, של ניסיון לחזור אל הישן.

משה שחל: דברים כאלה קרו, רבותי, קרו גם במדינות אחרות.

משה שחל: הם קרו באירן, הם קורים עכשיו גם במדינות הקומוניסטיות – חזרה אל הסוציאליזם; חזרה בגלל פחד מהדבר החדש.

משה שחל: והשלטון שעלה לפני שבוע עלה בגלל הפחד מפני השלום.

משה שחל: חברים טובים שלי וחברים טובים שלכם אומרים לנו: שימו לב, הוא לא כל כך נורא.

משה שחל: הוא אמר דברים יותר מתונים.

משה שחל: הוא ימשיך את השלום.

משה שחל: הוא יעשה בדיוק מה שעשה שמעון פרס.

משה שחל: רבותי, אין חלקי עם אלה.

משה שחל: אני אומר לכם במלוא גילוי הלב, אני רואה את הממשלה הזאת הולכת על דרך של התנגשות.

משה שחל: בלתי אפשרי אחרת.

משה שחל: כל מלות ההרגעה אינן אלא רצון טוב של אנשים טובים שלא רוצים לחשוב על חלום הבלהות שהממשלה הזאת יכולה להוביל אותנו אליו.

משה שחל: ואומר לכם גם מדוע.

משה שחל: אומרים טועני הטיעונים: מנחם בגין, הרי הליכוד התחיל שלום.

משה שחל: אבל הם לא אומרים מה היה המחיר ששילם מנחם בגין בשביל השלום הזה.

משה שחל: הוא שילם בעדו בכל השטח, עד הגרגיר האחרון.

משה שחל: רבותי, למנחם בגין היתה קואליציה אחרת: היתה ד"ש בממשלה – 15 מנדטים – היה לו משה דיין, והיה לו עזר ויצמן.

משה שחל: הליכוד של היום הוא לא אותו ליכוד שהיה אז והקואליציה של היום היא לא אותה קואליציה שהיתה בזמנו.

משה שחל: אומרים לנו: תסמכו, בנימין נתניהו הוא נושא ונותן קשוח יותר; הוא יגיע אל אותה תוצאה, אבל טוב יותר מהאחרים.

משה שחל: רבותי, ראינו את בנימין נתניהו נושא ונותן, קשה ביותר, קשוח מאין דוגמתו.

משה שחל: לא תראה אותו ממצמץ מול אריק שרון.

משה שחל: רק מול פרוש ושילנסקי קשה לו להיות קשוח.

משה שחל: המפד"ל – הם יצאו ברכוש גדול, וזה לא לקח הרבה זמן.

משה שחל: אבל הדבר הכי מפתיע הוא, שכל אלה שיצאו ממנו, יצאו עם תיקים מורחבים.

משה שחל: אני שואל: אם הרחיבו את כל המשרדים, מה נותר כאשר ראש הממשלה לוקח אליו את כל הסמכויות?

משה שחל: בנימין נתניהו חיפש מצוינות בממשלה הזאת.

משה שחל: לכן, הוא חיפש שרים מחוץ לליכוד.

משה שחל: מר נתניהו, אין אנשים מצוינים בליכוד וצריך לחפש אותם מחוצה לו?

משה שחל: כשאתה מפרסם מכרזים לתפקידי שרים, ואחר כך נזכר שיש במקרה כמה חברים שלך בליכוד שצריך לסדר אותם – אז ממציאים משרד חדש, משרד לתשתיות.

משה שחל: אומר לכם את האמת:

משה שחל: עם חבר הכנסת אריק שרון יש לי מערכת יחסים חברית זה שנים.

משה שחל: אני מאוד מאוד מעריך אותו.

מיכאל איתן: חבר הכנסת שחל, הציעו לתת לך את המשרד לביטחון פנים בלי שום תוכן ובלי שום סמכות.

משה שחל: חבר הכנסת איתן.

דן תיכון: חבר הכנסת מיכאל איתן, האמן לי, הוא תפס את העיקרון.

דן תיכון: נא לסיים, בבקשה.

משה שחל: חבר הכנסת אריק שרון – – –

מיכאל איתן: הפוסל במומו פוסל.

משה שחל: חבר הכנסת אריק שרון הוא ידיד אישי.

משה שחל: אני אומר לכם, שהוא סיפר לי פעם, שכאשר לא נתנו לו את תפקיד הרמטכ"ל, אמו, שאותה הוא מאוד העריץ, אמרה לו: אל תוריד ראש; איזו מכונית יש לרמטכ"ל?

משה שחל: – לך ותקנה אותה מכונית.

משה שחל: וכך הוא עשה.

משה שחל: אני רוצה להגיד לאריק שרון, שישמור על כבודו ולא ייתן לביבי נתניהו לבזות אותו כפי שהוא ביזה כמעט את כל חבריו מהליכוד.

משה שחל: אדוני היושב-ראש – – –

דן תיכון: לסיים.

משה שחל: אני כבר מסיים.

משה שחל: בסבלנות.

משה שחל: קודם כול, אדוני היושב-ראש, אני מברך אותך מכל לבי על בחירתך.

דן תיכון: תודה, תודה.

משה שחל: איש קריית-חיים, ועוד מחיפה.

אורי אור: החיפאים השתלטו עלינו.

משה שחל: רבותי, חברי הכנסת, אני רוצה לבוא ולהגיד, שהקסם הראשון וכושר המיקוח הראשון של ביבי נתניהו נתנו תוצאה, והמעשה נעשה השבוע.

משה שחל: מדינות ערב, שדלתנו נפתחה בפניהן, ואשר הגיעו אלינו והיו לנו מדינות שכנות וחברות, התכנסו בתוך שבוע בליגה הערבית והתלכדו לראשונה זה שנים ארוכות.

משה שחל: אני רק מקווה, שכמו קוסמים מיומנים תדעו לבטל את הכישוף שהטלתם מחדש על העולם הערבי, תביאו לתוצאה שאפשר יהיה לקבל שלום תמורת שלום, תשכנעו בזה את אסד ותבואו ותגידו גם לפלשתינים שאפשר אחרת.

משה שחל: זאת, לאחר שעלינו על מסלול, שהיום, השפויים מבין חברי הממשלה הזאת, מדברים על ההמשך שלו, כי ההסכם הזה אין בלתו.

משה שחל: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לסיים.

משה שחל: אמרתי שאין חלקי עם האופטימיים.

משה שחל: חלקי עם הפסימיים.

משה שחל: אמרתי שהממשלה הזאת עלתה על דרך של התנגשות שאין מנוס ממנה.

משה שחל: מה שאני רואה לנגד עיני הוא חוסר הכשרון, ולדעתי, גם התפיסה האידיאולוגית שהיא המשענת הבסיסית של הממשלה – לא יהיה מנוס, החיכוך יגיע והעימות יגיע.

משה שחל: צר לי לומר, כשאני רואה את העולם מתאחד – הוא מתאחד תמיד נגד.

משה שחל: בארבע השנים האחרונות היינו מדינה מבוקשת ורצויה, בעלת תדמית יוצאת מן הכלל בעולם, ועתה אנחנו עולים על מסלול – שאתם העליתם אותנו עליו כבר בשבוע הראשון – של מדינה שאיננה אהודה ומקובלת.

משה שחל: לרגע הזה מייחל אסד.

משה שחל: לרגע הזה מייחלים כל הקיצונים בעולם הערבי.

משה שחל: אני רק מקווה, כי בכל זאת – וזוהי הממשלה שלי מהרגע שהיא נבחרה – התבונה וההיגיון יביאו אתכם לשנות את הדרך, כל עוד זה ניתן, ולמנוע מאתנו חיזיון נוסף של דרך ללא תקווה, של דרך ללא כל מוצא.

משה שחל: אני מקווה כך.

משה שחל: תעשו דבר נכון אם תאמצו את המדיניות של ממשלת רבין ושמעון פרס.

משה שחל: כל אלטרנטיבה אחרת תביא את העם הזה לקרע, ואת המחצית הזאת, שלא הצביעה בעדכם, לחשש אמיתי מהתוצאה.

משה שחל: תודה רבה.

דן תיכון: תודה לחבר הכנסת משה שחל.

דן תיכון: חבר הכנסת דוד טל.

דן תיכון: אחריו – חבר הכנסת חיים אורון.

דן תיכון: לחבר הכנסת דוד טל חמש דקות.

דן תיכון: בבקשה.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, ראשית, ידידי חבר הכנסת דן תיכון, ברכותי עם כניסתך לתפקידך הרם.

דוד טל: כבר עסקתי הרבה בפעילות ציבורית.

דוד טל: אבל כאן, בכנסת, אני כמו כל החדשים – טירון, ובכל זאת, את שמך שמעתי, ותמיד בהקשרים טובים.

דוד טל: בכל החלטותיך ילוו אותך ניסיונך, האהדה שצברת בקרב רבים, ולא פחות מכך – התפילות שלנו שלא תיכשל.

דוד טל: יהי רצון, אדוני היושב-ראש, שבכל אשר תפנה תשכיל ותצליח.

דן תיכון: תודה.

דוד טל: אני מאמין שצו העם, החפץ מדינה יהודית וכמה לה, ימצא את ביטויו גם בתפקיד השני בחשיבותו במדינה, תפקיד יושב-ראש הכנסת, וגם בכנסת כולה.

דוד טל: רבותי חברי הכנסת, למעשה, הדיון היום עוסק בסמכויות ובתפקידי שני אישים: הראשון – השר דוד לוי, שנבחר להיות שר החוץ; והשני – חבר הכנסת אריאל שרון, האמור, בעזרת השם, לכהן כשר מרכזי ומכובד.

דוד טל: רבותי, אלה שני שרים, שלדעתי היו ויהיו אבני יסוד ותל תלפיות בממשלה הזאת.

דוד טל: "לא תעלה על הדעת ממשלה ללא שרון" – אמר חבר הכנסת דוד לוי.

דוד טל: ואני אומר: לא תיתכן ולא תיכון ממשלה ללא שניהם גם יחד.

דוד טל: לנו, סיעת ש"ס, יש סימפתיה מיוחדת ואישית לשני האישים הללו.

דוד טל: כאן, מעל דוכן הכנסת, אני מצרף את ברכותי לשני האישים הללו, שלכל אחד מהם יש רקורד מוכח, ולכל אחד מהם יש קבלות רציניות בתרומתו הסגולית לעם היהודי.

דוד טל: עמיתי חברי הכנסת, סיעתי, סיעת ש"ס, שותפה היום לממשלה חדשה, וכולי תקווה ותפילה שהיא תמשיך את תהליך השלום ובמקביל תשנה את סדר העדיפויות שלה.

דוד טל: היום, יותר מאי פעם, עינינו נשואות, וצריכות להיות נשואות, לשכבות החלשות בציבור, למשפחות ברוכות הילדים.

דוד טל: שכן, אדוני היושב-ראש, חוסנה של כל חברה נמדד ביכולתה לעזור לחלש ולנצרך.

דוד טל: רק אם נשכיל לתת את השירותים המתאימים לשכבות הללו, נוכל לומר שמילאנו את תפקידנו נאמנה.

דוד טל: בהזדמנות זאת אני רוצה לאחל גם לעמיתי, חברי הכנסת הנבחרים מש"ס ומכל סיעות הבית, הצלחה רבה.

דוד טל: תודה רבה.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: זה הנאום הראשון שלך, אדוני?

דוד טל: כן, אדוני.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מבקש להתחיל במסכת ברכות ולהמשיך במסכת שאלות.

חיים אורון: ברכה ראשונה לידידי חבר הכנסת דן תיכון – – היו"ר ד' תיכון:

חיים אורון: תודה.

חיים אורון: – – שנבחר להיות יושב-ראש הכנסת.

חיים אורון: אנחנו בילינו יחד שמונה שנים בוועדת הכספים של הכנסת ובוועדה לענייני ביקורת המדינה; למדתי להעריך את בקיאותו, את חריצותו, את דבקותו, ואני בטוח שהתכונות הללו ותכונות נוספות יעמדו לו בהנהגת הבית הזה בארבע השנים הקרובות.

חיים אורון: כל טוב ובהצלחה.

דן תיכון: תודה.

חיים אורון: אני שמח לברך את חבר הכנסת דוד טל אחרי נאום הבכורה שלו, כמקובל.

חיים אורון: התמזל מזלי שאני מברך חבר כנסת שאני מכיר באופן אישי.

חיים אורון: לעתים יוצא שאנחנו עולים לדוכן אחרי חבר כנסת חדש ומברכים – מצוות אנשים מלומדה.

חיים אורון: אני מברך מכל הלב את חבר הכנסת טל.

חיים אורון: הכרתי אותו בשנים האחרונות בפעולה משותפת בהסתדרות, אני מכיר את רגישותו לנושאים חברתיים – הוא גם דיבר על כך בנאומו – ואת רגישותו ואת רצונו הכן לתרום לדו-שיח ולהידברות בין דתיים לחילונים.

חיים אורון: אני חושב שאנחנו זקוקים מאוד לרצון הזה דווקא בכנסת הזאת, אני בטוח שאמצא בו שותף לדו-שיח, ואני מבטיח שהוא ימצא בי, כמו בעבר – – –

רפאל אלול: אין פה אף שר.

דן תיכון: סליחה.

חיים אורון: תיכף, דקה, אני אגיע לשאלות.

דן תיכון: רק רגע – – –

חיים אורון: דקה, דקה.

חיים אורון: תשאיר לי את החלק הזה – – –

דן תיכון: חבר הכנסת – – –

חיים אורון: תשאיר לי את זה.

רפאל אלול: – – –

חיים אורון: רפי, תשאיר לי את זה רגע.

דן תיכון: חבר הכנסת אורון, לפני שתנזוף בי – –

חיים אורון: תשאיר לי את התענוג.

דן תיכון: – – זה מזכיר לי כל מיני אירועים – – –

חיים אורון: תשאיר לי – – –

דן תיכון: אני מבקש לזמן את אחד השרים לכאן.

חיים אורון: לא, לא תחסוך את זה.

דן תיכון: תודה.

חיים אורון: אני מבטיח – תן לי לסיים, בברכה לא מפריעים – אני מבטיח שחבר הכנסת דוד טל ימצא בי ובחברי שותפים כנים לדו-שיח.

חיים אורון: עכשיו אני עובר למסכת השאלות, לשאלה הראשונה, אדוני היושב-ראש: איפה הממשלה?

חיים אורון: פחות משבוע וכבר אין ממשלה?

חיים אורון: כולם מסדרים עכשיו את התיק החסר של השר שרון או כולם שומרים, כל אחד על חלקת אלוהים הקטנה שלו, שמא בעוד הם יושבים כאן, ראש הממשלה – כפי שהיה מקובל בשבוע שעבר – ייקח משהו מחלקתם ויעביר לשר שהוא כל כך חפץ ביקרו?

חיים אורון: אני מודה שברגע זה מטרידה אותי, אדוני היושב-ראש, אותה טרדה שאתה היית שותף לה כל כך הרבה שנים בתקופה האחרונה.

חיים אורון: דיון כזה – העברת סמכויות, שינוי סדרי בראשית בעבודת הממשלה – ואין שר לרפואה?

מאיר שטרית: – – –

חיים אורון: חבר הכנסת מאיר שטרית ידידי, אתה יודע שבנושא הזה אתה לא כתובת לתשובות – –

מאיר שטרית: – – –

חיים אורון: – – האמן לי, אתה כתובת לכל כך הרבה – – –

קריאות: – – –

דן תיכון: רבותי, רבותי.

מאיר שטרית: ג'ומס, אתה יודע כמה – – –

דן תיכון: חבר הכנסת מיכאל איתן, חבר הכנסת שטרית, כאשר הייתי צעיר, כסגן יושב-ראש הייתי נוהג לנעול את הישיבה אם נציג הממשלה לא היה נוכח במליאה – – –

חיים אורון: לא, לא, לא, אני ממש – – –

דן תיכון: אני מבקש שיגיע לכאן אחד משרי הממשלה, על-פי הנוהל והנוהג.

דן תיכון: תודה.

חיים אורון: אני רוצה לומר ליושב-ראש החדש: עשה עמי חסד, אל תנעל את ישיבת הכנסת, כי יש לי הרגשה שאתה עשוי לפתוח אותה בעוד ארבע שנים, כי יש לי תחושה קשה מאוד שהממשלה הזאת – כפי שביטא ראש הממשלה פעמים מספר בימים האחרונים – מתכוונת למשול בלי כנסת.

חיים אורון: חובתנו תהיה כאן, במהלך הימים הללו, לא לחכות שהם יבואו לשמוע אותנו, אלא ליצור את כל המצבים הפרלמנטריים, והם אפשריים, שראש הממשלה יבין – אם משרד ראש הממשלה הוא בית לבן או לא, את זה נראה בסוף הקדנציה; אם ריכוז הסמכויות הביא ליתר יעילות, את זה נראה בסוף הקדנציה; אבל הכנסת, שמבחינתו של היושב-ראש מתחילה את עבודתה היום, איננה מתכוונת לוותר ולו כזית על זכויותיה, ואני מקווה שבנקודה הזאת יפעל היושב-ראש כיושב-ראש הבית שחובתו להגן על כבודה ומעמדה של הכנסת – – –

דן תיכון: רבותי.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, בפני הממשלה יש שתי אפשרויות: האחת – להיות נאמנה למצעה, להגשים את מה שאמר לנו ראש הממשלה במהלך השנים האחרונות ולהוביל את מדינת ישראל אל עברי פי פחת.

חיים אורון: הדרך השנייה היא להתחיל ולכרסם באותן אמירות שנשמעו פה חזור והישמע מעל דוכן הכנסת.

חיים אורון: אני שותף לתחושתו של חבר הכנסת שחל, אבל אני מוכרח לומר שאני מוכן להשאיר יותר אפשרויות.

חיים אורון: כבר אני רוצה להבין: מה בדיוק קורה?

חיים אורון: מי מבטא את עמדת הממשלה בנושא רמת-הגולן?

חיים אורון: מה שמופיע בקווי היסוד?

חיים אורון: מה שאמר שר החוץ ביום שישי בתוכניות הטלוויזיה?

חיים אורון: מה שאמר שר החוץ הבוקר כשהסביר שאמצע הדרך זאת נקודת מפגש לישיבה?

חנן פורת: קווי היסוד – – –

חיים אורון: קווי היסוד מחייבים את כל הממשלה.

חיים אורון: חבר הכנסת חנן פורת, שמעתי ששר התחבורה, ידידי יצחק לוי, דווקא אמר בעמאן שהסכם אוסלו הוא עובדה קיימת ונפעל על-פיו.

חיים אורון: שפתיים יישק.

חיים אורון: לשמוע את זה מהשר יצחק לוי ידידי, איש המפד"ל, שלושה-ארבעה ימים אחרי הרכבת הממשלה?

חיים אורון: נראה שלמעשה השרות יש כושר שינוי בלתי מוגבל אם איש נאמן דבק בעמדותיו כשר יצחק לוי כבר שינה את דעתו.

חיים אורון: אני אגיד לך את האמת, חבר הכנסת חנן פורת, ממך אני לא מצפה, כי אתה כל כך נאמן לעמדתך; גם כאשר העולם כולו יתהפך, אתה לא תשנה את דעתך.

חיים אורון: אבל אולי השר יצחק לוי מסמל משהו?

חיים אורון: אני מקווה – – –

חנן פורת: – – –

חיים אורון: מאה אחוז.

חיים אורון: לא הבנתי את דבריו.

חיים אורון: בסדר גמור.

חיים אורון: אני חושב, שיש לכם תפקיד גדול, לממשלה הזאת, להסביר לעם למה אתם מתכוונים.

חיים אורון: כי שמעתי גם הבוקר, שראש הממשלה אומר, שהוא למד לדעת שהרשות הפלשתינית באמת נלחמת ב"חמאס".

חיים אורון: לא ישיבות ועדת החוץ והביטחון, לא דברי ראש הממשלה המנוח מעל הדוכן, לא דברי שר הביטחון מעל הדוכן, לא גרונו הניחר של סגן שר הביטחון לשעבר, שאמר: הם נלחמים – כל אלה לא שכנעו אותו.

חיים אורון: שני דיווחים שקיבל מי שקיבל, והוא מודיע ל"ניוזוויק" שהרשות הפלשתינית נלחמת ב"חמאס".

חיים אורון: אני מודה ומתוודה, שאלה ניסיונות להתיישב איכשהו בתוך תנאי החיים; אלה ניסיונות להשתלב איכשהו בתוך המציאות.

חיים אורון: אני מודה ומתוודה, שאין בי מידת אופטימיזם גדולה עד כדי כך שאאמין שכושר ההשתנות של הממשלה הזאת יגיע לידי כך שהיא תוכל להוציא אותנו מתוך המצר, שהתחיל להסתמן כבר אתמול בוועידת קהיר, ולא יעזור שום דבר.

חיים אורון: אפשר לומר, כאמירה דיפלומטית: לא נורא; אבל מי שקורא את ההחלטות ומי שנכח בהתכנסות המלאה של מנהיגי מדינות ערב, יודע שאנחנו במציאות חדשה.

חיים אורון: בסוף דברי אני רוצה להתייחס אל מעשה המרכבה המוגש לנו כאן.

חיים אורון: אני מבין שראש הממשלה אוסף נכסים כדי לחלק אותם כאוות נפשו למי שהוא ירצה בהמשך.

חיים אורון: אמרו לנו: ממשלה של מצוינות.

חיים אורון: אמרו לנו: יהיו רק שיקולים לגופם, רציונליים.

חיים אורון: איזה צדק עליון דאג שנציבות המים עדיין לא עברה למשרד ראש הממשלה, כי שר החקלאות אמר: "נייט"; אגב, אני תומך בדעתו.

חיים אורון: אבל רשות הנמלים – לא הרשות, רק החלק ברשות הנמלים שנוגע למסילות ברזל ולרכבות, עובר למשרד ראש הממשלה.

חיים אורון: חברי הכנסת, כך מתחילים משטר שנאמר בו, שיהיה ראש ממשלה שיודע, שיקבע, שתהיה ממשלה קומפקטית; יהיו רק 18 שרים, אל תדאגו.

חיים אורון: איזו חלוקה יש כאן?

חיים אורון: על-פי מה אתם מקצים?

חיים אורון: מקימים עכשיו משרד-על לתשתיות, ומה יש בו?

חיים אורון: 10 מיליארדים יהיו בו; אפשר יהיה לחלק.

חיים אורון: זאת תשובה על בעיות התחבורה האמיתיות של מדינת ישראל?

חיים אורון: היה צריך לרכז את כל נושא התחבורה במשרד התחבורה או במשרד אחר.

חיים אורון: אבל לפצל היום את נושא התחבורה בין שלושה משרדים?

חיים אורון: זאת התשובה של הממשלה הזאת על בעיית תאונות הדרכים?

חיים אורון: זאת התשובה של הממשלה הזאת על מצוקה שתלך ותגבר בתחום הזה, או שזאת תשובה של חלוקת נחלות כדי לאפשר איכשהו לעבור את השלב הזה.

חיים אורון: מעשה המרכבה והביזיון שכולנו נוכחנו בו פה בשבוע שעבר, לצערי הרב, איננו תאונת דרכים.

חיים אורון: לצערי הרב, הוא איננו מקרי.

חיים אורון: הוא ביטוי של חולשה מהותית שעלתה על פני השטח גם בתפקודו של ראש הממשלה וגם בתפקודה של הקואליציה.

חיים אורון: אני לא מאמין במבנה פוליטי שבו מפרקים את המפלגות.

חיים אורון: אני לא מאמין במבנה פוליטי בקואליציה שאין בה מפלגה שרואה עצמה אחראית לכל חבריה, למעשי הממשלה, לטוב ולרע.

חיים אורון: כל ממשלה, כל הממשלות עמדו בפני קשיים ובפני משברים גדולים מאוד.

חיים אורון: התפיסה הזאת, שניתן יהיה לשלוט מעבר למפלגות על-ידי יצירת מחויבויות כמעט אישיות, על-ידי שמירת האגפים בלבד תוך תשלום מחיר נורא של המפלגה הראשית – ואני לא אומר את זה מתוך סימפתיה לשמה לליכוד, אלא יש פה ביטוי של שבר במערכת הפוליטית, שכולנו עשויים לשלם עליו מחיר קשה מאוד.

חיים אורון: תופעת הבחירה הישירה ותופעת הפריימריס וריסוקה של מפלגת השלטון הם רצף פעולות שיש בהם סכנה גדולה לדמוקרטיה.

חיים אורון: ואני מקווה, שלאחר הפגרה, כאשר הדי הבחירות ישקטו קצת שיקול הדעת יחזור אל המערכת הפוליטית, נוכל, למרות הרוב האוטומטי שיש בכנסת, לשקול שורה של נושאים בתחום הזה, מתוך כוונה להחזיר למערכת הפוליטית הישראלית שורת איזונים ובלמים שהיא איבדה אותם עכשיו.

חיים אורון: ומי שצריך להשתכנע עד כמה היעדרה של שורת האיזונים והבלמים הללו מסוכן, צריך לקרוא שוב ושוב, ולצפות שוב ושוב בתוכניות הטלוויזיה של השבוע שעבר, ויבין שמה שאני אומר כאן אינו פולמוס אופוזיציוני לשמו.

מקסים לוי: השיטה הזאת אושרה בכנסת.

מקסים לוי: אתה לא אישרת את שיטת הבחירות החדשה של ראש הממשלה?

חיים אורון: חבר הכנסת מקסים לוי, השיטה אושרה בכנסת.

מקסים לוי: אני מסכים אתך.

חיים אורון: אני מודה מעל הדוכן: תמכתי בה, וגם יש לי בקטעים מסוימים מחשבה שנייה.

חיים אורון: אבל אני מדבר מעבר לשיטה.

חיים אורון: היו פה תופעות שהן לא מובנות בתוך השיטה.

חיים אורון: היו פה תופעות שהן מעבר לשיטה.

חיים אורון: השיטה לא אמרה שצריך לרסק את מפלגת השלטון.

חיים אורון: השיטה לא אמרה שצריך לבזות חברי כנסת.

חיים אורון: השיטה לא אמרה שצריך להעלות בכלל על הדעת, אם מישהו מבין מהי כנסת, לבחור כיושב-ראש הכנסת חבר כנסת שנבחר בזכות החוק הנורבגי, וראש ממשלה יכול לפטר אותו על-ידי זה שהוא מפטר שר.

חיים אורון: זה לא מופיע בשיטה.

חיים אורון: התופעות שלמדנו עליהן בשבועות האחרונים מאירות באור קשה מאוד חולשות מסוימות שכולנו הבחנו שהן קיימות בשיטה אבל אמרנו: אולי המערכת הפוליטית, על הדינמיקה הפנימית שבה, תצמצם את הנזק שבהן.

חיים אורון: אני רוצה לסיים, אדוני היושב-ראש, ולברך אותך על בחירתך כסגן יושב-ראש הכנסת, לברך אותך פעם נוספת על התרומה הגדולה שתרמת לכנסת כיושב-ראש בקדנציה הקודמת; ולומר, אדוני היושב-ראש:

חיים אורון: אני מברך את הממשלה בהצלחה, כי זו ממשלתי.

חיים אורון: אני מודה ומתוודה, שכאשר אני אומר את ברכת ההצלחה הזאת אני צריך לומר לעצמי ולסובבים אותי: האם אני מצליח לגייס מתוכי ולו קורטוב של ביטחון שאומנם אנחנו הולכים לארבע שנים מוצלחות?

חיים אורון: אני מודה ומתוודה, יש בי ספקות רבים מאוד מאוד.

שבח וייס: אני מאוד מודה לחבר הכנסת חיים אורון.

שבח וייס: חברי הכנסת, נראה לי קצת מוזר להיות פה שוב.

שבח וייס: כנראה מתוך שגרה הזמינו אותי שוב למקום הזה.

שבח וייס: חברים בסיעת ישראל בעלייה, אתם לא מסרתם שם.

שבח וייס: אני רוצה להציע לכם, כשיש רשות דיבור – תמיד לנצל אותה.

יורי שטרן: – – –

שבח וייס: אני מציע כך, אני אקרא לכם עוד מעט, אני אאחר את התור שלכם.

שבח וייס: תמסרו שם כדי שנקפיד על הסדרים.

שבח וייס: תמסרו לסגנית מזכיר הכנסת הגברת שושנה כרם, ואני אזמין אתכם.

שבח וייס: אני אשמור לכם על התור.

שבח וייס: עכשיו אני מזמין את חבר הכנסת עזמי בשארה.

שבח וייס: כבודו, שבע דקות בבקשה.

שבח וייס: אחריו – אם יימסר לי השם – אני אזמין את נציג ישראל בעלייה ונמשיך בסדר-היום.

שבח וייס: לרשות אדוני שבע דקות.

שבח וייס: בבקשה, כבודו.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, גברותי ורבותי, אנחנו דנים בהצעת הממשלה להעברת סמכויות למשרד ראש הממשלה, ומאחר שזה דיון משולב עם הדיון במינויו של שר החוץ, אני מבקש להעיר כמה הערות על שני הנושאים.

עזמי בשארה: הצעת הממשלה להעברת סמכויות ממשרד למשרד נראית בעינינו כמשתלבת באותו ניסיון חסר היגיון, גם חוקי גם פרלמנטרי, לרכז סמכויות רבות יותר ויותר בידי ראש הממשלה, ולהקים, או להרכיב, משטר שעטנז שהוא גם נשיאותי וגם פרלמנטרי באותו הזמן.

עזמי בשארה: זה ניסיון שנכשל, לדעתנו, גם בשיטת הבחירות החדשה.

עזמי בשארה: לא די בכך שהניסיון של שילוב משטר פרלמנטרי במשטר נשיאותי נכשל במדינה הזאת והוליד בסך הכול קרקס בבחירות, אלא גם הניסיון לתפור משרד שנקרא משרד התשתיות הינו עוד סיבוב, עוד תוצאה, של אותה שיטת בחירות אשר גרמה לסיבוך ההסכם הקואליציוני ולהכנסת גורמים שהם פוליטיים יותר ויותר בנושאים הענייניים.

עזמי בשארה: הנושא הזה שנקרא משרד התשתיות, לדעתנו הוא נושא שצריך לתת עליו את הדעת, הוא נושא מסוכן שלא ברור מה הנימוק הענייני שלו.

עזמי בשארה: צריך אולי להציע לממשלת ישראל עוד כמה תשתיות שהיא לא הכניסה למשרד התשתיות האמור לסיפוקו של השר שרון, השר בעתיד שרון, אולי תשתית היחסים בין יהודים לערבים, שלא הוכנסה, או אולי תשתית השלום, באזור או עוד כמה תשתיות.

עזמי בשארה: כיוון שהדיון משולב בנושא מינוי שר החוץ, ומאחר שאנחנו אחרי פסגת המדינות הערביות בקהיר, פסגה אשר תוארה כאן על-ידי השר לשעבר שחל, חבר הכנסת שחל בכך שהערבים יכולים להתאחד רק נגד והם לא יכולים להתאחד בעד, אני מציע לממשלת ישראל – וכאן אנחנו נגיד כמה דברים על קווי היסוד – וגם לאופוזיציה, מפלגת העבודה, להפסיק לראות את הדברים כך שהערבים יכולים להתאחד רק נגד.

עזמי בשארה: במקרה של פסגת קהיר היה ברור שיש מינימום של תיאום בין-ערבי.

עזמי בשארה: הקונצפציה הדוקטרינרית במדינת ישראל, המכחישה את קיומו של עולם ערבי, או של שיתוף פעולה ערבי, היא פשוט קונצפציה מוטעית.

עזמי בשארה: גם עולם ערבי מסוכסך ומפולג, הסובל מהרבה הרבה בעיות חייב לשמור על מינימום של דיאלוג בתוכו.

עזמי בשארה: והמינימום הזה של דיאלוג, במקרה של פסגת קהיר, הוליד הפעם אסטרטגיה של שלום.

עזמי בשארה: העולם הערבי מאוחד היום באסטרטגיה של שלום.

עזמי בשארה: הוא לא מאוחד "נגד".

עזמי בשארה: וטוב תעשה ממשלת ישראל אם היא תתפוס את היד המושטת לה לשלום.

עזמי בשארה: העולם הערבי הציע בפסגת קהיר קונצפציה לשלום עם ישראל.

עזמי בשארה: הבעיה במדינת ישראל היום היא, שלקונצפציה קוראים תנאים מוקדמים, ולהעדר קונצפציה קוראים העדר תנאים.

עזמי בשארה: הבעיה של ממשלת ישראל, ואת זה רואים בקווי היסוד, היא שלממשלת ישראל אין היום קונצפציה לשלום.

עזמי בשארה: ולזה היא קוראת העדר תנאים.

עזמי בשארה: ויש גם הסיפור של ממשל עצמי לפלסטינים, מה שראש הממשלה הציע בפתיחת מושב הכנסת.

עזמי בשארה: ממשל עצמי לפלשתינים, הוא לא קונצפציה, הוא סטטוס-קוו.

עזמי בשארה: המצב הקיים היום בשטחים הפלסטיניים הוא ממשל עצמי.

עזמי בשארה: זו איננה קונצפציה, זה לא מודל לשלום, וזאת גם לא הצעה לשלום.

עזמי בשארה: המצב הנתון היום באזור הוא, שמדינות ערב מאוחדות בקונצפציה אחת לשלום, קונצפציה המפורטת בשלושה סעיפים ברורים שפעם היו מקובלים על כל העולם כאפשרות היחידה לשלום במזרח התיכון.

עזמי בשארה: לעומת זאת, ממשלת ישראל היא הממשלה היחידה באזור שאין לה קונצפציה – בקווי היסוד שלה אין קונצפציה לשלום.

עזמי בשארה: ולזה קוראים העדר תנאים מוקדמים.

עזמי בשארה: אם ייעדר פרגמטיזם, ואם האידיאולוגיה תשלוט, לא רק בנחלת הפרט במדינה הזאת, אלא היא תהיה גם נחלת הכלל, והממשלה שתהיה לנו תהיה ממשלה אידיאולוגית דוקטרינרית, מה שיהיה הוא הידרדרות ביחסים שבין יהודים לערבים באזור, הידרדרות ביחסים בין המדינות באזור והידרדרות באפשרות להגיע אי פעם לשלום.

עזמי בשארה: אני רוצה לומר לשר החוץ דוד לוי – שדבריו אתמול, כאשר הוא דיבר על תוצאות הפסגה הערבית, גרמו לאכזבה מסוימת.

עזמי בשארה: שר החוץ דוד לוי הוא אחד השרים שבעולם הערבי מצפים מהם לקצת יותר מתינות ו להתבטאויות מתונות.

עזמי בשארה: לא היתה שום סיבה לקרוא לקונצפציה הערבית לשלום שהיא קונצפציה של נסיגה לגבולות 4 ביוני והפסקת ההתנחלויות – איום ותנאים מוקדמים.

עזמי בשארה: הקונצפציה הערבית לשלום היא זו של המתונים מאז ומעולם, ובפסגת קהיר אימץ אותה כל העולם הערבי.

עזמי בשארה: לדעתי זוהי הזדמנות היסטורית לממשלת ישראל, ואם היתה ממשלה חכמה בישראל, שיש לה בכלל קווי יסוד לשלום, היא היתה צריכה לנצל את ההזדמנות ההיסטורית הזאת ולצעוד בכיוון השלום.

עזמי בשארה: כל דרך אחרת, דיבורים ובלבול מוח על ממשל עצמי, אינה דרך.

עזמי בשארה: ממשל עצמי, חברי הכנסת היקרים, אינו פותר את בעיית הריבונות.

עזמי בשארה: הוא אינו פותר את בעיית ההתנחלויות.

עזמי בשארה: הוא אינו פותר את בעיית ירושלים, הוא גם אינו פותר את בעיית הפליטים.

עזמי בשארה: לכן נשארנו בריבוע אפס מההתחלה.

עזמי בשארה: זאת אומרת המשך ההתנחלויות, זאת אומרת המשך הפקעת האדמות, זאת אומרת המשך שליטתו של עם על עם אחר.

עזמי בשארה: גם אם תהיה משטרה חזקה, זה לא יפתור את שאלת הריבונות.

עזמי בשארה: בסופו של דבר, בגדה המערבית וברצועת-עזה השאלה הזאת תצוץ ותעלה בחודשים הקרובים.

עזמי בשארה: אתם יודעים שגם שאלת הגולן תצוץ ותעלה.

עזמי בשארה: אם יש בכלל רצון להגיע לשלום עם סוריה, השאלה של רמת-הגולן תצוץ ותעלה.

עזמי בשארה: לדעתי, ראש הממשלה נתניהו מנחם את עצמו בעובדה, שאולי זה לא על האג'נדה של סוריה לקבל את הגולן בחזרה.

עזמי בשארה: אבל הוא יודע טוב-טוב, שאם רוצים שלום עם סוריה, ואם סוריה שמה את השלום עם ישראל על האג'נדה באמת, אין שום סיכוי להגיע לשום שלום עם סוריה אלא בהחזרת הגולן, כל הגולן.

עזמי בשארה: האלטרנטיבה היחידה לשלום עם סוריה היא המשך הבריתות הצבאיות עם טורקיה ועם המדינות השכנות לסוריה, וזאת אחת הסיבות לכינוס הפסגה של קהיר; ולא רק תוצאות הבחירות בישראל.

עזמי בשארה: הפחד של העולם הערבי מבריתות צבאיות בין ישראל לבין המדינות הסובבות את העולם הערבי, טורקיה, כמו אירן של השאה בזמנו, כמו אתיופיה של היילה סילאסי בזמנו וכו', הפחד של העולם הערבי מאסטרטגיה כזאת של ישראל, של בריתות צבאיות לפילוג העולם הערבי – הוא אחת הסיבות העיקריות לכינוס הפסגה של קהיר.

עזמי בשארה: או שלום עם העולם הערבי בתנאים ששמענו בפסגת קהיר, והם התנאים המקובלים על כל העולם, או המשך האסטרטגיה של פילוג המזרח התיכון על-ידי בריתות צבאיות המאיימות על היציבות באזור.

עזמי בשארה: לזה חלק מהאנשים קוראים מזרח תיכון חדש.

עזמי בשארה: זה בסך הכול מתכון למלחמה.

עזמי בשארה: תודה רבה.

שבח וייס: אני מאוד מודה לחבר הכנסת עזמי בשארה.

שבח וייס: עכשיו יעלה ויבוא חבר הכנסת אברהם רביץ, ואחריו – חבר הכנסת יורי שטרן.

קריאה: – – –

שבח וייס: כי אני כבר הודעתי על שמו קודם.

שבח וייס: יש עוד סיבה, מקובל שהנואם מברך תמיד את חבר הכנסת שנאם לפניו, אם הוא חדש.

שבח וייס: היה יוצא שחבר כנסת חדש מברך חבר כנסת חדש.

שבח וייס: לכן הכנסתי ותיק באמצע.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הייתי שמח אילו הייתי מתכונן קודם ומקבל יותר פרטים על חבר הכנסת עזמי בשארה.

אברהם רביץ: אבל מהמעט ששמעתי – –

צחי הנגבי: אני יכול לתת לך.

אברהם רביץ: – – אני יכול לומר, שהוא דיבר כאן כזקן ורגיל, כאילו כבר היה כאן בכמה כנסות, עם ביטחון מלא, בשטף דיבור עז.

אברהם רביץ: עד כדי כך שקשה לחשוב שהוא חבר כנסת חדש.

שבח וייס: אבל הוא חבר כנסת מחד"ש.

אברהם רביץ: כן.

אברהם רביץ: הוא גם דיבר בנעימות.

אברהם רביץ: לא עם כל הדברים שהוא אמר הסכמתי, אבל הוא דיבר באופן תרבותי ומכובד.

אברהם רביץ: אני בטוח שאתה תוסיף גוון חיובי לבית הזה, לפחות בצורת הדיבור, אפילו אם לא תמיד בתוכן.

אברהם רביץ: ואני מאחל לך הצלחה.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית תרשה לי לברך את עמיתי וידידי חבר הכנסת מאיר פרוש על שנבחר לסגן שר הבינוי והשיכון.

אברהם רביץ: בפועל הוא שר הבינוי והשיכון, וכולנו מאחלים לו הצלחה בתפקידו.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, אתה יודע, יש לי לבטים.

אברהם רביץ: אני נמצא עכשיו בפעם הראשונה במעבר בין אופוזיציה לקואליציה.

אברהם רביץ: אני נמצא באמצע.

אברהם רביץ: כי נמסרה לנו הודעה על העברת סמכויות ממשרד למשרד, ובא לי לשאת נאום אופוזיציוני.

אברהם רביץ: אבל מאחר שאני שייך לקואליציה, לא אעשה כן.

שבח וייס: חבר הכנסת רביץ, תעשה קופוזיציה.

אברהם רביץ: בכל זאת אני אומר דברי ביקורת, אבל באמת ביקורת בונה, מכיוון שאני סומך וחושב שכוונתה של הממשלה הזאת לטובה.

אברהם רביץ: לא אעמוד על כל המשרדים ועל כל העברות הסמכויות, אלא אולי זעיר פה זעיר שם.

אברהם רביץ: בראשונה אני רוצה להתייחס להודעת הממשלה ביחס להעברת הסמכויות הנתונות לשר הבינוי והשיכון, לפי חוק מינהל מקרקעי ישראל, למשרד ראש הממשלה, ואולי מהמשרד הזה לאיזה משרד אחר, שייתכן שיקום אי-פעם.

אברהם רביץ: אני רוצה לומר לכם מדוע יש לי ביקורת על ההעברה הזאת.

אברהם רביץ: שנים רבות היה מקובל והיתה חשיבה כזאת בהנהלה של מינהל מקרקעי ישראל, שקרקע הלאום היא דבר העומד בפני עצמו; קרקע, קרקע לישראל.

אברהם רביץ: העם היהודי רכש קרקעות במשך שנים רבות כדי שתהיה קרקע למדינת ישראל, כדי שתהיה קרקע לעם היהודי.

אברהם רביץ: אני יכול לומר לכם, שפעמים רבות, מתוך עיסוקי בעבר במשרד הבינוי והשיכון, נתקלנו בתופעה מאוד מוזרה.

אברהם רביץ: האנשים שהיו אחראים לקרקעות במינהל מקרקעי ישראל חשבו שמינו אותם כדי להחזיק בקרקעות.

אברהם רביץ: עד מתי?

אברהם רביץ: לעולם; שלא יעשו בקרקעות שום דבר, שהן לא יזוזו, שלא יזוזו חס ושלום ממקומן, שהקרקעות יישארו.

אברהם רביץ: היתה בעיה בלתי רגילה להוציא ממינהל מקרקעי ישראל קרקעות לצרכים לאומיים, לצרכים אמיתיים של אזרחי המדינה.

אברהם רביץ: על כל פיסת קרקע, דונם פה ודונם שם, התנהלה מלחמת עולם, כיצד להוציא קרקעות מהמדינה.

אברהם רביץ: עבור מה – עבור בניית בתים?

אברהם רביץ: הדברים נראו כאיזה גזל קרקעות.

אברהם רביץ: לחקלאות – כן, שם היתה לארג'יות.

אברהם רביץ: כאשר צורף מינהל מקרקעי ישראל למשרד השיכון, לא לחינם נעשה הדבר.

אברהם רביץ: הוא צורף כדי שלאותו שר תהיה ראייה כוללת לגבי הצרכים של הקרקע בכל זמן מן הזמנים.

אברהם רביץ: בגלל גל עלייה מבורך שהגיע למדינת ישראל, בגלל העובדה שרבו הזוגות הצעירים במדינת ישראל, יש צורך לשחרר את הקרקעות לשם בנייה בלי להניד עפעף.

אברהם רביץ: יש להבין שהקרקע הנתונה בידי השלטונות במדינת ישראל יש לה ייעוד – כדי שבני אדם יגורו עליה, יבנו עליה, גם ישתלו וגם יקצרו, אבל הקרקע המיועדת צריכה להיות קרקע פורייה גם לצורך בניית בניינים.

אברהם רביץ: ולצערי אני מוכרח לומר לכם מתוך ידע: הספסר הגדול ביותר של מדינת ישראל בקרקעות הוא הממשלה שהיתה – ואני מקווה, לא זאת שתהיה.

אברהם רביץ: הממשלה עסקה בספסור בקרקעות, היא העלתה את מחירי הקרקעות, היא הוציאה מכרזים מן הסוג שהם עצמם העלו את מחיר הקרקע.

אברהם רביץ: זוג צעיר במדינת ישראל, במקומות לא מי-יודע-מה אטרקטיביים, מקבל עונש מהמדינה על עצם העובדה שהוא רוצה להקים בית, והוא צריך לשלם לקופת המדינה 30,000 ו-40,000 דולר לקרקע ששייכת לעם ישראל.

אברהם רביץ: יש לנו אבסורד גדול יותר מהדבר הזה?

אברהם רביץ: הקרקע מחכה לנו אלפיים שנה כדי שנשוב ונגאל אותה, ומדינת ישראל מספסרת בקרקעות.

אברהם רביץ: אם הדברים האלה היו כאשר הקרקע היתה שייכת למשרד השיכון, כשמינהל מקרקעי ישראל היה בתוך משרד השיכון, על אחת כמה וכמה קיימת סכנה, כפולה ומכופלת, שכאשר הקרקעות האלה יצאו לאיזה משרד, והמשרד הזה ירגיש שיש לו נכסים והוא מחזיק בנכסים והוא צריך לשמור עליהם לדורות הבאים, ויבוא שר השיכון, או במקרה זה סגן שר השיכון, ויאמר: שחררו קרקעות, תנו לעם ישראל קרקעות, הוא יצטרך לעמוד בעמדת מיקוח, ויכוח, על כל דונם פה ודונם שם כדי לבנות דירות לזוגות צעירים, לעולים חדשים ולזכאים למיניהם.

אברהם רביץ: לכן, אדוני היושב-ראש, אני רואה בעניין הזה סכנה.

אברהם רביץ: מכיוון שאני כן בקואליציה, אני אומר שהביקורת הזאת היא ביקורת בונה.

אברהם רביץ: אני נותן הזדמנות לממשלה – ואני אצביע בעד זה – להוכיח את עצמה שהיא יודעת מה לעשות עם קרקעות הלאום, ששייכות לעם ישראל.

אברהם רביץ: אין שום סיבה בעולם שהממשלה תרוויח כסף מהקרקעות האלה.

אברהם רביץ: קרקעות חינם לכל זכאי שיבנה שם את ביתו ואת דירתו.

אברהם רביץ: עם ישראל לא צריך לסבול.

אברהם רביץ: עולים חדשים מגיעים לארץ.

אברהם רביץ: חבר הכנסת שטרן, אתה מדבר אחרי: אתם הגעתם לארץ האבות כדי לבנות כאן את בתיכם.

אברהם רביץ: אסור שמדינת ישראל תיקח מכם 30,000 ו-40,000 ו-50,000 דולר עבור קרקע.

אברהם רביץ: עבור הבנייה – מילא, אין מה לעשות.

אברהם רביץ: את זה צריכים לתת חינם לעולה החדש, לזוג הצעיר, למשפחה הגדולה, ברוכת הילדים.

אברהם רביץ: קרקע חינם לכל דורש בישראל.

אברהם רביץ: תודה, אדוני.

שבח וייס: אני מאוד מודה לחבר הכנסת רביץ.

שבח וייס: חבר הכנסת יורי שטרן.

שבח וייס: אחריו – חבר הכנסת אבנר חי שאקי.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת רביץ, אשרי המאמין.

אלי גולדשמידט: אתה תישאר בממשלה גם אם היא לא תיתן קרקעות בחינם?

שבח וייס: הוא יישאר עד שהיא תיתן.

אברהם רביץ: שאלה טובה.

אברהם רביץ: גם הממשלה שלך לא עשתה כל מה שרצית.

אלי גולדשמידט: זה נכון.

יורי שטרן: אדוני היושב-ראש, אני אתחיל, כפי שנהוג היום, מהברכות, וקודם כול אברך אותך לבחירתך לסגן יושב-ראש הכנסת.

יורי שטרן: ההיכרות שלנו היא רבת שנים, עד כמה שניתן לי, וכל מה שאני זוכר עליך, אני זוכר רק טוב.

יורי שטרן: אני מקווה שתהיה סגן יושב-ראש טוב.

יורי שטרן: אני רוצה לברך את חבר הכנסת דן תיכון – לצערי הוא יצא – לבחירתו ליושב-ראש הכנסת.

יורי שטרן: עבדתי אתו בוועדת הכספים.

יורי שטרן: הוא אמר שהוא הצבר הראשון בתפקיד יושב-ראש הכנסת, ואני חושב שיש סמליות רבה בכך, שבאותה כנסת שבה הצבר הראשון, יליד הארץ הראשון – – –

שבח וייס: לא, חבר הכנסת יצחק רבין, זיכרונו לברכה, היה הצבר הראשון שהיה ראש הממשלה.

יורי שטרן: ראש הממשלה – נכון.

יורי שטרן: אנחנו נכנסנו לתקופה, שכנראה ילידי הארץ בוגרים מספיק בשביל לקחת תפקידי מפתח, ובה בעת אנחנו נכנסים כנציגי העלייה החדשה לכנסת ולממשלה, ואולי הצירוף הזה אינו מקרי.

יורי שטרן: את דן תיכון אני מברך כיושב-ראש, כיליד הארץ הראשון, בתפקידו.

יורי שטרן: את אשתו, כידוע, אנחנו יכולים לקלוט בקלות במפלגתנו, לא תהיה לה שום בעיה עם השפה העברית וגם עם השפה הרוסית; גם אותך.

יורי שטרן: רוצה אני לברך בשם הסיעה את דוד לוי עם מינויו לשר החוץ.

יורי שטרן: הוא היה שר חוץ של מדינת ישראל, ואני מקווה שגם בממשלה הזאת הוא יהיה שר טוב.

יורי שטרן: עומדים בפניו עניינים לא פשוטים.

יורי שטרן: אני רוצה לשלוח את ברכותינו לחבר הכנסת מאיר פרוש, שלמעשה מינו אותו להיות שר השיכון בפועל.

יורי שטרן: הבקשה והדרישה – לפתור את בעיית הדיור בארץ, את מצוקת הדיור.

יורי שטרן: לדעתנו, וגם לדעת הקודם לי על הבמה הזאת, הרב רביץ, פתרון בעיות הדיור, מדיניות הדיור הנכונה, אלה הן אולי המשימות המרכזיות במדיניות החברתית של הממשלה החדשה, ועליה לבצע את המשימה הקשה והחשובה הזאת.

יורי שטרן: אני רוצה להתייחס לנושא הנדון היום, להעברת סמכויות ממשרד ממשלתי אחד למשרד ממשלתי אחר.

יורי שטרן: אני מקווה מאוד שהממשלה וראש הממשלה הנבחר עושים את זה בתבונה.

יורי שטרן: אני חושב, שמשרד ראש ממשלה חזק, עם סמכויות נרחבות בנושאים שהם נושאי מקרו, הוא תנאי הכרחי לביצוע רפורמות שונות במשק ובמינהל.

יורי שטרן: עם זאת, דיברו פה כבר לא מעט, במיוחד נציגי האופוזיציה, על הפאזל המוזר הזה, שכל ממשלה חדשה בישראל מרכיבה אותו מחדש, מעבירה ממשרד למשרד, מצרפת משרד למשרד, מחלקת משרדים, ואין שום היגיון ושום נוהל ושום קריטריון בקטע הזה.

יורי שטרן: לאופוזיציה, למעשה לנציגי הממשלה הקודמת, אין במה להתגאות בנושא הזה.

יורי שטרן: גם אצלם צירפו תקשורת ומדע ואמנויות גם יחד והפכו את משרד המשטרה למשרד לביטחון פנים.

יורי שטרן: אני שואל: האם לא הגיע הזמן במדינת ישראל, שהיא מדינה מבוגרת, מדינה בשלה להרבה מאוד משימות חשובות בטכנולוגיה, בכלכלה, בחברה, האם לא הגיע הזמן לבדוק מהו הנוהל המתאים ומהם הקריטריונים לבניית המבנה המיניסטריאלי של הממשלות שלה?

שבח וייס: חבר הכנסת זאבי, איך אומרים בעברית "פאזל"?

רחבעם זאבי: תצרף.

יורי שטרן: אני רואה שיש בכנסת ישראל נציגים נאמנים של האקדמיה ללשון.

שבח וייס: אני חשבתי שזה יהיה "פוזל", כשכל אחד פוזל לכל תפקיד, ואז יוצא פאזל.

יורי שטרן: נגיד "תצרף".

יורי שטרן: אני באתי מהעולם הכלכלי.

יורי שטרן: מקובל בעולם העסקים, מקובל בעולם הכלכלי, כשבונים חברה או בונים ארגון, להתייחס לתורה שלמה שמסבירה איך בונים את זה נכון, מה צריכה להיות חלוקת התפקידים, מה צריכה להיות חלוקת העבודה, איך צריך המבנה המינהלי להיראות.

יורי שטרן: בממשלה, עד כמה שבדקתי, אין שום כלל, שום חוק ושום נוהל שמגדיר את העניינים האלה.

יורי שטרן: מילא, בממשלות הקודמות מספר השרים היה בלתי מוגבל, לכן תמיד היתה אפשרות ליצור משרד חדש, ולפעמים עשו ממש תפירת משרד מתוך המציאות, כמו המשרד לאיכות הסביבה, שלצערי נעלם בממשלה המוגבלת יותר מבחינת מספר השרים.

יורי שטרן: היום, כאשר החוק קובע שיש לנו מספר נתון של שרי ממשלה, 18 ותו לא, ויש מספר מוגבל של סגני שרים, כל מה שנשאר למערכת השלטונית הוא לסובב את המחלקות ואת המשרדים, לצרף ולחלק מחדש, והתצרף – כדבריו של חבר הכנסת גנדי – הופך להיות יותר ויותר לא-הגיוני ומסובך, וגורם בציבור הרחב להרגשת אי-נעימות ואף לביזוי השלטון וההיגיון הפשוט.

יורי שטרן: לכן אני אומר: עם החוק החדש, הקובע מספר קבוע של שרים, חייבים אנחנו להתייחס בכובד ראש לנהלים ולקריטריונים של שינוי המבנה המיניסטריאלי של ממשלת ישראל.

יורי שטרן: אני מקווה שוועדת הפנים, שהיא כנראה הוועדה הראויה לכך, תבדוק את הנושא ואולי תקים תת-ועדה שתקבע את הכללים במשחק הזה.

יורי שטרן: אני פונה בהזדמנות זו לממשלה החדשה, שגם היא תראה את המצב הנתון כמצב לא רצוי, ועם חופש הפעולה שצריך להישאר בידי ראש הממשלה ובידי הממשלה בהרכבים השונים שלה, צריכים להיות כללים, צריכים להיות חוקים, נהלים וקריטריונים.

יורי שטרן: אלה ההצעות שלי וזו הקריאה שלי לממשלת ישראל.

יורי שטרן: אני מקווה, שכאשר תסיים הכנסת הזו את כהונתה, נדע על-פי איזה נוהל תורכב הממשלה שתקום בעוד ארבע שנים.

שבח וייס: אני מאוד מודה לחבר הכנסת יורי שטרן, וגם מברך אותך על נאומך הראשון; מברך מאוד.

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את חבר הכנסת אבנר חי שאקי, ואחריו – את חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

שבח וייס: אחריו – חבר הכנסת עמנואל זיסמן.

עמנואל זיסמן: אני מקווה שהחלוקה היא לאור תוצאות הבחירות, בלי קולות החיילים.

עמנואל זיסמן: לכן יוצא שאנחנו עשרה והם אחד-עשר.

עמנואל זיסמן: אני מבקש לבדוק את הנושא.

שבח וייס: נאפשר עכשיו לחבר הכנסת, מורי ורבי, הפרופסור אבנר שאקי לנאום.

שבח וייס: אחר כך נברר את העניין.

אבנר-חי שאקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אפתח במסכת ברכות: ברכה ראשונה למכובדנו יורי שטרן, חבר הכנסת החדש.

אבנר-חי שאקי: מקובל בכנסת, שלאחר שנואמים נאום בכורה, מברכים את הנואם ואת הנאום.

אבנר-חי שאקי: הרי לפניך ברכתי מעומק לב.

אבנר-חי שאקי: ידוע לי שהיית פעיל והינך פעיל חשוב בתחום העלייה והקליטה.

אבנר-חי שאקי: אתה דוגמת מופת של קליטה חברתית ותרבותית מוצלחת.

אבנר-חי שאקי: נאחל לך הצלחה בעבודתך הפרלמנטרית.

אבנר-חי שאקי: ברכה שנייה לידידי ומכובדי יושב-ראש הכנסת היוצאת, פרופסור שבח וייס.

אבנר-חי שאקי: דרכינו נפגשו לפני שנים בפקולטה למשפטים בתל-אביב, ומאוחר יותר בציבוריות הישראלית ובכנסת זה שנים לא מעטות.

אבנר-חי שאקי: לומר לך את המינימום, ואין אומרים אלא מקצת שבחו של אדם בפניו: גילית יכולת פרלמנטרית מובהקת, השתלטת על מצבים קשים ביותר, היית למופת של פרלמנטריזם טוב, ונאחל לכולנו כי היושב-ראש החדש ימשיך במסורת המוצלחת הזו.

אבנר-חי שאקי: וכמה מלים לידידי, היושב-ראש החדש דן תיכון, שיתרון בולט אחד שלו כבר שמענו: הוא יליד הארץ אשר מגיע לעמדת יושב-ראש הכנסת.

אבנר-חי שאקי: זוהי תופעה מבורכת, שיש לברך עליה.

אבנר-חי שאקי: דן תיכון הוא חבר כנסת שפעל רבות בוועדה לביקורת המדינה.

אבנר-חי שאקי: היתה לי הזכות לעבוד אתו ארבע שנים בוועדת הכספים, וראיתיו במלוא כוחו, השפעתו ויכולתו המקצועית.

אבנר-חי שאקי: נאחל לו להצליח כבעבר בכל תפקידיו בניהול הכנסת הארבע-עשרה.

אבנר-חי שאקי: ואחרון המבורכים, ידידי ומכובדי סגן שר השיכון, הרב פרוש.

אבנר-חי שאקי: היתה לי הזכות להכיר כאן בכנסת במשך שנים את הרב פרוש האב, פרלמנטר מובהק, יהודי דגול, אוהב ישראל גדול, ואין לי צל של ספק, אדוני סגן השר במעמד שר, שתמשיך בדרך הזו, ונאחל לך שהמשרד החשוב כל כך שהגיע לידיך, אכן יפתור ולו חלק נכבד מן הבעיות שהוזכרו כאן על-ידי קודמי, דהיינו לאפשר לזוגות צעירים, לעולים ולמשפחות ברוכות ילדים את העזרה הגדולה ביותר, על-ידי הוזלה משמעותית – אני רוצה להיות מעשי ולא פנטזיונר – הוזלה משמעותית של מחירי הקרקעות.

אבנר-חי שאקי: אין ספק בלבי, שהוזלה כזו תקל על משפחות ברוכות ילדים, תקל על הזוגות הצעירים, תקל על העולים, ויהי זה שכרך, ידידי סגן השר במעמד שר השיכון.

אבנר-חי שאקי: עכשיו אני רוצה לברך את ראש הממשלה החדש, מר נתניהו, שהחל לכהן כראש ממשלת ישראל.

אבנר-חי שאקי: אני בהחלט קורא לו לשיתוף פעולה מלא בין הממשלה לבין הכנסת.

אבנר-חי שאקי: החלוקה המפורסמת, ההפרדה המפורסמת של מונטסקיה בין הרשויות, אינה עניין פורמלי אלא עניין בעל משמעות מהותית ביותר.

אבנר-חי שאקי: שיתוף פעולה הדוק בין המחוקק לבין הרשות המבצעת נדרש לשם תפקודה התקין והנאות של דמוקרטיה הראויה לשם זה.

אבנר-חי שאקי: אני מונה את ישראל בין הדמוקרטיות הראויות לשם דמוקרטיה, ואין לי צל של ספק, שרק שיתוף פעולה וכבוד הדדי בין הממשלה לבין הכנסת, חרף החוק החדש לבחירת ראש ממשלה באופן ישיר, חרף הדעה כאילו מכאן מתחיל פרק חדש – לא בהכרח: הממשלה זקוקה לגיבוי של הכנסת, הכנסת זקוקה לממשלה מתפקדת ואמינה, ורק שיתוף פעולה בין השתיים יהיה לברכה לדמוקרטיה הישראלית.

אבנר-חי שאקי: אני מצפה ותנועתי מצפה, שהממשלה הזו תבטיח בראש ובראשונה את אשר הובטח לעם, אותו דבר שבגינו, למענו ובשמו זכתה הממשלה הזו באותו רוב זעום.

אבנר-חי שאקי: אני מתכוון לביטחון לפני שלום.

אבנר-חי שאקי: שלום הוא אידיאל אדיר, חיוני; שלום הוא תפילה של כל יהודי באשר הוא.

אבנר-חי שאקי: אין יהודי שאינו אומר שלום ואינו מתפלל לשלום.

אבנר-חי שאקי: שלום נאמר שלוש פעמים ביום בשלוש התפילות, שלום הוא אחד משמותיו של הקדוש-ברוך-הוא.

אבנר-חי שאקי: אבל אין שלום אמת ללא ביטחון אמת.

עבד-אלוהב דראושה: ואין ביטחון אמת ללא שלום אמת.

אבנר-חי שאקי: חבר הכנסת דראושה, אנחנו לא חלוקים במהות, אנחנו חלוקים בשאלת הסדר.

אבנר-חי שאקי: הסדר אומר שייפסק הטרור.

אבנר-חי שאקי: בו ברגע שייפסק הטרור, בו ברגע שתשתנה המדיניות הרשמית של העולם הסובב אותנו, ובוודאי בראש ובראשונה מי שהיו ארגוני טרור; אם הטרור ייפסק, חזקה על חפץ השלום, רצון השלום, אהבת השלום, הכמיהה לשלום של ישראל – שיבואו לידי ביטוי מוחשי במסגרת המחויבויות, האילוצים והאפשרויות.

עבד-אלוהב דראושה: שייפסק הכיבוש.

עבד-אלוהב דראושה: הוא הסיבה לכל מה שאתה אומר.

עבד-אלוהב דראושה: אני משוכנע בכך.

אבנר-חי שאקי: חבר הכנסת דראושה, אנא, בטובך, תתייחס אלי כאילו אני בנאום בכורה, רק כדי שאוכל לסיים.

אבנר-חי שאקי: הרי אנחנו מנהלים הרבה ויכוחים.

שבח וייס: חבר הכנסת דראושה, תאפשר לו לסיים.

שבח וייס: המפד"ל חילקה את הזמן לשניים.

אבנר-חי שאקי: אני רוצה לומר, שמפסגת קהיר הייתי מצפה למסר יותר ידידותי, פחות מאיים, לא תנאים מוקדמים, לא מדינה פלשתינית.

אבנר-חי שאקי: לא שמעתי מעולם מידידי שמעון פרס את המושג מדינה פלשתינית.

אבנר-חי שאקי: אתם צריכים לדעת, שמפלגת העבודה מעולם לא הודיעה על הסכמתה לחלק, חלילה, את ירושלים.

טלב אלסאנע: הם לא דנו בכך במצע המפד"ל.

אבנר-חי שאקי: בשני הנושאים הללו יש הסכמה לאומית רחבה.

אבנר-חי שאקי: אני מצפה מהממשלה הזו שתילחם בצורה יעילה בתאונות הדרכים, שתביא לכך שפחות אנשים ייהרגו בתאונות הדרכים.

אבנר-חי שאקי: בוודאי כל הבית שותף לרצון, למשאלה ולתפילה זו.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת שאקי, אני רוצה לשאול אותך משהו.

שבח וייס: חבר הכנסת גולדשמידט, אני אאפשר לך, רק יש לנו בעיה.

שבח וייס: המפד"ל חילקה את זמנה לשניים, ואנחנו כבר עברנו אותו בארבע דקות.

שבח וייס: זה פשוט לא הוגן כלפי אחרים.

אלי גולדשמידט: אני רוצה לשאול את חבר הכנסת שאקי, ברוב הגינותו: אם אתה אומר פה שמפלגת העבודה לא דיברה מעולם על חלוקת ירושלים, למה שתקתם בזמן תעמולת הזוועה שהליכוד ניהל, שאנחנו נחלק את ירושלים?

אלי גולדשמידט: חוכמה להגיד את זה אחרי הבחירות?

אלי גולדשמידט: איפה היה האומץ שלכם להגיד לעם, שמפלגת העבודה מעולם לא דיברה על – –

אבנר-חי שאקי: אני מניח שסוגיית ה"אוריינט האוס" עמדה לנגד עיני אלה שראו את ההבדל הגדול – – –

אלי גולדשמידט: – – חלוקת ירושלים?

אבנר-חי שאקי: אני רוצה לסיים בקריאה לממשלה הזאת.

אבנר-חי שאקי: מדברים על מלחמה בעוני.

אבנר-חי שאקי: דיברנו על 800,000 אנשים מתחת לקו העוני.

אבנר-חי שאקי: בואו נתלכד, כל הסיעות, ללחום בעוני, כדי שבקדנציה של הכנסת הזאת יצומצם הפער החברתי, הכלכלי, ויבוא צדק חברתי שכולנו רוצים בו.

אבנר-חי שאקי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

שבח וייס: אני מאוד מודה לחבר הכנסת שאקי.

שבח וייס: יש כאן טענה – ומייד נברר אותה – לגבי התור.

שבח וייס: ואני יודע שיש לעניין חשיבות לגבי כל חיי הכנסת הזאת.

שבח וייס: בינתיים, מכיוון שכבר הודעתי על חבר הכנסת דהאמשה, כי הוא רשום אצלי, נשמור על התור זה.

שבח וייס: זה לא תקדים.

שבח וייס: מייד נברר, ולהבא ננהג בדיוק לפי הכללים.

שבח וייס: הכללים הם לפי תוצאות הבחירות.

שבח וייס: אני מבין שיש פה בירור קטן.

שבח וייס: מייד נברר.

שבח וייס: אני כבר הכרזתי עליו, כי כך רשום.

שבח וייס: אני מבקש את סליחתך.

שבח וייס: זה בהחלט לא תקדים.

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

שבח וייס: כבודו, בבקשה.

שבח וייס: לרשותך שבע דקות.

שבח וייס: עכשיו אני כבר מודיע, שהודיעו כרגע, שהיתה טעות.

שבח וייס: להבא אתם מקדימים.

שבח וייס: אנחנו ברגעים של התגבשות מחודשת, ואפשר לסלוח על טעויות כאלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, ממשלה שאינה, אני מבקש לפנות, קודם כול, בכמה מלים בערבית לציבור הבוחרים.

עבד-אלוהב דראושה: אדוני היושב-ראש, זה לא מכובד שלממשלה אין כאן ייצוג.

שבח וייס: אדוני השר צחי הנגבי, מבקשים שתבוא ליד שולחן הממשלה.

שבח וייס: לחבר הכנסת דראושה יש בקשה אישית.

שבח וייס: אנא, בוא.

עבד-אלוהב דראושה: מה, כבר מאסת בכיסא שלך, צחי?

שבח וייס: אני מוכרח לומר לכם שההסבה הזאת נהדרת.

שבח וייס: עד לפני חודש התביעות באו מהצד השני.

שבח וייס: בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ביקשתי לפנות בדברים בערבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא את דבריו בשפה בערבית)

שבח וייס: יש לי בקשה.

שבח וייס: אתם יודעים שהשפה הערבית היא שפה חוקית ולגיטימית במדינת ישראל.

שבח וייס: הרבה שנים חברי הכנסת הערבים נאמו בעברית.

שבח וייס: עד שנמצא את הסידור ונוכל לתרגם, וכן הלאה, אני מבקשך לתמצת לנו, בטובך, את דבריך גם בעברית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבר גמרתי את הדברים בערבית, אבל בהערת אגב, כדאי שבאמת נדאג בבית הזה שמעתה ו לאה תמיד יהיה לנו מוכן ומזומן מי שיתרגם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נשתמש בשפה הזאת – זו זכותנו, זו גם חובתנו, לדבר ערבית בוקר וערב, וכדאי שיהיו כל האנשים הנוגעים בדבר מוכנים ומזומנים.

שבח וייס: בינתיים אני ממנה אותך למתורגמן של עצמך, אם אתה מוכן לתרגם לטובתנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי בערך את הדברים האלה: אחי כל בני הציבור הערבי בארץ, אני מברך אתכם על שבחרתם בי, בשמי ובשם הרשימה המאוחדת, ואני מקווה שנקיים את ההבטחות ונהיה באמת האנשים הנאמנים אשר ישרתו אתכם בבית הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלה בערך הדברים, בתרגום חופשי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד השר צחי הנגבי, אתה תייצג עכשיו עבורי את ראש הממשלה והממשלה כולה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מקווה שתעביר בנאמנות את הדברים שיופנו אל ראש הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שבועות מספר בלבד עברו מאז הובילו תוצאות הבחירות לשינויים יסודיים ביותר במפה הפוליטית, וממשלה חדשה החלה לתפקד וקיבלה את אישור הבית הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרוב המכריע של העם רצה ורוצה בשלום, הן אלה שהצביעו לראש הממשלה היוצא והן אלה שהצביעו לראש הממשלה הנכנס, להוציא אי-אלה כוחות שוליים בקצה הימני של המפה הפוליטית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אך מצער מאוד, שחרף ידיעתם זאת היטב, אין ראש הממשלה וממשלתו כולה, ולא רק לפי קווי היסוד של הממשלה אלא אף לפי ראשית צעדיהם הפוליטיים והמעשיים בשטח, אין הם צועדים בכיוון הנכון להשגת שלום צודק ובר-קיימא, שלום אשר יהא מבוסס על הכרה בזכויות הלגיטימיות של שני העמים, שלום שהוא למעשה אינטרס ראשון במעלה למדינת ישראל עצמה ולתושביה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואל ילעיטו אותנו בססמאות של מערכת הבחירות וכאילו יש סתירה בין השלום ובין הביטחון או שרק על-ידי החזקה מרבית של שטחים כבושים ושליטה בעם אחר יכולים להבטיח את השלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כיבוש עם אחר ושליטה בו מובילים רק להסתאבות מדינית וחברתית, לטרור ולמלחמות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: והדרך היחידה, שאין בלתה, להבטחת הביטחון למדינת ישראל ותושביה, היא השלום; שלום אשר יהיה מבוסס, כאמור, על הכרה בזכויות הלגיטימיות של העם השכן, של השותף העיקרי לשלום זה – העם הפלשתיני, כפי שהדבר הוכר ואושר על-ידי כל העמים ומוסדות האו"ם זה עשרות שנים, ושבו וחזרו על כך המדינות השכנות אתמול בוועידת הפסגה בקהיר; ועידה אשר הסתיימה, אגב, בהחלטות פרודוקטיביות ופוריות, כאשר כל העולם הערבי מאוחד מאחורי הקריאה לשלום צודק ויציב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אל יבנו – אל תבנה, אדוני ראש הממשלה, על מדיניות של פילוג ופירוד בעולם הערבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תגובתך ותגובת ממשלתך על החלטות פסגת קהיר מאתמול מעוררות צער וחרדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מברך על הצעדים שהתחלנו לראות בכיוון האיחוד בעולם הערבי, כאשר איחוד זה חותר לעשיית שלום צודק ויציב במזרח התיכון כולו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנו, האוכלוסייה הערבית הפלשתינית במדינת ישראל, מאוחדים בקריאתנו לעולם הערבי להתאחד, כי איחוד זה הוא-הוא שיעשה את השלום ויבטיח את היציבות במזרח התיכון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד ראש הממשלה, כיבוש עם אחר ושליטה בו מובילים – אני שב ומדגיש – להסתאבות מדינית וחברתית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק השלום יביא את הביטחון; שלום אשר יהיה מבוסס על הכרה בזכויות הלגיטימיות של שני העמים: של עם ישראל במדינתו העצמאית ושל העם הערבי הפלשתיני במדינתו העצמאית אף היא על אדמתו, אדמת פלשתין, ואשר בירתה אל-קודס – – – שריף, קרי, ירושלים הקדושה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנו גם מזהירים אותך, כבוד ראש הממשלה, ואת הממשלה כולה, מהידרדרות מסוכנת והרת-אסון בעניין חלוקה ו/או שינוי הסטטוס-קוו על הר-הבית, כפי שנשמעו הקריאות הצורמות הבוקר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: צעדים פזיזים ובלתי אחראיים מעין אלה יגרמו לתסיסה אדירה ולפתיחת מעגל אלימות ושפיכות דמים לא רק כאן, אלא גם בים של מדינות ערב והאוקיינוס של מיליארד וחצי מוסלמים בעולם כולו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אותם מוסלמים ואותו אסלאם שרק לפני שבוע הצהרת פה, ראש הממשלה, כי אין אתה מסכים למדיניות האיבה המנוהלת נגדם; או שמא הצהרות לחוד ועשייה לחוד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנו בעד שלום צודק ויציב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק הוא יביא ביטחון למדינת ישראל ויפתח לפני כל תושביה פתח לרווחה חברתית ולחיים נורמליים, חיים של שלום ושיתוף פעולה גם במישור העממי, ולא רק במסגרת הסכמים פורמליים בין ממשלות ומדינות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: במקום לומר זאת בקול רם ולצעוד בבטחה להגשמה בשטח, וממשלת ישראל כן יכולה ומסוגלת לעשות זאת, ראש הממשלה ושר החוץ שלו מגמגמים, וגם כאשר זה עדיין בשדה המילולי הם ממשיכים לגמגם ועושים צעד אחד קדימה ושני צעדים אחורה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראש הממשלה חזר בו והכה על חטא כאשר ב"ניו-יורק טיימס" נכתב, שנשמעה מלה טובה מפיו על מה שנעשה בצד הפלשתיני של הגבול, ואילו שר החוץ חוזר בו מהצהרה הגיונית, אף כי אין היא ריאלית דיה, לגבי אפשרות של הפסקת הכיבוש של רמת-הגולן ועשיית השלום עם מדינת סוריה השכנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פתאום המלים "ניפגש באמצע הדרך" מצריכות פירושים, עד שהוא חזר למשפט הריק מתוכן – לשוחח על שלום ללא תנאים מוקדמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מישהו מאמין שיהיה שלום עם סוריה כאשר צבא ישראל יושב ככובש על חלק כלשהו של רמת-הגולן?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואל יגידו לנו כי הגולן חיוני לביטחון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: די עם תאוות הכיבוש והחזקת השטחים ודיכוי העמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היום, בעידן טילי הקרקע-קרקע, התנאים הטופוגרפיים יכריעו בזמן מלחמה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המומחים הצבאיים הישראלים כבר אמרו את דברם בעניין הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אך לא רק זאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הממשלה חייבת לעשות שלום קודם כול לא רק בתוך הציבור היהודי של מדינת ישראל, כפי שראש הממשלה ושריו מרבים לחזור ולשנן, ואנו בעד זה כמובן, אלא חייבים לעשות שלום גם עם חלק אחר של העם במדינה הזאת – עם העם הערבי הפלשתיני, אזרחי ישראל ותושביה, 20% מתושבי המדינה, אף כי נוטים להתעלם מזה ולהתכחש לכך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חלק זה מהעם, אשר יושב על נחלתו ועל אדמת אבותיו זה אלפי שנים, חייבים להכיר דה-פקטו בזכויות שלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא מספיק לומר זאת במלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תושבים אלה חייבים לקבל את הזכויות שלהם ולשים קץ למדיניות ההפליה וגרימת העוול.

מאיר שטרית: מותר לי להעיר לך?

מאיר שטרית: כבר עברת את הזמן.

מאיר שטרית: יש לך עוד 30 שניות.

מאיר שטרית: אני מבקש לסיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מסיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי אגלוש בשניות אחדות.

מאיר שטרית: כבר גלשת.

עבד-אלוהב דראושה: נאום בכורה.

מאיר שטרית: הוא כבר גלש.

מאיר שטרית: אני מברך אותו על נאום הבכורה, אבל הוא צריך לסיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני כבר מסיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומר שוב, חייבים להכיר דה-פקטו בזכויות של התושבים הערבים במדינת ישראל ולשים קץ למדיניות ההפליה וגרימת העוול, שהיתה מנת חלקם במשך עשרות שנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה, כבוד ראש הממשלה, הבטחת, ולא רק במערכת הבחירות, לפעול לשוויון ולמתן זכויות לחלק זה מהעם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הבה נראה זאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הגיע הזמן לפעולה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא מספיק שמלטפים ראש של ילד קטן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חייבים לתת לו שוויון זכויות והזדמנויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הבטחת, נא בצע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין לך ברירה, כבוד ראש הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הברירה היא בין שתי אפשרויות בלבד: בין פעולה אמיצה ונכונה גם במישור הפנימי בתחום שוויון זכויות ומניעת הפליה – לרבות שחרור נכסי הווקף של המוסלמים, אשר הוחרמו על-פי דין מראשית שנות ה-50, לרבות שחרור מסגדים ובתי-קברות מוסלמיים ושמירת קדושתם והחזרתה; בה בעת פעולה נכונה ואמיצה במישור החיצוני ועשייה להשגת שלום צודק ובר-קיימא עם העם הפלשתיני בחוץ, שהינו השער לעשיית שלום עם שאר חלקי העולם הערבי-המוסלמי הסובב אותנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האפשרות השנייה היא שקיעה בדיכויו של עם אחר ושליטה בו בכוח, שליטה שהובילה את פרעה בשעתו, שעה שהיה הכוח העליון בעולם כולו, ובני ישראל – העם החלש ביותר בעולם כולו; הדיכוי והשליטה הביאו את פרעה לשקיעה בים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ממשלת ישראל תשקע אולי לא בים שבו שקע פרעה, אבל היא תשקע בים של הסתאבות, של טרור, של מלחמות אין קץ ושל הרס עצמי, וזאת, ללא ספק, אין אדם מיושב בדעתו רוצה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנו מקווים, שאכן תשכיל הממשלה, עם ראש הממשלה, לבחון את האפשרויות ולבחור באחת הנכונה והאמיצה, אשר תבטיח גם שלום וגם ביטחון לכל העמים ולכל האזור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

מאיר שטרית: רשות הדיבור לחבר הכנסת עמנואל זיסמן.

מאיר שטרית: יש לך שבע דקות.

מאיר שטרית: אבקש לא לראות בוויתור לחבר הכנסת דהאמשה מדיניות.

מאיר שטרית: שבע דקות.

מאיר שטרית: אני מבקש להקפיד על הזמן.

מאיר שטרית: אנחנו רוצים לסיים את הדיון היום בזמן.

עמנואל זיסמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה בעיקר לברך את חברי הכנסת החדשים שנמצאים באולם.

עמנואל זיסמן: אני חושב שמי שנבחרו ולא נמצאים באולם התחילו בצורה לא נכונה את השליחות הממלכתית והלאומית שלהם.

עמנואל זיסמן: לא יכול להיות שזמן קצר אחרי כינון הכנסת הזאת מבלים במזנון ליד העיתונאים והעיתונאיות.

עמנואל זיסמן: אני חושב, שבדיון כזה הממשלה כמעט כולה היתה צריכה לשבת ליד שולחן הממשלה, ובוודאי ובוודאי חברי הכנסת החדשים.

אלי גולדשמידט: עמנואל, אנחנו נבדוק אותך עכשיו כל יום.

עמנואל זיסמן: מאחר שיהיה לי כנראה הכבוד לעסוק בחינוך, תרבות ונוער יחד אתך, נעשה הכול כדי שהדברים האלה יהיו לפחות נחלת הנוער והצעירים בישראל.

עבד-אלוהב דראושה: אתה תהיה יושב-ראש ועדת החינוך בכנסת?

עמנואל זיסמן: תרשו לי לפתוח בזה, שיש ממשלה שעוד לא היו לי הזכות, הכבוד והעונג לברך אותה.

עמנואל זיסמן: יש בידי ראש הממשלה עוצמה אדירה, שניתנה לו לפי החוק.

עמנואל זיסמן: הייתי בין המתנגדים לחוק הזה.

עמנואל זיסמן: אפילו קיבלתי יחד עם עוד כמה חברים 40% בישיבת מרכז מפלגת העבודה, והייתי גם בין אלה – – –

עבד-אלוהב דראושה: חבר הכנסת זיסמן, אני רוצה להעיר הערה.

עמנואל זיסמן: אני מבקש שלא תפריע לי עכשיו.

עבד-אלוהב דראושה: לא בירכת את חבר הכנסת דהאמשה.

עמנואל זיסמן: אני אברך בסוף.

עמנואל זיסמן: בשום מקום לא כתוב היכן מברכים.

עמנואל זיסמן: לא שכחתי, ואני אברך אותו ברכה כנה וישרה.

עמנואל זיסמן: אני מבקש שמעכשיו יתחיל הזמן שלי.

שאול יהלום: גם את היושב-ראש.

עמנואל זיסמן: גם את היושב-ראש; את כולם.

עמנואל זיסמן: השארתי את הברכות לסוף.

עמנואל זיסמן: אני בונה את הנאום כפי שאני רוצה.

עמנואל זיסמן: תארו לכם שיצחק רבין, זיכרונו לברכה, היה מצליח לשכנע את הסיעה שלו לפני שנה-וחצי-שנתיים להכניס שני תיקונים לחוק, שאחד מהם אומר, שאם ראש הממשלה מציג את ממשלתו הוא לא חייב לקבל את אישור הכנסת.

עמנואל זיסמן: אני הייתי בין המתנגדים לכך.

עמנואל זיסמן: אני אומר זאת, כי העוצמה האדירה שנתן החוק עכשיו לראש ממשלה בישראל – ואני מאחל לו הצלחה מעומק הלב בגלל היעדים הלאומיים והציוניים שיש לממשלה הזאת, שאם יוגשמו, יבטיחו ויבצרו את ביטחונם ושלומם של מדינת ישראל ושל עם ישראל – אני חושב שראש הממשלה בתפקודו, במעשיו, הוא וממשלתו יצטרכו להוכיח לנו האם יש מקום לחזור בנו מן הרפורמה הזאת או יש מקום לבצר את הרפורמה הזאת.

עמנואל זיסמן: אני אומר את הדברים האלה, כי נבחר הערב יושב-ראש כנסת שיש לו תפיסת עולם ליברלית אמיתית, וגם סגנים, שלפחות אלה שנבחרו היום אני מכיר את תפיסת העולם שלהם, ואני מאחל להם ולאלה שיחברו לחיזוק סמכותה של הכנסת, לא לאפשר לרוקן אותה מתוכנה.

עמנואל זיסמן: הנה, כבר התחלף צחי הנגבי עם השר החדש רפאל איתן.

עמנואל זיסמן: אנחנו כחברי כנסת, כחברים במוסד העליון המחוקק הזה, צריכים לעשות הכול כדי לשמור על הכנסת, על אחריותה, על סמכויותיה, ולהבטיח תפקוד דמוקרטי.

עמנואל זיסמן: אני מניח שדן תיכון וחבריו יעשו את הכול יחד אתנו כדי להבטיח את הדמוקרטיה בישראל ואת הדמוקרטיה בכנסת בפרט.

עמנואל זיסמן: עכשיו, הרשו לי לומר כמה מלים לגבי מה שאמר ראשון הדוברים מסיעת העבודה, השר לשעבר משה שחל.

עמנואל זיסמן: קודם כול הוא בירך את שמעון פרס.

עמנואל זיסמן: גם אני מברך את שמעון פרס.

עמנואל זיסמן: מאז ומעולם נמניתי עם אלה שהעריכו והוקירו את כשרונותיו, הוקירו אותו כמדינאי בעל מוניטין בקנה-מידה עולמי.

עמנואל זיסמן: מעולם לא התווכחתי עם שמעון פרס על כישוריו, על יכולתו.

עמנואל זיסמן: הוויכוח היה לגופו של דבר לגבי דרכו, ואולי לגבי הסטייה מדרכו.

עמנואל זיסמן: אמר כאן חבר הכנסת משה שחל, ואני מקבל את זה, שעכשיו צריך לנהל את הכנסת ואת המדינה בכלל בסגנון אחר, ביתר איפוק וריסון עצמי, ביתר הבלגה, בסובלנות, מתוך כבוד הדדי וכיבוד הדדי.

עמנואל זיסמן: גם אני וחברי אביגדור קהלני ניהלנו ויכוח נוקב, אידיאולוגי, לאומי, ציוני, תנועתי ממדרגה ראשונה, ולא השתמשנו, לא בעלבונות ולא בפגיעות, גם כשקראו לנו גונבי מנדטים, ולא קראו כך לאלה שכן גנבו את המנדט.

עמנואל זיסמן: להם קראו גיבורים, כי הם תמכו בממשלה.

עמנואל זיסמן: רצו לעשות נורמה חדשה בישראל, שמי שמתכחש להבטחתו לבוחר הוא ראוי לתהילה והוא ראוי לשבחים, ומי שחושב שהבית שלו השתנה ואולי הוא צריך לבנות את עצמו בבית אחר אינו ראוי לכך.

עמנואל זיסמן: אני רוצה לומר לחבר הכנסת משה שחל וגם לחברי מסיעת העבודה.

עמנואל זיסמן: אמר חבר הכנסת משה שחל: הממשלה הולכת על דרך של התנגשות.

עמנואל זיסמן: נראה אם היא הולכת בדרך זו.

עמנואל זיסמן: אם היא תלך לדרך ההתנגשות, לא אתמוך בה.

עמנואל זיסמן: לא אתמוך בממשלה שתביא למלחמה ולשפיכות דמים בכל מחיר ולא תמשיך את תהליך השלום.

עמנואל זיסמן: אבל תהליך שלום אינו מה שהיה בממשלה הקודמת.

עמנואל זיסמן: הממשלה הקודמת עלתה על דרך של ויתורים מפליגים, על דרך של התקפלות שגררה התקפלות.

עמנואל זיסמן: לו היתה העבודה בשלטון עם מרצ ושמעון פרס, היינו רואים לאן היינו מגיעים.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת עמנואל זיסמן, אתה תמכת בהסכם אוסלו.

עמנואל זיסמן: גם אם אני חושב שדרך הרכבת הממשלה רצופה טעויות ושגיאות ולא הביאה הרבה כבוד לעם ישראל בראש ובראשונה, לא רק לחברים בסיעת הליכוד שרבים מהם מתוסכלים וממורמרים, צריך לראות את העיקר.

עמנואל זיסמן: העיקר הוא שזאת ממשלה שבלמה תהליך של הידרדרות.

עמנואל זיסמן: אני רוצה לתת לכם רק דוגמה אחת.

עמנואל זיסמן: אין לי זמן לצטט את הסעיף.

עמנואל זיסמן: לו קיימה הממשלה מה שהתחייבה אבל גם דרשה מהצד השני לקיים את ההתחייבות שלו במלואה – הדוגמה הכי חותכת היא מה שיכול להיות שקורה ברגעים אלה בירושלים.

עמנואל זיסמן: הממשלה התחייבה לשמור על ריבונות ישראל בבירת ישראל המאוחדת.

עמנואל זיסמן: הממשלה אמרה שהיא לא תתיר פעילות מדינית; "אוריינט האוס" יכול להיות מוקד של פעילות תרבותית, פעילות חברתית.

עמנואל זיסמן: אבל ב"אוריינט האוס" – משרד חוץ סמוי או גלוי של הרשות הפלשתינית – היתה הפרה גסה של ההסכמים, הסכם אוסלו א' והסכם אוסלו ב'.

מאיר שטרית: חבר הכנסת זיסמן, זמנך תם.

עמנואל זיסמן: אני מסיים.

עמנואל זיסמן: בזה נבחנה הממשלה.

עמנואל זיסמן: מי הביא את זה להתנגשות?

עמנואל זיסמן: נצטרך עכשיו לעמול הרבה מאוד כדי להחדיר לתודעה שבעיר הזאת, בירת ישראל על כל חלקיה, לא יהיה ויתור, לא יהיה ויתור שיפגע בריבונות ישראל.

עמנואל זיסמן: אני מאמין שמפלגת העבודה רוצה בזה.

עמנואל זיסמן: תהיו שותפים לזה.

עמנואל זיסמן: אבל אתם שומעים מה אומר הצד השני.

עמנואל זיסמן: מי שרצה שלום בכל מחיר – איך אמר שמעון פרס:

עמנואל זיסמן: אולי עשיתי טעות שהלכתי רחוק מדי ומהר מדי; בהחלט, זה מה שאמרנו.

עמנואל זיסמן: הוא הלך מהר מדי ורחוק מדי, אבל לא הייתי בטוח לאיזו מטרה הוא רוצה להביא אותנו.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת זיסמן, באמת לא היית בטוח?

עמנואל זיסמן: לא הייתי בטוח לאיזו מטרה.

עמנואל זיסמן: לפעמים כשהולכים מהר מדי ורחוק מדי אי-אפשר להגיע לאותה מטרה שאתה מאמין שהוא רצה להגיע אליה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת זיסמן, אני חושב שהבהרת את הנקודה שלך.

מאיר שטרית: יש לך עוד עשר שניות לברך את חבר הכנסת דהאמשה.

מאיר שטרית: הבטחת.

עמנואל זיסמן: אני מקבל את הערתך.

עמנואל זיסמן: אני רוצה לברך את חבר הכנסת דהאמשה.

עמנואל זיסמן: מתוך יחס של כבוד, גם אם הבנתי מלה או שתיים שאמר בערבית אני לא אתייחס לדבריו.

עמנואל זיסמן: אני רוצה רק לאחל לו שימשיך להיות עורך-דין טוב בכפר-כנא, ויתנהג, כפי שהוא אומר, בצורה דמוקרטית ונאותה לא רק בכפר-כנא אלא גם בכנסת ישראל.

מאיר שטרית: תודה רבה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת בני אלון מסיעת מולדת.

מאיר שטרית: אחריו – חבר הכנסת שלמה בן-עמי ממפלגת העבודה.

מאיר שטרית: שבע דקות, אדוני.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חדש אני ופטור מברכות, אבל סגן שר השיכון, ידידי מאיר פרוש, אני מברך שיתקיים בך "שכן בארץ אשר אמר אליך, גור בארץ הזאת – – –"; חז"ל פירשו: שכון – בנה שכונה, שכון – קבל פני שכינה.

בנימין אלון: אין לך דבר גדול יותר מליישב את ארץ-ישראל.

בנימין אלון: כיוון ש"גור בארץ הזאת" התקיים, שיהיה גם "שכון" באותה הצלחה ובסייעתא דשמיא.

בנימין אלון: לגבי הנושא הנדון, אני מוצא את עצמי במעמד כזה שהוא לא בדיוק קואליציה, אולי אפילו אופוזיציה.

בנימין אלון: אבל, קשה לי אחרי דבריו של חבר הכנסת זיסמן, דברים היוצאים מן הלב, לגבי ה"אוריינט האוס".

בנימין אלון: אולי הייתי מעדיף עכשיו שלא לשבת כאן אלא להיות ב"אוריינט האוס", במדרכה מול הבניין, לא בתוכו, ולראות בעצב איך אולי, בדקות אלה, מכנסים שם במסווה של נשף צדקה שוב את כל הנציגים הערבים שנבחרו פה, כאילו היו נציגי האוטונומיה; וכזכור ירושלים איננה באוטונומיה.

בנימין אלון: אבל עכשיו לא די לדבר, עכשיו חבר סיעתו של חבר הכנסת זיסמן הוא שר לביטחון פנים, הוא צריך עכשיו לפעול.

בנימין אלון: ברמה התיאורטית קל לי, כי קו ישר עובר מוועידת קהיר 1974, לאמונתי, לפסגת קהיר בשבת האחרונה.

בנימין אלון: בשבת האחרונה יצאו המנהיגים הערבים המומים כשגילו שהעם היהודי בישראל, ברובו, רוב של למעלה מ-11%, לא קנה את תהליך הג'יהאד של ערפאת ואמר כן לנתניהו ולא לתוכנית השלבים של קהיר 1974.

בנימין אלון: הם היו המומים, כי הם היו בטוחים, אם אפשר להתשמש בלשון לא פרלמנטרית, שכולנו פראיירים, ובסופו של דבר, זה רק עניין של סבלנות, שלב אחרי שלב נתפנה מארץ-ישראל, מפלשתין.

בנימין אלון: השמחה היא גדולה, והייתי רוצה להיות כולי שמח.

בנימין אלון: אבל, כנסת נכבדה, אדוני השר – – –

אלי גולדשמידט: אתה שמח על ועידת קהיר?

בנימין אלון: לא.

בנימין אלון: אני שמח על המהפך ששם לאל את האשליות – – –

מאיר שטרית: חבר הכנסת גולדשמידט, אין מפריעים לנואם בנאום הבכורה שלו.

אלי גולדשמידט: הוא כבר נאם.

בנימין אלון: נכון.

מאיר שטרית: הוא כבר נאם?

מאיר שטרית: אז בבקשה, תפריע לו.

מאיר שטרית: עכשיו אתה יכול להפריע לו.

אלי גולדשמידט: אבל שכחתי מה רציתי להגיד לו.

בנימין אלון: סימן שזה לא היה חשוב, חבר הכנסת גולדשמידט.

בנימין אלון: בכל אופן, השמחה היא, ברוך השם, שהאוויר יוצא להם מהמפרשים.

בנימין אלון: הם רואים שזה לא כל כך קל, שכולנו מאוחדים, גם חבר הכנסת גולדשמידט וגם אני, ושיש אנשים שלא בקלות ייתנו להם לקיים את תוכנית הממשלה, ויש ממשלה חדשה.

בנימין אלון: אבל השמחה הזאת מופרת כששומעים את הסגנון הדיפלומטי של כן, והכחשה, וכן, של פגישה באמצע הדרך ברמת-הגולן, סגנון של שר החוץ, ואנחנו לא נצביע אולי, אבל נאשר את מינויו.

בנימין אלון: מהו אמצע הדרך?

בנימין אלון: אמצע גיאוגרפי?

בנימין אלון: בין הרפת ללול בכפר-חרוב?

בנימין אלון: או קו המצוקים, או בין קו התלים לקו המצוקים?

בנימין אלון: או אמצע של איזו קונצפציה?

בנימין אלון: אמצע אבסטרקטי?

חגי מירום: תרד עוד קצת למטה.

בנימין אלון: אבל למה הגמגומים?

בנימין אלון: למה הגמגומים?

בנימין אלון: כשיש דיבורים כל כך קשים וקשוחים בוועידה הזאת, למה שר החוץ החדש לא אומר: רבותי, אני לא בתוך אובססיה של תהליך שלום כמו שאתם חושבים, יש לי ההשקפות שלי, אבל דעו נא שיש סגנון חדש, וגם אתם מתבקשים לעכל את המציאות, לצלם את המצב ולהבין שדבר חדש יש כאן?

בנימין אלון: למה ההתנצלות וההתגוננות?

בנימין אלון: לכן, לראות שוב את קהיר חוגגת, כשאנחנו יודעים שמצרים היא האויב הפוליטי הגדול ביותר, זאת שמנסה לחבל בנו באמצעים מדיניים בהרבה מדינות, בזמן הממשלה הקודמת, זאת שמנסה להעלות כל הזמן על סדר-היום את עניין ההרתעה והנשק הגרעיני – מצרים לא השתנתה והיא היא האויב המדיני הגדול.

בנימין אלון: סוריה גם היא תמשיך, לפי תוכנית השלבים.

בנימין אלון: כבר לא צריך לעבור למלחמה גלובלית.

בנימין אלון: אין לה מספיק אינטרסים לפתוח במלחמה גלובלית נגדנו.

בנימין אלון: אבל יש לה מה שסוכם בתוכנית השלבים מ-1974.

בנימין אלון: יש לה כל הכוחות ויש לה ה"חיזבאללה" ללוחמה סדירה זעירה.

בנימין אלון: כל פעם שהמשא-ומתן המדיני ייתקע, הוא יחוזק על-ידי לוחמה סדירה זעירה שתטבח בבנינו ובבנותינו, חס ושלום.

בנימין אלון: ואנחנו, כמובן, לא נוכל להגיב כמו שצריך, כי אנחנו נהיה שוב עם אותם אזיקים של משא-ומתן מדיני, שהוא קודש קודשים.

בנימין אלון: אני מבין את האילוצים.

בנימין אלון: אינני תמים.

בנימין אלון: אני מבין שרוצים אווירה טובה, שרוצים לעודד משקיעים, שרוצים לתת כיוון חיובי.

בנימין אלון: אבל הייתי מצפה מן הממשלה החדשה להיות אומרת ועושה.

בנימין אלון: אם היא רוצה יותר מעשים ופחות דיבורים – בבקשה.

בנימין אלון: אבל גם לא דיבורים שליליים, גם לא דיבורים שמרככים את הרוח.

בנימין אלון: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אסיים את דברי בתקווה, שהגמגומים הראשונים, גם בהרכבת הממשלה וגם בהתבטאויות, יחלפו, נתעשת כולנו ונמשיך בדרך הביטחון.

מאיר שטרית: תודה רבה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת שלמה בן-עמי.

מאיר שטרית: אחריו – חבר הכנסת צבי הנדל.

מאיר שטרית: אני מבקש להודיע, שמי שלא יהיה באולם יפסיד את תורו.

שלמה בן-עמי: אדוני היושב-ראש, התעייה שלי במסדרונות הבית הזה אולי מוכיחה כאלף עדים שאני חף מניסיון פרלמנטרי.

שלמה בן-עמי: אבל אני לא זר לתרבות הפרלמנטרית.

שלמה בן-עמי: בתור שכזה אני בטוח שאבטא את דעת רבים אם אומר, שיש מקום לדאגה, מתוך ההשתקפות של הפיאסקו הזה בהמשכים שהיה במהלך השבוע האחרון בהרכבת הממשלה, במין "סלמים" פוליטיים, גמגומים, אחד אחרי השני.

שלמה בן-עמי: אני חושב שהם מעוררים שאלות לגבי אופן העבודה של ראש הממשלה, ומן הניסיון הזה הוא יצא חבול ומרוט נוצות.

שלמה בן-עמי: אני חושב שהדבר הזה מעורר דאגה, משום שהרי הבעיה אינה אזובי השאלה האם משרד תשתיות כזה או אחר יוקם, או האם סמכויות כאלה יועברו ממשרד למשרד.

שלמה בן-עמי: השאלה היא לא האזובים האלה.

שלמה בן-עמי: השאלה היא בארזים.

שלמה בן-עמי: השאלה היא שאלה של לבנון, חברון, שאלת המשך תהליך השלום.

שלמה בן-עמי: אלה הן השאלות שבהשתקפות, מן הניסיון של השבוע האחרון, מעוררות דאגה לגבי היכולת, קבלת ההחלטות ואופן העבודה של ראש הממשלה.

שלמה בן-עמי: אבל הייתי רוצה להגיד מלת שבח על הקואליציה החברתית שהתקבצה מסביבו של בנימין נתניהו.

שלמה בן-עמי: לי כאיש מפלגת העבודה צר שמפלגת העבודה לא פרצה אל תוך הקואליציה הזאת ולא נשענה עליה בבניין ממשלה אפשרית בכנסת הזאת.

שלמה בן-עמי: יש התקבצות של אנשים טובים וצעירים מש"ס.

שלמה בן-עמי: אני מברך שני חברים בממשלה הזאת, קהלני ואיציק מרדכי, שמקצת תורה למדו מפי בצומת קצר בחיים שלהם.

שלמה בן-עמי: כמובן, עדיין אני זוכר בהתרגשות, כמו רבים כאן, את שובו של שרנסקי מן הכפור הרוסי, ואת יולי אדלשטיין, מורה לעברית במחתרת.

שלמה בן-עמי: אני חושב שראויים כולם לברכה ולאיחולי הצלחה בתפקיד הרם שלהם כחברי ממשלה.

שלמה בן-עמי: אבל, הממשלה הזאת לא תישפט רק סביב השאלה באיזו מידה היא משקפת מוזאיקה חברתית, מרתקת ככל שתהיה.

שלמה בן-עמי: קווי היסוד שמתוקפם אמורה הממשלה הזאת לפעול כונסו אל תוך מסמך מביך ומוכה סתירות.

שלמה בן-עמי: מדיניות השלום כלפי הפלשתינים מתמצית בעיקרון אחד: יקיימו נא הם את התחייבויותיהם.

שלמה בן-עמי: ואם יקיימו – מה תעשה אז הממשלה?

שלמה בן-עמי: מה אומרים קווי היסוד שלה בעניין הסדר הקבע, חוץ מן האפשרות, שאיננה נמצאת בקווי היסוד, שימונה שר לכבישים עוקפים?

שלמה בן-עמי: לפי השקפת עולמי, ואני פה לרבים מאוד מאלה שמתמצאים בסוגיות האלה, השאלה הפלשתינית היא לב לבו של הסכסוך הישראלי-הערבי; היא נקודת ההכרעה האסטרטגית של הסכסוך הישראלי-הערבי.

שלמה בן-עמי: ב-1924 כתב ז'בוטינסקי כדבר הבא: אני חייב להזהיר את ההנהלה הציונית מפני ההנחה התמימה כי שאיפתם של הערבים לשמור על ארץ-ישראל כארצם תשותק על-ידי אמצעים כמו סובסידיות, יתרונות כלכליים או שוחד.

שלמה בן-עמי: הבוז כלפי ערביי הארץ, הטמון בתוכניות אלה, הוא בלתי מוצדק לחלוטין.

שלמה בן-עמי: הפטריוטיזם הטבעי של הערבי הוא טהור ואצילי כמו זה שלנו, ואינו ניתן למקנה.

שלמה בן-עמי: אם הדברים היו נכונים ב-1924, מה נאמר אחרי האינתיפאדה?

שלמה בן-עמי: מה נאמר אחרי ועידת מדריד ואחרי אוסלו?

צחי הנגבי: תמשיך לקרוא אותו מאמר, פרופסור בן-עמי, ותראה מה הפתרון.

שלמה בן-עמי: כל שביקשתי לומר הוא, שיש הכרה באצילות הפטריוטיזם של הערבי.

שלמה בן-עמי: אינני מקבל את הפתרון של זאב ז'בוטינסקי.

שלמה בן-עמי: יש לי פתרון משלי.

שלמה בן-עמי: אבל חשוב לפחות שנהיה מודעים לכך, שבלא פריצת דרך משמעותית, שתביא להפרדה מדינית בינינו לבין הפלשתינים, אין הסדר לכלל הסכסוך הישראלי-הערבי.

שלמה בן-עמי: אגב, בעניין הזה, ייתכן שאין חילוקי דעות בין התנועה הרביזיוניסטית לתנועת העבודה באשר למרכזיותה של השאלה הפלשתינית.

שלמה בן-עמי: אולי דווקא משום כך לא אתפלא כלל וכלל אם יחזור מודל מנחם בגין של הקרבת עד הסנטימטר האחרון ברמת-הגולן כדי לשמור על מה שחושבים שהוא הדבר המרכזי.

שלמה בן-עמי: זה יהיה הרסני לאופיה של החברה הישראלית, זה יהיה הרסני לעתידה של המדינה הזאת – להימצא לנצח נצחים בתוך האוכלוסייה הערבית.

שלמה בן-עמי: זאת החרדה הגדולה שלי.

שלמה בן-עמי: אם כן, הסתירות הן רבות מספור ודיברו עליהן כאן לפני.

שלמה בן-עמי: אני בכלל לא מבין את העניין הזה, שמצד אחד מדברים על כך שהולכים לעשות הסדר שלום על בסיס הכרה בריבונות שלנו, ומצד שני צריך סעיף נפרד שידבר על הבטחת מקורות המים.

שלמה בן-עמי: אם יש ריבונות – אין צורך, זה מיותר, זה ברור מאליו.

שלמה בן-עמי: יש לי ספקות גדולים באשר ליכולת, מתוך קווי היסוד האלה, להניע את התהליך המדיני עם הסורים.

שלמה בן-עמי: הערה נוספת לגבי לבנון.

שלמה בן-עמי: תראו, בסרט האימים הלבנוני היו כמה מחברי הממשלה, וכמה מהם גם מילאו תפקידים בסרט האימים הזה.

שלמה בן-עמי: ניסינו – כל ממשלות ישראל – את כל האפשרויות ואת כל הווריאציות.

שלמה בן-עמי: נותרה אמת אחת, שכנראה היא עדיין האמת היציבה ביותר, והיא שבלא תנועה מדינית עם הסורים, בלא תנועה מדינית ברמת-הגולן, יהיה קשה מאוד להגיע להסדר עם לבנון.

שלמה בן-עמי: בסופו של דבר, הפתרון הבסיסי לבעיה הלבנונית איננו פתרון צבאי, באשר את כל הניסיונות ניסינו ואת כל התרגילים כבר תרגלנו על לבנון.

שלמה בן-עמי: בסופו של דבר, גם השאלה הלבנונית תוכרע מסביב לשאלת אמינותה של הממשלה הזאת בסוגיה אם יש לה פתרון לבעיית רמת-הגולן אם לאו.

שלמה בן-עמי: אומר מלה אחת בעניין החברתי-כלכלי.

שלמה בן-עמי: אני כמובן לא אאריך, משום שאני רואה שאני צריך להתאים את עצמי לקצב העניינים.

מאיר שטרית: השעון הוא אכזרי.

שלמה בן-עמי: כן, בהחלט.

שלמה בן-עמי: אני יודע.

שלמה בן-עמי: הערה אחת בעניין החברתי.

שלמה בן-עמי: תראו, רבותי, התייחסתי בדברי לקואליציה החברתית שיושבת בממשלה הזאת, שבעיני היא קואליציה מרתקת, ואני אומר זאת עם קורטוב של קנאה.

שלמה בן-עמי: יש פה קואליציה חברתית מרתקת, היא קואליציה דמוקרטית – אני אומר את זה בלשונו האמריקנית של ראש הממשלה – היא קואליציה דמוקרטית, היא קואליציה של מיעוטים ישראליים, אבל היא מונהגת על-ידי ראשים כלכליים חברתיים רפובליקנים.

שלמה בן-עמי: זה דומה כאילו ניוט גינגריץ' באמריקה היה עומד בראש קואליציה של מיעוטים שחורים, היספנים וקבוצות מיעוט אמריקניות.

שלמה בן-עמי: הסתירה הזאת היא סתירה, שאם אתה תצליח, אם בנימין נתניהו יצליח לרבע את המעגל הזה, הוא ושר האוצר שלו והנגיד הישן-החדש שלו – שם בכלל מתקיימת איזו אי-בהירות אם הממשלה היא סניף של בנק ישראל או בנק ישראל הוא סניף של הממשלה – ההנהגה הרפובליקנית הזאת והבסיס הדמוקרטי לכאורה של הממשלה הזאת יכניסו את הממשלה לסתירות כלכליות חברתיות, שאם תצליחו לרבע את המעגל הזה תהיו זכאים, אולי, לפרס נובל בפיסיקה, משום שיש לי ספקות גדולים לגבי פרס נובל לשלום.

שלמה בן-עמי: הערה אחרונה.

שלמה בן-עמי: אני חושב שהיה זה ראש ממשלה בריטי שאמר פעם, שפוליטיקאי הוא אותו אדם שעם המדיניות שלו אינך מסכים; מדינאי הוא אותו פוליטיקאי שאתה מסכים עם מדיניותו.

שלמה בן-עמי: כרגע בנימין נתניהו הוא פוליטיקאי, פוליטיקאי מוכשר – אני מאחל לו להגיע למעלת המדינאי.

שלמה בן-עמי: אני רק מקווה שהמחיר לכולנו, בדרך הפתלתולה והקשה הזאת, לא יהיה כבד מדי.

שלמה בן-עמי: תודה רבה.

מאיר שטרית: תודה רבה לפרופסור שלמה בן-עמי, חבר הכנסת בן-עמי.

מאיר שטרית: אני מבקש להזמין – טעיתי קודם ואמרתי: חבר הכנסת צבי הנדל, אני מצטער, הטעות ברישומים אצלי.

מאיר שטרית: קודם חבר הכנסת יצחק כהן, ואחריו – חבר הכנסת צבי הנדל.

מאיר שטרית: לפני עלייתו של חבר הכנסת יצחק כהן לבמה, אני מבקש לברך את חבר הכנסת שלמה בן-עמי על כניסתו לכנסת ועל נאומו הראשון; אם אינני טועה, זה נאום הבכורה שלו.

מאיר שטרית: אני מאחל לו הצלחה רבה בבית הזה ומקווה שהוא ישכיל להגן על האמונות שלו.

מאיר שטרית: חבר הכנסת יצחק כהן, לפי הרישום שלי יש לך חמש דקות.

יצחק כהן: כמנהג הבית, לפרופסור שלמה בן-עמי, שזה לו נאומו הראשון בבית, יהי רצון שמעל דוכן זה תפרה בנאומיך ותצליח להעביר את מסריך לעם היושב בציון ותמלא שליחותך הציבורית מתוך בריאות איתנה.

יצחק כהן: כה לחי.

יצחק כהן: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, בפתח דברי ברצוני לברך את חבר הכנסת דן תיכון לרגל היבחרו להיות יושב-ראש הכנסת.

יצחק כהן: הנני סמוך ובטוח, כי כמי שישב שנים על כיסא זה כסגן יושב-ראש הכנסת, עתה, עם מינויו, הוא יתרום מניסיונו העשיר ומכישוריו הרבים ויביא כבוד וברכה לבית וליושביו, כפי שעשה קודמו, פרופסור שבח וייס.

יצחק כהן: ברצוני לברך גם את שר החוץ מר דוד לוי הנכנס לתפקידו בימים קשים מאוד, כאשר הכרעות גורליות עומדות על הפרק; אך מתוך הכרתי את השקפת עולמו בנושא השלום, אין לי ספק שהוא ימשיך את המהלך ביתר שאת וביתר עוז.

יצחק כהן: אנו תפילה ותקווה שבעזרת השם תצליח הממשלה החדשה והעומד בראשה, מר בנימין נתניהו, להגשים את שאיפות העם לשלום אמת, לשלום בטוח.

יצחק כהן: עם כניסתם של שני הכוחות הצעירים והחדשים לממשלת ישראל, שלוחי רבנן, הרב אליהו סויסה, שר הפנים, והשר אליהו ישי, שר העבודה והרווחה, מתברכת ממשלת ישראל בתוספת של אנשי סגולה שהוכיחו עשייה רבה ומבורכת בשירות הכלל והפרט; וכן נאחל לידידי סגן השר מאיר פרוש ברכות נאמנות למינויו כסגן השר הממונה על משרד הבינוי והשיכון.

יצחק כהן: עבודה רבה מחכה לך, ידידי; מצוקת הדיור של משפחות ברוכות ילדים וזוגות צעירים רחוקה מאוד מאוד מפתרון, אפילו המינימלי.

יצחק כהן: מורי ורבותי, את פועליו של חבר הכנסת אריק שרון אין צורך לתאר בפני יושבי הבית הזה.

יצחק כהן: נחישותו ודבקותו במטרות שהוצבו בפניו הן שם דבר – על כך יסכימו הכול, ואך טבעי הוא שהממשלה והבית הזה ידעו לתת את הכלים הנאותים לאדם שהשכיל תמיד לבצע את המטלות שהוטלו עליו.

יצחק כהן: אנו קוראים בפרשת השבוע, כאשר בא בלעם הרשע לקלל את ישראל ולחפש את הגנות והחיסרון, לא יכול שלא להתפעל ולהכריז קבל עם ועולם: מה טובו אוהליך יעקב משכנותיך ישראל.

יצחק כהן: כשראה שאפילו במדבר, במקום צייה וצלמוות, העם הזה שומר על ייחודו ועל אורח חיים מושלם ומסודר, איש על מחנהו ואיש על דגלו, שבט שבט למשפחותיו, והכול משתלב ומתואם בהרמוניה נפלאה של יחד שבטי ישראל – גם השונא הגדול לא יכול לעצור את התפעלותו.

יצחק כהן: יושבים בממשלה זו נציגי העם השונים, ותיקים ועולים חדשים, כאלה שלהם זו כהונה שנייה ושלישית בממשלה לצד עמיתיהם שאך זה נבחרו לחברי כנסת, בני הדור הראשון עם ילידי הארץ הזאת.

יצחק כהן: לכולנו מטרה משותפת אחת – להביא ברכה לעמנו בארצו, ולא מצא הקדוש ברוך הוא כלי מחזיק ברכה אלא השלום.

יצחק כהן: יהי רצון שנשכיל כולנו להתאחד סביב המטרה המשותפת הזאת.

יצחק כהן: לסיום, נברך את המשמר היוצא על פועליו ותרומתו לעם בשטחי העשייה השונים בשנים האחרונות, וברכה מיוחדת מעומק הלב לראש הממשלה היוצאת, מר שמעון פרס, שגדולות ונצורות פעל ועשה מתוך אמונה בצדקת דרכו.

יצחק כהן: נברך ונתברך, ויהי נועם השם אלוקינו עלינו ומעשה ידינו יכונן, אמן.

יצחק כהן: תודה רבה.

מאיר שטרית: תודה רבה.

מאיר שטרית: אני מברך גם את חבר הכנסת יצחק כהן על נאום הבכורה שלו, ומאחר שישבת ובירכת את כולם, אני מברך אותך שתתברך בכל הברכות כולן.

מאיר שטרית: אני מזמין את חבר הכנסת צבי הנדל.

מאיר שטרית: יש לך חמש דקות.

צבי הנדל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, א.

צבי הנדל: ברצוני לברך את קודמי, חבר הכנסת החדש יצחק כהן, שכן שלי מאשקלון– אני החזית שלו, הוא העורף שלי, בעזרת השם – – –

קריאה: – – –

צבי הנדל: להרים את הבמה?

מאיר שטרית: יש כפתור מצד ימין.

קריאות: – – –

מאיר שטרית: יש שם כפתורים ירוקים.

צבי הנדל: צחי, למדתי ממך שרק בכוח.

צבי הנדל: תודה.

צבי הנדל: אני חוזר ואומר: יישר כוח לחבר הכנסת יצחק כהן, חבר כנסת חדש, שאמרתי שהוא שכן שלי מאשקלון – הוא העורף שלי, אני החזית שלו בגוש-קטיף, ובעזרת השם נזכה להרבה שיתוף פעולה.

צבי הנדל: כחבר כנסת חדש מודה אני לבורא עולם על שזיכני להיות שליח ציבור כאן בכנסת ישראל, ואני תפילה שאהיה ראוי לכך.

צבי הנדל: ברצוני לברך את היושב-ראש היוצא, את היושב-ראש הנכנס, את סגן השר לענייני שיכון – אני מאחל לו הצלחה.

צבי הנדל: ולעצם העניין: מינוי שר חוץ בתקופה זאת, לאחר ממשלה, ממשלת ישראל, ממשלה יוצאת שהשאירה ירושה מדינית בתהליך מדיני גרוע, שעשתה במשך שנים תפקיד קשה מאין כמוהו – לתקן את מה שנעשה בשנים האלה צריך הרבה עוז רוח, הרבה תעצומות נפש, הרבה הרבה כוח, וכולנו חייבים לעזור בכך.

צבי הנדל: הצטערתי מאוד לשמוע כבר בתחילת דרכו על הגמגומים בנושא רמת-הגולן.

צבי הנדל: עוד לא שמעתי את נשיא סוריה שהוא רוצה שלום, או שהוא רוצה להתקרב, או רוצה את המינימום שהמערך רצה; הוא מוכן לתת את המינימום שהמערך רצה.

צבי הנדל: כבר אנחנו אומרים שאנחנו מוכנים להתפשר, אולי ניפגש באמצע, בשלושת-רבעי הדרך, וכו'.

צבי הנדל: הבעיה החמורה יותר היא מול אש"ף.

צבי הנדל: הסכם אוסלו, שאני ודאי לא מחסידיו ולא מכיר בו, אבל מאחר שנחתם – לו לפחות היתה הממשלה היוצאת שומרת על קיום ההסכם כפי שהוא, אולי לא היינו מידרדרים למצב שאנחנו נמצאים בו היום.

צבי הנדל: שום דבר מההסכם הזה, בכל הנוגע להם, לא מתקיים כמלוא הנימה – לא בנושא הטרור, לא בנושאים האזרחיים ולא בשום נושא שהוא.

צבי הנדל: אנחנו נוהגים לדבר תמיד על השאלה אם כן ביטלו או לא ביטלו את האמנה הפלשתינית, והוא לא נכנס לזה.

צבי הנדל: את הסוגיה הזאת כל העם מכיר, אבל שבשום תחום לא נעשה דבר על מנת לקיים את ההסכם, לא כרוחו ולא כלשונו – את זה לא כולם יודעים.

צבי הנדל: והריני מודיעכם, כמי שגר בגוש-קטיף ומכיר את הנושא מקרוב, שאין סעיף אחד שתלוי בנו והוא לא מתקיים, אלא אם כן אנחנו לא מקיימים אותו כי הוא צורך ביטחוני חיוני, כי אחרת ימותו יהודים בארץ הזאת; ולעומת זאת, אין סעיף אחד שהצד הפלשתיני מקיים בלי שנכופף לו את היד; ובדרך כלל אנחנו לא עושים זאת, וכך אנחנו נראים.

צבי הנדל: בתקופה כזאת לשר החוץ יש משמעות עצומה.

צבי הנדל: אני מקווה שהוא יעשה את התפקיד בצורה ראויה, מתוך כבוד, אבל מתוך זקיפות קומה, ומתוך עמידה על האמת, ובראש ובראשונה על אותו נייר שנחתם וערפאת חתום עליו.

צבי הנדל: לפחות שהנייר הזה יתקיים, ולא שניעשה כולנו, כל עם ישראל, חוכא ואיטלולא.

צבי הנדל: הדבר השני שמפריע לי בממשלה הזאת – סליחה שאני מתחיל כאופוזיציונר, אף-על-פי שאני בקואליציה, חסר לי משהו בממשלה הזאת.

צבי הנדל: חסרונו של אריק שרון ליד שולחן הממשלה הזאת אינו חסר פרטי של חבר הכנסת צבי הנדל.

צבי הנדל: זהו חסר ממדרגה ראשונה לכנסת ישראל, לממשלת ישראל ולעם ישראל כולו.

צבי הנדל: לא אני צריך לעמוד ולספר בשבחו של אדם – היהודי הזה, כל חייו נתן למדינה הזאת, מאז היותו נער ועד הימים האלה.

צבי הנדל: אני חושב שהמהלך כפי שהוא נעשה בימים אלה אינו מכובד.

צבי הנדל: אני קורא לראש הממשלה מעל במה זאת לעשות כל שנדרש, ויש מה לעשות – ולא לספר שיש בעיית אריק שרון, יש בעיה לממשלת ישראל ולעם ישראל עם השר אריק שרון, הוא לא שר בממשלת ישראל.

צבי הנדל: לעשות מה שניתן לעשות, לעשות את זה מהר, לעשות את זה מתוך כבוד לאיש, מתוך כבוד לעם הזה, ולדאוג שהוא יהיה שר בכיר בממשלה הנוכחית.

צבי הנדל: תודה רבה לכם.

מאיר שטרית: תודה רבה לחבר הכנסת צבי הנדל.

מאיר שטרית: עכשיו אמור לדבר נציג הליכוד-גשר-צומת; לא נוכח.

מאיר שטרית: על כן אני מזמין את חבר הכנסת חגי מירום.

מאיר שטרית: אחריו – כתוב: נציג הליכוד-גשר-צומת.

מאיר שטרית: שמו אינו לפני.

מאיר שטרית: אם לא יהיה נוכח – אחריו יהיה סיכום הדיון.

חגי מירום: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כדרכנו, על-פי המסורת כאן, אני רוצה לשאת ברכה לחבר הכנסת צבי הנדל.

חגי מירום: חבר הכנסת צבי הנדל הוא ראש המועצה האזורית חוף-עזה.

צבי הנדל: לשעבר.

חגי מירום: לשעבר.

חגי מירום: הוא סיים את תפקידו עם כניסתו אל הכנסת על-פי חוק שחוקקנו אותו ביחד, אדוני היושב-ראש.

חגי מירום: חבר הכנסת צבי הנדל ישמש בכנסת הזו, מעבר לעניינים אחרים, גם כיושב-ראש הלובי החקלאי, ואני מאחל לו הצלחה כאיש התיישבות לאיש התיישבות.

חגי מירום: תקבל כל סיוע במשימה המשותפת שלנו.

חגי מירום: אין לי כל ספק, שחבר הכנסת צבי הנדל יתרום לבית הזה מהאיכויות המיוחדות ומרמתו.

חגי מירום: אני מאחל לך הצלחה בכהונתך בכנסת.

חגי מירום: גם לך, חבר הכנסת שטרית, אני רוצה לאחל ברכת חבר, שתעלה ותצליח בתפקידך כסגן יושב-ראש הכנסת.

חגי מירום: אין ספק שאתה ראוי לתפקיד.

חגי מירום: אדוני היושב-ראש, הדיון הזה הוא דיון שעניינו ועיסוקו העיקרי הוא העברת פונקציות משרדיות ממשרד אחד למשנהו.

חגי מירום: אני תמה ותוהה ביני לביני, האם אנחנו עדים לראשית הקמתו של הבית הלבן במדינת ישראל אל מול פרלמנט שאין לו היסודות הקלסיים האמריקניים של ריסונים ואיזונים, או שמא לא כצעקתה.

חגי מירום: ראשית, אני רוצה לומר כאן לחברי חברי הכנסת, ואני אומר את זה בעיקר לחברי חברי הכנסת מהקואליציה.

חגי מירום: עליכם מוטלת משימה כבדה ונכבדה של שמירת הריבונות והעליונות של הכנסת, וזו משימה מאוד מאוד קשה לנוכח השינוי בחוק-יסוד: הממשלה והבחירה הישירה של ראש הממשלה, ולנוכח מגמות בממשל הנוכחי, המנסה לעכל את שינויי המשטר, ויש בתוכו מי שדוחף בכל כוח לרכז בתוך משרד ראש הממשלה כמה שיותר תפקידים, כמה שיותר פונקציות, כמה שיותר כוח, על מנת להעמיד גם את משרדי הממשלה האחרים בצורה שונה בקטנותם ביחס למשרד ראש הממשלה, וגם את הכנסת – מקום שנותן את היסוד והתמיכה הפרלמנטרית לממשלה, למעשה נותן לה את סם חייה – לגמד אותה ולהפוך אותה לעוד מקום שהממשלה נאלצת מדי פעם לבוא בשעריו, אבל אחר כך היא הולכת לנהל מדינה בעצמה.

חגי מירום: אני מזהיר מפני המגמה הזאת.

חגי מירום: אני אומר את זה לכל חברי כאן.

חגי מירום: הבעיה איננה בעיה של האופוזיציה, הבעיה היא של כל הבית הזה, של הפרלמנט, של תפיסת מדינה, תפיסה קונסטיטוציונית שביסודה עומדות המפלגות ועדיין לא משטר נשיאותי.

חגי מירום: ובמצב הזה הריסונים והאיזונים מונחים פה בתוך הכנסת, ולא במקום אחר.

משה גפני: רצית בחירות אישיות לראש הממשלה, קיבלת.

חגי מירום: חבר הכנסת גפני, אני רציתי בחירה ישירה, אבל במהלך הדיונים בוועדת החוקה, שהשתתפתי בהם, לא הייתי אדיש לסכנות האורבות לכנסת מבחינת ריבונותה.

חגי מירום: אני חושב ששום דבר לא אבוד והכול עוד בידינו.

חגי מירום: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, איזה פונקציות מציעים פה להעביר למשרד ראש הממשלה?

חגי מירום: את מינהל מקרקעי ישראל.

חגי מירום: מה, ראש הממשלה יעסוק עכשיו בשאלות של העברת קרקע, שינויי ייעוד וכן הלאה?

חגי מירום: את חוק שירות המדינה מינויים.

חגי מירום: מינויים.

חגי מירום: זאת אומרת שמנכ"ל משרד ראש הממשלה, מר ליברמן, הולך להיות ככל הנראה הגורם שיעסוק במינויים הפוליטיים בכל שירות המדינה.

חגי מירום: איזו איוולת.

חגי מירום: הרי מבקרת המדינה מכאן ואילך את כל חציה ואשה תרכז אל עבר משרד ראש הממשלה.

חגי מירום: במקום שבו יש עוצמה וכוח יש גם מקום לכישלון ולפעולה לא שלטונית.

חגי מירום: ומי שרוצה לאסוף לעצמו את כל פיסות השלטון האלה מסכן את עצמו סכנה גדולה כאשר הוא חשוף, וטוב שהוא חשוף, לביקורתה של הכנסת ולביקורתו של מוסד מבקר המדינה.

חגי מירום: אבל זה לא הסוף.

חגי מירום: חוק החברות הממשלתיות עובר למשרד ראש הממשלה.

חגי מירום: ומה היתרון של חוק החברות הממשלתיות ומדוע מעבירים את זה לשם?

חגי מירום: מפני ששם יש מינויים.

חגי מירום: אומנם יש הצהרה חוזרת ונשנית של ראש הממשלה, בנימין נתניהו, ושל המנכ"ל שלו, איווט ליברמן, האומרים שהחברות הממשלתיות יופרטו.

חגי מירום: אבל אנחנו קצת מכירים את המרחק הקיים בין ההצהרה לבין ההפרטה.

חגי מירום: המרחק הזה יוליד, נרצה או לא נרצה, מצב שבו ראש הממשלה באופן ישיר, עם מעבר החוק הזה ללשכתו, יעסוק במינויים ממשלתיים.

חגי מירום: וזה הדבר האחרון שראש ממשלה צריך לעסוק בו, כי ראש ממשלה צריך לעסוק במדינה, בענייני מדינה ובמדינאות ובשלום ובביטחון ובפונקציות המרכזיות שלשמן הוא ראש ממשלה.

חגי מירום: אני כבר מסיים, אדוני.

חגי מירום: אני רוצה להגיד כאן, שאני מזהיר מאוד מפני המגמה הזו של ריכוז כל המאגר הזה של כופתיות, נקרא לזה כך, זה לא כופתאות, הכופתאות כבר חולקו, עכשיו מדובר על כופתיות נוספות, שיחולקו על-ידי ראש הממשלה בוודאי למקורביו.

חגי מירום: אני רוצה להגיד כאן מלה אחרונה על החוק הנורבגי.

חגי מירום: אם יש איום – בתחום הזה שאני הזכרתי אותו כאן, על מעמדה של הכנסת, על ריבונותה וכפיפותה של הממשלה לביקורת הכנסת ולפיקוחה – זה החוק הנורבגי.

חגי מירום: מפני שהחוק הנורבגי, עם כל זה שהוא מוליד יותר אנשים פה בכיסאות של הבית הזה, הוא מייצר ניתוק מעצם העובדה שהוא שולח את אנשי הממשלה לממשלה, מה שנקרא אשר לממשלה לממשלה ואשר לכנסת לכנסת, לא נראה כאן את השרים, לא תהיה האינטראקציה הדרושה, כפי שקיימת היום בין הכנסת לבין הממשלה.

חגי מירום: ייווצר נתק, שיקטין את יכולתה של הכנסת לבקר את הממשלה.

חגי מירום: אם עכשיו, בדיון הזה, סביב השולחן הזה יושב, לשמחתי, שר אחד, כאשר יעבוד החוק הנורבגי אפילו חובת התייצבותו בכנסת לא תהיה קיימת עוד, ולא יהיה פה אף לא שר אחד כדי להאזין לדיוני הכנסת וכדי להשתתף בדבר החשוב הזה של ביקורת ושל עמידה בביקורת ומתן תשובה עליה.

חגי מירום: בסיכומו של דבר, אני רוצה להגיד כאן לחברי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים בתקופת כינונה של ממשלה.

חגי מירום: על-פי המוצע כאן, משרד ראש הממשלה עומד להעביר לתוכו שלל פונקציות גדול ביותר.

חגי מירום: אם זה נאסף שם כדי לעבור אחר כך למשרד לתשתיות לאומיות, דיינו.

חגי מירום: אבל אם זה יישאר שם וראש הממשלה יהיה לא רק ראש הממשלה, אלא יהפוך גם לממנה הלאומי של חברות, מינויים בשירות המדינה, וגם יעסוק במקרקעין ובשינויי ייעוד, יש לי חשש גדול לגבי יכולת תפקודה של הממשלה, לגבי יכולת תפקודו של ראש הממשלה.

חגי מירום: תודה רבה.

מאיר שטרית: תודה רבה לחבר הכנסת חגי מירום.

מאיר שטרית: אני מזמין את חבר הכנסת מיכאל קליינר, אחרון הדוברים.

מאיר שטרית: אחריו ידבר נציג הממשלה, שר הבריאות צחי הנגבי.

מיכאל קליינר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת – – –

מאיר שטרית: ברשותך, לפני שאתה מתחיל, אני מבקש לברך אותך על שובך לכנסת.

מאיר שטרית: כמי שהיה בכנסת בעבר, כחבר כנסת ותיק, אתה מכיר את הכנסת, ואני מאחל לך הצלחה רבה גם בכנסת הזאת.

מיכאל קליינר: אני מודה לידידי היושב-ראש.

מיכאל קליינר: שמעתי את דבריו של חבר הכנסת מירום, ולפרקים לא הייתי בטוח אם אני צריך להאמין למשמע אוזני, בשל העובדה שהזכיר היושב-ראש, שהייתי חבר בכנסת השתים-עשרה, ואני זוכר את הוויכוח על חוק הבחירה הישירה לראש הממשלה, חוק שאני באופן אישי התנגדתי לו אז מכל מיני נימוקים וטעמים.

מיכאל קליינר: וחבר הכנסת חגי מירום וחבריו דווקא תמכו בו בהתלהבות.

מיכאל קליינר: אני מודה ומתוודה, שקשה לי לדלות מזיכרוני את כל שלל הנימוקים ולחלק אותם אישית.

מיכאל קליינר: אולי הייתי צריך לעשות שיעורי בית, אבל הרבה מאוד מהנימוקים היו דווקא בזכות איזו תפנית יסודית יותר מאשר עניין של טכניקה בלבד, שראש הממשלה לא נבחר על-ידי הכנסת אלא נבחר ישירות על-ידי העם; בזכות ניסוי מהותי, אומנם לא שלם.

מיכאל קליינר: כלומר, בהחלט אינני מתיימר לטעון שהיתה כוונה מצד המצדדים בחוק לעבור מייד לשיטה הנשיאותית, אבל בהחלט היה רצון לקחת אי-אלו סממנים מן השיטה האמריקנית, ובשיטת הניסוי והטעייה לבדוק האם צריך ליישם אותם גם על השיטה שלנו.

מיכאל קליינר: ועכשיו, בא ראש הממשלה, שנבחר ישירות על-ידי העם, בשיטה שהאגף הזה תמך בה, ומנסה לעשות דבר שגם כן היה חלק מאיזה קונסנסוס רחב, האומר שמבנה הממשלה, חלוקת התפקידים בין השרים והמשרדים השונים, אינם תורה למשה מסיני, בחינת כזה ראה וקדש, אלא זה בהחלט היה איזה מעשה של טלאי על גבי טלאי, שצריך לשנות אותו ולהגיע לחלוקה רציונלית יותר בין משרדי הממשלה, כדי להביא לתפקוד יעיל יותר של הממשלה.

מיכאל קליינר: והנה, יומיים לאחר שנבחר ראש ממשלה והוצגה ממשלה חדשה לפני הכנסת, מתחיל אותו תהליך של שינויים שבהחלט יהיו לו המשכים, בין משרדים, אל תוך משרד ראש הממשלה.

מיכאל קליינר: הרי לפי ההיגיון שלך, חבר הכנסת מירום, ניתן לומר שהנשיא האמריקני, שהוא ראש האדמיניסטרציה, ואינני אומר שזה אותו משטר, בכלל צריך היה להתמוטט מזמן.

מיכאל קליינר: מכיוון שלמעשה כל האדמיניסטרציה היא, בשונה מהמצב אצלנו, תחת סמכותו.

מיכאל קליינר: הרי ברור שיש דברים שהוא מטפל בהם באופן אישי, ויש חלקים שבהם מטפל המשרד, שבהם מטפלים השרים, או בחלוקה האמריקנית, שהיא לא רלבנטית לחלוקה שלנו.

מיכאל קליינר: אז אינני יודע, אתה עצמך אמרת שעוד יהיו שינויים, אבל אינני רואה כיצד זה יש פגיעה בפרלמנט מכך שסידור העבודה בתוך הממשלה הוא כזה ולא אחר.

מיכאל קליינר: אתה דיברת, למשל, על החברות הממשלתיות ואמרת: אוי ואבוי, מרכזים את החברות הממשלתיות במשרד ראש הממשלה.

מיכאל קליינר: הרי מלכתחילה נטען גם מהצד הזה כל הזמן, שאחת הבעיות של ההפרטה היא, שהחברות הממשלתיות מחולקות בין השרים השונים, ושר שנהיה ממונה על חברה מסוימת יש לו אחר כך קושי להפריט את החברה הזאת.

מיכאל קליינר: כלומר, הוא מוכן להפריט את החברה, אבל בדרך כלל זה בקדנציה הבאה, לא בקדנציה שלו.

מיכאל קליינר: ואז אני מבין את ההיגיון של הצעד הזה.

מיכאל קליינר: לוקחים את הרשות, מביאים אותה למשרד ראש הממשלה, לא כדי לחלק כופתאות, אלא דווקא כדי לאפשר אותו תהליך של הפרטה שהבית הזה הרבה מאוד פעמים הביע תמיכה בו, ורק אמר: זה לא מתבצע, זה לא אפשרי, זה לא הולך.

מיכאל קליינר: אני הייתי מצפה, שאת הצעד הזה יקדמו בברכה ולא בביקורת, בייחוד בתקופה כל כך מוקדמת, כאשר אנחנו נמצאים בתוך מאה ימי החסד שמקובל להעניק לממשלה חדשה, לרשות המבצעת, מתוך מגמה לבצע חלוקה רציונלית יותר של התיקים השונים בין השרים, כדי לייעל את התפקוד של הממשלה.

מיכאל קליינר: אתה דיברת על שר תורן שיושב במליאה.

מיכאל קליינר: אני לא בטוח שבקונגרס האמריקני יש שר בכל דיון.

מיכאל קליינר: מתי יש שר?

מיכאל קליינר: כאשר ועדה מסוימת עוסקת בנושא שמתייחס לאותו שר, ואז יש לזה משמעות.

מיכאל קליינר: נכון, תמיד לאופוזיציה זה מאוד נוח שיש דיון ויש מעט מאוד משתתפים, ושולחן הממשלה לא מלא, בלשון המעטה, או ריק, ואז זה נחמד לבוא ולהגיד: איפה הממשלה?

מיכאל קליינר: מה בדרך כלל קורה אז?

מיכאל קליינר: מתקיים דיון מאוד מעמיק על איזה סעיף בענייני דואר, ומגיע לדיון שר הבריאות, שמטבע הדברים עוסק רוב הזמן בענייני משרדו.

מיכאל קליינר: הוא פותר אומנם את הבעיה הפורמלית, הטכנית, שהשולחן הזה איננו מיותם, אבל מבחינת הפונקציונליות אין לו תרומה ממשית.

מיכאל קליינר: תרומה ממשית יש כאשר מתקיים דיון בנושא מסוים, ובאופן טבעי השר הממונה על אותו נושא נמצא, השר הממונה על אותו נושא משיב, השר הממונה על אותו נושא ממלא את תפקידו בצורה אינטליגנטית.

מיכאל קליינר: לעתים אני מרחם על שר שבאמת עסוק בענייני משרדו, לוקחים אותו מענייני משרדו שבהם הוא משרת את עם ישראל, והוא צריך לשבת בדיון שמרוחק ממנו אלפי פרסה, רק כדי לענות על הצורך הפורמלי הזה, כאשר הכנסת יודעת והשר יודע ומי שנמצא ביציע יודע, שאין ביכולתו של השר לתרום שום תרומה אינטליגנטית משמעותית לנושא הזה.

מיכאל קליינר: אנחנו נמצאים בעידן שבו הכנסת צריכה להיגמל מהשיטה הפוליטית הישנה, שבה הכנסת באמת חשבה שהיא קצת ממשלה, שבה הכנסת קצת ניהלה את המדינה.

מיכאל קליינר: אינני אומר שהיא תמיד עשתה את זה, אבל בהחלט היתה לה התחושה שהפרלמנט גם מנהל.

מיכאל קליינר: זו אולי תופעת לוואי מאוד טבעית של השיטה הקודמת.

מיכאל קליינר: זה לא יהיה בשיטה החדשה.

מיכאל קליינר: אנחנו צריכים להתרגל לעובדה, שיש רשות מבצעת, שעומדת למבחן העם שבחר בראשה, היא עומדת במבחן של הפרלמנט שחייב לפקח עליה, שחייב למלא את תפקידיו כרשות המחוקקת.

מיכאל קליינר: ואני בעד שהכנסת תגלה יותר קנאות מבעבר לתפקוד שלה כרשות מחוקקת.

מיכאל קליינר: לא הייתי מתחרה בממשלה בענייני ביצוע.

מיכאל קליינר: לא הייתי בא לתת לממשלה עצות, יומיים לאחר שקמה, איך לחלק את התפקידים בין הפונקציות השונות והמשרדים השונים.

מיכאל קליינר: אבל הייתי מונע בעתיד בצורה חזקה יותר תופעות שהיו בכנסות קודמות, כאשר הממשלה ניסתה בעצם להיות במידה מסוימת הרשות המחוקקת.

מיכאל קליינר: אדוני היושב-ראש, אני הייתי מגן בקנאות על תפקידה של הכנסת כרשות המחוקקת, אבל מתאפק מאוד מלעשות מה שנעשה כאן על-ידי כמה דוברים, להיות מעורב, לא ברמה של ביקורת, אלא ברמה של החלטה, במעשיה של הרשות המבצעת.

מיכאל קליינר: אני בהחלט מקווה מאוד שיקום משרד לתשתיות לאומיות.

מיכאל קליינר: אני רואה צורך חיוני בהקמת משרד כזה לקראת שנות האלפיים.

מיכאל קליינר: אני חושב שגם בציבור יש הבנה, שלא חשוב מה הן נסיבות לידתו של המשרד הזה, בסופו של דבר הוא מכוון לתוצאה שיש לה חשיבות ממדרגה ראשונה.

מיכאל קליינר: אני רק יכול להביע תקווה כאיש הרשות המחוקקת, שאכן המשרד הזה, על התפקידים המיועדים לו ועל האתגרים הניצבים בפניו, קום יקום ויצליח לבצע את פעולתו כדי שנגיע אל אותה מהפכה שתנועת הליכוד-גשר-צומת התחייבה עליה לבוחר.

מיכאל קליינר: אנחנו ככנסת של עם ישראל מקווים שאומנם תצליח לבצע את המהפכה החוקתית הזאת.

מיכאל קליינר: אני מקווה, שהעברת הסמכויות הזאת שאנחנו באים לאשר היום תהיה אומנם פתח להודעות נוספות ברוח זו, כאשר נביא בסופו של דבר למבנה רזה יותר, יעיל יותר, מבנה ממשלתי שאכן יצליח לתפקד ביעילות ולהגשים את המטרות שהציב לפניו.

מיכאל קליינר: לכן אני מציע שהכנסת תברך על ההצעה הזאת ותצפה להצעות ייעול דומות גם בעתיד, וכפי שאמרתי – גם להקמת המשרד החדש.

מיכאל קליינר: תודה רבה.

דן תיכון: יסכם שר הבריאות.

דן תיכון: בבקשה.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש – אני לא יודע איך להגדיר את נאומך, חבר הכנסת קליינר, אם זה נאום בכורה שצריך לברך עליו או שזה נאום של ותיק שבוותיקים.

מיכאל קליינר: אם כן, זו כבר הפעם השלישית.

צחי הנגבי: בכל מקרה אני מברך עליו ומברך אותך כחבר כנסת אשר ידע ימים טובים בבית הזה, ובוודאי גם בקדנציה הנוכחית.

צחי הנגבי: הושמעו פה בעיקר הערות מדיניות, שאליהן מן הראוי להתייחס כאשר יהיה דיון מדיני בממשלה והדוברים המדיניים הרשמיים של הממשלה יביעו את עמדת הממשלה, ולכן יסלחו לי הדוברים שלתחום הזה לא אתייחס.

צחי הנגבי: אבל בכל זאת פטור בלא כלום – בסוגיה שלשמה התקיים הדיון, וזו סוגיית העברת הסמכויות – אי-אפשר, ולכן ברצוני רק לומר שחלק מן הדוברים היו חברי כנסת חדשים ואין אפשרות לבוא אליהם בטענות, הם לא היו בין אלה שחוקקו את החוק שהכתיב שיטה חדשה ולמעשה הכניס את כולנו לעידן חדש, עידן הבחירה הישירה לראש הממשלה.

צחי הנגבי: אבל בכל זאת היו כאן כמה דוברים, כמו חבר הכנסת חיים אורון ואחרים, שכבר כיהנו לא רק בכנסת הקודמת אלא בזו שקדמה לה והעבירה את חוק הבחירה הישירה, ובכנסת האחרונה לא ראיתי מהם שום יוזמה לביטולה של הבחירה הישירה, וחזקה עליהם כחברי כנסת ותיקים שהם ידעו ידוע היטב, שהחוק החדש, שנכנס לתוקפו לפני ימים ספורים, מכתיב תפיסת עולם והשקפת עולם חדשה בהפרדת הרשויות ומעניק לממשלה עוצמה יתירה.

צחי הנגבי: אין בכך כל חדש.

צחי הנגבי: ואם אנחנו מדברים על הפרדה והפרטה בעלת משקל שתבוצע באופן מהיר, כמובן תוך התחשבות בצורכי העובדים, אי-אפשר לבצע את זה בלא שהסמכות האקזקוטיבית תהא מצויה בידיו של ראש הממשלה, ובמשרדו מרוכזת הסמכות, באמצעות רשות החברות הממשלתיות ומינהל מקרקעי ישראל, שמופקד על כלל הקרקעות במדינה, שגם אותן רוצים להפריט.

צחי הנגבי: אין בכך שום דבר חדש.

צחי הנגבי: נהפוך הוא.

צחי הנגבי: לכן מן הראוי שהבית הזה יפנים, ובעיקר האופוזיציה תפנים, את ההשקפה החדשה ותיתן שהות לבחינת האפקטיביות שלה, היעילות שלה והתכליתיות שלה.

צחי הנגבי: משום כך הממשלה העבירה כבר בישיבתה הראשונה החלטות בעניין העברת סמכויות, ואנחנו משוכנעים שיהיה בכך כדי לקדם את איכות החיים במדינה, את יכולתה של הממשלה לבצע את מדיניותה כפי שהיא מעוגנת באופן בהיר וצלול בקווי היסוד החדשים שהונחו בפני הכנסת.

צחי הנגבי: אני מודה ליושב-ראש הכנסת.

צחי הנגבי: אפשר לעבור להצבעה.

טלב אלסאנע: שרון יהיה מרוצה – – –?

טלב אלסאנע: מה יישאר לשאר השרים כאשר נתתם את כל הסמכויות לשרון?

דן תיכון: רבותי, נא לשבת.

דן תיכון: אנחנו ניגשים להצבעה.

דן תיכון: הכנסת תאשר את הודעת ראש הממשלה על העברת סמכויות משר לשר.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: מי נמנע?

דן תיכון: בעד הודעת ראש הממשלה – רוב

דן תיכון: נמנעים –

דן תיכון: הודעת ראש הממשלה אושרה.

דן תיכון: אנחנו עוברים להצבעה השנייה: הודעת ראש הממשלה על מינוי חבר הכנסת דוד לוי לשר החוץ.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

עבד-אלוהב דראושה: מי נמנע?

דן תיכון: מי נמנע?

דן תיכון: בעד הודעת ראש הממשלה – רוב

דן תיכון: נמנעים –

דן תיכון: הודעת ראש הממשלה אושרה.

דן תיכון: רבותי, ישיבת הכנסת היום תינעל בעוד מחצית הדקה.

דן תיכון: הישיבה הבאה תתקיים ביום רביעי בשעה 11:00.

דן תיכון: אנחנו מתחילים להניע את המליאה בעקבות הצעות לסדר-היום.

דן תיכון: אני חוזר ואומר: הישיבה הבאה – ביום רביעי בשעה 11:00.

דן תיכון: ישיבת הכנסת ננעלת.

דן תיכון: תודה.